Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Gutiérrez Díaz
Arvoisa puhemies, varmaankin oman huomaamattomuuteni vuoksi nimeni ei ole eilisen täysistunnon läsnäololistassa. Nimeni on listassa aamupäivän varsinaisten äänestysten osalta, ja iltapäivällä minulla oli kunnia johtaa puhetta osan aikaa istunnosta. Näin ollen pöytäkirjan tarkkuuden vuoksi haluaisin, että tämä puute korjattaisiin, joka - toistan vielä - johtui varmasti minun omasta virheestäni. En ilmeisesti kirjoittanut nimeäni oikeaan aikaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Gutiérrez. Asia korjataan.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies
Rouva Bloch von Blottnitz pyytää puheenvuoroa.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, kuten kaikki tiedätte, kävimme eilisiltana keskustelun ydinjätekuljetuksia koskeneesta komission julkilausumasta. Paikalla ollut komissaari, joka epäilemättä yritti parhaansa ja oli hyvin kohtelias, ei kuitenkaan ollut lainkaan perillä käsiteltävästä aiheesta, koska hän vastaa tiedotusasioista. Olisimme yhtä hyvin voineet jättää keskustelun käymättä. Hän ei pystynyt vastaamaan yhteenkään kysymykseemme.
Eikä siinä vielä kaikki; hän luki meille ääneen komission julkilausuman, joka oli todistettavasti virheellinen. Julkilausumassa sanottiin, ettei komissio olisi tiennyt tänä vuonna 23. huhtikuuta mennessä vielä mitään castor-säiliöista johtuvasta saastutustapauksesta. Pystyn kuitenkin kiistattomasti todistamaan, että komissio oli maininnut asiasta jo 3. huhtikuuta 1996 laaditussa tiedonannossa. Tähän kysymykseen komissaari ei tietenkään pystynyt vastaamaan - sehän on selvää, koska se ei kuulu hänen tehtäväalueeseensa.
Tämän johdosta pyydänkin huolehtimaan siitä, että komissiosta on paikalla joku, jolla on edellytykset käydä asiasta kunnollista keskustelua; muutoin meidän ei kannata käydä moisia keskusteluja, sillä se on pelkkää ajanhukkaa!
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Rouva Bloch von Blottnitz, haluan joka tapauksessa huomauttaa, että tämä kohta merkittiin esityslistaan tietäen kyllä, että rouva Bjerregaardilla oli tärkeä neuvoston kokous, eikä voitu olla varmoja hänen saapumisestaan ajoissa. Puhemieskonferenssi halusi kuitenkin ottaa riskin tietäen, että näin voisi käydä, ja valitettavasti niin tapahtui. Neuvoston kokous on jatkunut kauemmin kuin oletettiin, eikä tämän toimialan komissaari ole voinut olla täällä. Tässä tapauksessa otimme kuitenkin riskin.

Cardiffin Eurooppa-neuvosto - Ison-Britannian puheenjohtajakausi
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asioista:
neuvoston selonteko ja komission julkilausuma Eurooppa-neuvoston kokouksesta 15. ja 16. kesäkuuta 1998 Cardiffissa, -neuvoston puheenjohtajan selonteko Ison-Britannian puolivuotisen puheenjohtajakauden toiminnasta.Neuvoston puheenjohtaja saapuu juuri, ja annamme hänelle puheenvuoron heti, kun hän on liittynyt joukkoomme.
Rouva Malone pyytää puheenvuoroa.

Malone
Arvoisa puhemies, ihmettelenpä ovatko parlamentin jäsenet huomanneet, että istunto alkaa tähän aikaan. Täällä näyttää olevan paljon tyhjiä paikkoja. Ehkä me voisimme soittaa kelloja.

Puhemies
Rouva Malone, luulen, että olette päässyt määränpäähänne puheenvuorossanne, sillä neuvoston puheenjohtaja on jo istuntosalissa. Koska hän on läsnä, annan hänelle heti puheenvuoron, jotta hän esittäisi selontekonsa Ison-Britannian puheenjohtajakaudesta ja lausuntonsa Cardiffin Eurooppa-neuvoston kokouksesta.
Herra Blairilla on puheenvuoro.

Blair
Arvoisa puheenjohtaja, hyvät jäsenet, olen iloinen ensimmäisestä vierailustani Euroopan parlamentissa brittiläisenä pääministerinä ja annan mielelläni teille selonteon Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudesta ja Cardiffin Eurooppa-neuvostosta. Haluaisin aloittaa, jos mahdollista, panemalla tänään merkille kiitollisuutemme yhteistyöstä, joka on leimannut neuvoston ja parlamentin välisiä suhteita puheenjohtajakautemme aikana. Omalta osaltamme olemme tehneet kovasti työtä varmistaaksemme, että brittiläiset ministerit ovat tiedottaneet teille säännöllisesti ja laajasti pääasioista ja että he ovat tehneet kaikkensa huomioidakseen parlamentin kannat. Haluaisin kiittää erityisesti herra José María Gil-Roblesia hänen ystävällisyydestään, tuestaan ja yhteistyöstään tänä Euroopan unionin puheenjohtajakautenamme.
Selonteossani on kaksi ulottuvuutta: ensinnäkin puheenjohtajakauden käytännön tulokset ja saavutukset; ja toiseksi kuvaus tämänhetkisestä tilasta ja suunnasta, sellaisina kuin me ne näemme Euroopan unionissa nykyään. Puheenjohtajakauttamme leimasi itsestään selvästi kahden historiallisen tapahtuman, rahaliiton ja laajentumisen, käynnistyminen. Euroopan yhtenäisvaluutta voi luoda vakauttavan voiman maailmaan. Kenenkään ei pitäisi kuitenkaan aliarvioida sen meille jokaiselle asettamia haasteita.
Jotkut puhuvat siihen malliin, että yhtenäisvaluutan luominen itsessään riittää taloudellisen vaurauden aikaansaamiseen. Niin ei ole. Jotta yhtenäisvaluutta toimisi, sitä on täydennettävä kahdella asialla: Euroopan keskuspankin politiikan on oltava uskottavaa ja rahapolitiikan kurinalaista, ja tästä syystä euron on oltava voimakas eikä heikko. Lisäksi Euroopan unionin taloutta on uudistettava. Yhtenäisvaluutta tuo mukanaan sellaisia valtavia rakenteellisia muutoksia taloudessa, jotka voivat olla joskus hyödyllisiä - jopa tarpeellisia. Meidän on kuitenkin kerrottava rehellisesti kansalaisillemme, että muutoksia on tulossa ja että meidän on valmistauduttava niihin.
Euroopan keskuspankilla on nyt voimakas johto ainakin 12 vuoden ajan. Cardiffin huippukokouksessa laadittiin talousuudistuksen asialista. Tässä talousuudistusohjelmassa on neljä tekijää. Ensimmäisenä on työttömyys. Työpaikkojen on pysyttävä Euroopan unionin tärkeimpänä prioriteettina tällä tulevalla ajanjaksolla.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) 18 miljoonaa työtöntä Euroopassa on aivan liian paljon. Viime marraskuun työllisyyshuippukokouksessa sovimme suuntaviivoista ajaaksemme ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautuvan työvoiman ja joustavien työmarkkinoiden asiaa vastauksena talouden muutokseen. Kaikki viisitoista jäsenvaltiota ovat esittäneet kansallisia työllisyysohjelmia. Sovimme Cardiffissa jatkavamme tätä työtä ja korostavamme erityisesti lisäponnistelujen merkitystä elinikäisessä oppimisessa, yhtäläisten mahdollisuuksien vahvistamisessa, verotus- ja tukijärjestelmien tarkistamisessa työhön kannustamisen parantamiseksi sekä yrittäjäkulttuurin kehittämisessä. Olemme nyt yhtä mieltä siitä, että tarvitaan joustavaa, dynaamista lähestymistapaa maailmanlaajuistumisen haasteisiin vastaamiseksi.
Toiseksi sitouduimme Cardiffissa lujasti jatkamaan rakenteellista talousuudistusta Euroopassa. Olemme kehittäneet järkevää makrotalouspolitiikkaa niin kuin laajoja taloudellisia suuntaviivojakin. Jäsenvaltiot ovat suostuneet uudistamaan työllisyys-, tuotanto- ja pääomamarkkinoita ja vähentämään kaupan sääntelyn aiheuttamaa rasitusta. Jäsenvaltiot ovat myös suostuneet antamaan vuosikertomuksia edistymisestään tällä alalla. Nämä muutokset ovat elintärkeitä, jos Eurooppa haluaa pysyä kilpailukykyisenä.
Kolmas kohta on yhtenäismarkkinat. Euroopan unioni on edistynyt suuresti parlamentin avulla näiden viimeisten kuuden kuukauden aikana: olemme saavuttaneet uusia toimia rahoituspalvelujen ja bioteknologian patenttien osalta, uutta kilpailua tietoliikennemarkkinoilla, uuden puitetutkimusohjelman huipputekniikan tutkimuksen ja kehittämisen edistämiseksi sekä toimia tavaroiden vapaan liikkuvuuden turvaamiseksi. Toivon, että parlamentti antaa muodollisen hyväksyntänsä kahdelle viimeiselle toimelle mahdollisimman pian.
Viime joulukuusta lähtien niin kutsuttu yhtenäismarkkinoiden tulostaulu osoittaa, että kaikissa jäsenvaltioissa täytäntöönpantujen toimien määrä on kasvanut 73 %: sta 82 %: iin, mutta meidän on edettävä pidemmälle ja nopeammin. Sovimme Cardiffissa laajentavamme tulostaulua kehittääksemme parempia indikaattoreita markkinoiden tehokkaalle yhdentymiselle ja sovimme erityisistä tulevaisuuden prioriteeteista: rahoituspalveluista, yhtenäismarkkinalain paremmasta valvomisesta ja tarpeettomien hintaerojen poistamisesta kautta Euroopan.
Neljäs talousuudistuksen osa oli pienten yritysten tukeminen: pienet yritykset, ne ihmiset, jotka työllistävät itse itsensä. Monet noista ihmisistä ovat tulevaisuudessa Euroopan unionin kasvun ja työpaikkojen liikkeellepaneva voima. Tehtävämme on antaa heille heidän tarvitsemansa tuki, jotta yritykset voivat kasvaa pienistä yrityksistä keskikokoisiksi ja sitten suuryrityksiksi.
(Suosionosoituksia) Yritykset tarvitsevat parempaa pääsyä pääomiin, vähemmän byrokratiaa ja kulttuuria, joka tukee niitä. Cardiffin huippukokouksessa sitouduttiin jälleen kaikilla näillä alueilla tehtäviin aloitteisiin. Tämä on uudistusprosessin alku. Se on merkki menneisyyden politiikoista poispäin suuntautumisesta - ja hyvällä syyllä.
Seuraavaksi, laajentumisesta, maaliskuussa 20 päivässä - ja jälleen parlamentin avulla - avasimme Euroopan konferenssin, käynnistimme liittymisprosessin ja aloitimme liittymisneuvottelut laajentumista varten. Olemme lopultakin aloittaneet prosessin, joka pyyhkii pois jaetun maanosan arvet ja edistää suuresti koko Euroopan vaurautta ja turvallisuutta.
Olemme aloittaneet nämä neuvottelut kuuden maan kanssa. Seulontaprosessi on meneillään. Seitsemän osaa kolmestakymmenestäyhdestä on nyt käyty läpi. Seuraava vaihe on varsinaisten neuvottelujen käynnistäminen. Emmekä ole laiminlyöneet niitäkään ehdokkaita, jotka eivät vielä ole varsinaisessa neuvotteluvaiheessa. Haluamme niiden aloittavan heti kun ne ovat valmiita. Pyrimme edelleen tiiviimpään yhteistyöhön kaikkien ehdokkaiden kanssa. Toivon myös erityisesti, että Cardiffissa tehdyt päätökset tarkoittavat sitä, että voimme aloittaa uuden ja tuottavamman luvun EU: n ja Turkin välisissä suhteissa, mikä tarkoittaa myös rahoitusta koskevan kiistan ratkaisemista.
Menestyksellinen laajentuminen edellyttää kuitenkin myös unionin omien politiikkojen nykyaikaistamista. Viime kuukausien aikana on aloitettu yksityiskohtainen työ komission Agenda 2000: ta koskevista ehdotuksista. Ne sisältävät kaikkien jäsenvaltioiden kannalta ratkaisevia asioita: talousarvion laajuus ja jakautuminen, rakennerahastojen tasa-arvoinen uudistus, yhteisen maatalouspolitiikan nykyaikaistaminen. Olemme kuitenkin vastuussa myös uusille jäsenvaltioille siitä, että ulotamme yhtenäismarkkinoista saatavan hyödyn koskemaan niitä mahdollisimman pian, jotta ne voivat liittyä kannattavaan, kilpailukykyiseen yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja jotta ne saavat oman kohtuullisen osansa rakennerahastoista.
Agenda 2000 -neuvottelut, kuten itse laajentumisneuvottelutkin, tulevat olemaan rankkoja - tällaiset neuvottelut ovat aina rankkoja. Mutta me, Euroopan unionin nykyiset jäsenet, emme voi toisaalta sanoa kannattavamme laajentumista ja olla sitten antamatta keinoja sen saavuttamiseksi.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Emme voi etenkään antaa oman etumme estää historiaan perustuvaa velvollisuuttamme entisiä Itä-Euroopan kommunistivaltioita kohtaan. Nehän lähtivät kuitenkin rohkeasti demokratian tielle. Meidän on autettava niitä vaurauden tielle.
(Suosionosoituksia) Neuvosto sopi siitä, että Agenda 2000: ta koskevat päätökset pitäisi tehdä Saksan puheenjohtajakaudella ensi vuoden alkupuoliskolla. Se on kunnianhimoinen aikataulu. Olemme tehneet parlamentin kanssa työtä taataksemme sen, että voitte osallistua täydellisesti tähän monimutkaiseen ja tärkeään prosessiin, ja olemme sitoutuneet neuvottelemaan menestyksellisesti uuden toimielinten välisen sopimuksen tämän parlamentin toimikaudella.
Olemmehan myös tehneet kanssanne hyvin tiivistä työtä vuosittaisen tärkeän tehtävän parissa, talousarvion valmistelemisessa vuodeksi 1999, sekä varainhoidon kohentamisessa tilintarkastustuomioistuimen työn perusteella. Tällainen yhteistyö on elintärkeää määritellessämme ensi vuosisadan alun rahoituspuitteita, ja toivon sen jatkuvan seuraavilla puheenjohtajakausilla.
Haluaisin käsitellä kohtaa, jonka tiedän olevan tärkeä monelle teistä: Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen äskettäisen päätöksen seuraukset. Komission varainkäytölle joidenkin ohjelmien osalta ei ollut riittävää laillista perustetta. Neuvoston kannalta oli olennaista, että veronmaksajien varoja sisältävän talousarvioprosessin pitäisi olla lainmukainen ja avoin. Se on kaikkien toimielinten edun mukaista. Teen täysin selväksi, että päätös koskee lakia, jota meidän kaikkien pitää noudattaa sopiessamme varainkäyttöohjelmista; päätös ei koske varsinaisesti itse ohjelmia. Meidän on nyt toimittava yhdessä ratkaistaksemme nämä ongelmat nopeasti. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksessä tunnustetaan komission valta oikeuttaa varainkäyttö ilman erityistä oikeudellista perustaa tietyissä oloissa, ja tehtyjä sopimuksia noudatetaan.
Pyynnöstäni puheenjohtajamaan edustajat tapaavat kuitenkin komission ja parlamentin edustajat 23. kesäkuuta löytääkseen varhaisessa vaiheessa tyydyttävän ratkaisun tähän ongelmaan, niin että se voidaan ratkaista.
(Suosionosoituksia) Tämän kokouksen tavoitteena on saada neuvosto ja parlamentti varmistamaan niiden ohjelmien nopea hyväksyminen, joiden osalta komission ehdottamista oikeudellisista perustoista käydään vielä keskusteluja.
Olemme pyrkineet kehittämään yhtenäisemmän ja voimakkaamman Euroopan äänen rajojemme ulkopuolelle ulottuvissa asioissa. Viime kuussa herra Robin Cook esitteli teille Euroopan unionin tammikuusta alkaen tekemät käytännön toimet tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ponnistelumme ovat keskittyneet useaan pääalueeseen, ja kuvailen niitä teille lyhyesti.
Kosovon kriisi on asettanut Euroopan uhkaavan haasteen eteen löytää oikeudenmukainen ratkaisu, jossa Kosovo voisi olla autonominen liittovaltion sisällä, samalla kun vältetään Bosnian tapauksen toistuminen. Tällä kertaa ainakin Euroopan unioni on toiminut nopeasti ryhtyessään toimiin, joilla Belgrad saadaan taivutetuksi luopumaan väkivallan jatkamisesta Kosovossa. Olen keskustellut jokaisen hallituksen päämiehen eli kollegojeni kanssa päätöksestämme ryhtyä toimiin. Kenelläkään ei voi Cardiffin huippukokouksen jälkeen olla epäselvyyttä siitä, miten unioni haluaa nähdä meidän toimivan liittolaistemme kanssa laajemmassa kansainvälisessä yhteisössä, jos vaatimuksiamme ei täytetä.
Minun pitäisi sanoa teille - vaikka se onkin kiistanalaista joissakin piireissä - että NATOssa tehdään sotasuunnitelmia Euroopan unionin jäsenvaltioiden täydellä tuella, siltä varalta, että diplomatia ei onnistuisikaan tehtävässään. Emme saa kuitenkaan antaa vakauden kadota ja tilanteen johtaa kaaokseen tuossa maailman kolkassa: se vaikuttaa meihin kaikkiin.
(Suosionosoituksia) Viime kuukausina Euroopan unioni on saanut myös näkyvämmän aseman Lähi-idän rauhanprosessissa. Tuemme Yhdysvaltain ponnisteluja alueella, mutta Euroopan unionilla on nyt myös selkeä ja selvästi erottuva, prosessin edistymistä auttava asema. Unioni ja sen jäsenet ovat samoin reagoineet nopeasti ja tehokkaasti muihin kansainvälisiin ongelmiin, esimerkiksi Aasian talouskriisiin, Indonesiaan ja Intian ja Pakistanin ydinkokeisiin.
Eurooppa ei tietenkään voi ratkaista kaikkia näitä kriisejä, mutta olemme voineet lausua nopeasti selkeän eurooppalaisen kannan, ilmaista yksimielisyytemme ja toimia tehokkaasti yhdessä kansainvälisten kumppaniemme kanssa. Pystyimme ratkaisemaan EU: n ja USA: n välisen pitkäaikaisen kiistan USA: n eksterritoriaalisesta lainsäädännöstä tavalla, joka suojelee täysin Euroopan taloudellisia etuja ja sitä periaatetta, että vastustamme tällaista lainsäädäntöä.
Olemme ylläpitäneet Euroopan asemaa muilla jo pitkään huolta aiheuttaneilla alueilla: Bosniassa toimimme nopeasti pyrkiessämme tukemaan Daytonin sopimukseen suosiollisesti suhtautuvia hallituksia Serbitasavallassa ja Montenegrossa.
Olemme sopineet Euroopan unionin uusista asevientiä koskevista menettelysäännöistä. Toivon, että tästä on tuloksena se, että jäsenvaltiot eivät enää päätä myydä aseita vain siksi, että he uskovat, että jos he eivät sitä tee, joku toinen kyllä tekee niin.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Olemme harjoittaneet aktiivista ihmisoikeuspolitiikkaa asiaan liittyvien myötävaikutuksella. Kiinalaisten kanssa käydään esimerkiksi uutta, rakentavaa vuoropuhelua ihmisoikeuksista, ei niin, että joutuisimme luopumaan periaatteistamme, vaan pyrkimällä todelliseen edistymiseen käytännössä, ja kaikkien aikojen ensimmäinen, huhtikuussa pidetty EU: n ja Kiinan välinen huippukokous osoitti tämän lähestymistavan edut.
Kotikulmilla puheenjohtajamaa on tehnyt prioriteetin tavallisten ihmisten sydäntä lähellä olevista asioista. Ympäristöasioissa unioni pääsi eilisessä ympäristöneuvostossa sopimukseen siitä, kuinka Euroopan unioni panee täytäntöön Kioton huippukokouksessa kasvihuonekaasuista sovitut sitoumukset. Tämä on suuri edistysaskel. Olemme sopineet lisätoimista ilmakehän saastumisen vähentämiseksi, veden laadun parantamiseksi ja ajoverkkokalastuksen lopettamiseksi. Olemme sopineet uudesta direktiivistä, joka koskee eläinten hyvinvointia, esimerkiksi eläintarhoissa. Olemme myös työstäneet työohjelman seuraavien kolmen puheenjohtajamaan kanssa varmistaaksemme jatkuvuuden ja todellisen toiminnan. Kaikkiaan uskon, että unioni on tehnyt ja saavuttanut paljon puhtaamman Euroopan hyväksi näiden kuuden kuukauden aikana. Haluaisin osoittaa erityisesti kunnioitustani kollegalleni, omalle varapääministerilleni John Prescottille, siitä työstä, jonka hän teki niin Kiotossa kuin eilen ympäristöneuvostossakin.
(Suosionosoituksia) Lisäksi unioni on edistynyt kiitettävästi taistelussa rikollisuutta vastaan: on saatu aikaan uusi sopimus ehdokasmaiden kanssa yhteistyöstä järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, siirrytty kohti jäsenvaltioiden välistä tiiviimpää yhteistyötä rikosasioissa, lisätty ydinasioita Euroopan unionin huumestrategiaan vuoden 1999 jälkeen, tehty toimenpidepaketti poliisivoimien ja oikeusviranomaisten välisen paremman yhteistyön varmistamiseksi rajat ylittävän rikollisuuden voittamiseksi ja lisäksi saatu aikaan sopimus siitä, että pyritään tuomioistuinten tuomioiden keskinäiseen tunnustamiseen.
Parlamentti pitää suurempaa avoimuutta oikeutetusti tärkeänä. Olemme tehneet lujasti työtä parantaaksemme neuvoston avoimuutta: tämän vuoden julkisissa istunnoissa on ollut enemmän yleisöä kuin koskaan aikaisemmin ja jäsenvaltiot ovat nyt sopineet laativansa julkisen rekisterin neuvoston asiakirjoista. Olen kuitenkin hyvin tietoinen siitä, että olemme vielä kaukana tavoitteesta.
Olen kiitollinen tuestanne. Tuitte meitä ensimmäisessä tavallisille ihmisille omistetussa huippukokouksessa, johon koko Euroopan kansalaisjärjestöt kokoontuivat keskustelemaan esityslistallamme olleista asioista.
Suhtauduimme Cardiffissa myönteisesti myös komission ja neuvoston aloitteisiin niiden oman tehokkuuden parantamiseksi. Sovimme, että kun Amsterdamin sopimus on ratifioitu - minkä Iso-Britannia teki aikaisemmin tällä viikolla - meidän on käsiteltävä niitä toimielimiin liittyviä kysymyksiä, joita ei ratkaistu Amsterdamissa.
Puheenjohtajakauttani ja itse asiassa mitään puheenjohtajakautta ei kuitenkaan pitäisi muistaa vain jonkin saavutusluettelon vuoksi, vaan myös puheenjohtajakauden edustaman suunnan ja sen vaikutelman vuoksi, jonka sen suhteesta Euroopan unioniin saa. Toivon, että Iso-Britannia on edistynyt kuluneen vuoden aikana suhteessaan muuhun Euroopan unioniin. Olen tyytyväinen voidessani sanoa, että naudanlihasodan päivät - 14 vastaan 1 - jolloin hallituspuolueen sotaisat ryhmät runtelivat hallituksen kantaa, ovat ohi.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Haluaisin sanoa, hyvin diplomaattisesti ja yksinkertaisesti, täällä oleville parlamentin brittiläisille konservatiivipuolueen jäsenille, jotka ovat ilmoittaneet eriävän mielipiteensä Euroopan parlamentin puheenjohtajakaudesta: kiitoksia mielenkiinnostanne, mutta muistamme, millaista oli, kun puolueenne oli vallassa, emmekä halua noita päiviä takaisin.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Allekirjoitimme myös ylpeinä sosiaalisen luvun, neuvottelimme vaivattomasti Amsterdamin sopimuksen ja työskentelimme puheenjohtajakautemme aikana niin, että kollegamme olivat kumppaneinamme.
Haluan lopuksi kuitenkin olla rehellinen teille ja Euroopan kansalaisille. Isossa-Britanniassa on aina kaksi Eurooppaa vastustavaa saareketta, jotka löytyvät myös kaikkialta muualta Euroopasta, ei ainoastaan Isosta-Britanniasta. Toinen vastustaa Eurooppaa kerta kaikkiaan, tuli mitä tuli, selvistä kansallismielisistä syistä. Heidät on saatava yksinkertaisesti hyväksymään uudenaikainen kanta siitä, kuinka kansallisvaltiot toimivat. Toinen ryhmä on kuitenkin erilainen: se voi kannattaa Euroopan unionia, mutta se on huolestunut sen suuntauksista ja toimista. Meidän on saatava tämä mielipideryhmittymä puolellemme. Ymmärrämme sen huolet: se pelkää, että Eurooppa on liian keskitetty, liian kaukainen, ja että sen talouspolitiikka on liian keskittynyt säätämään lakeja. Mielestäni tällaiset huolet eivät oikeuta Euroopan vastaista asennetta, mutta ne ansaitsevat rehellisen ja avoimen huomiomme.
Kannatan Eurooppaa - lainkaan epäröimättä - mutta vastustan paikallaan pysymistä. Tarvitsemme taloudellista ja poliittista uudistusta. Taloudellisin termein ilmaistuna, tarvitsemme avointa, kilpailukykyistä Eurooppaa, joka pystyy tarjoamaan vakaan, dynaamisen ja innovatiivisen makrotalouden. Uskon, että koulutus ylikuormittavan säätelyn sijasta on avaintekijä tulevaisuuden työvoiman kannalta. Euroopan yhtenäismarkkina-ajatus on ajettava läpi. Vastustan laissez faire -asennetta ja sitä, että valtio valvoo teollisuutta. Kolmas keino on tietenkin myöntää, että hallituksen elintärkeä tehtävä on luoda kansalaisillemme ja liike-elämälle mahdollisuuksia ja kykyä menestyä uusilla maailmanlaajuisilla markkinoilla.
Euroopan sosiaalista mallia ei pitäisi hylätä, eikä sitä hylätä.
(Suosionosoituksia) Sitä pitäisi kuitenkin uudistaa niin, että se mahdollistaisi solidaarisuuden nykyisessä kansainvälisten rahamarkkinoiden, teollisen muutoksen ja teknologisen vallankumouksen maailmassa.
Tarvitsemme tämän talousuudistuksen ohella myös poliittista uudistusta. Tarvitsemme sellaista näkemystä Euroopasta, jonka avulla ihmiset voivat tuntea olonsa turvalliseksi kansallisen identiteettinsä puitteissa samalla kun he kurkottautuvat kohti eurooppalaista kumppanuutta ja tarttuvat siihen. Toisilla aloilla aiomme pyrkiä kohti suurempaa yhdentymistä, toisilla aloilla on mahdollista saavuttaa paljon enemmän kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Meidän on ajateltava rohkeasti sitä, kuinka lähennämme Euroopan unionia sen kansalaisiin, sen toimielimiä kansallisella ja Euroopan tasolla. Uskon, että tämä on tuleva keskustelunaihe Euroopassa. Aloitimme sen Cardiffissa ja jatkamme sitä lokakuussa pidettävässä epävirallisessa huippukokouksessa Itävallassa; se on keskustelu, johon meidän on otettava mukaan kaikki Euroopan toimielimet, myös parlamentti.
Arvoisa puhemies, meidän pitää Isossa-Britanniassa tehdä vielä joitakin Eurooppaa koskevia päätöksiä, kuten tiedätte. IsoBritannia on kuitenkin vihdoin ja viimein mukana: se on rakentavaa, tiedämme, että meillä on annettavaa ja opittavaa. Kannatan Euroopan neuvoston, äänestäjiemme ja kansalaistemme tavoin Eurooppaa ja uudistuksia. Uskon Euroopan ihanteeseen. Haluan sen elävän jälleen uuden sukupolven sydämissä. Toivon, että puheenjohtajakauttamme pidetään jälkeenpäin sellaisena, että se on synnyttänyt joitakin niistä pitkän aikavälin tekijöistä, jotka voivat myötävaikuttaa tuon ihanteen elävöittämiseen.
Arvoisa puhemies, on ollut kunnia olla Euroopan unionin puheenjohtaja. Pidän sitä etuoikeutena. Olen nauttinut yhteistyöstä kanssanne ja parlamentin jäsenten kanssa, ja kiitän teitä siitä, että kuuntelitte minua tänään.
(Äänekkäitä jatkuvia suosionosoituksia)
Puhemies
Kiitoksia, arvoisa pääministeri. Tämä puheenjohtajamaa on ministereidensä ja virkamiestensä välityksellä vastannut omaan henkilökohtaiseen toiveeseenne kehittää hyviä suhteita parlamentin ja sen puhemiehen kanssa yhteistyöhaluisessa ja ystävällisessä hengessä. Kiitän teitä tästä suuresti.

Santer
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtaja, pääministeri Tony Blair antoi äsken arvion Ison-Britannian puheenjohtajakaudesta. Haluaisin omalta osaltani vain tarkastella seikkaperäisesti joitakin äskettäin pidetyn Cardiffin huippukokouksen huomioita.
Pääministeri on halunnut painottaa puheenjohtajakaudellaan Euroopan ja kansalaisten lähentämistä ja on pyrkinyt tähän tavoitteeseen hänelle ominaisella sitkeydellä ja tarmokkuudella. Cardiffissa ei tehty konkreettisia tai tarkasti rajattuja päätöksiä vaan ne tehtiin sitä edeltävinä kuukausina. Viittaan tässä luonnollisesti euroa koskevaan päätökseen ja laajentumisprosessin käynnistämiseen. Historiallisia päätöksiä ei voida tehdä joka kolmas kuukausi. Cardiff oli tästä huolimatta tärkeä ja myönteinen kokous. Tapaamisemme sujui huomattavasti parantuneessa ilmapiirissä ja tämä on todisteena luottamuksen vahvistumisesta Euroopassa.
Eurooppa vahvistuu. Eurooppa kulkee eteenpäin. Euro tulee. Kasvu on todellakin kääntynyt nousuun, 3, 2 % vuoden 1998 ensimmäisen neljänneksen aikana. Työttömyys on vihdoinkin alentunut. Olemme palanneet vuoden 1993 työttömyyslukuihin. Tämä on hyvin rohkaisevaa, vaikka paljon on vielä tekemättä. Valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat korostaneet tätä asiaa voimakkaasti keskustellessaan työllistämistä koskevista kansallista toimintasuunnitelmista. Eurooppa-neuvostoa on käytetty oikealla tavalla hyväksi, jotta on suuntauduttu päättäväisesti tulevaisuuteen. Viime aikojen historiallisten edistysaskelten ansiosta valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat voineet aloittaa levollisin mielin todellisen keskustelun Euroopan tulevaisuudesta. Olen tästä erityisen iloinen. Olemme juuri äskettäin käynnistäneet komissiossa tämänsuuntaisen laajan pohdinnan, jossa tarkastellaan etenkin omaa toimielintämme.
Arvoisa puhemies, haluaisin näiden johdantosanojen jälkeen tarkastella lyhyesti Eurooppa-neuvoston merkittäviä aiheita.
Ensiksikin talousuudistus. Kuten tiedätte, komissio on käynnistänyt makrotalouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevan kunnianhimoisen hankkeen ja rehellisesti sanottuna on todettava, että tekstissä moitittiin silloin tällöin joitakin jäsenvaltioitamme. On tosiaankin aika päästä irti yleisten loitsujen ja pyhien päätösten tasosta ja harjoittaa todellista taloudellista yhteensovittamista, jos eurosta halutaan tehdä pysyvä menestys.
Lopuksi Ecofin-neuvosto, joka on vielä liikaa jumiutunut entisiin käytäntöihin, on valitettavasti kaunistellut hankettamme, koska jokainen ministeri yrittää asettaa maansa parhaimpaan mahdolliseen valoon. Pidän tätä nuoruuden hairahduksena. Olisi kasvettava hyvin nopeasti aikuiseksi. Otin tämän kysymyksen esille valtioiden ja hallitusten päämiesten tasolla ja suureksi tyytyväisyydekseni huomiomme saivat hyvin myönteisen vastaanoton ja sitä paitsi, herra Herman, parlamentti oli näistä huomioista samaa mieltä. Kollegani Eurooppa-neuvostossa eivät tosin ole halunneet muuttaa tämän vuoden suuntaviivoja, mutta he ovat johtopäätöksissään antaneet hyvin selvän poliittisen viestin tarpeesta vahvistaa suuntaviivojen laatimista tulevaisuudessa ja tehdä niistä yhteensovittamisen todellisen välineen.
Työllisyyden osalta voimme mielestäni oikeutetusti olla tyytyväisiä vuoden aikana saavutettuihin tuloksiin. Luxemburgissa määritetystä yleisiä suuntaviivoja ja kansallisia toimintasuunnitelmia koskevasta menetelmästä on jo tullut yleinen käytäntö. Haluan todella onnitella jäsenvaltioita niiden yhteishengestä. Työllisyyttä koskeva keskustelu Cardiffissa oli erinomainen. Annamme Wienissä ensimmäisen arvion toimintasuunnitelmien täytäntöönpanosta. Olen vakuuttunut siitä, että se on myönteinen. Minuun on vaikuttanut etenkin valtioiden ja hallitusten päämiesten jatkuva pyrkimys tehdä työllistämisstrategiasta pitkäkestoinen menestys.
Työllisyys on eräs integroidun strategiamme osioista. Virkaanastumisvuodestani 1995 alkaen olen pitänyt sisämarkkinoiden tosiasiallista toteuttamista yhtenä ensisijaisena tavoitteena. Kuulimme juuri, että myös tätä koskeva arvio on rohkaiseva. Direktiivejä saatetaan yhä enemmän osaksi kansallista lainsäädäntöä ja valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat nimenomaan korostaneet komission tärkeää asemaa sisämarkkinoiden sääntöjen noudattamiseksi ja olen tästä iloinen. Olen todennut myös sen, että esimerkiksi televiestinnän alan vapauttaminen on johtanut yli 8 %: n kasvuun vuodessa näillä aloilla. Nimenomaan tämä luo työpaikkoja. Matkalippujen hinnat ovat merkittävästi laskeneet ilmailuliikenteessä ja kaasu- ja sähköaloja koskevat äskettäiset vapauttamispäätökset ovat jo muuttaneet Euroopan sähköalan näkymiä.
Tarkastelimme Cardiffissa myös keinoja, joiden avulla voitaisiin parhaiten vahvistaa yrityshenkeä Euroopassa. Mainitsen esimerkkinä riskipääoman erittäin tärkeän saamisen ja yleensäkin pienten ja keskisuurten yritystemme järjestelmällisen edistämisen.
Talousuudistus on välttämätön, mutta kansalaiset vaativat Euroopalta huomattavasti enemmän. Tässä suhteessa mielestäni on erinomainen asia, että Eurooppa-neuvosto on hyväksynyt ehdotuksemme ympäristönsuojelun tehokkaammasta sisällyttämisestä unionin politiikkoihin. Ei todellakaan riitä, että tämä periaate sisällytetään perustamissopimukseen, vaan sitä on toteutettava konkreettisesti jokapäiväisissä toimissamme.
Toinen kansalaisiamme välittömästi huolestuttava aihe on oikeus- ja sisäasioiden ala. Unioni vahvistaa ja tehostaa tämän alan toimintaa vähitellen. Olen iloinen siitä, että Eurooppa-neuvosto on pyytänyt nimenomaan komissiota ja neuvostoa laatimaan Wieniä varten Amsterdamin sopimuksen määräysten täytäntöönpanoa koskevan toimintasuunnitelman vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen luomiseksi.
Cardiffin Agenda 2000 -asiakirjaa koskevassa keskustelussa ei odotusten mukaisesti edistytty merkittävästi. Eri valtuuskunnat pysyivät tiukasti kannoissaan, jotta ne eivät heikentäisi neuvotteluasemiaan. Paljon aikaa kului siten sopivien sanamuotojen löytämiseen sen ilmoittamiseksi, että asiasta ei oltu vielä samaa mieltä. Tämä ei ole kovin vakavaa tässä vaiheessa. Itävallan puheenjohtajakaudella on kuitenkin tästä lähtien ponnisteltava kaksinverroin. Ei enää riitä, että todetaan kaiken riippuvan kaikesta toiminnan välttämiseksi. On neuvoteltava. Mielestäni olennaisinta Cardiffissa oli se, että Eurooppa-neuvosto sitoutui noudattamaan tarkkaa aikataulua. Olemme saaneet aikaan tämän sitoumuksen. Luotan valtioiden ja hallitusten päämiehiin, että he noudattavat tätä sitoumusta ja viimeistelevät tämän paketin - koska kyse on paketista - maaliskuussa 1999. He ovat antaneet selvän viestin määräämällä jo nyt tätä aihetta koskevasta kokouksesta, joka järjestetään 25. ja 26. maaliskuuta.
Kaikissa huippukokousta edeltävien päivien aikana käydyissä keskusteluissa on keskitytty erityisesti Euroopan tulevaisuutta koskevaan aiheeseen. Osapuolien todellisista ja kuvitelluista aikomuksista on esitetty useita arvioita. Olen todennut, että Cardiffissa keskustelu oli avointa, rakentavaa ja hyvin rauhallista. Valtioiden ja hallitusten päämiehet tietävät, että yhteisömenetelmä, oikeus ja vahvat toimielimet - ja erityisesti kaikkien palveluksessa oleva vahva komissio - ovat Euroopan edistymiselle välttämättömiä.
(Suosionosoituksia) Olemme maininneet kolme aihetta: ensiksi institutionaaliset kysymykset, joiden ensisijaisena asiana on luonnollisesti Amsterdamin sopimuksen ratifiointi. Kaikki ovat kuitenkin myöntäneet, että ennen ensimmäistä laajentumista toimielimiä on uudistettava. Tiedän, että parlamentti pitää tätä hyvin tärkeänä ja meillä on tilaisuus keskustella asiasta uudelleen. Sen jälkeen tulevat toimielinten toiminta ja rakenne. Mielestäni kunkin toimielimemme on tutkiskeltava itseään ja omia rakenteitaan ja toimintaansa uusien tarpeiden valossa. Olen omalta osaltani voinut viitata komission jo käynnistämään tulevaisuutta koskevaan työhön.
Kolmas aihe on demokraattinen legitiimiys ja toissijaisuus. Olen tyytyväinen siitä, että tästä kohdasta keskustellaan ja luonnollisesti sillä ehdolla, että keskustelu sujuu todellisessa yhteisöhengessä ja että yhteisön oikeutta noudatetaan tiukasti, ja myös sillä ehdolla, että tunnustetaan kansalaisten vain joskus olevan tuskastuneita "liikaan Eurooppaan" ja paljon useammin vaativan "enemmän Eurooppaa" . Olen omalta osaltani selventänyt joitakin juuri toissijaisuuden luonteeseen liittyviä asioita ja ennen kaikkea tarvetta vastuun selvittämiseen. Kuten jo Cardiffissa totesin, jokaisen on siivottava ensin oma alueensa. Olen valmis tekemään tämän. Pyydän kuitenkin, että kansalaisille selvitetään, kuka tekee mitäkin. Haluaisin toistaa, että valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat käsitelleet kaikkia näitä kysymyksiä myönteisessä hengessä tulevaisuuteen suuntautuen. He ovat painottaneet voimakkaasti tarvetta osallistua henkilökohtaisesti tähän keskusteluun ja tässä yhteydessä onnittelen päätöstä järjestää tätä aihetta koskeva epävirallinen valtioiden ja hallitusten päämiesten kokous Itävallan puheenjohtajakauden aikana.
Totean, että saavutamme parhaillaan vähitellen ja toinen toisensa jälkeen vuonna 1995 asettamiamme laajoja tavoitteita. Olemme sitä paitsi voineet näiden edistysaskelten ansiosta suuntautua nykyisin päättäväisesti tulevaisuuteen. Ison-Britannian puheenjohtajakaudella on tehty Tony Blairin johdolla erinomaista työtä ja sen ansiosta unioni on voinut edistyä useimmilla näistä alueista. Haluaisin tässä suhteessa osoittaa tyytyväisyyteni tästä puheenjohtajamaan ja komission suhteille ominaisesta yhteisymmärryksen ja rakentavan yhteistyön ilmapiiristä, joka on jatkunut koko näiden kuuden kuukauden aikana. Olen iloinen siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan Eurooppaa koskeva virallinen kanta on muuttunut. Olen varma, että tämä vaikuttaa myönteisesti Euroopan kuvaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä on tärkeää sekä Euroopalle että Yhdistyneelle kuningaskunnalle.
(Suosionosoituksia)
Green
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa toivottamalla pääministeri Blairin tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin parlamentin sosialistiryhmän puolesta. On suuri ilo olla ensimmäinen tässä keskustelussa puhuva parlamentin jäsen ja toivottaa ensimmäinen Ison-Britannian työväenpuolueen pääministeri lämpimästi tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Sydämellisesti tervetuloa, Tony.
Minulle on henkilökohtaisesti sitäkin miellyttävämpää toivottaa hänet tervetulleeksi, koska hän on puolueeni johtaja, ja siksipä teenkin niin.
Nämä viimeiset kuusi kuukautta ovat olleet tärkeitä kuukausia Ison-Britannian poliittisessa elämässä ja maan suhteessa Euroopan unioniin. On aivan mahdotonta yliarvioida Isossa-Britanniassa nyt havaittavan asennemuutoksen merkitystä, mistä ministerienne useat vierailut parlamentissa puheenjohtajakauden aikana ovat todistaneet. Muistamme täällä aivan liian hyvin esimerkiksi edellisten konservatiiviministerien ylimielisen halveksunnan, jota he osoittivat Euroopan parlamentille, ja erityisesti sen, että silloinen maatalousministeri, Douglas Hogg, kieltäytyi kutsusta tulla selittämään tapaansa hoitaa BSEkriisiä...
(Suosionosoituksia vasemmistolta) ... jolla on ollut ja on edelleen tuhoisia seurauksia Isossa-Britanniassa ja kaikkialla muuallakin Euroopassa.
Maatalousministerinne Jack Cunningham teki sitä vastoin kuudennen vierailunsa kuuden kuukauden aikana Euroopan parlamenttiin tämän viikon tiistaina. Hän on tehnyt suuren työn selittämällä, keskustelemalla ja herättämällä luottamusta siihen, että monimutkaisista ongelmista ja suurista Isolle-Britannialle aiheutuvista kustannuksista huolimatta hallituksenne toimisi hyvässä uskossa poistaakseen BSE: n Ison-Britannian naudanlihateollisuudesta. Hänen lähestymistapansa havainnollistaa hallituksenne mielialaa, sävyä, asennetta ja politiikkaa Eurooppaa kohtaan. Tämä muutos on selvästi vaikuttanut asenteisiin Isossa-Britanniassa ja sen avulla voidaan luoda tasapainoisempi kuva Euroopan unionista.
Vaikka parlamentilla on väistämättä erimielisyyksiä Euroopan neuvoston kanssa, oli puheenjohtajakausi sitten miten moitteeton tahansa, kukaan ei epäile tämän brittihallituksen aikomusta ja sitoumusta olla täydellisesti mukana Euroopan unionin toiminnassa, vaikkakin joskus kiistanalaisesti. Arvoisa pääministeri, koko parlamentti onnittelee ja kiittää teitä ennen kaikkea tästä.
Tarkasteltaessa Ison-Britannian puheenjohtajakauden saavutuksia on mahdotonta tarkastella pelkästään Cardiffin huippukokouksen lopputuloksia. Tämä puheenjohtajakausi on merkittävä maalis- ja toukokuussa tapahtuneen kahden merkittävän tapauksen vuoksi. Laajentumisprosessin käynnistäminen maaliskuussa leimasi uuden aikakauden alkamista Euroopan unionin kehityksessä. Kannatamme omassa puolueryhmässämme laajentumista rauhan ja vakauden takaamiseksi koko maanosassamme. Haluamme vauraan ja dynaamisen Euroopan ja tiedämme, ettei sitä voi rakentaa sellaisen Euroopan perustalle, jossa suvaitsemattomuus, äärimmäinen kansallismielisyys ja konfliktit ovat vallalla tai kytevät aivan pinnan alla. Euroopan unioni on oiva esimerkki konfliktien ratkaisemisesta. Vaikkei laajentumiselle olisi mitään muuta syytä, kannattaisimme sitä sosialistiryhmässä ennen kaikkea juuri tästä syystä. Eurooppa-konferenssin menestyksekäs avaaminen ja kahdenväliset neuvottelut kuuden hakijamaan kanssa yhdestätoista ansaitsevat sydämellisen tunnustuksemme.
Arvoisa pääministeri, suonette minulle anteeksi, jos sanon, että yhtenäisvaluutan käynnistäminen 2. ja 3. toukokuuta ei ollut aivan niin saumaton tapahtuma, vaikka arvostamme kaikki sitä, että pyritte yhteensovittamaan ilmeisen sovittamattomia kantoja, minkä kanssa kamppailemme usein parlamentissakin.
Ryhmäni on arvostellut monen vuoden ajan tapaa, jolla neuvosto käsittelee tärkeimpien poliittisten ja nyt taloudellisten paikkojen täyttämistä unionissa. Vaikka arvostammekin kaikki sitä, että yhtenäisvaluutan käynnistyminen oli onneksi, markkinatermein ilmaistuna, varaukseton menestys, valtion päämiesten kinastelu - jonka kaikki huomasivat - oli todella tyrmistyttävää. Epäilen, arvoisa pääministeri, että olette kaiken keskellä olleena samoin jonkin verran tyrmistynyt. Olemme kiitollisia siitä, että veitte prosessin onnelliseen loppuun ja että eurosta on tullut todellisuutta. Ehkä, kun aloitatte muiden valtion päämiesten kanssa lokakuussa epäviralliset keskustelunne Itävallassa siitä, kuinka unionin voisi tehdä ymmärrettävämmäksi sen kansalaisille, voisimme kehottaa teitä etsimään tyydyttävämmän tavan turvata ylemmät virkanimitykset tulevaisuudessa.
Euro on käynnistetty. Minun on sanottava, että olimme varsin tyytyväisiä osaan, joka parlamentilla oli siinä prosessissa. Ryhmäni on nyt vakuuttunut siitä, että teemme suhteestamme eurosta päättävien kanssa hyvin merkittävän ja kurinalaisen. Meillä on vastuu siitä, että teemme tämän tehokkaasti ja varmistamme sen, että kansalliset parlamenttimme pysyvät täysin ajan tasalla sen tilivelvollisuuden osalta, jota aiomme käyttää keskuspankin, sen pääjohtajan ja johtokunnan suhteen.
Cardiffissa arvioitiin ensimmäistä kertaa jokaisen hallituksen tekemiä kansallisia työllisyysohjelmia. Kiitämme teitä tuon esityslistan eteenpäin viemisestä. Rehellisesti sanoen, olemme päässeet täällä jotakuinkin kyllästymään siihen sanojen ylitarjontaan tarpeesta auttaa Euroopan unionin yli 18 miljoonaa työtöntä. Olemme kuulleet täällä monia noista sanoista. Itse asiassa olemme luoneet monet niistä.
Se, että teidät valittiin viime vuoden toukokuussa ja herra Jospin valittiin Ranskassa kuukautta myöhemmin, loi neuvostoon kasvavan enemmistön, jonka avulla pääsimme itse asiassa siirtymään sanoista tekoihin laatimalla työllisyyttä koskevan luvun Amsterdamin sopimukseen, pitämällä Luxemburgin työllisyyttä käsittelevän ylimääräisen huippukokouksen ja määrittelemällä työpaikkojen luomiselle todellisia yhteisiä tavoitteita.
Cardiffissa vahvistettiin työllisyyspolitiikan tasa-arvokriteerejä: naisten, vammaisten, etniseen vähemmistöön kuuluvien kansalaisten ja tietysti pitkäaikaistyöttömien tukemista. Vaikka jotkin kansalliset toimintaohjelmat ovat epäilemättä muita parempia, ainakin ne ovat olemassa. Panemme merkille, että brittihallitus laati ohjelman ensimmäisenä, mikä on nopeuttanut muiden ohjelmien ripeää ja vakavasti otettavaa laatimista.
Arvoisa pääministeri, haluan ilmaista koko parlamentin puolesta myönteisen suhtautumisemme siihen, mitä juuri sanoitte asiasta, joka aiheuttaa suuria ongelmia kansalaisille ja kansalaisjärjestöille kautta koko Euroopan. Viittaan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen viime kuussa antamaan tuomioon, joka koski Euroopan komission ilman oikeudellista perustaa käyttämiä varoja. Tästä on seurannut se, kuten tiedätte, että Euroopan komissio on tehnyt odotettavissa olevan päätöksen lopettaa kaiken varainkäytön asianomaisissa budjettikohdissa. Kyseessä ovat esimerkiksi budjettikohdat, jotka koskevat yhteiskunnallista syrjäytymistä, vanhuksia, urheilua Euroopassa, rasismin vastaista taistelua, vammaisten tukemista, kansanterveyttä, henkilömiinoja ja tietenkin kansalaisjärjestöjen työtä kehitysmaissa. Näemme kaikki yhdellä silmäyksellä, että näillä pienillä mutta merkittävillä budjettikohdilla on ollut suuri merkitys unionimme puutteenalaisimmille kansalaisille ja niille rajojemme ulkopuolella asuville, joita pyrimme auttamaan. Olemme kaikki samaa mieltä siitä, että Euroopan unionin tukien pitäisi todella perustua lakiin. Tällä tuomiolla on turvattu oikeutetusti tämä periaate. Olen tyytyväinen siihen, että te olette sitoutunut toimimaan, jotta saataisiin luotua oikeudellinen perusta tälle varainkäytölle, jonka osalta olette tehnyt selväksi, että teillä ei ole aikomustakaan estellä sitä.
Luotamme siihen, että takaatte puheenjohtajakautenne jäljellä olevina päivinä sen, että sanoilla "kansojen Eurooppa" on konkreettinen ja kestävä kaiku tämän toiminnan kautta.
Haluan päättää puheeni Cardiffissa esille tulleeseen ongelmaan Euroopan unionin toimielinten legitiimiydestä ja neuvoston jäsenien halusta lähentää Eurooppaa ja sen kansalaisia - asia, jota kannatamme täällä todella paljon. Työtä on vielä tehtävä sen varmistamiseksi, että unioni on valmis laajentumaan tulevina vuosina. Amsterdamissa tätä työsarkaa ei saatu päätökseen, ja mikäli käynnistämässänne keskustelussa käsitellään näitä asioita, suhtaudumme siihen hyvin myönteisesti. Olen kuitenkin ymmärtänyt, että neuvoston tarkoituksena oli ulottaa keskustelu - sanoitte todella näin - laajemmalle kuin vain tähän keskeneräiseen työhön. Olen ymmärtänyt myös, että neuvosto haluaa tarkastella juuri unionin toimielinten laatua, toissijaisuutta ja demokraattista legitiimiyttä. Nämä ovat monimutkaisia ja arkaluontoisia asioita, joita on käsiteltävä. En epäile hetkeäkään, etteikö Euroopan parlamentti tee kantaansa tiettäväksi valtioiden päämiehille ennen lokakuun epävirallista tapaamista. Minun on myös sanottava, että Euroopan neuvosto on ensimmäistä kertaa miesmuistiin noudattanut hartaita pyyntöjämme käsitellä yleisiä ehtoja, jotka säätelevät Euroopan parlamentin jäsenten tehtävien suorittamista.
Tämän vaalikauden aikana parlamenttia on vainottu jatkuvilla syytöksillä jäsenten kulukorvauksiin ja lisiin liittyvistä väärinkäytöksistä. Huomaan, että brittilehdissä lainataan sanojanne, joiden mukaan, vaikka korostatte aivan oikeutetusti asian selvittämistä, haluatte myöntää, että Euroopan parlamentin jäsenten suuri enemmistö on rehellisiä ja ahkerasti työtätekeviä ja noudattaa sääntöjämme sisällöllisesti ja kirjaimellisesti. Kiitämme teitä tästä tunnustuksesta ja vakuutamme teille pysyvämme lujina tässä asiassa. Perustamissopimuksen mukaan tarvitsemme neuvoston yksimielisen suostumuksen näiden asioiden ratkaisemisessa. Olemme halukkaita löytämään niihin ratkaisun. Haluamme, että seuraava parlamentti ilmaisee selvästi jäsentensä päällekkäiset toimeksiannot, heidän oikeutensa ja velvollisuutensa, heidän erioikeutensa ja vapautensa. Ei ole helppoa yhdistää 15: n eri maan parlamentaarisia ja poliittisia kulttuureita ja luoda tässä mielessä yhtä yhteistä eurooppalaista kulttuuria. Jos me 626 Euroopan parlamentin jäsentä emme pysty siihen, meidän on parasta luopua pyrkimyksistämme kehittää 370 miljoonalle unionin kansalaiselle yhteinen tulevaisuus.
Haluamme varmistaa sen, että meidän jälkeemme ensi kesäkuussa tuleva parlamentti voi antaa asian olla ja suhtaudumme myönteisesti sitoumukseenne selvittää tämä asia yhteistyössä kanssamme.
Arvoisa pääministeri, käsitän ehkä paremmin kuin jotkut muut sen, kuinka paljon te olette tukenut Eurooppa-myönteistä politiikkaa puolueessamme kotimaassa ja Eurooppa-myönteistä rakentavaa politiikkaa Isolle-Britannialle Euroopan unionissa. Kiitän teitä, puolueeni johtajaa, Ison-Britannian pääministeriä ja Euroopan unionin puheenjohtajaa.
(Suosionosoituksia)
Martens
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tervehdin teitä puolueryhmämme nimissä esiintyessänne täällä nyt ensimmäistä kertaa ja kiitän teitä puheenjohtajakautenne aikana suorittamastanne työstä.
Puheenjohtajakauttanne luonnehtivat ne kaksi päätöstä, jotka tulevat pysyvästi jäämään Euroopan yhdentymisen yhteyteen. Neuvottelujen aloittaminen Keski-Euroopan maiden kanssa ja 11 jäsenmaan 2. toukokuuta tekemä päätös saada yhteinen raha yhdessä toteutumaan. Unioni on nyt todellisen haasteen edessä. Rahaliitto, federaalisen yhdentymisen voimallinen nostovipu, on saatettava loppuun. Unionin laajentuminen siten, että se käsittää 25 jäsenmaata, tulee tuntuvasti lisäämään taloudellisten saavutusten eroja ja kulttuurista ja poliittista monivivahteisuutta. Kuka voi nyt vielä väittää, että tällainen laaja unioni pystyy edelleen toimimaan ilman enemmistöpäätöksiä? Eurooppa-neuvosto on johtajuutenne alaisena esittänyt perustavia kysymyksiä. Miten voimme vahvistaa Euroopan identiteettiä maailmassa? Miten voimme saada kansalaiset vakuuttuneiksi tällaisen identiteetin oikeutuksesta? Miten voimme jakaa valtuudet uudessa Euroopassa siten että demokratia, vastuu ja tehokkuus pysyvät keskenään sopusoinnussa? Cardiff ei missään nimessä anna vastausta näihin kysymyksiin. Olemme kuitenkin iloisia siitä, että lokakuussa epävirallinen Eurooppa-neuvosto aloittaa työskentelyn toimielinten tulevaisuuden puolesta. On mahdotonta ajatella, etteikö komissio, joka valvoo yleissopimusten noudattamista, joutuisi mukaan pohtimaan toimielinten toiminnan tehostamista.
Emmekö vain olekin päässeet lähelle maalia, joka unionin perustajilla oli mielessään puoli vuosisataa sitten? Eikö ole tullut aika laskea perusta perustuslailliselle rakennelmalle, joka määrittelee pysyvästi ja selvästi unionin eri tasojen valtuudet? Asetumme kannattamaan Cardiffin sanomaa Euroopan saattamisesta lähemmäksi kansalaisia. Euroopan on saatava omat kasvot. Ulkopolitiikka, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ei ollut riittävän selväpiirteistä. Mielestämme puheenjohtajakaudellanne oltiin liian vaatimattomia Kosovon kriisissä, Intian ja Pakistanin välisessä jännittyneessä tilanteessa ja troikan Algerian-epäonnistumisen korjaamisessa. Meidän täytyy edistää omaleimaisempaa ulkopolitiikkaa Euroopassa, vaikka Eurooppa sen takia joutuukin tuomaan oman kantansa Yhdysvaltojen suhteen voimakkaammin julki.
Arvoisa puhemies, EU: n toimielinten legitiimiys sekä toissijaisuusperiaate muodostivat ytimen Cardiffissa käydylle keskustelulle. En lankea helppoon houkutukseen tehdä yhteisön elimistä, ja eritoten Euroopan komissiosta, syntipukkeja. Meidän pitää kylläkin tehdä loppu säännöstelyvimmasta. Mutta on myös tunnustettava, että komissio on itse asettanut itselleen vaatimuksen toissijaisuudesta, mitätöiden omia ehdotuksiaan. Täytyy myös sanoa, että sisämarkkinat eivät koskaan olisi menestyneet ilman Euroopan komission aloitteita. On hyvin helppoa pitää omanaan eurooppalaisen solidaarisuuden voitot kansallisella tasolla. Se on paljon helpompaa kuin tunnustaa toimielinten tehneen hyvää työtä. Kyseessä ovat siis usein hyvin epäoikeudenmukaiset syytteet. Meidän pitää päinvastoin saada kansalaisemme vakuuttuneiksi siitä, että heidän on jokapäiväisessä elämässään paljolti kiittäminen EU-politiikkaa elinympäristön suojelemisesta, Euroopan sisäisen turvallisuuden vahvistamisesta ja poliisin ja oikeuslaitoksen yhteistyöstä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, maanosassamme on löydetty uudelleen terveen talouden ponnekkuus. Taloudellista lähentymistä on edelleen vahvistettava; tuemme työttömyyden vastaisia yhteisiä toimia, sanojanne, kampanjaanne ja toimianne. Sen pitää luoda uusia työpaikkoja, Euroopan sosiaalinen malli on säilytettävä. Toivon teidän voivan tehdä aloitteita Euroopan tuomioistuimen äskettäisen lausunnon vääränlaisten ja kielteisten seurausten hyvittämiseksi. Kaakkois-Aasian talouskriisiin ja Venäjän ja Japanin vaikeuksiin verrattuna Euroopan yhteistyö ja euron toteuttaminen luovat valtin taloudellemme. On siis mitä korkein aika maalata suuri eurooppalainen projekti kirjavammin värein, niin että voimme lähestyä tulevaisuutta selvästi optimistisempina ja värittää yleisessä mielipiteessämme niitä suunnattomia mahdollisuuksia, joita meillä on maanosassa, jossa vallitsee pitkäaikainen rauha, vahva demokratia ja planeettamme korkeimpiin kuuluva kulttuurinen ja aineellinen elintaso. Pidättäytykäämme sen tähden asennoitumasta etäisesti tai epäluuloisesti Euroopan unioniin.
Arvoisa Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja, en pidä hyvänä asiana sitä, että täällä istuntosalissa, Euroopan parlamentissa, käsitellään sisäisiä ristiriitoja. Muun muassa sen tähden sanon tänään, että on teidän ansiotanne, että ajattelutavat ovat muuttuneet maassanne. Eurooppa on tullut takaisin kuvaan. Työskennelkäämme edelleen yhdessä tämän sivistyksen mestarityön, tämän eurooppalaisen ihanteen, saattamiseksi päätökseen, ja työstänne, jota olette tämän osalta tehnyt, kiitän teitä myös ryhmämme puolesta.

De Vries
Arvoisa puhemies, sallikaa minun Euroopan liberaaliryhmän puolesta ilmaista tyytyväisyyttä Yhdistyneen kuningaskunnan uudesta lähestymistavasta Eurooppaa kohtaan, kuten pääministeri sen ilmaisi äsken: kannatamme Eurooppaa ja siten myös uudistuksia. Viimeisten kuuden kuukauden merkittävin tulos on mielestämme ollut Yhdistyneen kuningaskunnan ja meidän muiden välisten suhteiden normalisoituminen. Tämä on tärkeää, koska Euroopan unioni tarvitsee Yhdistynyttä kuningaskuntaa yhtä paljon kuin Yhdistynyt kuningaskunta tarvitsee unionia. Yhdistynyt kuningaskunta, tervetuloa takaisin!
Annan tunnustusta myös pääministeri Blairin henkilökohtaisille ponnisteluille pysyvän rauhan luomiseksi Pohjois-Irlantiin.
(Suosionosoituksia)
(NL) Arvoisa puhemies, en ole huolissani Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Olen sitä vastoin kasvavassa määrin huolissani toisesta tärkeästä eurooppalaisesta maasta: Saksasta. Cardiffin huippukokousta leimasivat Saksan lähestyvät vaalit. Vaalit tuovat demokratiasta esiin sekä sen parhaat että huonoimmat puolet. Ja niin Cardiffin huipusta tuli populismin huippu. Kansleri Kohlin ja muiden Euroopan toimielimiin kohdistama kritiikki on yhtä lailla tekopyhää kuin perusteetonta. Mikä on Euroopan komission päätehtävä? Toimia yleissopimuksen vaalijana. Euroopan komissio toimii yleissopimuksen kirjaimen ja hengen mukaisesti juuri silloin, kun se muistuttaa myös vahvimpia jäsenvaltioita pelisäännöistä. Sen sijaan, että Saksa arvostelee Karel Van Miertin politiikkaa, sen olisi siis parempi esimerkiksi vähentää kilpailun vastaisia tukiaan hiiliteollisuudelle.Tuomioistuimelle kohdistettu kritiikki on myös yhtä keinotekoista. Tuomioistuin päätti vastikään, että kahdella luxemburgilaisella, joista toinen oli ostanut silmälasit Belgiasta ja toinen halusi oikomishoitoon Saksaan, oli oikeus näistä aiheutuvien kulujen korvaukseen. Tässä tuomioistuin ei missään nimessä istuutunut lainsäätäjän pallille, niin kuin Tanskan ja Saksan pääministerit väittävät. Yhdenmukaisen lainsäädännön puuttuessa, kuten tässä tapauksessa, yleissopimuksen perussäännöt ovat voimassa. Tästä lähtien henkilöiden vapaa liikkuvuus ei koske ainoastaan terveitä eurooppalaisia, vaan myös sairaita. Eikö tässä olekin juuri kysymys kansalaisen Euroopasta?
(Suosionosoituksia) Emme kannata eurooppalaista suurvaltaa, presidentti Chirac ja liittokansleri Kohl sanoivat. Todellakin, kaikki ovat sellaista vastaan. Ketä he siis arvostelivat? Ja mitä he arvostelivat? Eivät kai vaan Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksia, joiden toteuttamisessa he itse ovat olleet mukana? Tällainen puhe yleisön edessä vahingoittaa unionin mainetta. Unioni voidaan tuoda lähemmäs kansalaisia ainoastaan jos johtavat kansalliset poliitikot hyväksyvät vastuun unionin toiminnasta.
Kuinka unionin demokraattista legitiimiyttä voidaan lisätä? Näen kolme mahdollisuutta. Ensinnäkin: yhtä suureen kannatukseen perustuvan yhdenmukaisen vaalijärjestelmän käyttöönotto seuraavissa Euroopan unionin vaaleissa. Toiseksi: Euroopan parlamentin kaikkien sisäisten korvausten täydellinen uudistaminen, siten että ainoastaan todelliset kustannukset korvataan, ja yhdenmukaisen henkilöstösäännöstön käyttöönotto. Kolmanneksi: Jacques Delorsin ja muiden ehdottaman eräänlaisen neuvoa-antavan kansanäänestyksen käyttöönotto Euroopan komission uutta puheenjohtajaa valittaessa. Jos sosialistit, kristillisdemokraatit, liberaalit ja vihreät asettavat jokainen ehdokkaansa komission puheenjohtajan vaaleihin, se voi antaa Euroopan vaaleille uutta ponnekkuutta. Se lisää Euroopan kansalaisten valtaa. Se lisää komission legimiteettiä.
Cardiffissa on puhuttu paljon kansalaisen Euroopasta. Se ilahduttaa minua. Toivottavasti pian on tekojen aika.
(Suosionosoituksia)
Collins, Gerard
Arvoisa puhemies, toivotan Ison-Britannian pääministerin lämpimästi tervetulleeksi Euroopan parlamenttiin. Haluan kiittää häntä ja hänen kollegojaan hyvin tehokkaasta ja suorituskykyisestä EU: n puheenjohtajakaudesta. Haluaisin, että tuotaisiin esiin, että jatkuvasti parlamentille ja sen jäsenille suotiin kaikenlaisia huomaavaisuuden osoituksia ja apua niin poliittisella kuin virallisellakin tasolla. Haluan kertoa, kuinka kiitollisia jäsenet ovat tästä. Haluan kiittää pääministeriä hänen täällä tänään aamupäivällä pitämästään puheenvuorosta. Haluan myös kiittää komission puheenjohtajaa hänen puheenvuorostaan ja sanoa, että ryhmäni kannattaa voimakkaasti komission puheenjohtajan tämänpäiväisen puheen pääsisältöä.
Cardiffin huippukokous oli enemmänkin tilanteen arvioimista kuin suurten päätösten tekemistä. On kuitenkin asetettu kunnianhimoinen aikataulu suuriin sopimuksiin pääsemiseksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta, alue- ja sosiaalirahastoista ja talousarviosta. Ne edustavat politiikan aloja, jotka ovat keskeisiä Euroopan unionissa. Päätöksillä on suora ja välitön vaikutus unionin kansalaisiin, olivatpa he sitten osa maatalous- tai kalastusyhteisöä, teollisuutta - sekä suurettä pienteollisuutta - maaseutu- tai kaupunkiyhteisöä tai vähemmän kehittyneillä alueilla tai saarilla elävää yhteisöä.
Euroopan, jota olemme rakentamassa, on suosittava syrjimätöntä ja huolehtivaa yhteiskuntaa, jossa kaikkien edut on otettava huomioon. Tätä tavoitetta ei kuitenkaan ole saavutettu, kun unionissa on 18 miljoonaa työtöntä, niin nuoria kuin pitkäaikaistyöttömiäkin. Työttömyyden poistamisen monilla erilaisilla toimilla on pysyttävä pääprioriteettinamme. Jos siinä ei onnistuta, seurauksena on sellaisen kaksikerroksisen yhteiskunnan säilyminen, jossa toiset ei syrjitä ja toisia syrjitään. Valitettavasti ei ole pohdittu uuden sosiaalista syrjäytymistä vastustavan ja vanhusten hyväksi toimivan ohjelman perustamista. Vetoan puheenjohtajaan ja tulevaan puheenjohtajaan, että he vakuuttaisivat parlamentille, että kaikkiin tarvittaviin uusiin aloitteisiin ryhdytään.
Puheenjohtajakauden edustajien laatiman asiakirjan 3. osassa esitettävät johtopäätökset työttömyydestä ovat enemmänkin yleiskatsaus siihen, mitä nykyään tehdään kuin uusi aloitekokonaisuus. Vain aika näyttää, menestyvätkö aloitteet. Jos aiomme olla samaa mieltä puheenjohtajavaltion johtopäätöksistä, jäsenvaltioiden esittämät 15 työllisyysohjelmaa edustavat todellista ponnistusta nuorten, pitkäaikaistyöttömien ja naisten työllistettävyyden parantamiseksi. Se tarkoittaa sitä, että vaatimuksia, joita olemme esittäneet ammattikoulutuksen lisäämisestä, elinikäisestä oppimisesta, pk-yritysten ja itse itseään työllistävien olojen parantamisesta, täytetään. Tähän on suhtauduttava erittäin myönteisesti. Haluamme nyt, että nämä toimintaohjelmat toteutetaan käytännöllisesti ja nopeasti. Johtopäätöksissä esitetään suuntaviivoja tulevaisuuden työlle ja työllisyydelle. Valitettavasti ne eivät ole kovin yksityiskohtaisia, etenkään päivähoitojärjestelmän osalta.
Pidämme erittäin tärkeänä euron menestyksellistä käyttöönottoa. On olennaista, että jäljellä olevat lainsäädännölliset ja käytännön vaiheet saatetaan nopeasti loppuun. Agenda 2000: sta aloitetut neuvottelut kuuluvat tärkeimpiin päätöksiin, joita unioni tulee koskaan tekemään. On valittava avainasemassa olevat politiikat, joilla on pitkällä aikavälillä suuri vaikutus jokaisessa maassa. Agenda 2000 on todella perustavan tärkeä unionin tulevalle kehitykselle. Se ei vaikuta ainoastaan nykyisiin jäsenvaltioihin, vaan myös koko laajentumisprosessiin. Olemassa olevien, vähemmän kehittyneiden alueiden yhtenäistymisprosessia ei saa missään nimessä vaarantaa eikä EMUun osallistumista saa sitoa koheesiorahaston tukien saamiseen. Siirtymisjärjestelyjen kysymys on kokonaisuudessaan erittäin tärkeä. Niiden on esimerkiksi oman maani tapauksessa oltava soveltuvia rahoituksen tason ja keston kannalta, jotta voidaan vastata jatkuviin merkittäviin kehitystarpeisiimme.
Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus on hyvin kiistanalainen asia. Maatalous on tärkeimpiä valttejamme. Agenda 2000: ta on vahvistettava, eikä yhteistä maatalouspolitiikkaa saa tuhota. Se on elintärkeä pientilojen ja maalaiselämän säilyttämiselle. En usko nykyisten ehdotusten muodostavan järkevää neuvottelupohjaa.
Arvoisa puheenjohtaja, haluaisin henkilökohtaisesti onnitella teitä teidän omistanne ja maani pääministerin Bertie Ahernin ponnisteluista, mitä Pohjois-Irlannin 10. huhtikuuta tehtyyn rauhansopimukseen tulee. Haluan myös antaa tunnustusta parlamentin jäsenille ja kiittää heitä vilpittömästi siitä, että he tukivat rauhanprosessia. Ryhmäni arvostaa suuresti sitä, että Eurooppa-neuvosto tuki täysin tätä historiallista sopimusta, ja Eurooppa-neuvoston uudelleen esittämää sitoutumista siihen, että unionin pitäisi edelleen olla aktiivinen kestävän rauhan ja vaurauden edistämiseksi Pohjois-Irlannissa. Suhtaudumme erityisen myönteisesti siihen, että neuvosto kehotti komissiota tekemään esityksiä uusien ja luovien keinojen löytämiseksi, jotta voitaisiin tukea rauhansopimuksen tuomia uusia mahdollisuuksia.
Lopuksi sanoisin, että mielestäni on valitettavaa, että Euroopan komissio on taas joutunut hyökkäyksen kohteeksi Euroopan huippukokouksen puitteissa. Komissio on aina täyttänyt sille annetut tehtävät ja velvollisuudet tasapuolisesti ja reilusti. Komissio on jatkuvasti hoitanut tehtävänsä Euroopan perustamissopimusten takaajana esimerkillisellä tavalla. Puheenjohtaja Santer ja hänen komissaarinsa ovat jatkuvasti tehneet selkoa toimistaan parlamentille, eivätkä he ole mielestäni ylittäneet neuvoston heille antamia valtuuksia, ja toivon, että komissiosta ei tehdä syntipukkia jäsenvaltioidemme vaalikampanjoissa.

Puerta
Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän puolesta onnittelen työväenpuolueen hallitusta, ja aivan erityisesti sen pääministeriä, siitä viisaudesta ja rohkeudesta, jota he ovat osoittaneet saadakseen aikaan ratkaisun Pohjois-Irlannin konfliktissa.
Tämä parlamentti ja koko Euroopan yleinen mielipide seuraavat lämpimin tuntein ponnistuksia rauhan ja hyväksyttävän demokratian saavuttamiseksi kyseisellä Euroopan alueella.
Esitämme myös kiitoksemme Ison-Britannian puheenjohtajamaalle siitä eurooppalaisesta ilmapiiristä, joka on leimannut sen toimia, ilmapiiristä, joka ei ollut ajateltavissa Yhdistyneen kuningaskunnan aikaisempien hallitusten aikana.
Ehkä tämä on Ison-Britannian puheenjohtajakauden parasta antia, sillä vilpittömästi sanoen puheenjohtajakauden hallinto ei euron menestyksellisestä luomisesta ja ennen kaikkea Cardiffin tuloksista huolimatta anna aihetta innokkuuteen eikä liialliseen optimismiin tässä vaiheessa, joka on niin ratkaiseva Euroopan rakentamisessa.
Toisaalta lähes kaikki tärkeät päätökset on siirretty Saksan vaalien jälkeiseen aikaan ja toisaalta Euroopan unionin solidaarisuuteen liittyy epäilyksiä ja vaaratekijöitä tulevaisuudessa.
Pidämme myönteisenä kansallisten työllisyyssuunnitelmien alkamassa olevaa koordinointia; se voi merkitä ensimmäistä sysäystä sellaiseen yhteisöpolitiikkaan, joka asettaa samalle tasolle taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat. Mutta Eurooppaneuvosto ei ole analysoinut noiden kansallisten suunnitelmien käyttökelpoisuutta, joita varten monessa tapauksessa ei ole olemassa selviä tavoitteita eikä varoja niiden toteuttamiseen.
Toivomme, että Wienin Eurooppa-neuvosto olisi päättäväisempi ja ottaisi huomioon Ranskan ja Italian kokemukset viikottaisen työajan lyhentämisestä ilman palkan alentumista ja muut taloudelliset ja sosiaaliset toimet, jotka pitäisi siirtää Euroopan mittakaavaan.
Olemme varsin huolissamme siitä, että keskustelua Agenda 2000: sta ei käydä yleisellä ja tasapainoisella tavalla ja koska rakennerahastoista ja koheesiorahastoista on kiistelty. Jos haluamme kunnioittaa nykyistä sisäistä solidaarisuutta ja rahoittaa laajentumista, on välttämätöntä ylittää BKT: n 1, 27 %: n yläraja ja huolehtia maksuosuuksien tasosta varakkaimmissa maissa, jotka tulevat hyötymään laajentumisesta eniten.
Kansainvälisen yhteistoiminnan alalla kannatamme aloitteita Israelin ja Palestiinan välisten neuvottelujen uudelleen aloittamiseksi ja arvioimme, että on harjoitettava lisää painostusta, jotta Netanjahun hallitus kunnioittaisi Oslon sopimuksia ja Yhdistyneiden kansakuntien päätöslauselmia.
Annamme arvoa ponnistuksille kehittää eurooppalaista identiteettiä kansainvälisessä politiikassa, mutta sallinette minun sanoa teille, herra Blair, että joskus Iso-Britannia puheenjohtajamaana on vaikuttanut enemmän Amerikan yhdysvaltojen atlanttiselta liittolaiselta kuin Euroopan ulkopolitiikan koordinaattorilta.
Mitä tulee toimielinten uudistukseen, meidän on otettava oppia Amsterdamin epäonnistumisesta. Tilanne on skandaalimainen, kun otamme huomioon asian kiireellisyyden, jonka laajentuminen pakostakin aiheuttaa, ja välttämättömyyden suuntautua uudelleen Euroopan varustamiseksi sellaisilla toimielimillä, jotka kykenevät vastaamaan kansalaisten toiveisiin.
Herra Blair, lopuksi minun on todettava, että Euroopan vasemmiston huomattavan osan, jonka osuus on yli 12 miljoonaa äänestäjää, näkökulmasta katsottuna emme voi hyväksyä, että lähentymisehdoissa ja vakaussopimuksessa, jotka liittyivät euron syntyyn, ilmenevä monetaristinen ideologia asettaa kyseenalaiseksi taloudellisen ja sosiaalisen koheesion ja vaarantaa eurooppalaisen sosiaalisen ulottuvuuden, joka on demokratiaidentiteettimme tunnusmerkki, kuten olette myöntänyt, vaikka olettekin puhunut sen kunnostamisesta, sen uudistamisesta.
Meidän on kuitenkin otettava vakavasti kaikki nämä ongelmat. Ja voidaksemme tehdä niin ja rakentaaksemme solidaarista Eurooppaa vasemmiston on ponnisteltava yhdessä, kuten on asian laita jo monissa Euroopan unionin maissa.

Aelvoet
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, kuten saattoi odottaa, pääministeri Blair puhalsi Ison-Britannian puheenjohtajakauden alkajaisiksi erittäin tyylitajua osoittavana ja suhdetoimintatietoisena Euroopalle koko joukon ilmapalloja, iloisia ja lupauksentäyteisiä palloja. Kansalaisten Euroopalle, demokraattiselle ja avoimelle, työllistämisen Euroopalle, jonka piti olla ensisijainen asia, Euroopalle, joka ponnistelisi uskottavasti terveen elinympäristön hyväksi, joka astuisi ripeästi euroalueelle - niin no, ripeästi - ja harjoittaisi humaanimpaa ulkopolitiikkaa, joka sisältäisi tärkeät asevientiä koskevat säännöt.
Matkan loppupuolella monet palloista ovat lähteneet lentoon tulevaisuutta koskevassa sinitaivaskeskustelussa (blue skies discussion for the future) ja toivottua vähemmän konkreettisin tuloksin. Tärkeä muutos on joka tapauksessa Ison-Britannian hallituksen myönteinen asenne Eurooppaa kohtaan. Konservatiivien eurofobiasta on päästy. Mutta sitten kun tulee esille kysymys siitä, mihin suuntaan Euroopan pitää kehittyä, olemme kuitenkin pettyneitä, että te, arvoisa puheenjohtaja Blair, olette lehdistökonferenssissanne pannut niin paljon arvoa herra Chiracin ja herra Kohlin aloitteelle, jossa nämä yhdessä tuovat toissijaisuusperiaatteen eurooppalaiseen ohjelmaan. Mikä lahja puheenjohtajuudelle, brittien euroskeptismin aika on ohi, mutta nyt käyvät mannermaalaiset lujasti kannattamaan Ison-Britannian keskitettyyn, byrokraattiseen eurovaltioon kohdistamaa tuomiota.
Mielestämme Kohlin ja Chiracin aloite on hyökkäys tulevaisuuteen suuntautuvaa eurooppalaista poliittista hanketta vastaan. Toissijaisuuden ja hajauttamisen käsitteitä käytetään häpeilemättä väärin, jotta vältyttäisiin häiritsevältä sekaantumiselta oman alueen asioihin. Kun jäsenvaltiot kerran ovat asettuneet puoltamaan yhteismarkkinoita yhteisine pelisääntöineen, niiden ei sovi jälkeenpäin valittaa sitä, että komissio valvoo näiden konkreettista soveltamista. Kollegamme Klaus Hänsch on muuten aivan oikeassa sanoessaan, että Kohlin kiintymys toissijaisuusperiaatteeseen on suoraan verrannollinen siihen inhoon, jota hän tuntee Kirschin ja Bertelsmannin sulautumiskieltoa kohtaan. Siten en pysty välttymään siltä vaikutelmalta, että kysymys on pikemminkin siitä, että me, kansalliset hallitukset, olemme lähellä kansaa kuin siitä, että Eurooppa olisi saatettava lähemmäs kansaa.
Vihreät ovat aina puoltaneet sitä kantaa, että valta on saatettava mahdollisimman lähelle kansan tasoa, mutta toisaalta myös sitä, että kansainvälisesti järjestäytyneitä talousvaikuttajia vastaan on voitava muokata poliittinen vastavalta. Komission ja jäsenvaltioiden välille saadaan siten oikeastaan aikaan vääränlainen valtataistelu, kun taas samat jäsenvaltiot eivät näe vaaraa jättimäisessä ja äänettömässä vallansiirrossa monikansallisille järjestöille kuten Maailman kauppajärjestölle. Demokratian eroosiota ei oteta käsiteltäväksi, vaikka unionimme poliittiset päätökset, kuten hormonittoman lihan valinta, erityinen AKTmaita varten laadittu banaanisäännöstelyjärjestelmä, kumotaan ja me olemme voimattomia. Toivomme siis todella kansalaisläheistä Eurooppaa, ja se merkitsee meille yksinkertaista päätöksentekojärjestelmää ja demokratiavajeen korjaamista. Kansalaisten keskuudessa on nimittäin lisääntyvässä määrin havaittavissa paitsi Euroopan, myös politiikan vastaisuutta. Ryhtykäämme siis tekemään jotain asian parantamiseksi sekä kansallisella että Euroopan tasolla.
Seitsemän laihan vuoden jälkeen ympäristö huomioidaan taas vihdoin Euroopan huipputasolla, mistä olemme hyvin tyytyväisiä. Siihen onkin kaikki syyt, koska 12 tärkeästä ympäristöaiheesta kahdeksan on saanut kokea arvonlaskua. Huomion kiinnittäminen ympäristöön on mielestämme Ison-Britannian puheenjohtajakauden merkittävä ansio. Olemme niin ikään tyytyväisiä siihen, että ministeri Blair on ottanut puheeksi Euroopan parlamentin jäsenten korvaukset ja jäseniin sovellettavan henkilöstösäännön. On aika järjestää tämä asia, ja olen sitä mieltä, hyvät kollegat, että meille on vain eduksi saada se nopeasti pois päiväjärjestyksestä.
Lopuksi tahdon kiittää herra Hendersonia ja rouva Clare Shortia siitä, että he ovat tahtoneet myöntää Euroopan parlamentille neuvoa-antavat valtuudet muun muassa laajentamisen ja Lomén kysymyksen osalta; se, joka puolustaa parlamentin vahvistamista, puolustaa todellisuudessa demokratian ja kansalaisläheisyyden vahvistamista.

Macartney
Arvoisa puhemies, nämä ovat suuria tapahtumia parlamentillemme, eikä meidän pitäisi ylenkatsoa sitä, että puheenjohtaja Santer on täällä, kuten neuvoston puheenjohtajakin, ja toivotan heidät molemmat tervetulleiksi. Haluaisin kiittää komission puheenjohtajaa hänen hyvin taitavasta ja diplomaattisesta puheestaan. Olemme täällä kuitenkin pääasiassa puhuaksemme Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudesta.
Meidän on myönnettävä, että puheenjohtajakausi alkoi hyvän tahdon merkeissä. Kaikkialla Euroopassa suhtauduttiin myönteisesti hallituksen vaihtumiseen, eikä vähiten Skotlannissa, jossa konservatiivit pantiin maan tasalle valtiollisissa vaaleissa. Haluaisin kuitenkin sanoa puheenjohtajalle, ettei hänen pidä pitää helpotuksen huokauksia ihailun henkäyksinä. Työväenhallituksen suurin etu on se, ettei se ole entinen konservatiivihallitus.
Näin sanomalla en halua olla vastarannan kiiski. Suhtaudumme äänensävyn vaihtumiseen myönteisesti. Parlamentti arvostaa sitä, että meillä on ollut sellaisia ministereitä kuin Robin Cook, Clare Short ja monia muita, jotka ovat käyttäneet puheenvuoroja parlamentissa ja jotka ovat osallistuneet valiokuntien kokouksiin. Se on hyvin hienoa. Muistamme kaikki käsilaukun, jota rouva Thatcher käytti lyödessään nyrkkiä pöytään ja sanoessaan: "Haluan rahani takaisin." No, se käsilaukku on mennyttä, mutta Yhdistynyt kuningaskunta ja Saksa esittävät edelleen hyvitysvaatimuksia.
Yrittäessämme arvioida Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakautta, meidän on yhdistettävä puheet ja saavutukset ja kysyttävä itseltämme, mistä muistamme Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden. Se alkoi, kenties onnettoman symbolisesti, Waterloon asemalta kuusi kuukautta sitten. Viimeisen kuuden kuukauden aikana on ollut kaksi suurta tapahtumaa. Ensimmäinen oli 2. ja 3. toukokuuta, kun kokoonnuimme todistamaan 11 jäsenvaltion yhtenäisvaluutan käynnistämistä. Oli äärimmäisen ironista, että Ison-Britannian valtiovarainministeri, Gordon Brown, joka oli puheenjohtajana Brysselissä, ei saanut olla joukkueen manageri, vaan hän joutui pelaamaan vasempana laitamiehenä, koska hän ei kuulunut johtoryhmään.
Olemme tänään odottaneet turhaan osoitusta sitoutumisesta yhtenäisvaluuttaan, jota minä ja useimmat meistä pidämme Euroopan yhdentymisen tärkeimpänä puolena. Kollegani herra Puerta mainitsi myös liian tiiviin yhteyden Yhdysvaltoihin. Irakin kriisin aikaan kuuma linja Valkoiseen taloon oli toiminnassa kauan ennen kuin oli esitetty minkäänlaista ajatusta soittaa Elysée-palatsiin tai mihinkään muuallekaan. Tämä politiikan "clintonisoiminen" on valitettavaa, ja minun on mainittava siitä häpeällisestä tosiasiasta, että ydinjätettä tuodaan salaa Georgiasta Skotlantiin. Euroopan kansalaiset eivät edes saaneet tietoa asiasta ennen kuin ydinjäte oli saapunut.
Joistakin asioista ei saatu tehtyä päätöksiä. Mitä tapahtui sille, että kalastajat siirtyivät maasta toiseen saadakseen käyttöönsä lisäkiintiöitä (quota hopping) , asialle, joka piti selvittää Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauden aikana? Miten kävi niiden maanviljelijöiden korvauksille, jotka ovat vaikeuksissa vahvan punnan vuoksi ja jotka hakevat korvauksia?
Katsokaamme kuitenkin eteenpäin, visioon Euroopasta. Tästä pääministeri Blair puhuu, ja olemme kaikki huolissamme siitä. Mitä ymmärrämme sanoilla "kansallisvaltioiden Eurooppa" ? Oliko se suuri harha-askel, jollaisen John Major olisi voinut ottaa? Kun John Major puhui kansallisvaltioista ja toissijaisuudesta, hän tarkoitti sen päättyvän Doveriin. Hänellä ei ollut mielessään mitään tuon alapuolelle ulottuvaa. Olisi epäreilua meitä kohtaan syyttää pääministeri Blairia tuosta. Hän on tunnustanut Yhdistyneen kuningaskunnan historialliset kansakunnat. Skotlannin, Walesin ja Pohjois-Irlannin on kaikkien saatava oma parlamentaarinen demokratiansa. Tämä muutos vetää vertoja Gorbatsovin aikoinaan tekemille muutoksille.
Päätän puheeni vertaamalla tilannetta maailmancupiin, jota katsotaan kaikista meidän televisioistamme. Skotlantilaiset jalkapallofanit ovat ymmärtäneet asian oikein. Heidät on toivotettu tervetulleiksi kaikkialle Eurooppaan heidän myönteisen asenteensa vuoksi. Nämä samat fanit äänestivät Skotlannin itsehallinnon puolesta viime vuonna kansanäänestyksessä. Siihen suhtauduttiin tuolloin myönteisesti. Nyt heidän käytökseensä suhtaudutaan myönteisesti. Haluaisin kehottaa pääministeri Blairia kääntämään selkänsä päättäväisesti Les Hooligansien - Fleet Streetin iltapäivälehdille, jotka solvaavat jatkuvasti Brysseliä - vastineille ja ottaa oppia skottifaneista, joiden haaveena, kuten minunkin, on osallistua todelliseen kansojen Eurooppaan ja olla mukana luomassa sitä.

Nicholson
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin toivottaa neuvoston puheenjohtajan tervetulleeksi parlamenttiin. Olette pääministerinämme hyvin tervetullut. Uskon, että Yhdistyneen kunigaskunnan puheenjohtajakautta arvioidaan pitkällä aikavälillä sen perusteella, mitä on saavutettu.
Minusta tuntuu, että olemme joutumassa Euroopan unionissa sellaiseen tilaan, että aina kun uusi puheenjohtajakausi alkaa, se yrittää ylittää edellisen; se yrittää suuntautua enemmän ulospäin ja esittää hienoja uusia ajatuksia. Kauden lopussa emme valitettavasti useassa tapauksessa ole aina saavuttaneet tavoittelemaamme. Kuuden kuukauden puheenjohtajakausi on suunnilleen yhtä pitkä kuin kahden minuutin puhe parlamentissa. On hyvin vaikea sanoa kaikki, mitä haluaa sanoa, ja tehdä kaikki, mitä haluaa tehdä.
Uskon todella, että työpaikkojen luomisen ja taloudellisen kasvun kehittämisen kaikkialla Euroopan unionissa on oltava tärkein prioriteettimme. Parlamentissa monessa tilanteessa kuulemistamme kauniista sanoista huolimatta emme ole saavuttaneet menestystä tällä alalla. Meidän on menestyttävä, jos emme halua Euroopan kansojen vieraantuvan entisestään Brysselin byrokratiasta.
Uskon, että kaikkein myönteisin etenemistapa tämän saavuttamiseksi on kehittää, kuten sanoitte täällä tänä aamuna, pieniä ja keskisuuria yrityksiämme. Mahtavat tilaisuudet odottavat kehittämistään ja kasvamistaan.
Panen myös merkille huomautuksenne Agenda 2000: een liittyvien neuvottelujen saattamisesta päätökseen ensi maaliskuuhun mennessä. Toivon, että neuvosto ja komissio varmistavat, että parlamentti ja sen valiokunnat ovat täysin sitoutuneet kokonaistilanteeseen ja että he ovat tietoisia tilanteesta. Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vedota teihin, jotta te käsittelisitte koko Euroopan, ja epäilemättä Yhdistyneen kuningaskunnan, maanviljelyksen kohtaamaa todellista ongelmaa sekä vahvan punnan ongelmaa sen suhteessa vaihtokurssiin, jolla ecu-hinnat muunnetaan kansallisiksi valuutoiksi (green pound) .
Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella teitä, arvoisa puheenjohtaja, hyvin lämpimästi sen ajan ja energian johdosta, jonka uhrasitte varmistaaksenne kansanäänestyksen myönteisen tuloksen vaalipiirissäni Pohjois-Irlannissa. Haluan kiittää teitä julkisesti täällä tänään, koska en usko, että sitä olisi voitu saavuttaa ilman uhraamaanne aikaa ja energiaa.
Pohjois-Irlannin ainoana tänään läsnä olevana edustajana haluan teidän vievän tämän viestin mukananne.
Minua suretti lukea lehdistä PPE-ryhmän herra Brokin huomautuksia, joissa hän sanoi, että Yhdistyneen kuningaskunnan vanhemmat ministerit olivat niin syventyneitä Pohjois-Irlannin asioihin, että he eivät pystyneet keskittymään Euroopan unioniin. Olen varma siitä, että käytätte tilannetta tänään hyväksenne kumotaksenne väitteen. Mielestäni se oli herra Brokilta hyvin harkitsematon lausunto.
Haluaisin sanoa myös, mitä Pohjois-Irlannin tilanteeseen tulee, että annoitte henkilökohtaisia lupauksia Pohjois-Irlannin kansalle. Toivon, että voitte täyttää nuo lupaukset, arvoisa pääministeri.
Haluan myös, että tässä parlamentissa pannaan merkille puolueeni johtajan merkittävä osa koko tässä asiassa. Hänen osaansa on suuressa määrin ylenkatsottu. Hyvin rohkea päätös, jonka hän teki myös asettaessaan oman poliittisen tulevaisuutensa vaakalaudalle sen varmistamiseksi, että pohjoisirlantilaiset saavuttavat rauhan, oli äärimmäisen tärkeä.
Haluaisin lopuksi kehottaa neuvostoa ja komissiota työskentelemään kanssamme, jotta löytäisimme keinoja tukea uutta edustajakokousta, joka ensi torstain äänestyksellä saadaan toivottavasti aikaan Pohjois-Irlannissa.
(Suosionosoituksia)
Le Gallou
Arvoisa puhemies, puheenjohtaja Blair totesi neuvoston puheenjohtajina toimineiden edeltäjiensä tavoin: " Työllisyyden on säilyttävä ehdottomana prioriteettina Euroopassa: 18 miljoonaa työtöntä on liian paljon!" . Nämä ovat sanoja, kauniita sanoja, jotka olemme jo kuulleet ja kuulemme jatkossakin.
Todellisuutta on se, että Euroopan unioni on saavuttanut työttömyyden tason huipun teollistuneessa maailmassa. Työttömyyslukumme on 10-11 %, kun Yhdysvalloissa vastaava luku on alle 5 % ja Japanissa alle 4 %.
Kyse on tosin eri mantereista. Euroopan mantereella on kuitenkin kaksi maata, joiden työttömyystaso on huomattavasti alhaisempi, ja tässä viittaan Sveitsiin, jossa työttömiä on alle 4 %, ja Norjaan, jossa heitä on alle 3 %. Näiden kahden maan, kahden valtion, kansat ovat kieltäytyneet kansanäänestyksessä liittymästä Euroopan unioniin.
Tämä on selvä osoitus tilanteesta. Euroopan unioni on luonut järjestelmän, joka on kansojen ja ainakin työllisyyden kannalta tehoton ja huono järjestelmä.
Tiedämme syyt. Ensiksi Euroopan unionin harjoittama kiivastahtinen standardointi. Sen jälkeen villi taloudellinen vapaakauppa, joka häivyttää rajojen käsitettä ja poistaa ne. Lopuksi, arvoisa puheenjohtaja Blair, puheenjohtajakautenne aikana ylistetty talous- ja rahaliitto. Lyhyesti sanottuna Euroopan työttömyyden syynä ovat yhtenäisyyden kahleet, jotka johtuvat yhtenäismarkkinoiden kahleista, yhtenäisistä standardeista ja yhtenäisvaluutasta.
Eurooppa, Euroopan unioni voi luoda työpaikkoja sillä ehdolla, että se muuttaa perusperiaatteitaan, lopettaa pyrkimyksensä laajentua maailmanlaajuiseksi, noudattaa todellista toissijaisuusperiaatetta ja kunnioittaa alueiden ja kansojen monimuotoisuutta ja lopuksi myös säätää vähemmän lakeja ja antaa vähemmän velvoitteita. Tällä tavoin Euroopan unioni voi luoda jälleen työpaikkoja.

Puhemies
Olen vastaanottanut seitsemän päätöslauselmaesitystä työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Äänestys toimitetaan klo 12.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, IsonBritannian puheenjohtajakauden tunnuslauseena on ollut ja on edelleen " Peoples' Europe " eli kansalaisten Eurooppa. Sittemmin mukaan on tullut myös uusia iskusanoja, kuten toissijaisuusperiaate, hajauttaminen ja uudelleen kansallistaminen, joista voi tähän iskulauseeseen sekoittumalla syntyä räjähdysaltis yhdistelmä. Kuulimme juuri herra Le Galloun esimerkin siitä, mitä hyvistäkin periaatteista voi syntyä, jos niitä sekoitetaan väärällä tavalla toisiinsa ja joukkoon lisätään vielä ripaus äärinationalismia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan todeta selvästi ja painokkaasti: tarvitsemme uudistuksia! Pohdimme vastikään täällä parlamentissa - vain yhden esimerkin mainitakseni - minkä värisiä linja-autojen tekstikilpien pitäisi olla kaikkialla Euroopassa. Vaikka kyse on tärkeästä asiasta, jolla busseista on määrä saada vammaisillekin paremmin sopivia, tämä ei ole keskitetysti eurooppalainen tehtävä. Tarvitsemme uudistuksia, byrokratian vähentämistä, hajauttamista ja avoimuutta. Tarvitsemme myös liikkumavapautta kansalaisille sanan täydessä merkityksessä, kuten olette tänään todennut, mutta kaikilla kansallisuuden tasoilla, niin Euroopan, kansallisella kuin alueellisellakin tasolla.
Yhteen asiaan haluaisin kiinnittää huomiota - kenties vielä voimallisemmin, kuin olemme tänään jo muutoinkin tehneet: tämän Euroopan kansalaisten etujen mukaista on saada lisää työpaikkoja. Sen vuoksi tarvitsemme enemmän talouspolitiikan yhteensovittamista, enemmän turvallisuutta, vähemmän sotia ja vähemmän kriisejä. Sen vuoksi tarvitsemme todellisen yhteisen eurooppalaisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan, paremman ja terveellisemmän ympäristön. Sen vuoksi tarvitsemme vähintäänkin eurooppalaisen ympäristöpolitiikan ja lisää demokratiaa. Sen vuoksi tarvitsemme vähintäänkin lisää oikeuksia tälle parlamentille, toisin sanoen lisää enemmistöpäätöksiä eurooppalaisella tasolla. Toivon, että nykyisellä ja myös tulevalla neuvoston puheenjohtajamaalla Itävallalla riittää rohkeutta silloinkin, kun hallitusten päämiesten on tehtävä näitä ratkaisevia päätöksiä.
Tunnuslause on oikea. On oikein pitää tunnuslauseenne voimassa myös Itävallan puheenjohtajakaudella. Samalla haluan vastauksen "kyllä" uudistuksille, jotta saamme aikaan todella vahvan Euroopan siellä, missä sitä tarvitsemme, nimittäin siellä, missä kansalaisten etu on kyseessä.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, pahoittelen suuresti sitä, että puheenjohtajakaudella olleet historialliset tilaisuudet on suurelta osin menetetty, mikä vahvistaa kuvaa pikemminkin byrokraattisesta kuin kansojen Euroopasta. Eivät vain konservatiivit ja kristillisdemokraatit, vaan myös liberaalit, vihreät, radikaalit ja kommunistit äänestivät kumoon päätöslauselman, jossa ylistettiin puheenjohtajakautta. Toivon, että herra Blair on tyytyväinen "kermahyytelöön" , jonka Euroopan parlamentti hyväksyy myöhemmin tänään.
Herra Blairin on paha moittia Euroopan parlamenttia tuhlaamisesta, kun hän johtaa Westminsterin parlamentaarikkojen toimistojen rakentamista miljoonalla punnalla kutakin toimistoa kohden ja kun hänen lainsäädäntöjohtajansa tapetti maksaa 60 000 puntaa. Ehkä herra Blairin pitäisi muistaa, että Euroopan parlamentissa on ollut sosialistienemmistö jo kymmenen vuoden ajan, että sen työntekijöistä suurin osa on sosialisteja ja että 12 Euroopan unionin 15: stä hallituksesta, joiden vuoksi olemme Strasbourgissa, on myös sosialistihallituksia. Herra Blair on yrittänyt kaunistella puheenjohtajakauttaan, mutta se on ollut hänen tämänpäiväisen puheensa tavoin tyhjää sanahelinää.
Mitä siitä kannattaa itse asiassa muistaa ja juhlia? Ranskan ja muiden välinen naurettava ja huonosti ajoitettu taistelu siitä, kenestä tulee Euroopan keskuspankin ensimmäinen puheenjohtaja, olisi voitu välttää. Koko yön kestänyt tinkiminen teki euron käynnistämisestä enemmänkin ilveilyä kuin historiallisen hetken. Gordon Brownia nöyryytettiin 4. kesäkuuta, huolimatta hänen asemastaan puheenjohtajakaudella, euro-x-neuvoston perustavassa kokouksessa, jossa hän joutui lähtemään huoneesta pidettyään lyhyen puheen paikalle kokoontuneille ministereille. Tämä ei aivan kuulosta Euroopan johtamiselta. Olen pahoillani, jos ette pidä tästä, mutta lainaan itse asiassa suoraan viime viikolla ilmestyneen House Magazine -lehden artikkelia, jonka on kirjoittanut lordi Peter Shore, työväenpuolueen entinen ulkoasiaintiedottaja.
EU: n perustamissopimukset painottavat tarvetta Euroopan yhteiselle ulko- ja turvallisuuspolitiikalle. Tästä huolimatta ja sen sijaan, että Euroopan unioni olisi ryhtynyt vakaviin toimiin pakottaakseen Saddam Husseinin perääntymään asetarkastuskriisin aikana, puheenjohtajamaa Iso-Britannia ei kutsunut koolle yhtäkään ministeritason kokousta. Ison-Britannian politiikkaa johdettiin täysin kahdenvälisesti Yhdysvaltain kanssa. Yhdistynyt kuningaskunta oli jälleen kerran aika kaukana Euroopan sydämestä. Kaikkia kunnia kuitenkin työväenpuolueen johtajille ja heidän ahkeralle ulkoministeriölleen ja muille virkamiehille; tämä kehitys tai ainakin sitä suuresti muistuttava kehitys olisi ollut seurauksena, olisivatpa Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakautta johtaneet sitten työväenpuolueen tai konservatiivipuolueen ministerit. Edelliseen Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakauteen verrattuna, jolloin Douglas Hurd olisi ajanut Rolls Roycella...
... herra Blair on tukeutunut Robin Cookiin tämän vajaatehoisen puheenjohtajakauden aikana. Hän on ollut riippuvainen Robin Cookista. Puheenjohtajakausi on ollut riippuvainen Robinista.
(Naurua)
Teverson
Arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi siirtyä siitä, mitä aioin sanoa, tukemaan hyvin pitkälle sitä, mitä te sanoitte, arvoisa pääministeri, laajentumisesta ja vaativista ja vaikeista päätöksistä, jotka on tehtävä, jotta takaisimme maanosamme turvallisuuden ensi vuosisadalla.
Tämä puheenjohtajakausi on ollut laajasti ottaen ristiriitainen. Myönteisessä mielessä siten, että Iso-Britannia on tullut vihdoin ja virallisesti esiin kuorestaan ja liittynyt valtavirtaan. Kielteisessä mielessä siten, että vaikka Iso-Britannia saikin muut kiinni, se huomasi, että sen arvo oli alentunut ja että se oli joutunut toiseen luokkaan, kun rahaliitto toteutettiin. Rahaliiton historiallisuudesta huolimatta Cardiffin virallisessa tiedonannossa ei kuitenkaan ole mainittu hankkeen saattamista loppuun niin, että ponnisteltaisiin Ruotsin, Tanskan, Kreikan ja tietysti Ison-Britannian saamiseksi mukaan euroalueen rajojen sisäpuolelle. Tämän pitäisi nyt olla poliittinen prioriteetti.
Tuleville puheenjohtajakausille siirrettiin aivan liian monta sitoumusta, mutta suhtaudun erittäin myönteisesti yhteen Cardiffissa annettuun lupaukseen: vakuutukseen siitä, että Agenda 2000: een liittyvät asiat ratkaistaan ensi kevääseen mennessä. Tämä on jo paljon vaadittu. On edistytty säälittävän hitaasti avainasemassa olevissa asioissa. Olkaamme selkeitä. Jos keväälle 1999 asetetusta määräajasta myöhästytään, erityisesti mitä rakennerahastoihin tulee, elintärkeät alueelliset ohjelmat kautta Euroopan joutuvat häiriötilaan. Jo nyt kriittisessä tilassa olevat yhteiskunnalliset koulutus- ja opetusohjelmat, joiden on määrä päättyä ensi vuoden loppuun mennessä, eivät voi tehdä suunnitelmia tulevaisuuden varalle. Jos rahantulo lakkaa 1. tammikuuta 2000 siksi, että neuvosto ei kykene tekemään päätöksiä ajoissa, kuka vieraannuttaa kansalaisia Euroopasta? Saksan äänestysaikataulua ei pitäisi jatkuvasti käyttää helppona tekosyynä minkään merkittävän keskustelun lykkäämiselle neuvostossa.
Suhtaudumme myönteisesti Cardiffissa esitettyyn kehotukseen lisätä avoimuutta Euroopassa. Tämä on aivan olennaista, mutta kuten luulen teidän itse maininneen, on ironista, että neuvosto on edelleen Euroopan unionin sulkeutunein ja salamyhkäisin osa. Huippukokouksessa arvosteltiin epäsuorasti parlamenttia - joillakin alueilla oikeutetusti - siitä, että juuri sama ministerineuvosto kuormittaa eurooppalaisia veronmaksajia noin 150 miljoonalla eculla vuosittain vaatimalla, että tapaamme joka kuukausi täällä Strasbourgissa samoin kuin Brysselissä. Tätä ei todellakaan voi hyväksyä. Auttakaa meitä pääsemään pois tästä poliittisesta karusellista.
Olin hyvin kiinnostunut huomautuksistanne ja suhtaudun niihin myönteisesti kolmannessa mielessä - jolla hylätään sekä laissez faire -ajattelu että valtion valvonta. Tämä tie on jo kartoitettu - sitä pitkin kuljetaan usein ja sitä kutsutaan liberaaliksi demokratiaksi.
Sallikaa minun päättää puheeni myönteisesti. Suhtaudun erityisen myönteisesti siihen, että tämä puheenjohtajisto on ponnistellut ollakseen henkilökohtaisesti kanssakäymisissä yksittäisten parlamentin jäsenten kanssa. Kiitän erityisesti Doug Hendersonia. Olen saanut suopean vastaanoton monilta ministereiltä viimeisen kuuden kuukauden aikana pyrkiessäni saamaan Cornwallille tavoitteen 1 aseman. Suhtaudun laajalti myönteisesti tähän vastaanottavaisuuteen.
Mikään puheenjohtajakausi ei loppujen lopuksi ole täydellinen ja liian paljon on siirretty eteenpäin, mutta ajatus siitä, millainen tämä puheenjohtajakausi olisi voinut olla edellisen brittihallinnon aikana, ei kestä päivänvaloa.

Coates
Arvoisa puhemies, mielestäni tämä päättyvä puheenjohtajakausi pitäisi nimetä Blairin puheenjohtajakaudeksi todella suuren englantilaisen kunniaksi. Viittaan tietysti Eric Blairiin, joka tunnetaan paremmin George Orwellina. Orwell kuvaili kuinka Eurooppaa hallitsee vuonna 1984 Totuuden ministeriö, jossa poliittiset neuvonantajat selittivät, miten Rauhan ministeriön käymä sota sujui aina hyvin. Tämän maailman kieltä kutsuttiin uuskieleksi. New Labour -puolue puhuu tätä kieltä täydellisesti. Köyhät kansalaisemme piilottavat lompakkonsa lukiessaan uusista toimista, joilla kamppaillaan köyhyyttä vastaan. Kun meille kerrotaan, että Iso-Britannia on Euroopan uusi johtaja, aavistelemme uutta muukalaisvihan puuskaa, jota Yhdysvaltain neuvot voivat kenties tyynnyttää.
Kuvaan sopii, että Blairin puheenjohtajakauden viimeinen saavutus oli Poverty 4 -ohjelman peruminen. Olen erittäin tyytyväinen kuullessani, että pääministeri ilmoitti, että peruminen on nyt peruttava. On selvää, että yleisellä mielipiteellä on Euroopassa vielä tilaa tehdä itsensä kuulluksi. Nyt puheenjohtaja on vapaa jatkamaan omaa tietään ja olen ymmärtänyt hänen johtavan ryhmää, joka pyrkii löytämään kolmannen vaihtoehdon. He etsivät tietä totuuden ja valheen, oikean ja väärän välillä. Jos Eurooppa seuraa tätä tietä, se laajentaa niin pystysuoria kuin vaakasuoriakin halkeamiaan, ja toivon suuresti, että pohdimme asiaa tarkasti ennen kuin lähdemme tälle tielle.

Kerr
Arvoisa puhemies, minä olen pitkä kanto kaskessa Ison-Britannian puheenjohtajakaudella.
Tämä kanto haluaa sanoa muutaman sanan puheenjohtajakaudesta. Ensinnäkin, asiasta perillä olevat piirit Brysselissä ovat yksimielisiä siitä, että Ison-Britannian puheenjohtajakausi on ollut pannukakku: paljon on luvattu, mutta vähän saavutettu, ja Financial Times -lehti esitti Cardiffin huippukokouksesta yhteenvedon, jossa kokouksen sanottiin keskittyneen tekojen sijasta sanoihin.
Haluan korostaa kahta asiaa. Haluan ensinnäkin täydentää huomautuksia siitä, kuinka ensimmäinen virheenne Euroopan unionin puheenjohtajana oli asettua herra Clintonin puolelle edes kuulematta Euroopan unionia, mitä Bagdadin uhkaan ja sen pommittamisen uhkaan tuli. Se oli virhe ja se aiheutti suurta tyrmistystä tässä parlamentissa.
Toiseksi se, että olemme olleet sivustakatsojia yhtenäisvaluuttakysymyksessä, on ollut suuri strategiavirhe hallitukseltanne. Minun on pyydettävä teitä antamaan lausunto Brysselin pysyvän edustajan, sir Terence Burnsin, sanoista hänen vastatessaan kahdella sanalla kysymykseen siitä, miksi Iso-Britannia ei liittynyt yhtenäisvaluuttaan: "Rupert Murdoch" . Milloin annatte haastattelun The Sun -lehdelle, herra Blair, ja sanotte suoraan, milloin hallituksenne liittyy yhtenäisvaluuttaan?
Minun on sanottava, että kannattaisimme kaikki haluanne rakentaa kansojen Eurooppaa. Miksi olette kuitenkin pysäyttänyt suuret sosiaaliset ohjelmat, kuten työaikadirektiivin laajentamisen ja kuulemista koskevan direktiivin, ja miksi hallituksenne on ollut etunenässä heikennettäessä huomattavasti saavutettujen etujen direktiiviä, jonka tämä parlamentti hyväksyi kaksi viikkoa sitten ylivoimaisesti, heikentäminen, joka uhkaa vakavasti monia työntekijöitä kautta Euroopan? Jos voisitte rauhoittaa meitä näiden asioiden suhteen, voisimme uskoa haluunne rakentaa kansojen Eurooppaa.

Puhemies
Kiitokset Euroopan pisimmälle kannolle.

Berthu
Arvoisa puhemies, arvoisa puheenjohtaja, Cardiffin huippukokouksen johtopäätöksissä jätetään tarkoituksellisesti eurooppalaisten toimielinten laajentumisen jälkeinen tulevaisuus epämääräiseksi. Siinä todetaan vain, että pyritään - lainaan - " lisäämään unionin demokraattista legitiimiyttä ja toteuttamaan toissijaisuusperiaatetta käytännössä" . Nämä periaatteet ovat tässä muodossa hyvin epämääräisiä, koska ne voivat johtaa joko supervaltion vahvistumiseen tai kansojen Euroopan luomiseen.
Jos demokraattisen legitiimiyden lisääminen tarkoittaa sitä, että kansallisten demokratioiden edelle asetetaan kaukaisempi ja siten vähemmän elävä demokratia, jos toissijaisuusperiaatteen toteuttaminen käytännössä tarkoittaa sitä, että komissiolle myönnetään huomattavia toimivaltuuksia ja valtioille jätetään vallan rippeet, kansalaiset eivät luonnollisesti käsitä tätä menetelmää. Jos sitä vastoin demokraattisen legitiimiyden lisääminen tarkoittaa kansallisten parlamenttien aseman vahvistamista, kansojen valitusoikeutta tuomioistuimen päätöksistä tai komission tiukempaa valvontaa, joka esimerkiksi estää sitä päättämästä menoista ilman oikeudellista perustaa, mistä juuri äsken keskustelimme, jos toissijaisuusperiaatteen soveltaminen tarkoittaa sitä, että valtiot voivat jälleen valvoa Eurooppaa ja tehdä Brysselistä kuuliaisen palvelujen tarjoajan niin luulen, että Euroopan unioni on kasvanut aikuiseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Cardiffin huippukokouksessa ei annettu virallista lausuntoa liittokansleri Kohlin ja presidentti Chiracin toissijaisuutta käsitelleestä yhteisestä kirjeestä. Tässä asiassa toimittiin oikein. Tällainen käytäntö, jossa heti alussa ilmaistaan, että toissijaisuuden moitteettomaksi soveltamiseksi on vältettävä kaikenlaista uudelleen kansallistamista, ei voi johtaa kovin pitkälle.
Sitä vastoin, koska olette antanut selonteon neuvoston hyvistä päätöslauselmista avoimuuden alalla, hämmästelemme sitä, ettemme ole ollenkaan kuulleet tästä liittokansleri Kohlin teille, herra Blair, lähettämästä kirjeestä, joka koskee hänen tulkintaansa Amsterdamin sopimuksen uudesta 63 artiklasta, jossa käsitellään siirtolaispolitiikan yhteisöllistämistä.
Mikä tämän kirjeen sisältö on? Saksan kumppanit haluaisivat mielellään tuntea kirjeen sisällön ennen sopimuksen ratifiointia. Arvoisa puheenjohtaja, tarkoittaako neuvoston avoimuus myös tästä kirjeestä tiedottamista?

Amadeo
Arvoisa puhemies, kymmenen päivää sitten Luxemburgissa Euroopan unionin talousministerit tekivät itse asiassa tyhjäksi komission vaatimat voimakkaat talouden tervehdyttämistoimet ja vesittivät ja mitätöivät huomattavasti kuukausi sitten Brysselin huippukokouksessa hyväksytyn Waigelin suunnitelman merkitystä.
Tämä oli askel taaksepäin, tai pikemminkin harha-askel, joka yhteisen rahan yhdistämälle Euroopalle saattaisi tulla erittäin kalliiksi. Lyhyesti sanoen talous- ja sosiaalipolitiikka unohdettiin. Jopa työviikon lyhentämisestä 35 tuntiin esitettyä kielteistä kantaa pehmennettiin melko tulkinnanvaraisella lausekkeella, jonka mukaan 35 tunnin viikkoa voidaan soveltaa, kunhan kokonaispalkkakustannukset eivät nouse. Cardiff oli vailla kunnianhimoa oleva huippukokous, jossa pyrittiin vain tunnistamaan ongelmat löytämättä niihin ratkaisuja. Kohlin ja Chiracin aloite toi lisäksi uudelleen esille erimielisyyttä aiheuttavia aiheita, kuten yhteisön päätöksenteon hajauttamisen tai vieläpä toimielinuudistuksen.
Liittokanslerin ja Ranskan presidentin yhteinen kirjelmä aloittaa näet uudelleen toissijaisuutta, toimielimiin liittyviä ongelmia ja Euroopan rakentamisen päämääriä koskevan keskustelun, johon teidänkin ehdotuksenne korkean tason työryhmän perustamisesta Euroopan tulevaisuuden ääriviivojen tutkimiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, näyttää liittyvän. Meistä näyttää ristiriitaiselta, että hetkenä, jolla euro on tärkeä integraatiotekijä ja kun Euroopan parlamentin osa näyttää vahvistuvan, monet jäsenvaltiot vaativat miettimistaukoa ja asettuvat vastustamaan sen liiallista päätäntävaltaa.
Alleanza Nazionale toivoo, että Eurooppa olisi lähempänä kansalaisia, että se olisi Eurooppa, joka kohtaisi päättäväisesti uudistukseen liittyvät ongelmat. 25: n tai 30 valtion muodostama Eurooppa tarvitsee kuitenkin hyvin voimakkaan poliittisen järjestelmän - toistan, poliittisen - voidakseen siten korjata osastensa lukumäärästä ja erilaisuudesta johtuvat vaikutukset, sillä mitä suurempi alueesta tulee, sitä enemmän tarvitaan päämäärätietoista poliittista koheesiota. Olemme seuranneet puheenjohtajakautta, joka on edennyt lyhdyt sammutettuina, ottaen huomioon, että se on saavuttanut tuloksia vain tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman tai kaasun ja sähkön kaupan vapauttamisen osalta; se on ollut suorastaan haamupuheenjohtaja päättäessään pysyä syrjässä sillä ratkaisevalla hetkellä, jona Euroopan rakentaminen etenee kohti yhtenäisvaluuttaa - se on toki ilmaissut tukensa mutta valmistautunut kaikessa rauhassa liittymään järjestelmään vasta kun kaikki seuraukset ovat tiedossa.

David
Arvoisa puhemies, siitä ei ole niin kovin kauan kun Iso-Britannia oli Euroopan unionin poliittinen reunaalue, joka jätettiin monesti huomiotta ja jota pidettiin usein merkityksettömänä, aina valittavana ja ruikuttavana, ei koskaan rakentavana. Olen mielissäni siitä, että olemme jättäneet kaiken tuon päättäväisesti taaksemme. Meillä on nyt brittihallitus, joka uskoo aivan oikein, että Ison-Britannian tulevaisuus on Euroopassa.
Ison-Britannian puheenjohtajakauden aikana olemme nähneet hallituksen uuden lähestymistavan saavuttavan käytännön tuloksia: keskinäistä kunnioitusta, todellista kumppanuutta, rakentavaa vuoropuhelua. Kaikki nämä ovat olleet viimeisten kuuden kuukauden tunnusmerkkejä.
Ison-Britannian puheenjohtajakauden aikana, kuten monet ovat maininneet, kaksi valtavan merkittävää saavutusta on ylitse muiden: sopimus Euroopan yhtenäisvaluutan käynnistämisestä ja Euroopan unionin laajentumisneuvottelujen aloittaminen. Yhtenäisvaluutta on perustettu lujalle alustalle. En epäile hetkeäkään, etteikö eurosta tule varmaa ja vakaata valuuttaa.
Laajentuminen on samalla tavoin erittäin merkittävä asia. Euroopan unioni ei ole koskaan ollut sisäänpäinkääntynyt eikä lyhytnäköinen. Minusta on hyvä, että myönnetään, että laajentuminen on välttämätöntä koko Euroopan hyvinvoinnille, vakaudelle ja vauraudelle, niin idässä kuin lännessäkin. Ison-Britannian puheenjohtajakauden aikana työpaikkojen luominen on ollut aivan oikein kärjessä esityslistalla. Puheenjohtajisto on ymmärtänyt, että jos olemme todella vakavissamme luomassa suurempia työllisyysmahdollisuuksia, meidän on hyväksyttävä muutokset. Tämä ei tarkoita Euroopan sosiaalisen mallin horjuttamista. Se tarkoittaa sen varmistamista, että malli vastaa asiaankuuluvalla tavalla tämän päivän tarpeita.
Eurooppalaisen työvoimamme laatu on ainoa tärkeä tekijä määritettäessä tulevaa kilpailukykyämme ja näin ollen tulevaa vaurauttamme.
Nyt kun Ison-Britannian puheenjohtajakausi on päättymässä, meillä kaikilla on vastuu sen varmistamisesta, että kaikki jäsenvaltiot vievät eteenpäin sellaisia asioita kuin työllistettävyys, mukautuvuus, yhtäläiset mahdollisuudet, elinikäinen oppiminen ja yrittäjyys, ja toimivat niiden hyväksi.
Lopuksi, olin mielissäni siitä, että Cardiffin huippukokous oli myönteinen päätös Ison-Britannian puheenjohtajakaudelle. Huippukokous vahvisti viimeisten kuuden kuukauden aikana saavutetun todellisen edistyksen ja se on osoittanut tien uudenlaiselle eurooppalaiselle kumppanuudelle. Olin todella mielissäni siitä, että näin menestyksellinen huippukokous pidettiin Cardiffissa, joka on Walesin pääkaupunki ja aivan vaalipiirini sydämessä. Viime viikonloppuna Cardiffin huippukokous oli virstanpylväs Euroopan kehityksessä - ja tärkeä Euroopalle, tärkeä Isolle-Britannialle, tärkeä myös Walesille.
Walesissa on ensi vuonna oma kansallinen edustajakokous. Sen edustajakokouksen avulla varmistetaan, että Wales, kuten Iso-Britanniakin, esittävät tärkeää osaa kansojen Euroopassamme.

Böge
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tähänastisten kokemusten valossa haluaisin antaa erityisen tunnustuksen neuvoston puheenjohtajamaalle sen valmiudesta osallistua erittäin tiiviiseen keskusteluun Euroopan parlamentin kanssa. Itselleni yksi Ison-Britannian puheenjohtajuuskauden kohokohtia oli Gordon Brownin 2. toukokuuta Euroopan parlamentille esittämä julkilausuma. Lisään kuitenkin heti perään, että oivallisesti pohjustettujen historiallisten päätösten kannalta jäi puuttumaan vain yksi asia: Yhdistyneen kuningaskunnan välitön ilmoitus rahaliittoon liittymisestä.
Haluan erikseen korostaa, että pidän komission päätöksiä vientikiellon kumoamisesta koko Yhdistyneen kuningaskunnan osalta valitettavina. Tämä ei ole sopusoinnussa Firenzen sopimusten täsmällisen sanamuodon kanssa. Lisäisin vielä, että sain pari päivää sitten luettavakseni EU: n tarkastajien myöhässä valmistuneen tarkastuskertomuksen. Siinä sanotaan suoraan siteerattuna näin: " The level of noncompliance is rather high. The official authorities do not check in the credible way, contrary to the instructions." Voisin jatkaa samaan tapaan vaikka kuinka kauan.
Tätä taustaa vasten ja myös Euroopan parlamentin vierailun perusteella minun on sanottava, että meille esitettiin kyllä itse show, mutta käytännön toteutus jäi puuttumaan. Haluaisin sanoa herra de Vriesille ja herra Santerille hyvin selkeästi: asioilla, joita Saksan liittokansleri on pyrkinyt tuomaan esiin ja ottanut puheeksi ja jotka liittyvät toissijaisuusperiaatteeseen ja asianmukaisen meno- ja tulojärjestelmän välttämättömyyteen, on takanaan Saksan kansan enemmistön tuki ja nyttemmin myös liittovaltion osavaltioiden pääministerikokouksen tuki. Sen vuoksi, arvoisa puheenjohtaja Santer, jo Agenda-keskustelujen tilanteenkin kannalta on syytä huomata, että komissio ei ole vain yhdentymisen moottori, vaan myös siihen osallinen taho. Aikataulussa pysyttäytyminen Saksan puheenjohtajakaudella edellyttää kahta asiaa. Komission on tietoisena ajankohtaisesta, myös parlamentissa käytävästä keskustelusta esitettävä Agenda-ehdotuksensa syksyllä tarkistetussa muodossa, ja toiseksi neuvoston puheenjohtajakausi on tuolloin hoidettava liittokansleri Helmut Kohlin luotettavalla johdolla, niin että se saadaan viedyksi menestyksekkäästi päätökseen, sillä näiden asioiden hoitoa ei voi uskoa amatöörien käsiin.

Lukas
Arvoisa puhemies, Cardiff ja Ison-Britannian puheenjohtajakausi ovat selvästi opettaneet jotakin, jonka ne meistä voivat vahvistaa, jotka ovat aina uskoneet, että sellainen Eurooppa, jota halutaan hallita vähemmän keskitetysti ja jossa halutaan siirtää enenevästi valtaa itsenäisille valtioille, on parempi Eurooppa - Eurooppa, jota sen kansalaisten on helpompi ymmärtää ja joka on myös helpompi hyväksyä.
Koska Cardiffissa ei saatu aikaan ratkaisuja, Eurooppa-neuvosto olisi ainakin voinut tunnustaa, että mahdollisuuksien rajat ovat tulleet vastaan silloin, kun jotkin maat maksavat vähemmän, toiset saavat yhtä paljon ja kaikkien on yhdessä rahoitettava laajeneminen - ja tämä kaikki ilman, että talousarvion ylärajaa korotetaan.
Puheenjohtajamaa Iso-Britannia on valmistanut tietä puheenjohtajamaa Itävallalle niiden lukuisien ongelmien ratkaisemiseksi, joita se itse ei pystynyt ratkaisemaan ja joita myöskään puheenjohtajamaa Itävalta ei pysty ratkaisemaan, jos se jatkaa tähän mennessä viitoitettua ja ennalta valittua tietä. Eurooppa tarvitsee uuden tien, joka antaa jäsenvaltioille jälleen enemmän painoarvoa.

Fayot
Arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä ennen Cardiffin huippukokoukseen paneutumista yhtäkkiä käynnistyneeseen Chiracin ja Kohlin kirjeen synnyttämään institutionaalisen keskusteluun.
Haluaisin sanoa herra Bögelle, että joka kerta kun suuressa jäsenvaltiossa esiintyy sisäpoliittisia ongelmia - tässä tapauksessa kyseessä ovat Saksan vaalit - keskustellaan jälleen toissijaisuudesta. Tämä on useimmiten vain huonosti peitelty yritys kansallistaa uudelleen eurooppalaisen politiikan aineksia ja tyydyttää siten tyytymättömiä äänestäjiä. Etsitään myös syyllisiä. Joskus se on komissio, joskus se on Euroopan parlamentti, ei koskaan neuvosto! Jos joku toimielimistä on viime aikoina epäonnistunut yrityksissään, se on kyllä neuvosto, jossa jotkut ministerit ja hallitusten päämiehet huolehtivat mielummin parlamentin jäsenten korvauksista kuin todellisista eurooppalaisista ongelmista.
Tiedetään myös, ettei insitutionaalinen mielikuvitus tunne rajoja. Tällöin kaivetaan uudelleen esiin vanhat ajatukset, joista on keskusteltu tuhansia kertoja. Huomaan, ettei kukaan ajattele kansallisten parlamenttien istuntojen iänikuista deus ex machinaa demokratiavajeen paikkaamiseksi. Nämä institutionaaliset harhailut eivät rauhoita kansalaisia, jotka eivät enää pysy perässä. Onnittelen siten Cardiffin Eurooppa-neuvoston viisautta, koska siellä korostettiin, että ensimmäisenä prioriteettina on Amsterdamin sopimuksen ratifiointi.
On kuitenkin selvää, että Euroopan unioni kärsii tosiaankin poliittista näkyvyyttä koskevasta ongelmasta. Kansalaiset eivät oikein ymmärrä eurooppalaista politiikkaa. Tämä ei ole kuitenkaan institutionaalinen vaan poliittinen ongelma, politiikkaan liittyvä ongelma. Jos esimerkiksi Eurooppa-neuvosto nimittää komission puheenjohtajan, joka on korkea poliittinen vastuuhenkilö Euroopassa, salaisessa kokouksessa monimutkaisella menetelmällä ja ilman julkista keskustelua, miten voitte oikein odottaa, että kansalaiset tuntevat osallistuvansa? Useat meistä - kuten Jacques Delors - ovat siten esittäneet ajatuksen keskustelun käynnistämisestä ja Euroopan kansalaisten osallistumisesta siihen eurooppalaisten vaalien kautta. Vaalikampanjan personointi tarkoittaa myös sen politisointia. Tämän käytännön avulla lujitettaisiin poliittisten voimien yhteenkuuluvuutta, pohdittaisiin syvällisemmin komission tulevaa poliittista ohjelmaa ja saavutettaisiin todellinen poliittinen ulottuvuus Euroopassa.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, on varmaa, että olemme nyt sellaisen puheenjohtajakauden lopulla, josta ei ole erityisiä tuloksia. Myöskään niihin ei ole ollut aihetta.
Amsterdamin sopimus ja Luxemburgin ylimääräinen huippukokous merkitsivät eräitä tavoitteita ja eräitä toimintamalleja, joista keskustelemiseen ja arviointiin vaaditaan aikaa. Ulkopolitiikassa, arvoisa puhemies, valitettavaa on troikan tehtävän epäonnistuminen Algeriassa, etelässä meidän rajojamme hyvin lähellä olevassa maassa, joka kuten koko Välimeren alue vaatii erityistä huomiota. On suhtauduttava myönteisesti sopimukseen, joka saavutettiin transatlanttisessa huippukokouksessa liittyen erityisesti lakeihin, joilla on alueen ulkopuolista vaikutusta, mikä Helmsin-Burtonin lain tapauksessa on valmisteltu Yhdysvaltain kongressin muutettavaksi sen IV luvun osalta; tietenkin ilman, että tämä sopimus mitenkään muuttaa sitä käsitystä, joka Euroopan unionilla on tämän lain luonteesta ja vaikutuspiiristä.
Työllisyydelle omistettu luku, joka sai suuren huomion Luxemburgin ylimääräisessä huippukokouksessa, jonka puheenjohtajana oli herra Junker, on tärkeä. Sellaiset maat kuin Espanja, arvoisa puhemies, ovat esittäneet toimintasuunnitelmia, jotka ovat kiinnittäneet itse komission huomion täsmällisyytensä ja tavoitteidensa ansiosta. On esitetty ensimmäisen kerran konkreettisia toimia ja konkreettisia aikatauluja. Vielä ei ole aika esittää arviointeja, ja se yleisluonteisuus, jolla neuvosto on tutkinut suunnitelmia, on ymmärrettävä; kuitenkin haluaisin kiinnittää huomiota kahteen kysymykseen, jotka ovat olleet parlamentissa pohdinnan kohteena: välttämättömyys sovittaa näiden suunnitelmien esittelyaikataulut jäsenvaltioiden vuosittaisten talousarvioiden valmisteluun ja välttämättömyys kehittää luotettavia sosioekonomisia ja muita vastaavia osoittimia, jotka mahdollistaisivat niiden perusteellisen arvioinnin ja tulosten seurannan.
Kuten juuri eilen Espanjan pääministeri José María Aznar sanoi maan parlamentissa, paras resepti työttömyyden sairautta vastaan ovat hintojen vakaus, julkisen talouden tervehdyttäminen ja palkkojen kehittyminen inflaation ja tuottavuuden kasvun mukaisesti. Jos tähän vielä liitetään yrittäjien panos käyttää tuotot uusinvestointeihin ja työmarkkinaosapuolien vuoropuhelun ilmapiirissä toteutettava työelämän uudistamisen sopeuttaminen markkinoiden vaatimuksiin, edetään sellaisin askelin, joista kansalaiset huomaavat poliittisten päätösten kulkevan oikeaa tietä.
Lopuksi, arvoisa puhemies ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ei ole olemassa todellista lähentymistä ilman työllisyyttä eikä ole taloudellista ja sosiaalista koheesiota ilman yhteisiä taloudellisia ja sosiaalisia ponnistuksia. Haluamme sellaisen Euroopan unionin, jolla ei ole tunnuksenaan "kaupustelu" vaan vapaat ja kilpailevat yhteismarkkinat, joilla nuorisomme, naisemme ja kaikki, jotka haluavat tehdä työtä, liikkuvat vapaasti yhteisellä taloudellisella ja sosiaalisella alueella.

Görlach
Arvoisa puhemies, saksalaisena edustajana tahtoisin ennen kaikkea kiittää neuvoston puheenjohtajaa hänen Ison-Britannian pääministerinä antamastaan valtavasta panoksesta Pohjois-Irlannin rauhanpolitiikan hyväksi. Sanon näin saksalaisena edustajana varsinkin siksi, että pidän niin parljon Irlannista ja siksi, että se on yksi mieluisimmista lomanviettopaikoistani. Toiseksi kiitän neuvoston puheenjohtajaa - ennen kaikkea, koska hän on britti - hänen panoksestaan rahaliiton loppuvaiheiden toteutuksessa ja totean saksalaisena edustajana: We want Britain inside of the currency union! Kiitänkin häntä erityisesti ponnisteluista tässä asiassa, vaikka se veisi aikaa hieman enemmänkin.
Kolmanneksi: Amsterdamin sopimus päätti erään historiallisen aikakauden, sillä eurooppalainen yhdentymiskehitys oli aiemmin varsin voimakkaasti perinteisen diplomatian leimaamaa. Sitä on kehitetty edelleen, ja nyt parlamentaarisesti valvotun politiikan on vietävä tätä yhdentymiskehitystä eteenpäin. Tällöin etenkin Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien on pidettävä huolta oikeuksistaan. Oikeuttamme on edelleen laajennettava. Jokaisen Amsterdamin sopimuksen jälkeisen yhdentymisaskelen on parannettava myös sopimuksellisia edellytyksiä eurooppalaisten poliittisten puolueiden edelleenkehittämiseksi, jotta parlamentaarista järjestelmää saadaan parannetuksi.
Neljäntenä kohtana: Agenda 2000. Kenellekään tuskin on yllätys - asialliselta kannalta olen täysin samaa mieltä kollega Bögen kanssa - että asia joudutaan hoitamaan erittäin tiukassa aikataulussa. Se on saatava viedyksi päätökseen Saksan puheenjohtajakauden aikana. Erona on vain se, että silloin pääministerinä - toisin sanoen liittokanslerina - on sosiaalidemokraatti, joka tuolloin saa hoitaakseen myös neuvoston puheenjohtajan tehtävän, muutoin olen herra Bögen kanssa samaa mieltä.

Herman
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, voimme vain olla samaa mieltä tämänaamuisesta puheenvuorostanne. Se sisälsi niin monia sosiaaliskristillisiä ja niin vähän sosialistisia painotuksia, ainakin jos viittaan niihin perinteisiin sosialisteihin, joita kuuntelemme täällä pitkin päivää.
On totta, että Ison-Britannian puheenjohtajakaudella on tehty hyvää työtä. Puheenjohtaja on muita enemmän kuunnellut tämän parlamentin toiveita niiden monien yhteyksien ansiosta, joita ministereillänne on ollut valiokuntiimme ja tämän voin todistaa henkilökohtaisesti.
Haluaisin palata parlamentin ja komission huolenaiheisiin, jotka koskevat talouspolitiikkojen koordinointia. Ei voida toisaalta vakuutella - kuten olette johtopäätöksissänne tehnyt - tämän koordinoinnin merkitystä ja toisaalta sallia rahapoliittisen komitean silotella kaikkea sitä, mikä komission suosituksessa on tässä suhteessa olennaista ja toimivaa.
Sanoitte - ja tuemme teitä - haluavanne lähentää kansalaisia Eurooppaan. Otan vapauden lisätä Gijs de Vriesin antamiin neuvoihin kolme hyvin yksinkertaista neuvoa. Lopettakaa kaksitulkintaiset puheet, toimikaa puheidenne mukaisesti. Jos sanotte, että koordinointi on välttämätöntä, rohkaiskaa siihen. Tehostakaa sen jälkeen Euroopan toimintaa, kansalaiset odottavat tätä Euroopalta. Miten toimintaa sitten tehostetaan? Lisätkää enemmistöäänestyksiä. Haluatte, että kansalaisilla olisi vihdoinkin jotain sanottavaa. Tämä on myös hyvin yksinkertaista: laajentakaa yhteispäätösmenettelyä kattamaan kaikki lainsäädännölliset asiat. Näin toimiessanne saatte pian kaikkien Euroopan kansalaisten tuen avoimemman, demokraattisemman ja yhteisvastuullisemman Euroopan puolesta, jollaista me kaikki toivomme.

Lööw
Arvoisa puhemies, haluan onnitella Isoa-Britanniaa hyvin läpiviedystä puheenjohtajakaudesta, jota voidaan tarkastella myös siinä valossa, että EMU on päässyt alkuun ja että Pohjois-Irlannin rauhan puolesta on työskennelty voimakkaasti ja menestyksellisesti.
Haluan myös kiittää tänään saamastamme selkeästä tiedosta, mitä tulee kysymykseen tiettyjen vahvasti yhteiskunnallisesti suunnattujen maksujen oikeudellisesta perustasta. Juuri nämä maksut voidaan paremmin kuin mitkään muut yhdistää nimenomaan "kansalaisten Eurooppa" -käsitteeseen, joka on ollut Ison-Britannian puheenjohtajakauden teema. Olen iloinen siitä, että voin kertoa tänään saamamme tiedon edelleen yksittäisille järjestöille, erityisesti vammaisjärjestöille, joista on otettu minuun yhteyttä Ruotsista - olemme saaneet huolestuneita puhelinsoittoja. Nyt voin kertoa, että niissä voidaan luottavaisin mielin odottaa ensi viikkoa; toivottavasti Tony Blair järjestää asian.
Mitä Cardiffiin tulee, arvostan eniten sitä, että myös tässä kokouksessa esiintyi selkeää tahtoa ja kunnianhimoa jatkaa voimakkaasti työttömyyden vastaista taistelua. Me kaikki tiedämme, ettei Euroopan tasolla toimiminen ole helppoa, koska toiminnan oletetaan tapahtuvan niin kansallisella kuin yhteisön tasollakin. Ei ole mitään ehdotonta totuutta eikä selkeitä toimintamalleja. Meidän on kuitenkin pidettävä "pyörät pyörimässä" , emmekä saa luovuttaa tässä taistelussa. Haluan huomauttaa, että ne, jotka arvostelevat unionia siitä, ettei sen puitteissa saada mitään aikaiseksi, esimerkiksi työllisyyskysymyksessä, ovat yleensä niitä, jotka eivät myöskään ole valmiita luomaan mitään yhteisiä välineitä eteenpäin pääsemiseksi, vaan huutavat koko ajan kauhuissaan: "Liittovaltio!"
Sallikaa minun lopuksi kiittää lupauksesta, jonka mukaan neuvosto jatkaa julkisiin asiakirjoihin liittyvää työtään.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, neuvoston puheenjohtaja aloitti esityksensä toteamalla, ettei 14 yhtä vastaan -malli enää olisi käyttökelpoinen. Tästä voimme olla hänen kanssaan vain samaa mieltä. Tämä on epäilemättä edistysaskel Euroopalle. Sen ohella, että toukokuun alussa otettiin historiallinen askel kohti yhteistä valuuttaa, on tapahtunut edistystä myös muilla aloilla. Meillä on esimerkiksi juuri ratifioidut Europol-sopimukset.
Ensimmäiset askelet oikeus- ja sisäasioiden alalla on otettu. Toimintasuunnitelmaa järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi toteutetaan vähän kerrassaan. Mutta puutteitakin on. Miksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Europol ei ole aloittanut 1. heinäkuuta alkavaksi suunniteltua työtään? Miksi saksalaisen tuomioistuimen ei ole mahdollista ottaa suoraan yhteyttä brittiläiseen tuomioistuimeen, jotta näin palveltaisiin niiden henkilöiden etuja, jotka oikeutta hakevat? Tämä tarkoittaa, että olemme ajautuneet suurten hyvää tarkoittavien julistusten tasolle. Ne herättävät suuria odotuksia, joista todellisuus kuitenkin jää kauas taakse.
Tällöin vedotaan " kansallisen suvereniteetin" käsitteeseen, joka ei muka sallisi tätä kaikkea. Siksi kysynkin, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, miten kansallinen suvereniteetti oikein voisi suuntautua kansalaisten turvallisuusvaateita vastaan? Miksi Euroopan piirissä ei ole mahdollista sellainen edistyminen, jossa kansalaiset seuraisivat riemumielin mukana, vastakohtana kehitykselle, johon he ovat suhtautuneet lähinnä pidättyvästi? Kansalaiset toivovat, että Europol aloittaa toimintansa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Mielestäni tässä olisi ollut mahdollista edistyä paljon pitemmälle.
Olette ilmoittanut, ja pidän tätä hyvin ilahduttavana, aikovanne ryhtyä parantamaan suhteita Turkkiin ja niin ikään saattavanne voimaan tulliliittosopimusta koskevan rahoituskehyksen. Saanen muistuttaa, että sekin olisi yksi askel järjestäytyneen rikollisuuden ja huumekaupan torjumiseksi Euroopassa. Turkin kautta nimittäin tulee Eurooppaan monenlaista tavaraa. Ilman entistä parempaa yhteistyötä niiden torjuminen ei onnistu. Sen vuoksi voin vain kehottaa teitä jatkamaan samalla tiellä eteenpäin!

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puhemies, kuten jo monet edellisistä puhujista ovat maininneet, minunkin on valitettavasti luonnehdittava Cardiffin huippukokousta eräänlaiseksi pettymykseksi. Siten se vastaa hyvin yleiskuvaa Ison-Britannian puheenjohtajakaudesta, joka epäilemättä alkoi vahvana, mutta jonka ote on sittemmin valitettavasti hellittänyt. Tämä tietenkin tarkoittaa, että Itävallan puheenjohtajakaudelle siirtyvä työtaakka ei tule olemaan suinkaan vähäinen. Varsinkin Melkissä tämän vuoden lokakuussa pidettävässä epävirallisessa erityishuippukokouksessa, jossa käsitellään avoimuuteen ja läheisyysperiaatteeseen liittyviä kysymyksiä, on pyrittävä vaikuttamaan siihen, että sellainen paljon käytetty ja lähes yhtä usein väärin tulkittu käsite kuin läheisyysperiaate saa lopultakin oikean sisältönsä.
Läheisyysperiaatteessa ei ole kyse sen paremmin auttamisesta omatoimisuuteen kuin erityissuhteista Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden kesken, vaan pikemminkin poliittisesta periaatteesta, jonka mukaan suurempi yksikkö ei saa milloinkaan ottaa itselleen toimivaltuuksia asioissa, jotka pystytään hoitamaan tyydyttävästi pienemmässä yksikössä. Tämä kuitenkin tarkoittaa yhtä lailla sitä, että esimerkiksi sellaiset politiikan alueet, kuin ulko- ja turvallisuuspolitiikka, on sijoitettava eurooppalaiselle tasolle, jotta niissä ei ajauduta tehottomaan pirstaloitumiseen, ja mielissämme lienee hyvin kirkkaana Kosovon tapaus, jossa toistetaan jotakuinkin tarkalleen samat virheet, jotka tehtiin jo Jugoslavian sisällissodan alkaessa.
Ison-Britannian puheenjohtajakaudella on edetty myös valitettavan vähän monien kauniiden esitteiden julistamissa teemoissa, kuten säännöstelyn purkaminen ja byrokratian vähentäminen. Lukiessani puheenjohtajan päätelmistä kansalaisille läheisestä Euroopasta kysyn itseltäni, miksi Cardiffin huippukokouksessa ei jo toteutettu mahdollisimman pitkälle Euroopan parlamentin tämän vuoden toukokuussa antamaa tiedotus- ja viestintäpoliittista mietintöä. Siinä esimerkiksi vaadittiin avoimen tiedotusja viestintäpolitiikan toteuttamista yhteisistä EU-tiedotustoimistoista käsin, jotka korvaisivat nykyiset komission ja parlamentin erilliset tiedotuspisteet.
Meidän on parlamentissa painostettava asiaan kuuluvalla tavalla siihen suuntaan, että vielä toteuttamattomat mutta oleelliset kohdat saadaan toteutetuiksi Itävallan puheenjohtajakaudella. Kollega Nassauer käsittelikin edellä erityisesti turvallisuuspolitiikkaa - se on yksi tällainen olennainen kohta, koska juuri turvallisuuspolitiikan on oltava yksi EUkokonaisuuden kannalta keskeisistä näkökohdista. Ellei turvallisuuspolitiikka ole toimivalla pohjalla, ellei yksittäisen kansalaisen turvallisuutta kyetä takaamaan, muillakaan politiikoilla ei voi saavuttaa todellisia tuloksia sen paremmin taloudellisella kuin poliittisellakaan tasolla.

Moorhouse
Arvoisa puhemies, toivotan kollegojen tavoin herra Blairin tervetulleeksi tänään parlamenttiin. Pahoittelen vain sitä, että hän ei tullut tänne puheenjohtajakauden alussa, koska hän tulee tietämään, kuten itse tiedän, miten suuri merkitys tiiviillä yhteistyöllä kollegojen kanssa on Euroopan yhteisössä ja unionissa ja jäsenvaltioiden kanssa. Voimme saavuttaa haluamamme tulokset vain mahdollisimman tiiviillä yhteistyöllä.
Niiden kahden minuutin aikana, jotka minulla on, aion keskittyä vain pariin kohtaan, joista toinen koskee Turkkia ja toinen ihmisoikeuksia. Olen hiukan eri mieltä kuin herra Nassauer, mutta haluaisin kiinnittää herra Blairin huomion juuri Turkin sisäiseen tilanteeseen. Turkin on tietysti oltava täysin vapaa harjoittamaan omaa politiikkaansa sisäisissä asioissaan ja kahdenvälisellä perustalla muiden maiden kanssa. Kuitenkin, kun puhumme siitä, että Turkista voi tulla Euroopan unionin jäsen, meidän on pakko tarkastella paljon lähemmin sen tapaa hoitaa asioitaan. Odotamme Turkin täyttävän ne kriteerit, jotka olemme Euroopan unionina asettaneet jäsenyyden ehdoksi. Herra Blair tietää aivan hyvin, että Turkissa on monia puutteita tällä hetkellä ja niitä on ollut jo monen vuoden ajan.
Esimerkiksi koko kysymys ihmisoikeusrikkomuksista ja jatkuvat kidutukset. Sananvapautta ei ole, ja Turkin hallitushan on asemassaan vain armeijan suosiollisella luvalla. Niinpä puutteita on paljon. Meidän ei pitäisi mielestäni turvautua täysin amerikkalaisiin, jotta he vaikuttaisivat politiikkaamme tältä osin.
Mitä ihmisoikeuksiin tulee, hän viittasi lyhyesti - eikä aikaa ollut paljon - Kiinan kanssa saavutettuun edistykseen ja siihen suhtaudun myönteisesti. Olen kuitenkin hyvin pahoillani siitä, että Euroopan parlamenttia nälvitään - kenties ulkoministerin puolelta - jatkuvasti kaikista hyväksymistämme päätöslauselmista, jotka perustuvat mielestämme vakaasti ihmisoikeuksiin. Haluaisin nähdä Ison-Britannian ulkoministeriön ja parlamentin välille kehittyvän tiiviimmän yhteisymmärryksen. On liian helppoa antaa ihmisoikeuksiin liittyviä tyhjiä lupauksia. Minulla on täällä Financial Times -lehden artikkeli Amnesty Internationalin selonteosta, jossa sanotaan, että niissä 142 maassa, joissa Amnesty vaikuttaa, kiinnitetään aivan liian vähän huomiota ihmisoikeusasioihin. Meidän on mielestäni todella edistettävä tätä asiaa.

Blair
Haluan aivan ensiksi onnitella niitä, jotka ovat jaksaneet seurata koko aamupäivän kestänyttä keskusteluamme, jota olen kuunnellut erittäin mielelläni. Vastaan niin lyhyesti ja täydellisesti kuin voin käytössäni olevan ajan puitteissa.
Kiitän ihmisiä yleensä hyvin ystävällisistä ja myönteisistä huomautuksista. Jotkut kaikkein kielteisimmistä huomautuksista ovat itse asiassa tulleet brittiläisiltä jäseniltä, mutta ehkä on brittiläisiä perinteitä, jotka eivät muutu koskaan.
Haluaisin kiittää myös kaikkien Pohjois-Irlantia koskeneista lausunnoista. Haluaisin ilmaista kiitokseni kaikille PohjoisIrlannin pääpuolueiden poliittisille johtajille ja todellakin Irlannin tasavallan poliittisille johtajille siitä, että he ovat antaneet edes jotain toivoa tulevasta hyvinvoinnista ja rauhasta Pohjois-Irlannin kansalle.
Haluaisin kiittää henkilökohtaisesti Euroopan komission puheenjohtajaa Jacques Santeria. Hän tulee huomaamaan, että yksi Cardiffissa käydyn ja Euroopan tulevaisuutta käsitelleen keskustelumme omituisia puolia oli vaatimukseni siitä, että vaikka uskon lujasti toissijaisuusperiaatteeseen, kuten mainitsin puheessani, uskon, että Euroopan unionia on muutettava merkittävästi sen tuomiseksi lähemmäksi ihmisiä. Älkäämme koskaan unohtako, että on hyviä ja huonoja syitä olla toissijaisuuden kannalla. Hyvä syy on, että päätökset, jotka voidaan tehdä lähempänä ihmisiä, pitäisi tehdä lähempänä ihmisiä. Huono syy on, että kun komissio hoitaa asian, sen oletetaan todella tekevän niin: esimerkiksi varmistettaessa sitä, että Euroopan yhtenäismarkkinat saadaan läpi ja että Eurooppaan saadaan edistystä ja muutosta.
Haluaisin ulottaa omat henkilökohtaiset kiitokseni koskemaan Jacques Santeria kuuden kuukauden puheenjohtajakauden aikana tekemästämme yhteistyöstä sekä hänen ja hänen kollegojensa tekemästä työstä. Työsuhteemme on ollut tiivis. Minulla on henkilökohtaisesti ollut loistavat ja hyvät välit häneen.
Käsittelen Euroopan yhteisöjen tuomioistuimesta tehtyjä huomautuksia. Olen osoittanut, kuinka aiomme viedä tätä prosessia eteenpäin ja selvittää oikeudellisen perustan Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomion mukaisesti. Haluan myös suhtautua myönteisesti rouva Greenin tekemiin huomautuksiin eurooppalaisten parlamentin jäsenten työskentelyoloista. Halukkuus hyväksyä se, että on kaikkien edun mukaista selvittää nämä asiat, on hyväksi koko Euroopan unionille.
Haluaisin käsitellä useiden jäsenten tekemiä huomautuksia. Täällä esitettiin kritiikkiä, jota aion käsitellä mahdollisimman diplomaattisesti: kritiikkiä siitä, että Ison-Britannian puheenjohtajakaudella on oltu liian läheisissä väleissä Yhdysvaltoihin, mitä ulkopolitiikkaamme tulee. Haluan sanoa teille todella hyvin selvästi - tiedän, että tätä ei kannateta yleisesti - että on tärkeää, että Euroopan unionilla on hyvät ja vahvat suhteet Amerikan yhdysvaltoihin. Se on molemminpuolisen hyötymme ja etumme mukaista.
(Suosionosoituksia) Pyydän teitä ymmärtämään, että Yhdysvalloissa on voimia, jotka haluavat amerikkalaista eristäytymispolitiikkaa, jotka haluavat Yhdysvaltojen luopuvan velvollisuuksistaan maailmassa. Tämä ei todellakaan ole etujemme mukaista. Haluaisin myös vain osoittaa - kuten tosiaan sanoin puheessani sosialistiryhmälle aikaisemmin tänään - että mitä Irakiin tulee, ei ole totta, että emme ottaneet yhteyttä muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin yhdessä tai erikseen. Me teimme niin. Otimme todella niihin yhteyttä. Pelkään kuitenkin, että tilanne on paljon pahempi kuin se, että Iso-Britannia olisi vain seurannut Yhdysvaltojen linjaa. Emme oikeastaan seuranneet sitä. Olimme samaa mieltä siitä ja autoimme sen kokoamisessa. Uskon itse, että emme olisi nähneet YK: n tarkastusten edistyvän Irakissa, jollei olisi ollut lujaa diplomaattista kantaa ja jollei sitä olisi tarvittaessa tuettu aseellisilla voimakeinoilla.
Kiitän herra de Vriesiä ja muita heidän ystävällisistä huomautuksistaan Yhdistyneen kuningaskunnan ja Euroopan välien normalisoitumisesta ja sanon olevani todella paljolti samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi yrittää täydentää uudistusohjelmaa niin, että Euroopan unionista saadaan kilpailukykyisempi ja erityisesti jotta sen yhtenäismarkkinat toteutuisivat.
Haluaisin käsitellä myös asiaa, jonka muutamat kollegat tekivät selväksi, nimittäin, että kansallisia toimintaohjelmia ja työllisyyssuuntaviivoja ei ole vielä esitetty tarpeeksi kansalaisille. Tehkäämme yksi asia aivan selväksi: näiden kansallisten toimintaohjelmien myötä hallitukset ovat ensimmäistä kertaa todella laatineet työllisyysohjelmia - ryhtyneet toimeen yhteiskunnallisen syrjäytymisen ja työttömyyden kukistamiseksi - ja sopineet prosessista, jonka kuluessa ohjelmia tarkastellaan uudelleen, arvioidaan ja ryhdytään sitten jatkotoimiin. Olemme prosessin alussa, mutta kaukana vanhoista päivistä, jolloin ihmiset olivat sitä mieltä, että Euroopan unionin ei tarvitsisi välittää tällaisista asioista - ne ovat vain jäsenvaltioiden asia. Työpaikat ovat alue, jolla voimme oppia toinen toisiltamme ja jolla on ryhdyttävä toimiin yhteiskunnallisen syrjäytymisen ja pitkäaikaistyöttömyyden kaltaisten nykyisten perusongelmien kukistamiseksi maissamme.
Voinen sanoa vihreän puolueen kollegallemme, joka teki ystävällisiä huomautuksia, mutta joka arvosteli meitä ympäristöasioissa, että saavutuksemme eilen päättyneessä ympäristöneuvostossa ovat hyvin merkittävä edistysaskel. Monet ajattelivat, ettei Kioton huippukokous koskaan toteutuisi. Sitten monet ajattelivat, ettei olisi mahdollista päästä sopimukseen Kioton sopimuksen täytäntöönpanosta. Euroopan unioni on osoittanut (a) että se voi olla rakentava hyväksyessään Kioton sopimuksen ja (b) että se on itse asiassa tehnyt suunnitelman sopimuksen viemiseksi eteenpäin. Emme koskaan tavoittele täydellisyyttä, mutta tämä on edistystä.
(Suosionosoituksia) Saanen sanoa hyvin varovasti Skotlannin kansanpuolueen kollegallemme, että kannatan hajautusta Skotlannissa ja Yhdistyneen kuningaskunnan sisällä hyvin voimakkaasti. Omalta poliittiselta kannaltani, ja toivon kollegan ymmärtävän missä kohdin olemme eri mieltä, kannatan hajauttamista mutta tulen aina vastustamaan ahdasmielistä kansallismielisyyttä. En usko sen olevan oikea suunta.
(Suosionosoituksia) Haluaisin vielä kiittää erityisesti herra Edward McMillan-Scottia hänen panoksestaan. On tärkeää muistuttaa ihmisille siitä, mitä heiltä puuttui, ja voin vain sanoa hänelle niin varovasti kuin mahdollista, että mielestäni hänen ongelmansa on, että hän on lähempänä minun kantaani Euroopasta kuin oman puolueensa kantaa.
(Suosionosoituksia) Jotta tästä ei tulisi liian sisäänlämpiävää brittiläistä tiivistelmää, haluaisin vastata entisille kollegoilleni, herra Coatesille ja herra Kerrille. Herra Coates sanoi mielestäni, että brittiläinen hallitus on epädemokraattinen. Haluaisin vastata sanomalla, että heidät valittiin työväenpuolueen edustajiksi työväenpuolueen jäsenkortilla. He jättivät työväenpuolueen. He ovat edelleen parlamentin jäseniä, mutta ilman minkäänlaista demokraattista toimeksiantoa. Se ei ole minun käsitykseni demokratiasta.
(Suosionosoituksia) Haluaisin vielä käsitellä huomautuksia, joita tehtiin Agenda 2000: sta, kuten monia muitakin erityiskysymyksiä. Olkaamme hyvin selkeitä ja rehellisiä itsemme kanssa, mitä Agenda 2000: een tulee: vielä on paljon tehtävää. Olemme sopineet aikataulusta. Toukokuun maatalousneuvostossa sovittiin muutoksista yhteiseen maatalouspolitiikkaan. Se on vaikeaa ja se vie aikaa. Kerron teille aivan avoimesti - olisin halunnut edistyä pitemmälle tässä asiassa puheenjohtajakautemme aikana. Kuten puheenjohtaja Santer sanoi hetki sitten, hyväksymällä aikataulun olemme keskittäneet ihmisten ajatukset ja muutoksia on nyt tultava. Saatamme päästä seuraavien kuukausien aikana palaamaan itse sisällön käsittelyyn, kuhan tietyt asiat ovat poissa tieltä.
Haluaisin sanoa - vastauksena niille, jotka kysyivät oliko puheenjohtajakauden todellisuuspohja riittävä - että se, mitä pidän tässä omituisena, on, että käynnistimme rahaliiton ja laajentumisprosessin. Ne ovat luultavasti kaksi merkittävintä askelta, jotka Eurooppa on lähihistoriassaan ottanut. On huomauttamisen arvoista, että vaikka niitä voi pitää itsestään selvinä saavutuksina, tiiviisti mukana olleille ja niille, jotka saattoivat asian päätökseen, se oli usein paljon vaikeampaa.
Mitä euron käynnistämiseen ja Euroopan keskuspankin puheenjohtajuuteen tulee - kyllä, neuvottelut olivat äärimmäisen vaikeat, mutta uskon, että oli tärkeää taata lopputulos, joka oli täysin kansan hyväksymän sopimuksen mukainen. Uskon, että lopullinen koe oli, että käynnistimme euron rauhallisesti ja tyynesti niin, että ihmiset uskoivat euroalueen vakauteen. Olisi ollut tuhoisaa, jos olisimme käynnistäneet sen ilman kunnollista ehdokasta ja oloissa, joissa ei olisi ollut kunnollista valvontaa tai viranomaista.
Saanen lopuksi sanoa kollegoille, mitä muihin alueisiin tulee - suhteessa Euroopan sosiaaliseen malliin ja Euroopan sisäiseen uudistukseen ja muutokseen - että toivon ja uskon, että lopulta on kolme pääasiaa, joita olemme yrittäneet tehdä ja saavuttaa. Ensimmäinen on, kuten sanoin, rahaliiton ja laajentumisen käynnistäminen. Toinen on uuden keskustelun aloittaminen Euroopan taloudellisesta ja poliittisesta uudistuksesta - joka on hyvin tärkeä asia Euroopan tulevaisuudelle. Kolmas puheenjohtajakautemme saavutus on ollut maani ja Euroopan unionin välisten suhteiden dramaattinen muutos.
Toivon, että nämä kolme saavutusta osoittavat Ison-Britannian puheenjohtajakauden saavuttaneen merkittäviä asioita. Toivon kuitenkin vielä enemmän: sitä, että voimme jatkaa näiden viime kuukausien aikana kehittelemiemme aiheiden kanssa luottavaisesti tulevaisuuteen. Puheenjohtaja Santer sanoi puheessaan - ja herra Martens sanoi mielestäni samaa - että meidän on varottava tekemästä ihmisiä pessimistisiksi Euroopan suhteen. Suhtaudun itse asiassa optimistisesti Eurooppaan. Suhtaudun toiveikkaasti Euroopan unionin tulevaisuuteen. Toivo ja luottamus antavat meille kyvyn ryhtyä uudistuksiin. Meidän ei tarvitse pelätä uudistuksia. Meidän pitäisi suhtautua niihin myönteisesti ja ottaa ne halukkaasti vastaan. Ne ovat oikein ja niiden avulla saamme uuden sukupolven vakuuttuneeksi - nuoremmat kansalaiset, jotka istuivat tuolla ylhäällä keskustelumme alussa, kuunnellen sitä, mitä Euroopan parlamentissa tapahtuu.
He ovat uusi sukupolvi kansalaisia, jotka eivät ole kokeneet toista maailmansotaa, jotka eivät tiedä Euroopan kylmästä sodasta ja jotka ovat kasvaneet erilaisissa poliittisissa, taloudellisissa ja yhteiskunnallisissa oloissa. Meidän on saatava heidät vakuuttuneiksi siitä, että Eurooppa merkitsee heille jotain. Meidän on saatava heidät vakuuttuneiksi siitä, että Eurooppa tarjoaa heille paremman tulevaisuuden. Meidän on saatava nuo nuoret vakuuttuneiksi siitä, että ne ihanteet, joiden puolesta esi-isämme taistelivat muodostaessaan Euroopan unionia, ovat yhä elinvoimaisia ja kukoistavia nykyisessä 2000-luvun Euroopan unionissa. Toimikaamme niin ja jättäkäämme todella sellainen perintö, josta voimme olla ylpeitä.
(Äänekkäitä jatkuvia suosionosoituksia)
McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, ennen kuin puheenjohtaja lähtee istuntosalista. Hän kysyi minulta kantaani Euroopasta ja olenko samaa mieltä herra Haguen kanssa. Mitä suurimmassa määrin. Konservatiivit haluavat olla Euroopassa, mutta he eivät halua Euroopan johtavan heitä, eivätkä etenkään sosialistien.

Äänestys
Schroedter
Arvoisa puhemies, lähden siitä, että meidän tarvitsee äänestää 18 kohtaa koskevasta tarkistuksesta vain kerran ja että parlamentti pääsee yksimielisyyteen vain yhdestä tarkistuksesta. Kaikki kolme tarkistusta ovat keskenään yhteneviä. Tarkistuksensa ovat jättäneet sosialistiryhmä, herra Arias Cañete 19 allekirjoittajan kanssa ja Euroopan radikaaliallianssin ryhmä. Mielestäni tarvitaan vain yksi äänestys, sillä parlamentin yksimielisyys tässä erittäin herkkäluontoisessa asiassa on hyvin tärkeä.

Puhemies
Olen samaa mieltä kanssanne. Yksi äänestys riittää.

McCarthy
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on tarpeen äänestää tarkistuksista 5, 6 ja 14. Voisimmeko äänestää ensin ryhmäni tarkistuksista? Näimme vaivaa sen eteen, että saavutimme yksimielisyyden ryhmässämme - tämä on ryhmän kanta - ja tämä on parlamentin vasemmiston kanta; kun taas Arias Cañeten tekemä tarkistus 5 (18 kohta) on vain henkilökohtainen, 29 jäsenen kannattama tarkistus, eikä hänellä ole oman poliittisen ryhmänsä tukea.

Puhemies
Kuulen kyllä mitä sanotte, mutta en voi tehdä niin. Parlamentissa on yleinen tapa, jonka mukaan pienimmällä numerolla varustettu tarkistus käsitellään ensin. Koska ne ovat samanlaisia, otan ensin tarkistuksen 5 käsittelyyn ja tarkistukset 6 ja 14 raukeavat. Niiden tavoitehan on kuitenkin sama.
Kohdasta 18:

Schroedter
Arvoisa puhemies, 18 kohdassa on valiokunnassa toimitetun äänestyksen sekä eri äänestysten yhdistämisen johdosta sattunut virhe, niin että lause on muuttunut täysin epäjohdonmukaiseksi. Jotta se saataisiin korjatuksi, ehdotan seuraavaa suullista tarkistusta, joka kuuluu saksaksi näin: " Korostaa seurantakomiteoiden merkitystä tasapainoisen valvonnan kannalta, mutta myös tarkistamiseen ja mukauttamiseen liittyvien kysymysten yhteydessä, ja odottaa, että seurantakomiteoiden koostumus heijastaa EU: n aluepolitiikan uusia vaatimuksia riittävästi ja takaa komiteoiden auktoriteetin ja päätöksentekovaltuudet."
Kysymys on siis seurantakomiteoiden toimivallasta. Tämä on ratkaisevaa. Kaikki muutkin tekstit ovat virheellisiä, ja olemmekin jo jakaneet siitä selventävää tietoa. Tässä ei ole kysymys EU: n päätöksentekovaltuuksista vaan seurantakomiteoiden päätöksentekovaltuuksista. Tätä suullinen tarkistus siis koskee.
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.) Yhteinen päätöslauselmaesitys Cardiffissa 15. ja 16. kesäkuuta 1998 järjestetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen tuloksista
Roth
Arvoisa puhemies, käsiteltävänä olevaan Cardiffin kompromissiin liittyy todellakin menettelytapaongelma. Ilmaisen nyt asian hyvin ystävällisessä sävyssä. Tapahtui seuraavaa: saimme käsiteltäväksemme kompromissin ja samalla lupauksen, jonka istuntopalvelu vahvisti meille klo 21: een mennessä, että käsiteltävänä olevaan Cardiffin kompromissiin ei otettaisi mukaan Kosovon eikä Lähi-idän kysymyksiä, koska niistä olisi omat, erilliset päätöslauselmansa. Meillä on sekä erillinen Kosovo-päätöslauselma että erillinen Lähi-itää koskeva päätöslauselma. Istuntopalvelusta meille sanottiin, että ne eivät olisi keskenään yhteensovitettavissa, ja siksi allekirjoitimme kompromissin, jossa ei ole 16 ja 17 kohtaa. Tämä vahvistettiin meille klo 21.00: een mennessä. Tänä aamuna saimme sitten kuulla, että klo 21.00: n jälkeen oli tullut lisäys, keneltä - ja tähän haluaisinkin nyt saada teiltä selityksen - sitä en tiedä, mutta oletettavasti kaikkien niiden ryhmien puolesta, jotka olivat allekirjoittaneet kompromissin, kysymättä meiltä mitään! En niin ollen ole myöskään voinut asettua tukemaan tätä lisäystä. Sitä paitsi emme ole antaneet blanko-allekirjoitusta, johon voitaisiin turvautua noin vain heti tarvittaessa.

Puhemies
Tämä on todella työjärjestyspuheenvuoro ja meidän pitäisi mielestäni kuunnella sitä kohteliaasti.

Roth
Arvoisa puhemies, määräajaksi tarkistusten jättämiselle oli asetettu klo 21.00. Sen vuoksi kysynkin, miten on yleensä mahdollista, että klo 21.00: n jälkeen on vielä voitu jättää tarkistuksia! Kuvitelkaapa, jos me vihreät olisimme tehneet niin. Meille olisi heitetty työjärjestys päin silmiä tai jotain muuta vastaavaa ja sanottu, ettei se käy päinsä! Siksi pyydänkin teitä noudattamaan oikeaa menettelyä ja poistamaan 16 ja17 kohdan tästä päätöslauselmasta! Asiasta ei neuvoteltu minun kanssani enkä ole valmis allekirjoittamaan nimelläni mitään, mikä todellisuudessa osoittautuu joksikin aivan muuksi, kuin mitä minulle on esitetty.

Puhemies
Emme voi peruuttaa näitä kohtia. Kompromissiratkaisuna ehdottaisin siirtymistä 16 ja 17 kohdasta toimitettaviin erillisiin äänestyksiin, jos siitä olisi apua.

Puerta
Arvoisa puhemies, rouva Rothin selväpiirteisen ja tarkan selvityksen ansiosta minun ei tarvitse esittää samaa selvitystä. Meillä on sama ongelma. En pyydä, että kyseiset kohdat poistetaan, ellei se ole mahdollista, enkä syytä ketään, mutta emme voi hyväksyä niitä. Ja joka tapauksessa haluamme äänestää niistä erillisinä. Ja tiedoksenne, että emme hyväksy kyseisiä päätöslauselman kohtia.

Green
Arvoisa puhemies, olin puheenjohtajana tuossa sovittelukokouksessa, jossa kompromissiteksti laadittiin. Jotta asia tulisi selväksi, tuossa kokouksessa, jossa asianomaiset ryhmät olivat edustettuina, keskustelimme siitä, ovatko nämä kaksi Kosovoa ja Lähi-itää koskevat kohdat hyväksyttäviä. Kuten tiedätte, näistä kysymyksistä on kaksi erillistä päätöslauselmaa. Kosovoa ja Lähi-itää erityisesti koskevien päätöslauselmien määräajoista sovittiin ennen kuin olimme saaneet Cardiffin huippukokouksen johtopäätökset. Molempia kysymyksiä käsiteltiin Cardiffin huippukokouksessa. Sovimme kokouksessa yhdessä, että olisi laadittava lyhyt kappale, jossa viitattaisiin erityisesti kaikkeen Cardiffin johtopäätöksistä saatavaan uuteen tietoon Lähi-idästä ja Kosovosta. Teksti allekirjoitettiin tältä pohjalta. On sanottava, että olin paikalla, ja kaikki mukana olleet ryhmät olivat samaa mieltä.
Minun on sanottava, kaikella kunnioituksella tämän parlamentin yksikköjä kohtaan, että ne sotkivat sittemmin kaiken väittämällä, että näitä kahta kohtaa ei voi ottaa mukaan, ja poistivat ne poliittisten ryhmien tahdon vastaisesti. Se aiheutti sekaannusta, jonka vuoksi jotkin ryhmät uskoivat, etteivät kohdat olisi lopullisessa tekstissä. Tuo keskustelu käytiin, ja paikalla oli muita jäseniä, jotka voivat vahvistaa asian. Valitan sekaannusta ja sitä, että sotkeennuimme byrokraattiseen politiikkaan, kun oli selvää, että Cardiffin johtopäätöksissä on Kosovoa ja Lähi-itää koskevaa uutta tietoa, jota olisi pitänyt käsitellä, ja jota käsitellään oikeutetusti tässä päätöslauselmassa.
Toivon siksi, että jäsenet ovat samaa mieltä ehdotuksestanne toimittaa erillinen äänestys näistä kahdesta kohdasta. Toivon, että jäsenet ymmärtävät, miksi ne lisättiin ja miksi niiden lisääminen oli järkevää.

Puhemies
Muut kollegat ilmoittavat nyt haluavansa puheenvuoroja, ja tämä on sellainen asia, josta voisimme keskustella seuraavan tunnin. Ehdottaisin, että kyseessä on selvästikin ollut väärinkäsitys. Minkäänlaista vilppiä ei ole mielestäni ollut. Toimitamme erillisen äänestyksen 16 ja 17 kohdasta, jotta voimme yrittää oikaista väärinkäsityksen.

Wolf
Arvoisa puhemies, koska kävin kompromissineuvotteluja oman ryhmäni puolesta, joudun myös tekemään selväksi eräitä seikkoja: aivan oikein - ja tämä on tähän mennessä saatu todennetuksi - rouva Green, muut parlamentin jäsenet ja myös minä itse olimme välillä melko pitkään poissa paikalta, ja sillä aikaa työntekijät keskustelivat keskenään eri mahdollisuuksista, jolloin asiasta on todellakin puhuttu tähän tapaan. Kun sitten sain päätöslauselman nähdäkseni, istuntopalvelu vakuutti, että se oli yksi vaihtoehto. Joko kohdat ovat mukana tai on vain yksi päätöslauselma, mikä toisin sanoen tarkoittaisi päätöslauselman pois vetämistä. Sanoin heti, mihin minun on itsekriittisesti lisättävä, että vain suullisesti, allekirjoittavani saman tien pitäen lähtökohtana sitä, että kumpaakaan kohtaa ei oteta mukaan. Sen vuoksi olen nyt myös peruuttanut allekirjoitukseni henkilökohtaisesti. Se ei tarkoita, että ryhmä vetäisi allekirjoituksensa pois, sillä päätöslauselmassa on vielä kolmaskin allekirjoitus. Omista lähtökohdistani en voi saksalaisena asettua tukemaan sanamuotoa, joka siihen on otettu.

Puhemies
Koska 99 % meistä ei ollut tuossa kokouksessa, emme voi tuomita tapahtunutta eikä tarkoituksemme ole tehdä niin. Asia on ymmärretty väärin. Hyväksykäämme se ja siirtykäämme eteenpäin.

De Vries
Arvoisa puhemies, haluaisin vain selventää asiaa puheenvuorossani. Olen ymmärtänyt, että Kosovoa ja Lähi-itää koskevat päätöslauselmat ovat edelleen voimassa ja että niistä näin ollen äänestetään kaikissa yksityiskohdissaan. Ne eivät kumoudu, vaikka nämä kaksi kohtaa hyväksyttäisiinkin. Haluan olla varma tästä.

Puhemies
Aivan oikein. Niistä äänestetään joka tapauksessa.

Killilea
Arvoisa puhemies, työjärjestystä koskeva puheenvuoroni käsittelee eri asiaa. En voinut äänestää ensimmäisessä nimenhuutoäänestyksessä yksinkertaisesti siksi, että menin salin takaosaan ja rouva Oomen-Ruijten otti äänestyskorttini. Hän on hyvin kiireinen nainen ja juoksee ympäriinsä piiskaten poikiaan ruotuun. Niinpä en voinut äänestää, mutta olin läsnä.

Puhemies
Lupaan olla kertomatta valitsijakunnallenne, että ajoitte rouva Oomen-Ruijtenia takaa ympäri salin.
Tarkistuksesta 7:

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, eikö tarkistukseen 7 sisältyvää kahta lausetta voitaisi käsitellä erillisinä?
Ensimmäinen on neuvostolle osoitettu, sen asemaan liittyvä kehotus, ja toinen meille osoitettu kehotus, koska olemme sitoutuneet luomaan erilaisen korvauksiamme koskevan järjestelmän.
Tiedän pyyntöni tarkoittavan kohta kohdalta -äänestyksen pyytämistä. Haluan kuitenkin kiinnittää huomionne siihen, että työjärjestyksen 125 artiklassa määrätään, että jos yhteen tarkistukseen sisältyy kaksi erillistä määräystä, niin tavallisesti tämä tarkoittaa kahta erilaista tarkistusta. Mielestäni olisi siten johdonmukaista, että toimittaisitte kaksi peräkkäistä äänestystä.
Lisään lopuksi, että käytäntönä on ilmeisesti hyväksyä nimenhuutoäänestyksiä määräaikojen ulkopuolella. Voisitte siten mahdollisesti hyväksyä myös tämän määräajan ulkopuolella esitetyn kohta kohdalta -äänestystä koskevan pyynnön.

Puhemies
Olette oikeassa, herra Fabre-Aubrespy. Hyväksyn pyyntönne kohta kohdalta -äänestyksestä.
Tarkistuksesta 8:

Watson
Arvoisa puhemies, tämä koskee komission valtaa tutkia perustamissopimusten rikkomista. Cardiffissa komissiota arvosteltiin siitä, että se väitti Ranskan ulkopuolelta tulleita jalkapallofaneja syrjittävän Maailmancupin lippuja myytäessä. Tiistai-iltana komissaari Van Miert vahvisti parlamentille, että hän jatkaisi toimiaan Euroopan unionin lain rikkomista vastaan, ja tällä tarkistuksella pyritään tukemaan häntä.
(Parlamentti hyväksyi yhteisen päätöslauselman.) Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0225/98) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi in vitro -diagnostiikkaan tarkoitetuista lääkinnällisistä laitteista (C4-0178/98-95/0013(COD)) (Esittelijä: A. Pompidou).
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi (näin muutettuna) .) Tomlinsonin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0180/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) rahoitusja teknisestä yhteistyöstä miehitettyjen alueiden kanssa 11 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N: o 1734/94 muuttamisesta (KOM(97)0552 - C4-0048/98-97/0316(SYN))
(Parlamentti hyväksyi komission ehdotuksen (näin muutettuna) .)
Tomlinson
Arvoisa puhemies, haluaisin tiedustella komission kantaa tarkistuksiin.

Cresson
Arvoisa puhemies, komission on oikeudellisten ja institutionaalisten syiden vuoksi hylättävä kaikki Tomlinsonin mietintöä koskevat tarkistukset. Joka tapauksessa, kuten varapuheenjohtaja Marín täällä eilen tarkensi, komissio noudattaa näiden tarkistusten henkeä asetuksen toisessa muutoksessa, joka on tarkoitus tehdä lokakuussa 1998.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, kun otetaan huomioon, että komissio hyväksyy tarkistuksemme teoriassa, mutta hylkää ne käytännössä, mikä on loukkaus tätä parlamenttia vastaan, voisinko ehdottaa, että tämä asia palautettaisiin valiokuntaan työjärjestyksen 60 artiklan 2 kohtaan nojautuen?
(Asia palautettiin asiasta vastaavaan valiokuntaan.) Camisón Asension laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A40221/98) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi matkaviestinnän ja langattoman viestinnän (UMTS) koordinoidusta käyttöönotosta Euroopan yhteisössä (KOM(98)0058 - C4-0144/98-98/0051(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  Watsonin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0217/98) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi asuinpaikan muutoksen yhteydessä lopullisesti toiseen jäsenvaltioon siirrettyjen tai väliaikaisesti muussa kuin niiden rekisteröintijäsenvaltiossa käytettävien yksityisten moottoriajoneuvojen verokohtelusta (KOM(98)0030 - C4-0145/98-98/0025(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Striby
Olen iloinen siitä, että tähän kompromissiin on sisällytetty Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ehdotukset, joiden tarkoituksena on määrätä 12 istuntojakson pitämisestä vuodessa; määrää on poikkeuksellisesti vähennetty 11: een vaalien vuoksi.
Joka tapauksessa, jotta noudatetaan täysin Edinburghin sopimuksia, Amsterdamin sopimusluonnosta ja tuomioistuimen tekemiä päätöksiä, tähän kalenteriluonnokseen ei olisi pitänyt sisällyttää mini-istuntojen järjestämistä Brysselissä.
Itse asiassa on epätavallista määrätä etukäteen näistä ylimääräisistä istuntojaksoista, jotka järjestetään vain silloin, kun Strasbourgin esityslista on liian täynnä.
Vastustan sitä paitsi näiden mini-istuntojen järjestämistä Brysselissä, koska ne olisi luonnollisesti järjestettävä Strasbourgissa.
Siksi äänestin tätä kalenteriluonnosta vastaan.
Cunhan mietintö (A4-0219/98)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Theorin, Waidelich ja Wibe
Tässä mietinnössä on useita hyviä näkökantoja, mutta pohjimmiltaan siitä käy ilmi haluttomuus uusia yhteistä maatalouspolitiikkaa. Maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan mietintöluonnoksessa vastustetaan esimerkiksi naudanlihan ja oliivintuotannon tukijärjestelmien poistamista.
Olemme sitä mieltä, että todellisen yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen ja sääntöjen purkamisen on tapahduttava vuonna 1999. Pidättäydymme äänestämästä lopullisessa äänestyksessä tästä mietinnöstä, sillä tätä tahdonilmausta ei mielestämme tuoda esiin tarpeeksi selkeästi.

Caudron
Maatalouspolitiikkaa koskeva talousarvio on Euroopan unionin merkittävin talousarvio. On siten normaalia ja toivottavaa, että Euroopan parlamentti voi osallistua sen laajojen suuntaviivojen laatimiseen. Haluan onnitella kollega Cunhaa hänen tätä hyvin arkaluontoista ja vaikeaa asiaa koskevasta työstään.
Kyse ei ole vuonna 1992 toteutetun uudistuksen seurauksena havaittujen epäkohtien esiin vetämisestä vaan siitä, että Euroopan maatalouden suuntaviivoille annetaan johdonmukainen ja selkeä kehys Agenda 2000: n puitteissa.
Siten voimme oikeutetusti ihmetellä sitä, että jotkin komission käytännön määräykset loitontuvat komission määrittämistä yleisistä pyrkimyksistä ja tavoitteista. Kyllä, meidän on toimittava niin, että yhteisön maatalous on kilpailukykyinen; meidän on kuitenkin uhrattava kaikki muu pelkästään tämän yhden määrällisen näkökohdan hyväksi. Maataloutemme sisältää hyvin moninaisia aineksia ja tämä on olennainen valtti ei vain ulkomaiseen kilpailuun vastaamiseksi vaan vielä enemmän suojellun ja tasapainoisen ympäristön säilyttämiseksi.
Mielestäni on tärkeää, että viimeksi mainittu ulottuvuus otetaan huomioon yhteisön tulevassa rahoitusjärjestelmässä. Meidän on tulevia sukupolvia varten pystyttävä säilyttämään rinnakkain kahdentyyppistä maataloutta ja on välttämätöntä, että komissio ottaa asetuksissaan huomioon nämä maaseutuun liittyvät kaksi näkökohtaa.
Mielestäni jotkin eurooppalaista toimielintä vastaan esitetyt syytökset johtuvat pikemminkin yksipuolisesti määrätyistä normeista kuin riittämättömiksi katsotuista määrärahoista. Tässä mielessä, jos haluamme tosiaankin välttää terveysriskit, on todettava, että useimmiten kriisin aiheuttajana on jatkuvasti kiihtyvä kilpailu maailmanlaajuisilla markkinoilla.
Kaikki toivovat, että voitaisiin määrittää eurooppalainen maatalousmalli. Tästä on oltava iloisia. Ei voida kuitenkaan rajattomasti hyväksyä laajoja yleisperiaatteita ja kuten useimmiten on tapahtunut, tyytyä tähän. Tämä toteamus saattaa tuntua pessimistiseltä, mutta jotta eurooppalaiset luottaisivat jälleen Eurooppaan, poliitikkojen on sanottava, mitä tehdään ja tehtävä, mitä sanotaan.

Cushnahan
Haluaisin ilmaista vastustavani täysin Agenda 2000: n ehdotuksia, jotka liittyvät YMP: n uudistukseen.
Nykyisessä muodossaan ne olisivat tuhoisia Irlannin maataloudelle ja Irlannin maaseudun kaupungeille ja kylille.
Oli pettymys, ettei Irlanti saanut kohtuullista osuutta ylimääräisestä maitokiintiöstä huolimatta maksusitoumuksista, jotka Irlannille annettiin vuonna 1983.
Lisäksi ehdotetuilla hinnanleikkauksilla ilman täyttä korvausta olisi tuhoisa vaikutus erityisesti Irlannin maanviljelyyn ja yleensä Irlannin talouteen. Yksistään naudanlihan osalta hinnat tippuisivat itse asiassa tuotantohintojen alapuolelle.
Näitä ehdotuksia on muutettava olennaisesti, ennen kuin ne voitaisiin hyväksyä.
Suhtaudun siitä huolimatta myönteisesti esittelijän yhteisön suosimisen, taloudellisen solidaarisuuden ja yhteismarkkinoiden periaatteille antamaan tukeen sekä hänen varoituksiinsa hinnanleikkauksista. Toivon, että hänen näkemyksensä, sellaisina kuin parlamentti on ne hyväksynyt, otetaan huomioon ja että ne heijastuvat Agenda 2000: n ehdotusten täydellisessä versiossa.

Krarup, Bonde ja Sandbæk
Emme voi tukea Cunhan mietintöä, koska se veisi eteenpäin nykyistä yhteistä maatalouspolitiikkaa, jonka useista kohdista olemme eri mieltä. Äänestyksemme perustuu seuraaviin periaatteisiin:
EU: n maataloushintojen on lähennyttävä maailmanmarkkinahintoja. Ei ole luonnollista, että elinkeinon jatkumiseksi tiettyjen tuoteryhmien hintoja korotetaan tukien avulla. Haluaisimme mieluummin varmistaa suoran tulon.-luonnonmukaiselle maataloudelle on annettava huomattavasti tähänastista paremmat edellytykset, jos sille halutaan antaa mahdollisuus selviytyä.-maataloustuotteiden tuotanto ei saa johtaa ylijäämävarastoihin. Esimerkiksi tuki, jota myönnetään ylijäämävarastoihin joutuvan viljan tuotannolle, on absurdia ajattelua, ja se on saatava loppumaan.
Souchet
Ryhmämme on esittänyt 25 niistä 58 tarkistuksesta, joista äänestimme Cunhan mietinnön yhteydessä. Mietintö kuuluu osana laajaan keskusteluun, joka koskee YMP: n tulevaisuuden olennaista kysymystä. Tämä mietintö, sellaisena kuin se on maataloutta käsittelevässä valiokunnassa toimitetun äänestyksen jälkeen meille tänään esitetty, ei ole kovin johdonmukainen.
Ryhmämme jättämässä ensimmäisessä tarkistuspaketissa muistutetaan siten siitä, että komission Agenda 2000 -tiedonantoon sisältyvä ehdotus on jätettävä tutkimatta. Näin on toimittava ei vain yleistä hinnanalennusta koskevan luonteen takia, jota ei voida hyväksyä, vaan myös kilpailun vääristymiseen liittyvien riskien takia, joita useiden jäsenvaltioiden toivoma YMP: n salakavala uudelleen kansallistaminen aiheuttaisi sekä WTO: n tulevien neuvottelujen, jotka aloitetaan joulukuussa 1999 Yhdysvaltojen ja Cairnsin ryhmittymän aloitteesta, tulosten tuhoisan ennakoinnin takia.
Sitä paitsi, vaikka YMP: n uudistuksen viralliset tavoitteet, siten kuin komissio on ne esittänyt, eivät aiheuta erityistä kritiikkiä, on hämmästyttävää todeta, että esitetyt konkreettiset ehdotukset ovat täysin ristiriidassa vastaavien perustelujen kanssa. Nämä jälkimmäiset on saneltu todellisuudessa vain talousarvion edellytysten mukaisesti ja on haluttu taipua etukäteen WTOkumppaneidemme ja erityisesti Yhdysvaltojen esittämiin ensimmäisiin vaatimuksiin. Jos komissio säilyttää tällaisen lähestymistavan, se tekee hyvin vakavan arviointivirheen, koska neuvotteluja ei käydä kuin jäljellä olevista asioista, lukuun ottamatta yksipuolisesti jo tehtyjä myönnytyksiä, joita pidetään jo saavutettuina ja jotka jäävät siten neuvottelukentän ulkopuolelle. Miksi komissio jatkaa tätä strategiaa, jonka pääasiallisena seurauksena on yhteisön etuuskohtelun heikentäminen vielä entisestään?
Todellisen yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena olisi oltava eurooppalaisen maatalousmallin säilyttäminen, joka takaa alueellisen tasapainon unionin eri jäsenvaltioissa, päinvastoin kuin komission täysin epäjohdonmukaiset ehdotukset. Toisaalta ne alentavat maanviljelijöiden tuloja ja pakottavat heidät siten lisäämään tuotantokykyään maatiloja tehostamalla ja laajentamalla, ja toisaalta ne asettavat tuille ylärajan ja rajoittavat siten maanviljelijöiden kehittymispyrkimyksiä.
Muissa esittämissämme tarkistuksissa muistutetaan, että maataloudella on taloudellinen tavoite ja että maaseutuyhteisö on järjestetty tämän perustan ympärille. Meidän on hinnalla millä hyvänsä lopetettava niiden suunnasta ajautuminen ja haaveilu, jotka suunnittelevat sellaista maaseutuyhteisöä, jossa maataloudella olisi vain vähäinen asema. Siksi on välttämätöntä edistää tuotteiden arvostusta tuotantoalueilla alueidemme taloustoiminnan tukemiseksi. Maataloustuotannon yleinen väheneminen aiheuttaisi sen, että maataloustoiminnan aktiivisuus tuotantoketjun alussa ja lopussa vähenisi automaattisesti. Näiden tuotantoprosessien toimintojen on oltava kannattavia. Mutta miten ne voivat säilyä ennallaan, jos ennustamme toiminnan yleistä laskua?
Cunhan mietinnössä esitetään siten YMP: n välttämätöntä uudelleen legitimointia koskevia hyviä kysymyksiä. On kuitenkin vakuutettava entistä voimakkaammin, että YMP: n tavoitteena ei ole sulautua joidenkin haaveilemaan YMMP: hen, yhteiseen maatalous- ja maaseutupolitiikkaan, joka aiheuttaisi maataloutemme taloudellisen ulottuvuuden marginalisoitumista maaseutualueita suosivan kaikenkirjavan politiikan hyväksi.

Titley
Olen iloinen nähdessäni, että Ison-Britannian puheenjohtajakauden kannanotot yleisen maatalouspolitiikan uudistamisesta kuvastuvat näissä komission ehdotuksissa.
Vaikka olen edelleenkin huolestunut siitä, että suuri määrä veronmaksajien rahoja menee maataloustukiin, suhtaudun myönteisesti siirtymiseen tuista, jotka pitävät kuluttajahintoja keinotekoisesti ylhäällä, kohti tukea maanviljelijöille, joilla voi olla erityisiä vaikeuksia. Heitä on myös rohkaistava maaseutumme ympäristön hoitoon, mikä on toinen myönteinen askel. Tätä ehdotusta seuraavat uudet ajatukset maatalouspolitiikassa ovat askel kohti tätä vihreää suuntaa. Sekä maanviljelijät että kuluttajat suhtautuvat myönteisesti uuteen ruoan laadun painottamiseen. Tämä lähestymistapa on täysin yhdenmukainen oman hallitukseni lähestymistavan kanssa, hallituksen, jonka on pitänyt kamppailla perimänsä BSE-ongelman kanssa ja joka on viime päivinä alkanut menestyä lihan vientikiellon poistamisessa.
Luotan siihen, että Euroopan unionin hallitukset tukevat tällä viikolla pidettävässä Cardiffin kokouksessa Ison-Britannian puheenjohtajakaudellaan tekemiä siirtoja, jotta tämä uudistus saadaan pantua alulle.
Veronmaksajat ansaitsevat Euroopalta parempaa maatalouspolitiikkaa tulevaisuudessa - sellaista, joka auttaa pitämään kuluttajahinnat alhaalla ja joka suuntaa kaikki tuet niille maanviljelijöille, jotka tarvitsevat todella apua voidakseen pysyä maatiloillaan ja pystyäkseen hoitamaan niitä, jotta tulevat sukupolvet voisivat nauttia niistä.

Trizza
Mielestäni on erittäin tärkeää toteuttaa Euroopan maatalouden kehitykseen ja edistykseen tähtääviä toimintasuunnitelmia sellaisen mallin mukaisesti, joka kykenee sovittamaan puhtaasti taloudelliset edut ympäristönsuojelun vaatimusten, sosiaalisten kehityspyrkimysten ja paikallisten maataloustuotteiden suojelun merkityksen kanssa.
On kuitenkin suljettava täysin pois se mahdollisuus, että Euroopan maataloudelle annettavat tuet myönnetään paikallisen tuotantoasteen pohjalta siten, että maatalousalan suhteellinen painoarvo paikallisessa taloudessa on ainoa rahoituksen myöntämisperuste.
Toisin sanoen mielestäni on tärkeää, että tukiessaan alkutuotantoa Eurooppa noudattaa aluesuunnittelun ja maaseudun turvaamisen huomioon ottavaa ajattelutapaa ja torjuu usein esitetyn ajatuksen maanviljelyksestä luopumisesta useilla alueilla.
Hintojen alenemiseen tähtäävää politiikkaa, jolla edistetään kilpailua ja määritetään ulkoisten markkinoiden kasvu sekä pyritään Euroopan maanviljelyksen suurempaan panokseen maailmanlaajuisten markkinoiden kehityksessä, on kompensoitava lisäämällä suorien tukien määrää, jotta tuottajien toimeentulo voidaan turvata.
Maanviljelystuotteiden odotettu maailmanlaajuisen kysynnän kasvu saattaa, mikäli sitä käytetään hyväksi asianmukaisesti, mahdollistaa jopa sen, että niiden Euroopan alueiden, joiden pääelinkeino on maanviljelys - ja jotka enimmäkseen sijaitsevat etelässä - vaikutusvalta sekä sisämarkkinoilla että niiden ulkopuolella kasvaa, ja tämän kehityksen vaikutus työllisyyteen on merkittävä.
Tässä asiassa pidän keskeisenä hajautetumman mallin valmistelua, joka antaa jäsenvaltioille ja tarvittaessa myös paikallisille yrityksille mahdollisuuden ratkaista itsenäisesti suurimman osan ongelmistaan ottaen huomioon ne paikalliset erityispiirteet, jotka ovat Euroopan maataloudelle tyypillisiä. Jäsenvaltioille ja niiden paikallishallinnoille myönnetyn vapauden pitäisi kasvaa samalla, kun valvontajärjestelmät muuttuvat jäykemmiksi.
Euroopan maanviljelijöiden tulevaisuus ja heidän etujensa turvaaminen riippuvat hallinnon tahdosta kehittää maataloutta, joka ottaa huomioon tuotannon, ympäristön ja maiseman vaihtelevuuden ja joka turvaa elävien ja aktiivisten sekä kestävän ja alueen vaatimukset huomioon ottavan työllisyyden luomiseen kykenevien maaseutuyhteisöjen säilymisen.
Schroedterin mietintö (A4-0210/98)
Cushnahan
Valitettavasti Cañeten mietintöön tehdyllä Berendin tarkistuksella yritettiin luoda yhteys EMUun osallistumisen ja koheesiorahastoon liittyvän tukikelpoisuuden kanssa. Tämän tarkistuksen äänestystä ympäröi hienohko puhemiehen luoma hämmennys. Seurauksena oli aivan väärä käsitys siitä, että minä olisin kannattanut tätä yhteyttä muiden ohella.
Siksi olen iloinen saadessani mahdollisuuden tämän väärän käsityksen korjaamiseen. En usko, että miltään maalta pitäisi evätä koheesiorahaston tukea vain sillä perusteella, että se täytti menestyksekkäästi EMUn ehdot. Se olisi epäreilua ja epäoikeudenmukaista. Näistä syistä olen kannattanut tarkistuksia 5, 6, 14 ja 25. Haluaisin myös tehdä selväksi, että kannattaessani näitä tarkistuksia äänestän alkuperäisten espanjankielisten tarkistusten puolesta, joissa puhutaan GNP: stä eli BKTL: stä. Englanninkielisessä tekstissä tämä on käännetty väärin GDP: ksi eli BKT: ksi. Viittaus BKTL: ään on oikein.
Lisäksi viitevuosi tai -vuodet, joita käytetään ehtojen arviointiin, ovat erittäin tärkeitä. Mielestäni useiden vuosien keskiarvo olisi sopivampi kuin yhden vuoden luku.

Darras
Rouva Schroedterin mietinnössä esitetään tulevaisuudennäkymiä niistä haasteista, joita Euroopan unionin on kohdattava tämän vuosisadan lopulla. Hyväksyn tässä mielessä esittelijän pyrkimyksen sisällyttää rakennerahastoja koskevaan uudistukseen perustamissopimuksen tavoitteet (kestävä kehitys, työllisyys, pk-yritysten huomioon ottaminen, innovaatiot, uusien tekniikkojen käyttöönotto, sosiaaliturva, yhtäläiset mahdollisuudet, ympäristö). Rakennerahastojen on säilyttävä eurooppalaisena lisäarvona jäsenvaltioiden suhteen.
En voi kuitenkaan hyväksyä hänen ajatustaan tavoitteen 2 jakamisesta kahteen alaryhmään (teollisuusalueet ja kaupunkialueet, maaseutualueet ja kalastusalueet.) Mielestäni tässä menettelyn vaiheessa tällainen ehdotus on sisällytettävä siihen mietintöön rahastojen uudistamista koskevasta puiteasetuksesta, jonka laatiminen on annettu ryhmämme vastuulle.
Mitä mietinnön muihin osiin tulee, tuen esittelijäämme ja kompromissitarkistuksia, joiden ansiosta aluepoliittinen valiokunta on hyväksynyt mietinnön yksimielisesti ja muistutan, että parlamentti on jo antanut taloudellista ja sosiaalista koheesiota Agenda 2000: n puitteissa koskevan lausunnon hyväksyessään kollega Izquierdon mietinnön.
Äänestäkäämme siten tästä mietinnöstä (yhdessä edellä mainittujen täsmennysten kanssa) ja odottakaamme puiteasetusta koskevaa keskustelua, jotta voimme kehitellä kantaamme pitemmälle.

Decourrière
Hyväksyn rouva Schroedterin esittelemän mietinnön, jonka ansiosta voimme antaa lausunnon rakennerahastojen uudistusta koskevista laajoista periaatteista.
Jaan erityisesti mietinnön johtopäätökset, jotka koskevat tavoitteen 1 alueiden vahvistamista ensisijaisesti edelleenkin, tavoitteen 2 jakamista kahteen alatavoitteeseen, kaupunki ja teollisuus sekä maaseutu ja kalastus; tavoitteita 1, 2 ja 5 koskevan siirtymävaiheen pidentämistä ja lopuksi epäilyksiä sellaisen järjestelmän toteuttamiskelpoisuudesta, jossa 10 % siirretään varauksiin.
Toivon, että neuvosto ja komissio ovat ottaneet huomioon toiveemme - sen perusteen ohella, joka koskee BKT: ta asukasta kohti - työllisyystason laajasta huomioon ottamisesta.
Lopuksi olen tyytyväinen siihen, että Euroopan parlamentti on muistuttanut sekä tämän vaalikauden aikana että uudestaan tässä mietinnössä alueiden merkityksestä rakennerahastojen laatimisessa, hallinnoimisessa ja toteuttamisessa. Meidän on myös Euroopan parlamentin jäseninä voitava osallistua aktiivisemmin rakennerahastojen toteuttamiseen omilla alueillamme (esimerkiksi pakollinen osallistuminen valvontakomiteoihin ja Euroopan parlamentin jäsenten tuleviin hallintokomiteoihin). Äänestin tämän mietinnön puolesta.

Delcroix
Ajanjaksolle 2000-2006 suunnitelluilla rahennerahastoilla on kolme tavoitetta. Kaksi ensimmäistä tavoitetta eroavat luonteeltaan huomattavasti kolmannesta tavoitteesta. Rahastojen toiminnat keskitetään epäsuotuisille alueille, joiden taloudellinen ja sosiaalinen kehitys on muihin Euroopan alueisiin verrattuna huomattavasti keskimääräistä heikompaa joko siksi, että alueet ovat epäedullisessa asemassa tai koska niiden rakenteita on uudistettava.
Nämä alueet ovat joko kehityksessä huomattavasti jälkeenjääneitä alueita, taantuvia teollisuusalueita tai vaikeuksissa olevia maaseutu- tai kaupunkialueita. Merkittävillä ja tarkasti suunnatuilla taloudellisilla tukitoimilla pyritään siihen, että näillä alueilla voidaan tasoittaa sellaisten avoimien markkinoiden luonnottomia vaikutuksia, joiden säännöstelyä vapautetaan jatkuvasti. Alueiden on oltava riittävän pieniä, jotta vaikutukset ovat nähtävissä.
Tavoite 3 on luonteeltaan hyvin erilainen. Kyse ei ole enää tarkasti rajatun vaikutuksen tavoittelemisesta vaan koko yhteiskunnan liikkeelle panemisesta inhimillisten voimavarojen kehittämisen kautta, sijoittamalla mieluummin ihmiseen kuin infrastruktuureihin. Tavoitteen 3 avulla tuetaan selkeästi Luxemburgin ja Cardiffin huippukokouksessa päätettyjä toimia (kansalliset suunnitelmat).
Inhimillisten voimavarojen kehittämisen olisi oltava keskeisessä asemassa eurooppalaisissa ja kansallisissa työllistämisstrategioissa. Voimme olla tyytyväisiä siitä, että yleinen laaja-alainen tavoite on rinnastettu vertikaalisiin tavoitteisiin, jotka on kohdistettu alueisiin aivan kuin haavoja parantavat laastarit. Olisi kuitenkin pohdittava käytettävissä olevia keinoja näinkin kunnianhimoisen tavoitteen saavuttamiseksi.

Ephremidis
Agenda 2000 on laaja luonnos, jota komissio ehdottaa ja joka odottaa ratkaisuaan Euroopan neuvostossa, pääasiassa talousarvion rahoitusongelmien johdosta, määrärahojen, jotka pannaan koheesion tavoitteeseen, sekä niiden varojen, jotka käytetään laajentumiseen joko liittymistä edeltävissä ohjelmissa tai uusien valtioiden liittymisen jälkeen.
Todellisuus on säälimätön, ja samoin EU: n politiikka on sydämetöntä. Se on johtanut kuin saksilla leikaten aukkoon rikkaiden ja köyhien maiden välille, yhteisön rikkaiden ja köyhien alueiden välille.
Yhteisöä luonnehtivaa epätasapainoista kehitystä ei voi mitätöidä antamalla erityisesti rajattuja määrärahoja, jotka jaetaan kovan taloudellisen kurin puitteissa, joka kontrolloi yhteisön samoin kuin jäsenvaltioidenkin talousarvioita Maastrichtin sopimuksen politiikan mukaisesti. Se ei myöskään kykene kääntämään työläisten kehitykseltään ja elintasoltaan kuihtuvaa kulkua, jota ohjaa uusliberalistinen taantumuksellinen politiikka, jota konservatiiviset ja sosiaalidemokraattiset hallitukset harjoittavat pysyen tiukasti kansojen ja työläisten kannalta umpikujaan johtavan EMUn politiikan linjoilla.
Komission ehdotukset luovat vaikutelman siitä, että ne yksinkertaistavat prosesseja ja johtavat suurempaan tehokkuuteen, mutta todellisuudessa ne edistävät liiketaloudellisin perustein toimivien alueellisten elinten hyvinvointia eivätkä alueiden asukkaiden henkilökohtaisia etuja ja heidän oikeudenmukaisia vaatimuksiaan elinolojensa parantamiseksi. Tämä komission yritys tulee erityisen selväksi, koska on luotu reservi, joka jaetaan alueille, joilla on suurin imukyky, nimittäin niille, jotka soveltuvat parhaiten yhteisön vaihtoehtoihin ja joilla on ehkä vähemmän tarpeita kuin muilla.
Tavoitteiden uudelleenmäärittely ja niiden rajoittaminen seitsemästä kolmeen ovat vain yritys salata myönnettävien määrärahojen supistamista ja vastaavasti salata mahdollisuus imeä varoja niiltä alueilta, joita EU: n politiikka koskettaa eniten ja joilla on erityisiä kehitysongelmia.
Tavoite 1 muodostaa tästä hyvän esimerkin. Toisaalta jo siihen liitettyihin alueisiin lisätään alueet, jotka tähän asti ovat kuuluneet tavoitteeseen 6, kuten myös yhteisön kaukaisimmat alueet, toisaalta määritellään, että tähän kuuluvaa kokonaisväestöä pitää vähentää 51 %: sta 35-40 %: iin.
Olemme nyt seuraavaksi kymmeneksi vuodeksi tarkoitetun ohjelman edessä, seuraavan vuosisadan ensimmäiseksi kymmeneksi vuodeksi. Valitettavasti tämä ohjelma ei perustu niihin kielteisiin kokemuksiin, joita olemme saaneet menneisyydessä kuluista ja yhteisön talousarvion riittämättömistä määrärahoista. Se ei ota huomioon kansallisten hallitusten mahdollisesti tekemiä talousarvion määrärahojen supistuksia kansantaloudellisen kurin, Maastrichtin kriteerien ja vakaussopimuksen vuoksi. Se ei myöskään ota huomioon välttämätöntä opetusta yhteisön väliintulojen ilmiselvästä tehottomuudesta taloudellisen kehityksen ja todellisen yhdentymisen suuntaan.
Agenda 2000 ei valitettavasti vastaa Euroopan kansojen vaatimuksiin kehityksestä, täydestä työllisyydestä, elintason parantamisesta ja todellisesta yhdentymisestiä. Se asettaa päätavoitteekseen monopolistisen pääoman perusvalintojen helpottamisen ja pyrkii oikeat ongelmat sivuuttaen luomaan näitä valintoja varten tarkoitettuja välttämättömiä mekanismeja.
On kuitenkin varmaa, että Euroopan kansat niin EU: n jäsenvaltioissa kuin laajentumisen mukana tulevissa valtioissakin rakentavat omaa vastarintaansa ja hylkäävät nämä suunnitelmat.

Gallagher
Neuvottelut ovat käynnissä kansallisten hallitusten ja Euroopan komission välillä EU: n rakennerahastojen seuraavan kierroksen tarkastelusta ajanjaksolle 2000-2006.
Euroopan parlamentin jäsenenä Connacht/Ulsterin vaalipiiristä haluaisin toistaa kantani täällä tänään siitä, että Irlannin rajakunnille ja Irlannin länsiosalle on myönnettävä tavoitteen 1 asema sen takaamiseksi, että kullekin näistä alueista suunnataan mahdollisimman suurta EU: n rakennerahastojen tukea vuoden 1999 jälkeisellä kaudella.
Maana Irlanti menettää tavoitteen 1 asemansa pian, mutta tämä ei saisi merkitä sitä, että Irlannin rajakuntien alueiden ja länsiosan pitäisi menettää tuo asema. Itse asiassa minä menisin vielä pitemmälle ja väittäisin, että olisi täysin epäreilua, jos Irlannin itärannikko laitettaisiin samaan luokkaan kuin rajakuntien alueet ja jos Irlannin länsiosa luokiteltaisiin EU: n seuraavan tuenmyöntämisluokan mukaisesti.
Tilastokeskuksen julkaisemat luvut ovat vahvistaneet tänään esittämiäni väitteitä, sillä nämä luvut osoittavat selvästi, että Irlannin rajakuntien alueilla ja länsiosassa elintaso on keskimäärin alle 75 % EU: n keskitasosta.
Tavoitteen 1 asema oikeuttaa suurimpaan EU: n alueelliseen, sosiaaliseen, maataloudelliseen ja kalataloudelliseen tukeen, sillä on hyvin rakentava ja myönteinen merkitys korjattaessa alueellisia tasapainottomuuksia, ja se takaa, että talouden suorituskyky kasvaa niillä EU: n alueilla, jotka ovat elintasonsa puolesta jäljessä muusta Euroopasta.
On hyvin tunnettu tosiasia, että maiden alueille on annettu tavoitteen 1 asema vuosiksi 1994-1999, vaikka itse jäsenvaltioille ei ole myönnetty samaa asemaa. Esimerkiksi Itä-Saksa, Merseyside, Skotlannin Ylämaa ja Amsterdamin lähellä sijaitseva Flevolands luokiteltiin kaikki tavoitteen 1 alueiksi, vaikka Saksalle, Englannille, Skotlannille ja Alankomaille annettiin erilainen luokittelu rakennerahaston tuen myöntämistä varten tänä aikana. Mikään ei estä myöntämästä Irlannin rajakuntien alueille ja länsiosalle tavoitteen 1 asemaa vuoden 1999 jälkeiseksi jaksoksi ja antamasta Irlannin itärannikolle muuta luokitusta.
Irlannin hallituksen ja Euroopan komission on tehtävä vaikeita ratkaisuja tässä asiassa, mutta kaikki Irlannin rajakuntien alueella ja länsiosassa asuvat ihmiset odottavat reilua peliä ja tasa-arvoista tuen saantia. Jos EU on vakavissaan taloudellisen ja sosiaalisen koheesion periaatteen edistämisestä EU: ssa, silloin Irlannin rajakuntien alueille ja länsiosalle annetaan tavoitteen 1 asema vuoden 1999 jälkeiselle jaksolle.

Gillis
Suhtaudun myönteisesti Schroedterin mietinnön päälinjoihin taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta Agenda 2000: een liittyvien ehdotusten yhteydessä.
Rakennerahastot ovat olleet yksi Euroopan unionin menestystarinoista. Oma maani on hyötynyt huomattavasti rakennerahastojen rahoituksesta, mutta meillä on tietysti suuri tarve kehittää edelleen perusinfrastruktuurejamme kuten teitä, rautateitä ja tietoliikenneverkkoja.
Suhtaudun erittäin myönteisesti komissaarin ehdotukseen uudistaa koheesiorahastoa neljän maan osalta - Espanjan, Portugalin, Kreikan ja Irlannin - jotka hyötyvät nykyään tästä järjestelmästä. On ehdotettu, että yhtenäisvaluuttaan osallistuvien maiden ei pitäisi hyötyä koheesiorahastosta. Olen päinvastaista mieltä. Sellaiset maat kuten omani tarvitsevat kaiken mahdollisen avun ja kannustuksen jatkaakseen kehitystään ja lähentyäkseen taloudellisesti vauraampia jäsenvaltioita. Koheesiorahaston jatkuminen on ratkaisevaa Irlannille ja muille rakennerahastomaille, jotka pyrkivät samaan päämäärään.
Lopuksi toivon komission esittävän pian yksityiskohtaisia ehdotuksia rakennerahastojen tarkistuksesta.

Girão Pereira
Schroedterin mietintö, jota kannatamme, on yksi ensimmäisistä pyrkimyksistä asettaa kehyksiinsä ne haasteet, jotka Eurooppa ensi vuosikymmenellä joutuu kohtaamaan ja joista on syytä korostaa erityisesti taloudellista ja sosiaalista koheesiota sekä laajentumista.
Kyse on Euroopan unionin kahdesta olennaisesta tavoitteesta, jotka eivät voi olla keskenään ristiriidassa eivätkä haitaksi toisilleen. Laajentuminen tuo joukkoomme kansoja, jotka ovat historiallisesti eurooppalaisia, ja lujittaa Euroopan asemaa maailmassa; mutta taloudellisen ja sosiaalisen koheesion korjaaminen voi aiheuttaa säröjä, jotka vaarantavat Euroopan rakentamisen. Rakennerahastot, jotka ovat koheesiomaiden tarpeisiin, eivät ole pelkästään hyväntekeväisyyden osoitus, vaan pikemminkin ne edustavat myös rikkaimpien valtioiden etua.
Eräiden tutkimusten mukaan noin 60 % rakennerahastovaroista palautuu Portugalista takaisin Euroopan rikkaimmille valtioille palveluina, teknologiana ja laitteina. Kun Portugali avautui varauksetta yhtenäismarkkinoille, Portugalin ja muun Euroopan välinen kauppatase muuttui negatiiviseksi, ja tuon taseen määrä on suurempi kuin Portugalin avustuksina saama kokonaismäärä.
Eräät maat ovat viime aikoina tuoneet esiin aikeensa olla enää myöntämättä määrärahoja koheesiorahastoista niille maille, jotka ovat hyväksyneet euron. Ymmärtääksemme olisi epäoikeudenmukaista, että tavoitteeseen 1 kuuluvia maita, jotka täyttivät lähentymisehdot, rangaistaisiin niiden suorittamista valtavista ponnistuksista.
On tärkeää muistaa jälleen kerran, että todellinen, tosiasiallinen lähentyminen on näissä maissa vielä kaukainen tavoite.

Krarup, Bonde ja Sandbæk
Olemme pidättäytyneet äänestyksestä, joka koski Agenda 2000: een liittyvää taloudellista ja yhteiskunnallista yhdentymistä käsittelevää mietintöä. Meillä on selkeä käsitys, jonka mukaan kaikkialla Euroopassa on tuettava alikehittyneitä alueita kehittymispyrkimyksissä niiden parhaaksi katsomalla tavalla. Miksi taloudellisen tuen myöntämiselle asetetaan kuitenkin poliittisia ehtoja kuten yhdentymisen lisääminen ja eurooppalaisen lisäarvon varmistaminen? Tarkoitamme sitä, että tukea on myönnettävä sitä tarvitseville alueille, mutta sen on tapahduttava ilman poliittista pohjavirettä ja kiinteänä avustuksena, jonka käytöstä alueet itse päättävät.

Lindqvist
Rakennerahastojen uudistaminen on välttämätöntä. Tavoitteiden vähentäminen seitsemästä kolmeen on hyvä asia, kuten myös yhteisön aloitteiden vähentäminen. Tavoitteen 6 sisällyttäminen tavoitteeseen 1 ja tavoitteen 5 b sisällyttäminen tavoitteeseen 2 aiheuttaa suurta epäselvyyttä siitä, mitkä säännöt koskevat näitä alueita tulevaisuudessa. Tätä on tarkennettava pikaisesti. Muun muassa joillekin näiden alueiden osille suunnatun tuen asteittainen lakkauttaminen on huolestuttavaa ja epäselvää. Tukea tarvitaan tietyillä kaupunkialueilla, erityisesti esikaupungeissa. Tämä ei kuitenkaan saa tarkoittaa sitä, että maaseutua kohdellaan epäoikeudenmukaisesti. Hakijamaille suunnattu tuki on tärkeää. Nykyisille jäsenmaille maksettavien tukien uudistaminen ei saa merkitä Itä- ja Keski-Euroopan hakijamaiden pyrkimysten loppumista.

Nicholson
Tätä mietintöä on paranneltu paljon valiokunnan tarkistuksilla, vaikka olen yhä sitä mieltä, että sitä olisi voitu parantaa vieläkin enemmän ennen sen esittämistä täysistunnossa. Siitä huolimatta se on kohtuullinen apu EU: n työlle, jolla taataan, että kaikki alueet saavat mahdollisuuden kehittyä sosiaalisesti ja taloudellisesti.
Me kaikki haluamme nähdä erojen vähenevän alueiden välillä mahdollisimman paljon. Rakennerahasto-ohjelma on osallistunut tähän huomattavalla panoksella. Valitettavasti komissio ehdottaa tavoitteen 1 rahoitusta poistettavaksi joiltakin alueilta, jotka tarvitsevat yhä mahdollisimman paljon apua saadakseen kiinni muut alueet. On vaikea kertoa äänestäjille Pohjois-Irlannissa esimerkiksi, että EU: ssa ollaan päättäväisiä kaikkien alueiden tuomisesta samalle tasolle, samalla kun on selitettävä myös, että komission mielestä olisi poistettava perustava osa tätä tavoitetta tukevaa rahoitusta. Pyydän jälleen kerran harkitsemaan tiukkaa pitäytymistä ehdossa 75 %: n osuudesta BKT: sta.
Suhtaudun myönteisesti tässä mietinnössä osoitettuun sitoumukseen etsiä keinoja työttömyyden vähentämiseksi. Se on edelleen Euroopan unionin suurin sosiaalinen ja taloudellinen ongelma, ja katson, että esittelijä on käyttänyt mietintöä etsiäkseen ratkaisun tähän ongelmaan.

Novo
Mielestämme on vähintäänkin epäjohdonmukaista jatkaa puhetta taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta, koskipa se 15 jäsenvaltion Eurooppaa tai laajentunutta unionia, ellei ensin olla täysin selvillä siitä, että yhteisön talousarvioon on sisällytettävä tarpeellisia ja riittäviä rahoituskeinoja todellisen lähentymistavoitteen saavuttamiseksi eli taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tosiasialliseksi edistämiseksi.
Sen vuoksi mielestämme oli tärkeää ehdottaa eräitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena oli tehdä tämä mietintö, joka käsittelee Agenda 2000: n taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevaa lukua, johdonmukaisemmaksi eräiden koheesiota puoltavien ehdotusten osalta, koska ilman tarpeellista selkiyttämistä ja ilman rahoituskehyksiä nuo ehdotukset olivat vaarassa muuttua pelkiksi korulauseiksi.
Tähän liittyy tarkistus, jonka tarkoituksena oli vahvistaa Euroopan parlamentin kanta, jonka mukaan EU: n on lujitettava ponnistuksiaan koheesiovälineiden hyväksi säilyttämällä määrärahat (ainakin) laajentumisvaiheeseen asti sillä tasolla, joka rahoitusnäkymien 2 otsakkeessa on määrä saavuttaa vuonna 1999 (0, 46 % BKT: stä). Tämän tarkistuksen hylkäsivät lähinnä Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ja kansanpuolueen ryhmän jäsenet.
Tähän liittyy myös tarkistus, jossa pyrittiin siihen, että Euroopan parlamentti hyväksyisi Agenda 2000: ssa ehdotetun komission koheesiorahastoihin kohdistuvan kannan vuoden 1999 jälkeen (kenties yksi tämän asiakirjan harvoista myönteisistä näkökohdista). Jo mainittujen puolueryhmien enemmistö hylkäsi tämänkin tarkistuksen, ja se korvattiin toisella tekstillä, jossa ei sanota itse asiassa mitään uutta eikä konkreettista tuen jatkamisesta niille maille, jotka ovat liittyneet talous- ja rahaliittoon ja joiden BKT on edelleen alle 90 % Euroopan keskiarvosta. Tekstin muotoilu merkitsee perääntymistä Agenda 2000: een verrattuna, siinä siirretään päätöksiä tuonnemmaksi ja vältetään keskustelua ja selvennyksiä (sillä Euroopan parlamentti alistuu täysin Saksan nykyisen ja tulevan parlamentin tahtoon), ja se palvelee objektiivisesti ottaen ainoastaan niitä, jotka eivät halua jatkaa koheesiorahastoa sen nykyisessä muodossa, vaan jotka päinvastoin haluavat siirtää taloudellisen ja sosiaalisen koheesion yhä enemmän taka-alalle, toissijaiseen asemaan, jossa se on täysin alistettuna vallitseville rahoitusintresseille.

Novo Belenguer
Taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tulevaisuus Euroopan unionin alueiden ja jäsenvaltioiden kesken voi riippua siitä tulevaisuudesta, jonka haluamme tarjota koheesiorahastolle.
Täytyy muistuttaa siitä, että todellinen valintaperuste koheesiorahaston hyödyntämiseksi tai hyödyntämättä jättämiseksi, on ilmaistu itse perustamissopimuksessa, sen pöytäkirjassa taloudellisesta ja sosiaalisesta koheesiosta; toisin sanoen bruttokansantuote asukasta kohden on alle 90 % yhteisön keskiarvosta, sellaisena kuin se määritellään esittämässäni tarkistuksessa.
Siksi tuemme Euroopan komission tapaan koheesiorahaston säilyttämistä niitä maita varten, jotka täyttävät perustamissopimuksen vaatimukset sekä kuuluvat talous- ja rahaliittoon.
Koheesiorahaston sulkeminen vuodesta 2000 lähtien niiltä jäsenvaltioilta, jotka kuuluvat euroryhmään, vain vahingoittaisi, tekisi tyhjäksi tai heikentäisi kaikkia vuosien ponnistuksia ja etenemistä kohti ei ainoastaan nimellistä vaan todellista lähentymistä ja vaarantaisi vakaus- ja kasvusopimuksen.
Uskon, että nämä ovat enemmän kuin riittäviä syitä perustamissopimukseen sisältyvän solidaarisuuden hengen noudattamiseksi ja koheesiorahaston säilyttämiseksi, mikä on vain yhteiseksi hyväksi, Euroopan unionin hyväksi.

Des Places
Rouva Schroedterin mietintöön sisältyy myös merkittäviä epäkohtia. Siihen sisältyy joitakin rakennerahastojen luonnetta ja demokraattista laatua koskevia valitettavia tyhjänpäiväisyyksiä sekä työmarkkinaosapuolten ja etenkin sukupuolten tasa-arvoa edistävien järjestöjen osallistumista koskevia huolenaiheita.
Lisäksi esittelijä liiottelee rakennepolitiikan " keskeistä" merkitystä työttömyyden torjunnassa.
Tämän lisäksi rouva Schroedter kuuluu valitettavasti niiden parlamentin jäsenten joukkoon, joiden mielestä Agenda 2000 - asiakirjaan sisältyvät rahoitusesitykset ovat epätodellisia ja jotka olisivat halunneet nostaa lukuja 1, 27 % ja 0, 46 % BKT: stä.
Tätä ei luonnollisestikaan ole painettu tähän mietintöön, mutta tämä ajatusmalli kuultaa läpi useista kohdista. Rouva Schroedterilla on kiusallinen taipumus yrittää olla kaikille mieliksi: maaseudulle ja kalastuksesta riippuvaisille alueille, mutta myös kaupungeille, rakennerahastoista hyötyville valtioille, syrjäisille alueille, ehdokasvaltioille, ja niin edelleen.
Tästä herääminen voi olla rahallisesti tuskallista.
Ryhmämme taas toivoo, että yhteisö välttäisi julkisten varojen sirottelua ja keskittäisi talousarviota koskevat ponnistelunsa yhteisen politiikan alueille: maatalouteen ja kalastukseen.
Vaikka rouva Schroedter painottaakin oikeutetusti taloudellisen ja sosiaalisen koheesiopolitiikan epäkohtia korostamalla jäljellä olevia merkittäviä kehityseroja, hän ei ole uskaltanut mainita niitä haitallisia vaikutuksia, joita yhtenäisvaluutasta varmasti aiheutuu alueiden väliselle tasapainolle.
Riippumattomat kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmä on kuitenkin tyyväinen siihen, että esittelijä puolustaa näin avoimesti maaseutualueita ja kalastuksesta riippuvaisia alueita. Pelkäämme, että nämä jälkimmäiset tulevat huomattavasti kärsimään Agenda 2000 -asiakirjassa suositellun uudistuksen takia. Kuten ryhmämmekin, rouva Schroedter ehdottaa " tavoitteen 2 jakamista kahteen alatavoitteeseen, teollisuus ja kaupungit sekä maaseutu ja kalastus, joilla on erityiset hyväksymisedellytykset, tavoitteet ja rahoituskiintiöt, jotta taataan maaseutualueelle oma ja taattu tuki..."
Siten, vaikka mietintöön sisältyykin merkittäviä puutteita, ryhmämme on päättänyt tarttua tilaisuuteen hyväksyä tämä teksti, jossa puolustetaan näin voimakkaasti maaseutujen ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden ja siten Ranskan etua. Tästä syystä olemme hyväksyneet rouva Schroedterin mietinnön.

Porto
Tuen Schroedterin mietintöä siinä muodossa, jossa se hyväksyttiin aluepoliittisessa valiokunnassa, koska siinä pyritään turvaamaan eurooppalaisille politiikoille sellainen kehys, jossa eri alueiden ja jäsenvaltioiden välistä taloudellista ja sosiaalista koheesiota voidaan yhä edistää.
Taloudellisten rajojen poistaminen ja talous- ja rahaliiton toteuttaminen eivät ole sopusoinnussa nykyisten kehityserojen kanssa, minkä johdosta uusia poliittisia tavoitteita, esimerkiksi laajentumista, ei voida toteuttaa rakennepolitiikkojen kustannuksella, kuten komission asiakirjassa Agenda 2000: sta osin ehdotetaan.
Suhtaudun varauksellisesti ja huolestuneesti myös pyrkimyksiin vähentää rakennepolitiikkojen painoarvoa nykyisen 15 jäsenvaltion Euroopan unionin talousarviossa sekä " uudistuksiin" , jotka koskevat ehdotuksia uusiksi asetuksiksi ja jotka voivat johtaa siihen, että yhteisön tukikehyksiä on entistä vaikeampaa panna kokonaisuudessaan täytäntöön.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme lopulta äänestäneet Schroedterin mietintöä vastaan. Mielestämme komission arvioinnit rakennerahastojen muodostaman tuen ja koheesiorahaston uudistamisesta eivät ole tarpeeksi realistisia, jotta selvittäisiin itälaajentumisesta. Mielestämme esimerkiksi komission ennuste, jonka mukaan vuosittainen kasvuvauhti on noin 2, 5 %, on aivan liian optimistinen. On olemassa selvä vaara siitä, että jäsenvaltioiden on lisättävä talousarviomenojaan. Tämä ristiriita näkyi selvästi myös Cardiffin huippukokouksessa.
Edinburghin sopimukset koheesiorahastosta auttoivat tilapäisesti tiettyjä maita selviämään EMU: n lähentymiskriteereistä. Näiden kriteerien täyttämisen myötä tuet pitäisi lopettaa. EU: ssa olisi pitänyt huomata, että EMUn ja yhteisen maatalouspolitiikan ohella rakennerahastojen muodostama tuki on yksi todellisista esteistä itälaajentumisen onnistumiselle. Ratkaisu on siinä, että alue- ja rakennepolitiikkaa koskevat päätökset siirretään pääasiassa kansalliselle tasolle.

Titley
Tuen komission aikeita sen aluetukea koskevissa suunnitelmissa EU: n otettua uusia jäsenvaltioita idästä. Parempi kohdistuminen köyhimpiin alueisiin, byrokratian vähentäminen, jota paikalliset viranomaiset kohtaavat anoessaan Euroopan tukea, ja päätöksenteon lisääminen kansallisella ja alueellisella tasolla ovat kaikki tervetulleita uudistuksia.
Aion kuitenkin syventyä tähän aiheeseen huolellisesti tulevina kuukausina varmistaakseni, että Ison-Britannian alueet, kuten oma alueeni Lounais-Englannissa, saavat ansaitsemansa osan EU: n tulevasta rahoituksesta. Sen tavan, jolla mittaamme, mitkä alueet ansaitsevat rahoitusta, pitäisi olla oikeudenmukainen kaikille - samalla kun suhtaudun myönteisesti työttömyyden vähenemiseen kotimaassani, on siltikin totta, että useita ihmisiä voitaisiin auttaa EU: n hankkeilla. Miksi emme tarkastelisi alueilla esimerkiksi suhteellista terveyttä asukasta kohden? Alueet sinällään eivät ole rikkaita tai köyhiä - yksittäiset ihmiset ja paikalliset alueet ovat, ja rahoituksen perustana pitäisi olla ihmisten tarpeet.
Minä siis toivotan tervetulleeksi suuresti kaivatun EU: n aluetuen uudistuksen, mutta kuten kotialueeni ihmiset, aion seurata, että saamme ansaitsemamme osan Euroopalta tulevaisuudessa.
Cardiffin Eurooppa-neuvosto

Ahlqvist, Theorin ja Wibe
3 kohdassa mainitaan, että on toimittava Euroopan yhteisön ja kansalaisten lähentämiseksi. Olemme asiasta täysin samaa mieltä. Päätöslauselman mukaan tämän lähentymisen on kuitenkin tapahduttava "vahvistamalla yhdentymistä" ulko- ja turvallisuuspolitiikassa sekä oikeus- ja sisäasiain alalla. Luvalla sanoen, tämä on täysin mahdotonta. Liioiteltu yhdentyminen, jatkuvasti meneillään oleva vallan siirtäminen jäsenvaltioilta unionille, on tärkein syy ihmisten ja unionin välisen etääntymisen lisääntymiseen. Tämä sekä parlamentaarikoille ja virkamiehille myönnetyt liialliset edut ovat tärkein syy siihen. Yhdentymisen vahvistaminen lisää eikä vähennä etäisyyttä kansalaisiin.
Olemme sen sijaan tyytyväisiä Tony Blairin ja Göran Perssonin federalistista Eurooppaa vastustaviin lausuntoihin sekä Helmut Kohlin ja Jacques Chiracin aloitteeseen, jonka mukaan poliittiset kysymykset on palautettava kansalliselle tasolle.
Kompromissiehdotuksessa ei oteta lainkaan esiin europarlamentaarikkojen palkkoihin ja korvauksiin liittyvää kysymystä, jota on käsitelty useiden jäsenvaltioiden tiedotusvälineissä. Europarlamentaarikkojen palkkoihin ja korvauksiin on vain yksi hyvä ratkaisu: jäsenvaltioiden annetaan päättää täysin näistä asioista, silloin jokainen valtio voi maksaa palkat ja korvaukset kyseisen maan säännösten ja tapojen mukaan.

Berthu
Federalistit ovat monta kertaa esittäneet, että Eurooppa-neuvoston puheenjohtajalle Cardiffin huippukokouksen aattona osoitettu Ranskan ja Saksan yhteinen kirje, jossa käsitellään toissijaisuutta koskevaa ongelmaa eurooppalaisten toimielinten tulevan uudistuksen valossa, oli liittokansleri Kohlin retorinen veto vaaleja varten. Jos näin on asia, olemme tästä entistäkin huolestuneempia, koska näistä oloista riippumatta tämä asiakirja osoittaa huomattavaa uskalluksen puutetta, joka ei ennusta hyvää asianomaisten kyvystä ratkaista Euroopan todellisia ongelmia: jopa silloin, kun Jacques Chirac ja Helmut Kohl haluavat hyökätä Euroopan komissiota vastaan, he epäonnistuvat, koska he ovat itse pitkälti federalististen ajatuskuvioiden vankeja.
Mitä toissijaisuus tämän kirjeen mukaan tarkoittaa? Lyhyesti sanottuna sellaista järjestelyperiaatetta, jonka ansiosta Eurooppa vastaa suurista päätöksistä ja valtiot pienistä. Tämän periaatteen avulla on tarkoitus väistää vaara "keskitetysti järjestetystä Euroopasta" ja ottaa "päätöksenteossa huomioon paikallisten, alueellisten tai kansallisten erityispiirteiden henki" . Uutistoimisto AFP: n 15. kesäkuuta antamassa tiedonannossa, jossa käsitellään Ranskan valtuuskunnan Cardiffissa antamia lausuntoja, tehdään tilanteesta hyvä yhteenveto ja osoitetaan toissijaisuuden tarkoittavan hajautusperiaatetta.
Tämä ei kuitenkaan ole meidän kantamme. On tietysti hyvä, ettei Euroopassa ole keskitettyä supervaltiota, mutta kaikkein edullisinta olisi, jos tätä supervaltiota ei olisi lainkaan olemassa. Samalla tavoin olisi huomattavaa, jos eurooppalaiset toimielimet ottaisivat päätöksenteossaan hyväntahtoisesti huomioon paikalliset, alueelliset tai kansalliset erityispiirteemme. Olisimme kuitenkin vielä onnellisempia, jos voisimme tehdä päätökset suoraan itse tai kansallisissa edustustoissamme. Eli kaiken kaikkiaan otamme huomioon valtioiden ja hallitusten päämiesten tahdon jättää meille pienet päätökset, mutta haluaisimme tehdä myös suuria päätöksiä.
Toisin sanoen, toissijaisuus ei mielestämme tarkoita pelkkää hajauttamista, joidenkin toimivaltuuksien siirtämistä Brysselistä samalla kun Brysselille myönnetään legitiimiys olennaisissa asioissa. Päinvastoin se tarkoittaa sen tosiasian tunnustamista, että pääasiallisena legitiimiytenä on valtion legitiimiys, koska se on kaikkein elävin ja kansalaisia lähimpänä oleva edustuksellinen demokratiakehys.
Valtion on siten mahdollisesti siirrettävä toimivaltuuksiaan Brysseliin ja valvottava niiden toteuttamista. Mielestämme sen ei pitäisi olla ainakaan Bryssel, joka "hajauttaa" toimivaltuuksia valtioiden hyväksi.
Kaikki yritykset tehdä olennaisia päätöksiä kaukaisimmalla tasolla, Brysselissä, johtavat itse asiassa lähellä olevan ja elävän demokratian toimivaltuuksien kaventamiseen ja niiden siirtämiseen keinotekoiselle ja kaukaiselle demokratialle. Valtioidemme ja hallitustemme päämiehet rohkenevat siten kätkeä tällaisia asioita kauniin toissijaisuuden nimen taakse yrittäen ilmeisesti saada meidät paremmin sulattamaan tämän toimen. Tosiasiassa tämä on hyökkäys demokratiaa vastaan.

Blokland
Cardiffin huippukokouksen osalta pätee se, että se oli huippu ilman uutisia. Huippukokous tuli liian myöhään, sillä tärkeimmästä aiheesta, EMUsta, oli keskusteltu toukokuussa. Toisaalta huippukokous tuli liian aikaisin, sillä vasta tulevassa minihuippukokouksessa päätetään toimielimiin liityvistä asioista. Päätökset, jotka liittyvät vastuun jakamiseen jäsenvaltioiden kesken, joutuvat odottamaan Saksan vaalien jälkeiseen aikaan, koska muussa tapauksessa ei voida luottaa siihen, että saksalaisten kanssa solmitut sopimukset jäävät pysyviksi.
Kohlin ja Chiracin kirjeestä ilmenee, että Euroopan kiinteä ydinjoukko tahtoo jäädä odottamaan paikalleen: tästä ei päästä yhtään askelta eteenpäin Euroopan federaation tiellä. Lisäksi Euroopan komission valtaa täytyy vähentää, jotta kansalaisten ja EU: n välinen etäisyys vähenisi. Olemme tyytyväisiä siitä, että lokakuussa on tarkoitus keskustella Euroopan kehittämisen jatkosta. Jää kuitenkin oudoksuttamaan, että jo nyt pitää taas puhua aiheista, joita Amsterdamin sopimuksessa ei pystytty selvittämään, vaikka tämä sopimus on monessa maassa vielä ratifioimatta.
Lopuksi vielä sana Ison-Britannian puheenjohtajuudesta. Yllä mainitut kokemukset osoittavat, että Blairin pyrkimys puheenjohtajakautensa alussa, nimittäin Euroopan palauttaminen kansalaisille, on epäonnistunut. Tästä pyrkimyksestä huolimatta Eurooppa on edelleen yhtä etäällä Euroopan kansalaisista. Kuitenkin olemme äänestäneet yhteisen päätöslauselman puolesta, koska meillä oli vähän aihetta äänestää niitä vähäisiä asioita vastaan, mitä siitä löytyi.

Caudron
En aio kätkeä pitkien lyyristen ja diplomaattisten korkealentoisuuksien taakse pettymystäni tästä neuvoston kokouksesta, jolla ei ole lähes mitään merkitystä. Mitä vaikutuksia ilmoitetuilla keskusteluilla on ollut? Myöntäkäämme, ettei juuri mitään.
Siten työllisyyskysymys on melkein täysin kadonnut, ja koska johtajamme eivät ole halunneet taistella, he ovat päässeet sopuun vain aikaisemmista saavutuksista. Meillä on oikeus odottaa enemmän näiltä henkilöiltä, joiden tehtävänä on hahmotella 2000-luvun Euroopan ääriviivat.
Valitettavasti olemme olleet oikeutettuja vain tavanomaiseen litaniaan, joka koskee euroa, Aasian kriisiä ja sitä, että Euroopan on oltava esimerkkinä muulle maailmalle. Lyhyesti sanottuna, ei mitään uutta ja haluamatta syyttää ketään erityisemmin, mielestäni tämä on hyvin valitettavaa.
Onneksi toivoa on vielä jäljellä toimielinuudistuksen aloittamisen ansiosta. On kuitenkin oltava edelleen valppaina, uudistus ei saa rajoittua vain jäsenvaltioiden maksamien rahoitusosuuksien määrään, ja tätä on korostettava.
Vaikka tätä valittelenkin, minun on myönnettävä, että joidenkin antamissa julkilausumissa ei suhtauduta optimistisesti poliittisesti voimakkaan ja näkyvämmän Euroopan saavuttamiseen, jonka kannattajien joukkoon minä kuulun. Voidaan myös pohtia niitä vaaroja, joita nykyisissä oloissa tapahtuva laajentuminen aiheuttaa, ja tähän suuntaan otettavia ensimmäisiä askeleita. Kenenkään edun mukaista ei ole, että tulevasta laajentumisesta ja siihen liittyvistä institutionaalisista kysymyksistä päätetään hatarilla kompromisseilla, jotka saattavat vaarallisesti horjuttaa talous- ja rahaliittoa.
Kokouksen ainoa mieleenpainuva hetki oli se, jolloin Nelson Mandela ilmoitti pian tapahtuvasta poliittisesta vetäytymisestään. Tätä vapauden ja ihmisoikeuksen puolesta taistelevaa elävää symbolia, joka on vaikuttanut paitsi omaansa, myös kokonaisen kansan tulevaisuuteen, ei voida unohtaa Afrikan mantereella eikä myöskään Euroopassa. Vuosien painosta huolimatta hän edustaa vielä toivoa kansojen välisestä sovinnosta, toivoa suvaitsevaisuudesta ja inhimillisyydestä.
Vaikka en pysty kiittämään valtioidemme ja hallitustemme päämiehiä, voin kuitenkin sanoa Cardiffin huippukokouksen seurauksena: kiitos, herra Mandela.

Cushnahan
Kuten kaikilla puheenjohtajakausilla, Yhdistyneen kuningaskunnan puheenjohtajakaudella on myös omat menestyksensä ja epäonnistumisensa. En kuitenkaan aio luetella kumpiakaan.
Itselleni tärkein saavutus on se tosiasia, että Yhdistynyt kuningaskunta on nyt jälleen Euroopan sydämessä, jossa sillä on myönteinen tehtävä Euroopan rakentamisessa. Yhdistynyt kuningaskunta tarvitsee Euroopan unionia ja Euroopan unioni tarvitsee Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
Tämän lisäksi englantilaisten ja irlantilaisten suhteille on erittäin tärkeää, että sekä Irlanti että Yhdistynyt kuningaskunta ajavat yhteisiä eurooppalaisia tavoitteita. Moni meistä toivoi, että Eurooppa olisi luonut puitteet Irlannin kummankin osan väliselle sovinnolle. Ison-Britannian nykyinen jättäytyminen yhteisen rahan ulkopuolelle aiheuttaa filosofisia, poliittisia ja taloudellisia ongelmia Irlannin molempien osien välillä sekä Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välisissä suhteissa.
Uskon ja toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus jatkaa myönteistä asennoitumistaan Eurooppaan ja että tämäkin ongelma saadaan ratkaistuksi mieluummin ennemmin kuin myöhemmin.
Lopuksi haluaisin myös ilmoittaa tukeni ELDR-ryhmän jättämälle tarkistukselle 7.

Holm
En voi hyväksyä suurta osaa tästä hyväksytystä päätöslauselmasta. Olen sen vuoksi äänestänyt sitä vastaan lopullisessa äänestyksessä. Syy siihen on se, ettei suunta ole mielestäni oikea.
Ne hienot sanat, joita useat EU-johtajat Cardiffin huippukokouksessa lausuivat siitä, miten EU pitäisi saada lähemmäksi kansaa, eivät ole johtaneet konkreettisiin ehdotuksiin huippukokouksessa, vaan pikemminkin päinvastaiseen suuntaan. Jos nämä sanat on lausuttu tosissaan, EU: n on lopetettava "Euroopan yhdysvaltojen" luominen ja työskenneltävä sen sijaan vallan palauttamiseksi kansallisille parlamenteille siten, että EU työskentelisi jatkossa ainoastaan rajat selkeästi ylittävien ongelmien parissa.
Olen sitä mieltä, että kansan valitsemien parlamentaarikkojen muodostaman Euroopan parlamentin olisi pitänyt sisällyttää nämä EU-johtajien hienot sanat päätöslauselmaansa. Päätöslauselman mukaan näyttää nyt siltä, että mennään pikemminkin vastakkaiseen suuntaan muun muassa sen vuoksi, että jälleen kerran vaaditaan jatkuvaa talouspolitiikan, puolustus- ja turvallisuuspolitiikan sekä oikeus- ja sisäasiain alan yhdenmukaistamista ja yhteensovittamista. Näiden vaatimusten avulla EU: ta ei saada lähemmäksi kansaa.
Olen äänestänyt Euroopan parlamentin jäsenten yhteistä ohjesääntöä käsittelevää tarkistusta vastaan. Tietyiltä osin tätä voidaan mahdollisesti pitää aiheellisena, mutta samanaikaisesti eräs suurista yhteisen ohjesäännön vaikuttimista on, että jäsenten palkoista tehtäisiin yhtenäiset, mitä en pidä erityisen hyvänä ajatuksena varsinkaan, kun käytävillä puhutaan 100 000 kruunun suuruisesta yhtenäisestä kuukausipalkasta. Tämä on loukkaava ehdotus.

Lukas
FPÖ-puolue äänestää 1 kohtaa vastaan, sillä unionin nopea laajeneminen ei näytä asian tämänhetkisen valmisteluvaiheen valossa tarkoituksenmukaiselta.
Tämän johdosta asetumme vastustamaan myös 2 kohtaa ja pidättäydymme 2-4 kohtaa koskevista äänestyksistä, joista äänestetään yhteisesti, sillä pidämme 3 ja 4 kohtaa periaatteessa kannatettavina.

Macartney
Mitä tulee tarkistukseen 7 (uusi 19 kohdan a alakohta), tässä tarkistuksessa esitetään oikea ajatus, keskeinen ajatus kansallisuuteen perustuvan syrjinnän lopettamisesta. Se sisältyy tarkistuksen ensimmäiseen osaan. Kannatan sitä varauksetta. Esimerkiksi Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsenet, toisin kuin useimpien muiden jäsenvaltioiden parlamentin jäsenet, eivät ole oikeutettuja matkustamaan ilmaiseksi vaalipiireihinsä, niistä pois tai niiden välillä. Se on vain yksi esimerkki säännöttömyydestä. Tarkistuksen sanamuoto on kuitenkin riittämätön, sillä se vihjaa, että Euroopan parlamentin olisi ryhdyttävä tiettyihin erityistoimiin riippumatta syrjinnän poistamiseksi laadittavan yhteisen lain tekemisessä tapahtuvasta edistyksestä. Se ei ratkaisisi kansallisuuteen perustuvan syrjinnän ongelmaa. Yleisen ratkaisun etsimisen pitäisi olla päätehtävä, johon parlamentin olisi ryhdyttävä yhdessä neuvoston kanssa.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet liberaalien tekemän tarkistuksen 7 puolesta, koska siinä vaaditaan, että Euroopan parlamentin jäsenten korvauksia pitäisi tiukentaa siten, että ne kattaisivat ainoastaan todelliset kulut. Haluamme kuitenkin painottaa, että vastustamme päättäväisesti tarkistuksen toista osaa, jossa käsitellään parlamentaarikkojen yhteisen ohjesäännön luomista.

Souchet
Jos äsken nuhtelinkin voimakkaasti parlamentissa Ison-Britannian pääministeriä Tony Blairia, tein sen siksi, ettei voida missään mielessä hyväksyä sitä, että Euroopan unionin puheenjohtaja esittää myönteisenä asiana päätöksen riistää kalastajiltamme heidän ainoan työvälineensä: ajoverkot, joiden käytön lisäämiseen Euroopan yhteisö joitakin vuosia sitten rohkaisi.
Eikö olekin erityisen häpeällistä, että unionin puheenjohtajavaltio pitää menestyksenä sellaista vastuutonta ja mielivaltaista toimea, joka ajaa kokonaisten merialueiden asukkaat epätoivon partaalle?
Herra Blair, joka on antanut eurooppalaisille parlamentin jäsenille unionin puolivuotista puheenjohtajakautta koskevan julkilausuman, ei ole epäröinyt mainita Ison-Britannian puheenjohtajakauden yhtenä saavutuksena ympäristöön liittyvää asiaa, ajoverkkojen kieltämistä. Oliko hän siis täysin tietämätön tällaisen päätöksen tuhoavista taloudellisista ja sosiaalisista vaikutuksista, joita se aiheuttaa Euroopan monille meri-, rannikko- ja saaristoalueille? Miten hän voi ylpeillä olevansa näin haitallisen päätöksen alkuunpanija?
Itse asiassa nykyisellä tavalla toimivassa eurooppalaisessa järjestelmässä ei välitetä pohjimmiltaan paljoakaan todellisuudesta: tämän eurooppalaisen päätöksen vaikutin on jälleen kerran ideologinen. Ison-Britannian hallitus uskoi epäilemättä antavansa edustavan ekologisen kuvan julkisuudessa, mutta rajoittui ottamaan vastuulleen komission uudelleen kokoon keitetyt pakkomielteet sekä manipuloivien ja hyvin organisoitujen näennäisesti ympäristön etua ajavien lobbaajien kuvitelmat.
Sanon tämän julkisesti Ison-Britannian pääministerille: puheenjohtajuuttanne tulee varjostamaan musta tahra. Koska olette vaihtanut puolta, muuttanut täysin Ison-Britannian perinteistä kantaa, pettänyt omat ja kaikkien muiden jäsenvaltioiden kalastajat, ryhtynyt monopolistisen tahdon rikostoveriksi, pitänyt pilkkananne yhteisen kalastuspolitiikan periaatteita, kaikenlaista oikeudenmukaisuutta, olette toiminut väärin ja ottanut historiallisen vastuun. Koska olette valinnut epäoikeudenmukaisuuden ja syrjinnän leirin, sivuuttanut yhteisen kalastuspolitiikan tieteelliset perusteet, olette antanut merialueiden kansalaisillemme kuvan kaukaisesta, röyhkeästä, välinpitämättömästä ja ylenkatsovasta Euroopan unionista. Uskokaa minua, he eivät tule unohtamaan tätä.
On totta, että ajoverkkoja koskeva ongelma ei ole keskeinen Euroopan tulevaisuudelle. Asian käsittelytapa osoittaa kuitenkin tietyllä tavalla sen, millaiseksi Eurooppa mielletään ja miten sitä rakennetaan: maanmiehemme eivät enää halua tätä tapaa, koska se merkitsee eurooppalaisten vastaisen Euroopan rakentamista.

Thyssen
Äänestin vakuuttuneena tarkistuksen 7 puolesta ja totean tyytyväisenä, että se sai parlamentin enemmistön kannatuksen. Näin teemme selväksi, että meidän ei välttämättä tarvitse jäädä odottamaan kauan suunniteltua kaikkiin parlamentin jäseniin sovellettavaa yhteistä henkilöstösääntöä voidaksemme tehdä välttämättömiä muutoksia ja parannuksia kustannusten korvausjärjestelmään.
Kaikki jo nyt toteutettavissa olevat parannukset on suoritettava heti. Näihin kuuluu muun muassa kaikenlaisen asiattoman kustannuskorvauksien käytön välttäminen. Asiaton käyttö on lähellä väärinkäyttöä, ja se on estettävä kaikin käytössämme olevin keinoin. Luotan siihen, että Euroopan parlamentti tarttuu nyt tähän asiaan.
Pompidoun mietintö (A4-0225/98)
Blokland
Ehdotetulla direktiivillä pyritään mahdollistamaan in vitro -diagnostiikkaan tarkoitettujen lääkinnällisten laitteiden vapaa kauppa Euroopan unionin jäsenvaltioiden sisällä. Tässä yhteydessä nousee samalla esille huoli kansanterveydestä.
Asian ensimmäisessä käsittelyssä Euroopan parlamentti siten vaatikin valmistelijan, kollega Pompidoun, kehotuksesta voimakkaampaa kansanterveyden suojelua. Terveydenhoidollisiin riskeihin kiinnitettiin täysin aiheellisesti huomiota. Olin tuolloin - ja olen nyt edelleen - pettynyt siitä, että in vitro -diagnostiikkaan liittyvät eettiset näkökannat saavat vain vähäistä huomiota osakseen. Tämä pitää paikkansa ennen kaikkea niiden laitteiden kohdalla, joihin liittyvät ihmisestä peräisin olevat kudoksista tai soluista saadut tuotteet. Toiseksi viittaan prenataaliseen diagnostiikkaan. Näiden lääkinnällisten laitteiden ja menetelmien käyttöön liittyvien eettisten näkökohtien tarkastelematta jättäminen voi johtaa ennalta arvaamattomiin seurauksiin. Etenkin kun otetaan huomioon se, että eurooppalaisella tasolla kaupallinen intressi asetetaan ruumiillisen ja henkisen kansanterveyden suojelun edelle.
Yllämainituista syistä äänestin tarkistusta 2 vastaan.

Hautala
On tärkeää, että kliinisten testivälineiden käytöstä laaditaan eettiset ohjeet, joissa otetaan lähtökohdaksi testatun henkilön yksityisyyden suoja ja varmuus siitä, että testit eivät johda perintöominaisuuksien perusteella tapahtuvaan syrjintään.
Kohtaan 6 hyväksytty muutos on komissiolle poliittinen signaali, jotta se harkitsisi erillisen lainsäädännön tarvetta edellä mainittujen seikkojen turvaamiseksi.
Camisón Asension mietintö (A4-0221/98)
Caudron
Olen iloinen siitä nopeudesta, jolla eurooppalaiset toimielimemme ovat reagoineet " huomattavan strategia-arvon omaavaan" asiakirjaan. Haluan myös onnitella kollega Camisón Asensiota hyvin tehdystä työstä.
GSM-verkon menestys on ollut ennenkuulumaton, koska nämä uudet viestintätavat on otettu etukäteen huomioon. Siten on johdonmukaista ja toivottavaa, että unioni luo jo nyt yhteisiä standardeja ja sääntöjä. Voidaan siten oikeutetusti ajatella, että tulevasta UMTS-verkosta tulee menestys.
On siten oikeutettua, että parlamentti käsittelee tärkeän teknologisen vaikutuksen lisäksi taajuusalueita koskevaa ongelmaa. Puollan ilman muuta tarkistuksia, joissa otetaan toisaalta huomioon haja-asutusalueet ja toisaalta GSM: n ja UMTS: n täydellinen yhteensopivuus.
Matkapuhelimien menestys on ollut ennenkuulumaton. Eurooppa ei ole tässä jäänyt jälkeen. Mielestäni meillä on kuitenkin vielä paljon tehtävää asemamme parantamiseksi uusien tietotekniikkojen alalla ja erityisesti nopean Internet-yhteyden tasolla.
Lopuksi tässä tekstissä korostetaan sitä tosiasiaa, että näiden asiakirja-aineistojen kanssa voidaan haluttaessa edetä nopeasti. Olisi siten toivottavaa, että voisimme toimia yhtä tarmokkaasti muidenkin aiheiden kanssa.
Nykyään meillä on useita syitä olla optimistisia.

Cushnahan
GSM-matkapuhelinjärjestelmän viime vuosien menestyksen voidaan katsoa johtuvan osaksi Euroopan nopeasta reagoinnista aikaisen vaiheen standardointipolitiikan toteuttamisessa. Toimimalla samalla tavoin matkapuhelimien kolmannen sukupolven kanssa yhteisten sääntöjen ja standardien kehittäminen voi jälleen kerran taata uuden UMTS-järjestelmän verkostojen ja palvelujen nopean käyttöönoton.
Vaikka UMTS-järjestelmä ei olekaan käytettävissä ennen seuraavan vuodisadan alkua, varhainen suunnittelu ja koko Euroopan laajuinen, toimilupamenettelyn kaltaisten politiikkojen yhteensovittaminen voi auttaa pehmentämään siirtymistä GSM-järjestelmästä tähän uuteen teknologiaan. Sen lisäksi, että UMTS tarjoaa samat palvelut kuin GSM-järjestelmä, UMTS tarjoaa käyttäjilleen nopean yhteyden Internetiin muiden multimediapalvelujen lisäksi. Tällaisia palveluja ei ole saatavilla tällä hetkellä matkaviestinmuodossa. Tämän vuosisadan loppupuoliskolla tapahtunut viestintä- ja tietoliikennetekniikkojen nopea kehitys on johtanut ihmisten teknologisten tarpeiden muutokseen Euroopassa ja muualla maailmassa.
Nopea, tehokas ja helppopääsyinen matkaviestinverkko, joka tarjoaa sellaisia palveluja kuten luotettavan yhteyden Internetiin, voi auttaa vastaamaan ihmisten, liikeyritysten ja muiden järjestöjen tarpeisiin tulevina vuosina. Toimimalla aikaisin ja luomalla yhteiset puitteet UMTS-järjestelmälle koko Euroopassa voimme auttaa pitämään Eurooppaa teknologisen kehityksen eturintamalla 2000-luvulla.

Lindqvist
Komission ehdotus ja mietintö ovat pääasiassa hyviä. Tietoliikennealan kehitys on valtavan nopeaa. Säännöt saattavat sen vuoksi myös vanhentua nopeasti. EU: n sääntöjen pitää olla vähimmäissääntöjä. EU: n pitäisi niin ikään tehdä aloite maailmanlaajuisista keskusteluista muiden markkinoiden edustajien kanssa, jotta vältyttäisiin rakentamasta erilaisia järjestelmiä maailman eri osiin. Uuden järjestelmän, UMTS: n, on saatava parempi kattavuus maaseudulla.
Lupien jaon on tapahduttava asiallisemmalla tavalla kuin "huutokauppaamalla eniten tarjoavalle" . Sosiaaliset vaatimukset sekä haja-asutusalueiden ja reuna-alueiden kattavuuden vaatimukset on täytettävä.
Watsonin mietintö (A4-0217/98)
Cushnahan
Haluaisin tukea esittelijän päätelmiä. Kaksinkertainen verotus on epäreilua ja epäoikeudenmukaista.
Toivoisin myös, että tulevaisuudessa komissio käsittelisi myös autojen huomattavien hintaerojen ongelmaa eri jäsenvaltioissa. Arvostan sitä, että tarjolla on vuosikertomus, jossa käsitellään tätä ongelmaa, ja että on ryhdytty toimiin tiettyjä valmistajia vastaan hinnoittelun osalta. Silti toimia tarvitaan lisää.
Jos kerran on aidot sisämarkkinat, EU: n kuluttajien pitäisi maksaa täsmälleen sama hinta samasta autosta (mukaan lukien verot) riippumatta siitä, missä maassa he asuvat.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Watsonin mietintöä vastaan. Mietintö ei muuta komission ehdotuksen olennaisia kohtia, jotka mielestämme ovat erittäin ongelmallisia.
Vastustamme komission ehdotuksia seuraavin perustein:
Komission ehdotus aiheuttaa muun muassa sen, että henkilö, joka on yhden jäsenvaltion asukas, mutta joka on asunut toisessa jäsenmaassa yli kuusi kuukautta, voi viedä kotimaahansa ajoneuvon ilman, että hänen tarvitsee maksaa rekisteröintiveroa kotimaassaan, jos hän on maksanut sen rekisteröintiveron, joka ajoneuvolle on asetettu sen hankintamaassa. Ehdotus aiheuttaa suurta painetta niille EU-maille, joissa on rekisteröintivero.
Ehdotuksessa ei myöskään määritellä sitä, kuinka monta ajoneuvoa henkilö voi tuoda maahan. Tämä saattaa aiheuttaa laajaa keinottelua sen myötä, että maahan tuodaan ajoneuvoja jälleenmyyntiä varten niistä maista, joissa rekisteröintiveroa ei ole, niihin maihin, joissa on rekisteröintivero.
Ehdotus horjuttaa niiden 11 valtion veropolitiikkaa, joissa nykyään on ajoneuvojen rekisteröintivero, ja se voi aiheuttaa laajaa väärinkäyttöä. Komission ehdotus merkitsee sekaantumista kansalliseen taloushallinnolliseen riippumattomuuteen. Watsonin mietinnön tarkistukset eivät muuta asiaa.

Thors
Parlamentti äänesti tänään ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi, joka koskee asuinpaikan muutoksen yhteydessä lopullisesti toiseen jäsenvaltioon siirrettyjen tai väliaikaisesti muussa kuin niiden rekisteröintijäsenvaltiossa käytettävien yksityisten moottoriajoneuvojen verokohtelua. Tämä ehdotus on erityisen tärkeä, kun ajatellaan Suomea ja Tanskaa, kahta maata, joissa auton käyttöönottomaksut ovat korkeat. Useissa kohdissa ehdotus tekee säännöistä selkeämpiä, vaikka se ei vielä ratkaisekaan kaikkia ongelmia.
Paluumuuttajat joutuvat Suomessa maksamaan suhteettomia ajoneuvojen tuontiveroja silloin, kun omistajat palaavat takaisin kotimaahansa. Sen vuoksi komissio on jättänyt virallisen valituksen Suomelle, joka rikkoo perustamissopimuksen 95 artiklaa, mikä voi viime kädessä johtaa siihen, että Suomi joutuu EY: n tuomioistuimeen.
Valitettavasti on olemassa vaara, että Suomi pysäyttää tämän hyvän ehdotuksen etenemisen - ehkä yhdessä Tanskan kanssa. Kysymys onkin siitä, minkä aseman Suomi haluaa. Halutaanko pysäyttää sellaisen ehdotuksen eteneminen, josta olisi suurta käytännön hyötyä useille Euroopan kansalaisille, etenkin kun nyt olisi olemassa ideoita, joiden perusteella Suomessa voitaisiin ottaa käyttöön järkevämpi autoverotus, jossa otettaisiin huomioon ympäristönäkökulmat ja joka voisi myös edistää liikenneturvallisuutta?

Titley
Koska olen järkyttynyt autojen kaksinkertaisen verotuksen tapauksista, joita omat äänestäjäni ovat kohdanneet autoillessaan muissa EU: n jäsenvaltioissa, olen iloinen siitä, että voin omalta osaltani kannattaa tänään tätä mietintöä.
Euroopan yhtenäismarkkinoilla ei ole hyväksyttävää, että ihmiset voivat vapaasti muuttaa maasta työnhaun vuoksi mutta että heiltä peritään usein lisäveroa, jos he haluavat ottaa autonsa mukaan! Tiedän, että ennen ihmisiä kehotettiin nousemaan pyörän selkään ja etsimään töitä, mutta jos aikoo työskennellä toisessa maassa, pitäisi saada ajaa omaa ajoneuvoaan siellä ilman, että joutuu maksamaan veroa toisen kerran.
On rohkaisevaa nähdä, että komission ehdotus kaksinkertaisen verotuksen lopettamisesta EU: n sisällä muuttavien ihmisten autoista on tulosta tälle parlamentille esitetyistä lukuisista pyynnöistä. Se todistaa, että kansan valitsemat edustajat voivat todella vaikuttaa ongelmiin, joita ihmiset kohtaavat arkielämässään.
(Istunto keskeytettiin klo 13.27 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0604/98 Bertens ja muut ELDR-ryhmän puolesta Intian ja Pakistanin ydinkokeista; -B4-0619/98 Swoboda ja muut PSE-ryhmän puolesta Intian ja Pakistanin ydinkokeista; -B4-0638/98 McKenna ja muut V-ryhmän puolesta Intian ja Pakistanin ydinkokeista; -B4-0647/98 Hory ARE-ryhmän puolesta Intian ja Pakistanin ydinkokeista; -B4-0657/98 Oostlander ja muut PPE-ryhmän puolesta Intian maanalaisista ydinkokeista; -B4-0663/98 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Intian ja Pakistanin ydinkokeista.
Bertens
Arvoisa puhemies, oletan, että komissaarin virkaveljet välittävät edelleen sen, mitä minulla täällä on sanottavaa.
Liberaaliryhmä kannattaa parlamentin laajan tuen saanutta Intian ja Pakistanin ydinkokeiden tuomitsemista. Se on selvää. Molemmat maat kokevat menettävänsä alueellista vakautta, mistä ei voi olla hyviä seurauksia kummallekaan. Kustannukset, jotka rasittavat ennestäänkin niukkoja talousarvioita, ovat valtavat. Intia on tahtomattaan asettanut Kasmirin taas osaksi kansainvälistä toimintaohjelmaansa ja aseistariisunnan kansainvälinen ilmapiiri on huomattavasti huonontunut. Meidän vastauksemme ei saa olla samaa luokkaa kuin Pavlovilla. Pakkokeinot eivät nimittäin ole oikea ratkaisu.
Molempien maiden ydinkokeille antama valtava sisäinen poliittinen tuki osoittaa, että kansan tahtoa on vaikea kääntää. Meidän on tarkasteltava ongelmia syvemmältä. Alueellinen turvallisuustilanne ja maiden kahdenväliset ongelmat antavat aihetta kansainväliselle konferenssille. On löydettävä oikeanlainen sovittelija.
Lopuksi, kansainvälisen yhteisön on vakavasti ponnisteltava kohti todellista ydinaseistariisuntaa. NPT- ja CTBT-sopimuksia pitää noudattaa kaikilta osiltaan. Sitähän ydinsulku varsinaisesti tarkoittaa.
Tämän lisäksi, kun kerran kuitenkin mainitsen pakkokeinot, unioni voisi sitoutua kieltämään aseidenviennin molempiin maihin. Niillä on jo aseita enemmän kuin tarpeeksi.

Truscott
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa puolueryhmäni puolesta, että Intian ja Pakistanin toukokuussa tekemät ydinkokeet ovat vakava uhka alueelliselle ja maailmanlaajuiselle turvallisuudelle. Sen lisäksi, että kokeet ovat lisänneet jännitettä Etu-Intian niemimaalla, kokeet ovat kasvattaneet ydinasevaltojen lukumäärää, mikä rikkoo ydinsulkuperiaatetta. Muut maat saattavat alkaa tavoitella ydinaseistautumisen päämäärää.
Samalla kun on tehtävä enemmän, jotta nykyiset ydinasevallat panisivat täytäntöön ydinsulkusopimuksen ehdot, uudet ydinkokeet voivat johtaa ainoastaan maailmanlaajuiseen epävarmuuteen ja ydinsodan vaaraan. Sen vuoksi Intian ja Pakistanin pitäisi liittyä ydinsulkusopimukseen ja sopimukseen ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä välittömästi ja ehdoitta.
Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat oikeutetusti käyttäneet poliittisia ja rajoitettuja taloudellisia pakotteita Intiaa ja Pakistania vastaan. Siihen asti, kunnes Intia ja Pakistan osallistuvat kansainvälisen yhteisön pyrkimykseen vähentää ja lopulta tuhota ydinaseet maapallolta, on oikein, että näitä pakotteita jatketaan.
Intian ja Pakistanin ei myöskään pitäisi viedä ydinteknologiaa tai jatkaa ydinaseiden kehittämistä tai käyttämistä. EU: n jäsenvaltioiden olisi taattava, että kummankaan maan ydinohjelmia ei tueta Euroopan laitteilla tai taitotiedolla.
On myös olemassa Jammun ja Kasmirin kysymys. Tämä ongelma on jatkunut liian kauan ja se on New Delhin ja Islamabadin välisen vihamielisyyden ja epäluuloisuuden sydämessä. EU: n on aika esiintyä välittäjän hyvässä toimessa Kasmirin traagisessa jakautumisessa, joka on aiheuttanut kaksi sotaa Intian ja Pakistanin välille ja maksanut tuhansien ihmisten hengen. Selkkaus on jatkunut tähän päivään asti, mutta on aika ratkaista se kaikkien Jammun ja Kasmirin ihmisten hyväksi, heidän suostumuksellaan.
Intian ja Pakistanin välille tarvitaan kiireellisesti luottamusta rakentavia toimia ja keskustelua, ei sotaa.

McKenna
Arvoisa puhemies, meidän kaikkien on tuomittava kokonaan sekä Intian että Pakistanin tekemät ydinkokeet, mutta meidän on myös katsottava itseämme peiliin - velvollisuuksia, joita Euroopan unionilla on ja sitä tosiseikkaa, että Ranska, vasta vähän aikaa sitten, teki itse omat ydinkokeensa maailmanlaajuisesta vastustuksesta huolimatta.
Kaikkien Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvien jäsenten on hyväksyttävä vastuu nykyisestä tilanteesta. Viisi johtavaa ydinasevaltaa esti pääsyn minkäänlaiseen sopimukseen pienimmästäkään toimesta ydinaseriisunnassa ydinsulkusopimuksen valmistelukomitean tapaamisessa Genevessä. Kun myös pidetään mielessä, että oma irlantilainen ministerimme, David Andrews, on aloittanut kampanjan ydinaseettoman maailman puolesta, jota eräs toinen Euroopan unionin jäsenvaltio tukee, on myös tärkeää, että muutkin Euroopan unionin jäsenvaltiot tukevat David Andrewsia tässä aloitteessa päästä kokonaan eroon ydinaseista.
YK: n yleiskokouksessa vuonna 1946 kehotettiin yksimielisesti ensimmäisessä päätöslauselmassa komissiota tekemään ehdotuksia ydinaseiden ja kaikkien muiden merkittävien joukkotuhoaseiden poistamiseksi kansallisista aseista. Ydinaseita on vielä. Ei ole ainoastaan epäonnistuttu niistä eroon pääsemisessä, vaan sen lisäksi käynnissä on laajamittainen aseistautuminen. Kahdella Euroopan unionin jäsenvaltiolla - Isolla-Britannialla ja Ranskalla - on siitä suuri vastuu. Niiden on hyväksyttävä se. On aika, että ne, muiden maiden rinnalla ympäri maailmaa, pääsevät eroon ydinasearsenaalistaan.

Puhemies
Minulla on ilo tervehtiä rouva Cressonia, joka on viimeinkin saapunut paikalle. Toivon, että hänen avustajansa antavat hänelle tiivistelmän kaikista hänen poissaolonsa aikana sanotuista mielenkiintoisista asioista. Tervetuloa, hyvä rouva!
Herra Dell'Alba, teillä on todellakin onnea, tässäpä teille komissaari!

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, olin juuri sanomassa samaa. Minua häiritsi kuitenkin vähän se tosiasia, että meitäkään ei ole kovin paljon, tämä on tunnustettava. En ole siten jättänyt menettelyä koskevaa esitystä ja olen teidän laillanne iloinen siitä, että meillä on täällä keskustelukumppani.
Haluaisin vain sanoa, että allekirjoitamme, emme vastahakoisesti, mutta emme myöskään täysin tyytyväisinä, tämän päätöslauselman, tämän ties kuinka monennen päätöslauselman, jossa ei sanota paljoakaan. Olisimme voineet ottaa asiaan vähän tiukemman kannan. Mielestäni Intian ja Pakistanin ydinkokeet ovat hyvin vakava asia, johon suhtaudumme vähän liian kevyesti, vähän liian diplomaattisesti. Mielestäni olisimme voineet tiukentaa äänensävyä. Koska YUTP pystyy juuri riittävästi estämään parlamentin jäsenten osallistumisen valtuuskuntana kansainvälisiin konferensseihin, koska se on täysin toimintakyvytön ulko- ja turvallisuuspolitiikan alalla, meidän on tyydyttävä tähän tekstiin ja odotettava kiinnostuneina, minkälaisen vastauksen komissio meille antaa tästä asiasta.

Elmalan
Arvoisa komissaari, arvoisa puhemies, Pakistan vastasi välittömästi Intian ydinkokeisiin ja herätti näin henkiin atomisodan haamun. On totta, että Aasiaa uhkaavat merkittävät vaarat, mutta myös koko maailman turvallisuus on uhattuna. Nämä kokeet, jotka ryhmämme välittömästi tuomitsi, saattavat käynnistää uudelleen ydinaseiden leviämisen ja nopean lisääntymisen maailmassa.
Sen välttämiseksi, että muut valtiot pystyisivät seuraamaan näiden maiden esimerkkiä, on ehdottoman tärkeää toteuttaa kiireellisesti näiden joidenkin ydinasevaltojen jatkamien kokeiden - laboratoriokokeet mukaan lukien - täydelliseen ja lopulliseen kieltämiseen tähtääviä toimia ja hävittää kaikki ydinaseet ja joukkotuhoaseet.
Meidän on viimeinkin päästävä irti tästä kauheasta uhasta, mitä on esittänyt kansainvälinen Abolition 2000 -liike, johon kuuluu nykyisin tuhansia järjestöjä maailmassa. Liikkeen tavoitteena on hävittää ydinaseet vuoteen 2000 mennessä, mikä mahdollistaisi sen, että nykyisin sotilasmenoihin haaskattuja määrärahoja voitaisiin käyttää ympäristön, terveyden, koulutuksen ja kehityksen edistämiseen.
Tämän kampanjan onnistumisen edistämiseksi tuen Japanin hallituksen ehdotusta sellaisen kansainvälisen foorumin perustamisesta, jonka ensimmäinen kokous järjestettäisiin varsin symbolisella tavalla Hiroshimassa ja jonka tavoitteena olisi määrittää menetelmät, joiden avulla kaikki ydinaseet poistetaan maailmasta lopullisesti.

Malone
Arvoisa puhemies, haluan sanoa komissiolle, että mielestäni kaikenlainen puhe pakotteiden asettamisesta Etu-Intian niemimaan kansoille vastauksena äskettäisiin ydinkokeisiin olisi väärin. Se on hyvin yksinkertainen vastaus, joka ei juuri johda muuhun kuin valtaapitämättömien rankaisemiseen valtaapitävien näennäisistä synneistä. Sellainen kehitys romuttaisi myös näiden maiden saavutukset perusterveydenhuollon ja koulutuksen tuen tarjoamisessa, jotka ovat edistäneet niin paljon näiden maiden kansojen hyvinvoinnin kehittymistä.
Olen tietenkin pahoillani tapahtuneesta, mutta meidän on Euroopassa kohdattava todellisuus ja jatkettava pyrkimyksiämme tukea Etu-Intian niemimaan miljoonaa köyhää ihmistä. Sen vuoksi olen ehdottanut komissiolle suullista kysymystä, johon toivon saavani vastauksen jossakin vaiheessa: eikö se olekin samaa mieltä siitä, että asevarustelukilpa merkitsee varojen osoittamista pois kehityksestä ja köyhyyden vähentämisestä sotateollisuuden tarpeisiin ja eikö se olekin samaa mieltä siitä, että näissä oloissa pakotteiden asettaminen ei johda muuhun kuin valtaapitämättömien rankaisemiseen valtaapitävien synneistä?

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Intian viiteen maanalaiseen ydinkokeeseen Rajasthanissa vastattiin Pakistanissa kuudella Belutsistanissa tehdyllä ydinkokeella. Lännen reaktiot: tyrmistystä ja kauhistelua. Aasiassa ylitsepursuavaa innostusta. On epäselvää, kuka tämän pelätyn varustelukilvan voittaa. Häviäjiä sen sijaan ovat miljoonat ihmiset. He eivät janoa valtaa eivätkä kansallista arvovaltaa vaan mahdollisuuksia nousta köyhyydestä, saada sivistystä ja koulutusta, joista he ovat tähän asti jääneet paitsi.
Intian ydinkokeet ovat vastaus Kiinalle, joka on jatkanut jo vuosia kiivasta varustautumista. Missä viipyivät tällöin lännen vastalauseet? Jopa Tiibetiinkin on sijoitettu ydinaseita, ja Kiina toimittaa Pakistanille asetietämystä ja ydinkärkiä. Ovatko islamilainen Pakistan ja maailman suurin demokraattisesti johdettu maa, Intia, valmiit liittymään kansainväliseen ydinsopimukseen, jos teollisuusmaat hyväksyvät ne neuvottelukumppaneikseen? Vasta kun voidaan luottaa ydinkärkiä hallussaan pitävien maiden valvonnasta vastaaviin elimiin ja kun ydinturvallisuus voidaan lopultakin taata, vasta silloin käy helpommaksi saada allekirjoitettua myös ydinaseiden levittämiskieltoa koskeva sopimus, samalla tavoin kuin ydinkoekieltoa koskeva sopimuskin, joka tosin myös Yhdysvaltain kongressin on lopultakin ratifioitava.

André-Léonard
Arvoisa puhemies, edellisen istuntojakson aikana useat meistä osallistuivat spontaanisti keskusteluun Intian ydinkokeiden tuomitsemiseksi. Tiedämme, mitä tämän jälkeen tapahtui: joitakin päiviä myöhemmin Islamabad matki New Delhiä neuvoston, Yhdistyneiden kansakuntien ja Yhdysvaltojen estelyistä huolimatta. Maiden suhteet ovat olleet tulehtuneita jo useiden kymmenien vuosien ajan ja niiden seurauksena Kasmirin kysymys on pysynyt näiden kahden maan välisenä kiistakapulana. Odotamme Intialta elettä, jolla se estää tämän ongelman kansainvälistymisen ja rauhoittaa niitä 30 000 ihmistä, jotka elävät jatkuvassa pelossa kummallakin puolen rajaa.
Kuumeisen asevarustelun on loputtava - se johtuu etupäässä kummankin maan kiihkoisänmaallisuudesta - koska siitä on vääjäämättä seurauksena väkivallan lisääntyminen ja alueellista ja kansainvälistä rauhattomuutta. Intian on maailman suurimpana demokratiana osoitettava viisautensa ja hillittävä ydinaseiden määrän nopean lisäämisen kuumeista kierrettä. Kiinan on kuitenkin myös suhtauduttava sovittelevammin tähän erityisen haavoittuvaan alueeseen. On tehtävä kaikki mahdollinen vuoropuhelun palauttamiseksi ja tässä suhteessa onnittelen neuvoston aloitetta Aasian turvallisuutta koskevan alueellisen huippukokouksen järjestämisestä. Unioni on pyytänyt jatkuvasti Intiaa ja Pakistania allekirjoittamaan ja ratifioimaan ehdoitta sopimuksen ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä sekä ydinsulkusopimuksen.

Holm
Arvoisa puhemies, voi vain valittaa sitä käsittämätöntä asiaa, että Intiassa ja Pakistanissa on nyt tehty yksitoista ydinkoetta. Se saattaa meidät suureen vastuuseen. Olen pahoillani siitä, että me emme ole halukkaita käymään käsiksi niin Intiaan kuin Pakistaniinkin suuntautuvaan aseiden ja aseiden osien vientiin. Oma maani vie valitettavasti aseiden osia Intiaan.
Etelä-Intian sotilasmenot ovat viimeisen kymmenen vuoden aikana kasvaneet 25 %. Intian hallitus sijoittaa enemmän kuin neljänneksen maan valtiollisista tutkimusvaroista sotilaalliseen tutkimukseen, varoista, jotka voitaisiin käyttää huomattavasti paremmalla tavalla alueen köyhien hyväksi. Intian uusi hallitus on nyt talousarviossaan lisäksi ehdottanut menojen kaksinkertaistamista lähimmän viiden vuoden aikana.
Taustalla oleva ongelma on luonnollisesti Kashmir. On valitettavaa, etteivät Intia ja Pakistan ole onnistuneet ratkaisemaan tätä kysymystä diplomaattisin keinoin. Meidän on YK: n välityksellä yritettävä saada aikaan diplomaattinen ratkaisu alueellisten konferenssien ja kannustamisen kautta ennen kuin tämä menee liian pitkälle.

Caligaris
Arvoisa puhemies, koko maailma on reagoinut Intian ja Pakistanin toimeenpanemiin ydinkokeisiin ajatellen, että nyt on palattu kauhun tasapainon strategiaan, johon liittyy vastavuoroisen tuhon uhka; on puhuttu tahdosta hankkia ydinasevallan status ja jopa siitä mahdollisuudesta, että tavanomaisin asein käytävä sota johtaisi ydinsotaan.
Minusta kaikki nämä sotaskenaariot ovat vanhoja, vanhentuneita, kylmän sodan aikaisia. Tämä diagnoosi ei varmastikaan auta meitä vähentämään ydinaseiden leviämisen aiheuttamia vaaroja. Todellisuus on hyvin erilainen, monimutkaisempi, vaatimattomampi, mutta kenties myös vaarallisempi: todellisuus, jossa ydinaseita käytetään pelotteluun, muiden maiden poliittisten toimien estämiseen ja kiristykseen. Eilen Herald Tribune julkaisi uutisen, jonka mukaan Korea uhkaa viedä maasta ohjuksia, mikäli sille ei myönnetä huomattavaa taloudellista apua. Tätä keinoa siis käytetään jo, ja tulevaisuudessa siihen saatetaan jälleen turvautua. Kansallisylpeys aiheuttaa ongelmia - Pakistanin pääministeri sanoi, että hänen oli alistuttava yleisen mielipiteen painostukseen - ja ehkä myös kauhun tasapaino.
Mikäli tämä ymmärretään ja onnistutaan tekemään oikea diagnoosi, sairaus voidaan ehkä parantaa, mutta muussa tapauksessa ei!

Oostlander
Arvoisa puhemies, Intian ja Pakistanin ydinkokeet ovat asettaneet meidät kasvokkain sen tosiasian kanssa, että elämme itse asiassa tilanteessa, jossa emme saa ainoastaan kritisoida kyseisiä maita, vaan jossa meidän on harjoitettava myös itsekritiikkiä. On tietenkin oikeastaan skandaali, että nykyiset ydinasevallat eivät ole tehneet tarpeeksi oman asetuotantonsa ja omien asevarastojensa vähentämiseksi. Tämä johtaa siihen, että muutkin maat alkavat ajatella, että ydinaseiden hallussapito sittenkin kohottaa huomattavasti oman maan arvovaltaa. Kun sitten yksi maa Intian niemimaalla tekee onnistuneita ydinkokeita ja kehittää aseita, toinen maa tuntee olevansa pakotettu tekemään samoin, koska ei ole takeita siitä, että ollaan suojassa vastapuolen ydinhyökkäyksiltä.
Siksi on hyvin tärkeää, että tämä merkille pantava tapaus saa myös länsimaat ja Venäjän ja Kiinan tajuamaan, että niiden on vakavasti jatkettava ydinaseidensa vähentämistä. Vasta äskettäin meillä oli mahdoton Ranskaan liittyvä ongelma Ranskan itsensäkin ryhdyttyä vielä ydinkokeisiin Mururoan lähettyvillä. Sen tähden kannatankin ehdottomasti sitä, että emme missään tapauksessa tuomitse näitä kahta maata, Pakistania ja Intiaa, sen ankarammin kuin Ranskaa, jonka ryhtyminen ydinkokeisiin oli itse asiassa paljon vakavampi asia. Toivon muuten, että toimintamme voi edistää sitä, että molemmat uudet ydinvallat allekirjoittavat ydinsulkusopimuksen nopeasti ja että koko aseistautumisen ja uudelleen aseistautumisen kiertokulku saadaan siten ajoissa loppumaan.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Etelä-Aasian ydinaseistamisella on huomattavia poliittisia ja geostrategisia vaikutuksia, joita te kaikki olette sitä paitsi painottaneet. Kyse on ydinsulkujärjestelmän kyseenalaistamisesta ja siitä vaarasta, että muut maat seuraavat esimerkkiä.
Euroopan unionin tavoitteena on ensiksi palauttaa ydinsulkujärjestelmän uskottavuus, saada Intia ja Pakistan allekirjoittamaan ydinsulkusopimus ja sopimus ydinkokeiden täydellisestä kieltämisestä eli täydellinen ydinsulkusopimus, edistää Intian ja Pakistanin välistä tärkeää vuoropuhelua ja löytää etenkin hyväksyttävä ratkaisu Kasmiria koskevaan ongelmaan, joka on jatkuva märkäpaise Intian ja Pakistanin välisessä kilpailussa. Tässä suhteessa Intia, joka on tähän päivään mennessä onnistunut keskustelemaan konfliktista kahdenvälisellä tasolla, on tehnyt vakavan virheen. Olisi syytä hyödyntää tätä uutta mahdollisuutta.
Tämän jälkeen olisi tuettava alueellisten turvallisuusmekanismien luomista, joita tähän mennessä ja päinvastoin kuin muissa osissa maailmaa, kuten ASEAN-maissa, on luotu hyvin vähän. Olisi tärkeää luoda myönteinen dynamiikka, joiden avulla nämä maat, mutta myös kansainvälinen yhteisö, pääsevät pois umpikujasta. Tästä näkökulmasta katsottuna ja kun otetaan huomioon Intiassa ja Pakistanissa nykyisin vallitseva epävakaus, ei olisi kovinkaan järkevää valita tietä, joka saattaisi johtaa siihen, että vuoropuhelumme näiden maiden kanssa katkeaa - sanon tämän niille tietyille puheenvuoron käyttäjille, jotka toivoivat tuntuvampaa toimintaa, jopa painostustoimia. Mielestämme meidän on jatkettava vuoropuhelua näiden maiden kanssa. On tärkeää saada maat täysin ymmärtämään, että ydinaseistamisen jatkamisesta aiheutuu heille vain haittaa. Tässä yhteydessä Euroopan unioni on julistanut olevansa valmis toteuttamaan tarvittavia toimia ja kohtelevansa Intiaa ja Pakistania tasavertaisesti. Tällainen lähestymistapa ei saisi kuitenkaan johtaa vuoropuhelun katkeamiseen.
Euroopan komissio on valmis osallistumaan kansainvälisen yhteisön ponnisteluihin alueellista vakautta ja ydinaseiden nopean lisääntymisen hillitsemistä koskevien aloitteiden löytämiseksi ja toteuttamiseksi.

Malone
Arvoisa puhemies, voinko olettaa, ettei ole aikomustakaan asettaa pakotteita tässä vaiheessa?

Cresson
Ei, totesin juuri äsken, että pakotteet eivät tule kysymykseen, vaan on päinvastoin jatkettava mahdollisimman tehokasta vuoropuhelua näiden maiden kanssa.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0605/98 Fassa ja muut ELDR-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean sodasta; -B4-0620/98 Vecchi PSE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista; -B4-0631/98 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista; -B4-0637/98 Günther ja muut PPE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä alueellisesta konfliktista; -B4-0644/98 Telkämper ja muut V-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista; -B4-0649/98 Hory ja Macartney ARE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista; -B4-0664/98 Vinci ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista.
Bertens
Arvoisa puhemies, Etiopian ja Eritrean välinen sota 400 neliökilometrin suuruisesta maa-alueesta on taas erityisen hyvä esimerkki vääränlaisten neuvottelujen, sodan, mielettömän väkivallan tuhoavasta voimasta, jota olisi voitu ehkä jossain määrin ehkäistä diplomatian keinoin. Ikävä kyllä, nämä rutiköyhät maat, jotka olivat keskenään hyviä naapureita vielä noin kolme kuukautta sitten, eivät pysty varjelemaan itseään tällaiselta toistensa tuhoamiselta.
Kaikki rajariidat voidaan kuitenkin ratkaista neuvottelemalla, myönnytysten ja vastamyönnytysten kautta. Osapuolia on kannustettava hyväksymään tulitauko, ja siksi pidän myönteisinä Ruandan hallituksen ja Egyptin presidentin ponnisteluja ja valmiutta.
Unionin on haluttava tarjota pakolaisille kaikki tarvittava apu ja etenkin hätäapu. Nämä köyhät maat on saatava ymmärtämään, että tällaisten pienten tai suurten selkkausten ratkaiseminen aseellisin keinoin ei koskaan johda todelliseen ratkaisuun. Sotilaallinen ratkaisu ei voi olla kestävä ratkaisu.

Cunningham
Arvoisa puhemies, olin Etiopiassa ja Eritreassa vasta muutama viikko sitten ja tapasin sekä Etiopian pääministerin että Eritrean presidentin monien muiden poliitikkojen ja ihmisten ohella. Minusta on kerrassaan uskomatonta, että nämä kaksi maata voivat olla sotkeutuneet tähän erityiseen rajakonfliktiin. Historia on pullollaan kokonaisia sarjoja järjettömiä sotia, mutta juuri tämä sota on varmasti kaikista järjettömin sataan vuoteen. Näiden kahden maan johtajat taistelivat todellakin toistensa rinnalla yrittäessään päästä eroon Derguen julmasta hallituksesta - Etiopian kommunistisesta hallituksesta. Kun ajattelee, että YK: n inhimillisen kehityksen indeksin 175 maailman maasta sekä Etiopia että Eritrea ovat viiden viimeisen joukossa ja kun ajattelee, että tämä konflikti ei johda ainoastaan paljon suurempaan köyhyyteen kummassakin maassa vaan myös paljon suurempaan epävakauteen koko alueella, meidän on kehotettava kumpaakin maata vetäytymään pois sodan partaalta ja ryhtymään keskusteluihin.
Aion esittää suullisen tarkistuksen, jolla on tarkoitus saattaa tämä päätöslauselma ajan tasalle, sillä parhaillaan on Ruandan, Afrikan yhtenäisyysjärjestö OAU: n ja Yhdysvaltojen toteuttama tulitauko. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta tämä tulitauko kestää.
Pyydän kumpaakin osapuolta - etiopialaisia ja eritrealaisia - vetäytymään sodan partaalta, sodan, joka olisi valtava tragedia, ja jatkamaan sovittelua. Pyydän Euroopan unionia tekemään kaikkensa sen varmistamiseksi, että saamme rauhanomaisen ratkaisun siihen, jota olen kuvaillut sekä traagiseksi että järjettömäksi konfliktiksi.

Robles Piquer
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kun Eritrean presidentiltä kysyttiin, miksi on tapahtunut se, mikä on tapahtunut, hän ilmoitti jokseenkin yksinkertaisesti: "On hyvin vaikeaa antaa helppo vastaus." Ja Etiopian presidentti on sanonut tapauksista näin: "Minä yllätyin, liikutuin ja hämmennyin."
Varmaankin ymmärrätte, että me eurooppalaiset näytämme kaikkein yllättyneimmiltä ja häkeltyneimmiltä, koska ei ole epäilystäkään siitä, että vaikka ainakin joillakin Euroopan unionin jäsenvaltioilla on vahvoja historiallisia suhteita tuon alueen kanssa, täällä ei näköjään tiedetty mitään. Yksi päätöslauselmaehdotuksemme kohta korostaakin, että neuvosto on tyytynyt ilmaisemaan vain joitakin kauniisti tuomitsevia sanoja eikä ole edes osallistunut ponnisteluihin saadakseen aikaan neuvotteluja, jotka tekisivät lopun vihollisuuksista. Kuten tiedämme, vain Yhdysvallat, Ruanda ja OAU ovat puuttuneet asiaan.
Neuvoston passiivisuus ja toimettomuus tässä asiassa heijastavat skandaalimaisella tavalla yhteisen ulkopolitiikan puutetta, kuten myös seikka, että tuon seudun kahden ei ainoastaan maantieteellisen vaan myös ideologisen, historiallisen ja äskettäin myös sotaan ryhtyneen naapuruksen välille syntyy - vaikka maat nyt näyttävät saavuttaneen tulitauon - yksi noista "maailmanlopun sodista" , käyttääkseni tätä ilmaisua perulais-espanjalaisen kirjailijan Mario Vargas Llosan eräästä ainutlaatuisesta romaanista, jonka varmaankin olette lukeneet ja jonka otsikko muistuttaa mieliin " Canudosin kapinan; se kertoo Brasiliassa käydystä kauheasta sodasta, jota kirjailija kuvaa mestarillisesti.
Siispä minä uskon, että emme voi tulevaisuudessa emmekä mahdollisesti nykyisinkään rajoittua vain tarjoamaan kauniita sanoja emmekä myöskään edes vain humanitaarista apua, vaan on välttämätöntä, arvoisa puhemies, että opimme tämän läksyn avulla - vaikka se onkin mittakaavaltaan pienimuotoinen - tekemään lopun toimettomuudestamme ja passiivisuudestamme.

Telkämper
Arvoisa puhemies, Etiopian ja Eritrean välinen konflikti on ollut meille kaikille yllättävä ja hämmentävä tapaus. Olemme huolissamme siitä, että epävakaus alueella on lisääntymässä. Olemme huolissamme siitä, että tilanne on muuttumassa murhenäytelmäksi. Tästä joutuvat kärsimään ensi sijassa alueella asuvat ihmiset. He ovat kokeneet kovia jo siksi, että he asuvat yhdellä maailman köyhimmistä alueista, ja nyt he joutuvat kokemaan vielä sodankin. Tämänkaltaiset rajakonfliktit ovat monesti ilmentymiä sisäpoliittisista kahnauksista ja erimielisyyksistä niin Etiopiassa kuin Eritreassakin. Olemme sitä mieltä, että tämä konflikti ei saa laajentua. Euroopan unionia vaaditaan tukemaan diplomaattisia ponnisteluja asiassa. Pidämme OAU: n, USA: n ja Ruandan toimia asiassa myönteisinä.
Neuvosto totesi viimeisessä Cardiffin huippukokousta koskeneessa julkilausumassaan tuomitsevansa konfliktin, haluavansa tukea asian diplomaattisia ratkaisuja ja olevansa lisäksi valmis antamaan myös aineellista lisäapua, mikäli asiassa päästään neuvotteluihin asti. Meidän pitäisi parlamenttina, samoin kuin teidän, arvoisa komissaari, komission nimissä, pitäisi asettua tukemaan tätä. Meidän on yritettävä löytää asiaan diplomaattinen ratkaisu ja auttaa alueen ihmisiä toimittamalla heille suoraa aineellista apua.

Macartney
Arvoisa puhemies, voisinko puhua osaksi henkilönä, joka toimi puheenjohtajana yhdistettyä tekstiä laadittaessa? Haluaisin tukea herra Cunninghamin asiaa, mutta tapahtumat menivät hiukan ohitsemme. Emme tehneet yksiselitteistä viittausta Ruandan ja Yhdysvaltojen ponnistuksiin ja rauhansuunnitelmaan, jonka Afrikan yhtenäisyysjärjestö hyväksyi Ouagadougoussa 4. 5. heinäkuuta. Mielestäni tätä päätöslauselmaa vahvistaisi suuresti, jos voisimme tehdä joitakin viittauksia siihen ja kannattaisin herra Cunninghamia, jos hän olisi valmis laatimaan jonkin luonnoksen.
Hyväksymässämme päätöslauselmassa tehdään kolme viittausta, joiden voitaisi katsoa soveltuvan siihen. Puhumme rauhansuunnitelmasta 3 kohdassa ja 5 kohdassa pyydämme, että päätöslauselma välitetään Ruandalle ja Yhdysvalloille. Kaikkein tarkkasilmäisimmät keskuudessanne saattavat ihmetellä: miksi nämä kaksi maata? Olen juuri selittänyt syyn siihen, mutta pyydän anteeksi, jos emme olleet tarpeeksi yksiselitteisiä. Mielestäni meidän pitäisi selvittää asia, koska me kaikki haluamme nähdä tämän konfliktin loppuvan. Myös osapuolet ovat hyväksyneet näiden kahden maan alkuun paneman ja OAU: n hyväksymän sovittelun, ja uskon, että parlamentti haluaisi tukea sitä, jotta konflikti saataisiin loppumaan pikaisesti.

Speciale
Arvoisa puhemies, kuten on jo sanottu, tämä selkkaus on hyvin huolestuttava, ei ainoastaan sotilasja siviiliuhrien tai jo ennestään köyhien maiden kärsimän tuhon takia, vaan koska se on särkenyt kahden valtion välisen yhteistyö- ja ystävyyssuhteen, joka vaikutti kestävältä, ja heikentänyt kehitystä, josta olisi saattanut muodostua maltillisen vakauden ja yhteistyön malli Afrikassa.
Todennäköisesti tässä tilanteessa merkittävämpiä ovat valitettavasti olleet enemmän tottumus sotaan ja demokratian hauraus niissä poliittisissa järjestelmissä, jotka ovat luopuneet diktatuurista ja riippuvaisuudestaan. Tällä hetkellä on tärkeää, että Eritrea ja Etiopia ovat suostuneet - tahtoisin täsmentää, että tämä on tapahtunut Yhdysvaltain ja Italian aloitteesta - lopettamaan pommitukset. Tällä hetkellä Euroopan unionin on, yhdessä kansainvälisen yhteisön kanssa, ryhdyttävä määrätietoisiin toimiin tarjotakseen apua sodasta kärsineille kansoille ja pakolaisille, löytääkseen rauhanomaisen ratkaisun tähän konfliktiin ja luodakseen edellytykset todelliselle rauhansuunnitelmalle. Euroopan unionin on tässäkin tapauksessa osoitettava, että se tahtoo saavuttaa kansainvälisen osan ja harjoittaa ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa.

Ford
Arvoisa puhemies, minulla oli yhdessä Tony Cunninghamin kanssa mahdollisuus vierailla kummassakin maassa. Minun on sanottava, että kun olin siellä, jännitteestä oli joitakin merkkejä. Kansallisesta vapaussodasta lähtien, joka loi Eritrean, niillä on ollut riitoja sekä Jemenin kanssa Hanishin saarista että Etiopian kanssa juuri siitä maa-alueesta, josta keskustelemme nyt. Minusta näyttää siltä, ettei juuri tätä sotaa laukaissut kiista maasta vaan pikemminkin talous. Äskettäinen kahden valuutan erottaminen toisistaan on luonut kauppaan valtavan häiriötilan ja se on johtanut huimiin hintoihin rajan kummallakin puolella, kun on pulaa kauppatavaroista, joita oli tapana kaupata näiden kahden maan välillä. Se on yksi syy Etiopian joukkojen hyökkäykseen Assabin satamaan sodan loppupuolella.
Meillä ei ole varaa antaa tämän tilanteen jatkua. Meidän on käytettävä mitä tahansa käytössämme olevaa painostuskeinoa, jotta voisimme varmistaa, että nyt voimassa oleva tulitauko pitää. Toivon, että voimme tehdä suullisen tarkistuksen päätöslauselmaan, jotta saisimme sen ajan tasalle ja jotta voisimme varmistaa, että neuvosto ja komissio jatkavat painostuksen käyttöä kumpaankin mahdollisesti taistelunhaluiseen osapuoleen.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on erittäin huolestunut Eritrean ja Etiopian rajalla tapahtuneista äskettäisistä selkkauksista. Se valittaa näitä kahden naapurimaan välisiä välikohtauksia ja jakaa esitetyt huolenaiheet.
Se kehottaa tiukasti näitä kahta maata välttämään väkivaltaa ja lopettamaan kaikki vihamielisyydet ja aloittamaan neuvottelut uudelleen. Se painottaa tarvetta ratkaista konflikti rauhanomaisesti. Se onnittelee ja rohkaisee Yhdysvaltojen, Ruandan ja Italian ja minkä tahansa kansallisen tai alueellisen järjestön ponnisteluja, joiden tavoitteena on rauhoittaa tilannetta ja taata sovittelu rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi nykyiseen kriisiin. Se toivoo vilpittömästi, että nämä maat ja järjestöt onnistuvat yrityksessään ja on valmis auttamaan niitä.
Komissio on tarvittaessa valmis toimittamaan humanitaarista apua. Se tarkastelee jo nyt mahdollisuuksia vastata Etiopian esittämään pyyntöön Tigrén pohjoisosaan siirretyn väestön auttamiseksi.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Kuolemanrangaistuksen lykkääminen -B4-0595/98 Dupuis ja muut ARE-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta ja teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä; -B4-0615/98 Cars ja Frischenschlager ELDR-ryhmän puolesta teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä; -B4-0621/98 Imbeni PSE-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta ja teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä; -B4-0642/98 Aglietta ja muut V-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta ja teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä; -B4-0658/98 Habsburg-Lothringen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta ja teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä; -B4-0665/98 Manisco ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta kuolemanrangaistuksesta ja teloitusten täytäntöönpanon yleismaailmallisesta lykkäämisestä.
Päiväntasaajan Guinea -B4-0600/98 Ferrer ja muut PPE-ryhmän puolesta 15 henkilön tuomitsemisesta kuolemaan Päiväntasaajan Guineassa; -B4-0618/98 Gasòliba I Böhm ja muut ELDR-ryhmän puolesta Päiväntasaajan Guineasta; -B4-0622/98 Sauquillo Pérez del Arco ja Pons Grau PSE-ryhmän puolesta Päiväntasaajan Guineassa annetuista kuolemanrangaistuksista; -B4-0632/98 Pasty ja van Bladel UPE-ryhmän puolesta 15 henkilön tuomitsemisesta kuolemaan Päiväntasaajan Guineassa; -B4-0655/98 Hory ARE-ryhmän puolesta 15 henkilön tuomitsemisesta kuolemaan Päiväntasaajan Guineassa; -B4-0667/98 Puerta ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksista: kuolemanrangaistukset Päiväntasaajan Guineassa.
Indonesia ja Itä-Timor -B4-0624/98 Marinho ja muut PSE-ryhmän puolesta Indonesian ja Itä-Timorin ihmisoikeustilanteesta; -B4-0635/98 Pasty ja muut UPE-ryhmän puolesta Itä-Timorista; -B4-0662/98 Cunha ja muut PPE-ryhmän puolesta Indonesian ja Itä-Timorin ihmisoikeustilanteesta; -B4-0668/98 Ribeiro ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Indonesian ja Itä-Timorin ihmisoikeuksista.
Tsad -B4-0623/98 Rocard PSE-ryhmän puolesta Ngarlejv Yorongarin parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämisestä; -B4-0636/98 Maij-Weggen ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Tsadin ihmisoikeusloukkauksista; -B4-0646/98 Telkämper ja muut V-ryhmän puolesta Tsadista; -B4-0651/98 Macartney ja Saint-Pierre ARE-ryhmän puolesta Tsadin ihmisoikeustilanteesta.
Pakistan -B4-0614/98 Blokland ja van Dam I-EDN-ryhmän puolesta Pakistanin ihmisoikeuksista; -B4-0659/98 Lenz ja muut PPE-ryhmän puolesta Pakistanin jumalanpilkkalaista.
Guinea-Bissau -B4-0654/98 Hory ja muut ARE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -B4-675/98 Cunha PPE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta.
Kuolemanrangaistuksen lykkääminen
Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, haluaisin ensiksi kiittää kaikkia muita ryhmiä, jotka tukivat tätä päätöslauselmaa, joka ei ole mikään ties kuinka mones päätöslauselma kuolemanrangaistusta koskevasta kysymyksestä. Mielestäni tämän painottaminen on tärkeää. Tässä päätöslauselmassa pyydetään jotain hyvin tarkasti rajattua: siinä kehotetaan neuvostoa kehottamaan tulevaa puheenjohtajavaltiota - puheenjohtajavaltio Itävaltaa - sovittamaan yhteen unionin aloitteita Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa, jotta lykkäämistä koskeva kysymys otettaisiin vihdoinkin esityslistalle niin, että sillä on onnistumisen mahdollisuuksia.
Tämä on siis kehotus, jonka osoitamme ulkoasianministeri Schüsselille ja ulkoasioista vastaavalle valtiosihteeri FerreroWaldnerille, ja toivomme, että he voivat antaa meille jo seuraavan, Strasbourgissa pidettävän istuntojakson keskiviikkona asiasta jotain tietoja. Toivomme, että he voivat kertoa meille, ovatko he saaneet neuvostolta tämänsuuntaisen valtuutuksen.
Mielestäni tämä on tärkeää. Kyse on konkreettisesta aloitteesta. Nämä eivät ole vain sanoja. Sen tavoitteena on kirjata kansainväliseen lakiin tavoite, josta monet Euroopan parlamentin jäsenet ovat olleet jo pitemmän aikaa yhtä mieltä, eli kuolemanrangaistuksen poistaminen tai ainakin ensimmäinen vaihe kuolemanrangaistuksen lopulliseksi poistamiseksi.
Mielestäni tämä on hyvin konkreettinen tapa juhlistaa ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 50. vuosipäivää. Kansainvälisen yhteisön enemmistö puoltaa ajatusta. Noin 90 valtiota on jo puoltanut lykkäystä neuvoston äänestyksissä, viime vuonna ihmisoikeuskomissiossa ja tänä vuonna vielä Genevessä. Kyse on siten siitä, että osoitetaan käytännössä jo enemmistön ilmaisema mielipide.
Mielestäni parlamentti, joka kehottaa konkreettisesti myös neuvostoa ja komissiota osallistumaan tähän taisteluun, voi jälleen kerran vaikuttaa asian etenemiseen mahdollisesti ratkaisevalla tavalla.

Cars
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi sanoa, että olen samaa mieltä herra Dupuis'n kanssa. Niin kauan kuin konservatiivit johtivat Isoa-Britanniaa, ei haluttu, että kuolemanrangaistuksen vastaisesta taistelusta tulisi Euroopan unionin yhteinen asia. Nyt tilanne on muuttunut. Nyt Eurooppa käy tätä taistelua yhtenäisempänä kuin koskaan. Olemme todellakin vahvin voima maailmassa, joka voi viedä eteenpäin kuolemarangaistuksen vastaisuutta, mikä on meille myös suuri kunnia.
Aivan kuten herra Dupuis sanoi, tämän päätöslauselman tarkoituksena on, että YK saattaa voimaan yleismaailmallisen lykkäämisen. Se on tärkeää, koska maailmassa on joukko maita, esimerkiksi Kiina, Yhdysvallat, Iran ja Irak, joissa vieläkin teloitetaan suuri määrä kansalaisia. Se on häpeällistä! Arvoisa puhemies, totuus on, että Euroopan kamppailu kuolemanrangaistusta vastaan on ilmaisu siitä humanismista ja kulttuurinäkemyksestä, joka on ominainen maanosallemme ja meille itsellemme ja on meille suureksi kunniaksi.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Euroopan ihmisoikeussopimus sekä siihen liittyvä kuolemanrangaistuksen poistamista koskeva pöytäkirja ovat osa Euroopan unionin oikeudellista perustaa. Sen vuoksi unionin velvollisuutena on korottaa äänensä kuuluville kansainvälisessä vuoropuhelussa tämän rangaistusmuodon poistamiseksi. Olen edellisten puhujien kanssa yhtä mieltä siitä, että parlamentin olisi tuettava yksimielisesti ehdotettuja konkreettisia toimia ja päästävä niistä ratkaisuun. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta kuolemanrangaistus, joka on vanhentunut jäänne sakraalioikeuden aikakaudelta, saadaan poistetuksi meidän oikeuskäytännöstämme, joka perustuu ihmisoikeuksiin eikä sen vuoksi voi sallia tällaista rankaisemistapaa, joka tuhoaa ihmisen oikeussubjektina.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, nimekäs sveitsiläinen kansantaloustieteilijä Felix Somari on todennut kirjassaan " Krise und Zukunft der Demokratie " seuraavaa: kuolemanrangaistuksen langettaminen sarjamurhaajalle merkitsee sitä, että vain ensimmäinen surmatyö tulee sovitetuksi. Kaikki sen jälkeiset teot jäävät rankaisematta. Tämä oli vain ensimmäinen monista hänen kuolemanrangaistusta vastaan esittämistään perusteista. Yksi seikka näyttää minusta tässä täysin selvältä: kuolemanrangaistus on kaikkien siihen liitettyjen, täysin aiheellisten moraalisten epäilyjen lisäksi oikeastaan vain sen rikoksen kaunistelua, josta se useimmiten langetetaan. Todellinen elinikäinen vankeusrangaistus on useimmissa tapauksissa varmasti inhimillisempi ratkaisu, mutta myös rangaistuksena raskaampi. Sen vuoksi olen hyvin iloinen siitä, että tästä päätöslauselmasta saadaan toivon mukaan tänään aikaan päätös Euroopan parlamentissa ilman tarkistuksia ja monia mutkia.
Tämä vastaa täysin parlamentin toimintalinjaa, joskin iloitsisin erityisesti siitä, jos pystyisimme selkeästi rajatun pidennetyn käsittelyajan pohjalta lopultakin käsittelemään kuolemanrangaistuskysymystä ilman muutoin niin monesti yleistä kaksinaamaisuutta. Jos valtiolla on nimittäin hyvin vähän painoarvoa, se saa pikaisen tuomion. Jos valtiolla on enemmän painoarvoa, tuomitseminen on jo vaikeampaa. Ajattelen esimerkiksi Kiinan tapausta, kun yritimme jo kerran ottaa täällä todelliseen käsittelyyn kuolemaantuomittujen ihmisten elimillä käytävän kaupan.
Haluaisin kuitenkin viitata vielä yhteen asiaan. Puhuessamme varsinaisesta kuolemanrangaistuksesta meidän pitäisi kääntää katseemme myös siihen kuolemanrangaistukseen, jota me omassa keskuudessamme useimmiten käytämme, nimittäin siihen, joka kohdistuu syntymättömään elämään. Sitä olisi vihdoinkin tarkasteltava uusin silmin, sillä, Herra paratkoon, se pannaan täkäläisittäin useimmiten täytäntöön kokonaan ilman tuomioistuinmenettelyä.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, Euroopan parlamentti pyytää uudelleen neuvostoa, jäsenvaltioita ja uutta puheenjohtajamaata Itävaltaa huolehtimaan siitä, että Yhdistyneiden kansakuntien seuraavan yleiskokouksen esityslistalle tulee tämän kuolemanrangaistuksen lykkääminen ja että lykkäys olisi yleismaailmallinen, ja myös, että hyväksyttäisiin päätöslauselma, jossa sitä pyydetään.
Jos kyseessä olisi ollut vaikka vain yksi viaton ihminen, joka olisi tuomittu kuolemaan, olisi tämä yleinen kuolemantuomioiden lykkääminen ja poistaminen aiheellista. Mutta kuolemaan tuomittuja viattomia ihmisiä on ollut tusinoittain , ja siksi ei ole hyväksyttävää, että vielä tämän vuosisadan lopussa kuolemanrangaistusta ei ole poistettu.
Sitten puhutaan Guineasta, 15 ihmisestä, jotka on tuomittu kuolemaan ja joilla ei ole ollut vähäisintäkään mahdollisuutta hyväksyttävään puolustukseen.
Tämän vuoksi tuemme kollega Maniscoa, joka on eronnut Yhdysvaltain-suhteiden valtuuskunnasta, koska sen seuraava kokous on Texasissa, osavaltiossa, jolla on kyseenalainen kunnia 10 ihmisen tuomitsemisesta kuolemaan maaliskuusta alkaen tähän päivään mennessä.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, tahdon ensinnäkin ilmaista selvästi, että olen itse hyvin erilaisista syistä periaatteellisesti kuolemanrangaistusta vastaan ja että olen samoin kuin kaikki muutkin parlamentin jäsenet järkyttynyt siitä raakuudesta, jolla ihmiselämää kohdellaan sellaisissa maissa kuin Kiina ja Pakistan, mainitakseni vain kaksi esimerkkiä erittäin pitkältä listalta. Kuitenkaan en äänestä käsiteltävänämme olevan päätöslauselman puolesta vaan pidättäydyn äänestämästä. Sillä en tahdo missään nimessä antaa väärää signaalia maalleni enkä edes maanosallemme. Sillä maanosamme, Euroopan, ongelma ei ole kuolemanrangaistus vaan juuri sen vastakohta. Se on vaarallisten rikollisten välinpitämätön ja jopa hyvin leväperäinen kohtelu. Kaksi vuotta sitten Belgiassa lakkautettiin myös rikoksiin liittyvä kuolemanrangaistus. Tämän yhteydessä ei, ikävä kyllä, saatettu voimaan lieventymättömiä rangaistuksia kuten esimerkiksi todellista elinkautista rangaistusta kaikkein vaarallisimpia rikollisia varten, vaan päinvastoin.
Niinpä olemme siis joutuneet tilanteeseen, että Belgiassa päästetään esimerkiksi tuomittuja pedofiileja, sadisteja, lapsenraiskaajia ja lapsenmurhaajia jo muutaman vuoden päästä järjestelmällisesti vapaiksi takaisin yhteiskuntaan. Korostan sitä, että tilanne ei ole edelleen tällainen ainoastaan minun maassani, vaan se on samanlainen myös lukuisissa muissa Euroopan maissa, kuten vasta aivan äskettäin ilmeni dramaattisissa oikeudenkäynneissä eritoten Saksassa ja Ranskassa. Mikä pahempaa, surullisen kuuluisa Dutroux'n oikeusjuttu on todisteena siitä, että lapsenmurhaajia ja lapsenraiskaajia ei ainoastaan päästetä vapaaksi, vaan että heillä senkin jälkeen on vielä oikeus sosiaaliavustuksiin. Marc Dutroux'n tapauksessa avustus oli 80 000 frangia kuukaudessa puhtaana käteen. Se on summa, josta kunnialliset avuntarpeessa olevat ihmiset, jotka eivät koskaan ole tehneet kenellekään pahaa, voivat ainoastaan uneksia. Tietyssä mielessä voisi hieman kärkevästi, vaikka kylläkin täysin oikeutetusti sanoa, että kuolemantuomion langettamisella näille moninkertaisille rikoksen uusija -hirviöille olisi jo voitu pelastaa monen lapsen elämä.
Sinä päivänä, kun siis kunnian ja omantunnon kautta voin sanoa, että maassani, ja tämä koskee kaikkia Euroopan maita, lapsia ja viattomia kansalaisia suojellaan ja turvataan riittävästi ja että kaikkein vaarallisimpia rikollisia rangaistaan kyllin ankarasti, sinä päivänä olen täysin vakuuttuneena mukana äänestämässä mistä tahansa kuolemanrangaistuksesta, mutta tällä hetkellä ei asia suureksi pettymyksekseni vielä ole näin.
Päiväntasaajan Guinea

Ferrer
Arvoisa puhemies, sorto, jonka kohteeksi bubi-kansa on joutunut Päiväntasaajan Guineassa Biokon saaren sekavien tapahtumien vuoksi viime tammikuussa, kidutukset, joiden kohteeksi on joutunut 117 bubi-heimon jäsentä syytettyinä terrorismista, separatismista ja maanpetoksesta, pitkät tuomiot ja 15 ihmisen tuomitseminen kuolemaan summittaisessa oikeudenkäynnissä, jossa ei ollut minkäänlaisia hyväksyttäviä takeita oikeudenmukaisesta käsittelystä, ansaitsevat tämän parlamentin yksimielisen tuomion ja paheksunnan.
Emme voi kuitenkaan rajoittua vain tuomitsemaan passiivisesti, vaan meidän on näiden tapausten ja erityisesti kuolemantuomioiden vuoksi omaksuttava aktiivinen asenne.
Tämän vuoksi meidän on vaadittava painokkaasti, että kuolemantuomioita muutetaan ja tarkistetaan oikeudenmukaisin perustein ne tuomiot, joihin on päädytty. Samanaikaisesti, koska uskomme, että Päiväntasaajan Guinean kansalla on oikeus elää demokratiassa ja saada takuut ihmisoikeuksien kunnioittamisesta - mihin presidentti Obiang sitoutui vieraillessaan puheenjohtaja Santerin luona viime syksynä - meidän on kuitenkin vaadittava painokkaasti komissiota keskeyttämään yhteistoimintaohjelmat kyseisen maan kanssa, ymmärrettävästi humanitaarista apua lukuun ottamatta, ellei maa etene hyväksyttävällä tavalla demokratisoinnin tiellä.
Sillä vain näin tekemällä, vain vastaamalla voimakkaasti Päiväntasaajan Guinean hallitukselle, autamme tuon maan kansaa saamaan uudelleen vapautensa ja arvokkuutensa ja Euroopan unionia palauttamaan uskottavuutensa ihmisten mielissä.

Vallvé
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, se, mitä tapahtuu Päiväntasaajan Guineassa, on pitkää mielettömyyksien historiaa tässä entisessä Espanjan siirtomaassa. Nyt asioiden tila on saavuttanut erityisen vakavan vaiheen, kun 15 ihmistä on tuomittu kuolemaan ja lisäksi huomattavan suuri määrä ihmisiä yli 20 vuodeksi vankilaan.
Tässä yhteydessä syytetään bubi-heimon jäseniä, jotka asuvat osassa Päiväntasaajan Guinean aluetta. Oikeusprosessissa, joka on käyty Päiväntasaajan Guineassa, ei ole ollut pienintäkään merkkiä luotettavuudesta, mistä on osoituksena joidenkuiden länsimaisten toimittajien maasta karkottaminen, koska heidän välittämänsä tieto ei mahdollisesti miellyttänyt vallanpitäjiä.
Tämän vuoksi yhdyn siihen, mitä rouva Ferrer sanoi: on välttämätöntä, että Euroopan unioni asettaa ehdot sille avulle, jota se antaa maan demokratisoinnille, ja siten se saavuttaa arvostusta Afrikan maissa ja erityisesti Päiväntasaajan Guineassa.

Pons Grau
Arvoisa puhemies, valitettavasti tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun parlamentin on lausuttava käsityksensä Päiväntasaajan Guinean tapahtumista.
Siitä ei ole kauaakaan, kun juuri tämä parlamentti toi julki samanlaisia tilanteita demokratian ja ihmisoikeuksien puuttumisesta kyseisessä maassa ja kun Euroopan unionin yhteistyö sen kanssa keskeytettiin.
On myös totta, että Malabon hallitus on aina ollut taitava antamaan vääriä lupauksia, ja se on usein onnistunut vakuuttamaan länsimaiset viranomaiset petollisuudellaan. Se onnistui vakuuttamaan jopa Ranskan hallituksen demokratisointihalukkuudellaan ja hankkimaan osakseen komissaari Pinheiron ja jopa puheenjohtaja Santerin ymmärtämystä ja saamaan heidät poistamaan pakotteet, jotka parlamentti oli pannut alulle.
Nyt huomaamme, että tuo komissaarin ja komission puheenjohtajan teko oli varsin hätiköity, eikä siinä otettu huomioon parlamentin päätöstä. Nyt olemme kafkamaisessa tilanteessa, jossa 16 ihmistä on tuomittu kuolemaan - onneksi tuomioita ei vielä ole pantu täytäntöön, vaan syytetyt ovat jääneet hallituksen panttivangeiksi.
Meidän ensimmäisen tekomme on oltava kiirehtiä ja painostaa kuolemantuomioiden peruuttamista ja tuon korvikeoikeudenkäynnin uusimista, jossa on kansainvälisten järjestöjen mukaan hyökätty kaikin tavoin oikeudellista tasapuolisuutta vastaan. Ja palatakseni lähtökohtaan, arvoisa puhemies, pyydän toistamiseen, että yhteistyö tämän maan kanssa jäädytetään epäröimättä - lukuun ottamatta hätäapua ja humanitaarista apua - siihen saakka kunnes aletaan kerta kaikkiaan edetä ratkaisevin askelin kohti demokratiaa.

Hory
Arvoisa puhemies, heti teloituksia koskevan lykkäämisvaatimuksemme jälkeen joudumme jälleen kerran, ikävä kyllä, valittamaan Päiväntasaajan Guineassa järjestetyn oikeudenkäynnin tuomioita, joissa 15 henkilöä tuomittiin kuolemaan.
Jos harkitsemme tarkemmin asiaa, onko moraaliselta näkökannalta katsottuna riittävää esittää valituksia tai edes keskeyttää kehitysapua, josta tälle maalle ei ole paljoakaan hyötyä? Radikaalien mielestä tällaisista julmuuksista on välittömästi rangaistava, ensiksi katkaisemalla kaikki kansainväliset suhteet. Jotta unioni voisi turvautua tähän pakotteeseen, sillä olisi kuitenkin oltava käytössään diplomaattisia keinoja. Sen suhteet Afrikkaan eivät myöskään saisi olla pienin yhteinen nimittäjä entisten siirtomaavaltojen kahdenvälisessä diplomatiassa.
Siksi meidän on ehdottomasti äänestettävä kompromissipäätöslauselmasta, jotta voimme painostaa voimakkaasti Päiväntasaajan Guineaa kumoamaan annetut tuomiot ja jotta se ei turvautuisi aikaisempiin julmiin väkivaltaisuuksiin ja totalitarismiin, josta tämä maa kärsi kaksikymmentä vuotta sitten.
Muiden asioiden osalta ja kaikissa muissa tapauksissa unionin lykkäämishankkeelle antama tuki on paras mahdollinen tapa kaikenlaisista mielivaltaisuuksista kärsivien uhrien auttamiseksi.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, Guinean kansa on kärsinyt diktatuurista jo 30 vuotta, ja juuri Euroopan unioni on ottanut käyttöön demokratiaehdon tärkeäksi työkaluksi suhteissaan ryhmään eri maita ollakseen esimerkkinä muille valtioille tinkimättömästä halustamme auttaa uudenlaisen kansainvälisen järjestyksen aikaansaamisessa.
Kaikki käytyä oikeudenkäyntifarssia ympäröivät olot ovat todella epäilyttäviä, eikä itse syyn lähtökohdasta ja kehityksestä ole selvyyttä. Siksi olemme sitä mieltä, että langetetuilla tuomioilla ei ole minkäänlaista oikeutusta.
Tässä mielessä Päiväntasaajan Guinean demokraattinen oppositio luottaa täysin Euroopan unioniin, koska se näkee Päiväntasaajan Guinean kansan täydellisen epäluottamuksen sitä tietä kohtaan, jota kutsuisimme painostusdemokraattiseksi. Kuten on ymmärrettävissä, demokratian saavuttamisen tiellä ilmenee vaarallisia houkutuksia turvautua väkivaltaan, ellei Päiväntasaajan Guinean demokratian palauttamisessa ilmene perusteellista käännettä.
Siksi olen sitä mieltä, että Euroopan unionilla on tällä hetkellä ainutlaatuinen tilaisuus tarjoutua tekemään demokratian vaatimukseen vedoten, tiukkana suhteessa diktaattoriin ja mahdollisimman nopeasti - ja nimenomaan katse kesän jälkeen toimitettaviin seuraaviin vaaleihin suunnattuna - kaikki se, minkä se voi tehdä tuomioiden muuttamisen lisäksi myös demokratian palauttamiseksi, jotta tuolla niin kovia kokeneella mantereella alkaisi olla toivoa ihmisoikeuksista ja demokratiasta.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, puhuimme hetki sitten kuolemantuomiosta. Oikeudenkäyntifarssissa Päiväntasaajan Guineassa 15 ihmistä on tuomittu kuolemaan ja 117: aa ihmistä on kuulusteltu ja heidät on tuomittu kidutuksen lisäksi erilaisiin rangaistuksiin.
Tämä on ollut tulos oikeudenkäynnistä, joka on toteutettu ilman minkäänlaista oikeusturvaa, ja se paljastaa ne demokraattisten oikeuksien rajoitukset, joiden keskellä Guinean kansa elää, erityisesti bubi-kansa, joka asuu Biokon saarella, jonne nämä ihmiset kuuluvat. Myös tällä heimolla on oikeus demokratiaan, omaan kulttuuriinsa ja poliittisiin oikeuksiinsa.
Euroopan unioni voi vielä ryhtyä toimiin ja antaa signaaleja, joilla pelastetaan näiden ihmisten henki ja vaikutetaan siihen, että Päiväntasaajan Guineassa perustetaan demokraattiset oikeudet takaava hallitus. Tähän meillä on työkalu käsissämme: Euroopan unionin Päiväntasaajan Guinealle antaman yhteistyöavun keskeyttäminen humanitaarista hätäapua lukuun ottamatta, ellei maa täytä demokratiaehtoa.
Tämän vuoksi pyydän Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta kannatusta tälle päätöslauselmalle, jolla autetaan pelastamaan näiden ihmisten henki ja palauttamaan demokratia Päiväntasaajan Guineaan.

Carnero González
Arvoisa puhemies, me kaikki tiedämme, että Päiväntasaajan Guinea on diktatuuri, jossa ei kunnioiteta ihmisoikeuksia ja jossa on juuri saneltu 15 kuolemantuomiota, mutta kysymys kuuluu, kuinka vältytään tämän jatkumiselta?
Miksi puheenjohtaja Santer vastaanotti Obiangin viime syksynä? Mitkä hallitukset vaativat sitä häneltä? Miksei Päiväntasaajan Guineaan sovelleta Lomén yleissopimuksen 5 artiklaa? Nämä ovat kysymyksiä, jotka vaativat vastauksia heti ja selviä vastauksia. Yhteistyö on tietenkin keskeytettävä. Päiväntasaajan Guinea ei voi olla normaalina osapuolena Lomén yleissopimuksessa. Mutta on hallituksia, joiden pitäisi omaksua myönteinen asenne toimiakseen niiden Päiväntasaajan Guineassa olevien monikansallisten taloudellisten etujen vastaisesti, joihin perustuu presidentti ja diktaattori Teodoro Obiangin tämänhetkinen asenne.
Ja tämän vuoksi meidän on kehotettava kahden maan, Espanjan ja Ranskan, hallitusta vastaamaan selkeästi.
Ovatko nämä maat valmiit toimimaan historiallisen vastuunsa mukaisesti Guinean demokratian puolesta? Sitä me niiltä vaadimme.

Marinho
Arvoisa puhemies, parlamentti on yli kymmenen vuoden ajan seurannut lähes kuukausittain Indonesian poliittista tilannetta ja erityisesti Itä-Timorin sorretun ja vainotun kansan dramaattista tilannetta; on myös muistettava, että Yhdistyneiden kansakuntien oikeuden mukaan tuo alue on muodollisesti Portugalin hallinnon alainen.
Aiemman osallistumisensa tähden parlamentilla onkin kiistaton oikeus taas kerran allekirjoittaa ja tuoda Euroopan poliittiseen tietouteen uutinen Itä-Timorin tapahtumista ja vaatia tilanteeseen kiireellistä ratkaisua. Olemmehan vakuuttuneita siitä, että se sitkeys ja peräänantamattomuus, jota olemme osoittaneet estäessämme maailmaa unohtamasta yhtä pisimmistä ja vaikeimmista kamppailuista demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta, muodostaa poliittisen perustan kiistattomalle kansainväliselle solidaarisuudelle rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi Itä-Timorin ongelmaan.
Tahtoisin myös tähdentää, että Indonesian kansanliikkeen ja vastarinnan harjoittama painostus, jolla on osoitettu harvinaista poliittista tasapainon ja terveen järjen tajua, on diktaattori Suharton kukistuttua saanut uudet vallanpitäjät antamaan sarjan julistuksia, jotka tosin ovat ristiriitaisia, mutta jotka kaikesta huolimatta antavat toivoa tunnelin päässä näkyvästä valosta.
Jotta tilanne voitaisiin vielä ratkaista demokraattisesti ja ilman tarpeetonta väkivaltaa, kaikki aloitteiden allekirjoittajat vaativat ensimmäisenä ehtona ongelmien ratkaisemiseksi historiallisen timorilaisen kansanjohtajan Xanana Gusmãon vapauttamista. Olemme vakuuttuneita siitä, ettei kukaan voi paeta menneisyyttä ja että Indonesian uudet viranomaiset joutuvat väistämättä vapauttamaan hänet ennemmin tai myöhemmin.

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, täysistunnossa nousee jälleen kerran esiin Timorin ongelma. Tällä kertaa - siltä näyttää - avoimemmassa ja toiveikkaammassa poliittisessa tilanteessa. Indonesian uusi presidentti on alkanut vapauttaa poliittisia vankeja ja ensimmäistä kertaa Indonesian hallitus hyväksyy nyt ajatuksen Timorin ongelman ratkaisemisesta sellaisin ehdoin, jotka kunnioittavat Timorin etuja.
Kansainvälinen yhteisö, etenkin Yhdysvallat, on liittänyt Timorin poliittiseen päiväjärjestykseensä, ja ilokseni myös Cardiffin Eurooppa-neuvosto otti kantaa Timorin ongelmaan vakuuttaessaan, että Timorin tilanteeseen on välttämätöntä löytää oikeudenmukainen ja hyväksyttävä ratkaisu. Olemme iloisia tuosta kannanotosta ja toivomme, että ongelmaan voidaan näin löytää ratkaisu.
Olisi kuitenkin tärkeää, että Xanana Gusmão vapautettaisiin. Se olisi poliittinen signaali, ja mielestäni Euroopan unionilla voisi olla tässä kysymyksessä merkittävä poliittinen tehtävä, sillä Xanana ei ole tavallisiin rikoksiin syyllistynyt vanki. Tavallisia rikollisia ovat vain ne, jotka ovat tappaneet puolustuskyvyttömiä ja aseettomia nuoria Dilin hautausmaalla, tavallisia rikollisia ovat ne, jotka yhä tappavat niitä mieltään osoittavia nuoria, jotka taistelevat oikean asian puolesta. Xanana Gusmão on poliittinen vanki, joka on vapautettava, ja hänen vapauttamisensa olisi tärkeä poliittinen signaali.

De Melo
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Portugalilla ja Euroopan parlamentin portugalilaisilla jäsenillä on menneisyyteen ja nykyisyyteen kuuluvista syistä poliittinen ja moraalinen velvollisuus korostaa tätä Euroopan unionin aloitetta, jonka pyrkimyksenä on turvata Yhdistyneiden kansakuntien päätösten toteuttaminen kaikilta osin, kansainvälisen oikeuden noudattaminen ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen Itä-Timorissa. Tähän mennessä Indonesian uusi hallitus ei ole tehnyt mitään Itä-Timorin kansan ja sen poliittisen johtajan Xanana Gusmãon vapauttamiseksi, ja vapautensa puolesta taistelevan kansan rauhanomaiset ja lailliset mielenilmaukset tukahdutetaan edelleenkin väkivalloin.
Iloitsemme Cardiffin Eurooppa-neuvoston omaksumasta kannasta Itä-Timorin ongelmaan ja pyydämme Euroopan parlamenttia vahvistamaan tuon kannan, joka tuomitsee Indonesian nykyisen hallituksen.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, Itä-Timorin kansa on vastustanut sankarillisesti sotilasmiehitystä, ja Indonesian kansa on nyt yhtynyt tuohon vastarintaan taistelussaan diktatuuria vastaan. Diktaattori on kukistettu. On välttämätöntä, että diktatuurikin kukistuu ja sotilasmiehitys loppuu, jotta Timorin luovuttamaton itsemääräämisoikeus voi muuttua todeksi.
Omasta puolestamme meidän on nyt vain jatkettava painostusta, jolla olemme pakottaneet Euroopan parlamentin harjoittamaan painostusta tässä asiassa. Aiemmin olimme yksin, tai lähes yksin, mutta Timorin kansan kieltäydyttyä antamasta periksi kansanmurhasta huolimatta meitä on nyt enemmän. Euroopan parlamentissa, Euroopan neuvostossa, Yhdysvalloissa, muualla. Meidän on vain pysyttävä lujina. Jo siksikin, ettei Indonesian ja Itä-Timorin ongelma supistuisi pelkäksi taloudelliseksi rahoitusongelmaksi, jossa Euroopan unioni, Kansainvälinen valuuttarahasto ja muut elimet pyrkivät antamaan sellaista apua, joka auttaa lähinnä niitä itseään. On myös kunnioitettava kansainvälistä oikeutta ja itsemääräämisoikeutta, joka on ollut ja on yhä kaikkein keskeisin kysymys tässä asiassa.

Newens
Arvoisa puhemies, tuskin missään muualla maailmassa vuoden 1965 jälkeen on tapettu suurempaa väestömäärää tai suurempi väestö on kärsinyt räikeistä ihmisoikeuksien loukkauksista viranomaisten käsissä kuin joillakin Indonesian vallassa olevilla alueilla.
Itä-Timorissa on arvioitu kolmasosan väestöstä kuolleen Indonesian maahanhyökkäyksen jälkeen vuonna 1975. Nyt kun talouden romahdus on pakottanut presidentti Suharton eroamaan, on perustavasta muutoksesta vihdoinkin toivoa. Presidentti Habibie on luvannut uudistuksia ja armeija, jonka moraali on alhainen ja joka on jakautunut kriisin seurauksena, on alkanut harjoittaa jonkin verran itsehillintää ollessaan tekemisissä opposition mielenosoitusten kanssa. Jotkin kertomukset viittaavat vakavan ruokapulan mahdollisuuteen, mikä voisi luoda valtavia väkivaltaisuuden aaltoja. On elintärkeää, että presidentti ryhtyy välittömiin toimiin ratkaistakseen kysymyksiä, jotka voivat laukaista selkkauksia, jotka ehkä suuntautuvat kiinalaisiin, jotka ovat jo olleet uhreja. Se tarkoittaa, että poliittiset vangit on vapautettava välittömästi, erityisesti Xanana Gusmão ItäTimorissa, ja että tunnustetaan Itä-Timorin kansan oikeus itsehallintoon.
Aikaisemmin tällä viikolla, joukkojen osoittamasta itsehillinnästä huolimatta, jännitettä Dilissä lisäsi muualla tapahtunut siviilihenkilön ampuminen. Itse Indonesiassa väestö vaatii aidosti vapaita vaaleja, ja koska alle 30-vuotiaita kansalaisia on niin paljon, täysin uusia voimia voisi nousta esiin ottamaan osaa kauaskantoisiin muutoksiin, joiden meidän täytyy toivoa olevan rauhallisia.
Suuressa taloudellisessa kriisissä kauhistuttavan katastrofin vaara on huomattava, mutta ilman laajoja poliittisia muutoksia se on vieläkin huomattavampi. Euroopan unionin on tuettava muutosta ja kaiken sorron täydellistä loppumista. Sen on valmistauduttava takaamaan, että sen erittäin huomattavaa taloudellista tukea käytetään helpottamaan muutosta. Pyydän parlamenttia tukemaan tätä päätöslauselmaa.

Bertens
Arvoisa puhemies, vihdoinkin Indonesiassa ilmenee tilaisuus uudistuksiin ja demokratisointiin. Indonesian sotilasjohdon eilen esittämät anteeksipyynnöt 21-vuotiaan pojan surmaamisen johdosta ovat merkkinä muutoksista. 15 itätimorilaisen poliittisen vangin vapauttaminen jo tässä vaiheessa on toinen myönteinen merkki. Tarvitaan kuitenkin luonnollisesti enemmän.
Meillä on nyt tilaisuus ratkaista pysyvästi tämä Itä-Timorin pitkällinen selkkaus. Kansainvälistä painostusta on kuitenkin päämäärän saavuttamiseksi kyllä jatkettava. Uuden presidentin, Habibien, lupaukset erityisistä Itä-Timoria koskevista säännöistä ovat hyviä, mutta eivät tarpeeksi laajakantoisia. Itsemääräämisoikeus on taattava, poliittiset vangit vapautettava ja ihmisoikeuksien loukkaukset tutkittava. Ainoastaan nän luodaan pohja nämä erimielisyydet kestävälle ratkaisulle.
Indonesian presidentin ei toistaiseksi pidä pitää itseään rikkaana; ainoastaan todella syvälle menevillä uudistuksilla voidaan luoda pohja kansan ja sijoittajien luottamukselle ja terveen talouden ja hyvinvoinnin puitteet kansalaisille - mutta rauhallisesti.

Ainardi
Arvoisa puhemies, Indonesian demokraattiset voimat ovat onnistuneet kukistamaan diktaattori Suharton. Ne ovat pakottaneet uuden hallituksen toteuttamaan ensimmäiset poliittiset ja taloudelliset uudistukset. Nämä ovat kuitenkin vielä pieniä aukkoja, joita demokraattiset voimat pyrkivät laajentamaan. Niiden pihtien ote, jotka estivät kaiken sanan-, tiedotuksen- ja kokoontumisvapauden, on löystymässä. Ammattiyhdistysliikkeen jäseniä ja poliittisia vastustajia on vapautettu. Tämä poliittinen avautuminen on kuitenkin rajallista ja poliittisten vankien vapauttaminen suhteellista, koska siihen ei kuulu Suharton vuonna 1965 kuolemaan tuomitsemia kommunistivankeja tai niitä, jotka tuomittiin Itä-Timorin miehityksen vastustamisen takia.
Ryhmämme tukee täysin demokraattisia voimia niiden taistelussa todellisen taloudellisen ja poliittisen muutoksen puolesta, joka murtaa Suharton klaanin taloudellisen ja rahoituksellisen vallan ja vastaa kansan tarpeisiin. Pyydämme myös vapaiden ja demokraattisten vaalien järjestämistä sekä kaikkien poliittisten vankien vapauttamista ketään unohtamatta ja erityisesti niiden vapauttamista, jotka ovat olleet kuoleman käytävissä jo 32 vuoden ajan ja jotka ovat kotoisin Itä-Timorista, kuten Gusmão.
Olen tyytyväinen siitä, että ryhmämme esitys on sisällytetty yhteiseen päätöslauselmaan ja että Eurooppa-neuvosto on vaatinut 15. ja 16. kesäkuuta Cardiffissa kaikkien poliittisten vankien vapauttamista.

Hautala
Arvoisa puhemies, itätimorilaisilla on ollut Euroopan parlamentin varaukseton tuki. Nyt jos koskaan meidän täytyy myös toimia painokkaasti. Nyt olisi juuri oikea aika lähettää Euroopan parlamentin delegaatio Itä-Timoriin. Jos vieläkään ei onnistuta lähettämään virallista delegaatiota, niin se voi aivan yhtä hyvin olla epävirallinen, mutta on tärkeätä että sinne lähdetään. Meidän on päättäväisesti huolehdittava siitä, että Euroopan unionin budjetissa Itä-Timorille suunnatut varat todella käytetään niihin tarkoituksiin, joihin ne on merkitty, olipa sitten kyse kehitysyhteistyöstä tai humanitaarisesta avusta. On myös kohtuullista vaatia, että Euroopan unioni tukee Indonesian ja Itä-Timorin demokratialiikettä. Valitettavasti komission sisällä tuntuu olevan joitain ristiriitoja näiden budjettivarojen käytöstä. Pelkään, että tämä on ollut merkki siitä, että on haluttu pikemminkin huolehtia suhteista Indonesiaan, mutta juuri tällä hetkellä meillä on kaikki syyt olettaa, että on toimittava hyvin rohkeasti ja päättäväisesti.

McKenna
Arvoisa puhemies, on selvää, että todellinen tavoite tässä on indonesialaisten poistaminen Itä-Timorin miehitetyltä alueelta ja itätimorilaisten oikeus itsehallintoon. Meidän on oltava tyytyväisiä joihinkin viime aikoina tapahtuneisiin myönteisiin asioihin. Esimerkiksi herra Berthu mainitsi, että oli historiallista saada anteeksipyyntö 21-vuotiaan opiskelijan traagisen ampumisen johdosta. Se osoittaa, että asiat edistyvät jossain määrin. Itätimorilaiset vastarintajohtajat ovat kuitenkin yhä vankilassa. Herra Gusmão on vapautettava ilman ehtoja. Olen myös sitä mieltä, että kaikki poliittiset vangit on vapautettava. On aivan selvää, että heidät vangittiin väärin perustein alun alkujaan: he taistelivat itsehallinnon puolesta, heidän ihmisoikeuksiaan on loukattu kerta toisensa jälkeen, ja heidät on todellakin vapautettava, koska he ovat olleet vankilassa pitkän aikaa ilman muuta todellista syytä kuin se, että he ovat puolustaneet oikeuttaan itsehallintoon.
Haluaisin myös kiinnittää huomiota toiseen seikkaan, jota on tutkittava, nimittäin monien kiinalaisten naisten raiskaamiseen Jakartassa kansannousun aikaan. Sitä on tutkittava myös. Se on kauhistuttava asia.
Tsad

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, joissakin Afrikan maissa asiat eivät ole hyvin. Muutama vuosi sitten vallitsi vielä käsitys, että tasapaino ja demokratia ja ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen kunnioittaminen leviäisivät yleisesti myös suurimpaan osaan Afrikkaa, mutta huomaamme yhä enenevässä määrin, että joudumme taas tekemään kriittisiä huomautuksia yhä useamman Afrikan maan kohdalla. Niiden joukkoon lukeutuu nyt myös Tsad.
Puolueryhmäni ei halua etukäteen hylätä kyseisten kolmen öljy-yhtiön suunnitelmia rakentaa öljyputkisto Tsadiin ja Kameruniin. Jos Maailmanpankin johdon alaisuudessa voidaan täyttää kaikki välttämättömät sosiaaliset ja ympäristöä koskevat vaatimukset, ei tietenkään ole paikallaan evätä kyseisiltä mailta sellaisen hankkeen taloudellista hyötyä ja etua, kun samalla monet muutkin maat voivat hyötyä öljyntuotannosta.
Havaitsemme kuitenkin kyllä, että tietyillä alueilla Tsadissa on syntynyt hyvin suuria ongelmia, koska kokonaisia kyliä on tämän hankkeen vuoksi näköjään siirrettävä ja ihmiset menettävät asuin- ja oleskelupaikkansa. Havaitsemme lisäksi, että poliitikkoja, kuten herra Yorongar, pidätetään, koska he puolustavat näiden ihmisten etuja. Jos kysymys sitten on vielä vähemmistöistä, jotka Tsadissa tämän osalta elävät paineen alla jo ennestäänkin, ja jos näemme painostuksen vain lisääntyvän, nousee synkkänä esiin kuva Nigerian ongelmasta, Okoni-maasta, Ken Saro-Wiwan pidätyksestä ja kuolemasta. Tsadissa uhkaa tapahtua pienessä mittakaavassa sama, mikä Nigeriassa tapahtui suuressa mittakaavassa.
Tällä päätöslauselmalla emme tahdo vielä langettaa ankaraa tuomiota, mutta antaa kylläkin erittäin selvän merkin Tsadin hallitukselle ja myös kyseisille öljy-yhtiöille, että ne eivät seuraisi Nigerian esimerkkiä, että ne osoittaisivat kunnioittavansa demokratiaa ja ihmisoikeuksia, että, ja nyt puhuttelen tietysti etenkin hallitusta, herra Yorongar vapautettaisiin välittömästi, että he keskustelisivat myös kaikkien muiden aktivistien kanssa, jotka ovat huolissaan asianomaisista vähemmistöryhmistä, antaen heille tilaisuuden esittää ongelmansa parlamentissa ja että he eivät valitsisi sorron ja pidätysten tietä tai jotain vielä pahempaa. Se on tämän päätöslauselman tarkoitus. Pyydämme komissiota ja neuvostoa toimimaan tämän päämäärän saavuttamiseksi. Toivon hartaasti, että voimme Tsadissa aikaisessa vaiheessa estää sen, mikä ehkä muutoin uhkaisi mennä hyvin huonosti.

Telkämper
Arvoisa puhemies, olemme keskustelleet täällä jo useaan otteeseen Tsadin ihmisoikeusloukkauksista. Toivoimme, että tilanne siellä muuttuisi sen jälkeen, kun presidentti oli vakuuttanut meille lokakuussa 1997 tapahtuneiden ihmisoikeusloukkausten jälkeen, etteivät ne enää toistuisi. Tämän vuoden maaliskuussa yhteensä 100 siviiliä ja kylänvanhinta joutui turvallisuusjoukkojen toimeenpaneman joukkomurhan kohteeksi.
Tuoreimman ihmisoikeusloukkaustapauksen jouduimme toteamaan Brysselissä pidetyn Euroopan parlamentin järjestämän toisen P7 (Poorest Seven) -huippukokouksen yhteydessä. Perjantaina klo 9.30 erään Tsadin parlamentin jäsenen oli määrä puhua siellä Doban alueen öljyhankkeesta. Tämä tsadilainen kollegamme, herra Yorongar, oli kutsuttu klo 9.30 oikeuden eteen, missä hänen pidätystään päätettiin jatkaa. Hän on ollut pidätettynä 3. kesäkuuta lähtien juuri sen vuoksi, että hän on arvostellut tätä hanketta. Hankkeella on määrä perustaa 300 öljynporauskohdetta Tsadin eteläosaan ja 170 km pitkä öljyputkisto Tsadiin ja 700 km pitkä putkisto Kameruniin. Käsityksemme mukaan ei ole riittävästi arvioitu hankkeen sosiaalista hyväksyttävyyttä eikä paikallisväestöä ole otettu huomioon sen toteutuksessa. Myöskään ympäristön kannalta ei ole ryhdytty riittäviin varotoimiin. Emme periaatteessa ole hanketta vastaan, mutta olisi taattava demokraattinen kehitys, väestön osallistuminen ja ympäristönormien noudattaminen, joita Maailmanpankkikin vaatii.
Maailmanpankki on varannut 55 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Tsadille ja 58 miljoonaa Kamerunille ja ilmoittanut perustavansa niillä työpaikkoja. 4 000 työpaikkaa alueella, jolla elää 28 000 ihmistä omavaraistaloudessa, eivät voi olla tätä aluetta palvelevia työpaikkoja. Jos ympäristöön voi päästä päivittäin 8 000 litraa öljyä öljyvuotojen seurauksena, silloin nämä ympäristövaikutusten arvioinnitkaan eivät voi olla riittäviä.
Pyydämme sekä Maailmanpankkia että EU: ta samoin kuin Shelliä, Exxonia ja Elfiä harkitsemaan vielä uudelleen tätä hanketta ja viemään sitä eteenpäin vain siinä tapauksessa, että ihmisarvoinen tilanne pystytään takaamaan.

Hory
Arvoisa puhemies, Tsad on valitettavasti itsenäistymisestään lähtien joutunut vallankaappausten, väkivaltaisuuksien ja niin sanotun sisällissodan, jossa vastakkain ovat vain hyvin pienet sotilasjoukot, kierteeseen. Tämän dramaattisen tilanteen ajateltiin ja sanottiin johtuvan Tsadin, joka on yksi maailman kehittymättömimpiä maita, äärettömästä köyhyydestä. Nyt sitten onkin puhjennut uusia väkivaltaisuuksia, siviilien joukkomurhia, opposition edustajien, lehtimiesten ja ihmisoikeustaistelijoiden pidätyksiä ja monenlaista painostusta.
Tällä kertaa syy on eri. Tsadin mullistukset voivat johtua maan mahdollisista rikkauksista. Tsadin maaperän sanotaan haisevan öljyltä. Amerikkalaiset ja eurooppalaiset yhtiöt johtavat yhdessä öljyntuotantohanketta, ja Tsadin viranomaiset ovat kieltäneet kaiken vastustuksen.
Kuten rouva Maij-Weggen totesi, kyse ei ole maan jyrkästä tuomitsemisesta vaan tiukan varoituksen antamisesta sille. Oppositiota edustava parlamentin jäsen Yorongar, jonka olisi pitänyt tulla keskustelemaan kanssamme väestön tätä hanketta koskevista varauksista, on pidätetty, ja tätä emme voi hyväksyä. Meidän on käytettävä hyväksemme Lomén yleissopimuksen välineitä ja kaikkia komission painostuskeinoja, mutta myös parlamentin kansainvälistä asemaa vaatiaksemme Tsadin hallitusta vapauttamaan vangitut henkilöt ja saavuttaaksemme sen, että asianomaisten yhtiöiden hankkeita valvotaan todella demokraattisesti.

André-Léonard
Arvoisa puhemies, käytin yli vuosi sitten täällä parlamentissa puheenvuoron tuomitakseni räikeät ihmisoikeusloukkaukset Tsadissa, joka on kärsinyt 30 vuoden ajan sodasta ja erilaisista väkivaltaisuuksista. Tsadin johtajien antamista ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevista lupauksista huolimatta tilanne on vain pahentunut ja on tänään erityisen huolestuttava. Lehtimiehiä syytetään kunnianloukkauksista ja vangitaan, koska he ovat ilmoittaneet julkisesti poliittisten vastuuhenkilöiden tekemistä kavalluksista. Parlamentin jäsen Yorongar on pidätetty näiden samojen syiden takia.
Tsadin hallituksen on tiedettävä, ettei se voi rangaistuksetta jatkaa tätä painostuspolitiikkaa. Sen on tämän lisäksi lopetettava sotilaalliset toimet maan eteläosissa, ja jos maa haluaa jatkaa öljyntuotantohanketta, se voi tehdä niin vain siinä tapauksessa, että se kunnioittaa ihmisoikeuksia sekä noudattaa ympäristönsuojelumääräyksiä. Jos näin ei tapahdu, on harkittava rangaistuksia, koska unioni ei voi loputtomasti ummistaa silmiään tässä Lomén yleissopimuksen piiriin kuuluvassa maassa tapahtuneilta julmuuksilta.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, yli kymmenen vuotta sitten vastaanotin sanomalehden toimituksessa päivittäin uutissähkeitä Hussein Habrén ja herra Debryn välisestä titaanien taistelusta, jota Libya vaihtelevasti ja joskus Ranskakin tukivat, sillä Auson alueella oli mineraaleja, jotka odottivat hyödyntäjäänsä. Vähän aikaa sitten maan tilanne tasapainottui jonkin verran Debryn alaisuudessa, mutta ikävä kyllä, arvoisa puhemies, maa on edelleen viidentenä köyhimpien maiden listalla; on ymmärrettävää, että sellainen maa tahtoo hyödyntää lähteitään. Sen tähden eräs kansainvälinen yhteenliittymä on yhteistyössä asiaankuuluvien järjestöjen kanssa tehnyt ehdotuksen, jolle Maailmanpankin on annettava viimein hyväksyntänsä. Tätä hanketta toteutettaessa, niin minulle on vakuutettu, käytetään erittäin ajanmukaista tekniikkaa, joten ei voi käydä samoin kuin Nigeriassa. En voi kuitenkaan välttyä siltä vaikutelmalta, että tätä hanketta koskevat mielipiteet kärsivät siitä huolimatta Nigerian draaman kielteisistä vaikutuksista. Mielestäni juuri Maailmanpankin osallistuminen on takeena hankkeen kelvolliselle toteuttamiselle.
Arvoisa puhemies, olen vasta kuullut luotettavasta lähteestä, että kaksi vangittua lehtimiestä on vapautettu. Tietenkin esitän vetoomuksen myös edustajakollegamme vapauttamiseksi. Olisi kuitenkin hyvä, arvoisa puhemies, jos yhteydet tähän maahan voisivat tapahtua AKT: n kautta. Mitä AKT-valtuuskunta sitten tekee, jos se ei oikealla hetkellä käy oikeanlaista keskustelua? Olen muuten sitä mieltä, arvoisa puhemies, että tätä päätöslauselmaa ei ole perusteltu molemmilta puolin, enkä siksi voi äänestää sen puolesta.
Pakistan

Van Dam
Arvoisa puhemies, Sokrates sai juoda myrkkymaljan, koska hänen väitettiin loukanneen jumalia. Moinen syyte oli hänen aikanaan hyväksyttävä keino tuomita sellainen henkilö, jonka kanssa oltiin epäsovussa. Jumalien pilkkaamisesta seurasi kuolemanrangaistus. Vaikka Sokrates eli Kreikassa Antiikin aikaan, samankaltainen lainsäädäntö näyttää yhä edelleen olevan olemassa. Sillä tavoin Pakistanissa käytetään islamin lainsäädäntöä säännöllisesti henkilökohtaisten erimielisyyksien ratkaisemiseen. Yhden ainoan syytöksen perusteella, joka kohdistuu Muhammedin pilkkaamiseen, saattaa saada kuolemantuomion. Luonnollisesti sellainen uskontoon sidoksissa oleva laki on ristiriidassa oikeudentuntomme kanssa, ja haluaisimme mieluiten, että se peruutettaisiin. Meidän on joka tapauksessa asetuttava vastustamaan näiden lakien epätarkoituksenmukaista käyttöä, jonka nojalla syyttömiä kansalaisia voidaan tuomita kuolemaan.
Pakistan haluaa, että sitä kunnioitetaan uudenaikaisena kansakuntana, mutta se ei näytä edelleenkään yhtään välittävän alkeellisista oikeussäännöistä. Sellaisen maan, joka tahtoo kuulua kansainyhteisöön, on vähintäänkin osoitettava kunnioittavansa maa-aluellaan asuvia vähemmistöjä, joihin lukeutuvat uskonnolliset vähemmistöt. Vuonna 1991 Pakistanissa tulivat voimaan uskontoon sidoksissa olevat lait, jotka käytännössä muodostavat vakavan uhkan maan uskonnollisille vähmmistöille. Viime vuosina useita kristittyjä on vangittu, syytettyinä Muhammedin nimen väärinkäytöstä. Kiihkomieliset muslimit surmasivat osan heistä jo vankilassa. Kristityt eivät ole ainoita, joita tämä laki uhkaa. Myös muut ei-muslimit ja jopa muslimit, jotka kokevat uskonsa toisella tavalla kuin Ahmadyt, elävät alinomaisessa pelossa, että uskontolait houkuttelevat heidät ansaan.
Käytännössä nämä syytökset osoittautuvat aivan samalla tavoin kuin Antiikin aikoina käyttökelpoisiksi henkilökohtaisten erimielisyyksien ratkaisussa. Ne henkilöt, joita kerran on syytetty, voivat tuskin välttyä tuomiolta. Mainittakoon äskettäisenä esimerkkinä Ayub-Massih, jota hänen naapurinsa syytti jumalanpilkasta. Kyseisellä naapurilla oli hänen kanssaan jo vuosia riitaa maapalasesta. Hänet vangittiin ja ensimmäisen asteen tuomioistuin antoi hänelle äskettäin kuolemantuomion. Hän on sen jälkeen vedonnut korkeampaan oikeusasteeseen, mutta valitettavasti myös korkeampien tuomioistuinten tuomarit pelkäävät usein julistaa jumalanpilkasta syytettyä vapaaksi. Eräs tuomari, joka teki niin viime vuonna, murhattiin vähän aikaa sen jälkeen, luultavasti kyseisen asian takia.
Tällä viikolla tuli tietoon, että kristitty Shafik Massih joutui toukokuun lopulla syytteeseen jumalanpilkasta sähkön asennuksesta syntyneen riidan jälkeen. Tosin Pakistanissakin on paljon vastustusta näitä jumalanpilkkalakeja kohtaan. Omituista kyllä, lain puolesta mieltään osoittaneet muslimit saivat kuitenkin olla rauhassa, kun taas lakia vastaan protestoineet kristityt joutuivat turvallisuuspoliisin kovakouraiseen käsittelyyn.
Päätöslauselmassa, joka toivottavasti saa kohta Euroopan parlamentin laajan kannatuksen, tahdomme pyytää Pakistanin hallitusta peruuttamaan jumalanpilkkalain tai ainakin lieventämään sitä. Joka tapauksessa Pakistanin hallituksen on huolehdittava siitä, että kaikki kansalaiset saavat maassaan rehellisen oikeudenkäynnin.
Euroopan unionin ja Pakistanin yhteistyösopimuksessa, jota Euroopan komissio parhaillaan valmistelee, mainitaan sopimuksen perusedellytyksenä ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden kunnioittaminen. Pyydämme Euroopan komissiota kiinnittämään tähän oikeudenloukkaukseen yhteistyösopimusta solmittaessa erityistä huomiota ja pitämään sitä myös sen jälkeen korostetusti silmällä.
Jos Pakistan täyttää nämä edellytykset, voidaan yhteistyötä Euroopan unionin ja Pakistanin välillä jatkaa. Jos Pakistan vastoin toivomuksia jättää ne ottamatta huomioon, pitää sillä olla seurauksensa Euroopan unionin ja Pakistanin välisille kauppasuhteille. Ei ole hyväksyttävää, että Euroopan komissio ylläpitää hyviä suhteita sellaiseen maahan, missä uskonnollisia vähemmistöjä järjestelmällisesti sorretaan ja syrjitään.

Lenz
Arvoisa puhemies, haluaisin jatkaa heti samasta aiheesta. Meitä eivät askarruta niinkään ydinkokeet kuin kaikki se paha, joka usein hiipii keskuuteemme hitaasti ja helposti, joka alkaa monesti vähin äänin, mutta päättyy usein ikävästi, nimittäin uskonnollisten vähemmistöjen syrjintä. Tämä pahuus ei ole lähtöisin vain valtionuskonnoista, vaan myös väärin ymmärretystä fundamentalismista, jossa käytetään hyväksi esimerkiksi ankarasti sovellettavaa jumalanpilkkalakia. Tällainen pahuus leviää parhaillaan Pakistanissa ja se on noussut selkeästi esiin katolisen piispan John Josephin kuoleman takia, mutta maassa vallitseva tilanne oli aiheena jo Saksan katolisten kirkkopäivien työryhmässä viime viikolla, ilman että kukaan edes aavisti, mitä vielä oli tulossa.
Vähemmistöt erottuvat omiksi ryhmikseen monien eri tekijöiden perusteella: kansallisuuserojen, erilaisten uskontojen, kielten sekä kulttuurien perusteella. Niistä löytyy aina myös jotakin yhteistä. Uskontoa väärinkäytetään mielipiteen- ja tiedonvapauden rajoittamiseen, tuomioistuimiin ja oikeuskäytäntöön vaikuttamiseen sekä perusteena poliisin ja fanaattisten ryhmien harjoittamalle väkivallalle. Haluamme ilmaista Pakistanin hallitukselle suuren huolemme vielä ennen Euroopan parlamentin kanssa yhteistyösopimuksesta käytävää neuvonpitoa, jota tosin on tällä hetkellä lykätty, mutta joka kuitenkin on edessä. Haluamme tukea kaikkia ponnisteluja lakien laatimiseksi siten, että niillä voidaan taata ihmisoikeudet, demokratiapyrkimykset ja oikeusvaltion asema ja että ne todella suovat uskonnonvapauden kaikille, jotka haluavat elää rauhanomaisesti omassa maassaan.
Minulle on kerrottu, että Pakistanin hallitus ryhtyisi asian vaatimiin toimiin. Varmaa on, että kuolemanrangaistukset on tällä erää lopetettu. Näin ollen meille olisi tärkeää tietää, että päätöslauselmamme nähtäisiin tuen osoituksena niille, jotka haluavat muokata Pakistanista nykyaikaisen valtion sen kieltämättä vaikeassa poliittisessa tilanteessa. Mieluiten kuitenkin ilman ydinpommia! Saanen tässä yhteydessä muistuttaa, että Pakistanin valtion perustaja Mohammed Ali Jinnah edusti ajatusta kaikkien uskontojen samanarvoisuudesta. Toivon, että nykyinen Pakistan ottaa tämän sydämen asiakseen!

Hallam
Arvoisa puhemies, sosiaalistiryhmän puolesta haluaisin ottaa lämpimästi vastaan tämän päätöslauselman. Tiedän, että kollegani Anita Pollack on Kaakkois-Aasian valtuuskunnan suojeluksessa ottanut tämän asian puheeksi monta kertaa vierailujensa aikana ja valtuuskuntakokouksissa Pakistanin viranomaisten kanssa.
Viime vuonna menin tapaamaan Euroopan unionin Pakistanin suurlähettilästä ja otin hänen kanssaan esiin monta tapausta. Silloin hänen vastauksensa oli: " Kuule, väestömme on kooltaan valtava, monta miljoonaa ihmistä, etkä sinä pysty ottamaan esille kuin kuusi tapausta." Viimeisten 12 kuukauden aikana on kuitenkin tullut päivänselväksi, että Pakistanin rikoslain pykälää 295c, jossa määrätään kuolemanrangaistuksesta, käytetään väärin: usein perheriitojen selvittämiseen, usein hyvin epäselvältä oikeudelliselta perustalta ja siten, että vaaditaan ainoastaan neljää todistajaa, ja usein kristittyjen ja muidenkin Pakistanissa asuvien vähemmistöryhmien vainoamiseen.
Jotkut kertomuksista siitä, mitä tapahtuu, kun nämä tapaukset tuodaan oikeuden eteen, ovat melko kauhistuttavia. Yhteen oikeusistuntoon ilmaantui joukko paikallisia ihmisiä, jotka alkoivat rakentaa hirsipuuta oikeussalin ulkopuolelle tehdäkseen täysin selväksi, että riippumatta siitä, mitä oikeudessa todella tapahtuisi, ihmiset tultaisiin hirttämään jälkeenpäin. Joten olemme vastatusten vakavan tilanteen kanssa.
Minä haluan kuitenkin saada voiton kotiin. Ensi kuussa keskustelemme kultteja ja lahkoja käsittelevästä Bergerin mietinnöstä. Ensi kuussa tarkastelemme ääri-islamilaisuutta käsittelevää Oostlanderin mietintöä. Toivoisin, että kun parlamentti tarkastelee näitä kahta mietintöä, toimimme järkevällä tavalla ja varmistamme, ettemme hyväksy mitään päätöslauselmaa tai julistusta, jota voitaisiin käyttää todisteena siitä, että me olemme täällä Euroopan unionissa kaikkea muuta kuin esimerkki, loistava majakka uskonnollisen suvaitsevaisuuden maailmassa.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, vuoden 1986 jumalanpilkkalain voimaantulosta lähtien Pakistanissa on kavennettu uskonnollisten vähemmistöjen, kristittyjen ja amadi-muslimien, kansalaisoikeuksia. Laissa on määrätty kuolemanrangaistus ja elinikäinen vankeusrangaistus profeetta Muhammedin nimen väärinkäytöstä, ja sitä sovelletaan armottomasti keinona uskonnollisten vähemmistöjen vainoamiseen.
Sharia-laki vuodelta 1991 koskee vain muslimeja ja antaa motiivin toisinajattelijoihin kohdistuviin mielivaltaisuuksiin, ja naiset, joista erityisesti muut kuin musliminaiset ovat joutuneet kärsimään fundamentalistisesta politiikasta, on rajattu kokonaan yhteiskunnan ulkopuolelle. Syrjintää aiheuttaa myös jakautunut vaalijärjestelmä. Olen saanut asiaa koskevaa tietoa toimessani Euroopan parlamentin SAARC-valtuuskunnan varapuheenjohtajana. Vaalijärjestelmän mukaan muslimien on mahdollista äänestää vain muslimiehdokkaita, vähemmistöihin kuuluvien vain omien ryhmiensä edustajia, ja mitä tästä seuraa: kristittyjen kyliin ei saada teitä, sähköä eikä vettä, ja puhtaan veden saanti voi olla jopa täysin mahdotonta. Jumalanpilkkalakia ei pidä vain lieventää, vaan se on saatava kokonaan poistetuksi. Edellytämme Pakistanilta, että se löytää jälleen tien valtionsa perustajan Mohammed Ali Jinnahin näkemyksiin ja toteuttaa viimein ihmisoikeudet.
Guinea-Bissau

Taubira-Delannon
Arvoisa puhemies, konflikti on jatkunut nyt jo 10 päivää eikä kukaan tiedä kummankaan osapuolen kuolleiden määrää.
Konfliktin syvenemisen vaikutukset ovat lohduttoman ennustettavia: kaupunkeja vaivaavat kulkutaudit, naapurimaita kauhistuttavat väestön siirtymiset, alueellinen epävakaus, jonka seuraukset ovat huolestuttavat.
Konfliktin kehys on myös surullisen tuttu, sille on ominaista köyhyys sekä opetuksen, terveydenhuollon ja muiden julkisten palvelujen puute.
Kuten Janus, köyhyys on kuitenkin kaksikasvoinen. Se edistää neuvokkuutta ja uutta yhteisvastuullisuutta, mutta samaan aikaan se myös valmistelee suotuisaa maaperää kaikenlaiselle salakuljetukselle. On totta, että kunnolliset elinolot eivät poista täysin salakuljetusta (tarvitsee vain katsoa huumekaupan kukoistamista Euroopassa ja muualla mustassa pörssissä); ne heikentävät kuitenkin osaksi maaperää, jolla salakuljetus lisääntyy.
Eräs konfliktin vakaudelle aiheuttamista suurimmista vaikeuksista ja merkittävimmistä uhkista on se, että se ammentaa voimansa vuosisataisista etnisistä solidaarisuuksista, vaikka Afrikan valtiot ovat alle 40 vuoden ikäisiä. Nämä syvään juurtuneet solidaarisuudet johtuvat pääasiassa siitä, että Euroopan sotaisan laajentumispyrkimyksen loppuvaiheessa harjoitettiin sellaista siirtomaiden vapautuspolitiikkaa, jossa painotettiin pikemminkin kartoille piirrettyjä geostrategisia linjoja kuin inhimillisten todellisuuksien huomioonottamista. Yhtenä viimeaikaisista syistä on ollut myös yhteisten kehityspolitiikkojen pysähtyneisyys.
Joka tapauksessa näiden maiden rajat on määrätty ja tunnustettu kansainvälisesti, emmekä voi ajatella, että Guinea-Bissaun konfliktin loppuminen ja rauhan palautuminen johtuvat yksinomaan demokraattisesti valituista valtionpäämiehistä, Senegalin valtionpäämiehestä ja Gambian valtionpäämiehen hyvistä toimista.
Parlamentin on käytettävä hyväkseen moraalista arvovaltaansa ja poliittista painoarvoaan siten, että Afrikan yhtenäisyysjärjestön kaltainen alueellinen järjestö voi puuttua tähän konfliktiin, taata tulitauon ja säilyttää rauhan.

Mendes Bota
Arvoisa puhemies, Guinea-Bissau kuului jo aiemmin maapallon kaikkein köyhimpiin maihin, ja sen vuoksi se oli usein ihanteellinen aihe dokumenttiohjelmissa, joissa käsiteltiin kolmannen maailman murheita. Jo 12 päivän ajan Guinea-Bissau, missä perustuslailliset vallanpitäjät liittolaisineen naapurimaista Senegalista ja Guineasta ovat ammusten ja konekivääreiden tulessa joutuneet vastaamaan maassa puhjenneeseen sotilaskapinaan, on ollut koko maailman tiedotusvälineiden etusivuilla.
Tulos ei voisi olla lohduttomampi: maan pääkaupunki on tuhoutumassa fyysisesti, väestö on paennut joukolla naapurimaihin, joidenkin uutisten mukaan Dakarissa on 6 000 pakolaista, Lissaboniin ja Kap Verdeen saapuu jatkuvasti uusia pakolaisia, elintarvikkeista ja lääkkeistä on huutava pula, siviiliuhreja on satoja, henkensä menettäneiden sotilaiden määrää ei edes tiedetä.
Aseellisen taistelun pitkittyminen osoittaa myös sen, että vaikka takaisinvaltaus on edennyt, se on ollut vaikeaa, mikä saattaa merkitä melkoista voimien tasapainoa. On saatava kiireesti aikaan molemminpuolinen tulitauko ennakkoehtona neuvotteluille. Nyt suunnitteilla olevien välitysyritysten määrää ei kuitenkaan juuri nyt pidä huomattavasti lisätä. Paikalla on jo tarkkailijoita Gambiasta, portugalinkielisten maiden järjestö OCP-LP on tarjoutunut toimimaan välittäjänä konfliktitilanteessa, tässä Euroopan parlamentin päätöslauselmassa vedotaan Euroopan unioniin ja YK: hon, jotta ne puuttuisivat tilanteeseen. Mutta kyse on afrikkalaisten välisestä konfliktista, joka afrikkalaisten on itsensä ratkaistava, ja sen tähden OAU on sopiva elin siihen tehtävään.
Guinea-Bissau on ollut jo muutaman vuoden ajan demokratia, vaikkakin puutteellinen. Jotta Länsi-Afrikan tilanne pysyisi vakaana, alueelle on palautettava perustuslaillinen järjestys, jota edustaa lähinnä presidentti Nino Vieira. Mutta hänelle lankeaa poliittinen vastuu välttää hinnalla millä hyvänsä tavanomaisen sotilaallisen konfliktin muuttuminen jo ennestään tutuksi, loputtomaksi sissitaisteluksi, josta historian olisi pitänyt oppia siirtomaa-ajan kokemuksen jälkeen. Hyödyn korjaavat vain aseiden myyjät, ja ainoastaan kansa häviää.

Apolinário
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komissaari, Guinea-Bissaun tilanne on monitahoinen, epävakaa, altis jatkuville poliittisille muutoksille. Siksi tätä päätöslauselmaa on tulkittava varovaisesti; meidän on pitäydyttävä periaatteissa ja vaadittava ennen kaikkea rauhaa.
Rauha on välttämätön, jotta tuhannet pakolaiset voisivat saada apua, sillä ensimmäistä humanitaarisen avun erää odotetaan saapuvaksi vasta tänään Bafatán kautta Portugalin asevoimien ponnistusten ja jalomielisyyden, Punaisen Ristin sekä uskonnollisten ja sosiaalisten solidaarisuusjärjestöjen ansiosta ja Euroopan unionin aktiivisella tuella. Rauha, johon neuvosto on jo vedonnut erityisesti Portugalin, Ranskan, puheenjohtajamaan ja muiden unionin jäsenvaltioiden vaatimuksesta, rauha, jonka puolesta paavi ja monet kansainväliset järjestöt ovat vedonneet, rauha, jota edistääkseen portugalinkielisten maiden yhteisö eilen kokoontui Lissabonissa, rauha, jonka vuoksi Gambian ulkoministeri on matkustanut Bissauhun toimiakseen välittäjänä konfliktissa.
Euroopan parlamentti pyytää perustuslaillisen järjestyksen palauttamista, aseista luopumista, tämän vakavan sisäisen ja alueellisen konfliktin ratkaisemista rauhanomaisin keinoin, perustuslaillisen ja demokraattisen järjestyksen saattamista GuineaBissaun poliittisiin elimiin, maan itsenäisyyden ja alueellisen eheyden kunnioittamista. Siksi päätöslauselmassa viitataan OAU: n ja Yhdistyneiden kansakuntien osaan.
Lopuksi tahdon tässä tilanteessa kertoa komission välittömästä valmiudesta antaa humanitaarista apua ja tuoda esiin sen, että Portugali on yhdessä Senegalin ja Kap Verden kanssa ponnistellut saadakseen pakolaiset, joista suurin osa on suunnannut unionin jäsenvaltioihin, takaisin kotimaahansa. Pakolaiset ja maan oma väestö ovat loppujen lopuksi ensimmäinen huolenaiheemme.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, se, joka on tuntenut Guinea-Bissaun joskus ennen, tietää, mitkä ovat sen nykyisen kriisin syyt. Vielä muutama vuosikymmen sitten maan väestö eli verraten hyvissä oloissa, ei kenties kovin rikkaana, eikä maassa tapahtunut myöskään suurta kehitystä, mutta Portugali oli kuitenkin onnistunut saamaan aikaan jotakin, mistä se saattoi olla ylpeä. Sen jälkeen maa on rappeutunut korruption ja kansainvälisen asioihin puuttumisen tuloksena. Luulenpa, että on yksinkertaisesti tunnustettava, että esimerkiksi ympäristönsuojelu on nykyään huonosti hoidettu.
Käydessäni viimeksi paikan päällä - mistä on jo pitkä aika - ihmiset pystyivät vielä todella elämään saarilla, esimerkiksi Bijagósilla. Heillä oli siellä riittävästi ravintoa, ja nyt kaikki on tuhottu ympäristöä likaamalla. Se on hinta häikäilemättömän hallinnon aiheuttamista suurista kustannuksista - nykyinen hallinto on ollut paljon parempi, mutta tähän asti se on joutunut vain maksamaan aiempia laskuja. Meidän olisi tehtävä kaikkemme auttaaksemme tätä todella hyvin sympaattista GuineaBissaun kansaa löytämään jälleen takaisin omalle tielleen.

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, hvyät kollegat, haluan ensiksi ilmaista kiitollisuuteni niistä sanoista, jotka kollega Otto von Habsburg lausui portugalilaisten tekemästä työstä Guinea-Bissaussa. En tahtoisi ottaa kantaa Guinea-Bissaun sisäpoliittisiin ongelmiin enkä lausua kommentteja Senegalin ja Guinean armeijoiden osallisuudesta konfliktiin, tuon osallisuuden oikeutuksesta ja näiden maiden mahdollisista alueellisista pyyteistä Guinea-Bissaun suhteen.
Tärkeää on nyt, että tähän maahan, joka tosiaankin, kuten täällä jo kerrottiin, köyhtyy köyhtymistään, palautetaan perustuslaillinen järjestys, että demokratia jatkuu ja että oppositiopuolueilla on tosiasiassakin yhtä suuret mahdollisuudet osallistua demokraattiseen peliin kuin valtapuolueilla, toisin kuin tähän asti.
On kuitenkin myös tärkeää, että Euroopan unioni auttaa tässä kriisissä. Tahtoisin muistuttaa, miten nopeasti Euroopan unioni tuli apuun vapauttamalla avustusmäärärahoja pakolaisille, ja tahtoisin pyytää Euroopan unionia olemaan jatkuvasti valppaana tämän ongelman kohdalla, eikä ainoastaan poliittisesta, vaan myös humanitaarisesta näkökulmasta. Guinea-Bissausta pakenee edelleenkin tuhansia ihmisiä, jotka asettuvat naapurimaihin tai tulevat Eurooppaan ja jotka ansaitsevat tukemme samoin kuin komission tuen.

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, vaikka meillä ei vielä ole käytettävissä riittävästi tietoja syvällisen ja objektiivisen analyysin tekemiseksi Guinea-Bissaun tilanteesta, jo nyt on pahoiteltava tuossa maassa sattuneita vakavia tapahtumia ja erityisesti niiden aiheuttamaa suurta kuolonuhrien määrää.
Tahdomme myös ilmaista toiveemme siitä, että guinealaiset - eivät kolmannet osapuolet - voivat nopeasti ja poliittisin keinoin, ilman verenvuodatusta, löytää tälle konfliktille kestävän ratkaisun demokraattisissa puitteissa.
Toistaiseksi voimme olla tyytyväisiä siitä, että monia hengenvaarassa olleita ulkomaiden kansalaisia, erityisesti portugalilaisia, on voitu palauttaa ajoissa koteihinsa. Samanaikaisesti olemme tietoisia siitä järkyttävästä tilanteesta, jonka keskellä monet guinealaiset joutuvat elämään, ja sen vuoksi Euroopan unionin on kiiireellisesti osoitettava heille solidaarisuuttaan lisäämällä humanitaarista apua ja erityisesti elintarvikeapua.

Cresson
Hyvät parlamentin jäsenet, yritän vastata esittämiinne kysymyksiin.
Ensiksi käsittelen tätä kuolemantuomiota koskevaa vakavaa kysymystä. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuskomissio hyväksyi vuoden 1998 istuntonsa aikana kuolemantuomiota koskevan uuden päätöslauselman, jota kaikki unionin jäsenvaltiot tukivat. Päätöslauselmassa velvoitetaan etenkin niitä maita, jotka eivät vielä ole poistaneet kuolemantuomiota, rajoittamaan asteittain niiden rikosten määrää, joista seuraa kuolemantuomio, määräämään teloitusten lykkäämisestä kuolemantuomion lopulliseksi poistamiseksi ja tiedottamaan tämän tuomion soveltamisesta.
Unioni katsoo kuolemantuomion poistamisen kuuluvan erottamattomana osana sen ihmisoikeuspolitiikkaan ja se jatkaa nykyisin työtään hyväksyäkseen yleisiä suuntaviivoja siitä, miten kolmansien maiden kanssa olisi meneteltävä.
Käsittelen nyt toista, Päiväntasaajan Guineaan liittyvää kysymystä. Komissio on hyvin huolestunut tämän maan tilanteen kehittymisestä. Päiväntasaajan Guinean Biokon saarella sijaitsevia useita sotilaallisia laitoksia vastaan tehtiin 21. tammikuuta 1998 aseellinen hyökkäys, jonka seurauksena pidätettiin 117 henkilöä, joita syytettiin kapinoinnista ja jotka tuomittiin sotilastuomioistuimessa Malabossa 25. 29. toukokuuta pidetyn istunnon aikana. Sotilastuomioistuin teki päätöksensä 1. kesäkuuta. Kuten olette painottaneet, se tuomitsi syytetyistä 15 henkilöä kuolemaan ja useita muita 6-26 vuoden vankeusrangaistuksiin.
Komissio seuraa tilannetta edelleen valppaasti tiiviissä yhteistyössä paikan päällä olevien jäsenvaltioiden edustajien kanssa ja jatkaa vuoropuhelua kansallisten viranomaisten kanssa ihmisoikeusloukkausten välttämiseksi ja maan hataran demokratiaprosessin edistämiseksi ja vahvistamiseksi.
Komissio säilyttää ehdot yhteistyön asteittaiseksi jatkamiseksi Päiväntasaajan Guinean kanssa, etenkin seitsemännen EKR: n varojen käyttöä koskevat ehdot. Näissä ehdoissa edellytetään tosiasiallista edistymistä ihmisoikeuksien, demokraattisten periaatteiden ja oikeusvaltion kunnioittamisen alalla neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
Käsittelen nyt Indonesiaan ja Timoriin liittyvää ongelmaa. Komissio on iloinen presidentti Habibien tekemistä päätöksistä, joiden tavoitteena on poliittisen kentän uudistaminen ja vaalien järjestäminen vuonna 1999. Komissio katsoo kuitenkin, että on tärkeää jouduttaa uudistusten vauhtia Indonesian talouden nopean elpymisen takaamiseksi.
Olen erityisen tyytyväinen siihen, että Indonesian hallitus näyttää suhtautuvan avoimemmin Itä-Timorin kysymykseen. Toivon, että tämän avoimuuden osoituksen seurauksena saavutetaan pian oikeudenmukainen, kokonaisvaltainen ja kansainvälisesti hyväksyttävä ratkaisu.
Komissio on aina osallistunut vahvasti YUTP: n töihin, joiden tavoitteena on löytää ratkaisu Itä-Timorin kysymykseen. Se on tukenut esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin ja hänen erityislähettiläänsä, suurlähettiläs Markerin, ponnisteluja.
Komissio on myös tukenut yleisten asioiden neuvoston 8. ja 9. kesäkuuta esittämää vetoomusta, jossa pyydetään Xanana Gusmãon ja kaikkien muiden poliittisten vankien vapauttamista, troikan vierailua Itä-Timorissa sekä keskustelujen välitöntä jatkamista Yhdistyneiden kansakuntien johdolla.
Käsittelen nyt Tsadia koskevaa kysymystä. Komissio seuraa huolestuneena ihmisoikeustilanteen kehittymistä tässä maassa. Erityisen tiiviisti on seurattu Yorongarin ja tiettyjen lehtimiesten pidätyksiä. Valtuuskunnan neuvonantaja on läsnä tuomioistuinsalissa, jossa prosessia käydään. Viimeisten tietojen mukaan kaksi syytteen saanutta lehtimiestä on vapautettu, ja Yorongarin asemaa tarkastellaan nyt sellaisten huomioiden valossa, jotka hänen asianajajansa ovat laatineet ja jotka koskevat hänen parlamentaarisen koskemattomuutensa pidättämiseen liittyneitä säännönvastaisuuksia. Komissio tarkastelee yleisemmällä tasolla mahdollisuutta määrittää ja toteuttaa konkreettisia toimia ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta tässä maassa.
Lisäksi, mitä maan eteläosan turvallisuusongelmia koskeviin huolenaiheisiin tulee, saamiemme tietojen mukaan osapuolten viime toukokuussa tekemän sopimuksen jälkeen ei ole sattunut vakavia selkkauksia. Näyttää siten siltä, että sotilaalliset toimet on nyt keskeytetty neuvottelujen jatkumisen ajaksi.
Pakistanin osalta komissio on tietoinen etenkin kristillisiin vähemmistöihin kohdistuvasta, muiden uskontokuntien kannattajien harjoittamasta säännöllisestä painostuksesta. Islamabadissa sijaitsevan valtuuskuntansa välityksellä komissio sekä Pakistanissa edustettuina olevat jäsenvaltiot seuraavat tiiviisti näitä kysymyksiä ja tutkivat yhdessä maan asianomaisten viranomaisten kanssa erityisiä välikohtauksia.
Uskonnonvapaus on taattu Pakistanin valtiosäännön 20 artiklassa ja Euroopan yhteisön ja Pakistanin 22. huhtikuuta 1998 parafoiman yhteistyösopimuksen 1 artiklassa, joka kuuluu seuraavasti: " Demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen siten, kuin ne on määritelty ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa, ovat yhteisön ja Pakistanin islamilaisen tasavallan sisä- ja ulkopolitiikan perustana ja tämän sopimuksen olennaisena osana."
Komissio seuraa edelleen tiiviisti kaikkia ihmisoikeuskysymyksiä. Se valvoo tilannetta ja auttaa kehitysohjelmiensa kautta Pakistanin kaikkein köyhimpiä ja epäsuotuisimmassa asemassa olevia väestöjä.
Käsittelen nyt viimeistä, Guinea-Bissauhun liittyvää kysymystä. Euroopan komissio on samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa parlamentin päätöslauselmassaan esittämiin ehdotuksiin sisältyvistä huomioista. Komissio seuraa tarkkaavaisesti Guinea-Bissaun tilanteen kehittymistä ja on tietoinen niistä vaikeuksista, joita siviiliväestö joutuu nykyisin kohtaamaan erityisesti elintarvikkeiden, lääkkeiden ja veden puutteen takia.
Komissio ja sen humanitaarisen avun toimisto saavat tietoa paikan päällä olevilta erilaisilta humanitaarisilta järjestöiltä ennen kuin ne voivat toimittaa tehokasta ja nopeaa humanitaarista apua asuinsijoiltaan siirretylle väestölle.
Euroopan komissio tukee eri jäsenvaltioiden ja alueellisten johtajien käynnistämiä sovitteluyrityksiä ja kehottaa konfliktin osapuolia neuvottelemaan lopullisesta tulitauosta.
Euroopan komissio on valmis aloittamaan yhteistyön uudestaan Guinea-Bissaun kanssa heti, kun maa on jälleen palannut demokratiaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Cresson!
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kuudesta päätöslauselmaesityksestä:
B4-0599/98 Oostlander ja Lenz PPE-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta; -B4-0606/98 De Vries ELDR-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta; -B4-0625/98 Swoboda, Sauquillo Pérez del Arco, Pons Grau ja Barros Moura PSE-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta; -B4-0639/98 Aglietta, Müller ja Ullmann V-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta; -B4-0648/98 Dell'Alba, Dupuis ja Hory ARE-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta; -B4-0673/98 Puerta, Manisco, Carnero González ja Sierra González GUE/NGL-ryhmän puolesta kansainvälisestä rikostuomioistuimesta.
Oostlander
Arvoisa puhemies, aina kun tämänkaltaisia aloitteita käsitellään, joudumme muistelemaan sitä tosiasiaa, että kaikki alkoi siitä, että tietyt jäsenvaltiot rupesivat pakoilemaan velvollisuuttaan Jugoslavian kysymyksen ollessa esillä. Tuolloin ehdotettiin eräänlaisena silmänlumeena kansainvälistä rikostuomioistuinta Jugoslaviaa varten, eikä kukaan uskonut, että siitä tulisi mitään, paitsi edesmennyt kollegamme Alexander Langer, joka valmisteli aiheesta tuolloin erinomaisen mietinnön. Nyt olemme niin pitkällä, että olemme asianomaisten tuomareiden ja syyttäjäviranomaisten jo Jugoslavia-tuomioistuimen yhteydessä antaneen voimakkaan panoksen ansiosta päässeet asiassa eteenpäin ja jopa ryhtyneet valmistelemaan kansainvälistä rikostuomioistuinta. Tämä on paljon enemmän kuin kukaan koskaan oli odottanut, luulisin. Se että on päästy niin pitkälle, on isku kaikille älyttömille reaalipolitiikoille, joiden mukaan moraali ja oikeus ovat epäolennaisia asioita ulkopolitiikassa. Siitä johtuukin, että koko ulkopolitiikan alue on niin etäällä kansalaisista, jotka kokevat oikeuden ja moraalin jokapäiväisenä todellisuutenaan.
Tämä tuomioistuin osoittaa meille, että raja reaalipolitiikan harjoittamisen ja sotarikosten välillä ylitetään usein hyvin helposti. Tämän tuomioistuimen perustaminen on mahtava, ennalta ehkäisevä toimi, jotta hallitusten johtajat ja ministerit tajuaisivat, että hekään eivät tätä reaalipolitiikkamotiivia lähtökohtanaan käyttäen voi päästä pitkälle ja että heidät voidaan tuomita, jos he jatkavat samalla linjalla.
Siksi onkin erinomaista, että tämä tuomioistuin pystyy takaamaan riippumattomuutensa, minkä ansiosta myöskin esimerkiksi YK: n turvallisuusneuvoston veto-oikeuden käyttäjiä voidaan rangaista. Tässä suhteessa Amsterdamin sopimus on hyvä esimerkki, joka osoittaa kaikille jäsenvaltioille, että oikeusjärjestystä on vaalittava tai muuten rangaistuksia on odotettavissa.
Alankomaiden hallituksen ehdotus perustaa rikostuomioistuin Haagiin on luonnollisesti erinomainen asia. Se on myös käytännöllinen ottaen huomioon muiden kansainvälisten tuomioistuinten olemassaolo. Toivon kuitenkin kyllä, että se antaa Alankomaiden hallitukselle aiheen ymmärtää, että ehdotus myös velvoittaa sitä poikkeamaan kasvavasta kansallisen navan tuijottelusta ja kehottaa sitä sen sijaan näkemään itsensä Hugo Grotiuksen perinteen jatkajana ja pitämään itsekin kansainvälisen vastuun yhä selvemmin mielessään.
Siksi puolueryhmämme tulee mielellään tukemaan päätöslauselmaa sekä herra de Vriesin molempia lisäyksiä.

Cars
Arvoisa puhemies, Euroopan liberaalit toimivat voimakkaasti pysyvän kansainvälisen sotarikostuomioistuimen perustamisen puolesta. Olemme iloisia siitä, että asiassa on päästy näinkin pitkälle.
Kahden kohdan osalta emme kuitenkaan ymmärrä, miksi tämän parlamentin enemmistö ei halua olla kanssamme samaa mieltä. Mielestämme kaikki sotarikokset on arvioitava samalla tavalla, tehtiinpä ne kansalaissodassa tai kahden valtion välisessä selkkauksessa. Miksi parlamentti ei tue tätä? Mielestämme syyttäjällä pitää olla itsestään selvä oikeus päättää syytteen nostamisesta. Jos hänellä on sama aineisto ja hän tietää, että hänellä on rikollinen edessään, syyttäjällä on yleisen juridisen käytännön mukainen velvollisuus nostaa syyte. Miksei parlamentin enemmistö asetu tukemaan liberaalien vaatimusta? Toivon, että te, joilla on puheenvuoro minun jälkeeni, annatte tyydyttävän vastauksen tähän kysymykseen.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, minulla on tässä kortti, jonka avulla pääsen Senegalin valtuuskunnan jäsenenä FAO: n rakennuksiin, joissa järjestetään diplomaattinen konferenssi tuomioistuimen perustamiseksi. Kiitän Senegalin oikeusministeriä ja valtuuskunnan johtajaa Jacques Baudinia, joka on suonut minulle näin suuren kunnian ja tehnyt minulle näin suuren palveluksen.
Sitä vastoin komissio ja neuvosto eivät kumpikaan ole hyväksyneet parlamentin tarkkailijoiden osallistumista tähän konferenssiin. Tämä on erittäin vakava ennakkotapaus, josta haluan kaiken varalta tiedottaa kollegoilleni. Minulle on kerrottu, että ilmeisesti ministerineuvosto olisi kieltänyt komission ohjeiden mukaisesti meitä kokoontumasta kolmen päivän ajan Roomassa, jotta olisimme voineet osoittaa parlamentin jatkuvan sitoumuksen tuomioistuimen perustamisen puolesta; hyväksyimme päätöslauselman kolme kuukautta sitten, on olemassa ryhmä nimeltä Amici Curiae , johon kuuluu yli 60 parlamentin jäsentä, olemme luoneet budjettikohtia; olemme aina tukeneet komission ja neuvoston ponnisteluja. Emme kuitenkaan voi mennä yhden jäsenvaltion pääkaupunkiin, Roomaan, koska kyse on toisesta ja kolmannesta pilarista!
Pidän tällaista tilannetta erittäin vakavana. Toivon, että parlamentti voi selvittää asiaa kolmikantaneuvottelujen ja kaikkien neuvottelujemme aikana sekä toimielinten välisissä yhteyksissä. Minusta tämä tuntuu erittäin vakavalta ennakkotapaukselta ja minusta näyttää siltä, että komissiolla on asian kanssa jotain tekemistä.
Tämä muotokysymys tuntuu minusta tärkeältä. Mitä sisältöön tulee, tätä päätöslauselmaa on luonnollisesti tuettava. Tuomioistuin on perustettava Roomassa. On tuettava liberaaliryhmän tarkistuksia ja etenkin tarkistusta, joka käsittelee tuomioistuimen toimivaltaa sisäissä konflikteissa. Arabimaat ja jotkut Aasian maat vastustavat tätä hyvin voimakkaasti, vaikka nämä konfliktit kuuluvat erottamattomana osana Geneven sopimuksiin ja niiden on kuuluttava tuomioistuimen tuomiovaltaan. Tuomioistuimen on oltava riippumaton ja tehokas, tämä on unionin tehtävä ja sitoumus. Suoraan sanottuna olisimme voineet välttyä tämänkaltaiselta virheeltä.

Sauquillo Pérez del Arco
Arvoisa puhemies, 50 vuotta sitten hyväksytyn yleisen ihmisoikeuksien julistuksen johdannossa sanotaan muun muassa, että ihmisoikeuksien tunnustamatta jättäminen ja väheksyminen ovat aiheuttaneet paheksuttavia tekoja ihmiskunnan omalletunnolle.
Parhaillaan, vihdoinkin, on käynnissä Rooman diplomaattinen konferenssi pysyvän kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta. Tämän historiallisen mahdollisuuden, sellaisen toimielimen, joka kykenee rankaisemaan tuollaisista paheksuttavista teoista, joihin syyllistytään jatkuvasti, saamisen edellä luin kauhukseni lehdistä ETYJ: n epäilevän, että Euroopassa perustetaan keskitysleirejä.
Kansainvälinen yhteisö on ottanut haasteen täydentää oikeusjärjestelmäänsä avaamalla perustavan kanavan yleiselle tietoisuudelle, joka liikkuu ihmisoikeusasioiden ympärillä.
Tehtävä on vaikea, koska ei ole olemassa yhteisesti hyväksyttyä sopimustekstiä. Ei ole myöskään maailmanlaajuista sopimusta tulevan oikeusistuimen toimivallasta, ja tältä kannalta on huolestuttavaa, että Kiina on jälleen kerran linnoittautunut poikkeuksellisen kulttuurinsa argumenttien suojaan. Vakaa toivomus, kitsastelematta, on valtioiden mahdollisimman suuri määrä, eikä vain länsimaiden - vaikka tosin myöskään niiden määrä ei ole vielä varmistunut.
Tehtävä on vaikea, koska luettelo rikoksista, joihin nähden tuomioistuimella pitäisi olla toimivalta, on laajentunut yleisen kunniattomuuden historian kuluessa: naisiin kohdistuvat seksuaalirikokset sotien aikana, alaikäisten värvääminen, tietyntyyppisten aseiden käyttö, etniset puhdistukset ja niin edelleen; oikeusteknisestä näkökulmasta katsottuna tehtävä on vaikea, koska säännöstön on oltava tulos roomalaisten ja anglosaksisten oikeusperinteiden tehokkaasta yhdistämisestä.
Kaikki nämä vaikeudet voivat pitkittää keskustelua loputtomiin päättymättömän tuntuisessa ja hedelmättömässä konferenssissa, mutta näiden vaikeuksien vastapainona on muutamia myönteisiä asioita:
Ensiksi aikaisemmat epäsuotuisat kokemukset, jotka osoittavat tarpeen toteuttaa hanke tällä kertaa paremmin. Ruandan ja entisen Jugoslavian ad hoc -tuomioistuinten tulokset. Se todellisuus, joka koettiin esimerkiksi Kamputseassa, Argentiinassa ja Chilessä, ja se, mitä tapahtuu parhaillaan Kosovossa, osoittavat selvästi tarpeen perustaa tehokas ja pysyvä tuomiovalta, joka jättää taakseen menneisyyden erehdykset.
Toiseksi, myös se sosiaalinen tuki, jota hanke saa osakseen. Kansalaisjärjestöjen liikkeelle lähtö on tuonut International Law Commissionin tuomioistuinhankkeen ruohonjuuritasolle muutettuna tiukaksi vaatimukseksi. Roomassa edustettuina olevat 800 kansalaisjärjestöä pitävät sytytettynä kansalaisyhteiskunnan liekkiä, ja niiden pelkkä läsnäolo auttaa johtajia havaitsemaan populismista ja demagogiasta, mitä he puolustavat, kansallisen itsemääräämisoikeuden usein tiukasti valvotun käsitteen, joka ei saa heidän kansojensa tukea.
Tämän vuoksi me sosialistit, jotka uskomme, ettei ole olemassa rauhaa ilman oikeutta, pidämme välttämättömänä Rooman konferenssin menestystä ja kannatamme tätä päätöslauselmaa ja kahta siihen esitettyä tarkistusta.

Ullmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, siitä asti, kun Nürnbergin sotarikostuomioistuin aloitti työnsä, oli selvää, että uuteen kansainväliseen oikeusjärjestykseen, joka oli luotava kahden maailmansodan jälkeen, olisi kuuluttava myös tuomioistuin, jossa voitaisiin panna syytteeseen ja käsitellä valtiollisen rikollisuuden piiriin kuuluvia rikkomuksia ja tarvittaessa lukea niistä tuomioita. Olemme kuitenkin vasta nyt päässeet niihin toimiin asti, joilla tämä tuomioistuin on sitä koskevalla erityisaloitteella määrä saada muunnetuksi pysyväksi toimielimeksi. Minua ilahduttaa suuresti ja olen erittäin tyytyväinen voidessani todeta päätöslauselmateksteistä, ennen kaikkea yhteisestä päätöslauselmaesityksestä, että tässä parlamentissa vallitsee yksimielisyys kolmesta keskeisestä kysymyksestä.
Ensiksikin: syyttäjän riippumattomuus. Hänen riippumattomuutensa niin YK: n turvallisuusneuvostosta kuin kansallisista tuomioistuimista käy ilmi uuden kansainvälisen rikosoikeuden keskeisten rikosasioiden määrittelystä sekä tämän kansainvälisen tuomioistuimen asemasta Yhdistyneisiin kansakuntiin nähden. Tämä asema ei tietenkään voi tarkoittaa kuulumista turvallisuusneuvoston alaisuuteen. Edistäköön arvovaltaisen parlamenttimme tekemä aloite osaltaan sitä, että tämä vuosisata ei jää historiaan vain valtiorikollisuuden, valtioista johtuvan ja valtiollisten elinten järjestämän ja toimeenpaneman oikeudellisen rappion vuosisatana, vaan että siitä tulee myös oikeudellisen uudistamisen vuosisata.

Carnero González
Arvoisa puhemies, uskon, että meidän on täältä käsin tuettava ensi sijassa niiden yli 800 vapaan kansalaisjärjestön liittoutumaa, joka on saanut todellisella kansalaisdiplomatialla hallitukset tuntemaan tarvetta neuvotteluihin kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamiseksi.
Kansainvälinen rikostuomioistuin harjoittaa tietenkin tehokasta ehkäisevää diplomatiaa ensinnäkin sillä edellytyksellä, että se on täysin riippumaton Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostosta, toiseksi sillä edellytyksellä, että sillä on käytettävissään syyttäjä, jolla on oma aloiteoikeus tutkimiseen ja syytteiden nostamiseen, ja kolmanneksi sillä edellytyksellä, että sillä on erottamaton ja yleinen tuomiovalta.
On valitettavaa, että eräissä maissa, kuten Amerikan yhdysvalloissa, halutaan innokkaasti vesittää Roomassa koolla olevan diplomaattisen konferenssin tulokset. Mutta olisi vielä valitettavampaa, jos eräät Euroopan unionin jäsenvaltiot yleisestä mielipiteestä piittaamatta osallistuisivat näihin Pohjois-Amerikan ponnisteluihin. Kielteistä on ollut jo se, että unionilla ei ole ollut perustamissopimuksen mukaisesti yhteistä kantaa tästä diplomaattisesta konferenssista. Parlamentin olisi pitänyt olla konferenssissa edustettuna, kuten herra Dell'Alba sanoi.
Ja lopuksi haluan sanoa herra Carsille, että hän saa meidän tukemme esittämilleen tarkistuksille, koska ne tähtäävät siihen, että rikostuomioistuimesta tulisi vaikuttava tosiasia.

Ferrer
Arvoisa puhemies, olemme sanoneet tämän jo monessa yhteydessä: planeettamme tarvitsee kansainvälisen rikostuomioistuimen, joka kykenee tekemään lopun niiden rankaisematta jättämisestä, jotka tuhoavat siviiliväestöä ja käyttävät kidutusta sekä joukkoväkivaltaa sota-aseina, ja joka kykenee myös edistämään kansojen anteeksiantoa ja sovintoa oikeuden toteutumisen ansiosta.
Tähän perustuvat ne toiveet, jotka on asetettu Rooman konferenssille. Niistä huolimatta tiedämme, että sopimuksiin pääsemiseksi on vielä ylitettävä monia esteitä, ennen kaikkea sellaisia, jotka liittyvät tuomioistuimen riippumattomuuteen ja tuomiovaltaan. Siksi on hyvä, että parlamentti antaa jälleen kerran oman äänensä kuulua pyytämällä tässä tilaisuudessa Euroopan unionin jäsenvaltioita samoin kuin komissiota toteuttamaan ne toimet, joita parlamentti on toistuvasti puoltanut.
On kuitenkin myös hyvä, että parlamentti antaa äänensä kuulua - on välttämätöntä, että se kuuluu - protestoimalla ja valittamalla, kuten edelliset puhujat ovat tehneet, siitä, että parlamentti on kyseisen konferenssin huomattava poissaolija, vaikka olimme alusta asti pyytäneet, että meidän annettaisiin valmistella sellainen malli, joka olisi mahdollistanut läsnäolomme ja jonka avulla olisimme voineet ottaa sen paikan, joka meille olisi kuulunut tämän tuomioistuimen ja kansainvälisen rauhan oikeuden puolesta vuosia jatkuneiden ponnistelujemme perusteella.

Musumeci
Arvoisa puhemies, Alleanza Nazionalen ryhmä kannattaa äänestyksessä yhteistä päätöslauselmaehdotusta kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamisesta. On turha sanoakaan, että tämä on historiallinen tilaisuus, mutta päätös tehdään liian myöhään eikä se varmastikaan riitä korvaamaan lymyilyä, jota Eurooppa on toistaiseksi harjoittanut kieltäytessään kaikista todellisista aloitteista, ei ainoastaan sen estämiseksi, ettei sen omalla alueella tapahtuisi kansanmurhia, rikoksia ihmisyyttä vastaan ja sotarikoksia, vaan myös voidakseen tuomita ja rangaista ankarasti niitä, jotka välittömästi tai välillisesti ovat vastuussa tällaisista rikoksista.
Näyttää siltä, että Eurooppa on omituisesti halunnut pysäyttää historian kellonviisarit Nürnbergiin, ikään kuin siitä saakka meidän päiviimme asti Euroopan maaperä ei olisi imenyt tuhansien viattomien uhrien - naisten, lasten, siviilien - verta, kun taas monet syylliset ovat yhä vapaana eikä heitä ole rangaistu, vaan he jopa saavat osakseen arvonantoa ja kunnioitusta, myös sen virallisen Euroopan taholta, joka toistaiseksi on julistanut vain sanallisia ja satunnaisia tuomioita.
Haluamme esittää toivomuksen, että Rooman diplomaattinen konferenssi, joka on kutsuttu koolle käsittelemään kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista, olisi viimeinen vaihe matkalla kohti tätä ratkaisevaa, vaikkakin myöhästynyttä, tekoa. On toisin sanoen tehtävä tyhjiksi ja torjuttava status quo ta kannattavien tahojen mahdolliset yritykset estää tätä kehitystä, vaikka Euroopan parlamentin, jonka osa tässä tuomioistuimessa olisi kuitenkin voinut olla tärkeä ja ensiarvoinen, poissaolo on tuomittavaa. Toivomme lisäksi, että rikostuomioistuimen perustaminen, joka edustaa kansallisten oikeusjärjestelmien tehokasta integraatiota, voisi tulla osaksi uutta poliittista ympäristöä, jossa Euroopalla viimein on oma ulko-, puolustus- ja turvallisuuspolitiikka. Mikäli tähän ensisijaiseen tavoitteeseen olisi pyritty yhtä sitkeästi kuin yhtenäisvaluuttaan, Euroopassa, lähes keskuudessamme, olisi varmasti ollut paljon vähemmän uhreja viime vuosina. Viittaan tällä niihin viattomiin uhreihin, jotka pyytävät nyt tältä Euroopan parlamentilta oikeutta, ei kostoa.

Cresson
Hyvät parlamentin jäsenet, Rooman diplomaattisen konferenssin olisi parafoitava ja hyväksyttävä yleissopimus, jonka tavoitteena on perustaa kansainvälinen rikostuomioistuin. Koska konferenssi avattiin vasta kolme päivää sitten, on vaikeaa kommentoida sen mahdollisia tuloksia. Kuten tiedätte, diplomaattinen konferenssi päättyy 17. heinäkuuta. Euroopan unionin jäsenvaltiot osallistuvat aktiivisesti neuvotteluihin, jotta vihdoinkin hyväksyttäisiin yleissopimus riippumattoman ja tehokkaan tuomioistuimen perustamisesta.
Komissiota edustaa Rooman konferenssissa tarkkailija. Komissio on useaan kertaan puoltanut riippumattoman ja tehokkaan kansainvälisen tuomioistuimen perustamista. Komissio korosti, rouva Boninon toimiessa sen edustajana ja pitäessä puheen Yhdistyneiden kansakuntien ihmiskoikeuskomissiolle 17. maaliskuuta, tärkeyttä tehdä Roomassa päätöksiä eikä tyytyä toimenpidemenettelyihin.
Mielestäni voidaan sanoa, että tämä ensimmäinen edistysaskel - kuten hyvin monet kansalaisjärjestöt ovat painottaneet - on erittäin tärkeä. Tilanne on luonnollisesti vielä epävakaa, ja meidän on yritettävä vahvistaa sitä. Kuuntelin tarkoin herra Dell'Alban puheenvuoroa ja välitän sen varmasti toimivaltaiselle komissaarille. On kuitenkin totta, että voisimme epäilemättä harkita menettelyjä, joiden ansiosta tiedotus ja avoimuus järjestettäisiin paremmin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Cresson!
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavasta päätöslauselmaesityksestä:
B4-0609/98 Bertens ja André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta Kambod&#x017E;an tilanteesta.
Goerens
Arvoisa puhemies, Kambod&#x017E;an tilanteen säilyttäminen ennallaan ei ole kenenkään etu. Euroopan parlamentti pyytää Kambod&#x017E;aa noudattamaan Pariisin sopimusta eli ei enempää tai vähempää kuin niitä ehtoja, jotka tämä maa on itse allekirjoittanut.
Näihin ehtoihin kuuluu vapaiden vaalien järjestäminen tänä vuonna, vaalirekisterin luominen ja poliittisten puolueiden mahdollisuus osallistua demokratiaprosessiin sen sijaan, että ne suljetaan sen ulkopuolelle. Sanoessani tämän toistan vain niitä puheita, joita minulla on ollut tilaisuus esittää ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnassa, joka on valtuuttanut minut esittämään mietinnön Euroopan unionin ja Kambod&#x017E;an välisestä uuden sukupolven sopimuksesta. Olemme jo keskeyttäneet tätä sopimusta koskevat työt siihen asti, kunnes Kambod&#x017E;a on valmis noudattamaan periaatetta, jonka maa itse allekirjoitti Pariisin sopimuksessa. Maalta ei pyydetä mitään mahdotonta asiaa. Sitä muistutetaan vain niistä ehdoista, jotka aikaisemmin avasivat lupaavia näkymiä.
Kambod&#x017E;an on siten itse ratkaistava tilanne. Sama huomio koskee demokratiaprosessin tukemista eli täksi vuodeksi suunniteltujen vapaiden vaalien tukemista. Komissiota kehotetaan jäädyttämään määrärahat siihen asti, kunnes todella vapaita vaaleja koskevia ehtoja noudatetaan.

Kinnock, Glenys
Arvoisa puhemies, minut on nimitetty EU: n erikoislähettilääksi Kambod&#x017E;an tuleviin vaaleihin. Se ei ole kunnia ainoastaan minulle vaan myös Euroopan parlamentille.
Olen tietenkin huolissani siitä, että näiden vaalien pitäisi olla rakentava askel kohti demokratiaa tuossa maassa, eikä niiden varmastikaan pitäisi olla merkityksetön ele Hun Senin hallituksen puolelta. Olen tuskin omahyväinen, sillä minulla on loppujen lopuksi vastuu välittää EU: n kanta näihin vaaleihin.
Meidän on kuitenkin muistettava, että riippumatta siitä, mikä on Kambod&#x017E;an nykyinen poliittinen tilanne, nämä ovat ensimmäiset Kambod&#x017E;an pitämät vaalit: ne eivät ole kansainvälisesti aikaansaatu aloite, vaan aloite, joka tuli Kambod&#x017E;alta itseltään. Tämä tekijä meidän on tunnustettava parlamentissa, ja meitä, osana kansainvälistä yhteisöä - Euroopan unionia - on pyydetty antamaan välttämätön tuki, jota vaaleissa tarvitaan.
Me olemme siellä takaamassa tehokasta rekisteröintiprosessia, valvomassa vaaleja tiukasti ja antamassa kaikille poliittisille puolueille pääsyn tiedotusvälineisiin. 80 % äänestäjistä on jo rekisteröitynyt ja 15 pitkän aikavälin tarkkailijaa on jo paikan päällä. 80 lyhyen aikavälin tarkkailijaa EU: sta ja 85 kahdenvälisesti nimitettyä jäsenvaltioiden tarkkailijaa sijoitetaan ympäri koko Kambod&#x017E;aa. Muut teknistä apua tarjoavat tarkkailijat tulevat muista valtioista. YK: n kehitysjärjestö UNDP koordinoi teknistä apua ja YK: n vaaleja avustava sihteeristö koordinoi tarkkailuryhmää. Olemme jo neuvotelleet pääsyn tiedotusvälineille, ja EU: n tiedotusasiantuntijat ovat asettuneet asemiinsa varmistaakseen, että näin tapahtuu.
Nämä ovat saavutuksia. Olen kuitenkin hyvin huolissani siitä, että meillä on vielä pitkä matka edessämme. EU ei valvo näitä vaaleja lyödäkseen leimansa tähän prosessiin: me olemme siellä takaamassa, että vaalit ovat vapaat ja rehelliset. Jos näin ei ole, velvollisuutemme on kertoa siitä, enkä minä epäröi tehdä juuri näin.
Kuten apulaisulkoministeri Derek Fatchett sanoi viime viikolla Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa: meidän on tehtävä hieno ratkaisu ja ratkaisu, joka EU: n on oltava valmis tekemään. Minä puolestani olen valmis tekemään sen ratkaisun ja aion johtaa tarkkailijoiden ryhmää, joka on sitoutunut takaamaan, että Euroopan unioni ottaa riippumattoman ja rehellisen kannan näihin vaaleihin.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari Cresson, arvelen, että meillä on tämän ajankohtaisista aiheista käytävän keskustelun kuluessa kenties viimeistä kertaa mahdollisuus tutkia vielä kerran tarkasti Euroopan unionin Kambod&#x017E;an vaaleja varten tekemiä taloudellisia panostuksia, jotka ovat sentään määrältään lähes kymmenen miljoonaa euroa, ja pohtia, millä ehdoilla tämä rahasumma sijoitetaan.
Lukiessani esimerkiksi investointeja koskevasta luettelosta, että iso osa varoista käytettäisiin Kambod&#x017E;an alueella toimivien ja myös maan omien lehtimiesten tukemiseen ja kouluttamiseen, minun on - tilanteesta jonkin verran tietävänä - sanottava, että tämä olisi suunnattoman vaikeaa, sillä viimeistään viime vallankaappauksen yhteydessä viimeisetkin oppositioon kuuluneet lehtimiehet surmattiin, ja tällä hetkellä maassa on vain hallitukselle uskollisia lehtimiehiä.
Olen hyvin iloinen kuullessani rouva Kinnockin sanovan, että paikalla on myös meidän taholtamme lähetettyjä erikoisasiantuntijoita, jotka yrittävät opettaa tiedotusvälineille oikeita tapoja. Olen silti jonkin verran epäilevä asian suhteen, ja meidän pitäisikin harkita vielä tarkkaan mukanaoloamme tällä alueella. Mielestäni olisi harkittava uudelleen myös erästä toista kohtaa, nimittäin yhteistyötämme Amerikan yhdysvaltojen kanssa. Maassa on otettu selkeä kanta siihen, millä tavoin se aikoo olla mukana Kambod&#x017E;an vaaleissa, ja tämä asenne on hyvin pidättyvä. Sillä taholla ollaan varmasti laillamme yhtä kiinnostuneita aidosta demokratiakehityksestä, ja uskon, että siinä tapauksessa meidän olisi keskusteltava asiasta myös amerikkalaisten kanssa ja omaksuttava asiassa yhteinen näkemys.

Bertens
Arvoisa puhemies, unioni on valmis antamaan merkittävän panoksensa, kuten herra Habsburg jo sanoi, paitsi Kambod&#x017E;an vaaleille myös maan demokratialle. Näin oli myös vuoden 1993 vaaleissa, joissa itse olin yksi herra Cheyssonin johdolla sinne lähteneistä europarlamentaarikoista. Mutta niin on myös nyt, ja sanon jo etukäteen Glenys Kinnockille: onnea vaan, nähdään otsikoissa, toivottavasti.
Vastineeksi voimme kuitenkin pyytää myös jotain Kambod&#x017E;an hallitsijoilta; vaalit ovat tietenkin vasta sitten mielekkäät, kun ne saavat aikaan uskottavan hallituksen. Unioni saisi tukea vaaleja ainoastaan, jos vähintäänkin ehdot kiistattomasti demokraattisista vaaleista täytetään. Kambod&#x017E;a, se on selvää, ei niitä ehtoja vielä täytä, mikä ei johdu maan käytännön ongelmista; demokraattisten vaalien mahdottomuus johtuu toistaiseksi Hun Senin ynseydestä noudattaa Pariisin sopimuksia. Herra Goerens puhui jo siitä.
Unionin on oltava hyvin selkeä kannanotossaan. Heinäkuun 26. päivän vaaleja voidaan pitää laillisina ainoastaan, jos vähimmäisehdot tulevat täytetyiksi. Komissio ei saa millään lailla osallistua petollisiin vaaleihin. Muuten Hun Sen saisi epäoikeutettua legitiimiyttä, ja se, että lähetämme tarkkailijavaltuuskunnan ja jopa 10 000 ecua, ei merkitse sitä, että samalla myös hyväksymme tuloksen. Toivon kuitenkin, että tuloksesta tulee hyvä.

Cresson
Hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unioni on tuominnut pääministerin, prinssi Ranariddhin, aseellisen syrjäyttämisen ja heinäkuussa 1997 tapahtuneet väkivaltaisuudet. Komissio ja jäsenvaltiot ovat päättäneet yhteisellä sopimuksella tukea vaalimenettelyä 10, 4 miljoonalla eculla. Tavoitteena on tiukkojen ehtojen mukaisesti antaa Kambod&#x017E;an hallitukselle tarvittavat keinot vaalimenettelyn moitteettomaksi läpiviemiseksi, josta tällä kertaa vastaavat yksinomaan kambod&#x017E;alaiset kansainvälisen yhteisön tukemina.
Jos vaadittuja vapautta ja oikeudenmukaisuutta koskevia ehtoja ei noudateta, Euroopan komissio varaa itselleen oikeuden keskeyttää tuen antamisen neuvoteltuaan tästä jäsenvaltioiden kanssa Phnom Penhissä 16. tammikuuta 1998 allekirjoitetun rahoitussopimuksen lausekkeiden perusteella. Euroopan unionin diplomaattista ja erityisesti ihmisoikeuksien kunnioittamiseen liittyvää toimintaa on harjoitettu samanaikaisesti " Kambod&#x017E;an ystävät" -ryhmän, ASEAN-maiden troikan ja Yhdistyneiden kansakuntien aloitteiden kanssa. Sitä jatketaan keskittymällä asianmukaisimpiin yksityiskohtaisiin määräyksiin, jotta useat puolueet voivat osallistua vaaleihin.
Euroopan unioni seuraa tässä suhteessa erityisen tiiviisti menettelyyn, puolueiden rekisteröintiin, vaalien valvonnasta ja säännönmukaisuudesta vastaavan kansallisneuvoston toimintaan ja opposition jäseniin kohdistuvien väkivaltaisuuksien lisääntymisriskiin liittyviä kysymyksiä. Prinssi Ranariddhin oikeudenkäyntiä seuranneet viime päivien tapahtumat ja kuningas Sihanoukin armahdus ovat siten olennaisia vaiheita poliittisen tilanteen kehittymisen arvioimiseksi ja sitä varten, että kansainvälinen yhteisö ja eurooppalaiset toimielimet voivat hyväksyä aiheellisia suuntaviivoja seuraavia vaaleja silmälläpitäen.
Tätä varten " Kambod&#x017E;an ystävät" -ryhmän seuraavassa kokouksessa, joka on tarkoitus järjestää kesäkuun puolessavälissä vuonna 1998 Phnom Penhissä, olisi annettava tarvittavat ainekset siten, että kansainvälinen yhteisö voi arvioida, täyttävätkö vaalien järjestelyt vaaditut ehdot. Siten kaikki vaaleihin osallistuvat poliittiset voimat voisivat vapaasti ilmaista mielipiteensä tässä olennaisen tärkeässä vaalikampanjan vaiheessa. Rouva Kinnock puhui äsken vaalien tukijärjestelmästä. Siten en enää käsittele tätä kohtaa. Unionin käyttöön on asetettu 95 tarkkailijaa, jotka vastaavat tarkkailusta pitkällä ja lyhyellä aikavälillä. Jäsenvaltiot nimittävät kahdenvälisissä neuvotteluissa enemmän tarkkailijoita, jotka kaikki kuuluvat Euroopan unionin tarkkailujärjestelmän alaisuuteen. Eurooppalaiset asiantuntijat vastaavat komission yksiköiden ohjeiden mukaisesti paikan päällä vaalien järjestämisestä ja etenemisestä tiiviissä yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien kanssa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komissaari Cresson!
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.25 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Äänestys (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa tänään keskipäivällä toimitetulle äänestykselle.
Rothen laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A40207/98) komission tiedonannosta Tulevaisuuden energia: uusiutuvat energialähteet - Yhteisön strategiaa ja toimintasuunnitelmaa koskeva valkoinen kirja (KOM(97)0599 - C4-0047/98)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Carnero González
Arvoisa puhemies, neuvoteltuani parlamentin eri ryhmien kanssa - ja ellei siitä ole vaivaa - haluaisin ehdottaa suullisesti, että tarkistuksesta 3 tämän päätöslauselman 3 kohtaan äänestettäisiin ensinnäkin lisäyksenä tuohon 3 kohtaan ja että toiseksi äänestettäisiin vain sen alusta lähtien, joka kuuluu: " Pyytää Libanonin, Syyrian ja Israelin hallituksia, ja niin edelleen" ensimmäiseen Lähi-itään viittaamiseen saakka; toisin sanoen äänestettäisiin vain lisäyksestä ja vain seuraavasta tarkistuksen osasta: " Pyytää Libanonin, Syyrian ja Israelin hallituksia, että ne aloittaisivat uudelleen ja elvyttäisivät rauhanneuvottelut siitä kohdasta, johon ne jäivät, ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien sekä Madridin konferenssissa vahvistettujen Lähi-itää koskevien periaatteiden mukaisesti." Tästä eteenpäin antaisimme tekstin lopun jäädä pois.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Sakellariou
Arvoisa puhemies, tahtoisin kysyä, salliiko tämän parlamentin työjärjestys sen, että määrittelemme Eurooppaan uusia rajoja, sillä siitähän tässä kohdassa on kysymys. Parlamentti loputtomassa viisaudessaan on määritellyt Eurooppaan uuden rajan.

Puhemies
Herra Sakellariou, tuo oli keskustelupuheenvuoro, mutta keskustelu on nyt päättynyt!
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Ahlqvist ja Wibe
Olemme Helmut Kohlin ja Jacques Chiracin tavoin sitä mieltä, että EU: n tasolle on siirretty aivan liikaa sellaisia päätöksiä, jotka olisi voitu tehdä kansallisella tasolla. Kahden edellä mainitun henkilön tavoin olemme täysin sitä mieltä, että toissijaisuusperiaatteella on oltava todellinen sisältö.
Tässä mietinnössä käsitellään uusiutuvien energialähteiden kehittämistä aivan liian yksityiskohtaisesti. On hieman absurdia, kun mietinnössä ehdotetaan, että esimerkiksi eri matkailukohteille ja muille vastaaville annettaisiin " kultainen aurinko" - merkki uusiutuvien energialähteiden käytön kannustamiseksi. Pitääkö EU: n todellakin olla tekemisissä tällaisten asioiden parissa?
Mielestämme energiapolitiikkaan liittyvät päätökset on tehtävä kansallisella tasolla. Energiapolitiikan ylivaltiollistamisella ei voiteta mitään. Äänestämme sen vuoksi tätä mietintöä vastaan.

Apolinário
Rothen uusiutuvia energialähteitä käsittelevän mietinnön puolesta antamallani äänellä on alueellinen ja kansallinen viitekehys, jota haluan tässä yhteydessä korostaa.
Rion huippukokouksessa määritellyt ja Kiotossa sovittuihin sitoumuksiin sisältyvät tavoitteet hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi voidaan tosiasiallisesti toteuttaa vain, jos kukin jäsenvaltio säätelee energiankäyttöään rationaalisesti ja suosii energiantuotannossaan uusiutuvia energialähteitä, joiden osuus on Euroopan unionissa vain 1, 3 % koko energiantuotannosta (5, 3 %, jos mukaan lasketaan vesivoima), kun taas Portugalissa vastaavat luvut ovat 5 % ja 15 % (vesivoima mukaan luettuna).
Euroopan unionin tavoitteena on nostaa vuoteen 2010 mennessä uusiutuvien energialähteiden osuutta 5, 3 %: sta 15 %: iin koko energiankulutuksesta, vesivoima mukaan luettuna. Tähän tavoitteeseen voidaan päästä vain, jos käytettävissä on uusia tukimekanismeja uusiutuvien energialähteiden eli aurinkoenergian, tuulienergian, biomassan ja valoenergian edistämiseksi - ja juuri sen vuoksi Euroopan parlamentin enemmistön vaatimalla tukirahastolla on niin suuri merkitys.
Algarven alueella auringon säteilymäärä vaihtelee 1 782 kilowattitunnista neliömetriä kohden (Sagres) 1 896 kilowattituntiin neliömetriä kohden (Tavira), ja auringonpaistetta saadaan 2 800-3 100 tuntia vuodessa; alue - Rogilin ja Sagresin välillä - soveltuu erinomaisesti tuulienergian tuotantoon, Monchiquessa on erittäin suuret mahdollisuudet biomassan tuotannolle esimerkiksi siankasvatuksen ja metsänhoidon yhteydessä, joten uusiutuvat energialähteet ovat tällä alueella varteenotettava poliittinen vaihtoehto. Sen tähden Euroopan unionin, hallituksen, paikallisten viranomaisten ja koko yhteisön käynnistämät hankkeet tällä alalla ovat erittäin tärkeitä.

Caudron
Haluan ensiksi onnitella kollegaamme Mechtild Rothea hänen työnsä laadukkuudesta ja myös hänen realismistaan. Haluan myös täsmentää puoltavan ääneni luonnetta.
Kuulun niiden joukkoon, jotka suhtautuivat myönteisesti Kioton huippukokouksen aikomuksiin. Kyse on nyt toimien toteuttamisesta, jotta tässä konferenssissa julistetut hyvät aikomukset ovat uskottavia.
Ajattelen rouva Rothen tavoin, että komission uusiutuvien energialähteiden alalla asettama tavoite on vähimmäistavoite ja että olisi aiheellista tarkentaa jäsenvaltioiden suunnitelmia ja strategioita ja etenkin ottaa huomioon valtioiden halukkuus noudattaa komission vaatimuksia.
Jaan samoin kollegani huolenaiheen, joka koskee aurinkoenergian ja maatalouteen liittyvien vaihtoehtoisten energiamuotojen alalla tehtäviä ponnisteluja. Viimeksi mainittujen kohdalla on tarkistettava niiden niin sanottu myönteinen ekologinen vaikutus, vaikka, ja meidän on uskallettava tämä sanoa, näin ei aina ole asia.
Niinpä, kun otetaan huomioon tilanteen kiireellisyys sekä ympäristön alalla että uusiutuvien energialähteiden rajallisuus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, on välttämätöntä harkita tämän olennaisen ja elintärkeän alan julkisille ja yksityisille toimijoille osoitettavia rohkaisevia toimia.
Puheenvuoroni lopuksi käsittelen tämän ehdotuksen poliittista luonnetta huomauttamalla, että Euroopan unionin on myös poliittisen ekologian alalla näytettävä esimerkkiä muulle maailmalle. Kyse ei ole läksyjen antamisesta vaan sen osoittamisesta, että Eurooppa esittää mielipiteensä ja toimii kaikkien hyödyksi ja yrittää antaa vastauksia tuleville sukupolville.
En varmaankaan ole kovin väärässä todetessani, että eloonjäämisemme riippuu tästä.

Cushnahan
Muutaman viime vuoden aikana on tullut ilmeiseksi, etteivät uusiutumattomat energialähteet yksistään pysty vastaamaan tulevaisuuden tarpeisiimme tyydyttävällä tavalla. Sekä EU: n jäsenvaltiot että muut EU: n ryhmät ovat nostaneet esiin kysymyksen fossiilisten polttoaineiden jatkuvasta saannista ja öljyn kaltaisten resurssien rajallisuudesta. Lisäksi tarkistamaton uusiutumattoman energian kulutus voi suorasti tai epäsuorasti vaikuttaa ympäristöongelmiin, kuten ilmaston lämpenemiseen, ilman saastumiseen ja muihin mahdollisiin kauhukuviin.
Näistä syistä kannatan uusiutuvien energialähteiden kehittämistä EU: n puitteissa. Ehdotuksella uusiutuvien energiamuotojen kaksinkertaistamiseksi koko energiankäytössä vuoteen 2010 mennessä voi olla huomattava merkitys EU: n energiapolitiikan tulevalle suunnalle. Mitä vähemmän olemme riippuvaisia sellaisista uusiutumattomista energialähteistä kuten fossiilisista polttoaineista, sitä lähempänä olemme kestävän ja ympäristöystävällisen energiapolitiikan luomista. Siksi suhtaudun myönteisesti tähän ehdotukseen kasvattaa sijoituksiamme uusiutuvaan energiaan.

Deprez
Kaikkien mielestä on yhä välttämättömämpää suunnata taloudellinen kehitys sellaiselle uralle, jossa ei aseteta tulevia sukupolvia vaaraan. Valkoinen kirja, josta annamme tänään lausunnon, on tästä uutena todisteena.
Fossiiliset energialähteet ovat olleet yhteiskuntiemme huomattavan nopean taloudellisen ja teollisen kehittymisen perustana 150 vuoden ajan. Ne ovat kuitenkin nykyisin tunnustettu riski ihmiskunnalle, koska niiden hillitön käyttö ja hiilidioksipäästöjen voimakas lisääntyminen muuttavat huomattavasti ilmastoa seuraavina vuosikymmeninä. Siksi on tärkeää edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä tukemalla kaikin tarvittavin tavoin niiden menestymistä markkinoilla siinä kehyksessä, jota valkoisessa kirjassa kutsutaan " vauhdittamiskampanjaksi" .
Tästä näkökulmasta katsottuna haluan mielelläni korostaa, että ajatus energiantuotantoon käytettävän biomassamäärän kolminkertaistamisesta, huolimatta sen yhteensopimattomuudesta Agenda 2000 -asiakirjaan sisältyvien YMP: n uudistamisehdotusten kanssa, antaa tietynlaisen vastauksen eurooppalaisille maanviljelijöille, jotka ovat epävarmoja tulevaisuudestaan ja harkitsevat nykyisin mahdollista uudelleenkoulutusta. Tätä biomassan mahdollista hyödyntämistä on varmasti tutkittava enemmän, koska siinä yhtyvät Euroopan unionin useat ensisijaiset huolenaiheet: kestävä kehitys, yhteinen maatalouspolitiikka ja laajentuminen.
Siten esittelijämme on järkevästi painottanut tässä parlamentissa moneen kertaan muistutettua välttämättömyyttä uusiutumattomien energialähteiden yhteisöperusteisesta verotuksesta. Olisi todella jo aika verottaa hiilidioksidipäästöjä!
Lopuksi ilmaisen myös olevani vakuuttunut siitä, että uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen ja todellisen kestävän kehityksen toteutuminen ovat itsessään laajoja kaikentyyppisten ja -tasoisten työpaikkojen lähteitä.
Tuen siten varauksetta valkoista kirjaa siten kuin sitä on muutettu meille esitetyllä päätöslauselmaesityksellä.

Hyland
Kehotan Euroopan komissiota ja Euroopan neuvostoa yhteensovittamaan ponnistelunsa jäsentyneellä ja virtaviivaisella tavalla, jotta voitaisiin muodostaa pitkän aikavälin energiapolitiikka, joka tehostaa Irlannin ja Euroopan maatalous- ja maaseudun kehittämispolitiikkoja. Tämä pitäisi toteuttaa käytäessä neuvotteluja kansallisten jäsenvaltioiden ja EU: n välillä yhteisen maatalouspolitiikan tulevaisuudesta vuoden 2000 jälkeiseksi ajaksi.
On selvää, että uusiutuvilla energialähteillä on jatkossakin välittömämpi osa yhteisömme monissa yrityksissä ja monilla teollisuudenaloilla. Meidän pitäisi käsittää, että uusiutuvien energialähteiden käyttö maatalouden kehittämisen muotona tarjoaa myös suuria mahdollisuuksia. Jos uusiutuvia energialähteitä käytetään maatalouden ja maaseudun kehittämiseen ympäristöystävällisellä tavalla, on suuret mahdollisuudet luoda pysyviä työpaikkoja, mikä on välitön seuraus maan voimavarojen mahdollisimman suuresta käytöstä.
Emme voi kiistää, että uusiutuvien energialähteiden asianmukaiseen käyttöön perustuvat vaihtoehtoiset energiaohjelmat tarjoavat maanviljelijöille innovatiivisia tapoja ansaita rahaa maatilastaan. Näin pitäisikin tapahtua, sillä yhteisen maatalouspolitiikan välttämätön uudistus painottaa muiden kuin ravinnoksi tarkoitettujen lajikkeiden tuottamista. Jos pyrimme todella tehostamaan maaseudun kehittämistoimia ja suojaamaan mahdollisimman monia perheviljelmiä maaseudullamme, meidän on asetettava paikalleen yhteensovitettu uusiutuvien energialähteiden politiikka, joka auttaa Irlannin maatalouden tehostamista ja työllisyyden luomista maaseudulle.
On sanottu, että uusiutuvien energialähteiden ohjelmien käyttöönoton myönteinen vaikutus olisi hiilidioksidipäästöjen väheneminen, ja päästöjen pitäisi vähetä 402 miljoonaa tonnia vuodessa. EU: ssa uusiutuvien energialähteiden osuus on tällä hetkellä 6 % koko energiankulutuksesta. Tämä luku on yksinkertaisesti aivan liian alhainen, ja tarvitaan huomattavia investointeja, jos tätä aluetta halutaan laajentaa suuressa mitassa.

Krarup
Rothen mietintö on monelta kannalta sympaattinen. Sen ehdotukset sisältävät kuitenkin useita ongelmia. Siinä ei ensinnäkään suhtauduta realistisesti energian sisämarkkinoihin EU: ssa. Mietinnön ratkaisumalli sisämarkkinoita varten on EU: n määrittelemä energiavero. En voi tukea sitä ratkaisua. Sen lisäksi, että vastustan EU-verotusta, energiaverolla ei olisi juurikaan mahdollisuutta toteutua EU: n tasolla, koska teollisuus vetoaa siihen, ettei sillä ole varaa lisäkuluihin. Parhaassa tapauksessa edellä mainittu asia merkitsisi sitä, että uusiutuvien energialähteiden ala saisi korotettua verorahoista koostuvia EU- ja kansallisia tukiaan. Samanaikaisesti energian suurostajat voisivat jatkaa edullisen hiili- ja ydinenergian ostamista EU: n vapauttamilla energiamarkkinoilla. Siten niiden kannustimet energiansäästötoimien toteuttamiseen ovat rajalliset.
Ainoa mahdollisuus toteuttaa Rothen mietinnön sisältämät energia- ja ympäristöalaan liittyvät myönteiset aikeet on se, että jäsenvaltiot voivat päättää energia-alaa koskevista kansallisista tavoitteistaan ja toteuttaa niitä. Ei ole mitään hyötyä siitä, että yksi EU-maa voi määrätä energiantuottajansa tuottamaan tietyn määrän energiaa uusiutuvilla energialähteillä samalla kun maan suuret energianostajat voivat vapaasti tuoda edullista energiaa ulkomailta - todellisuudessa se horjuttaa kansallisten tuottajien taloutta.
Sen vuoksi en voi tukea Rothen mietintöä.

Lindqvist
Mietintö sisältää hyviä ehdotuksia kattavasta toimintasuunnitelmasta uusiutuvan energian käytön kaksinkertaistamiseksi energiankulutuksessa. Bioenergian, aurinkoenergian ja tuulivoiman pitää olla suunnitelman perusta. Ydinvoimasta on luovuttava asteittain.
Kattavat tavoitteet ovat hyviä EU: n tasolla ja muilla tasoilla, esimerkiksi YK: ssa, mutta energiapolitiikka on ja sen pitääkin olla pääasiassa kansallinen kysymys. On tärkeää, että Ruotsi hallitsee omia luonnonvarojaan eikä myy ulkopuolisille energiaja luonnonvaroja, jotka voivat ohjata Ruotsin kehitystä ulkoapäin.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet mietinnön puolesta, koska tuemme sen myönteistä näkemystä vaihtoehtoisista ja uusiutuvista energialähteistä. Mietinnössä on kuitenkin osia, joita vastustamme. Näihin kuuluvat vaatimukset yhteisestä veropolitiikasta, yhteisestä metsäpolitiikasta sekä vaatimus, jonka mukaan perustamissopimuksessa pitää olla erityinen energiaa koskeva luku.
Lähi-idän tilanne
Díez de Rivera Icaza
Ei ole epäilystäkään siitä, että Välimeren alueella on useita konfliktipesäkkeitä, jotka vaativat kiireellisiä pyrkimyksiä rauhaan pääsemiseksi: Algeria, Palestiina, Israel ja niin edelleen. Lähi-idän rauhanprosessin tukeminen, sen kiirehtiminen ja siitä huolehtiminen eivät ole riittäviä syitä muokata tosiasioita tai käyttää niitä hyväksi huomion herättämisessä. Kaikkien heidän tai meidän on ajateltava uudelleen jo kuljettua matkaa, taantumisen syitä sekä nykyisten johtajien ilmeisiä keskinäisiä ristiriitoja ja reaktiokyvyttömyyttä, samoin kuin Euroopan unionin rahallisten avustusten konkreettista tulosta, Palestiinan asemaa ja sen demokraattisten toimielinten samoin kuin sen saaman taloudellisen avun käytön valvontaa.
On paikallaan keskustella Jordanian kanssa, etsiä ratkaisua Euroopan kyvyttömyyteen Algerian asiassa, ymmärtää paremmin islamilaisuutta, edistää väestön välitöntä vuoropuhelua ja ehkä panna alulle jatkamisprosesseja. Minä huomautin tästä, kun pääministeri Rabin kävi Brysselissä. Ei ole mahdollista, ettei tuosta tragediasta ollut mitään hyötyä, kuten myöskään ei ole hyväksyttävää, että Euroopasta saadut varat eivät hyödytä kansaa. On selittämätöntä ja huolestuttavaa, että nykyisenlainen taloudellinen ja sosiaalinen tilanne jatkuu Länsirannalla ja Gazassa. On siis paikallaan, ja tähän lopetan, että me kaikki ajattelisimme asioita uudelleen.

Wolf
Haluaisin käyttää tämän keskustelun suomaa tilaisuutta huomauttaakseni, että kun otetaan huomioon se kriittinen tilanne, johon kehitys Lähi-idässä on menossa, eräs vanha ajatus ansaitsisi tulla nostetuksi uudelleen päivänvaloon. Tämä on ajatus, joka esitettiin " Helsinki-prosessissa" Välimeren aluetta ja Lähi-itää varten.
Haluaisin nostaa esiin seuraavat tämän prosessin keskeiset osatekijät:
1.sen lähtökohtana olevat laajat aihealueet (turvallisuus, ihmisoikeudet, taloudellinen yhteistyö ja keskinäinen kehitys); 2.kiistan kaikkien mahdollisten osapuolten sekä siihen osallisten suurvaltojen mukaan ottaminen ilman minkäänlaista erottelua; 3.siviiliyhteiskunnassa sovellettavien vuoropuhelumuotojen kehittäminen rinnakkaisesti virallisten neuvottelujen kanssa; 4.joustava, myös keskipitkällä aikavälilllä kehitettävissä oleva aikakehys; 5.erittäin pätevän ja motivoituneen diplomaattisen sovittelutahon olemassaolo. Meidän eurooppalaisten olisi viimeinkin käynnistettävä vuoropuhelu näiden osatekijöiden asianmukaisesta soveltamisesta Välimeren alueen ja Lähi-idän tilanteen ongelmaan muiden kyseeseen tulevien kumppanuusmaiden (joihin lukeutuvat myös USA ja Japani) kanssa!- WTO: n ministerikokous
Lukas
FPÖ: ssä ollaan sitä mieltä, että maatalousalan kauppaa koskeva sopimus on valmisteltava huolellisesti, mutta itälaajentuminen nykyisenä ajankohtana torjutaan sen puuttellisten valmistelujen vuoksi.
Tämän vuoksi FPÖ pidättyy äänestämästä 10 kohdasta.
Secchin mietintö (A4-0228/98)
Souchet
Huomautan äsken hyväksytyn WTO: ta koskevan yhteisen päätöslauselman osalta, että parlamentti, joka suurelta osin oli erittäin innokas Marrakechin sopimuksen allekirjoitushetkellä, huomaa asteittain sen erittäin kielteiset vaikutukset Euroopan valtioille. Vain jotkut meistä varoittivat näistä vaikutuksista sopimuksen tekohetkellä.
Herra Rocard otti siten henkilökohtaisesti välimatkaa viimeisen AKT-EU-yhteiskokouksen aikana Marrakechin sopimukseen, joka on huonosti neuvoteltu, liian nopeasti tehty, jossa on merkittäviä puutteita ja josta pitäisi neuvotella ainakin osaksi uudelleen.
Tämä myöhäinen selväjärkisyys, jonka perusteella on vaikea tehdä mitään parannuksia kansainvälisen yhteisön jäsenten enemmistön hyväksymään sopimukseen, sisältyy tähän päätöslauselman tekstiin. Tämä osoittaa sen, että parlamentin kanta on selvästi muuttunut. Parlamentti näyttää huomanneen WTO: n mekanismia koskevien nykyisten pääasiallisten kauppapoliittisten määräysten järjestelmällisen kyseenalaistamisen.
Miten säilyttää eurooppalaisen kulttuurin omaleimaisuus WTO: n mekanismien edessä? Miten säilyttää eurooppalaiset kehitysapupolitiikat? Miten välttää se, että vapaa kansainvälinen kilpailu suosii järjestelmällisesti niitä tuottajia, jotka noudattavat kaikkein heikoimmin välttämättömiä sosiaalisia ja ympäristöllisiä standardeja? WTO: n paneelien ensimmäiset välitystuomiot eivät rauhoita meitä tässä suhteessa, koska edelleen harjoitetaan sellaisen järjestelmän karkeaa järkeilyä, johon komissio on Marrakechissä liittynyt ja jonka kehittämistä se on tukenut.
Ryhmämme on tukenut suurinta osaa tarkistuksista, joissa painotetaan tarvetta puolustaa alueellisia kaupallisia etuuskohteluja kehitysvälineinä. WTO haluaa poistaa ne sillä tekosyyllä, että ne rikkovat kaupallista syrjimättömyysperiaatetta, jota ei voida hyväksyä, ja vääristävät kilpailua. Lomén sopimukset kumoavat tämän väitteen.
Ryhmämme on myös tukenut erilaisia tarkistuksia, joissa moititaan yhteisön toimielinten WTO: n kehyksessä harjoittamaa toimettomuuspolitiikkaa, jonka mukaisesti moninkertaistetaan myönnytyksiä ilman, että saadaan mitään merkittävää tilalle.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, niin välttämätöntä kuin sisämarkkinoilla onkin saada toteutetuksi yhteisiä verotuksellisia perusperiaatteita, yhtä vättämätöntä on omaksua myös selkeä kanta sitä vähä vähältä tapahtuvaa verojen korotusta vastaan, joka Euroopan unioniin kuuluvissa maissa on vallitsevana kehityssuuntana. On esimerkiksi hyvin vähän hyötyä siitä, että verotuksellisia porsaanreikiä, kuten asiaa niin sattuvasti nimitetään, suljetaan unionin piirissä, kun kaikkialla maailmassa on samaan aikaan yllin kyllin houkuttelevia rahoituskohteita.
Todella liikkuva keinottelupääoma virtaa tämän takia ulos Euroopasta, kun sen sijaan kunniallisten ja ahkerien kansalaisten säästöjä imetään edelleen kuiviin. Keinottelupääomien suunnaton lisääntyminen johtuu muun muassa tuotantoprosessiin virtaavan rahan liian korkeasta verotuksesta. Sisämarkkinoihin eivät vaikuta vääristävästi niinkään niin kutsutut veroparatiisit, kuin liian korkeat yritys- ja kulutusverot. Olen ilmoittanut vastustavani mietinnön joitakin osia juuri siksi, että siinä sivuutetaan tämä varsinainen ongelmanasettelu.
Meillä on unionissa tällä hetkellä valtioita, joissa verotaakka on lähes 50 %. Selkeänä tavoitteenamme on siis oltava tämän kuormituksen selvä alentaminen. Tässä pätee seuraava periaate: valtiolla ei ole toissijaisuusperiaatteen nimissä oikeutta kiristää ensin verotaakkaa ja sen jälkeen kalliiksi tulevan byrokratian kiertotietä käyttäen jakaa jälleen kansalaisilleen lahjoja.
Tässä yhteydessä pitää muistaa amerikkalainen kansantaloustieteilijä Arthur Laffer, joka on osoittanut, että kun veroaste alkaa nousta 25 %: sta ylöspäin, taipumus tulojen salailuun lisääntyy asteittain. Johdonmukainen seuraus tästä on harmaan talouden syntyminen.

McKenna
Arvoisa puhemies, haluan huomauttaa, että tässä mietinnössä hyväksytään pohjimmiltaan koko ajatus maailmanlaajuistumisesta, sisämarkkinat, täysin vapaa kauppa ja pääoman vapaa liikkuvuus. Yritämme ratkaista ongelmia, joita kaikki tämä luo. Meidän on otettava jälleen käyttöön jonkinasteinen pääoman valvonta eikä muututtava kokonaan avoimeksi tilaksi monikansallisille yrityksille, jollaiseksi Eurooppaa ollaan muuttamassa.
Yhtenäismarkkinoiden luomisen myötä on nyt pohjimmiltaan Brysselin asia valvoa kaikkea: epäsuoraa verotusta, kansallisia talousarvioita, korkoja ja yhtiöveroa. Seuraavana ovat vuorossa tulovero ja verotuksen yhdenmukaistaminen. Minulla on vakavia ongelmia kaiken tämän kanssa ja mielestäni olemme ottamassa väärän lähestymistavan.

Bonde ja Sandbæk
Emme voi tukea Secchin mietintöä, koska se johtaisi verojen yhdenmukaistamiseen, joka veisi verokruunuja pois Tanskalta. Olemme sen sijaan sitä mieltä, että jäsenvaltioiden verojärjestelmien koordinointi on järkevää, mutta sen on tapahduttava vähimmäissääntöjen, ei yhdenmukaistamisen avulla.

Cassidy
Sellaista ei olekaan kuin vahingollinen verokilpailu EU: ssa. Yhtenäismarkkinoiden taustalla oli ajatus kannustaa kilpailua poistamalla esteet tavaroiden, palvelujen, rahan ja ihmisten vapaan liikkuvuuden tieltä. Tulokset ovat olleet selvästi suotuisia. Jos siis vapaa kilpailu on suotuisaa näillä muilla alueilla, miksi se olisi haitallista verotuksessa?
Euroopan komission tiedonanto " Toimenpidepaketti vahingollisen verokilpailun poistamiseksi Euroopan unionissa" on väärä lääkemääräys olemattomaan tautiin. Jotkin jäsenvaltiot valittavat Irlannin yhtiöveron alhaisuudesta, ennakonpidätyksen puutteesta Luxemburgissa ja puuttuvista sosiaalimaksuista (työpaikkoja koskevat verot) Tanskassa. Jotkut valittavat jopa Yhdistyneen kuningaskunnan suhteellisen alhaisen tuloveron epäoikeudenmukaisuudesta (he unohtavat Yhdistyneen kansakunnan kansalaisten kasvaneen verotaakan työväenhallituksen valitsemisen jälkeen). Koskaan ei kuule brittiläisten valittavan valmisteveron suuruudesta Ranskassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa, vaikka voitaisiinkin väittää, että alhaiset alkoholi- ja tupakkaverot olisivat haitallisia - pääasiassa maanmiestemme terveydelle.
Mielestäni oikea analyysi verokilpailusta ei ole se, että joissakin maissa on liian alhaiset verot. Se on se, että kaikkein kuuluvimmin valittavissa maissa, varsinkin Ranskassa ja Saksassa, on liian korkeat verot. Ison-Britannian edustajana Euroopan parlamentissa haluaisin nähdä verotaakkaa vähennettävän noissa maissa Ison-Britannian tasolle. Korkeat verot ja " sosiaalimaksut" tuhoavat työpaikkoja.
Vaikka arvostankin esittelijän työtä suuresti, tulen äänestämään yhdessä PPE-ryhmän brittiläisen jaoston kanssa mietintöä vastaan.

Delcroix
Jäsenvaltioiden taloudellista kehitystä vahingoittava kilpailu on vastoin eurooppalaista yhteisvastuullisuutta ja yhteenkuuluvuutta.
Hintaeroihin keskittynyt kilpailukyky, joka on saatu aikaan palkkakustannuksia vähentämällä, on täysin vastakkainen tuotteiden ja palvelujen laatuun keskittyneen kilpailukyvyn kanssa. Tällainen myönteinen kilpailukyky saavutetaan vain energiaa ja raaka-aineita säästävien tuotteiden ja menettelyjen kehittämistä sekä työntekijöiden pätevyyden lisäämistä ja inhimillisiin voimavaroihin sijoittamista koskevien tutkimusten avulla.
Laajat eurooppalaiset markkinat ovat edistäneet kilpailua ja aiheuttaneet monia luonnottomia vaikutuksia, epäreilua kilpailua, petoksia, kilpailevaa devalvointia, yritysten siirtymisiä ja verollisten, sosiaalisten ja ympäristöllisten velvoitteiden kiertämistä.
Tilanne on mikä on, ja pääomien vapaa liikkuvuus on huonontanut merkittävästi työntekijöiden palkkoja ja elämänlaatua. Nämä kaksi ovat sekoittuneet toisiinsa palkkakustannusten nousun takia.
Ehdotetut toimet - säästöistä saatavien tulojen verotus, jotka maksetaan henkilöille, joiden ei katsota asuvan pysyvästi jäsenvaltiossa, ja yritysten kaksinkertaisen verotuksen poistaminen - eivät riitä korjaamaan tähän asti aiheutettuja vahinkoja.
Huomaamme nyt jälkeenpäin, että laajoihin markkinoihin ja niiden neljään perusperiaatteeseen - henkilöiden, tavaroiden, palvelujen ja pääomien vapaaseen liikkuvuuteen - olisi pitänyt liittää tarvittavat välineet taloudellisten ja sosiaalisten tasapainojen säilyttämiseksi: yhtenäisvaluutta, verotuksen yhdenmukaistaminen ja sosiaalinen yhdenmukaistaminen.
Kaikkein haavoittuvimmat kansalaiset ovat olleet yhteiskunnassamme näiden myöhästymisten ja virheiden ensimmäisiä uhreja. Eurooppa vahvistuisi, jos se myöntäisi tämän ja tekisi tarvittavat korjaukset.

Deprez
Päätöslauselmaesityksessä, josta meidän on nyt annettava lausuntomme, asetetaan olennainen kysymys yhtenäismarkkinoiden ja yleisemmin Euroopan unionin tulevaisuudesta. Euro tulee voimaan 1. tammikuuta 1999 alkaen 11: ssä 15 jäsenvaltiosta, ja siksi on välttämätöntä sovittaa politiikoita paremmin yhteen, muun muassa verotuksen alalla. Kyse on tosiasiassa pakollisesta ylimenovaiheesta, joka koskee kaikkia niitä, jotka asettaessaan selvästi Euroopan työttömyyttä ja työllisyyttä koskevan kysymyksen pitävät työtä rasittavan verotuksen keventämistä välttämättömänä.
Kuten useimmat meistä, olen sitä mieltä, että jäsenvaltioiden verotuksen yhdenmukaistamisen puute on johtanut jäsenvaltioiden väliseen verokilpailuun. Se on vahingollista kaikille siinä suhteessa, että sen seurauksena viranomaiset ovat menettäneet huomattavia verotuloja, joita sitä paitsi käytetään niiden talousarvioiden tasapainottamiseen. Tämä on vaatinut kansalta joskus kivuliaitakin uhrauksia.
Olemme siten panneet tyytyväisinä merkille neuvoston hyväksymän päätöslauselman yritysverotukseen sovellettavista menettelysäännöistä ja olemme ottaneet huomioon komission laatimat verotuksen yhdenmukaistamista koskevat monet ehdotukset.
Ohimennen sanoen, komission ehdotus ja Ecofin-neuvostossa tehty sopimus yhteisöntasoisesta ratkaisusta sellaisten säästöistä saatavien tulojen verotuksesta, jotka maksetaan yhdessä jäsenvaltiossa henkilöille, joiden ei verotuksessa katsota asuvan pysyvästi kyseisessä jäsenvaltiossa, ilahduttavat erityisesti minunlaistani belgialaista poliitikkoa.
Mielestämme kaikkia näitä toimia on pidettävä ensimmäisinä edistysaskelina, joita seuraavat muut edistysaskeleet. Näin on etenkin välillisen verotuksen alalla, mutta myös uusiutumattomien energialähteiden tai verotuksellisten määritelmien alalla.
Verotuksen yhdenmukaistamisen on oltava selkeästi kaikkien niiden ensisijaisena tavoitteena, jotka haluavat edetä sellaisen federalistisen Euroopan tiellä, joka on taloudellisesti vauras ja sosiaalisesti oikeudenmukainen. Vaikka meille tänään esitetyt ehdotukset ovat vielä hyvin puutteellisia, ne ovat askel oikeaan suuntaan. Siksi tuen meille esitettyä päätöslauselmaa.

Fourçans
Verotusten lähentäminen Euroopan tasolla on avainasemassa yhtenäismarkkinoiden syventämisessä. Komission ja herra Secchin mietinnön ehdotuksissa pyritään poistamaan yhtenäismarkkinoiden moitteetonta toimintaa haittaavia esteitä.
Mietinnössä katsotaan - mielestäni oikeutetusti - että on tärkeää lähentää joitakin tekijöitä verotuksissamme. Verotustemme tehokkaampaa yhteensovittamista puoltaa kaksi johtopäätöstä: ensiksi verotuksen mahdollisesti aiheuttamat vääristymät varojen ja rahoituksellisten tai tuottavien sijoitusten optimaalisen kohdentamisen alalla Euroopan alueella, toiseksi tiettyjen verotulojen ehtyminen, joka voi aiheuttaa tietyille jäsenvaltioille hyvin vakavia talousarvioon liittyviä ongelmia.
Vaikka onkin säilytettävä tietynasteinen verokilpailu - koska siitä on hyötyä jäsenvaltioiden kurissa pitämiseksi - tämän on tapahduttava verotuksellisten sääntöjen kehyksessä, erityisesti säästöistä saatavien tulojen ja rajatyöntekijöiden verotuksen alalla. Secchin mietinnössä korostetaan tätä näkökohtaa, enkä voi muuta kuin yhtyä siihen. Voidaan kuitenkin valittaa sitä, etteivät komissio tai Secchin mietintö näytä antavan mitään ehdotuksia yritysten välittömään verotukseen liittyvistä tietyistä tekijöistä, kuten yritysveron määräytymisperusteista.
Tätä varausta lukuun ottamatta olen iloinen ehdotuksista, jotka koskevat menettelysääntöjä tai niiden säästöistä saatavien tulojen verotusta, jotka maksetaan yhdessä jäsenvaltiossa henkilöille, joiden ei verotuksessa katsota asuvan pysyvästi kyseisessä jäsenvaltiossa. Ennakkoveron veroaste ei saisi kuitenkaan olla liian korkea, koska se vähentää muuten säästäväisyyttä ja aiheuttaa yritysten siirtymisiä Euroopan alueen ulkopuolelle.
Olen myös iloinen toimista, joiden tavoitteena on poistaa yrityksiltä lähdevero niistä rajat ylittävistä korkomaksuista ja veroista, jotka aiheuttavat kasvua ja työllisyyttä vahingoittavia vääristymiä. Yritysryhmien suhteiden alalla olisi myös mentävä pidemmälle, erityisesti Euroopan tasolla vahvistetusti määritettävän yhtiöverotuksen osalta.
Näiden kaikkien edellä mainittujen syiden vuoksi äänestän siten herra Secchin mietinnön puolesta.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Secchin mietinnön puolesta, jossa käsitellään toimenpidepakettia vahingollisen verokilpailun poistamiseksi EU: ssa. Olemme päättäneet äänestää mietinnön puolesta, koska:
siinä painotetaan, että on myönteistä, että neuvosto on hyväksynyt yritysverotukseen sovellettavat menettelysäännöt ja perustanut menettelysääntötyöryhmän arvioimaan kansallisia verotuksellisia toimia, joista on haittaa yhteisön eduille.-siinä viitataan siihen, että verotusjärjestelmissä ja veroasteissa olevat erot, jotka perustuvat sosiaalisiin kriteereihin tai ympäristöön, kansanterveyteen ja kuluttajansuojaan liittyviin kriteereihin, voidaan hyväksyä.-sen mukaan on välttämätöntä, että päästään yhteiseen vähimmäisverotukseen niillä alueilla, joilla vahingollisella verokilpailulla on kielteisiä vaikutuksia.-siinä painotetaan, että yritysverotukseen sovellettavia menettelysääntöjä on välttämätöntä noudattaa tarkasti.Tanskan sosiaalidemokraatit ovat kuitenkin eri mieltä siitä mietinnön osasta, jossa käsitellään verotuksen yhdenmukaistamista. Jäsenvaltioiden verotusrakenteet ovat hyvin erilaisia ja ne antavat kansalaisille hyvin erilaisen turvan. Sen vuoksi verotuksen yhdenmukaistaminen ei ole hyväksyttävää. Kannatamme kuitenkin yhteisiä vähimmäistasoja, muun muassa mitä yritysverotukseen ja pääomatulojen verotukseen tulee.

Reding
Valtioiden ja hallitusten päämiehet sopivat äskettäisen Luxemburgin huippukokouksen aikana verokilpailua koskevista menettelysäännöistä, joiden tavoitteena on poistaa vähitellen tämän alan vahingolliset käytännöt. Luxemburgissa korostettiin tässä suhteessa sitä, että pääomaveroa koskevasta toimesta on seurattava yritysverotusta koskeva toimi. Luxemburgissa katsotaan, että yritysverotuksesta on tehtävä velvoittavaa yhteisön direktiivin avulla: verotuksellinen polkumyynti vain vahingoittaa eurooppalaisia yrityksiä ja aiheuttaa vääristymiä yhteismarkkinoilla.
Mitä tulee jäsenvaltioiden verotusjärjestelmien erilaisuuteen, tilannetta ei ole syytä tällä hetkellä muuttaa. Itse asiassa verotusjärjestelmien välinen verokilpailu voi olla myönteistä: jotkut järjestelmät ovat tehokkaampia ja niiden ansiosta veroaste on alhaisempi, kun taas toisissa järjestelmissä tehokkuuden puutetta on tasoitettava veroastetta nostamalla.
Komission yritysverotuksen alaa koskevat ehdotukset ovat ensimmäinen myönteinen askel veropolitiikkojen tehokkaammaksi yhteensovittamiseksi. Muoto on hyväksyttävä, koska kyse on toimenpidepaketista eikä yksittäisistä ehdotuksista. Toiminta-ala on edelleen laaja, ja paljon on vielä tehtävä, jotta verotus ei enää olisi neljän vapauden esteenä.
Secchin mietinnössä jäsenvaltioita rohkaistaan työskentelemään unionissa sijaitsevien veroparatiisien poistamiseksi. Luxemburgia ei ole erityisesti mainittu. Sitä osoitetaan kuitenkin varmasti sormella, kun kaikki jäsenvaltiot yrittävät houkutella yrityksiä kevennetyillä verohelpotuksilla ja kun kaikki jäsenvaltiot houkuttelevat yksityisiä sijoittajia veromääräyksillä, jossa suositaan muita kuin paikallisia asukkaita, samalla kun tietyissä jäsenvaltioissa on täysin sääntelystä vapautettuja keitaita.
On siten väärin osoittaa sormella vain Luxemburgia, jonka rahoitusasemaa valvotaan tiukan sääntelyn (esimerkiksi huumekaupasta peräisin olevan rahan pesun osalta) ja tehokkaan verotusjärjestelmän avulla, jonka ansiosta maan veroaste on suhteellisen alhainen. Veropolitiikkojen mahdollisen lähentämisen on siten koskettava kaikkia jäsenvaltioita ja kaikkia niiden välisiä riippuvuussuhteita sekä hyvin monia erilaisia veroalueita.
Nämä huomautukset huomioon ottaen äänestin Secchin mietinnön puolesta tietoisena siitä, että kyse on vain parlamentin lausunnosta, ja että jäsenvaltioiden hallitusten on tehtävä lopulliset päätökset yksimielisesti.

Seppänen, Sjöstedt ja Svensson
Olemme äänestäneet niiden mietinnön osien puolesta, joissa käsitellään pankkien tiedottamisvaatimusta, menettelysääntöjä, yritysverotuksen vähimmäistasoa ja niin kutsuttujen veroparatiisien vastaisia toimia.
Mietinnössä otetaan kuitenkin esiin myös verojen laaja yhdenmukaistaminen. Se on hyökkäys, joka kohdistuu kansallisten parlamenttien etuoikeuksiin ja kansalaisten oikeuteen muokata maansa veropolitiikkaa vaalien avulla. Se uhkaa sitä paitsi maiden valtiontalouden vakautta.
Olemme sen vuoksi äänestäneet lopullisessa äänestyksessä mietintöä vastaan.
Tämä on myös huomautus niitä keskustelussa uusiutuvia vaatimuksia vastaan, joissa vaaditaan konsensuksen poistamista verokysymyksissä.
Mielestämme sellainen toimi on perustamissopimuksen vastainen.

Trizza
Kuten esittelijä, herra Secchi, on täsmentänyt, on tarpeen nopeuttaa Euroopan unionin verotuksen koordinointia ministerineuvoston tässä asiassa omaksuman sitoumuksen mukaisesti.
Olen todellakin vahvasti vakuuttunut siitä, että verojärjestelmien tämänhetkiset vääristymät ja erot saattavat vahingoittaa talous- ja rahaliiton toteutumiseksi tehtyjä ponnisteluja ja tehdä tyhjiksi ne edut ja potentiaaliset mahdollisuudet, jotka yhtenäismarkkinat voivat tarjota taloudellisen kehityksen ja rakenteellisen työttömyyden asteittaisen vähenemisen hyväksi.
Mikäli nykyiseen järjestelmään ei näet tehdä muutoksia, seurauksena saattaa itse asiassa olla yksittäisten jäsenvaltioiden verotusoikeuden ja itsemääräämisoikeuden asteittainen menetys.
Kannatan lisäksi verokilpailun poistamiseen tähtäävää pakettia, sillä se on tehokas tapa suunnitella ja myöhemmin toteuttaa koko strategia. Onnittelen esittelijää ja jaan täysin hänen mietinnössään esittämänsä ajatukset.
Kosovon tilanne
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Mielestämme on tärkeää, ettei EU ainoastaan tuomitse Serbian toimintaa Kosovossa, vaan että se myös käyttää unionin käytössä olevia taloudellisia, poliittisia ja diplomaattisia menetelmiä. Vastustamme kuitenkin sotilaallista hyökkäystä koskevia valmisteluja. Sotilaallisiin toimiin voidaan ryhtyä vain YK: n turvallisuusneuvoston päätöksellä.

Hory
Parlamentti on jälleen kerran hyväksynyt Kosovoa koskevan päätöslauselman.
Ensiksi on huomattava, että näiden päätöslauselmien kasaantuminen ei näytä vähentäneen tämän alueen poliittisia jännitteitä, päinvastoin.
On lisäksi aiheellista korostaa, että tälle päätöslauselmalle on aikaisempien päätöslauselmien tavoin ominaista järjetön kaksijakoisuus, Jugoslavian liittovaltion ja Serbian tasavallan syyttely, Kosovon tilannetta koskevan historiallisen syvällisen analyysin puute ja vakava vastuuttomuus Kosovon itsenäisyysliikkeille osoitettujen rohkaisujen paikallisiin, alueellisiin ja kansainvälisiin vaikutuksiin nähden.
Entisen ja nykyisen Jugoslavian demokraattisia puutteita tai tällä alueella taistelevien erilaisten nationalistien väkivaltaisuuksia tai näiden nationalistien panttivankeina pitämän siviiliväestön kärsimyksiä mitenkään aliarvioimatta on pakko valittaa Euroopan parlamentin kannan yksipuolisuutta ja puolueellisuutta.
Euroopan parlamentti on harjoittanut amerikkalaisen diplomatian, kahden unionin jäsenvaltion ja Balkanin aikaisempaa poliittista järjestystapaa kannattavan vahvan parlamentaarisen eturyhmän painostuksesta kahdeksan vuoden ajan eräänlaista poliittista ja oikeudellista sotaa yhtä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan allekirjoittanutta valtiota vastaan, jonka olisi pitänyt turvata rajansa.
Täysin ristiriidassa tämän turvaamisen kanssa on rohkaistu Jugoslavian liittovaltion hajoamista, on kehotettu " ystäväliittovaltioita" lähentymään yksitellen Euroopan unioniin, on käynnistetty Slovenian liittymismenettely ja palkittu näin sen johtajien itsekkyys, on nostettu kaikki Jugoslavian jakamisesta vastuussa olleet Euroopan unionin liittolaisten ja " demokraattien" asemaan, joskus tosiasioiden vastaisesti, on moninkertaistettu Serbian tasavallan, jota syytetään kaikista alueella tapahtuneista ikävistä asioista, vastaisia pakotteita, saarto- ja kauppasulkumenettelyjä ja sotilaallisia uhkauksia.
Koska tämä valtava tuhoamistyö ei ilmeisesti ole riittänyt, on hyökätty itse Serbian alueellista koskemattomuutta vastaan - joka juontaa juurensa maantieteestä ja historiasta - rohkaisemalla jopa ennen Bosnian sodan loppumista Kosovon albanilaisia separatistiryhmiä. Nämä rohkaisut ovat olleet niin mielettömiä ja poliittisesti typeriä, että niiden seurauksena on marginalisoitu Kosovon maltilliset johtajat, jotka pyrkivät tasapainoiseen ratkaisuun Jugoslavian liittovaltion sisällä, ja tuettu siten Kosovon vapautusarmeijan (UCK) ääriryhmiä, jotka taistelevat tänään ase kädessä Kosovon itsenäisyyden puolesta ja huomenna Kosovon Albaniaan liittämisen puolesta.
Euroopan unioni on rohkaissut Kroatian itsenäisyyttä, josta kaikki Kroatian yhteisöt ovat maksaneet Vukovarille ja Kninille. Se on " taannut" Bosnian itsenäisyyden ja saanut aikaan tämän alueen jakamisen ja Mostarin, Ilidzan ja Srebrenican joukkomurhat. Se on kaatanut öljyä Kosovossa kyteneeseen tuleen ja yllyttänyt itsenäisyyttä kannattavaa terrorismia ja sen väistämätöntä ja mahdollisesti liian voimakasta painostusta. Tulevaisuudessa unionin ja jäsenvaltioiden sokeus ja puolueellisuus aiheuttavat, tätä ei sovi epäillä, alueen rajojen - erityisesti Albanian ja Makedonian - yleisen kiistämisen ja huomattavaa epävakautta Vojvodinassa tai Sandjakissa.
Jugoslavian liittovaltio perustui perinteiseen subjektiiviseen näkemykseen kansallisuudesta, samaan, johon Euroopan yhdentymisprosessi perustuu. Sen sijaan, että tämä kansallisuutta koskeva näkemys olisi asetettu etusijalle, Jugoslavian liittovaltion sisäisiä poliittisia ongelmia ratkaistiin - totta on, että ne olivat todellisia - soveltamalla toista kansallisuutta koskevaa romanttista ja objektiivista näkemystä, jossa etusijalle asetettiin etniset näkökohdat ja joka on jo kaksi kertaa tällä vuosisadalla leimahtanut ilmiliekkiin Euroopassa.
Euroopan unioni ei ole monien tekemiensä virheiden takia ottanut huomioon omaa historiaansa ja kulttuuriansa ja on siten pitänyt tulevaisuuttaan pilkkanaan. Meillä on vielä aikaa korjata tilanne ja integroida Serbian kansa jälleen Euroopan yhteisöön. Se kuuluu siihen, koska se on edistänyt huomattavasti alueensa kaikkien kansojen vapautta. Siksi en aio äänestää meille esitetystä päätöslauselmasta.
Ydinpolttoaineiden ja -jätteiden kuljetusturvallisuus
Ewing ja Macartney
Äänestämme kompromissipäätöslauselman puolesta. Kuljetettaessa ydinjätteitä koko asianomaisten alueiden väestö pannaan alttiiksi vakavalle vaaralle. Kaikkien sellaisten alueiden paikallisilla ja alueellisilla hallituksilla pitäisi olla oikeus saada täydellisiä tietoja, koska heillä on vastuu hätätapausten hoitamisesta.
Esitämme vastalauseemme Dounreayhin tehdyssä kuljetuksessa otetuista riskeistä seuraavista syistä:
1) USA: n ilmavoimien avulla kuljetettu säiliö alitti vakiomitat;
2) Dounreayn laitos on määrätty suljettavaksi kansainväliset turvallisuusstandardit alittavien turvallisuuspuutteiden vuoksi;
3) Yhdistynyt kuningaskunta rikkoi vaatimusta siitä, että kaikki jälleenkäsittelyaine palautetaan alkuperämaahan;
4) Yhdistynyt kuningaskunta kumosi ydinturvallisuusvalvojan kiellon ydinaineen kuljetuksesta Dounreayhin.

Pinel
Vaarallisten jätteiden kuljetus on hankala ongelma, johon ei pidä suhtautua kevyesti. Tässä mielessä yhteiseen päätöslauselmaan, josta meidän oli annettava lausuntomme, sisältyi erinomaisia aineksia, joita puollan täysin. Olisi sitä paitsi voitu mennä vielä pidemmälle. Kuitenkin monenlainen kritiikki on kyseenalaistanut nämä hyvää tarkoittavat kohdat.
Toimielinten tasolla vastustamme ylikansallisten rakenteiden sisällyttämistä ympäristöpolitiikkaan. Jäsenvaltioiden on tehostettava ennalta ehkäiseviä ja valvontatoimia. Kansallisten poliittisten viranomaisten on kuitenkin ensin kannettava vastuunsa ja edistettävä asioita oikeaan suuntaan.
Tämän jälkeen, jos tietyt maat toimivat heikosti tai myöhään ympäristönsuojelun alalla, mahdolliset puutteet on korjattava tavanomaisten diplomaattisten ja kansainvälisten sopimusmekanismien avulla.
Mitä tulee PSE-ryhmän puolesta jätettyyn tarkistukseen, on hämmästyttävää, että sen ovat jättäneet vasemmiston kannattajat, jotka rehentelevät puolustavansa heikkoja. Sen pyytäminen, että ydinjätteiden kuljetuksessa vältettäisiin taajaan asuttuja alueita merkitsee, päinvastoin sitä, että kuljetukset hyväksytään haja-asutusalueilla. Tämä ajatustapa on häpeällinen. Asuttuja alueita on vältettävä, piste.
Viimeinen, mutta ei vähäpätöisin kohta: emme voi hyväksyä EKR: n kyseenalaistamista siten kuin se kuultaa läpi tästä päätöslauselmaesityksestä. Tässäkin tapauksessa, jos toimintahäiriöitä esiintyy, ne korjataan kansallisten sisäisten mekanismien avulla.
Äänestimme siten koko tätä päätöslauselmaa vastaan.

Sillin/silakan purkaminen aluksesta teollisiin tarkoituksiin - Itämeren, Belttien ja Juutinrauman  kalavarojen säilyttämistoimenpiteet - Kalastus teollisiin tarkoituksiin
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Langenhagenin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0142/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) erityisedellytyksistä, joilla silliä/silakkaa voidaan purkaa aluksesta muihin teollisiin tarkoituksiin kuin suoraan ihmisravinnoksi (KOM(97)0694 - C4-0041/98-97/0353(CNS)), -Kofoedin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0139/98) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY) tietyistä Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueiden kalavarojen teknisistä säilyttämistoimenpiteistä annetun asetuksen (ETY) N: o 1866/86 muuttamisesta seitsemännen kerran (KOM(97)0675 - C4-0017/98-97/0354(CNS)), -Kindermannin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0201/98) kalastuksesta teollisiin tarkoituksiin.
Langenhagen
Arvoisa puhemies, mietintöni koskee aihetta, josta käydään julkisuudessa hyvin ristiriitaista keskustelua. Toivon, että pystymme tekemään tänään ratkaisumme perusteet selväksi tälle julkisuudelle. Hieman monimutkaisen otsikon takaa on löydettävissä kysymys sillin/silakan teollisen kalastuksen sallimisesta Itämerellä. Tähän asti se on ollut yhteisön piiriin kuuluvilla vesillä kiellettyä.
Teollinen kalastus on vahva elinkeinoala. Yli 30 miljoonaa tonnia kalaa, jonka osuus koko maailman saalismäärästä on 30 % ja jonka arvo on 3 miljardia ecua, käytetään tämän elinkeinoalan tarpeisiin. Siitä valmistetaan 6, 5 miljoonaa tonnia kalajauhoa ja 1, 3 miljoonaa tonnia kalaöljyä. Molemmat niistä ovat korkealaatuisia tuotteita. Kalajauhoa käytetään ennen kaikkea eläinrehuna hyöty- ja turkiseläimille. Kalaöljyn käyttämiselle on tarvetta vesiviljelyssä, mutta sitä näkee käytettävän myös margariinien ja leivontarasvojen ainesosana. Niiden käytöstä luopumista ei ole tällä hetkellä odotettavissa, sillä niille ei löydy samanarvoisia korvaavia aineita.
Teollinen kalastus on joutunut arvostelun kohteeksi monestakin syystä. Ensinnäkin se herättää peruskysymyksen elollisten eliöiden käytöstä ihmisravinnoksi vain epäsuorasti. Sen lisäksi on epäilemättä niin, että teollisiin tarkoituksiin kalastettavien kalojen vähentäminen vesistöistä heikentää petokalojen, kuten turskan, ravinnonsaantiedellytyksiä. Sama koskee myös vesilintuja ja merinisäkkäitä.
Vielä vakavampi on kuitenkin sivusaaliita koskeva ongelma. Se on erityisen polttava kilohailin teollisessa pyynnissä, sillä tämä laji liikkuu usein sillin kanssa samoissa parvissa. Kaikista epäilyksistä huolimatta olemme päätyneet kalatalousvaliokunnassa siihen näkemykseen, että teollinen kalastus on tästäkin huolimatta hyväksyttävissä, nimenomaan silloin, kun se on maltillista, sääntöjenmukaista ja hallittua, kun emme kerran ole valmiit luopumaan näin saatavista tuotteista. Tähän näkemykseemme olemme saaneet toistuvasti vahvistusta myös alan tutkijoilta.
Nyt on kyse Euroopan unionin laajentumiseen vuonna 1995 liittyvistä jatkotoimista. Liittymisasiakirjan mukaan Suomi ja Ruotsi ovat saaneet jatkaa aluevesillään silakan pyyntiä teollisiin tarkoituksiin, mikä on alueen perinnäistä toimintaa, ja ilman tämänpäiväistä mietintöä kummankin maan olisi lopetettava tämän toiminnan harjoittaminen. Ehdotuksen tarkoituksena on yhtäältä sallia sillin/silakan teollisen pyynnin jatkaminen Itämerellä, samalla kun toisaalta olisi edelleen määrä pitää voimassa niiden teollista pyyntiä koskeva kielto kaikilla muilla yhteisön piiriin kuuluvilla vesillä.
Näistä kummastakin perusperiaatteesta olen yhtä mieltä. Niiden avulla molemmille asianomaisille maille on löydettävissä ratkaisu, ilman että aiheutetaan haittaa perinteiselle pyyntitoiminnalle. Pidän tätä erityisen kannatettavana ajatuksena. Sillin/silakan pyynnin kieltäminen teollisiin tarkoituksiin muilla yhteisön piiriin kuuluvilla vesillä, ennen kaikkea Pohjanmerellä, on tärkeää nimenomaan siksi, että niiden kanta siellä on heikko. Tämän johdosta sillin/silakan pyyntikiintiöt puolitettiinkin jo vuoden 1996 puolivälissä, ja vuonna 1997 tätä - kalastajien kannalta - jyrkkää toimea jatkettiin.
Koska jo pelkästään kalastus ihmisravinnoksi verottaa voimakkaasti kalakantoja, sillin/silakan kantoja ei saisi enää kuormittaa lisää teollisella kalastuksella. Itämerellä tilanne on kuitenkin aivan toisenlainen. Sillikannan tila siellä on - tutkijoiden mukaan - erittäin hyvä. Kaiken lisäksi vuonna 1997 käytettiin kokonaispyyntimäärästä silti hyväksi vain 50 %. Esimerkiksi Saksa käytti vain 13 % sille varatuista saalismääristä. Jotta Itämerellä kuitenkin vältettäisiin samanlainen kantojen romahtaminen kuin aikoinaan Pohjanmerellä, ja kun lisäksi teoriassa vain Saksa ja Tanska voivat harjoittaa teollista kalastusta, asetusehdotusta olisi joiltakin osin tiukennettava. Ehdotan tämän tekemistä.
Asetus ei myöskään saa jäädä voimaan rajoittamattomaksi ajaksi, kuten on suunniteltu. Vuonna 2003 meidän on tarkasteltava asetuksen vaikutuksia ja tarvittaessa mukautettava sitä tilanteen vaatimalla tavalla. Kaikkien näiden toimien ohella haluamme kuitenkin lähettää vielä loppuvetoomuksen myös Itämeren teollisen kalastuselinkeinon suuntaan. Kalateollisuudelta vaaditaan nyt luovuutta ja sitä, että se tekee pitkällä aikavälillä mahdolliseksi Itämeren sillin/silakan, jolle ei tällä hetkellä ole suuriakaan markkinoita, hyödyntämisen myös ihmisravinnoksi. Pyydän tukeanne esitetyille tarkistuksille sekä mietinnölle kokonaisuudessaan.

Kofoed
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät naiset ja herrat, tämä komission hyväksymä ja jo voimassa oleva ehdotus on kansainvälisen Itämeren kalatalouskomission puitteissa käytyjen neuvottelujen tulos. Periaatteessa voidaan sanoa, että olemme yksimielisiä päätetyistä toimista, mutta minulla on joitakin huomautuksia tulevaisuutta ajatellen. Olemme hieman tyytymättömiä siihen, että ehdotus lähetettiin parlamentin kuultavaksi niin myöhäisessä vaiheessa. Meidän olisi pitänyt olla valmiita ennen joulua, jotta olisimme saaneet aikaan keskustelun, joka olisi voinut vaikuttaa neuvoston lopulliseen päätökseen.
Haluaisin ottaa esiin Itämeren kalavarojen hallinnan, ensimmäisenä lohenkalastuksen. En voi ymmärtää, että lohenkalastusta rajoitetaan niin voimakkaasti, koska tiedämme, että lohenpoikasia istutetaan sellainen määrä, että se vastaa 700 000 kalastettua lohta ja kuitenkin kiintiön raja asetetaan vain 400 000: een. Omat kokemuksemme osoittavat, että lohta on runsaasti, mutta että muutamat poliittiset päätökset ovat kaiken takana. Vaikutelma on se, että - niin kutsutun villin lohen suojelemiseksi - lohenpyyntiä halutaan rajoittaa kokonaisuudessaan. Yhdessä maassa, nimittäin Ruotsissa, esiin on noussut joitakin matkailuun liittyviä etuja, koska heidän mielestään lohta on pyydettävä joista turistien iloksi. Se on mielestäni väärä asenne. Tällaista ratkaisua ei nimittäin ole tieteellisesti perusteltu. Tämä on yksi asia.
Toinen asia on turskan ja sillin kalastus Itämeressä. Olen erittäin huolissani näiden kahden kannan kehittymisestä ja olen sen vuoksi sitä mieltä, että komission on ajateltava asiaa perusteellisesti ja yritettävä rajoittaa pyyntikapasiteettia. Olemme ehdottaneet, että aluskohtaista hevosvoimamäärää olisi rajoitettava, jotta päästäisiin eroon suurista troolareista, jotka tulevat Itämerelle turskakauden aikana sillä seurauksella, että kantaa kalastetaan liian voimakkaasti. Itämeren sillin kalastuksen osalta en kannata sitä, että Itämeren silliä kalastetaan kalajauhon tekemistä varten, koska Itämeren sillikanta ei ole erityisen suuri, minkä vuoksi kalastus tähän tarkoitukseen on lopetettava. Ymmärrän hyvin, että näin tehdään myös Ruotsissa ja Suomessa Itämeren pohjoisosassa. Tarkoitan kuitenkin myös sitä, että tämä vaikuttaa Itämeren muuhun sillikantaan, joten pyydän komissiota sen vuoksi suhtautumaan tulevaisuudessa varauksellisemmin tällaiseen kalastukseen.
Haluan lisäksi korostaa, että säilytystoimet on otettava paremmin huomioon. On otettava käyttöön suoranaiset kiellot, jotka koskevat kalastusta kutuaikana ja niillä merialueilla, joilla kalat kutevat, jotta kalat voisivat lisääntyä vapaasti. Tällä tavalla kantaa on viljeltävä. Haluan lisäksi huomauttaa niin kutsutusta ajoverkosta. Se on erittäin tehokas pyyntiväline, johon kuitenkin jää muitakin kalalajeja kuin ne, joita on tarkoitus kalastaa. Myös tällä on vaikutusta siihen, että Itämeren kalakannoilla on ongelmia.
Lopuksi haluan mainita, ettei Itämeren ekologista tasapainoa ole tutkittu. Arvelen, että kun Itämerestä kalastetaan miljoona tonnia kalaa ja se tuodaan maihin, jäljelle jääville kaloille ei lisätä tarpeeksi ravintoa, jotta ne voisivat kasvaa. Tarkoitan sitä, että biologit ovat kiinnittäneet aivan liian vähän huomiota siihen, että kaloille on oltava tarpeeksi ravintoa. Muutoin tuotantoa ei saada. Maanviljelyssä tiedetään, että maahan on lisättävä tietty määrä ravintoaineita, joka vastaa sitä ravintoaineiden määrää, jonka maanviljely maasta poistaa. Sitä ei kukaan ajattele kalatalouspolitiikassa. Sen vuoksi pyydän komissiota, että se pyytää biologeja selvittämään, mikä merialueen ekologinen tasapaino on, koska me " viljelemme" myös vesialuetta, jotta se pystyisi tuottamaan hyvää ravintoa väestölle.
Arvoisa komissaari, voin muutoin kuitenkin sanoa, että tuemme ehdotusta sellaisenaan, mutta ottakaa huomioon, että ensi vuonna käytävissä neuvotteluissa on otettava esille uusia kohtia.

Kindermann
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, kalatalousvaliokunta, jonka puolesta olen laatinut nyt käsillä olevan mietinnön, piti tarpeellisena ottaa teollisuuskalastusta koskevan aiheen käsiteltäväkseen valiokuntaaloitteisessa mietinnössä, koska kysymys on ristiriitaista keskustelua herättäneestä ja samalla tärkeästä aiheesta, joka ei vielä toistaiseksi ole saanut osakseen sille kuuluvaa huomiota sen paremmin Euroopan parlamentissa kuin koko Euroopan unionissakaan. Toivomme pystyvämme tuomaan tämän mietinnön avulla parannusta asiaan.
Kyse on erittäin tiheäsilmäisillä verkoilla tapahtuvasta kalastuksesta, jonka saaliit on tarkoitettu käytettäviksi teolliseen jatkojalostukseen. Tällaisen pyynnin kohteena ovat tavallisesti kalalajit, joilla ei ole suoranaista käyttöä ihmisravintona tai joita käytetään ihmisravinnoksi vain vähäisissä määrin. Erityisesti Pohjanmerellä tämän tyyppinen kalastus on hyvin merkittävää, minkä vuoksi mietinnössäkin keskitytään juuri tähän alueeseen.
Teollisuuskalastuksen osuus Pohjanmeren kokonaispyynnistä on ollut viime vuosina lähes 60 %. Se merkitsee sitä, että teollisesti hyödynnettäväksi pyydettävä kalamäärä on alueella kaksinkertainen verrattuna maailmanlaajuiseen keskiarvoon. Teollisuuskalastus ei silti ole pelkästään alueellisesti merkittävä elinkeinoala. Se on antanut aiheen myös ristiriitaiselle keskustelulle sen ekologisesta perusteltavuudesta.
Monet muistanevat vielä Greenpeacen järjestämän tuulenkalan pyyntiä vastustavan tempauksen Skotlannin rannikolla kesällä 1996. Tässä oli kyse siitä, että verkkojen tiheäsilmäisyyden vuoksi saaliin mukana nousee myös vielä keskenkasvuisia ruokakalojen poikasia. Koska tuulenkalan pyynnissä saalismäärät ovat hyvin suuria, vuotuinen kokonaissaalis voi olla jopa miljoonan tonnin luokkaa. Tämän vuoksi monet pelkäävät lisäksi itse kalakannan sekä ravintoketjun säilymisen puolesta. Kalatalousvaliokunta on asettunut selkeästi sille kannalle, että kalastus teollisiin tarkoituksiin on puolustettavissa vain silloin, kun siinä otetaan huomioon kestävän kalatalouden periaate ja kun ristiriitatilanteissa etusijalle asetetaan ihmisravinnoksi tarkoitettu pyynti.
Mietinnössä todetaan, että etenkin sekapyyntiä ja kilohailin pyyntiä koskevien yhteisön säännösten noudattamisen valvonnassa esiintyi aikoinaan vakavia ongelmia. Tämä ilmeni pyydettävien lajien ylisuurina saalismäärinä ja suojeltujen lajien - erityisesti sillin/silakan - osin moninkertaisesti sallitut rajat ylittävinä sivusaalismäärinä. Sillin/silakan suuri kuolleisuus Pohjanmerellä, joka sai neuvoston ryhtymään kesällä 1996 kiireellisiin hätätoimiin, on aivan varmasti johtunut osaltaan myös teollisuuskalastuksen suurista silakan sivusaaliista, joissa silakan osuus saattoi olla jopa muita lajeja suurempi.
Haluamme kuitenkin antaa tunnustusta myös tapahtuneesta myönteisestä kehityksestä. Jo edellä puheena olleiden kiireellisten toimiensa yhtenä osana neuvosto saattoi heinäkuussa 1996 komission ehdotuksesta voimaan teollisuuskalastuksen yhteydessä saadulle silakan sivusaaliille ehdottoman ylärajan, jonka täytyttyä kyseinen kalastus oli keskeytettävä. Tämä toimi on osoittautunut erittäin toimivaksi, erityisesti koska Tanskan kalastusviranomaiset, joiden alaisuuteen suurin osa teollisuuskalastajien purkaussatamista kuuluu, otti samana vuonna käyttöön kattavan valvontajärjestelmän, jossa tarkastuksia tehdään erittäin taajaan. Ensimmäisistä vuotta 1997 koskevista luvuista voi päätellä, että sivusaaliina nostetun silakan määrä on laskenut jyrkästi.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että olisi odotettava useammalta vuodelta saatuja kokemuksia, ennen kuin uuden järjestelmän tehokkuutta voidaan lopullisesti arvioida. Neuvosto ja komissio ovat lähteneet noudattamaan suurimpien sallittujen saaliiden menetelmää pystyäkseen pienentämään sivusaaliiden määriä. Tämänkaltaisten toimien tehokkuus on kuitenkin riippuvainen tiukoista tarkastustoimista purkaussatamissa, saaliin koostumuksen jatkuvasta valvonnasta ja muistiin kirjaamisesta sekä siitä, että pyynti keskeytetään heti sivusaalismäärän täyttyessä.
Uusi tanskalainen valvontajärjestelmä voisi täyttää nämä edellytykset. Ensin sen on kuitenkin saatava osakseen myös kalastajien hyväksyntä. Muutoin se ei ole paljonkaan arvoinen. Eräät merkit viittaavat vahvasti siihen, että aivan kaikki kalastajat eivät ole vielä valmiit hyväksymään sitä. Neuvommekin etenemään asiassa varovasti ja pidämme ennenaikaisina muiden suojelutoimien väljentämistä vielä tässä vaiheessa, niin kuin neuvosto ja komissio ovat tekemässä aikoessaan nostaa kilohailin pyynnille asetettua silakan suurinta sallittua osuutta sivusaaliissa nykyisestä 10 %: sta 20 %: iin.
Sen vuoksi olemme niin mietintööni liittyvässä päätöslauselmaesityksessä kuin rouva Langenhagenin mietintöä koskevassa lainsäädäntöehdotuksessakin, joka käsittelee erityisesti Pohjanmerellä ja Itämerellä harjoitettavaa sillin/silakan pyyntiä, päätyneet vastustamaan sivusaalisosuuden nostamista 20 %: iin. Muilla kalastuksen aloilla tarvitaan kiireellisiä toimia. Tämä kävi mietinnöstä selvästi ilmi. Tällöin on otettava erityisesti käsiteltäväksi harmaaturskan pyynti. Sen ongelmana on suojeltujen lajien, erityisesti nuorten koljien ja valkoturskien, suuri osuus sivusaaliin joukossa. Nämä ovat kaksi ruokakalalajia, joiden kuolleisuus kalastuksen johdosta on hyvin suurta. Vielä pahempi asia on se, että teollisuuskalastuksen arvioidut koljan ja valkoturskan sivusaalismäärät pidetään erillään vuosittaisesta arvio- ja kiintiöjärjestelmästä. Niiden sivusaalismäärille ei ole asetettu ylärajaa, vaikka ne tiettyjen kalalajien teollisuuskalastuksen yhteydessä ylittävät kulutuskalastukselle myönnetyt saalismäärät.
Tämä tilanne käy kestämättömäksi. Olemme siksi ehdottaneet vähimmäistoimena, että suojeltujen lajien sivusaalismäärät otettaisiin huomioon määriteltäessä vuotuisia sallittuja kokonaissaalismääriä ja laskettaisiin mukaan jaettaessa pyyntikiintiöitä kulloistenkin jäsenvaltioiden kesken. Tällä tavoin teollisuuskalastusta harjoittaville jäsenvaltioille avautuisi mahdollisuus yhteisön tasolle ajautuneen teollisuus- ja kulutuskalastuksen välisen ristiriidan ratkaisemiseksi oman kalastuselinkeinonsa piirissä. Pidämme tätä ehdotusta selkeimpänä ja helpoimmin toteutettavana ratkaisuna. Mikäli neuvosto ja komissio ovat lopultakin valmiit puuttumaan tähän ongelmaan, ne saavat varmasti taakseen parlamentin kaiken tuen samoin kuin muunlaisillekin ratkaisutavoille ja norjalaisten kanssa käytäville neuvotteluille.
Myös tuulenkalan pyynnin osalta tarvitaan toimia. Kalabiologien arvion mukaan sen kannat eivät tosin ole uhattuina, sillä ne ovat erittäin lisääntymiskykyisiä. Siitä huolimatta he eivät halua sulkea pois mahdollisuutta paikallisiin rajoituksiin eläinten paikkauskollisuuden vuoksi sekä sen vuoksi, että tietyt ruokakalalajit, vesilinnut ja merinisäkkäät ovat perusravinnon saannissaan suuresti riippuvaisia tuulenkalasta. Vaadimmekin komissiota, myös suurten saalismäärien vuoksi, etenemään asiassa ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti ja huolehtimaan siitä, että tätä toimintaa varten laaditaan liiketoimintasuunnitelma aivan samoin kuin monet muutkin kalatalouden harjoittajat ovat jo tehneet. Suunnitelmaan on kuuluttava myös suojavyöhykkeiden perustaminen ekologisesti herkille alueille. Lisäksi olemme sitä mieltä, että merellä tapahtuvassa tuulenkalan pyynnissä nykyisin sallitun sivusaalismäärän pienentäminen on täysin mahdollista, ja se pitäisikin toteuttaa myös lainsäädännöllä.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluan onnitella sosialistiryhmän puolesta kollegojani kalatalousvaliokunnassa, rouva Langenhagenia, herra Kindermannia ja herra Kofoedia heidän erinomaisista mietinnöistään, joissa on yhteinen perimmäinen teema, nimittäin kestävä kalastus Pohjanmerellä ja Itämerellä. Omalla vaalipiirilläni, kuten heidänkin vaalipiirillään, on hyvin vahva kiinnostus kalakantojen säilymiseen, minun tapauksessani erityisesti Pohjanmerellä.
Olen erityisen huolestunut pääasiassa tanskalaisten veneiden laajamittaisen teollisuuskalastuksen vaikutuksesta Itämeren koko meriekosysteemiin. Sellaisia lajeja kuten kilohailia, harmaaturskaa ja tuulenkalaa ei voida käyttää ihmisravinnoksi, mutta jos valtavia määriä pyydetään kalajauheeksi sikojen ja kanojen syöttämiseen tai kalaöljyksi margariinin ja leivontaöljyn valmistukseen ja viljelykalojen syöttämiseen, herkkä tasapaino vääristyy ja ihmisten syömien kalalajien, kuten silakan ja turskan, ravintolähteet häviävät. Muut meren eläjät, kuten hylkeet ja linnut, ovat myös uhattuja vähenevien ravintolähteiden vuoksi.
Kannan tiettyä huolta silakan pyytämisestä teollisiin tarkoituksiin. Silakka on erityisen runsasravinteinen kala ihmisille, mutta valitettavasti se on kala, jota ei enää löydy runsain mitoin kalakauppiaittemme tiskeiltä. Menneinä aikoina, ainakin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, se oli hyvin yleinen, halpa mutta herkullinen ja terveellinen osa monien huonommin toimeentulevien perheiden ravintoa. Nyt sitä saa huomattavasti huonommin ja se maksaa paljon enemmän. Silakkaa ihmisravinnoksi pyytävät kalastajat saavat vähemmän ja pienempää kalaa. Oman vaalipiirini kalastajat uskovat, että teollisuuskalastus on yksi tämän asiantilan pääsyistä: sekä sen vuoksi, että pienikokoisia kaloja, joista silakat saavat ravintonsa, pyydystetään suurina määrinä, että sen vuoksi, että itse silakat tarttuvat teollisuuskalastukselle välttämättömiin hyvin tiheäsilmäisiin verkkoihin, kuten alamittaiset keskenkasvuiset turskatkin.
Siksi herra Kindermannin mietintö on erityisen tervetullut. Kehotan kannattamaan hänen suosituksiaan tiukemmasta valvonnasta ja rajoituksien asettamisesta teollisuuskalastukselle, erityisesti kalastukselle, joka tarvitsee huolellista ekologista tarkkailua, jotta kutu- ja ruokapaikkoja voidaan suojella komission käyttöönottamien suojeluvyöhykkeiden avulla. Hänen ehdotuksensa ryhtyä ratkomaan kilohailin pyynnissä esiintyvä sivusaalisongelmaa aukottomilla tarkastuksilla purkusatamissa ja kalastuksen lopettamisella heti, kun sivusaalismäärä on pyydetty, ovat myös myönteisiä keinoja varmistaa, että silakkakanta pelastuu ja elpyy.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluan kiittää rouva Langenhagenia hänen mietinnöstään ja myös herra Kofoedia ja herra Kindermannia. Huolimatta kaikesta tehdystä työstä koko teollisuuskalastuksen alue jää, ainakin minulle, hieman arvoitukselliseksi. Euroopan unionissa me pyydämme noin 10 % maailman teollisuuskalastuksen saaliista, ja se myydään keskimäärin 30 %: lla sen kalan arvosta, jota pyydetään ihmisravinnoksi.
On myös selvää, että teollisuuskalastuksen kalansaaliissa on tuntematon määrä syötäväksi kelpaavaa kalaa ja jopa arvokalaa. Oloissa, joissa kalaa on harvassa ja joissa se on kallista, kuten Euroopan unionissa, on hyvin tuhlaavaista käyttää mitään kalaa teollisiin tarkoituksiin, jos sitä voi jalostaa ihmisravinnoksikin. On myös häiritsevää lukea perusteluista - ja tämän asian herra Kindermann otti esille - että silakkaa pyydettiin 100 000 tonnia harmaaturskan sivusaaliina Itämerellä vuoteen 1996 asti. Se vaikuttaa erittäin suurelta kalamäärältä. En halua vastustaa komission ehdotusta, johon viitattin Langenhagenin mietinnössä ja joka antaa teollisuuskalastuksen jatkua tässä tietyssä tapauksessa. Mielestäni kuitenkin komissiota painostetaan aina tekemään ylettömiä myönnytyksiä teollisuuskalastuksen etujen nimissä, ja se, että sillinkalastusoikeutta laajennettiin, vaikka osa siitä olisikin laadultaan ala-arvoista, antaa aihetta vakaviin epäilyihin, vaikka Saksa ja Ruotsi eivät saalistaneetkaan täyttä kiintiötään Pohjanmerellä. On epäselvää, miksi näin oli, mutta ehkä se johtuu siitä, että se vaatii liian paljon kalastusponnisteluja, koska kannat ovat huonossa kunnossa. En usko, että se antaa meille aihetta muuttaa ihmisravinnoksi kelpaavia kalakantoja eläinten ja kalojen ravinnoksi.
Perusteluissa meille ilmoitetaan myös, että teollisiin tarkoituksiin pyydetyn kalan varastointitapojen vuoksi on mahdotonta sanoa tarkkaan, mikä on sivusaaliin osuus. Jos pyydystämme kalaa teollisiin tarkoituksiin Euroopan unionissa 3 miljoonaa tonnia vuosittain, joista 7, 5 % - 8 % on syötäväksi kelpaavan kalan muodostamaa sivusaalista, silloin se edustaa neljännesmiljoonaa tonnia Euroopan unionissa harvassa olevaa hyödykettä, kun olemme ainoastaan 48-prosenttisesti omavaraisia. Neljännesmiljoonaa tonnia syötävää kalaa eläintenruokintaan on liikaa. Se on suurempi määrä kuin koko kiintiö, joka Irlannin kaltaisella saarivaltiolla on.
Nämä mietinnöt ovat olleet hyödyllisiä. Tarvitsemme kuitenkin lisää tietoa tästä aiheesta ennen kuin voimme tehdä järkevän poliittisen päätöksen.

Teverson
Arvoisa puhemies, kun me Yhdistyneessä kuningaskunnassa ajattelemme kalastusta, meillä on tapana ajatella syömiämme kaloja, kalaa ja ranskalaisia perunoita, ehkä jopa kaloja, joita saattaisimme syödä Strasbourgin ravintoloissa.
Lukiessani herra Kindermannin erinomaista mietintöä - enkä sano niin ainoastaan kohteliaisuussyistä, se on merkittävä mietintö - oli melkoinen sokki saada tietää, että 30 % maailman kokonaissaaliista, noin 30 miljoonaa tonnia, käytetään teollisuuskalastuksen tarpeisiin. Kun on kyse Pohjanmerestä, joka on alttiina äärimmäisille ympäristöllisille ja ekologisille paineille, luvut kohoavat kuitenkin 60 %: iin. Se on varoitussignaali, jota emme voi olla ottamatta huomioon. Mihin tätä kalajauhoa käytetään? 75 % käytetään eläinravinnoksi, loput 25 % öljyihin. Ne kaikki voitaisiin korvata muilla aineilla, joita voitaisiin kasvattaa ennemminkin kuin pyydystää merestä.
Menin noin vuosi sitten Plymouthin kaupunkiin yhteen vaalipiirini harvoista kalanjalostamoista. Siellä olin vastatusten teollisuuskalastusongelman kanssa. Tämä järjestö pyydysti, purki laivoista ja jalosti silakkaa ja makrillia suurimpiin monimyymälöihin. Omistaja kertoi minulle kuitenkin, etteivät ongelmana olleet näiden lajien kiintiöt vaan se seikka, että 10 % sallitun sivusaalisosuuden vuoksi teollisuuskalastuksessa pystytään pyytämään kalakannoista enemmän kuin laillisilla kiintiöillä. En pidä sitä ainoastaan käsitteellisenä ongelmana, vaan siinä jätetään ottamatta huomioon koko kiintiöjärjestelmän ajatus, jota pitäisi kunnioittaa.
Olin erityisen hämmästynyt lukiessani mietinnöstä, että sivusaaliina saadun silakan määrä on suurempi kuin itse kiintiö. Tästä on opittava monta läksyä. Kalastuksessa me puhumme varovaisesta lähestymistavasta. Tässä on yksi alue, jossa meidän on oltava hyvinkin varovaisia. Tulee olemaan vaikeaa saada valta takaisin teollisuudelta tällä tietyllä alalla; Tanskassa se on tärkeä teollisuuden ala. Meidän on kuitenkin muutettava tärkeysjärjestystämme. Meidän on oltava varovaisia. Tämä on yksi meren ravintoketjun alhaisimmista osista, ja se on paineen alla.
Olisin hyvin kiinnostunut kuulemaan komissiolta, mitä pitkän aikavälin suunnitelmia sillä on tulevaisuutta varten takaamiseksi, että tätä kalastustapaa vähennetään varsin huomattavasti, tai vähintään sen takaamiseksi, ettei sillä ole haittavaikutusta meriympäristölle pitkällä aikavälillä.

Macartney
Arvoisa puhemies, tämä on ollut erittäin mielenkiintoinen keskustelu. Olen samaa mieltä herra Teversonin kanssa siitä, että meillä on ollut kolme merkittävää mietintöä, jotka ovat edistäneet ymmärtämystämme hyvin vaikeassa ongelmassa. Erityisesti Tanskalla on historiallinen riippuvuus, jota Tanskan hallitus edisti, ja kaikki toimet, joilla tasapaino muuttuu - mistä olen samaa mieltä - olisi sovitettava korvaavilla toimilla. Se on sellainen haaste, joka meidän olisi ehkä tuotava esille ja keskusteltava siitä yksityiskohtaisemmin.
Haluaisin antaa tunnustusta herra Kofoedin rehellisyydelle ja rohkeudelle kohdata Itämeren ongelmia. Hän mainitsee kokonaisen sarjan yksityiskohtaisia asioita; esimerkiksi lohijärjestelmä näyttää hänen mielestään olevan varsin kehittymätön järjestelmä, jossa ei oteta riittävästi huomioon hienostuneita eroja villejä lohia kalastavien turistien ja toimeentulon vuoksi kalastavien ihmisten välillä. Hän on esittänyt monta hyvin tärkeää seikkaa moottorin koosta ja pyytämiskiellosta kutuaikaan. Se kaikki näyttää olevan huomattavissa määrin terveen järjen mukaista.
Samalla tavoin antaisin tunnustusta herra Kindermannille, joka painottaa suojelua ja silakan sivusaaliiden vähentämistä. Se on erittäin tärkeää, ja toivon, että opimme näistä mietinnöistä paljon.
Yksi läksy, jonka haluaisin oppia näistä kummastakin mietinnöstä ja myös rouva Langenhagenin mietinnöstä, on tämä: kun kuulee, mitä tapahtuu Itämerellä, esimerkiksi ajoverkoista, tilanne on hyvin erilainen verrattuna siihen, mitä tapahtuu muilla alueilla, kuten Adrianmerellä tai Biskajanlahdella. Minä en ymmärrä, miksi Euroopan unionin pitäisi määrätä yhtä järjestelmää koko Euroopalle. Tämä auttaa saamaan minut vielä vakuuttuneemmaksi siitä, että meillä on oltava eriytynyt lähestymistapa tulevaisuudessa.
Kuten jotkut kollegat tietävät, työskentelen parhaillaan yhteisen kalastuspolitiikan alueellistamisen kanssa. Tämä on sen kaltaista panosta ja tietoa, jota me tarvitsemme pystyäksemme muovaamaan, yhteisen kalastuspolitiikan suojassa, alueellisen lähestymistavan. Kiitän esittelijöitä heidän panoksestaan.

Van Dam
Arvoisa puhemies, teollinen kalastus, etenkin nykyisissä mittasuhteissaan, on vakava uhka kalakannoille ja ekosysteemille. Varsinkin on vaikea sulattaa sitä, että kyseiset alukset pyytävät kalajauhon ja kalaöljyn valmistukseen suuret määrät kalaa, joka periaatteessa soveltuisi ihmisravinnoksi. Se on arvokkaan ravinto- ja valkuaisainelähteen tuhlausta. Samalla katoaa myös suuret määrät muiden kalalajien, vesilintujen ja merinisäkkäiden ravintoa. Siksi on korkea aika konkretisoida teollisen kalastuksen kestävyysperiaate.
Joudun ikävä kyllä toteamaan, että tämä periaate liukuu neuvoston päätöksenteossa usein taka-alalle. Neuvoston politiikka on suunnattu etenkin teollisen kalastuksen jatkuvuuteen. Tuulenkalan, piikkimakrillin ja mustakitaturskan kiintiöiden jakaminen kertoo siinä suhteessa erittäin paljon. Niinpä kaksi kolmannesta koko Pohjanmeren suurimmasta sallitusta piikkimakrillin pyyntimäärästä on myönnetty Tanskalle, joka valmistaa tästä kalasta kalajauhoa. Näin tapahtuu, vaikka tämä laji sopisi erinomaisesti kulutukseen. Tässä ei ole puhettakaan siitä, että etusija annettaisiin sellaiselle kalastukselle, jonka saalis on tarkoitettu ihmisravinnoksi.
Neuvoston asenne todistaa rivakkuuden puutteesta myös kilohailin pyynnin osalta. Kokonaispyyntiylärajan asettaminen silakalle kilohailin pyynnissä on tosin tärkeä askel sivusaalisongelman ratkaisemiseksi. Mutta yhä vieläkin katoaa vähintään 10 % koko Pohjanmeren silakkasaaliista kilohailin pyynnin sivusaaliina kalajauhontuotantoon. Kysymys on etenkin keskenkasvuisesta silakasta, joka pyydetään ennen kuin se on voinut vaikuttaa lajinsa säilymiseen. Sallitun sivusaalisprosenttiosuuden korottamista silakan osalta kilohailin pyynnissä 10 %: sta 20 %: iin, kuten neuvosto 24. maaliskuuta päätti, pidän siten huonona asiana. Sen mukana kaikkoaa viimeinenkin virike vaativampiin pyyntimenetelmiin siirtymiseksi.
Lopuksi, valiokunnan silakan teollista kalastusta Itämerellä koskevan ehdotuksen käsittely tapahtuu liian myöhään. Neuvosto on jo tehnyt asiassa poliittisen sopimuksen. Neuvosto tarvitsee enää vain parlamentin lausunnon, voidakseen muodollisesti vahvistaa jo päätetyn sopimuksen. Kindermannin mietintö ansaitsee neuvoston vakavan käsittelyn. Siinä tehdyt suositukset muun muassa pyynnin rajoittamiseksi, ekologisesti herkkien alueiden suojelemiseksi ja sivusaaliiden supistamiseksi on mahdollisimman nopeasti muutettava teoiksi.

McMahon
Arvoisa puhemies, olemme tekemisissä kolmen erinomaisen mietinnön kanssa. Tosiaan, jos katsoo perusteluja, huomaa, että kaksi niistä hyväksyttiin yksimielisesti ja että ainoastaan yksi henkilö äänesti tyhjää Langenhagenin mietinnöstä. Se osoittaa laajaa tukea valiokuntien taholta niitä käsityksiä kohtaan, joita kolme esittelijää esittävät.
He kaikki käsittelevät samaa teemaa: tarvetta tarkastella teollisuuskalastusta. On olemassa tarve tehdä tutkimus teollisuuskalastusta ja sen vaikutusta kalastusteollisuuteen. Toinen teema, jonka he kaikki esittävät, on kalastusteollisuuden tärkein näkökohta: onko kala tarkoitettu ensisijaisesti ihmisravinnoksi? Teollisuuskalastus on todellakin lisä. He tekevät kaikki saman havainnon siitä, että ihmisravinnoksi tarkoitettu kala on tärkein asia. Tätä me teemme Euroopan parlamentin jäseninä äänestäjillemme - varmistamme, että kannat ovat riittäviä.
Kolmas aihe, joka esiintyy mietinnöissä, on tarve kantojen suojeluun. Herra Kindermann mainitsee sen siten, että komissio aikoo määrätä ensi kertaa vuonna 1998 kiintiön tuulenkalalle, jolla ei aiemmin ole ollut kiintiötä. Tuulenkalaa pystyi pyytämään ilman määrärajoituksia Pohjanmerellä tai muualla. Se muodostuikin meille erityiseksi ongelmaksi LänsiSkotlannissa. On olemassa alue, josta käytetään nimitystä " the wee bankie" (pikkuriutta) ja jossa jotkut tanskalaiset ja skotlantilaiset kalastajat joutuivat melkein tappeluun viime vuoden lopulla siellä tapahtuvan kalastustoiminnan takia. Skotit väittivät, että tanskalaisten toiminta vaikutti turskakantaan. Syntyi pieni ongelma, mutta me saimme sen selvitettyä.
On tärkeää, että teollisuuskalastuksen vaikutusta turskakantaan samoin kuin koko meriympäristöön tutkitaan riittävästi. Herra Kindermann puhui lohesta. Meillä on ongelma villin lohen kanssa. On tärkeää, että saamme tietää, mikä on teollisuuskalastuksen vaikutus tällä alalla.
Meidän on myös tarkasteltava suojelutoimia. Herra Kindermann mainitsee verkkojen koon mietintönsä teknisissä toimissa. Se on peräisin herra Kofoedin aikaisemmasta neljättä monivuotista ohjausohjelmaa käsittelevästä mietinnöstä, joka keskittyi lähinnä teknisiin toimiin.
Meidän on todellakin saatettava nämä asiat yhteen. Onnittelen kolmea esittelijää siitä, että he ovat tehneet erinomaista työtä.

Piha
Arvoisa puhemies, komissio on oikeutetusti ehdottanut teollisen kalastuksen kiellon jatkamista Itämeren alueen ulkopuolella. Esityksen takanahan on huoli silli- ja silakkakantojen yleisestä supistumisesta ja kalastuksen negatiivisista ympäristövaikutuksista. Pienisilmäisiin verkkoihin saattaa joutua sivusaaliina muun muassa merilintuja.
Itämerellä tilanne on kuitenkin toinen, sillä siellä silakkakannat eivät ole uhattuina ja kalastustoiminnalla on jopa myönteisiä vaikutuksia meriympäristöön. Kalastus vähentää poisheitettävän saaliin määrää ja edesauttaa turskan lisääntymistä. Lisäksi kalastuksella on tärkeä merkitys harvaanasutuille rannikkoalueille. Rannikkoalueiden toimeentulo on usein riippuvainen tästä yhdestä elinkeinosta.
Suomen ja Ruotsin harjoittamaa silakan teollista kalastusta Itämerellä on siis voitava jatkaa. Liittymissopimuksissa maille sallittiin eläinrehuksi tarkoitetun silakan kalastus vuoden 1997 loppuun. Uusi asetus tulee mielestäni saada voimaan takautuvasti jo tämän vuoden alusta eikä vasta vuodesta 1999, kuten kalatalousvaliokunnan muutosesityksessä ehdotetaan.
Itämeren kokonaissaaliskiintiö on kuitenkin jo korkea. Vaikka ongelmia ei toistaiseksi ole ilmennytkään, on kalastusta ja etenkin sen tehostumista valvottava. Kalastuksessakin on noudatettava kestävyyden periaatetta. Siksi kannatan lämpimästi Langenhagenin ehdotusta asetuksen tarkastamisesta myöhemmin saatavien tieteellisten selvitysten valossa.
Kofoedin mietintöön viitaten ihmettelen, miksi komissio antoi Kansainvälisen Itämeren kalatalouskomission jäsenmaille suosituksensa niin myöhään, että vastalauseiden esittämisen määräaika oli jo päättynyt. Komission ehdotus kampelan ja punakampelan pyyntiin liittyen on kuitenkin tällä kertaa helposti hyväksyttävissä.

Holm
Arvoisa puhemies, haluan painottaa erittäin tärkeää kysymystä, joka liittyy Itämereen, nimittäin villin lohen ryöstökalastusta. Itämerellä nykyisin tapahtuva villin lohen ryöstökalastus on pysäytettävä, koska lohi on vakavasti uhattuna. Eräs suurimmista syistä on ajoverkkokalastus. Erityisen uhattuna on erittäin harvinainen luonnon lohi, jota esiintyy lähes ainoastaan Ruotsissa, mutta jonkin verran myös Suomessa. Lohi syntyy Ruotsin Norlannin joissa. Sen jälkeen se jättää joet ja vaeltaa Itämereen lihotakseen. Lohen Itämeressä viettämä aika on kuitenkin vaarallinen. Suurin syy siihen on laajamittainen teollisuuskalastus jopa 21 kilometriä pitkillä ajoverkoilla.
Jos toimimme niin kuin tähän asti ja annamme EU: n suostumuksella tietyissä joissa tapahtuvaa urheilukalastusta koskevia rajoituksia ja kieltoja, niillä on vain symbolinen merkitys, koska ajoverkoilla tapahtuva ryöstökalastus on samanaikaisesti sallittua. Se on luonnollisesti saatava loppumaan!
Toinen suuri uhka luonnon lohien hengissä säilymiselle on M-74-tauti, joka keksittiin vuonna 1974 ja jonka nimen M-kirjain tulee sanasta miljörelaterad (ympäristöperäinen). Tämä tauti on suuri uhka luonnon lohelle ja sen hengissä säilymiselle. Sen vuoksi nämä tärkeät kysymykset on otettava esille Kansainvälisen Itämeren kalatalouskomission seuraavassa kokouksessa ja tätä kysymystä Ruotsin ja Suomen ympäristöpuolueet ovat ajaneet hyvin voimakkaasti.

Eisma
Arvoisa puhemies, on selvää, että kestävä, ekologisesti vastuuntuntoinen kalastus on tulevaisuuden haaste, jonka eteen meidät on asetettu. Mutta olemme siitä vielä kovin kaukana, etenkin jos tarkastelemme teollista kalastusta. Se, että ratkaisemme siihen liittyvät ongelmat, ei vielä läheskään merkitse sitä, että harjoitamme kalastusta kestävällä tavalla. Sivusaalis, josta on täällä tänä iltana mainittu, on ongelma, mutta saaliin määrä on myös yleensä liian suuri. Sen tähden tahdonkin, edellisten puhujien tavoin, että etsitään paljon ahkerammin vaihtoehtoja, esimerkiksi kasvituotteista, niille tuotteille, joita teollinen kalastus nyt vielä valmistaa. Eläinten ruoaksi tai kalajauhoöljyksi teollista kalastusta ei tarvita.
Ilman muuta ekologinen käsittely ansaitsee luotettavat tieteelliset tutkimukset, mutta se ei merkitse sitä, että saamme poliitikkoina jäädä odottamaan selontekojen ilmestymistä. Se, että odotamme liian kauan sitä varmuutta, jonka tieteellisen tutkimuksen pitäisi meille tarjota, emmekä sen tähden tee päätöksiä, merkitsee sitä, että emme pysty kantamaan vastuutamme. Kannatan kaikkia kolmea mietintöä; ne osoittavat, että kalastuksen kestävyyteen voidaan alkaa pyrkiä, mutta nyt on komission ja neuvoston vuoro. Olen erittäin kiinnostunut tietämään, millaisiin toimiin ne aikovat ryhtyä.

Lindholm
Arvoisa puhemies, useat meistä tuntevat suurta ja aiheellista epäilyä teollisuuskalastusta kohtaan. Sen vuoksi on mukava onnitella rouva Langenhagenia, herra Kindermannia ja herra Kofoedia kolmesta hyvästä mietinnöstä, joissa muun muassa ehdotetaan, että esimerkiksi nuoren turskan sivusaaliita koskevia sääntöjä tiukennetaan, että enimmäisrajat otetaan käyttöön, että tarkastusjärjestelmää laajennetaan ja niin edelleen.
Kun ajatellaan Itämeren haavoittuvuutta ja sitä, miten tilanne voi siellä nopeasti muuttua, voidaan pitää myönteisenä ehdotusta, jonka mukaan asetusta tarkastellaan uudelleen ennen vuotta 2003. On myönteistä, että Itämeressä tapahtuvan teollisuuskalastuksen osuus vähenee hitaasti sellaisen kalastuksen eduksi, jonka saalis on tarkoitettu ihmisravinnoksi. Toivomme, että kehitys jatkuu samansuuntaisena.
Pohjanmerellä teollisuuskalastusta vastaan suunnattu kritiikki on ollut aiheellista sen laajuuden ja ekosysteemille aiheuttaman vaaran perusteella. Herra Kindermann ehdottaa kohtuullisen teollisuuskalastuksen sallimista, jos se ei ole ristiriidassa sellaisen kalastuksen kanssa, jonka saalis on tarkoitettu ihmisravinnoksi. Sen on aina oltava etusijalla. Kindermannin mietinnön kriteerien pitäisi ylipäätään olla sovellettavissa myös Itämeren tilanteeseen.

Thors
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluan vielä kerran painottaa, että Itämeren silakka on todellakin baltic herring eikä sama kala kuin se silli, josta täällä parlamentissa keskustelemme. Käännöksen kanssa on ainakin ollut joitakin ongelmia.
Kuten tiedämme, silakka ja silakan pyynti ovat erittäin tärkeitä Suomen ammattikalastajille sekä saaristo- ja rannikkoalueille. Suhtaudun myönteisesti siihen, olen nimittäin työskennellyt asian puolesta ja vaatinut sitä, että Suomen ja Ruotsin jäsenyysneuvotteluissa saamat ehdot olisi saatettava pysyviksi, jotta ammattikalastajat saavat varmuuden siitä, että kalastus voi jatkua. Tiedän, että komissaarikin tuntee tämän kysymyksen erittäin hyvin.
Ne laajat lohenkalastusta koskevat rajoitukset, joita viime vuosien aikana on tehty ja joita herra Kofoed piti epäoikeudenmukaisina, ovat lisänneet silakan kalastuksen merkitystä entisestään. Silakanpyynti muuksi kuin ihmisravinnoksi muodostaa 80 % koko Suomen saaliista; suurin osa menee rehuksi turkiselinkeinon tarpeisiin. Niin kauan kuin silakkaa ei myydä ihmisravinnoksi, kalastuksen on voitava jatkua ehdotetulla tavalla. Koska ihmisravinnoksi tarkoitettujen silakoiden hinta on korkeampi, ihmisravinnoksi menee mahdollisimman paljon.
Tämä säännöstö on periaatteellisesti tärkeä myös kahdesta muusta syystä. Se voi edesauttaa vähentämään Itämeren kuormitusta. Poikkeus on kuitenkin myös pitkällä aikavälillä tärkeä, jotta kalanviljelijöillä olisi entistä paremmat mahdollisuudet siirtyä käyttämään silakasta tehtyä kalajauhoa sen sijaan, että vesiimme lasketaan muuta ravintoa.

Hautala
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komissaari Boninoa siitä, että hän on onnistunut solmimaan vaikean sopimuksen ajoverkkokalastuksen kieltämisestä. Mielestäni myös Itämerellä pitäisi mahdollisimman pian ottaa keskustelun kohteeksi ajoverkkokalastuksen kieltäminen. Ei nimittäin ole totta, etteikö myös Itämeren alueella jäisi muita lajeja, esimerkiksi hylkeitä, näihin verkkoihin. Toiseksi on hyvin tärkeää, että edistetään luonnonlohen nousua pohjoisen jokiin. Tätä onkin lupaavasti tapahtunut viime aikoina, koska ajoverkkokalastuksessa on ollut pyyntirajoituksia. Olen kuullut, että Suomen hallitus aikoo ottaa ajoverkkokalastuksen kieltämisen esille ensi syksyn Varsovan kokouksessa. Sitä on syytä tukea. Toivottavasti myös Ruotsi ja Tanska yhtyvät siihen.

Bonino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sallikaa minun käsitellä näitä kolmea mietintöä yhdessä - ne liittyvät toisiinsa - ja ilmaista iloni siitä, että teollisuuskalastuksen kaltaisesta ristiriitoja herättävästä aiheesta, jota koskevia erilaisia mielipiteitä on esitetty tässä salissa myös tämänpäiväisessä keskustelussa, parlamentti, vaikka tekeekin eräitä uusia ehdotuksia, kuitenkin yhtyy komission näkökantaan, erityisesti mitä tulee tarpeeseen muotoilla järkevä ja jokaisen kalastustoiminnan osalta kalakannan todellisen tilan, sivusaaliit ja valvontaan liittyvät ongelmat huomioon ottava lähestymistapa kalastukseen. Viittaan erityisesti herra Kindermannin erinomaiseen mietintöön, jossa komissio arvostaa erityisesti sitä, että edustaja korostaa valvonnan ja resurssien hallinnan alalla saavutettua edistystä ja yhtyy komission toiveeseen uusista edistysaskelista.
Komissio tutkii huolellisesti herra Kindermannin mietinnössä esitetyt ehdotukset, mutta tähän liittyen ja vastauksena herra Teversonille haluaisin myös esittää kolme tarkennusta. Ensinnäkin teollisuuskalastuksessa valvontaan liittyvät kysymykset ovat ehdottomasti ensisijaisia, ja tästä syystä juuri teollisuuskalastusalukset tulevat ensimmäisessä vaiheessa satelliittivalvonnan piiriin, jonka toteuttaminen, kuten hyvät edustajat tietävät, aloitetaan heinäkuussa. Toiseksi komissio on tarkkaillut hyvin huolellisesti silakanpyyntiä Pohjanmerellä, jopa niin, että tästä aiheesta on laadittu erityinen mietintö, johon edustajat varmasti ovat tutustuneet ja jossa tulee esiin seikka, joka ei ehkä miellytä kaikkia, toisin sanoen se, että teollisuuskalastus on valvotumpaa tai että siihen ainakin kohdistuu tehokkaampia valvontatoimia kuin muunlaiseen kalastukseen. Kolmanneksi pitkän aikavälin toimia koskevien aloitteiden osalta komissio rahoittaa tällä hetkellä tutkimuksia, joiden päämääränä on selvittää yksityiskohtaisesti ekosysteemin tila - kaikki edustajathan viittasivat tähän seikkaan liittyviin kysymyksiin - ja ennen kaikkea vaatii ja myös saa kansainväliseltä merentutkimusneuvostolta hyvin täsmällisen arvion teollisuuskalastuksen vaikutuksista. Uskon näet, että tarkkailua tärkeämpää kaikille on ennen kaikkea lisätietojen saaminen ekosysteemiin kohdistuvista vaikutuksista.
Mitä tulee näkemyseroihin, jotka liittyvät oloihin, joissa silakanpyynti muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi voidaan sallia ja täytyy sallia, rouva Langenhagen ehdottaa, että sovellettaisiin komission noudattamaa yleistä ajattelutapaa, erityisesti mitä tulee Itämeren erottamiseen muista alueista, joilla olemassa olevien kieltojen pitäisi pysyä voimassa. Kunkin omista asenteista ja arvoista huolimatta on mielestäni tärkeää todeta selkeästi, että Itämerellä silakkakannan tilanne tosiaan on hyvä. Meidän on pidettävä tämä mielessä huolimatta niistä näkemyksistä, ja myös ihanteista, joita itse kullakin voi olla.
Uskon, että näiden kahden eri alueen erottaminen toisistaan on oikeutettua, ei ainoastaan kalakannan tilan osalta, vaan myös sivusaaliiden osalta. Konkreettinen ongelma, joka meillä on edessämme liittyy siis ehtoihin, joiden perusteella silakanpyynti Itämerellä muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi sallitaan.
Tässä asiassa komissio pyrkii pitämään tasapainossa väärinkäytön estämiseksi vaadittavien toimien toteuttamisen ja - edustajat ymmärtänevät tämän - huolehtimisen siitä, ettei vain unionin kalastajia rasiteta velvoitteilla, jotka asettavat heidät epäedulliseen asemaan Itämeren rannikon muihin kalastajiin verrattuna. Tämä on toinen seikka, joka meidän täytyy pitää mielessä. Kolmansien maiden kalastajiin sovelletaan nimittäin vain niitä teknisiä säilyttämistoimia, joista on päätetty kansainvälisessä Itämeren kalatalouskomissiossa (IBSFC), kuten herra Kofoed aivan oikein korostaa. Tästä syystä oikea menettelytapa on saada kansainvälinen Itämeren kalatalouskomissio laatimaan tiukempia rajoituksia, joita sovelletaan nimenomaan kaikkiin eikä ainoastaan unionin kalastuslaivastoihin.
Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä ehdotettuja tarkistuksia, varsinkaan tarkistuksia 1 ja 4, koska ne asettaisivat rajoituksia ainoastaan yhteisön kalastajille. Tarkistuksesta 4 komissio hyväksyy varmasti alueen rajauksen - tämä on ilmeistä - mutta ei voi hyväksyä sitä kokonaan johtuen saaliskoostumusta säätelevistä määräyksistä, joita komissio pitää liian rajoittavina.
Mitä tulee tarkistukseen 3, komissio hyväksyy siitä voimaantulopäivämäärää koskevan osan, mutta ei pidä sen muotoilua sen tarkistusmenettelyä koskevan osan osalta kovin tarkoituksenmukaisena. Lopuksi, komissio hyväksyy tarkistuksen 2.
Lopuksi esitän kaksi huomatusta teknisistä säilyttämistoimista Itämerellä. Komissio yhtyy esittelijän, herra Kofoedin, kritiikkiin, joka koskee kansainvälisen Itämeren kalatalouskomission liian aikaisin tekemää päätöstä, jota hän korosti myös puheenvuorossaan. Kuten olen jo korostanut, komissio tahtoo välttää sen, että ainoastaan unionia koskevat säännöt aiheuttaisivat vahinkoa kalastajillemme, ja sen vuoksi, kuten sitä paitsi myös parlamentin jäsen Kofoed ehdottaa, komissio pyrkii seuraavassa äsken mainitsemassani komission kokouksessa parantamaan teknisiä säilyttämistoimia, joista komissiossa päätetään.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Bonino.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuus - Kalatalous- ja vesiviljelytuotteiden säilyketeollisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
McCartinin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0204/98) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille kalastustuotteiden kaupan tulevaisuudesta Euroopan unionissa: vastuu, yhteistoiminta ja kilpailu (KOM(97)0719 - C4-0029/98), -Varela Suanzes-Carpegnan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A4-0137/98) kalatalous- ja vesiviljelytuotteiden säilyketeollisuudesta Euroopan unionissa.Pyydän herra McCartinia esittelijänä käyttämään enintään viiden minuutin pituisen puheenvuoron.

McCartin
Arvoisa puhemies, komission tiedonannossa kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuudesta tunnustetaan suoraan useita puutteita nykyisissä politiikoissa. Hyvin lyhyesti nämä puutteet voitaisiin kuvailla seuraavalla tavalla.
Ensiksikin, kalastustuotteiden markkinoinnissa on monta ilmiötä, jotka ovat ristiriidassa kalakantojen suojelupyrkimysten kanssa, joista riippuu koko kalastusteollisuuden tulevaisuus. Markkinoille tuodaan laittomasti maihintuotuja kaloja, erityisesti alamittaisia kaloja, ja sillä välin hyvänlaatuisia kaloja poistetaan markkinoilta ja muutetaan myöhemmin huonolaatuisiksi kaloiksi kalajauhoa ja kalaöljyä varten. Sitäkin tapahtuu, että hyvänlaatuisia kaloja kaadetaan mereen yhteisön tukemana; yhteisö yrittää tällä tavoin estää markkinahintoja putoamasta liian alas. Tiedän, että viime vuosina tällä tavoin tuhotut kalamäärät ovat olleet suhteellisen pieniä, mutta jo 10 0-20 000 tonniakin on liikaa.
Toiseksi, joillakin aloilla voi huomata, että tarjonnan ja kysynnän välinen ero on aivan liian suuri, mikä viittaa siihen, että tiedon kulkua pitäisi parantaa ja että tuottajille pitäisi tarjota vahvempia kannustimia, jotta he sopeuttaisivat tuotantonsa kysynnän mukaan, samoin kuin ostajille, jotta he kiinnittäisivät enemmän huomiota siihen, mitä tuottajat voivat itse asiassa tarjota.
Tämä liittyy läheisesti kolmanteen, yhteisön tuottajien kilpailua koskevaan ongelmaryppääseen. Tuonti muodostaa kasvavan haasteen, ja ulkopuoliset kilpailijat voivat joskus hyötyä paremmista kalastusalueista, hyvin alhaisista työvoimakustannuksista ja joskus hallituksen tuista sekä myös epäonnistumisesta niiden asianmukaisessa valvomisessa.
Komission tiedonannossa kannatetaan tilanteen parantamista erityisesti vähentämällä ensin markkinoilta vetämistä. Kalatalousvaliokunnan mielestä yhteisön ei pitäisi tukea markkinoilta vetämiseen liittyvää tuhlausta. Väliaikaista markkinoilta vetämistä pitäisi kehittää, koska se edistää vakauttamista ilman tuhlausta, ja laittomasti maihintuotujen kalojen tuontiin markkinoille pitäisi vastata vahvistamalla erityisesti valvontaa satamissa ja myös valvontaa ravintoketjun jälkimmäisissä osissa.
Määrättyjen satamien järjestelmä - satamien, jotka on tarkoitettu kalojen maihintuontiin ja joissa kaloja saa ainoastaan tuoda maihin - on ajatus, jota komissio myös varmasti tukee.
Tuottajajärjestöjen kannustaminen tarjonnan vakauttamiseen pyyntisuunnitelmien avulla on asia, jota valiokuntamme myös kannattaa.
Yhteisön tuotteiden kehityksen edistämistä ja kuluttajien rohkaisemista tällaisten tuotteiden valitsemiseen todistusten ja merkintöjen avulla - valiokunta kannattaa myös tätä, mutta on laadittava tarkat säännöt, jotta voitaisiin välttää epävarmoja tilanteita ja kilpailun vääristymistä eri tuottajien välillä.
Tuonnin osalta kalatalousvaliokunta ei ole komission kanssa samaa mieltä siitä, että viitehintajärjestelmä olisi kumottava. Yhteisön ei pitäisi hylätä mahdollisuutta interventioon silloin, kun markkinat järkkyvät vakavasti. Lisäksi yhteisön pitäisi pyrkiä ehkäisemään kilpailun vääristymistä, joka saattaisi seurata hyvin alhaisista työvoimakustannuksista tai mukavuuslipun alla purjehtivien alusten edesvastuuttomasta kalastuksesta.
Jotta yhteisön tuottajien tarjontaa voitaisiin lisätä, vesiviljelyn mahdollisuutta pitäisi hyödyntää täysimittaisesti. Tämä voi olla joskus ristiriitainen ala. Meillä on kuitenkin yhteisymmärrys kalatalousvaliokunnassa siitä, että syrjäisillä alueilla on valtavat mahdollisuudet tarjota korkealaatuista ruokaa unionin kuluttajille, vaikkakaan samaan aikaan ei pidä laiminlyödä ympäristöllisiä näkökohtia, vesien ja villien kalakantojen kuntoa, jolle voi joskus aiheutua epäsuotuisia vaikutuksia, jos ryhdymme tähän teollisuuteen tekemättä kunnollisia tutkimuksia, kuten on tapahtunut joskus menneisyydessä.
Unionissa, jossa olemme ainoastaan 48-prosenttisesti omavaraisia, on varsin ilmeistä, että on alueita - erityisesti Galicia Pohjois-Espanjassa - joilla hyvin toteutettu vesiviljely voi edistää suunnattomasti paikallisen talouden elinkykyisyyttä ja joilla se voi myös tarjota kotimarkkinoille korkealaatuista ruokaa ja olla samanaikaisesti matkailua edistävä tekijä, sillä tuore, korkealaatuinen vesiviljelty ruoka voi tuoda matkailijoita alueelle - ihmisiä, jotka pitävät tuoreesta meriruoasta ja sen nauttimisesta luonnollisessa ympäristössä.
Yleisellä tasolla markkinoiden ja muiden yhteisen kalastuspolitiikan tekijöiden välinen riippuvuus on elintärkeä ja se on otettava huomioon.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensinnäkin onnitella niitä muita kollegoja - rouva Langenhagenia, herra Kofoedia, herra Kindermannia ja herra McCartinia - joiden mietintöjä, joita seurasin kiinnostuneena kalatalousvaliokunnassa ja joista erääseen osallistuin myös tarkistuksillani, käsitellään tänään tässä yhteiskeskustelussa.
Ymmärtänette kuitenkin, että keskityn tänään omaan mietintööni muun muassa siksi, että ne mietinnöt, jotka koskevat kalastustuotteiden jalostusteollisuutta, eivät ole tavanomaisia. Ja kuitenkin tämä teollisuus on yhteisen kalatalouspolitiikan yksi peruspilari ja yksi hyvin merkittävä vaihtoehto työpaikkojen mahdolliselle vähentämiselle rannikkoseuduilla, jotka ovat riippuvaisia pyyntitoiminnasta.
Jalostus yhdessä markkinoinnin ja vesiviljelyn kanssa on kalatalousalaa täydentävää ja monipuolistavaa sekä omia työpaikkoja luovaa toimintaa samalla, kun se kykenee vetämään alalle kriisin aikaista liikatyövoimaa, jolloin puhutaan ylikapasiteetista, toimialan vaihtamisesta ja yhteisön laivaston sopeuttamisesta.
Yksinomaan kalasäilyketeollisuus tarjoaa Euroopan unionissa noin 50 000 välitöntä työpaikkaa ja 75 000 työpaikkaa liitännäisalat mukaan luettuina. Koska työllisyys on keskeinen asia kaikessa Euroopan unionin politiikassa, nämä tiedot ovat merkityksellisiä, varsinkin kun lisäämme, että nämä työpaikat sijaitsevat syrjäisillä rannikkoalueilla, joilla vaihtoehtojen löytäminen kalastukselle on vaikeaa.
Tämä valiokunta-aloitteinen mietintö, jonka esittelijä olen, on ensimmäinen, jossa käsitellään yksinomaan kalasäilykealaa, jota voidaan kutsua jalostusteollisuuden osa-alueeksi; mietinnön tarkoituksena on kiinnittää parlamentin, komission ja neuvoston huomio yhteisön kalasäilyketeollisuuden nykytilanteeseen ja suuriin mahdollisuuksiin - jos alan tukemista jatketaan ja jos ei harjoiteta sellaista politiikkaa, joka vahingoittaa sen kilpailukykyä ja suosii kolmansissa maissa valmistettujen tuotteiden vilpillistä kilpailua.
Säilyketeollisuuden suurena haasteena ovat toiminnan uudenaikaistaminen ja rakennemuutos sen sopeuttamiseksi maailmanlaajuisiksi muuttuviin markkinoihin sekä yhteisölainsäädännön kalliiksi tuleviin ympäristöä, teknologiaa ja kuluttajia suojeleviin hygienia- ja terveysvaatimuksiin.
Tämän vuoksi alalla on luotettu yhteisön tärkeisiin tukimuotoihin, jotka eivät saa lakata jouduttamasta välttämätöntä uudenaikaistamista, mutta ennen kaikkea ala on joutunut kohtaamaan muiden valtioiden kanssa solmittuja kauppasopimuksia, jotka ovat sallineet meidän markkinoidemme avautumisen sellaisille tuotteille, joiden kanssa on vaikea kilpailla näiden maiden alhaisten palkka- ja sosiaalikustannusten ja alhaisempien teknisten ja hygienia- ja terveysvaatimusten vuoksi, jotka eivät vaikuta alentavasti ainoastaan tuotteiden loppuhintaan vaan myös, mikä vielä vakavampaa, niiden laatuun ja turvallisuuteen kuluttajien terveyden alalla.
Eurooppalaisten yritysten muualle siirtymisen vaaran ja sen kielteisen vaikutuksen vuoksi, joka sillä olisi yhteisön työllisyydelle, tuotteiden tuontia yhteisön ulkopuolelta on alettava valvoa enemmän ja paremmin, ja niille on asetettava samat vaatimukset kuin Euroopan unionissa valmistetuille tuotteille.
Meidän tuotteidemme laatua on käytettävä kilpailullisena etuna, on perustettava kalastustuotteisiin erikoistuneita petostenvalvontayksiköitä samoin kuin erikoislaboratorioverkko ja asiasta vastaava laboratorio yhteisön tasolle samalla, kun tuetaan ja kannustetaan laadun parantamista yritysten keskuudessa ja eurooppalaisten säilykkeiden myyntikampanjoita koko Euroopan unionin alueella yhtenäismarkkinoita ja koko alueella valmistettujen tuotteiden monipuolisuutta hyödyntäen ja esitellen niiden ravinto-ominaisuuksia ja tiettyjen säilykkeiden, kuten sinikalat oliiviöljyssä, sopivuutta terveelliseksi ja tasapainoiseksi dieettiravinnoksi.
Etiketeissä on oltava täsmälliset merkinnät pakatuista kaloista, ei ainoastaan lajien nimiä kuten tietyissä kolmansien maiden tuotteissa, mihin liittyy se vaara, että syömme kissaa jäniksenä - jos sallitte tämän espanjalaisen sanonnan - tai konkreettisemmin tässä tapauksessa, että tonnikalan monien alalajien, laatujen ja hintaryhmien joukosta saamamme tuote onkin isosilmätonnikala (thunnus obesus) tai jokin toinen laji eikä arvokas valkotonnikala (thunnus alalunga).
Yhteisön hankintapolitiikkaa raaka-aineiden osalta on toteutettava yhteisön teollisuuden todellisten tarpeiden mukaisesti ja otettava käyttöön uusia kiintiöitä vain silloin, kun ne ovat ehdottomasti tarpeen.
Uusia tuotteita, uusia lajeja ja uusia esiintymiä koskevaa tutkimusta ja kehittämistä on edistettävä ja kalatalouden YMJ on sopeutettava pyyntielinkeinon tarpeisiin.
Lyhyesti sanottuna, mietinnössä pyydetään komissiota tutkimaan vakavasti ja perusteellisesti yhteisön säilyketeollisuuden tilannetta, tekemään ehdotuksia erityisistä ja yleisistä toimintasuunnitelmista, analysoimaan voimassa olevaa - runsasta ja hajanaista - säännöstöä ja julistamaan säilykkeet varteenotettaviksi vastaostoiksi kauppasopimuksissa.
Lopetan, arvoisa puhemies, toteamalla, että mietintö ei sisällä päämäärää vaan pikemminkin lähtökohdan, josta käsin parlamentti ottaa ensimmäisen askeleen kiinnittäessään huomiota tähän alaan, ja lupaan - ja teen sen esittelijänä - seurata pyrkimyksiä onnistuakseni sijoittamaan muuttuvan eurooppalaisen kalateollisuuden paikalle, joka sille kuuluu maailmassa sen perinteiden, arvostuksen, laadun, mahdollisuuksien ja työpaikkojen luomisen vuoksi, mikä on yhteiskuntamme ensimmäinen haaste ja mihin meidän kaikkien poliitikkojen on vaikutettava.

Baldarelli
Arvoisa puhemies, mielestäni yhteisen kalastuspolitiikan uudistus alkaa hahmottua, vaikka, kuten tavallisesti, tässäkin on kyse politiikasta, joka koskee ennen kaikkea Eurooppaa, käsittelee aluevesillä esiintyviä ongelmia ja onnistuu vain vaivoin luomaan erilaisen suhteen kolmansiin maihin. Olen osittain tyytyväinen tapaan, jolla olemme järjestäneet uudelleen kalastusta koskevia kansainvälisiä sopimuksia, mutta meitä eivät hyödytä hyvät toimet Euroopan aluevesillä, mikäli emme käsittele tätä ongelmaa myös suhteessa kolmansiin maihin.
Tällä hetkellä varustajat maksavat tonnikalasta 40 liiraa kilolta: summa on naurettava. Suuri osa, 58 %, tästä tuotteesta tuodaan Euroopan unionin alueelle, ja 65 % tuonnista on sellaista, josta ei makseta tullimaksuja; tuontiin liittyy myös hygienia- ja terveysongelmia.
Sanon tämän siksi, että olen vakuuttunut siitä, että meidän täytyy yhdenmukaistaa paitsi yhteistä kalastuspolitiikkaa, myös suhdettamme kolmansiin maihin. Markkinoita koskeva politiikka voi tarjota vastauksia. Olen tyytyväinen komission ehdotukseen ja tiedonantoon, ja mielestäni on tehty eräitä myönteisiä päätöksiä, myös tämän parlamentin aloittaman keskustelun seurauksena. Viittaan erityisesti tapaan, jolla parlamentti on käsitellyt tuottajajärjestöjä koskevaa kysymystä ja jolla se on pyrkinyt turvaamaan aluevesiltä pyydetyn tuotteen, tekemään sen tunnistettavaksi tuotteeksi, jotta se herättäisi kuluttajien huomion markkinoiden sääntöjen puitteissa ja jotta sen laatu olisi ekologisesti kestävää. Nämä ovat hyvin tärkeitä seikkoja.
Päästäksemme tähän päämäärään meidän on edistettävä kaikkia myönteisiä toimia, jotka edistävät alkuperämerkintöjen mahdollisuutta, kalastustuotteiden yhteisen tullietuusjärjestelmän jälkeen - nämä ovat mielestäni tärkeitä valintoja - mutta samalla meidän on myös ohitettava hintojen tukemista suosiva ajattelutapa, joka on kovin yleistävä eikä aina aivan täsmällinen. On suuntauduttava paljon määrätietoisemmin kalastajien tulotason tukemiseen, joka liittyy suoraan biologiseen ja ympäristössä vallitsevaan tasapainoon. Uskon, että tältä kannalta ajatellen olisi hyvin hyödyllistä ottaa käyttöön biologiset tauot sekä joitakin työn toissijaisuuden muotoja, mahdollisuus taata tulot - suoraan kalastukseen liittyvän työn ulkopuolella - ja antaa toisinaan arvoa myös eräille kalastusalan antropologisille arvoille ja kalastajan ja meren väliselle suhteelle, joka, mikäli kaupallinen ja taloustieteellinen ajattelutapa hallitsevat, uhkaa joutua yhä enemmän hukkaan. Meidän täytyy kuitenkin säilyttää myös tämä kulttuuri, johon liittyy meren kunnioittaminen ja tasapainon säilyttäminen pyydettävissä olevien varojen välillä. Tämä tasapaino on palautettava, ei ainoastaan pyrkimällä romanttisiin toimiin, vaan hyödyntämällä myös tieteellisiä välineitä, jotka mahdollistavat resurssien arvioimiseen tähtäävän asianmukaisen tutkimuksen. Tältä kannalta katsoen meidän on lisäksi arvostettava enemmän sellaista valvontapolitiikkaa, joka ei ole hajottavaa ja joka käyttää uutta teknologiaa parhaalla mahdollisella tavalla. Siksi iloitsen myös mahdollisuudesta käyttää hyväksi satelliittijärjestelmää valvonnan keskeisenä välineenä.
Mielestäni eräät keskeiset piirteet alkavat hahmottua. Meillä on mahdollisuus jatkaa tätä keskustelua niiden asiakirjojen pohjalta, jotka käsittelevät kalastuksen uudistamista vuoden 2002 jälkeen. Arvoisa komissaari, uskon, että työssänne parlamentin kanssa olette saavuttanut edistystä tähän suuntaan, mutta olen vakuuttunut myös siitä, että meidän on vielä työskenneltävä eräiden seikkojen parissa. Viittaan seikkaan, johon erityisesti haluamme kiinnittää huomionne ja ajatuksenne: delfiinien käyttöön sotilaallisissa kokeissa. Mielestäni emme enää voi hyväksyä sitä. Marseillen lahdelta löydettiin hiljattain tähän tarkoitukseen käytettyjä kuolleita delfiinejä, joiden kurkku oli pienten pommien silpoma. Tämä asia on otettava esityslistalle, jotta tällaisen toistuminen voidaan välttää.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, yhteisön kalastustuotteiden kauppa toimii varsin erikoisessa tilanteessa. Suuri riippuvuus tuonnista oikeuttaisi epäilemättä soveltamaan GATTissa vahvistettuja tulleja, niin alhaiset kuin ne ovatkin. Mutta sen lisäksi Euroopan unioni toteuttaa tullienpoistopolitiikkaa, joka on mielestäni saavuttamassa valtavat mitat.
Joko yhteisen tullietuusjärjestelmän mukaisesti tai yhteistyösopimusten tai joidenkin muuntyyppisten sopimusten vuoksi komissio hyväksyy kalatuotetulleista kokonaan tai osittain luopumista koskevia lausekkeita, jotka huonontavat yhä enemmän yhteisön teollisuuden asemaa. Vaikka ne voivat joissakin tapauksissa olla perusteltuja - sitä en kiellä - on estettävä sellaisten tilanteiden - joita minä kutsuisin jopa naurettaviksi - syntyminen, jotka pakottaisivat esimerkiksi viemään tonnikalasäilykkeitä Yhdysvaltoihin 35 %: n tullimaksulla, kun taas Yhdysvallat veisi niitä Euroopan unioniin 24 %: n tullimaksulla. Ymmärtänette, että tämä ei ole tapaus, jossa köyhyys tai tarve vauhdittaa maan kehitystä olisi perusteena 11 %: n tullietuudelle.
Tämän vuoksi minua huolestuttaa erityisesti - ja uskon, että monet kollegat ovat sanoneet tämän jo ennen minua - komission selvitys, jonka mukaan markkinoilla on nähtävissä suuntaus kohti alhaisempaa tullisuojaa. Päinvastoin uskomme, että komission velvollisuutena on suojata mahdollisimman hyvin omaa tuotantoamme edistämällä sisäisiä hankintoja lisäävää politiikkaa, jarruttamalla tullien purkamista tai vaatimalla vastavuoroisuutta, sallimalla erityiskohtelun niiden yhteisyritysten tuotteille, jotka toimivat loppujen lopuksi yhteisön pääomalla, pitämällä voimassa, päinvastoin kuin mikä näyttää olevan aikomus, viitehintoja ja suosimalla siirtomaksuja ennen kaikkea niiden korvatessa vetäytymis- ja hävittämismekanismeja, jotka laadukkaiden proteiinien vajauksesta kärsivillä markkinoilla palkitsevat ristiriitaisesti kalan muuttamisesta kalaöljyksi tai kalajauhoksi.
Tämän vuoksi me kaikki olemme vaatineet kauan kalatalouden yhteisen markkinajärjestelyn uudistamista. Komissio on lopultakin esittänyt tämän asiakirjan, jonka oletamme edistävän malleja lainsäädäntöehdotuksesta, jonka komissio on luvannut esittää ennen vuodenvaihdetta. Toivomme, että komissio, joka on viivytellyt tähän uudistukseen ryhtymisessä, ottaa huomioon ne ehdotukset, jotka esittelijämme herra McCartin on liittänyt mietintönsä loppuun. Niiden tarkoituksena on, että tuo lainsäädäntöehdotus, jonka on tultava, mahdollistaisi yhteisön tuottajien auttamisen ensi tilassa.
Erityistä huomiota vaadimme sellaisten toimien käynnistämiseksi, jotka takaavat, että tuontituotteet täyttävät samat hygieniaja terveysehdot kuin omat tuotteemme syrjimisen ja vilpillisen kilpailun estämiseksi ja Euroopan unionin kuluttajien terveyden suojelemisen edistämiseksi.
Nämä ovat, arvoisa komissaari, ainoastaan muutamia niistä nopeista vastauksista, joita kalataloustuotteiden markkinoilla tarvitaan. Herra McCartinin mietintö ja myös herra Varelan perusteellinen ja erinomainen mietintö yhteisön säilyketeollisuudesta sisältävät monia muita vastauksia, joita ei perusluonteisina tule myöskään unohtaa ryhdyttäessä uudistamaan yhteistä markkinajärjestelmää, ei vain siksi, että saavutettaisiin sen paras toimivuus, johon itse komissiokin pyrkii, vaan myös siksi, että alalle annettaisiin vähimmäistasapaino tuonnin ja oman tuotannon välille ulkoiselta kannalta katsottuna ja sisäisten eri tuotantosektorien välille yhteisön markkinoiden osalta.

D'Aboville
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoron herra McCartinin mietinnöstä, jossa käsitellään erittäin tärkeää kysymystä kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuudesta Euroopan unionissa.
On kiistatonta, että kolmansista maista peräisin oleva tuonti on Euroopan markkinoiden kysynnälle tärkeää. Emme saa kuitenkaan unohtaa sitä, että 80 %: iin tästä tuonnista sovelletaan jo etuuskohtelua, jopa ilman mitään tullimaksuja. Siten esittelijä on oikeassa - ja rouva Fraga korosti tätä asiaa ennen minua - katsoessaan, että komission velvollisuutena on suojella mahdollisimman paljon yhteisön tuottajia ja että uudet toimet, joiden tavoitteena on poistaa kolmansista maista tuotavien kalastustuotteiden tullimaksut, eivät ole toivottavia.
Euroopan unionin kalastajien saaliit riippuvat yhdestä tosiasiasta: ei kalavaroja, ei pyyntiä. Siksi on luonnollisesti tuettava kaikkia niitä ponnisteluja, joiden tavoitteena on säädellä tarjontaa markkinoiden vaatimusten mukaisesti. Kuten esittelijä on korostanut, on myös rohkaistava tuottajajärjestöjä esittämään väliaikaisia pyyntisuunnitelmia ja on johdonmukaista suunnata - tuoretuotteiden markkinoiden osalta - interventiovälineet pikemminkin kalastustuotteiden markkinoilta vetämiseen ja varastointiin kuin markkinoilta vetämiseen ja tuhoamiseen.
Laatukäytäntöjä on rohkaistava. On totta, että nykyisen yhteisen markkinajärjestelyn avulla voidaan tukea tuottajajärjestöjä, jotka toteuttavat laadun parannussuunnitelmia. Vaikka tällä tuella ei ole ollut odotettua menestystä, tämä ei johdu sen periaatteesta tai suunnitelman puutteesta vaan riittämättömästä rahamäärästä. On siten tärkeää lisätä näiden tukien houkutusta nostamalla niiden rahamäärää.
Kuluttajille on tiedotettava näistä menetelmistä tukemalla erityisesti alueen identiteetin kannalta merkittävien tuotteiden edistämistoimia, heti kun näiden tuotteiden laadullisia toimitusehtoja valvotaan tiukasti.
Epäilen kuitenkin myös keskustelun kohteena olevien ympäristömerkkien soveltuvuutta ja määritystä. Komissio kääntyisi tässä asiassa kalastusteollisuuden ja kaikkien muiden kiinnostuneiden tahojen puoleen. Mitä tämä tarkoittaa? Merkitseekö tämä sitä, että tunnustetaan virallisesti tilannetta varten luotujen elinten myöntämät merkit, joiden rahoituksesta vastaavat esimerkiksi teollisuusryhmittymät, jotka pyrkivät luomaan myönteisen imagon kuluttajien silmissä? Tai muiden sellaisten tahojen myöntämät merkit, joiden ekologiseen puheeseen kätkeytyy usein pelkkä tavanomainen asiakkaiden kalastelu? Tässä tapauksessa komissio vähät välittäisi tieteellisistä analyyseistä ja olisi sellaisen yleisen mielipiteen vietävänä, joka ei tunne hyvin meriasioita ja joka saa helposti väärää tietoa ja jota joskus jopa manipuloidaan, mistä olemme juuri saaneet vastenmielisen esimerkin.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, lohet, sillit ja muut merenelävät ovat herkullinen ja houkutteleva asia. Valitettavasti samaa ei voi sanoa yhteisön kalastuspolitiikasta. Se muodostaa vakavia ongelmia sisämarkkinoilla, koska se jää noin 60 % alijäämäiseksi. Tämä alijäämä katetaan tuonnilla kolmansista maista, joista monet pitävät halpoja hintoja sen perusteella, mitä kutsutaan yleisesti " sosiaaliseksi polkumyynniksi" . Tämän politiikan seuraukset olivat erityisen kielteisiä rannikkokalastukselle ja pienkalastukselle, joiden parissa on ollut tuotannon laskua ja työttömyyttä, samoin kuin niiden osuudessa koko kalastusmarkkinoiden osuudesta on vähennystä suurkalastusyritysten hyödyksi.
Jokaisen kalatuotteiden markkinoinnin järjestämisyrityksen on siis perustuttava kalastustoiminnan suojeluun ja tasa-arvoiseen kehittämiseen niin, että se pohjustetaan paikallisten erityispiirteiden mukaan ja että sillä suojellaan pientä ja keskisuurta sekä rannikkokalastusta, joka muodostaa merkittävän tulolähteen, kuten myös merkittävän työllisyyssektorin, varsinkin rannikkoalueilla ja saarilla. Samoin on ryhdyttävä ankariin toimiin kalavarojen ja meren ekosysteemin suojelemiseksi, laittoman kalastuksen tehokkaaksi estämiseksi, kalatuotteiden kuljetuksen ja kaupan järjestämiseksi. Tällä on myönteisiä seurauksia myös itse kuluttajille, jotka luottavat entistä enemmän tuotteiden laatuun ja hintojen vakauteen.
Yhteisen kalastuspolitiikan ei pidä toistaa yhteisen maatalouspolitiikan traagisia virheitä. Komission esityksillä kalatuotannon vähentämiseksi ja menetettyjen tulojen osittaisella korvaamisella muiden tukien muodossa on samat kielteiset seuraukset kuin maataloudessa, nimittäin työllisyyden väheneminen, tuonnin lisääntyminen kolmansista maista, sosiaalisen verkoston järkkyminen ja vielä rannikko- ja saarialueiden kuihtuminen.
Arvoisa puhemies, minulla on muutakin sanottavaa, mutta en halua käyttää väärin aikaa, vaan liitän ne kirjalliseen äänestysselitykseen, koska komission on pohdittava tätä erittäin tärkeää yhteisön kalastuskysymystä huolellisesti ja vakavasti.

McKenna
Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin onnitella arvoisaa komissaaria siitä, että hän on menestyksekkäästi kieltänyt ajoverkkojen käytön, mikä olisi pitänyt tehdä jo ajat sitten.
On hyvin tärkeää, että EU: n kalamarkkinoita uudistetaan ja tarkistetaan. Kalaa pyydystetään, jotta sitä voitaisiin myydä markkinoilla, ja siksi markkinoiden välityksellä on suuret mahdollisuudet kehittää YKP: n tehokkuutta samoin kuin edistää sen suojelutavoitteita. Tässä suhteessa se osa, jota markkinat voivat esittää, on erityisen tärkeä. Sellainen politiikka ei ole lainkaan hyväksyttävissä, että kaloja poistetaan markkinoilta ja että niitä tuhotaan joskus vain siitä syystä, että hinnat ovat liian alhaalla. Nykymaailmassa on raivostuttavaa, kun on niin paljon köyhyyttä ja nälkää, sekä ympäri maailmaa että täällä EU: ssakin, että sellainen politiikka on olemassa.
Olemme kuulleet kalan kulutuksen edistämisestä terveellisenä ruokana kalastusteollisuuden tukemiseksi. Se on hyvä ja hieno asia, mutta sen pitää olla ehdollista ja valikoivaa. Meidän ei pidä sekaantua edistämään kaikenlaisten kalojen kulutusta riippumatta siitä, mikä kalalaji on kyseessä, miltä alueelta se on pyydetty ja millä välineillä. Voitaisiin väittää, että jotkin kannat ovat EU: ssa niin epätoivoisessa tilassa, että olisi välinpitämätöntä tai jopa huono asia edistää niiden kulutusta.
Toinen juuri esille otettu seikka on ympäristömerkki, josta on tulossa yhä suositumpi. Kalatalousvaliokunta kuuli siitä selvityksen vasta muutama kuukausi sitten. Sellaisella käsitteellä on todella suuret mahdollisuudet saada myönteinen merkitys. Joidenkin ehtojen on kuitenkin täytyttävä, jotta voidaan välttää joitakin suhteellisen ilmeisiä ja vakavia ansoja. Näissä ympäristömerkeissä käytettyjen kriteerien on oltava yleisesti saatavilla kaikille kiinnostuneille ja niiden on oltava yksityiskohtaisia ja tarkoin määriteltyjä. Esimerkiksi on täysin merkityksetöntä sanoa, että kala pyydettiin sellaisesta kalanviljelylaitoksesta, jota hoidetaan kestävällä tai vastuullisella tavalla, koska jonkun henkilön määritelmä " vastuullisesta" voi poiketa hyvin paljon jonkun toisen henkilön määritelmästä.
Sellaisten väitteiden todistaminen on myös ratkaisevaa, jos kuluttajien oletetaan todellakin luottavan tähän. Tässä tuodaan esiin visainen kysymys siitä, kuka on vastuussa sen takaamisesta, että väitteet ovat paikkansapitäviä. Minkä osan komissio näkee itsellään tällä alueella? Olemme kaikki nähneet päättäväisyyden, jolla kaikki jäsenvaltiot ovat pyrkineet valvomaan kalastusta tähän mennessä, ja haluaisin tietää komission näkemyksen tästä kysymyksestä.

Macartney
Arvoisa puhemies, onnittelen kumpaakin esittelijää työstä, jonka he ovat tehneet näiden hyvin mielenkiintoisten mietintöjen puolesta. Herra Varelan mietintö on yhtä hyvä kuin herkullinen galicialainen kala, jota me kaikki olemme syöneet. Minulla ei ole todellakaan mitään lisättävää siihen.
Herra McCartin on ottanut niskoilleen varsin visaisia ongelmia mietinnössään, ja onnittelen häntä niiden käsittelystä. On olemassa kokonainen sarja toisiinsa liittyviä ongelmia, jotka liittyvät koko vapaiden markkinoiden kysymykseen ja siihen ajatukseen, että pitäisi suojella niiden etuja, jotka ovat riippuvaisia kalastuksesta jollakin tietyllä alueella. Olen jo maininnut - ja luulen komission panneen sen merkille - koko kysymyksen yhteisen kalastuspolitiikan mahdollisesta alueellistamisesta. Meidän täytyy alkaa tarkastella hyvin vakavasti, mitä tällä tarkoitetaan eri yhteyksissä. On selvää, että aloitetaan suhteellisen vakauden kulmakivestä. Se asettaa rajat sille, mikä on mahdollista. Kun aletaan puhua paikallisesti maihin saapuvista paikallisista veneistä, on olemassa kiintiön ylittämisen ongelma. Syrjintään ei ole syytä kansallisuuden perusteella, mutta yhteyden paikallisiin satamiin olisi selvästi oltava osa tätä ajatusmallia.
Monien kalastajien tavoin en ole tyytyväinen maihintuontisatamien keskittämisen ajatukseen. Skotlannissa se on varmasti ollut kiistelyn kohteena. Kalastajat eivät pidä siitä, että heille sanotaan, että he voivat tulla maihin vain tietyissä satamissa. Mutta minä ehdottaisin komissiolle - ja luulen tämän olevan ajatus, jota kalastajat ympäri Eurooppaa arvostaisivat - että sen pitäisi keskittää kalan hintoja koskeva tiedottaminen sähköisesti. Kalastajat voisivat käyttää radioita tai muita sähköisiä välineitä selvittääkseen, missä heidän kannattaisi tuoda kalansa maihin. Luulen, että he suostuisivat sellaiseen keskittämiseen.
Lopuksi, mitä tulee herra Baldarellin ajatuksiin tarjonnan ja kysynnän tieteellisestä tasapainottamisesta, se saisi kannatusta. I-EDN-ryhmän herra Souchet'n tarkistukset ovat kaikki hyvin järkeviä, ja me tulemme äänestämään suurimman osan puolesta.

Souchet
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, haluaisin sanoa kollega McCartinin mietinnön perusteella, että meillä on tänään kaksi erilaista poliittista lähestymistapaa, oli kyse sitten kalastus- tai maataloustuotteista. Jotkut toivovat esittelijämme tavoin suuntautumista täysin vapautettuun politiikkaan. Toiset, kuten minä, pitävät parempana politiikkaa, jonka tavoitteena on ottaa paremmin huomioon tuottajien erityiset edut toteuttamalla tiukemmin yhteisön etuuskohteluperiaatetta, edistämällä tuoremarkkinoiden arvostusta, järjestämällä tuotannonala tehokkaammin ja säilyttämällä markkinoiden interventiovälineet ja mukauttamalla ne tuotannonalan ajatusmalliin.
Vaikka on selvää, että tuonti kolmansista maista on nykyisin välttämätöntä, jotta tyydytetään rakenteellinen tarve Euroopan markkinoilla, joilla on puutetta etenkin merestä saatavista tuotteista, on välttämätöntä valvoa sitä, että tätä kauppaa kolmansien maiden kanssa käydään reilun kilpailun ehtojen mukaisesti. Siksi mielestäni tuontisääntöjen valvontaa on tehostettava hyvin nopeasti etenkin alkuperäsääntöjen sekä hygienia- ja terveysvaatimusten osalta. Niitä on valvottava sekä yhteisöllisesti että kansallisesti erittäin tarkasti.
Tuoremarkkinoiden merkitys on niin suuri tuottajillemme ja kuluttajillemme, että se on otettava huomattavasti paremmin huomioon. Ryhmämme esittämissä 15 tarkistuksessa käsitellään pääasiassa tätä yhteisön tuoretuotteiden arvostuksen lisäämistä koskevaa tavoitetta. Tämä edellyttää muun muassa tuotteiden määrittämistä, soveliasta laadun parantamispolitiikkaa kalastustuotteiden tuotannonaloja lujittamalla, tuottajajärjestöjen aseman vahvistamista ja alojen välisten järjestöjen parempaa tunnustamista.
Lopuksi olemme interventioiden osalta ehdottaneet tuotteiden markkinoilta vetämismekanismin vahvistamiseen tähtääviä tarkistuksia, jotta siitä saadaan muodostettua turvaverkko ja jotta siten edistetään markkinoiden vakautta ja kalastustuotteiden tuotannonalojen pysyvyyttä. Samalla vältetään sellaisen mekanismin muodostuminen, joka takaisi huonomenekkisille tuotteille säännölliset markkinat.
Arvoisa puhemies, näiden tarkistusten laatimisessa on otettu huomioon kalastusalan omaleimaisuus. Ala koostuu pääasiassa pienyrityksistä, joiden on pakko tehostaa tuotantoaan lisäämällä pyyntiä kalan hinnan laskun tasoittamiseksi.

Kindermann
Arvoisa puhemies, suhtaudumme myönteisesti komission aloitteeseen tuoda esiin ja ennen kaikkea selvitellä näkemyksiään kalastustuotteiden markkinoiden tulevaisuudesta Euroopan unionissa. Tähän valittu muoto, mietinnön laatiminen, tekee mahdolliseksi asiapainotteisen keskustelun. Tiedonannon otsikossa mainitaan kolme runsassisältöistä sanaa: vastuu, kumppanuus ja kilpailukyky, siinä järjestyksessä, jossa ne minunkin mielestäni kuuluu esittää.
Kala on nykyään ja myös tulevaisuudessa niukka voimavara sekä Euroopan unionin sisällä että sen ulkopuolella, sillä noin 50 % EU: n markkinoilla tarjolla olevasta kalasta tai kalastustuotteista koostuu tuonnista. Euroopan unionin alueelta näitä tuotteita ei ole saatavissa. Sen vuoksi kalakantojen säilyttämisen ja markkinapolitiikan välillä vallitsee kiinteä yhteys. Kalastuselinkeino on saatettava maailmanlaajuisesti kestävälle pohjalle. Kannatamme erityisesti rajoittavia toimia uhanalaisten kalakantojen hyväksi. Pääongelmana on kalatalouden kapasiteetin sovittaminen hyödynnettäviin kalakantoihin nähden, ja juuri tähän pitäisikin kaikkein voimallisimmin puuttua.
Pelkkä markkinoiden säännösteleminen on mielestäni ainoastaan oireiden hoitamista. Seuraavanlaisia kysymyksiä on herännyt monien muidenkin kuin minun mielessäni: missä määrin haluamme säädellä markkinoita? Missä alkaa ja päättyy alalla toimivien tahojen oma vastuu ja aloitteellisuus? Mitä oikeastaan haluamme - markkinataloutta vai suunnitelmataloutta? Yhdenmukaiset säännöstely- ja markkinointitoimet edellyttävät tehokasta ja ennen muuta tasapuolista valvontajärjestelmää. Vaatimuksia siitä, että kalastustuotteita saisi purkaa aluksista vain sellaisissa satamissa, joissa on mahdollista järjestää tehokasta valvontaa, voi todellakin pitää vain kannatettavina, ei kuitenkaan niin, että kalastuksen tarkastajien erioikeudet laajennettaisiin koskemaan myös vähittäiskauppaa.
Toiseksi tulee olemaan ehdottoman välttämätöntä, että yhtä hyvin seuraavien WTO-neuvottelujen yhteydessä kuin myös kahdenvälisiä kalastussopimuksia solmittaessa otetaan käsiteltäväksi myös sosiaalisiin näkökohtiin liittyvät vaatimukset, joista nykyään aiheutuu varsin huomattavia kilpailun vääristymiä. Kiitän lopuksi kumpaakin esittelijää heidän erittäin hyvistä mietinnöistään, ja toivon, että saamme kalatalousvaliokunnassa jatkossakin työskennellä näiden hyvien mietintöjen parissa!

Gillis
Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä kollegani herra McCartinin mietintöä, jossa käsitellään useita kalastusteollisuuden ongelmia. On selvää, että tähän päivään asti on tapahtunut merkittävää ylikalastusta ja monissa tapauksissa laitonta kalastusta EU: n vesillä. Esimerkiksi muiden EU-maiden suuret teollisuusalukset ryöstävät Irlannin vesiä säännöllisesti, ja monet kalastavat laittomilla verkoilla. Tämä on johtanut tuhoisiin seurauksiin, ei ainoastaan kannoille vaan myös sellaisten kalastusyhteisöjen toimeentulolle, joista useimmat sijaitsevat Euroopan unionin kaukaisilla ja syrjäisillä alueilla ja joilla on vaihtoehtoja vähän, jos ollenkaan.
On kaksi keskeistä seikkaa, jos aiomme pelastaa jäljellä olevat kalastusalueet täydelliseltä kalojen loppumiselta. Kantojen suojelu ja jälleenmuodostaminen - joka on ehdoton ja kiireellinen prioriteetti - ja riittävä valvonta, johon liittyy useiden rangaistuksien käyttöönotto ja täytäntöönpano laittomasti kalastaville. On välttämätöntä löytää tasapaino kalastusteollisuuden, kalavarojen hoidon ja elantonsa kalastuksesta ja siihen liittyvistä teollisuudenaloista saavien ihmisten välillä. Meidän on pidettävä mielessä, että Euroopan unioni tuo 52 % kalan kokonaiskulutuksesta kolmansista maista. Joten tyydytettävänä on hyvin suuret markkinat.
Uskon, että vesiviljelyllä voidaan saada osaratkaisu tasapainon palauttamiseksi tuonnin ja kalantuotannon välille EU: ssa. Vesiviljely on arvokas työllistäjä ja se voi pehmentää vastoinkäymisiä kalastuksen vähenemisestä kärsivillä alueilla. Olemme todistaneet, että voimme viljellä korkeimmat laatuvaatimukset täyttäviä lohia ja äyriäisiä ja että voimme ryhtyä kaikkiin varotoimiin varmistaaksemme sen, että toimimme hyvien ympäristökäytäntöjen mukaisesti. On tärkeää ylläpitää ja tehostaa näitä käytäntöjä edistämällä kesannoinnin mahdollisuutta, sallimalla kalanviljelyyn käytettävien alueiden levätä ja huuhtoutua täysin.
Lisäksi meidän olisi pyrittävä tasapainoisiin sopimuksiin kumppaniemme kanssa kehitysmaissa, joissa kalastamme parhaillaan, ja pyrittävä yhdistämään tämä vesiviljelyn laajenemiseen, jotta voisimme siten suojata heidän kalavarojaan ja järjestää uusia tuotantolähteitä EU: ssa.
YKP: ssä täytyy yhdistää kaikki kalastusteollisuuden näkökohdat, jotta voitaisiin tarjota elinkykyinen tulevaisuus kalastusyhteisöillemme. Yhtäältä suojelun ja hyvän hoidon ja toisaalta kasvavan kalanviljelyn muodostama yhdistelmä auttaa jonkin verran sen tulevaisuuden turvaamisessa.

Girão Pereira
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komissaari, haluaisin viitata Varela SuanzesCarpegnan mietintöön ja onnittella esittelijää hänen tekemästään erittäin merkittävästä työstä. Luulen, että mietinnössä käsitellään kaikkia tärkeimpiä alaa koskevia ongelmia. On kuitenkin eräitä näkökohtia, joita on mielestäni hyvä vielä tähdentää.
Ensinnäkin: säilyketeollisuudelle tarkoitetun asianmukaisen, riittävät tukitoimet sisältävän kehyksen puute voi uhata sen säilymistä. On vaikeaa, ellei suorastaan mahdotonta kilpailla kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden kanssa, joiden lopputuotteen kustannukset ovat huomattavasti alhaisempia kuin unionin tuotteiden, mikä johtuu toisaalta siitä, että teknillisterveydellinen vaatimustaso on noissa maissa alhaisempi ja toisaalta siitä, että niiden työvoimakustannukset ovat aivan eri luokkaa.
Toiseksi: Euroopan unionin on ymmärtääksemme vahvistettava tuotteidensa laatupolitiikkaa ja kannustettava teollisuuden ponnistuksia laatupalkkioilla, -rekistereillä ja -merkinnöillä samoin kuin toteutettava myynninedistämiskampanjoita, joissa levitetään tietoa eurooppalaisen tuotteen laadusta ja alkuperästä.
Kolmanneksi: erityisesti sardiinisäilyketeollisuus on Portugalissa erittäin riskialtis ala (ja epäilemättä myös ala, joka on joutunut kärsimään suurimpia vaikeuksia), ja tässä tilanteessa, jossa Marokon kanssa on äskettäin solmittu assosiointisopimus, on mielestämme ryhdyttävä kiireesti eräisiin toimiin, kuten esimerkiksi seuraaviin: yhteisön säilyketeollisuudelle on perustettava erityinen korvausjärjestelmä ja varastoinnille ja jäädyttämöille tarkoitettu tasapainottava tuki on säilytettävä, jotta markkinoilla vältettäisiin tarjonnan kausivaihtelusta johtuvat hintavaihtelut (tämä tuki on maksettava säilyketeollisuusyrittäjille niin pian kun he osoittavat maksaneensa tuotannolle vähimmäishinnan); yhteisössä on käynnistettävä kampanja sardiinisäilykkeiden ja muiden sardiinituotteiden myynnin edistämiseksi, ottaen huomioon sardiinin korkea ravintoarvo; ja lopuksi - kuten esittelijäkin ehdottaa - komission olisi nähdäksemme laadittava mahdollisimman pian tämän teollisuudenalan nykytilannetta koskeva kokonaisvaltainen tutkimus, jossa käsitellään erityisesti yritysten määrää, alan kehitystä eri maissa kymmenen viime vuoden aikana siten, että siitä käy riittävän selvästi ilmi, millaisia seurauksia markkinoiden avautumisesta kolmansille maille on aiheutunut, sekä tuotantotietoja, raaka-aineiden alkuperää, tuonnin ja viennin määrää, työllisyyttä, teknillis-terveydellisiä määräyksiä, tullimääräyksiä ja yleensäkin alalla sovellettavaa lainsäädäntöä ja sen kodifiointia.

Novo
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, jokaisessa kalastustuotteiden yhteistä markkinajärjestelmää koskevassa tarkistuksessa on pyrittävä muun muassa kalavarojen säilyttämiseen, sääntelymekanismien jatkamiseen ja parantamiseen, tuottajajärjestöjen ja teollisuuden välisen kumppanuuden vahvistamiseen, tuotteiden laadun tukemiseen, yhteisön tuotannon lisäämiseen sisämarkkinoiden tarjonnassa, yhteisön tuotannon ja jalostusteollisuuden maailmanlaajuiseen puolustamiseen sosiaaliselta polkumyynniltä, joka merkitsee epälojaalia kilpailua, jota ei mitenkään voida hyväksyä.
Sellaiset suuntautumistavat, jotka pyrkivät lisäämään säännösten purkamista ja liberalisointia, johtavat siihen, että kalastajien ja tuottajien tulotaso laskee entisestään, ne heikentävät varmastikin jalostusteollisuuden toimintaedellytyksiä ja aiheuttavat monin paikoin koko kalatalousalan vähittäisen kuihtumisen, millä puolestaan on kielteisiä vaikutuksia taloudelliseen rakenteeseen, mistä seuraa paheneva työttömyys, josta taas puolestaan saattaa syntyä uusia pyrkimyksiä kalastuksen lisäämiseksi, koska ammattikalastajat tuntevat houkutusta kehittää alaansa estääkseen jo riittämättömän elintasonsa huononemisen entisestään.
Valitettavasti komission tiedonanto näyttää perustuvan juuri näihin suuntaviivoihin, sillä siinä ei aseteta kyseenalaisiksi alalle suunnattuja naurettavan vähäisiä talousarviovaroja, jotka nekin ovat nykyään markkinapolitiikan armoilla, ja koska siinä pyritään helpottamaan monikansallisten yritysten perustamista, vaikka niiden tuhoisat seuraukset alan perinteisten pienten ja keskisuurten tuotanto- ja jalostusyritysten verkostoon ovat helposti ennakoitavissa.
On totta, että nykyistä yhteistä markkinajärjestelmää on pohdittava uudestaan. Myönnämme esimerkiksi, että luopumismekanismeja on tarkistettava, mahdollisesti vähentämällä sitä osuutta, joka on tarkoitettu kalan tuhoamiseen. Mekanismi itsessään on kuitenkin säilytettävä ja sitä on lisättävä tai on luotava uusia tapoja tuottajien tulotason tukemiseksi, ja samoin on luotava avustusmuotoja varastoinnille sekä pakastusteollisuudelle, kuten kollega McMartinin mietintöön tekemässämme tarkistuksessa ehdotamme.
Mitä tulee viitehintojen määrittelyyn, ne on tärkeää säilyttää, samoin kuin tonnikalan korvausjärjestelmä. On kestämätöntä, että samanlaista järjestelmää ei ole vielä luotu sardiinia varten, ja olemmekin tehneet tätä koskevan tarkistuksen, jonka toivomme tulevan hyväksytyksi.
Laatu, alkuperä ja tuotanto- ja jalostusolot on taattava sertifiointijärjestelmällä. On myös kiinnitettävä suurta huomiota paikallisiin markkinoihin ja niiden tarjontaan, varsinkin kun otetaan huomioon, että niillä on hyvin tärkeä merkitys rannikoiden pienille kalastusaluksille. On kuitenkin myös kiinnitettävä huomiota siihen tosiseikkaan, että Euroopan unioni tuo lähes 60 % siitä määrästä, jonka se kuluttaa, ja on puolustettava yhteisön tuottajia sellaisia tuottajia vastaan, jotka eivät tarjoa laatua tai eivät harjoita kalastusta sosiaalisesti tai ekologisesti hyväksyttävissä oloissa. Tullien poistamista ei voida pitää väistämättömänä uusissa kansainvälisissä sopimuksissa, joissa alan etuja muutenkin poljetaan, ellei niissä ainakin taata vastavuoroisuutta.
Tästä mietinnöstä, johon on jo tehty eräitä tarkistuksia - siihen on liitetty useita puolustamiamme näkökohtia - ja jota toivottavasti parannetaan entisestään tämän täysistuntokeskustelun aikana, komissio tulee löytämään, jos niin tahtoo, riittävästi ajatuksia kalastustuotteiden nykyisen YMJ: n tarkistamiseksi ilman, että alan jatkuvuus on vaarassa. Arvoisa komissaari, jäämme odottamaan lainsäädännöllisiä ehdotuksia, joita toimitatte meille varmaankin vielä tämän vuoden aikana.
Muutama sana vielä kollega Daniel Suanzes-Carpegnan mietinnöstä, jossa käsitellään säilyketeollisuutta. En käytä siihen paljon aikaa, koska se on itse asiassa hyvä mietintö. Se on hyvä mietintö, ja jos siihen sisältyvät ehdotukset toteutetaan, se voi osaltaan vaikuttaa säilyketeollisuuden toimintaedellytysten parantamiseen. Niissä kahdessa tarkistusehdotuksessa, jotka esitimme mietintöönne, hyvä kollega, pyrittiin vähentämään raaka-ainekustannuksia vaarantamatta muita tärkeitä aloja, kuten kasviöljyalaa, ja myötävaikuttamaan tuottajajärjestöjen vahvistamiseen, sillä se olisi erittäin tärkeää hyvien kumppanuussuhteiden luomiseksi saman alan eri toimijoiden välillä.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, tämä kalastusta koskeva iltapäiväistunto on sävyltään surumielinen. Tämä muistuttaa enemmän akateemista istuntoa kuin parlamentin istuntoa, koska keskustelemme teksteistä, jotka ovat tutkimusselostuksia eivätkä lainsäädäntötekstejä, ja näiden luonteeltaan enemmän akateemisten kuin minkään muunlaisten tekstien äärellä istumme me, ryhmä ihmisiä, jotka jo tiedämme paljon, koska olemme ryhmä kalastuksen ystäviä Euroopan unionista, mutta me kokoonnumme oloissa, jotka komission kertomusten mukaan enteilevät sektorin katoamista. Toisin sanoen minulla on sellainen vaikutelma, että muutaman vuoden kuluttua muistelemme kaihoisina aikaa, jolloin vielä saatoimme keskustella yhteisön kalastuksesta. Ja viittaan erityisesti komission tiedonantoon kalataloustuotteiden tulevaisuudesta Euroopan unionissa.
Minä uskon, että kyseessä on hyvä mietintö, joka on laadittu erittäin vilpittömällä ja rehellisellä tavalla ja että se lisäksi täyttää tehtävänsä. Se on lyhyt mietintö; komissio on asettanut määräajan tämän vuoden kesäkuun 30. päiväksi, toisin sanoen yhden tai kahden viikon päähän, tuotantosektoreiden, sosiaalisten toimijoiden ynnä muiden tahojen näkökohtien saamiseksi, minkä jälkeen se epäilemättä tekee lainsäädäntöehdotuksensa.
Uskon, että mietintö on laadittu erittäin totuudenmukaisesti ja että se paljastaa alalla olevat ongelmat. Perusongelma, jonka useat edelliset puhujat ovat tuoneet esille, on se, että 60 % yhteisön kalankulutuksesta on tuontituotteita - yhteisön omavarainen hankinta on vain 40 % - ja että tämä on selvästi nähtävissä oleva suuntaus, joka mahdollisesti johtaa siihen, että yhteisön kulutus kokonaisuudessaan tulee perustumaan tuontiin. Uskon, että tässä on paikka puolustautua.
Silloin tällöin kalastuksesta saamamme uutiset ovat ylimalkaan huonoja uutisia. Joskus saamme hyviä uutisia, mutta niiden joukossa on mukana myös jokin huono uutinen. Esimerkiksi 8. kesäkuuta pidetyssä kalastusministerien neuvoston kokouksessa päätettiin ajoverkkojen kiellosta, mutta sen voimaantuloa lykättiin 31. joulukuuta 2001 saakka. Ja tästä hetkestä 31. joulukuuta 2001 saakka on jäljellä kuusi kuukautta vuodesta 1998, 12 kuukautta vuodesta 1999, 12 kuukautta vuodesta 2000 ja 12 kuukautta vuodesta 2001, joten on mahdollista, että kun ajoverkot kielletään lopullisesti, jäljellä ei ole enää yhtään kalaa, joka olisi voinut välttyä näiltä kalojen tuhoamiskoneilta. Joka tapauksessa on olemassa halu päästä tästä pahasta.
Joskus saamamme uutiset ovat kuitenkin kerta kaikkiaan huonoja. Esimerkiksi näinä päivinä espanjalaisissa lehdissä on julkaistu Marokon viranomaisten lausuntoja, joiden mukaan he eivät ainoastaan jätä uudistamatta kalastussopimusta Euroopan unionin kanssa vaan lisäksi vuotta ennen sopimuksen umpeutumista eli vuoden etukäteen, he poistavat meiltä joukon määrättyä vyöhykettä koskevia kalastuslupia, joten he näyttävät jättävän täyttämättä sopimukset yhteisön kanssa, ilman että minulla olisi tähän päivään saakka tietoa minkäänlaisista yhteisön taholta ilmenneistä reaktioista. Tämä on huono uutinen, johon ei ole minkäänlaista lievennystä.
Ja tähän liittyen, tämän prosessin välttämiseksi haluaisin pitää kiinni niistä viittauksista, jotka kalatalousvaliokuntamme puheenjohtaja rouva Fraga esitti, ja herra McCartinin mietinnön johtopäätöksistä, mietinnön, joka on mielestäni hyvin harkittu ja työstetty kalatalousvaliokunnassa. Kiinnittäisin komissaarin huomion 14, 15, 16, 17 ja 21 kohtaan. Juuri herra McCartinin mietinnön 14-17 kohdassa viitataan tarpeeseen säilyttää yhteisön markkinoiden suoja. On varmaa, että tuomme yhä enemmän tuotteita yhteisön ulkopuolelta, mutta jos vähennämme suojaa samanaikaisesti, kun meitä karkotetaan kalavesiltä, aiheutamme sen, että meidät karkotetaan useammilta kalavesiltä. Jollakin tapaa nämä kalastuksesta niin innostuneet yhteisön markkinat ovat tuottajien suurin vihollinen, koska ne pyytävät jatkuvasti lisää, vaativat jatkuvasti lisää ja asettavat jatkuvasti lisää rajoituksia. Siksi mielestäni jokaista Maailman kauppajärjestön piirissä tapahtuvaa myönnytystä, jonka komissio näyttää ennustavan, on analysoitava yksityiskohtaisesti. Toiseksi, 21 kohdassa puhutaan yhteisyhtiöistä - yhtiöistä, joilla on yhteisön pääoma - jotka ovat mahdollinen ratkaisu, jos kalastussopimuksia ei enää ole. Tämä on todella asia, jota voidaan kehittää. On täysin mahdotonta tietää, mitä tapahtuu Agenda 2000: n myötä ja millaiset resurssit kalastussektorilla on käytettävissään vuosina 2000-2006. Onko komissiolla varoja esimerkiksi yhteisyritysten ja kaikkien sellaisten toimien tukemiseen, joita se ennustaa yhteisön kertomuksessa?
Päätteeksi, arvoisa puhemies, haluan esittää kiitokset valiokunnalle siitä, mitä se on tehnyt, ja myös herra McCartinille hänen työstään ja sanoisin, että odotamme tämän mietinnön toista osaa, joka epäilemättä tulee varsin pian ja jossa on komission konkreettisia ehdotuksia tai uusia aloitteita.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin onnitella viittä esittelijää ja keskityn pääasiassa herra McCartinin kalataloustuotteiden markkinoita koskevaan mietintöön.
Uskon, että komissio on itse asiassa tehnyt hyvän analyysin, ja meidän olisi ajateltava, että samoin kuin meillä on olemassa yhteinen maatalouspolitiikka, joka suuntaa ponnistelunsa maatalouden markkinoiden ja maanviljelijöiden tulojen vakauteen, meidän olisi ajateltava kalastussektorin ongelmien vuoksi pyrkimyksiä etsiä, luovaa mielikuvitusta käyttäen, malleja, joilla tähdättäisiin myös yhteiseen kalastuspolitiikkaan, joka turvaisi markkinoille ja kalastajien tuloille tietynlaisen vakauden.
Resurssimme ovat nimittäin niukat ja ongelmat ovat lisääntymässä. Ottaakseni yhden esimerkin, kummeliturskan kaltaisesta kalasta maksettiin 11-12 vuotta sitten satamissa runsaat 400 pesetaa (2, 5 ecua) kilolta ja nyt 12 vuotta myöhemmin saman verran öljykustannusten ja kalastajien kustannusten noustua valtavasti... Tämä on johtanut liikkeeseen, joka voi suorastaan vaarantaa jopa koko sektorin toiminnan säilymisen.
Tämän vuoksi herra McCartinin mietinnön 14 kohdassa korostetaan nykyisen tullienpoistosuuntauksen keskeyttämistä tai hidastamista. Tähän liittyen meidän on etsittävä keinoja, joilla komissio voisi suojata mahdollisimman hyvin sektoriamme, kansainväliset velvoitteet täyttäen.
Myös 16 kohta on erittäin tärkeä siinä mielessä, että meidän kilpailijoitamme on vaadittava täyttämään ne sosiaaliset vähimmäisehdot, joita ILO edellyttää asettamiensa mittojen puitteissa, ympäristön huomioonottamista kalastustavoissa ja toisaalta niiden tuotteilta myös vähintään samojen terveydenhoidollisten ja laatuehtojen täyttämistä kuin meidänkin tuotteiltamme vaaditaan.
Uskon, että olemme velvollisia varmistamaan toiminnan yhteisön kalastussektorilla - ja olen tietoinen sen ja maataloussektorin välisestä erosta: puhumme nyt markkinoista, jotka tarvitsevat ulkopuolista kalavarojen hankkimista täydentämään omia varojaan - mutta siihen meidän on etsittävä ratkaisuja luovaa mielikuvitusta käyttäen.
Lopetan yksinkertaisesti toteamalla, että on tärkeää korostaa markkinoillamme myös petosten välttämisen tarvetta, ja päätän kahdella lyhyellä varoituksella yhteisen tullietuusjärjestelmän maiden tonnikalojen selkäfileistä ja mahdollisista petoksista yhtenäismarkkinoita kohtaan, esimerkiksi Venäjältä toisten maiden kanssa tehtyjen sopimusten avulla tuodun turskan tapauksessa.

Apolinário
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, mielestäni tämä menetelmä, jonka komissio on valinnut, on oikea: kun tämä tiedonanto alistetaan keskustelulle, parlamentti, sen eri ryhmittymät tai neuvosto voivat omalta osaltaan vaikuttaa siihen, mikä tulee olemaan seuraava lainsäädäntöaloite.
Tahtoisin kuitenkin tähdentää erästä näkökohtaa kollega McCartinin mietinnössä, joka on erinomainen anti tälle keskustelulle, nimittäin kolmansien maiden vesialueita koskevaa kysymystä, jota kollega Medina Ortega kehitti omassa puheenvuorossaan varsin osuvasti, sillä kuten hän aivan oikein totesi, kalastustuotteiden kulutus Euroopan unionissa on toisaalta houkutin markkinoiden kannalta, mutta samalla se vaikeuttaa kalastuskiintiöiden saamista.
Tahtoisin vielä palata komission tiedonantoon ja eräisiin tärkeinä pitämiini toimiin. Ensinnäkin, mitä tulee sardiiniin ja säilyketeollisuuteen, jota käsitellään kollegan erinomaisessa mietinnössä, tahtoisin korostaa erästä täällä jo esiin tullutta seikkaa eli sardiiniteollisuudelle tarkoitetun korvausjärjestelmän merkitystä. Olisi tärkeää tukea kyseisen kalan varastointia ja pakastusteollisuutta (sen lisäksi, että se olisi myös tapa säädellä markkinoita); tuon tuen olisi perustuttava siihen, että tuottajajärjestöille maksetaan heidän pyytämästään sardiinista sellainen hinta, joka on korkeampi kuin luopumishinta. Lisäksi puolustan seuraavia näkökohtia:
tuottajajärjestöille maksettavia lisätukia niistä määristä, jotka ne sopimusten perusteella toimittavat teollisuudelle, sillä pidämme erittäin tärkeänä, että alalla on vahvoja ja aktiivisia järjestöjä; -mahdollisuutta kehittää järjestöjä, joihin kuuluu eri ammattikuntien edustajia; -alkuperätodistusten ja laatumerkintöjen arvon korostamista erityisissä myynninedistämiskampanjoissa, jotka perustuisivat juuri alkuperätodistuksiin; -yhteisön suosimisen periaatetta elintarvikeavussa; -ja lopuksi rahoitusapua teollisuuslaitosten tilapäistä tai pysyvää sulkemista varten, sillä vain siten voidaan välttää erittäin kielteisten sosiaalisten seurausten syntyminen eräille seuduille, jotka ovat hyvin riippuvaisia kalastuksesta ja jotka ovat jo nyt suurissa vaikeuksissa.Lopuksi tahtoisin vielä korostaa seuraavaa seikkaa: tämä uudistus maksaa enemmän. On välttämätöntä olla siitä tietoinen. Se maksaa vähintään yli 30 miljoonaa ecua vuodessa. Tämä on asia, jota parlamentinkin täytyy ajatella.

Viola
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, viittaan erityisesti Varelan mietintöön, jonka aiheet ovat monitahoisia ja kaiken kaikkiaan hyvin käsiteltyjä, ja useimmissa tapauksissa mietinnössä esitetyt ratkaisut ovat mielestäni myönteisiä. Mietinnössä ei kuitenkaan mitenkään viitata kansainvälisiin kauppasopimuksiin eikä ongelmiin, jotka liittyvät tullisuojelun asteittaiseen vähentämiseen. Mielestäni yhteisön tuotannon raaka-aineen riittämättömyys huomioon ottaen on toisaalta taattava kalanjalostusteollisuuden raaka-aineen saanti kansainvälisellä tasolla olevin hinnoin ja toisaalta vältettävä se, että kahdenvälisissä yhteistyösopimuksissa joudutaan käymään vaihtokauppaa valmiiden tuotteiden tullimaksujen täydellisellä poistamisella, jotta mahdollistettaisiin kalastussopimusten solmiminen, kuten esimerkiksi Marokon tapauksessa.
Nimenomaan Marokolle myönnetyt tulliedut ovat olleet merkittävä osasyy, joka on johtanut monien italialaisten sardiinisäilykkeitä valmistaneiden teollisuuslaitosten sulkemiseen. Tahtoisimme säästää tonnikalasäilyketeollisuuden tältä samalta kohtalolta, joka sitä varsin todennäköisesti uhkaa, mikäli muutetaan tämänhetkistä menettelyä, joka mahdollistaa pakastettujen tonnikalan selkäfileiden tuonnin yhteisen tullietuusjärjestelmän maista ilman tullimaksua. Tästä syystä pidän erittäin hyödyllisenä tutkimusta vaikutuksista, joita on niin sanotuilla maksujärjestelmässä esiintyvillä säännönvastaisuuksilla, joihin varmasti lukeutuu yleisen säännön vastaisesti valmiiksi tuotteiksi miellettyjen pakastetun tonnikalan selkäfileiden käyttö.
Esittelijä on oikeassa vaatiessaan muun muassa kolmansista maista tuotavien säilykkeiden ja tuotteiden alkuperän tehokasta valvontajärjestelmää, päättäväistä laatupolitiikkaa, jonka ohella on toteutettava sopiva kulutusta edistävä kampanja sekä sitä, että yhteisön alueella tuotettuja säilykkeitä pidetään riskialttiina tuotteina ja että otetaan käyttöön tukitoimia sekä tonnikalan että sardiinin osalta: ala vaatii runsaasti työvoimaa, usein vähemmän suotuisilla alueilla, ja sen vuoksi se on Euroopan unionin työllisyyspolitiikassa ensisijainen ala.

Bonino
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni tässä parlamentissa käytävä keskustelu osoittaa jälleen kerran tämän alan moninaisuuden ja sen eri osien väliset monet yhteydet. Useat teistä ovat esimerkiksi sanoneet minulle tämän keskustelun aikana, että olisi hyvä kehittää vesiviljelyä, ei vain meillä vaan myös kolmansissa maissa ja siten kahdenvälisten sopimusten tasolla. Tämä on erittäin hyvä asia, mutta jotta voitaisiin tuottaa kalaa vesiviljelyn avulla, tarvitaan kalajauhoa. Jos palaan tuskin puolitoista tuntia sitten käymäämme keskusteluun kalastuksesta, jonka saaliita ei ole tarkoitettu ihmisten elintarvikkeiksi, vastassamme on tiettyjä ristiriitaisuuksia.
Sanon tämän kaiken siksi, että mielestäni tässä juuri kuulemassani keskustelussa esiintyvät muun muassa neuvostossa, mutta myös itse alalla, vallalla olevat kaksi suuntausta. Niillä on kuitenkin yksi yhteinen tekijä, jos olen ymmärtänyt mietintönne oikein, hyvä esittelijä. Tämä yhteinen tekijä on se, että viranomaisten on puolustettava voimakkaammin ei vain vastuullisempaan kalastukseen siirtymistä vaan myös alan tukemista, jotta se voi sopeutua uusiin taloudellisiin, kaupallisiin ja terveydellisiin oloihin. Eli jos ymmärsin oikein, olemme samaa mieltä siitä, että on tärkeää vahvistaa kaikkien kiinnostuneiden osapuolten järjestelyä ja helpottaa niiden pääsyä innovaatioihin.
Meidän on siten vahvistettava alan toimijoita ja koko tuotannonalaa. Tiedustelen teiltä kuitenkin yhtä asiaa, jota koskevan kysymyksen useat teistä ovat esittäneet. Missä vaiheessa olemme laatupolitiikan tai muiden käsiteltävinä olevien ehdotusten, kuten valvottua alkuperää koskevan ehdotuksen, kanssa? Tämä on mahdollista, mutta sitä on voitava valvoa. Huomautan parlamentille, että meidän on jo hyvin vaikeaa soveltaa uskottavasti vähimmäiskokoa koskevaa säännöstöä. Eli jos tämä on toivottu menetelmä - ja luulen, että tämä oli rouva McKennan kysymys - on harkittava seuranta- ja valvontaehtoja.
Tietyt parlamentin jäsenet ovat pyytäneet komissiolta uusia selvityksiä, uusia analyysejä ja niin edelleen. Haluaisin yksinkertaisesti huomauttaa, että tämä keskustelu on jatkunut vuodesta 1996 alkaen ja että parlamentin kanssa on järjestetty kaksi seminaaria, toinen Quimperissä ja toinen Haagissa, ja että töitä on jatkettu asianomaisten yksiköiden tasolla yhteistyössä parlamentin kanssa ja että olemme kuunnelleet kaikkia ja että alan edustajien kanssa on järjestetty myös useita alueellisia kokouksia. Komission on nyt siten aika tehdä johtopäätökset ja keskustella lainsäädännöllisestä tekstistä, jonka tavoitteena on selventää monia asioita. Minun on nyt aika noudattaa ehdotuksen esittämistä koskevaa sitoumustani. Ehdotuksesta tullaan väistämättä väittelemään, koska kaikkia on mahdotonta miellyttää yhtä aikaa.
Tässä keskustelussa on annettu esimerkiksi jälleen useita ehdotuksia, joilla ei välttämättä ole mitään tekemistä käsittelemämme asian kanssa. Kalastuksen kanssa käy aina näin, heti kun aloitamme keskustelut erityisestä näkökohdasta, puhutaan vähän kaikesta. Esimerkiksi rahastoista. En tiedä, mitä nämä rahastot ovat, kuten ette sitä paitsi tiedä tekään. Mikä on ajanjaksoksi 2000-2006 myönnetty yhteisön talousarviomääräraha? En tiedä sitä sen enempää kuin tekään. Kuten tiedätte, minun tasollani ei periaatteessa päätetä talousarviomäärärahoista.
On selvää, että on olemassa kolmansia maita koskevia ongelmia, joihin useat puheenvuoron käyttäjät ovat viitanneet. Otan huomioon Marokon, joka ei enää halua kalastussopimusta, tekemät julistukset. Mielestäni tämä ei ole mitenkään uusi asia, ja sitä paitsi tällä välin solmitaan uusia suhteita. Toivoisin myös joskus vähän enemmän järjestystä ja kuria silloin, kun vain komissiolla on toimivalta neuvotella kalastussopimuksista. En kaipaa mitenkään erityisesti apua. Toivoisin pikemminkin sitä, että esimerkiksi eurooppalaiset yksityiset yritykset, nimiä mainitsematta, joilla on yksityisiä sopimuksia niiden kolmansien maiden kanssa, joita varten minulla on neuvotteluvaltuudet, eivät nyt häiritsisi minua. Toivoisin myös jäsenvaltioiden muistavan toisinaan sen, että kalastussopimusneuvottelujen toimivalta kuuluu yhteisön toimivaltaan.
Tosiasia on, että sekaannus ei auta ketään. Poikkean nyt aiheesta, mutta juuri äsken käymässämme keskustelussa aiheesta poikettiin varsin usein.
Huomasin tässä keskustelussa kaksi suuntausta, jotka nykyisin ovat tyypillisiä ja perinteisiä sekä kaksi tavoitetta, jotka ovat joskus ristiriitaisia. Yhtäältä on niitä, joiden mielestä on ensisijaista sovittaa yhteen tämän alan yhteinen kauppapolitiikka ja joilla on siten erityinen näkemys asiasta. Toisaalta on niitä, joiden edustajia olen myös kuullut ja jotka haluavat päinvastoin vahvistaa sisäisen politiikan merkitystä markkinoiden alalla. Komission on ennen vuoden loppua päätettävä asiasta ja esitettävä teille ehdotus. Olen jo nyt varma siitä, että ehdotus ei tule miellyttämään kaikkia.
Vielä muutama sana herra Varelan valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä. Varelan mietinnön ja McCartinin mietinnön välillä on kuitenkin joitakin yhtymäkohtia. Kummassakin korostetaan esimerkiksi tarvetta noudattaa tiukasti terveysvaatimuksia. Tämä on tärkeä asia myös kaupallisesta näkökulmasta katsottuna. Muistutan sitä paitsi tältä osin siitä, että yhteisön terveystarkastajia on vain neljä tai viisi. Olen tämän jo sanonut, mutta halusin muistuttaa siitä tänään.
Mietinnöissä on myös muita yhtymäkohtia. Esimerkiksi sellaisten mekanismien luominen, joiden avulla voidaan vahvistaa alan yhteisöjä ja erilaisia toimijoita. Mietintöihin sisältyy näiden yhtymäkohtien lisäksi myös säilykealaa koskevia analyysejä ja ehdotuksia, jotka näyttävät minusta, herra Varela, erityisen dramaattisilta tai pessimistisiltä. Vaikka onkin totta, että tietyt yritykset, jotka ovat sitä paitsi tiedossamme, eivät ole onnistuneet vastaamaan kolmansien maiden kilpailuun, olisi myös tarkennettava rehellisyyden nimissä, että tietyt yritykset olivat osaksi vanhentuneita ja tuonti vain nopeutti jo väistämätöntä prosessia. Asianomaiset yrittäjät myös myöntävät tämän toisinaan.
Minun on tämän lisäksi muistutettava siitä, että komissio on jo antanut kaupanpitämistä koskevia standardeja sardiini- ja tonnikalasäilykkeiden osalta tämän alan kauppatoimien avoimuuden takaamiseksi. Kaikki tämä on tehty kuluttajien etua silmälläpitäen. Siten on jo asetettu varsin selkeitä sardiineja ja tonnikalaa koskevia perusteita. Ongelmana on se, että minulta pyydetään erityistä apua tälle alalle ja käytännöllisesti katsottuna muiden alojen kustannuksella. Minun on siten huomautettava, että yhteisö on jo myöntänyt alalle merkittävää rahoitustukea muihin aloihin verrattuna. Tämä pitää jopa siinä määrin paikkansa, että jäsenvaltiot päättivät vuonna 1995, etteivät ne jatka sardiinia koskevaa luopumiskorvausmekanismia, koska nimenomaan toimijoilla ja jäsenvaltioilla ei ole minkäänlaista poliittista tahtoa suosia tätä alaa muiden kustannuksella kaiken sen jälkeen, mitä on jo tehty. Jäsenvaltiot voivat halutessaan omalla tasollaan suosia tätä alaa, jos se on niiden mielestä maalle ensisijainen asia tukeutumalla nimenomaan rakennerahastoihin, jotka kuuluvat niiden toimivaltaan.
Sallinette minun tässä suhteessa korostaa, että jopa nämä jäsenvaltioiden päättämät menneet tai tulevat tuet eivät vapauta alaa innovaation edistämisestä. Tällä tavoin kaupanpitäminen voidaan suunnata pikemminkin lisäarvotuotteisiin, jotka ilmentävät eurooppalaista teknologiaa, kuin perustuotteisiin, jotka eivät vaadi kehittynyttä teknologiaa ja joihin kolmansien maiden kilpailu vaikuttaa siten hyvin voimakkaasti, koska näissä maissa työvoimakustannukset ovat luonnollisesti huomattavasti alemmat.
Nämä ovat yleiset suuntaviivat. Luopumiskorvauksia koskevan tuen osalta muistutan herra Varelaa kuitenkin siitä, että jäsenvaltiot hylkäsivät tuen jo vuonna 1995.

Puhemies
Paljon kiitoksia, rouva Bonino.
Hyvät parlamentin jäsenet, pääsemme tämän keskustelun loppuun runsaasti aikataulusta myöhässä. Herra Varela on pyytänyt esittelijänä puheenvuoroa, ja annan hänelle enintään minuutin pituisen puheenvuoron.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, komissaari pyysi, että emme auttaisi häntä, mutta emme myöskään asettaisi esteitä hänen työlleen. Teollisuuden kilpailukyvystä, johon olemme viitanneet, haluaisin sanoa hänelle olevan selvää, että on sellaisiakin yrityksiä, jotka eivät voi olla kilpailukykyisiä, mutta me pyydämmekin juuri sitä, ettei niille asetettaisi esteitä. Olen todennut myös, että eräät sopimukset ovat esteitä, ja juuri tämän toistamme. Ja jos käytössä on terveydellisiä keinoja mutta vähän tarkastajia, kuten sanoitte, pyydämme, että luotaisiin erikoislaboratorioiden verkko sitä varten, että syntyisi valvontaa. Jäsenvaltiot voivat toteuttaa sen itse, mutta liikkeelle on lähdettävä Euroopan unionin ehdotuksesta. On olemassa konkreettisia keinoja, arvoisa komissaari, konkreettisia keinoja, joita me pyydämme.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Varela.
Julistan keskustelun päättyneeksi aikataulusta huomattavasti myöhässä ja käsittääkseni voin esittää kaikkien teidän puolestanne kiitokset parlamentin henkilökunnalle ja tulkkausyksiköille palveluista sen ylikuormitetun työn yhteydessä, jonka olemme heille aiheuttaneet työpäivänä, joka jo sinällään on ollut hyvin rasittava.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 20.55.)

