Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Buitenweg
Arvoisa puhemies, eilen äänestäminen Virrankosken mietinnön tarkistuksesta 11 aiheutti paljon sekavuutta ja epäselvyyksiä. PPE-ryhmän tarkistuksessa haluttiin poistaa mietinnön tekstin toinen osa, ja ensimmäinen osa jäi muuttamatta. Tämän tarkistuksen tarkoitus oli selvä, mutta tapa, miten siitä piti äänestää, ei ollut, koska tarkistuksen esittäjät vaativat myös kohta kohdalta -äänestystä alkuperäisestä tekstistä. Myös Verts/ALE-ryhmä ja PSE-ryhmä vaativat sitä. EDD-ryhmä vaati nimenhuutoäänestystä. Tätä viimeistä pyyntöä kyllä kunnioitettiin mutta ei muita. Tekstimuutos otettiin siis äänestettäväksi eri tavalla kuin suuri osa jäsenistä aivan ymmärrettävästi oli osannut odottaa. Siksi minun ryhmässäni 13 henkilöä äänesti vastoin omaa näkemystään. Ero oli 16 ääntä, ja tiedän varmasti ainakin kolme muutakin erehdystä. Minusta on kummallista, että juuri tällaisessa aiheessa, joka on monille parlamentin jäsenille arka asia, syntyy näin paljon sekavuutta. Toivon, että äänestyksen toteutustapa on riittävä syy siihen, että toisessa käsittelyssä joulukuussa sallitaan vielä äänestys alkuperäisen tekstin siitä osasta, josta nyt äänestettiin.

Puhemies
Vastaan teille. Ilmoituksenne kirjataan tietenkin tämänpäiväiseen pöytäkirjaan.
Hyvät kollegat, tässä parlamentissa on yksi kultainen sääntö. Emme koskaan palaa äänestystulokseen. Ymmärrätte hyvin, että jos jokin äänestys, joka on jo toimitettu, toimitettaisiin uudelleen, se olisi pelottava ennakkotapaus. Mutta se, mitä sanoitte, kirjataan luonnollisesti tämänpäiväiseen pöytäkirjaan.

Van Hulten
Arvoisa puhemies, pöytäkirjassa on seuraava virke: " Kun useat jäsenet olivat tehneet äänestyskäyttäytymistään koskevia ilmoituksia viimeiseen äänestykseen, van Hulten ja Swiebel pyysivät äänestyksen uusimista." Tässä on kysymys samasta mietinnöstä, jonka Buitenweg on ottanut esille. Tämä ei pidä mielestäni paikkaansa. Tässä ei ollut kysymys siitä, että useat jäsenet olisivat pyytäneet mahdollisuutta muuttaa äänestyskäyttäytymistään. Tässä oli kysymys siitä, että monet jäsenet eivät voineet antaa ääniään. Haluaisin, että se mainitaan pöytäkirjassa. Minun täytyy muuten sanoa tässä yhteydessä, että perustelut, joita eilen esitettiin sen puolesta, että ei äänestettäisi uudestaan, eivät myöskään päteneet minun kohdallani. Ymmärrän sen säännön, että samasta aiheesta ei voida äänestää kahta kertaa. Minun mielestäni tästä aiheesta ei kuitenkaan ole äänestetty lainkaan, koska monet jäsenet eivät voineet osallistua äänestykseen.

Puhemies
Kirjaan ilmoituksenne, ja suonette anteeksi, mutta tässä parlamentissa on myös eräs käytäntö: kun parlamentin jäsenellä on puheenvuoro, hän nousee seisomaan. Ette tiennyt sitä, ja nyt se on teille kerrottu.

Puhemies
Muistan sen oikein hyvin. Korjaamme pöytäkirjan sen mukaisesti.

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että puheenvuorossani, joka koski tapausta, joka liittyi Marokon kanssa solmittavaa kalastussopimusta koskevaa päätöslauselmaa esittäneisiin ryhmiin, olen pöytäkirjan mukaan puhunut Verts/ALE-ryhmän puolesta, mikä ei ole oikein. Edustin tuolla hetkellä ainoastaan kymmentä parlamentin jäsentä, joiden voidaan sanoa muodostavan ryhmän ALE-osapuolen, ja sen vuoksi pyydän, että asia korjataan pöytäkirjaan.

Swoboda
Arvoisa puhemies, sanoitte äsken oikein, että meidän ei pitäisi milloinkaan uusia äänestyksiä. Eilen kuitenkin teimme niin. Se oli perusteltua, koska nimenhuutoäänestys unohdettiin. Eilen iltapäivällä äänestysten yhteydessä syntyi kuitenkin vielä toinenkin tilanne, jossa jouduimme kiusaukseen uusia äänestyksen. Arvoisa puhemies, pyydän teitä sanomaan tämän kollegoillennekin: meidän on kerran äänestettyämme periaatteessa jätettävä äänestys silleen eikä palattava aina keskusteluissa siihen, pitäisikö meidän äänestää uudelleen. Meidän pitäisi noudattaa tiukasti tätä periaatetta, johon te viittasitte.

MacCormick
Arvoisa puhemies, kyse ei ole pöytäkirjasta vaan ongelmasta, joka mainittiin pöytäkirjassa. Minusta tosiaan vaikuttaa siltä, että ne vaikeudet, joita monilla meistä oli eilen, johtuivat siitä, että varapuhemies julisti äänestyksen päättyneeksi liian nopeasti. Ja ne, joiden sormi oli juuri painamassa nappia, saivat huomata, että se ei kirjannut ääniä.
Voisivatko puhemies ja varapuhemies panna asian huolellisesti merkille ja keskustella istuntoyksikön kanssa siitä, että äänestykseen kutsumisen ja äänten laskemisen välille jätettäisiin kohtuullinen aika.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Berthu
Arvoisa puhemies, halusin tehdä tarkennuksen viime maanantaina pitämääni työjärjestyspuheenvuoroon, joka koski Yhdysvaltain kauppakamarin Belgiassa toimittaman luettelon liikkeelle laskemista, luettelon, jonka minua, ryhmäni jäseniä ja myös tämän parlamentin monia muita jäseniä koskevissa tiedoissa on vakavia virheitä. Sain juuri kirjeen Euroopan parlamentin pääsihteeriltä, joka sanoo minulle, että kyse on erehdyksestä ja ettei hän olisi koskaan kuvitellut, että tässä luettelossa olisi näin räikeän yksipuolisia tietoja. Panen tämän merkille. Sovimme, että hän kirjoittaa kauppakamariin pyytääkseen luettelon peruuttamista ja korjausta jo liikkeeseen laskettuihin kappaleisiin. Kiitän häntä tästä reaktiosta, jota pidän sopivana, mutta asia ei ole tietenkään loppuun käsitelty, koska nyt tämä luettelo on todellakin saatava pois liikkeestä.

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Berthu. Nuo tiedot olivat todellakin täysin yksipuolisia, ja pääsihteeri sanoo minulle, että kirje on jo lähetetty vastaanottajille.

ÄÄNESTYKSET
- EY:n ja Marokon välinen kalastussopimus

Poli Bortone (UEN), kirjallinen. (IT) Se, että komissio on viimeiseen asti lykännyt neuvottelujen aloittamista, on todellakin epämiellyttävää, erityisesti kun otetaan huomioon tämän tapahtumasarjan koko kehitys, jonka puitteissa jo viime vuosina syntyi neuvotteluja koskeva toimielinten välinen konflikti, joka liittyi parlamentin asemaan solmittaessa sopimusta, jolla on merkittäviä vaikutuksia talousarvioon.
Marraskuun 30. päivä on jo lähellä, ja nyt näyttää siltä, että uusi sopimus solmitaan, ja taloudellisten kysymysten osalta komissio on kiinnittänyt vain vähän huomiota tavoitteiden 1 ja 2 alueisiin, jotka ovat suuressa määrin riippuvaisia kalastuksen harjoittamisesta ja joissa ollaan sen vuoksi vakavasti huolissaan alan työllisyyden säilymisestä.
Ei kukaan halua asettaa kyseenalaiseksi neuvotteluissa Marokon kanssa tehtävän yhteistyön tehokkaita välineitä, jotka, milloin se on mahdollista, tukevat samaan aikaan sekä yhteisön että marokkolaisten työläisten etuja ja korostavat sitä solidaarisuuden tunnetta, joka sitä paitsi myös muissa kuin pelkästään talouteen liittyvissä asioissa näkyy päivittäin erityisesti eteläisen Euroopan, Välimeren alueen valtioiden välillä.
Euroopan kalastuslaivasto, joka kalastusta harjoittaessaan pyrkii lisäksi tarkoin noudattamaan yksityiskohtaisia ympäristönsuojelunormeja - biologisia taukoja, kalastusalueita, nuotta- ja troolarikalastuksen kieltoa ja niin edelleen - tarvitsee tämän sen toimintaa, jalostusteollisuus mukaan luettuna, edelleen rajoittavan sopimuksen seurauksena korvaavia toimia.
On oltava aivan selvää, ettei maatalousalaa vahingoittavia korvaavia toimia voida toteuttaa, sillä se on ala, joka on jo nyt kärsinyt merkittävistä budjettileikkauksista. Tässä asiassa uusi kalatalouden ohjauksen rahoitusvälinettä (KOR) koskeva asetus on sangen rohkaiseva, sillä sen vaikutukset ulottuvat kansainvälisten sopimusten lisäksi myös kalastusalalla ilmeneviin ennakoimattomiin tilanteisiin.
Lopuksi esittäisin erään huomautuksen, joka koskee parlamentin roolia: parlamentin jäsenten tulisi toimia kaikissa neuvottelutilanteissa tarkkailijoina, jotta ne voisivat turvata eurooppalaisen kalastuslaivaston edut.

Brittiläinen naudanliha
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma brittiläisestä naudanlihasta.

Fischler
. (EN) Firenzen huippukokouksessa kesäkuussa 1996 hallitusten päämiehet sopivat, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kohdistuvan vientikiellon kumoamisen osalta kaikki päätökset tehdään "yksinomaan kansanterveydellisin ja objektiivisin tieteellisin perustein ja komission arvioitua, olemassa olevien menettelyjen mukaisesti, perusteiden olevan olemassa" .
Hanketta varten asetetut ehdot ovat hyvin vaativia. Ennen kuin hanke saattoi toimia, Yhdistyneen kuningaskunnan piti ensin teurastaa ne vasikat, jotka muuten olisi voitu kelpuuttaa mutta jotka olivat varmistettujen BSE-tapausten jälkikasvua. Tämä huonojen yksilöiden teurastus jatkuu uusien BSE-tapausten kohdalla. Sen lisäksi ainoat kelpaavat tuotteet ovat luuton liha ja rajoitettu määrä johdettuja tuotteita, jotka valmistetaan 6-30 kuukauden ikäisistä eläimistä, jotka ovat syntyneet varsinaisen vientikiellon voimaantulon jälkeen, eli ne ovat syntyneet 1. elokuuta 1999 jälkeen. Tämän lisäksi ei ole vain asetettu ankaria ehtoja, jotka koskevat sekä eläimen ja sen emon tunnistamista että niiden jäljitettävyyttä, mutta ei ole myöskään mitään epäilyksiä siitä, että emoissa esiintyisi BSE:tä. Lopuksi, koko tuotantoketjulta vaaditaan tiukkaa erityisvalvontaa ja täydellistä sääntöjen noudattamista.
Nämä valvontatoimet kuuluvat Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten toimivaltaan. Mutta ennen kuin määrättiin siitä päivästä, jolloin suunnitelman alaisten vientien oli määrä alkaa, elintarvike- ja eläinlääkintätoimisto (Food and Veterinary Office) suoritti tehtävän, jolla se valvoi suunnitelman käynnistämistä. Tämä johti tyydyttävään johtopäätökseen ja mahdollisti sen, että päiväksi määrättiin 1. elokuuta 1999.
Juuri tänä vuonna Yhdistyneessä kuningaskunnassa on omistettu jo kaksi katsastusta päivämäärään perustuvan vientijärjestelmän (DBES) mukaisten valvontojen tarkastamiseen, nimittäin huhtikuussa ja sen jälkeen lokakuussa.
Ranskan elintarviketurvallisuusvirasto (AFSSA) julkisti 30. syyskuuta 1999 näkökannan, joka koski Yhdistyneestä kuningaskunnasta peräisin olevien naudanlihan ja lihatuotteiden tuontikiellon kumoamista, ja se johti epäsuosiolliseen johtopäätökseen sellaisten argumenttien perusteella, jotka liittyivät tieteellisiin ja valvontaa koskeviin seikkoihin.
Tieteelliset seikat esitettiin tieteelliselle ohjauskomitealle, jotta se ilmaisisi näkemyksensä asiasta. Valmistavat kokoukset järjestettiin 14. ja 25. lokakuuta tilapäisen BSE-ryhmän puitteissa. Näiden tapaamisten aikana AFSSA:n toimittamat tieteelliset asiakirjat tutkittiin, ja sen lisäksi järjestettiin Yhdistyneen kuningaskunnan maatalous-, kalastus- ja elintarvikeasioista huolehtivan ministeriön (MAFF) epidemiologien lisäkuulemisia.
Noista tapaamisista on laadittu raportti, jossa esitetään tilanteen yksityiskohtainen analyysi, ja se on esitetty tieteelliselle ohjauskomitealle. Tämä komitea kokoontui eilen Brysselissä ja kokoontuu tänään keskustellakseen ja laatiakseen kannanoton tästä asiasta. Tämä tapaaminen on edelleen käynnissä.
Näin ollen minulla ei ole tällä hetkellä minkäänlaista tietoa tapaamisen tuloksista. Ymmärtääkseni kollegani, komission jäsen Byrne, antaa lehdistötilaisuuden tiedemiesten tapaamisen tuloksista yhdessä tieteellisen ohjauskomitean puheenjohtajan kanssa Brysselissä tänään klo 18.
Voin vakuuttaa teille, että Euroopan parlamentille tiedotetaan kaikista tieteellisen ohjauskomitean päätelmistä.

Parish
Arvoisa puhemies, syy siihen, että Ranskan pitäisi mielestäni välittömästi kumota brittiläisen naudanlihan tuontikielto, on se, että Britannia on täyttänyt Firenzen sopimuksessa asetetut ehdot.
EU:n valtioiden ja hallitusten päämiesten välillä 21. kesäkuuta 1996 saavutetussa sopimuksessa asetettiin viisi ehtoa, jotka Yhdistyneen kuningaskunnan oli täytettävä, ennen kuin naudanlihan vientikielto voitiin poistaa. Ne olivat seuraavat: valikoivan teurastussuunnitelman toteuttaminen. Tehokkaan eläinten tunnistamis- ja liikkumisrekisterin käyttöönotto, mikä on täysin kunnossa. Rehutehtailta ja maatiloilta kuljetettavaa lihaa ja luujauhoa varten laadittu lainsäädäntö. Tämä on perinpohjaista Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ei muualla Euroopassa. Tehokas "yli 30 kuukauden sääntö", joka tarkoittaa sitä, että mitään yli 30 kuukautta vanhaa ei saa kulkeutua ravintoketjuun. Parannetut menetelmät määriteltyjen vaarallisten aineiden poistamiseksi naudanruhoista. Nämä ehdot on täytetty yllä määriteltyjen valvontatoimien toteutuksen avulla. Euroopan komission suorittamat tarkastuskäynnit todistavat, että ehdot on täysipainoisesti ja tehokkaasti täytetty Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tämä on syy argumentaatiooni. Uskon, että komissio on hyväksynyt brittiläisen naudanlihan olevan turvallista vientiä varten.
Komissio kumosi brittiläisen naudanlihan vientikiellon 1. päivänä elokuuta tänä vuonna. Avainseikka on se, että yhdenkään yli 30 kuukauden ikäisen naudan ei anneta siirtyä ravintoketjuun Britanniassa. Yhtään tapausta ei ole todettu minä toistan: yhtään BSE-tapausta ei ole todettu 1. elokuuta 1996 jälkeen Yhdistyneessä kuningaskunnassa syntyneissä eläimissä. Tämä on hyvin tärkeä seikka. Mitään yli 30 kuukautta vanhaa ei ole, eikä yhtään BSE-tapausta ole todettu yhdessäkään 1. elokuuta 1996 jälkeen syntyneessä eläimessä.
Todistettujen BSE-tapausten rinnalla syntyneiden ja kasvatettujen nautaeläinten keskuudessa on suoritettu valikoivaa teurastusta. Lisäksi on pakko teurastaa vasikat, jotka ovat syntyneet niistä naudoista, joilla on todettu varmasti olevan BSE.
Brittiläisille karjankasvattajille koituneet kulut ovat valtavat. Yhdistyneen kuningaskunnan viennin määrä pelkästään EU:hun oli vuonna 1995 melkein 500 miljoonaa puntaa, josta puolet oli Ranskaan kohdistuvaa vientiä. Miltei puoli miljoonaa vasikkaa vietiin Britanniasta muualle Eurooppaan vuonna 1995, mikä kertoo jo kaiken.
Kulujen, jotka koituivat Yhdistyneen kuningaskunnan naudanlihan ja sivutuotteiden arvon laskemisesta yhdessä lisäsääntelyjen kanssa, on arvioitu olevan 1 000 miljoonaa puntaa.
Samaan aikaan, kun byrokraatit ja poliitikot kiistelevät, maatalousyrittäjät ja heidän perheensä kärsivät. 1. elokuuta tänä vuonna, kun komissio kumosi vientikiellon, 12 niistä jäsenvaltioista, joihin Britannia saattoi viedä naudanlihaa, kumosi tuontikiellon. Jos Ranskalla oli uutta todistusaineistoa brittilihan turvallisuudesta, miksi Ranskan hallitus ei välittänyt tätä tietoa komissiolle, ennen kuin kielto kumottiin elokuussa 1999 miksi odottaa tähän asti ja viivyttää, viivyttää ja viivyttää?
Ihmiset Britanniassa odottavat Ranskan noudattavan Euroopan unionin lakia, ja he odottavat niin ikään komission toimivan määrätietoisesti, jotta se tekisi lopun brittilihan laittomasta tuontikiellosta. Yhtenäismarkkinat ovat olennaisen tärkeät Euroopan unionin olemassaolon kannalta, ja Ranskan laiton toiminta antaa koko yhtenäismarkkinoille huonon maineen.
Sanasota siitä, kenen ruoka on turvallisinta Euroopassa, johtaa vain yhteen asiaan: se murskaa kuluttajien luottamuksen Euroopasta peräisin oleviin elintarvikkeisiin, missä tahansa ne onkin tuotettu. Me opimme sen silloin, kun BSE alun perin ilmaantui. Mitä kauemmin kiista jatkuu, sitä todennäköisempää on, että brittiläiset kuluttajat aloittavat ranskalaisten elintarvikkeiden boikotoinnin. Tunteet käyvät kuumina Britanniassa, ja kriisi on ratkaistava nopeasti, muuten molemmin puolin kanaalia ryhdytään kostotoimiin, joissa vastapuolelle annetaan samalla mitalla.
Kolme kuukautta on kulunut siitä, kun komissio poisti kiellon, ja eläinlääkintäkomitea pohtii edelleen todistusaineiston perusteella, onko brittiliha turvallista. Tämä ei ole hyväksyttävää. Komissio hyväksyi brittilihan turvalliseksi 1. elokuuta, kun se poisti kiellon. Sen on nyt toimittava määrätietoisesti ja saatava Ranska välittömästi poistamaan brittilihan laiton tuontikielto.
Ranskan hallituksen on maksettava brittiläiselle naudanlihan tuotantoalalle korvauksia sille aiheuttamistaan vahingoista. Mitä kauemmin Ranska jatkaa laitonta toimintaansa, sitä enemmän se vahingoittaa koko Euroopan unionin mainetta.

Donnelly
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin kiittää komission jäsen Fischeriä hänen julkilausumastaan ja sanoa hänelle, että ensi viikon keskiviikkona me haluamme joko komission puheenjohtaja Prodin tai komission jäsen Byrnen tulevan parlamenttiin antamaan selkeän lausunnon siitä, mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä sen jälkeen, kun tieteelliset päätelmät on julkaistu myöhemmin tänään.
On nähtävä, että tämä uusi komissio toimii määrätietoisesti, ja mikäli yleistä luottamusta ei haluta murentaa, tarvitsemme toimenpiteitä päivien kuluessa, ei viikkojen tai kuukausien kuluessa. Sen tähden sanon komission jäsen Fischlerille, että kun te käytte keskusteluja kollegoidenne kanssa viikonlopun aikana, kun te tarkastelette tieteellisiä päätelmiä kun te tapaatte kollegiona keskiviikkona , me emme voi hyväksyä välttelyä emmekä kaartelua. Meidän on saatava ratkaisevia toimenpiteitä, jotka perustuvat siihen selkeään päätökseen, joka tiedekomiteassa myöhemmin tänään tehdään. Ehkäpä parlamentin jäsen Parish voisi lähettää kopion pitämästään puheestaan omalle puoluejohtajalleen, sillä ikävä kyllä Britanniassa hänen oman puolueensa johtaja on kannattanut ranskalaisten tuotteiden kieltämistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Arvoisa puhemies, me haluamme nimenomaan tieteellisiä todisteita, joilla Ranskan toimet osoitetaan oikeiksi tai vääriksi, ja me haluamme päätöslauselman välittömästi.
Me emme halua muukalaisvihaa ja kansalliskiihkoa, jota olemme saaneet kuulla esiintyneen molemmin puolin Englannin kanaalia parin viime viikon aikana. Me haluamme varmistaa, että maatalousyrittäjistä ja heidän perheistään pidetään huolta. Me haluamme varmistaa, että brittilihan tuontikielto kumotaan.
Kaikki todisteet osoittavat, että brittiliha on nyt turvallisinta koko Euroopassa, ja me uskomme, että se on turvallisinta koko maailmassa. Juuri tämä parlamentti, BSE:tä tutkivan erityisen tutkintavaliokunnan välityksellä ja yhdessä Euroopan komission kanssa, suositteli niitä toimenpiteitä, joihin me olemme nyt ryhtyneet varmistaaksemme niiden ihmisten turvallisuuden koko Euroopan unionin alueella, jotka kuluttavat brittiläisiä elintarvikkeita ja brittiläistä naudanlihaa.
Euroopan unionin tulevaisuuden vuoksi ja sen yhtenäisyyden tulevaisuuden vuoksi, jota me tarvitsemme käydessämme WTO-neuvotteluja marraskuussa Seattlessa, Euroopan kahden suurimman kauppakumppanin on selvitettävä tämä kiista. Pystyykö kukaan kuvittelemaan, millainen tilanne syntyy avatessamme WTO-neuvottelut, jos Ranskan ja Britannian välillä on edelleen kiistaa näin merkittävästä kysymyksestä? Meidän vastapuolemme käyttävät sitä hyväkseen jakaakseen Euroopan unionin näissä ratkaisevissa neuvotteluissa.
Haluaisin osoittaa arvonantoni, arvoisa puhemies, brittiläiselle maatalousyrittäjien ammattijärjestölle (National Farmers' s Union) ja brittiläisille karjankasvattajille. Tällä viikolla National Farmers' s Unionin varapuheenjohtaja Tim Bennett kävi täällä. Hän tapasi sosialistiryhmän ranskalaiset kollegani, ja hän esitti vakuuttavan perustelun siitä, miksi brittilihan tuontikielto pitäisi kumota. Hän ei käyttänyt niitä temppuja, joita olemme viime aikoina nähneet: liberaalidemokraatti raahasi brittilihaa sisältävää pussia läpi lentokentän ja toivoi, että joku onneton tullivirkailija pidättäisi hänet, jotta hänestä otettaisiin valokuva, tai kun tory-puolueen jäsenet valloittivat Bastiljin kaksi viikkoa sitten Pariisissa, hekin siksi, että heistä otettaisiin valokuva.
The National Farmers' Union tuli tänne tapaamaan parlamentin jäseniä ja komission edustajia, koska heillä on vakuuttavia perusteluja esitettävänään. Haluan kiittää niitä parlamentin kollegoja, jotka tapasivat nämä edustajat ja brittiläiset karjankasvattajat ja kuuntelivat noita vakuuttavia perusteluja.
Mutta minä sanon komissiolle, että National Farmers' Unionin osoittama vastuullisuus ei voi jatkua loputtomiin. Mikäli komissio ei toimi ensi viikolla, jos tämä pitkittyy enemmän kuin pari päivää, siinä tapauksessa argumentit Britanniassa muuttuvat. Niitä ihmisiä ei enää kuunnella, jotka ovat tällä hetkellä pyytäneet rauhallisuutta eivätkä kostotoimia. Tämä kiista pahenee vääjäämättä, ja olen sitä mieltä, että se vahingoittaa Britannian ja Ranskan välisiä suhteita pysyvästi.
Sanon komissiolle ja tälle parlamentille, että seuraavien päivien aikana meidän on oltava rauhallisia: me emme halua kauppasotaa, me emme halua kauppakiellon laajentuvan. Me haluamme käytettävän tervettä järkeä ja me haluamme, että päätöksemme perustuvat tieteeseen, sillä kiistoissa, joita tulevaisuudessa syntyy ja niitä syntyy elintarviketurvallisuuden osalta monia, sillä kuluttajat ovat nyt niin huolissaan siitä, mitä he syövät , tiedemiehet sekä tiedemiesten objektiivisuus ja itsenäisyys ovat ehdottoman ratkaisevia. Kuka tietää, mitä kysymyksiä meidän on annettava sen tiedekomitean tutkittaviksi. On erittäin tärkeää, että me nojaudumme päätöksissämme tieteellisiin todisteisiin, ja jos tiedemiesten keskuudessa on tänään selkeä enemmistö, joka haluaa kumota brittilihan tuontikiellon, me odotamme Ranskan viranomaisten toimivan muutamassa päivässä ja odotamme komission ryhtyvän asianmukaisiin laillisiin toimenpiteisiin, mikäli näin ei käy.
Sallikaa minun päättää puheenvuoroni esittämällä vielä yhden seikan. Yksi asia, jota tämän kiistan yhteydessä on korostettu, on se, että nyt me tarvitsemme eurooppalaista elintarvikevirastoa pikaisesti. Haluan sanoa komission jäsen Fischlerille, että kun kollegio tapaa ensi keskiviikkona, olkaa ystävällinen ja tulkaa aikaisempaa nopeammin esittämään ehdotus eurooppalaisen elintarvikeviraston perustamisesta, sillä minun näkemykseni on, että jos sellainen olisi olemassa jo nyt, tätä kiistaa ei olisi koskaan syntynyt.

Lynne
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitan, haluaisin sanoa, että on aika huvittavaa, että Donnellyn mielestä ihmisten ei pitäisi ryhtyä kauppasotaan. Britannian maatalousministeri Brown sanoi itsekin, ettei hän aio ostaa ranskalaisia elintarvikkeita.
Olen hyvin pettynyt siihen, ettei tänään syntynyt ratkaisua. Toivon, että ratkaisuun päädytään nopeasti. Tämä tilanne ei ole lainkaan hyväksi yhdellekään maatalousyrittäjälle, olivatpa he sitten ranskalaisia tai brittejä.
Brittiläinen naudanliha on turvallista. Hygieniastandardit todistavat, että brittiläinen naudanliha on turvallista, tieteelliset todisteet ovat osoittaneet, että brittiläinen naudanliha on turvallista. Muut maat kumosivat tuontikiellon 1. elokuuta. BSE-tapauksia ei ole todettu merkityksellisessä ikäryhmässä 6-30 kuukauden ikäisiä vuoden 1996 jälkeen. Ei ainuttakaan tapausta. Miksi ranskalaiset eivät siis ole kumonneet kieltoa? Epäilen sen johtuvan siitä, että he ovat vallanneet meidän markkinamme.
Miltei 40 % EU:n kanssa käymästämme kaupasta tapahtui Ranskan kanssa. Ranskalaiset eivät esittäneet minkäänlaisia vastalauseita, kun kansainvälinen eläinlääkintäorganisaatio otti käyttöön vähemmän tiukat ehdot kuin päivämäärään perustuvassa järjestelmässä oli ennakoitu. Mutta koko tämä argumentti osoittaa sen, että EU-tasolla tarvitaan riippumatonta elintarvikestandardit määrittelevää virastoa. Se estäisi sellaisten kansallisten laitosten kohtuuttoman vaikutusvallan, joilla on hyvin usein oma lehmä ojassa. Se voisi tarkkailla EU-käytäntöjä koko Euroopan unionin alueella. Se voisi osoittaa, miten tekopyhä Ranska on jatkaessaan tuontikieltoa.
Olen kuullut eräistä Ranskassa tällä hetkellä käytössä olevista käytännöistä. En tiedä, miten paljon niissä on perää, mutta olen kuullut seuraavaa: kaupoissa myydään ranskalaista naudanlihaa, jossa on edelleen kiinni selkärankakudosta ja aivot elintarvikevirasto voisi tarkastella sitä; Ranskassa ruhoja eivät tutki pätevät eläinlääkärit toisin kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa; sioille syötetään edelleen luuydintä elintarvikevirasto voisi tarkkailla tuollaisia tapauksia; Ranskassa on alhaisemmat hygieniastandardit; ranskalaiset valintamyymälät eivät vaadi torjunta-ainetuloksia. Lista on loputon, puhumattakaan jätelietteestä. Se on ollut kaikkien mielestä vastenmielistä. Mutta minä en ole yhtä huolestunut siitä kuin olen ehkä niistä raporteista, joiden mukaan eläimille syötetään edelleen teurasjätettä ja luujauhoa.
Ennen kuin mitään elintarvikevirastoa perustetaan, komission on tutkittava kaikki tällaiset tapaukset myös Ranskassa. Mikäli komissio saa tieteellisten todisteiden kautta selville, että Ranska rikkoo yhtäkin sääntöä ja että elintarvikkeet eivät ole kelvollisia ihmisten kulutettaviksi, sen on ryhdyttävä tiukkoihin toimenpiteisiin samalla tavalla kuin se toimi BSE-tapauksen yhteydessä.
En usko ranskalaisten toimineen väärin kritisoidessaan Britanniaa eräistä BSE:hen liittyvistä käytännöistä. Minusta konservatiivihallitus olisi voinut toimia aikaisemmin. Minusta sen olisi pitänyt sijoittaa aikaisemmin enemmän rahaa tutkimukseen. Mutta nyt niiden 6-30 kuukauden ikäisten nautojen joukossa, joita me viemme, ei ole BSE-tapauksia. Se on hyvä pitää mielessä.
Meidän on kuitenkin varmistettava, että kun lausunto valmistuu huomenna ja saamme kuulla tuloksista, mikäli yhtään uutta tieteellistä todistetta ei ole epäilen, että sellaisia on Ranskaa vastaan ryhdytään toimenpiteisiin välittömästi, jos se ei kumoa tuontikieltoa.
Toivon Ranskan toimivan järkevästi. Toivon sen toimivan järkevästi meidän maatalousyrittäjiemme tähden, Ranskan maatalousyrittäjien tähden, Euroopan unionin tähden ja komission tähden. Täytyy nähdä, että komissio toimii napakasti. Jos se kiertelee asiaa, jos se päätyy kompromissiin, joka ei perustu tieteellisiin todisteisiin, silloin se saa huonon maineen ja sen seurauksena koko Euroopan unioni saa huonon maineen.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ranskalainen tutkimus vahvistaa sen tiedon, että BSE:n syystä, leviämisestä ja itämisajasta ei ole olemassa varmaa tieteellistä tietoa, kuten ei myöskään ihmisiin siirtyneestä BSE:n muunnelmasta. Varmaa on ilmeisesti ainoastaan se, että se ei tartu eikä siirry horisontaalisesti. Tämä periaatteellinen epävarmuus ja uhka, joka kohdistuu myös ihmisten terveyteen, koskee Englannin lisäksi myös Ranskaa. Ei Isossa-Britanniassa, Ranskassa eikä muuallakaan Euroopassa ole tieteellistä varmuutta siitä, että BSE:n aiheuttama vaara on ohi. Se tarkoittaa sitä, että täydellinen varmuus siitä, ettei BSE tartu, voidaan saavuttaa vasta, kun ihmiset luopuvat kokonaan eläinvalkuaisesta, tai rajoitettu varmuus voidaan saavuttaa, kun he ostavat sieltä, missä karjassa ei tiedetä esiintyneen BSE:tä.
Murheellinen tosiasia on kuitenkin se, että ne, joita asia nyt koskee, saivat tartunnan todennäköisesti 1980-luvun puolivälin ja 1990-luvun välillä. BSE-tartunnan saamisen vaara on Euroopassa nyt paljon pienempi, jopa erittäin pieni, mutta varmuutta ei ole.
Vienti- tai tuontikiellolla ei torjuta BSE-tautia, vaan sillä voidaan pelkästään paikallistaa se, ja se on keino niiden eurooppalaisten turvallisuusstandardien toteuttamiseksi, joita komissio on säätänyt. Näin tapahtui Isossa-Britanniassa, Englannissa ja Portugalissa. Meidän ryhmämme on sanonut aina, että tämä ei ole mikään englantilainen tauti vaan eurooppalainen ongelma. Sen vuoksi ne kriteerit, jotka johtavat nyt vientikiellon poistamiseen, ovat komission säätämien turvallisuuskriteerien mukaan sopivia.
Englantilaista nauhanlihaa syödään ja on aina syöty myös Englannissa. Euroopan unionin toimielinten, meidän, jotka toimimme politiikassa Euroopan tasolla, on kannettava huolta myös englantilaisista kuluttajista ja luotava varotoimia myös heidän varaltaan, vaikka kansalliset varotoimet ovat kyllä toistaiseksi etusijalla, mutta se on myös meidän tehtävämme. Emme voi vain yksinkertaisesti sanoa, että rajatkaa se sinne!
BSE-tartunnan rajaaminen tiettyihin ruhonosiin, mistä on puhuttu tähän asti, ei ilmeisesti ole mahdollista. Kuten tiedätte, verestäkin on löydetty BSE:tä tai prioneja, jotka viittaavat siihen, vaikka näitä testejä ei olekaan vielä osoitettu luotettaviksi. Se tarkoittaa sitä, että niin sanotun riskiaineksen poistaminen ei anna täydellistä varmuutta, mutta lisää kyllä turvallisuutta, koska teuraseläimen tartunta keskittyy tiettyihin osiin.
Arvoisa komission jäsen, vielä kaksi asiaa, jotka koskevat komissiota. Te tiedätte ryhmäni kanssa käydyn kirjeenvaihdon perusteella henkilökohtaisestikin, että olemme aina sanoneet, että vientikiellon poistamiseen pitää liittää testien käyttöönotto. Teillä on kolme luotettavaksi osoitettua testiä, mutta te ette käytä niitä! Se oli turvallisuustoimi, komission jäsen Fischler, mutta se oli myös psykologinen toimi. Olisimme voineet välttää tämän englantilais-ranskalaisen konfliktin - johon saksalaisetkin ovat hieman sekaantuneet.
Toinen asia: te tiedätte, että parlamentti halusi vuonna 1997 ottaa käyttöön naudanlihan I-merkinnän, joka olisi toimi kuluttajan suojelemiseksi ja hänen päätöksentekonsa helpottamiseksi. Se tulisi voimaan 1.1.2000. Sen sijaan, että säätäisitte täytäntöönpanomääräyksiä, ehdotatte meille nyt, että merkinnän käyttöönottoa siirrettäisiin kolmella vuodella. Se ei ole mikään luottamusta herättävä toimi!
Lopuksi vielä virastosta. Virasto on järkevä ja oikea ajatus. Sen nimi voi olla myös virasto, mutta älkäämme eksykö tässäkin keskustelussa harhapolulle, niin että olisimme sitä mieltä, että meillä pitäisi olla riippumaton virasto, jota Euroopan parlamentti ei voisi enää valvoa. Me haluamme valvoa sitä, me korjasimme BSE-ongelmankin Euroopan parlamentissa!

Ainardi
Arvoisa puhemies, haluaisin kuitenkin muistuttaa, että päättäessään jatkaa brittiläisen naudanlihan tuontikieltoa Ranska vain sovelsi tässä tapauksessa perustamissopimusta, jossa jokaiselle jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus kieltää tai rajoittaa tuontiaan ihmisten ja eläinten terveyden ja hengen suojelemiseksi. Iloitsen henkilökohtaisesti siitä, että varovaisuusperiaate on ensisijainen vapaakauppaan nähden.
Ranskan esittämät perustelut päätökselleen eivät ole tekosyitä, jotka peittäisivät ties mitä protektionismia. Ne perustuvat vakavasti otettaviin tieteellisiin todisteisiin, jotka ovat peräisin ranskalaisesta elintarviketurvallisuutta tutkivasta virastosta (AFSSA), joka on täysin riippumaton ja koostuu tiedemiehistä. Sen tutkimukset osoittavat, ettei BSE-kriisi ole vielä läheskään hallinnassa. Vaikka en tietenkään ryhdykään kiistelemään tautitapausten lukumäärästä, niitä on kuitenkin jonkin verran, ja ne siis todistavat, ettei tauti ole hallinnassa. Brittiläinen asiantuntijakomitea ei sitä paitsi edes kiistä näitä lukuja, jotka Skotlannin kansanterveyslaitoksen johtaja hyväksyi sanoen, että hän suhtautuu vakavasti siihen, että maassa on ihmisten terveys vaarassa.
Liian monia BSE-tapauksia esiintyy niissä naudoissa, jotka ovat syntyneet eläinjauhojen kiellon jälkeen. Miten tämä voidaan selittää tunnustamatta, ettei Ison-Britannian toteuttama taudin hävittämisohjelma ole vielä täysin kunnossa? Eläinten jäljitettävyys ei ole myöskään taattu. Minkään perusteella ei voida vakuuttaa, että markkinoille on saatettu ainoastaan niitä eläimiä, jotka ovat syntyneet 1. elokuuta 1996 jälkeen ja jotka ovat iältään 630 kuukautta.
Ranska ei sitä paitsi ole ainoa maa, joka on tätä mieltä. Saksa ei ole poistanut virallisesti tuontikieltoaan, vaan viivyttelee päätöstään voidakseen soveltaa kieltoa: eikö maan terveysministeri juuri ilmoittanutkin, että tuontikielto poistettaisiin vasta jouluun mennessä? Minusta tuntuu, että Euroopan komission päätös poistaa vientikielto oli enemmän poliittinen kuin tieteellinen, mistä ovat osoituksena unionin tiedekomiteassa vallitsevat analyysi- ja näkökantaerot.
Aikaisempi kokemus Euroopan komission toimintahäiriöistä ja kykenemättömyydestä tässä BSE-kriisissä ei kannusta minua luottamaan sokeasti komission päätöksiin, se on vähintä mitä voin sanoa.
Joten olen tietenkin sitä mieltä, kun otetaan huomioon brittilehdistössä käytävä kampanja, ettei meidän pidä enää lietsoa kiistelyä, kuten jotkut kollegat tekevät. Mielestäni on säilytettävä terve järki, pyrittävä rauhoittamaan tilannetta ja asetettava tavoitteeksi varmistaa mahdollisimman hyvin maanmiestemme terveys minimoimalla riskit. Elintarviketurvallisuuden kysymyksestä on tullut haaste yhteiskunnillemme, sanoisin jopa, että se on asia, jota maanmiehemme vaativat. Siksi tiedekomiteassa on mielestäni tehtävä perusteellisempia tieteellisiä tutkimuksia, joissa otetaan huomioon kaikki tuoreimmat tiedot, odotettaessa seulontatestejä, joita voitaisiin tehdä eläville eläimille, ja vahvistettaessa valvontaa kaikilla tasoilla.
Ranska voi poistaa tuontikiellon turvallisin mielin ainoastaan näiden ehtojen vallitessa.

Souchet
Arvoisa puhemies, kukaan ei kiistä sitä, että Iso-Britannia pysyy itsepintaisesti pesäkkeenä taudille, jota sairastaa puolet sen nautakarjasta. Hullun lehmän tautia sairastavien nautojen lukumäärä ylittää 3000:n rajan vuonna 1999 huolimatta toimista, joita on toteutettu vuonna 1996 määrätystä vientikiellosta lähtien. Tämä paikallistaudin itsepintaisuus herättää pelkoa siitä, että tauti saattaa tarttua muillakin kuin jo tuntemillamme tavoilla: eläinjauhoruokinnan välityksellä ja emosta poikaseen.
Näiden peruskysymysten edessä, ja kuten geneettisesti muunneltujen organismienkin tapauksessa, olisi välttämätöntä olla mahdollisimman varovainen, varsinkin kun saamme aivan lähiaikoina käyttöömme tehokkaan tieteellisen välineen, BSE-testit, joiden avulla voimme arvioida koko karjan terveydentilaa. Näiden testien tieteellinen pätevyys vahvistetaan hyvin pian. Miksi siis nyt tällainen hätä poistaa väkisin vientikielto, kun Isolla-Britannialla ei ole naudanlihaa vietävänään ja kun näitä testejä ollaan juuri vahvistamassa.
Ranskan hallituksen asenne ei ole kuitenkaan johdonmukainen. Jos se olisi äänestämättä jättämisen sijasta äänestänyt neuvostossa Saksan tavoin vientikiellon säilyttämisen puolesta, koska jäljitettävyyteen liittyvät välttämättömät seikat puuttuvat, vientikielto olisi voimassa, kuluttajat olisivat rauhallisin mielin, testit antaisivat meille pian valaistusta, Ison-Britannian kiihkoisänmaallisuuden puuska olisi vältetty suuren brittikansan kunniaksi eikä konservatiiviystäviemme olisi tarvinnut luopua suvereniteetin periaatteesta, jota he pitävät oikeutetusti tärkeänä.
Tämän sanottuani lisäisin, että BSE-taudin kaltaiset kysymykset, jotka ovat ihmisten terveyden kannalta niin ratkaisevia, eivät voi tietenkään olla riippuvaisia satunnaisista enemmistöistä. Panoksena on väestömme terveyden ja elintarvikkeiden suojeleminen. Kriisi johtuu nimittäin pohjimmiltaan esteistä, joita niin Euroopan unioni kuin Maailman kauppajärjestökin asettivat varovaisuusperiaatteen täytäntöönpanolle, ja varovaisuusperiaate voidaan panna täytäntöön asianmukaisesti ainoastaan palaamalla todelliseen toissijaisuuteen, eikä siten, että tämä kumotaan, kuten on tehty vapaakauppa- ja liittovaltioideologian nimessä.
Koska Euroopan unioni on elintarviketurvallisuuden alalla sitä mitä on, tiedämme hyvin, että voimme odottaa siltä nyt ainoastaan vähimmäistason suojelua ja suojelun heikentämistä pikemminkin kuin sen parantamista. Toissijaisuus tekee siis välttämättömäksi ja kiireelliseksi tunnustaa, että jäsenvaltioilla on oikeus poiketa kaikista yhdenmukaistamistoimista silloin, kun ne aikovat hyväksyä sääntöjä, jotka suojelevat paremmin kansanterveyttä, kuten sitä paitsi myös ympäristöä. Tämä on olennainen asia, joka on otettava kiireellisesti tulevan hallitustenvälisen konferenssin esityslistalle, ja se on siten myös asia, joka on neuvoteltava välttämättä uudelleen Maailman kauppajärjestössä, muuten toissijaisuuden soveltamista unionin tasolla saatetaan kiertää.
Komissio sai meidät Marrakechissa luopumaan vapaudestamme terveydensuojelun alalla. Riittävää tieteellistä näyttöä koskevan todistustaakan kuuluminen sille toimijalle, joka pyrkii suojelemaan väestönsä terveyttä, jarruttaa käytännössä varovaisuusperiaatteen soveltamista tai estää sen. Näitä määräyksiä on välttämättä tarkistettava, jos käy niin, että nykyinen kriisi ohjaa meidät lujasti näihin kahteen suuntaan, jotka liittyvät toisiinsa. Emme voi vaatia, kuten tällä hetkellä teemme, että varovaisuusperiaate otetaan huomioon WTO:n Seattlen kokouksessa, ja kieltää sitä jäsenvaltioilta. Silloin tämä kriisi, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei olisi tarpeeton.

Farage
Arvoisa puhemies, sallikaa minun sanoa heti alkuun, että Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue, UK Independence Party, oma puolueeni - jonka jäseniä usein pidetään pikkusieluisina - pahoittelee syvästi Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Ranskassa syntyneitä pikkumaisia kansallismielisiä purkauksia naudanlihakysymyksestä.
Minusta on kuitenkin ironista, että EU:n toimielimet jotka aloittivat brittiläisen naudanlihan vientikiellon vuonna 1996 , joiden tehtävänä on edistää Euroopan kansojen yhtenäisyyttä ja yhteistyötä, ovat omintakeisilla toimillaan luoneet sellaisen poliittisen tilanteen, joka on suoraan johtanut tähän ristiriitaan.
Puolueeni, jolla on selkeä vaalimanifesti, jolla pyritään taivuttelemaan Britanniaa eroamaan EU:sta, huomauttaa, että mikäli komissio ei olisi alun perin puuttunut asiaan vuonna 1996, yksittäiset kansat olisivat voineet päättää, ostaako brittiläistä naudanlihaa vai ei.
Siihen aikaan monet maat, etenkin Etelä-Afrikka ja Botswana, olivat halukkaita jatkamaan brittiläisten tuotteiden ostoa. Ilman EU:n kieltoa Britannia olisi ollut vapaa jatkamaan vaihtoehtoisten markkinoiden hyödyntämistä, eikä tätä kriisiä olisi syntynyt.
Nyt meillä on klassinen osoitus siitä, että EU-jäsenyys on haitaksi brittien liiketoiminnalle. Se vahvistaa uskomustani siitä, että maani on aika tunnustaa, että meidän intressiemme kannalta on parempi, jos emme ole tämän kerhon jäseniä.
Useimmat ihmiset Yhdistyneessä kuningaskunnassa luulivat meidän liittyneen vapaakauppa-alueeseen, mutta tämä kriisi todistaa sen olevan kaikkea muuta. Vaikka Yhdistynyt kuningaskunta on noudattanut EU:n lakia kirjaimellisesti, toiset maat heittävät vesilintua koko sääntökirjalla. Tasapuolisessa pelissä on yhtä paljon tasaisuutta kuin Titanicin kansilla sen törmättyä jäävuoreen!
Näin ollen vaikka toivon komission jäsenelle onnea hänen yrityksissään, pelkään pahoin, että mitä tahansa hän tekeekin, se ei riitä. Minä aion omalta osaltani kehottaa oman maani hallitusta jättämään tämän kerhon ja liittymään jälleen todelliseen kauppamaailmaan.

Martinez
Arvoisa puhemies, ymmärrän brittiystäviämme, kuten ymmärrän portugalilaisia ystäviämme, joita tämä asia myös koskee, kuten ymmärsin belgialaisia ystäviämme dioksiinikriisin yhteydessä, ja kuten ymmärrän vieläkin paremmin ranskalaisia lannoitelieteasiassa.
Kyse ei ole kuitenkaan samasta asiasta. Epätyypillinen Creutzfeldt-Jakobin tauti on hirveä sairaus, josta kärsivät noin kaksikymmenvuotiaat pojat tai nuoret naiset. Aluksi he menettävät liikkumis- ja kävelykykynsä, joutuvat rullatuoliin, menettävät lihasmassansa, hengittävät yhä vaikeammin ja lopulta kuolevat kuuden kuukauden kuluessa. Brittiystävämme ovat tosin ryhtyneet jäljitettävyyttä koskeviin varotoimiin, he ovat ottaneet käyttöön nautoja koskevan passijärjestelmän, eläinjauhot poistettiin käytöstä jo vuonna 1990, teurastusoloja on muutettu, imurauhasia, selkäydintä ja imusolukudoksia sisältävät aineet on poistettu käytöstä, ainoastaan alle kolmenkymmenen kuukauden ikäisiä nautoja viedään maasta. He tekivät näin lieventääkseen seurauksia, joita Demulderin veljekset aiheuttivat taudin synnyttäneellä kauhealla virheellään Yorkshiren maakunnassa. Erityispistoolilla tapahtuva teurastus aiheuttaa kuitenkin aivo- tai imusoluhiukkasten siirtymisen kaulasuoneen, josta ne pääsevät lihasmassaan. Isossa-Britanniassa ilmenee kuitenkin 3000 tautitapausta vuosittain, Creutzfeldt-Jakobin taudin tapauksia on löytynyt 40, mikä on normaalimäärän yläraja. BSE-tautia esiintyy kuitenkin 650 tapausta miljoonaa nautaa kohti. Kuitenkin sanotaan, että maasta vietävät naudat ovat moitteettomassa kunnossa. Voi olla, mutta tartunnan itämisaika on 1520 vuotta. Maasta viemisen yhteydessä ei voi havaita oireita, mutta tauti itää parhaillaan nauhanlihassa ja ehkä myös niissä briteissä, jotka ovat syöneet naudanlihaa! Tämä on totta, varsinkin kun seulontatestin ensimmäiset tulokset osoittavat, että ulkoisesti täysin terveennäköiset naudat ovat todellisuudessa saaneet tartunnan. Ymmärrätte, että epäilys säilyy. Taudin luultiin tarttuvan jauhojen välityksellä. Jauhot poistettiin käytöstä, mutta tautia esiintyy yhä. Sen luultiin tarttuvan emosta vasikkaan, ja on varmasti olemassa kolmaskin tartuntatapa, ehkä kuten lampaiden hermostosairauden kohdalla maaperän ja rehun välityksellä. On olemassa kirottuja laidunmaita, joilla karja tapetaan, ja kun sinne päästetään kaksi vuotta myöhemmin uutta karjaa, se saa tartunnan. Samoin on ehkä Creutzfeldt-Jakobin taudin osalta. Siksi ymmärrämme, että Ranskan elintarviketurvallisuusvirasto antoi kielteisen lausunnon. Meille sanotaan, että jos tämä virasto olisi unionin virasto, asiat olisivat toisin. Ai niinkö? On siis olemassa ranskalainen biologia ja Brysselin biologia. Herätämme henkiin Lyssenkon, joka selitti Neuvostoliitossa, että oli proletariaatin biologia ja kapitalistien biologia. Ei, asiat eivät ole näin! Biologian lait pätevät kaikkiin. Professori Dormond ja Jeanne Bruger Picou kuuluvat suurimpiin tiedemiehiin, kuten professori Dirringer Saksassa, tai yksi skotlantilainen ylilääkäri, jolla sitä paitsi myös on epäilyksiä.
Minulle sanotaan, että vientikielto on poistettu, Ranska tekee Saksan jälkeen vastarintaa. Muistutan teille, hyvät kollegat, että vuoden 1996 alussa, kun viisi Saksan osavaltiota torjui brittiläisen naudanlihan, Euroopan komissio nosti vahingonkorvauskanteen näitä osavaltioita vastaan, jotka halusivat suojella väestöään. Sitten muutamaa viikkoa myöhemmin Euroopan komissio pakotti hyväksymään vientikiellon ja myönsi, että nämä Saksan osavaltiot olivat olleet oikeassa. Mutta Euroopan komissio antoi tietenkin periksi poliittisten syiden takia. Vastustamme, hyvät kollegat, kaikki yksimielisesti amerikkalaista hormonilihaa, kasvuhormoni somatotropiinin käyttöä, somatotropiinin, joka on maidonerityshormoni ja josta ei ole yhtäkään tieteellistä todistetta, että se on vaarallinen. Somatotropiini aiheuttaa lehmille utaretulehduksen, mutta jos joku kollega täällä ruiskuttaa itseensä somatotropiinia, hänen rintansa paisuu ehkä vähän, mutta hän ei kuitenkaan kuole. Miten voimme torjua amerikkalaisen hormonilihan ja somatotropiinin, vaikka vaaraa ei ole selvästi todistettu, ja hyväksyä brittiläisen lihan, vaikka vaara on tässä tapauksessa vakava. Miten voimme puolustaa Euroopan unionia ja varovaisuusperiaatetta Maailman kauppajärjestössä ja kieltäytyä soveltamasta varovaisuusperiaatetta brittiläisen hullun lehmän taudin tapauksessa? Hyvät kollegat, on olemassa normihierarkia, ja normihierarkian ensimmäisenä ovat terveysnormit, sen jälkeen kansainvälisen kaupan normit. Brittiläiset ystävämme saivat joka tapauksessa rangaistuksen virheestään. Juuri eräs britti, Ricardo, selitti kansainvälisen kaupan lakeja ja suhteellista etua. Hän selitti portugalilaisille, ettei heidän pitäisi tuottaa kankaita vaan viiniä, koska englantilaiset olivat parempia kankaiden tuottamisessa. No, hyvät brittiystävämme, te varmasti huomaatte, että toiset tuottavat parempaa naudanlihaa kuin te ja että ehkä teidän on luovuttava naudanlihan tuottamisesta. Saitte joka tapauksessa rangaistuksen virheestänne, koska syyllistyitte liialliseen vapaakauppa-ajatteluun, ääriliberalismiin, koska se oli tämän kulkutaudin ja tämän ihmisiin tarttuvan eläintaudin perussyy. Emme voi ottaa sitä riskiä, että tapamme kaksikymmenvuotiaita poikia, jotta kansainvälinen kauppa kukoistaisi.

Daul
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Martinezin puheenvuoron jälkeen on vaikea pistää paremmaksi.
Brittien raju reaktio Ranskan viranomaisten toimiin, vastauksena tänä aamuna jo mainitulle virastolle, vaikuttaa suhteettomalta. On myönnettävä, että kolmen ja puolen vuoden mittainen vientikielto on äärimmäisen raskas, ja Ranskan toimia saatetaan pitää syyttä sellaisena pahansuopuutena, joka on heille se viimeinen pisara.
Tiedän, että karjankasvattajat kärsivät valtavasti, ja otin heidät myös vastaan tiistaina työhuoneessani. Britit yrittävät tällä hetkellä asettaa vastakkain ranskalaisten terveydensuojelua koskevat huolet ja ne terveyshuolet, jotka koskevat kielletyillä aineilla ruokittujen eläinten lihaa.
Haluaisin kuitenkin tehdä muutaman tarkennuksen. Ensimmäinen tarkennus koskee naudanlihasotaa: naudoille ei ole enää syötetty lihajauhoja sitten vuoden 1990, ja ne ovat siis tämän ongelman ulkopuolella. Toinen tarkennus: on kiistatonta, että kaikkia ilmi tuotuja käytäntöjä vastaan on nostettava syyte, ja ne on tuomittava ankarasti. Kolmas tarkennus: Ranska on ainoa unionin maa, Belgian ohella, joka on joutunut suostumaan komission tekemään tarkastukseen. Tarkoittaako tämä sitä, etteivät britit ole tehneet minkäänlaista rikettä, kun kuitenkin tiedetään, etteivät vientiyritykset epäröineet viedä maasta saastuneita jauhoja, jotka oli kielletty maassa vuonna 1998? He jatkoivat tätä vientiä yhteisöön vuoteen 1990, jolloin unioni asetti näille tuotteille vientikiellon, ja vieläkin kauemmin muihin maihin.
Haluaisin lisätä, että Ranskassakin toteutetaan toimia, koska kun karjan joukossa on sairas eläin, koko karja tapetaan. Meillä on ollut 22 tautitapausta, kun Yhdistyneessä kuningaskunnassa niitä on ollut useita tuhansia. Tässäkin on sanottava, etteivät ranskalaiset kuluttajat tunne oloaan enää kovin turvalliseksi.
Koska Pohjois-Irlannin rajat ovat auki ja koska kuljetus Ranskan kautta on sallittu, kauppa voi kuitenkin jatkua kaikkien muiden jäsenvaltioiden paitsi Ranskan kanssa. Pyydän Euroopan komissiota antamaan tietoa joistakin teknisistä seikoista. Mitkä Euroopan maat ostavat tällä hetkellä brittiläistä lihaa ja kuinka paljon? Uskon, että jo tämä valaisee asiaa. Ranskalaisilla kuluttajilla ei ole kuitenkaan mitään yleisiä ennakkoluuloja brittiläistä lihaa kohtaan: tarvitsee vain katsoa naudanlihatulvaa vakuuttuakseen tästä. Tuottajien ja kuluttajien on tiedettävä, että nykyinen keskustelu on ennen kaikkea keskustelua tieteellisten asiantuntijoiden välillä, ja heidän on voitava puhua vapaasti. Tuottajien ja kuluttajien on tiedettävä myös, että tieteelliset tiedot kehittyvät havaintojen mukaan.
Toivon kaikkien puolesta, että seulontatestit pannaan nopeasti täytäntöön. Tieteellisen keskustelun jälkeen jokaisen on kannettava omalta osaltaan vastuunsa. On nimittäin välttämätöntä, että eurooppalaiset kuluttajat saavat lautaselleen terveellistä lihaa. Haluaisin sanoa lopuksi, että iloitsen siitä, että kukin hallitus ja ammattijärjestö ovat loppujen lopuksi halunneet rauhoittaa mieliä tässä kriisissä, mikä on välttämätöntä, jotta voitaisiin päästä eteenpäin tässä keskustelussa, joka ei joka tapauksessa pääty tänään, ja pyydän yksinkertaisesti Ison-Britannian hallitusta ryhtymään samoihin toimiin kuin Ranskan hallitus.

Roure
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, meidän kaikkien velvollisuus on taata elintarvikkeidemme turvallisuus ja laatu.
Tässä tarkoituksessa Ranskan hallitus on perustanut elintarviketurvallisuusviraston parantaakseen elintarvikkeisiin liittyvien riskien tieteellistä tutkimusta. On nimittäin pidetty välttämättömänä perustaa Ranskaan laitos, joka mahdollistaa sellaisten päätösten teon, jotka perustuvat ehdottoman tieteelliseen tietoon ja jotka ovat täysin riippumattomia valtiovallasta.
Mitähän olisi jäänyt kertomatta, jos hallitus ei olisi noudattanut tutkijoiden lausuntoa, vaikka heidän päätelmänsä olivat kielteisiä! On kuitenkin selvää, ettei meidän pidä antaa periksi paniikille. Missään tapauksessa ei myöskään pidä syyllistää brittiläisiä maanviljelijöitä, jotka ovat kärsineet paljon ja jotka ovat venyneet uskomattomiin ponnistuksiin. Emme saa unohtaa heidän epätoivoaan.
Toisaalta kukaan ei selviä kauppasodasta ehjin nahoin, ei etenkään Euroopan unioni. Meidän ei pidä kääntää toista poskeamme kenellekään, eikä mennä niiden Eurooppaa vastustavien kelkkaan, jotka käyttävät häikäilemättä tilannetta hyväkseen. Hyväksikäyttäjät ovat niitä, jotka vastustavat Eurooppaa ja jotka keksivät häpeilemättä jos jonkinlaisia tekosyitä nostaakseen kansalaiset Eurooppaa vastaan. On niin helppoa käyttää hyväksi ihmisten tunnetiloja, mutta meidän ei pidä unohtaa, että juuri Euroopan ansiota on se, että meillä on nyt vapaat markkinat ja että voimme käydä kauppaa tuotteillamme.
Jos Euroopan unionia ei nyt olisi olemassa ratkomassa näitä ongelmia, rajamme suljettaisiin, se on varmaa! Emmekä me olisi täällä tänään väittelemässä näistä asioista!
Euroopan tieteellisen ohjauskomitean on otettava kantaa ranskalaisten esittämien argumenttien tarkoituksenmukaisuuteen, sillä maanantaina kokoontunut, prionitautien eurooppalaisista asiantuntijoista koostuva tilapäinen eläinlääketieteellinen komitea ei päässyt yksimieliseen johtopäätökseen, joten se toimitti Euroopan tiedekomitealle töidensä tulokset. Komitean on siis tehtävä päätöksensä, ja me kaikki odotamme näin ollen lausuntoa komissiolta, jonka on kannettava vastuunsa tässä asiassa. Olemme vakuuttuneita siitä, että komissio kantaa vastuunsa elintarvikkeiden suojelun korkean tason siitä kärsimättä. Kriisi sai alkunsa juuri tutkijoiden lausunnoista, joten heidän avullaan me myös selviämme siitä.
Meillä on nyt mahdollisuus käyttää testejä, joiden avulla voidaan kartoittaa eläimet, joissa tauti on itämisasteella. Meidän on otettava selvää, voitaisiinko testit ottaa pikaisesti käyttöön, sillä jos elintarvikkeiden hygieniaa koskevaa riskitasoa ei saada nollattua, meidän velvollisuutemme on tehdä kaikkemme saadaksemme kansalaisemme vakuuttuneiksi siitä, että kaikki voitava virheiden, erityisesti elintarvikkeita koskevien virheiden, estämiseksi on tehty. Komissio voi esittää meille lisätoimenpiteitä saadakseen meidät täysin rauhoittuneiksi.
Haluaisin lisätä olevan aivan selvää, että jokaisen, niin Ranskan kuin muidenkin maiden, on pestävä oma likapyykkinsä. Kaikki ne, jotka ovat johtaneet maidemme maatalouden aivan hulluun suuntaan, on ankarasti tuomittava. Nykyään on selkeästi nähtävissä se, kuinka voitontavoittelu on saanut aikaan kamalia asioita ja hirvittäviä ristiriitoja. Koska elintarvikkeiden valmistajat eivät ole epäröineet tehdä märehtijöistä lihansyöjiä, maailmassa koetaan edelleen nälkää.
Tutkijat antavat lausuntojaan, politiikoissa tehdään valintoja, joiden tekeminen ei aina ole helppoa. Ongelma on siinä, että meidän olisi tiedettävä, minne asti riskeistä vastaaminen on järkevää silloin kuin riski on olemassa. Varovaisuusperiaatetta kehitellään juuri tästä syystä.
Hyvät kollegat, juuri yhteisvoimin me voimme selvitä tästä kriisistä, ja me tulemme selviämään siitä kunnialla, sillä emme voi antaa uskottavuutemme murentua. Kaikki kuluttajat haluavat tietää, mitä heillä on lautasellaan, ja he haluavat olla varmoja siitä, että he voivat luottaa meihin.

Pesälä
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä keskustelu ja tilanne osuu EU:n kannalta mahdollisimman pahaan ajankohtaan ja on erittäin haitallinen. Ajatelkaapa hyvät kollegat, että Seattlessa WTO-neuvotteluissa meidän tulisi ja tulee puolustaa eurooppalaisen maatalouden mallia.
Me olemme tehneet päätöksen, että brittiliha ei ole tuontikiellossa, ja kuitenkin EU:n sisällä - EU:n, jonka pitäisi edustaa vapaata talousaluetta parhaimmillaan - tehdään päätös, että se onkin tuontikiellossa. Aivan käsittämätön tilanne! Englantilaiset ovat joutuneet kärsimään BSE-taudin haitoista jo aivan tarpeeksi. He ovat tehneet kaikkensa, jotta ongelma saataisiin pois päiväjärjestyksestä ja asia kuntoon. Se on erinomaisen hyvä asia. Tuntuukin käsittämättömältä, että me teemme yhdessä päätöksen brittilihan viennin vapauttamisesta, ja kuitenkin päätämme omalta kohdaltamme, että sen tuonti ei olekaan vapautettu.
Ajatelkaa tulevaisuutta, kun me käymme keskustelua EU:n laajenemisesta. Ajatelkaapa esimerkkinä vaikka Puolaa; jos sen maatalous saadaan nopeasti samalle tasolle kuin mitä EU:ssa on keskimäärin, niin sehän pystyy lähes tulkoon yksin ruokkimaan koko EU:n. Sen tähden meidän tulee WTO-neuvotteluissa puolustaa eurooppalaista maatalousmallia, jotta voimme turvata tulevaisuudessa viennin, koska tulevina vuosina ja tulevina vuosikymmeninä me emme löydä ratkaisua maatalouden ongelmiin mistään muualta kuin viennistä. Meidän lähtökohtamme ovat tällaiset.
Niin Englanti kuin Ranskakin tietyllä tavalla ovat syyllisiä - siinä pata kattilaa soimaa, musta kylki kummallakin. Jos Suomessa, minun kotimaassani, valmistettaisiin rehua, johon lisättäisiin lietettä, se tehdas pantaisiin kiinni seuraavana päivänä - se on aivan varma. Lietteestä ei ole mitään mahdollisuutta tuottaa rehua. Meillä EU:ssa tällainen tilanne - tämä on kielletty jo vuonna 1991 - saa vain jatkua.
Ystävät hyvät, kyllä meidän tulee hyvin vahvasti mennä itseemme ja mietiskellä miten ja millaisen kuvan me haluamme antaa ulospäin itsestämme tässä erittäin vaikeassa ja herkässä tilanteessa, kun olemme menossa WTO-neuvotteluihin ja mietimme EU:n laajenemista ja tulevaisuuden kuvaa. Tällaiset kriisit on saatava hoidettua hyvin nopeasti. Me voimme tehdä sen itse ja vain itse, ja meidän on se tehtävä mahdollisimman nopeasti.

Hudghton
Arvoisa puhemies, on valitettavaa, että jälleen tänään me käymme tätä keskustelua ilman Brysselissä tällä hetkellä kokoontuvan komitean päätöstä. On niin ikään valitettavaa, että tämä keskustelu on saanut niin hysteerisen sävyn tietyissä osissa Eurooppaa ja sitä kiihdyttävät etenkin eräät Lontoossa toimivat tiedotusvälineet.
Olisimme kaikki yhtä mieltä siitä, että elintarviketurvallisuuteen ja kansanterveyteen liittyviä kysymyksiä on pidettävä tärkeimpinä poliittisina painopisteinä koko Euroopassa, mutta kuten komission jäsen Fischler jälleen tänään esitti, brittiläinen naudanliha on täyttänyt Euroopan unionin sille asettamat tavoitteet. Mietin, voikohan komission jäsen yhteenvedossaan esittää, että kaikki muutkin jäsenvaltiot täyttävät nyt naudanlihantuotannolle ja teurastukselle asetetut yhtä korkeat vaatimukset.
Olen niin ikään pahoillani siitä, että tätä tapausta on annettu kuvata Britannian ja Ranskan välisenä taisteluna, sillä sen pitäisi olla Ranskan ja Euroopan välinen asia. Olemme juuri päässeet sellaisen ajanjakson loppuun, jossa Euroopan unioni oli asettanut brittiläisen naudanlihan tuotantoalalle vaikeammat ehdot kuin koskaan, ehdot, jotka on täytetty, ja sen tähden komission olisi ryhdyttävä päättäväisiin toimiin toteuttaakseen vientikiellon kumoaminen.
Ryhmäni jäsen, Graefe zu Baringdorf, viittasi puheessaan kerran tai pari "englantilaiseen" naudanlihaan, mutta Yhdistynyt kuningaskunta muodostuu tietenkin neljästä erillisestä maasta, ja Skotlannissa, josta minä olen kotoisin, karjantuottajilla on täysi oikeus tuntea, että heitä on kohdeltu huonosti, sillä meillä ei ollut alun perinkään merkittävää BSE-ongelmaa. Nämä Euroopan asettamat ehdot on täytetty, eikä meillä vieläkään ole vientilupaa. Meidän karjantuottajamme ihmettelevät aivan oikeutetusti, mitä järkeä oli kaikessa siinä kärsimyksessä, jonka he joutuivat käymään läpi muutaman viime vuoden aikana kyetäkseen täyttämään heille asetetut korkeat vaatimukset, jotka he ovatkin täyttäneet. Mitä järkeä olisi käyttää lisävuosia keskusteluun ja eurooppalaisen elintarvikestandardiviraston perustamiseen, jos viraston suosituksia ei toteutetakaan? Tässä on kyse siitä, että mikäli meidän on tarkoitus sopia eurooppalaisista standardeista, meillä pitää varmasti olla oikeus olettaa, että nämä standardit hyväksytään kaikissa jäsenvaltioissa.
Kuluttajiamme on suojeltava elintarviketurvallisuuden osalta, mutta kuluttajat ovat myös oikeutettuja ja tarpeeksi älykkäitä tekemään valintoja. Skotlannin Aberdeen Angusin naudanlihan tuotantoalueen sydämessä sijaitsevan Angusin asukkaana olen varsin vakuuttunut siitä, että kuluttajat niin Ranskassa kuin muuallakin valitsisivat skotlantilaista naudanlihaa, mikäli heille suotaisiin siihen mahdollisuus.

Bordes
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin ilmaista kannattavani varovaisuusperiaatetta aloilla, joilla kuluttajien terveys on suoraan uhattuna, mutta naudanlihan tuontikiellon kannattajien ja vastustajien täällä tänään käymä keskustelu on kyllä todella tekopyhää. Kaikki ovat tietoisia siitä, että kuluttajansuojelua koskevia oikeita ja vääriä argumentteja voidaan ennen kaikkea käyttää välineinä kauppasodassa, sekä argumentteina epämääräisessä sisäpoliittisessa vehkeilyssä. Näin ollen maanviljelijöihin ja heidän etuihinsa vetoaminen sekä näiden etujen asettaminen suoraan tai epäsuoraan vastakkain kuluttajien etujen kanssa ilman että tuotaisiin esille eläinrehuja tuottavien ja toimittavien kapitalististen suuryritysten vastuu, osoittaa todellista tekopyhyyttä.
Täällä istuntosalissa saa jatkuvasti kuulla ylistyksiä yritysten kilpailukyvystä sekä julistuksia siitä, kuinka niillä on oikeus, jopa velvollisuus, maksimoida voittonsa. Tässä me nyt sitten näemme tuon voittojen perässä juoksemisen vaikutukset elintarvikkeiden turvallisuuteen ja hygieniaan! Syöpää aiheuttavan asbestin käyttö ja BSE-tauti ovat kuin aikapommi, jonka teollisuuden kapitalistinen johto on jättänyt kytemään.
Jospa Euroopan parlamentti olisi edes ilmoittanut kannattavansa joko tuontikieltoa tai sen kumoamista, näitä ydinongelmia ei olisi tarvinnut ottaa esille. On varmasti yhä olemassa yrityksiä, jotka pyrkivät säästämään välttämättömissä investoinneissa, jotka koskevat tutkimuksia uusien tuotteiden vaarallisuudesta. On varmasti vielä yrityksiä, kuten asbestin tuotantoyrityksiä, jotka yhä yrittävät peitellä yritysten työntekijöille sekä kuluttajille aiheutuvia terveysriskejä. Ja on yrityksiä, jotka kasvattaakseen voittojaan ottavat täysin tietoisen riskin, joka saattaa johtaa myrkytystiloihin tai jopa kuolemaan.

Berthu
Arvoisa puhemies, lisäisin Souchet' n ja Martinezin erinomaisiin puheenvuoroihin - joissa he puolsivat Ranskan brittiläisen naudanlihan tuonnille asettaman kiellon säilyttämistä - ainoastaan kolme oikeudellista, moraalista ja poliittista näkökulmaa.
Oikeudelliselta kannalta on selvää, että Ranskassa 1. heinäkuuta 1998 annettu laki elintarviketurvallisuusviraston perustamisesta sisältää ajatuksen, että Ranskalla on täysivaltaiset valtuudet suojella kansalaistensa terveyttä. Yhtä selvää on se, että EY:n perustamissopimuksemme 95 artiklassa - sellaisena kuin se on vahvistettuna Amsterdamin sopimuksen jälkeen - asiaa lähestytään päinvastaisesti, kun siinä pyritään lainsäädäntöjen järjettömään yhdenmukaistamiseen. Tällainen kansallisen ja yhteisön lainsäädännön välinen ristiriita vallitsee myös metsästykseen liittyvissä kysymyksissä sekä monilla muilla aloilla, ikään kuin hallitukset allekirjoittaisivat abstraktisia eurooppalaisia sitoumuksia, joista aiheutuvat kaameat käytännön seuraukset paljastuvat niille vasta myöhemmin. Näin ristiriitaisessa tilanteessa ei lopullisena ohjenuorana voi olla kuin se, että jokainen kansa saa itse vapaasti päättää elintarviketurvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä, muuten koko eurooppalainen järjestelmä räjähtää käsiin.
Meidän on otettava huomioon myös tämän ongelman moraalinen puoli. On tietenkin olemassa moraalinen periaate, joka edellyttää, että hallitusten on suojeltava kansalaistensa elintärkeitä etuja. Mutta hallitukset eivät saa unohtaa myöskään sitä, että brittiläisiä kauppakumppaneitamme ravistelleen hullun lehmän taudin aiheuttama katastrofi olisi saattanut tapahtua missä tahansa jäsenvaltiossamme, sillä me kaikki harjoitamme ympäristölle haitallista, produktiivista maatalouspolitiikkaa, joka on entistä enemmän maailmanlaajuisen vapaakaupan armoilla.
Tällaisen politiikan takia kaikki jäsenvaltiot ovat yhdessä vastuussa näistä ongelmista. En sanoisi samaa kaikista eurooppalaisista yhteistyöaloistamme. En sanoisi samaa myöskään suhteistamme kolmansien maiden kanssa, mutta sitä ei voida kiistää, etteikö unionin sisällä harjoitettaisi yhteistä maatalouspolitiikkaa, joten olemme kaikki yhdessä vastuussa siitä. Tämän vuoksi pitäisimme luonnollisena, että Euroopan unionin talousarviossa otettaisiin entistä paremmin huomioon brittiläiset karjankasvattajat. Varoja meillä siihen kyllä on, väittävätpä muut sitten mitä tahansa! Hyvät kollegat, vielä eilen liittovaltion kannattajat täällä parlamentissa keksivät keinon, jolla talousarvioon saataisiin 60 miljoonan euron - siis kuulitte oikein, 60 miljoonan euron - varaus, jotta Euroopan parlamentin jäsenille voitaisiin luoda yhtenäiset henkilöstösäännöt, joista ei ole mitään hyötyä ja joista ei ole vielä edes päätetty.
Lopuksi ottaisin esille vielä poliittisen tason ja näkökulman: miten selviämme tästä? Niiden korvausten ohella, joista puhuin hetki sitten, en näe muuta ratkaisua tähän ongelmaan kuin seulontatestit, jotka olisi välittömästi otettava käyttöön. Sitä ennen meidän on pidettävä kiinni varovaisuusperiaatteesta, sillä muutoin kansalaisten luottamus meihin murenee entisestään.
Yleisemmällä tasolla meidän olisi päästävä yksimielisyyteen korkealaatuisen maatalouden välttämättömyydestä, ja siihen olisi pyrittävä paitsi luontoa myös kuluttajien terveyttä kunnioittamalla sekä varmistamalla riippumattomuutemme elintarvikkeisiin nähden. Mutta maataloudessa tarvitaan yhteisön etuuskohtelua, jota meidän on nyt lähdettävä Seattleen puolustamaan.
Jos pääsemme yksimielisyyteen brittien kanssa ja voisimme myöntää, että ensisijainen tavoite on juuri tämä, se olisi suuri voitto tämänpäiväisessä keskustelussa.

Keppelhoff-Wiechert
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tieteellinen tarkastus Ranskassa tuotti ilmeisesti uutta tietoa BSE-taudista. Ilmeisesti! En ole tiedemies, olen maanviljelijä, kuluttaja, poliitikko, mutta sanon teille aivan avoimesti, että en usko kovin vahvasti tieteeseen, sillä liian usein tutkijoiden tulokset ovat myös toimeksiantajan kannalta edullisia. Siitä on arkielämässä lukuisia esimerkkejä. Mainitsen kohta yhden. Odotamme erittäin jännittyneinä tiedekomitean tuloksia, ja uskon, että jatkamme keskustelua illalla ja ensi viikolla Brysselissä.
Kaikki tuntevat sanonnan "kaksi juristia, kolme mielipidettä". Minun kotikunnassani sanotaan: kaksi tutkijaa, kaksi mielipidettä. Miksi? Meillä etsittiin kerran sijoituspaikkaa torjutulle kaatopaikalle. Hallintopiirin tutkija totesi: kyllä, maaperä on luja! Torjuvan kunnan tutkija sanoi: kyllä, maaperä on yhtä luja kuin kylpyammeen pohja, jossa ei ole tulppaa!
Myönnän, että tämä aihe on todella aivan liian vakava. Voimme keskustella tänä aamuna erittäin tunnepitoisesti BSE-taudista, mutta se ei auta brittiläisiä maanviljelijöitä eikä eurooppalaisia kuluttajia. Vähän on apua siitäkään, jos viittaamme Euroopan parlamentin jäseninä nyt tapahtuviin sisämarkkinasääntöjen rikkomisiin. Sopimusrikkomukset ovat tärkeä aihe meille kaikille Euroopan politiikassa toimiville, mutta en pysty parlamentin jäsenenä tällä hetkellä pysyttelemään vaalipiirissäni tällä perusteella erossa tätä aihetta käsittelevästä poliittisesta keskustelusta.
Sillä aikaa kun me keskustelemme täällä, karkotamme lisää kuluttajia lihatiskeiltä. Vasta edellisessä täysistunnossa vaadimme taas voimakkaasti parempaa elintarviketurvallisuutta ja kuluttajansuojaa. Komission puheenjohtaja Romano Prodi teki keskustelun aikana selväksi, että hän nostaa elintarviketurvallisuuden yhdeksi keskeisistä tavoitteistaan ja että komission aikomuksena on, ja sen pitääkin tehdä niin, aloittaa uusi luku kuluttajansuojapolitiikassa. BSE-kriisin, beef war, jota ei siis käydä pelkästään Ranskan ja Ison-Britannian välillä - Saksan osavaltioissakin suhtaudutaan tällä hetkellä erittäin torjuvasti brittiläiseen naudanlihaan , viimeaikaiset käänteet tekevät selväksi sen, komission jäsenet Fischler ja Byrne, miten vaikea tehtävä meillä on edessämme, ja sen, että vastuullinen ja avoin kuluttajapolitiikka on meille valtava haaste.
Taloudelliset edut ovat mitalin toinen puoli, kuluttajansuoja toinen. Uskon kuitenkin vaikka sanoinkin aluksi, että käytännön ihmisenä minun on vaikea luottaa tutkijoiden tuloksiin , että meidän on suhtauduttava viranomaisten epäilyksiin erittäin vakavasti. Odotan jännittyneenä tämäniltaisia tuloksia!

Whitehead
Arvoisa puhemies, kuten Graefe zu Baringdorfkin, joka puhui aikaisemmin, minäkin olin erityisen BSE:tä tutkivan tutkintavaliokunnan jäsen. Hän allekirjoittaisi muistikuvani siitä, että me lisäsimme koko joukon erityisiä ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä, joihin oli ryhdyttävä, ennen kuin brittiläistä naudanlihaa voitiin jälleen pitää turvallisena. Yhdessä Firenzen sopimuksen viiden ehdon kanssa ne kaikki hyväksyttiin. Vasta sitten, kolmen vuoden viivytyksen jälkeen, naudanlihan vientikielto kumottiin tiukasti valvotuin ehdoin, joita muut ovat kuvanneet tämän keskustelun aikana.
Logiikka tässä erityisen tiedekomitean tutkittavaksi annetussa tapauksessa on se, että meidän olisi oikeastaan kumottava sen aikaisemmat kuulemiset ja otettava naudanlihan vientikielto uudelleen käyttöön koko Euroopassa. Mitä muuta tiedekomitea voisi sanoa, jos sen pitäisi pyörtää kaikki aikaisemmat sanomisensa? Meidän pitäisi varmasti nojautua sellaisiin varotoimiin, jotka otettiin käyttöön Yhdistyneessä kuningaskunnassa BSE-tuhon seurauksena. Se merkitsee nykytilanteen tarkastelua, ei taaksepäin menoa, vaan sitä, että meidän on kysyttävä itseltämme, miten kykenemme jatkamaan lisäsuojatoimien ja lisävarotoimien käyttöönottoa sitä mukaan kuin niitä on saatavilla, ja toteuttamaan eräiden toimien kiireellistä tutkimusta, etenkin eläville ja kuolleille nautaeläimille tehtyjen testien osalta.
Muut ovat jo sanoneet tämän keskustelun aikana, että meidän pitäisi perustaa Euroopan elintarvikevirasto, joka tarkastelisi sellaisia terveysvarotoimia, joita me tarvitsemme. Se suorittaisi sellaisia tehtäviä, joita ei vielä tehdä muissa Euroopan maissa. Tehtäviin kuuluisi lihaluujauhon poistaminen koko elintarvike-, eläin- ja siipikarjaketjusta. Näin ei tapahdu eräissä maissa. Se merkitsee tiukkaa vaarallisten aineiden erottamista, mitä ei myöskään täydellisesti noudateta. Se merkitsee tiukkoja varotoimia sellaisia laittomia käytäntöjä vastaan, joita komissio hyvin ripeästi paljasti, kun nautojen ravintoketjua oltiin turmeltu ihmis- ja eläinperäisillä jätteillä, kuten on tapahtunut eräissä maissa äskettäin.
Ennalta ehkäisevän periaatteen avulla on tiedotettava meidän menettelytavoistamme, mutta sen pitää tapahtua yhteisten periaatteiden perusteella, standardien hierarkialla, jossa asetetaan terveys etusijalle. Tästä syystä Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus esitti ensimmäisenä ajatuksen elintarvikestandardeja valvovasta virastosta, kun Euroopassa siitä vielä keskustellaan. Sen tähden suunnitelmassa päivämäärään perustuvasta vientijärjestelmästä jätettiin nimenomaan pois kaikki mahdollinen, jonka suhteen on tai on ollut pienikin epäilys, mukaan luettuna liha, josta ei ole poistettu luita.
Tämän keskustelun aikana parlamentin jäsen Roure mainitsi muukalaisvihan vaarat. Haluan antaa arvoa hänen pitämälleen puheenvuorolle. Se tapahtui hyvin laajalti ystävällismielisen maiden välisen sopimuksen hengessä. Olisi kauheaa, jos jommallakummalla puolella kanaalia sorruttaisiin tässä vaiheessa kansalliskiihkoon. Yhdyn oman maani National Farmers' Unionin puheenjohtajan mielipiteeseen, kun hän sanoi tällä viikolla, että eniten häntä suututtivat ne ihmiset, jotka yrittivät saada halpaa poliittista hyötyä tragediasta, joka on haudannut alleen hänen liittonsa jäseniä.
Kahden jäsenvaltion välinen kiista tästä yksipuolisesta kiellosta saattaa muodostua tuhoisaksi. Se vahingoittaa yhtenäismarkkinoita. Se aiheuttaa työpaikkojen menetyksiä, jos ryhdytään molemminpuolisiin sanktioihin ja kieltoihin; ja se nöyryyttää meitä, jos ilmaannumme Seattleen katkerasti jakautuneena ja riidanhaluisena joukkona, kun me sen sijasta tarvitsisimme yhteisen rintaman Yhdysvaltoja vastaan.
Meidän käsittääksemme komission jäsen Byrne palaa tänään Dublinista Brysseliin toimiakseen lehdistötilaisuuden puheenjohtajana yhdessä Pascalin kanssa, kun erityinen tiedekomitea antaa raporttinsa. Hän tietää täsmälleen, mikä on komission ongelma ja Euroopan yhteistyön ongelma. Tahtoisin teidän, komission jäsen Fischler, välittävän hänelle hänen kansallisrunonsa sanoilla tuon jylhän säkeen: "parhailta puuttuu usko ja pahimmissa on intohimoinen intensiivisyys". Me haluamme nähdä tässä asiassa parhailta hieman intohimoista intensiivisyyttä. Me haluamme nähdä ihmisten yhdistyvän ja auttavan Eurooppaa yhdistymään sellaisten sitoumusten avulla, joita parlamentti on vaatinut, joita erityinen tutkintavaliokunta on vaatinut ja jotka yksin kykenevät estämään meitä vajoamasta sellaiseksi Euroopan unioniksi, jossa Euroopan aate on ensimmäinen uhri.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, ettemme voi nykyään ylpeillä maanviljelijöiden ammatin tilasta. Mutta älkää hätäilkö, en puhu nyt ainoastaan ranskalaisena, vaan ennen kaikkea luonnonsuojelijan ja Euroopan kansalaisen suulla. Tässä mielessä puolustan luontoa sekä erityisesti varovaisuusperiaatetta yhtä paljon Ison-Britannian kuin Ranskan, Espanjan ja Euroopan etelänpuoleistenkin maiden näkökulmasta. Varovaisuusperiaate edustaa meille sitä poliittista ohjenuoraa, jota meidän on noudatettava juuri elintarvikkeiden turvallisuuden takaamiseksi. Elintarvikkeiden turvallisuusvirasto perustettiin Ranskaan juuri kansalaisten, kuluttajien ja tietenkin myös luonnonsuojelijoiden sekä vihreiden painostuksesta. Nimenomaan tuo virasto on antanut lausunnon, jota hallitus on kiitettävästi noudattanut. Näin ollen emme voi torjua tätä ranskalaisten kantaa, varsinkin kun me vaadimme samankaltaisen viraston perustamista Eurooppaan. Toivon luonnollisesti, että eurooppalaiset parlamentin jäsenet ja komissio noudattaisivat tuon tulevan viraston lausuntoja, sitten kun se on perustettu. Mutta meidän on ajateltava myös maanviljelijöitä. He ovat kokeneet kovia hullun lehmän taudin vuoksi, ja vain vaivoin he ovat koettelemuksistaan toipuneet. Nyt ei voida missään tapauksessa antaa tilanteen pahentua ja asettaa vastakkain ihmisiä, jotka harjoittavat samaa ammattia Euroopan unionissa. Brittiläisten maanviljelijöiden hämmennys on täysin ymmärrettävää. On kuitenkin muistettava, että maatalous, joka on vastuussa kaikkien eurooppalaisten maanviljelijöiden, tai ainakin maanviljelijöiden enemmistön nykytilanteesta, on luonteeltaan produktiivista. Näin meidän vastuullamme on nyt muuttaa vihdoin jyrkästi Euroopan unionin maatalouspolitiikan suuntaa. Lisäksi olemme kantaneet vastuumme WTO:ssa, joten Euroopan unionin asema Yhdysvaltoihin nähden vastaa Ranskan nykyistä asemaa Euroopan unioniin nähden. Emme voi kieltää yhtäältä WTO:n niin sanottua laillista toimivaltaa amerikkalaista hormonilihaa koskevassa asiassa ja toisaalta vedota Euroopan unionin etuun hylätäksemme Ranskan esittämän varovaisuusperiaatteen. Vihreät vaativat komissiolta konkreettisia ja välittömiä ehdotuksia, vaikkeivät asiantuntijat ole vielä tähän päivään mennessä ilmaisseet kantaansa.
Arvoisa komission jäsen, te olette perillä tilanteesta ja tiedätte, että ongelma on ollut olemassa jo kauan. On todellakin välittömästi tehtävä ehdotuksia paitsi eurooppalaisten kuluttajien myös maanviljelijöiden rauhoittamiseksi.

Seppänen
Arvoisa puhemies, Englannissa kasvirehua syöville naudoille on syötetty eläinten raadoista jauhettua lihajauhetta ja vieraat prionit ovat aiheuttaneet BSE-taudin. Ranskassa eläinrehuun on sekoitettu lietettä, jossa on ollut myös ihmisperäistä jätettä, sen ureapitoisuuden takia. Belgiassa on eläinrehuihin sekoitettu rasvoja, joita kuumennettaessa on syntynyt dioksiinia.
EU ja sen maataloudesta vastaava komission jäsen Fischler ovat hyviä syyllisiä moniin ongelmiin, mutta näissä asioissa oikeita syyllisiä ovat kansalliset hallitukset. Perusongelma on eläinrehu. Se on elintarvikeketjun tärkein vaihe. Ratkaisu tähän ongelmaan ei ole EU:n oman virkamiesarmeijan perustaminen valvomaan tilojen toimintaa. Ratkaisu on kansallinen. Kansallisten viranomaisten on uskallettava valvoa maatiloja ja niillä tapahtuvaa tuotantoa. Ehkä sillä tavoin löytyvät myös laittomasti käytetyt hormonit. Joka tapauksessa tämä asia ratkeaa parhaiten ottamalla käyttöön elintarvikkeiden alkuperämerkinnät.

Fiori
Arvoisa puhemies, Ranskan asettama englantilaisen lihan tuontikielto nostaa mielestäni esiin kahdenlaisia ongelmia, joista molemmat ovat unionin tulevaisuuden kannalta erittäin merkittäviä ja oleellisia. Toisaalta itse Euroopan unionin olemassaoloa on vahvistettava siten, että kaikissa jäsenvaltioissa todella sovelletaan päätöksiä, joita toimivaltaiset tahot tekevät yhteisöön liittyvissä asioissa, ja erityisesti tänään käsiteltävän tapauksen kaltaisissa asioissa, jotka saattavat horjuttaa erästä koko unionin keskeistä lähtökohtaa, toisin sanoen tuotteiden vapaata liikkuvuutta; toisaalta kuluttajien suojelu on ehdottomasti ensisijainen seikka, ja sillä on niin suuri merkitys, että se oikeuttaa myös sellaiset kansallisella tasolla tehtävät ratkaisut, jotka ovat ristiriidassa yhteisön päätösten kanssa, mikäli ne voidaan tieteellisesti tai hygieniaan ja terveydenhoitoon liittyvin syin perustella.
Näiden kahden erilaisen ongelmaryhmän lopullista arviointia ei voida supistaa pelkäksi parlamentin kannanotoksi Ranskan päätöksen puolesta tai sitä vastaan. Oikeudellisten lähtökohtien perustelujen ja ennen kaikkea Ranskan viranomaisten tekemien terveydenhoitoa koskevien päätösten syiden hyväksyminen kuuluu näet muille institutionaalisille tahoille, ja näiden kysymysten osalta odotamme kärsimättöminä tänään iltapäivällä pidettävää komissaari Byrnen lehdistötilaisuutta. Sellainen parlamentin käymä yksityiskohtainen väittely, joka saattaisi johtaa poliittisen tuomion muodostamiseen kenen hyvänsä käytöksestä, olisi harhaanjohtava eikä se varsinkaan edistäisi eurooppalaisten toimielinten hyvää yhteistoimintaa. Tarkoituksenmukaista ja toivottavaa olisi sen sijaan näidenkin tilaisuuksien hyödyntäminen, jotta voitaisiin jälleen aloittaa yhteisön toimielinten yhteistyön vahvistaminen, työ, johon tämän parlamentin on kaikilta edustamiltaan eurooppalaisilta saamansa valtuutuksen vuoksi ryhdyttävä ja täydennettävä tähän saakka kansallisille hallituksille kuulunutta roolia. Lisäksi parlamentin on yhä vakavammin sitouduttava olemaan toimeenpanovaltaa käyttävän toimielimen, toisin sanoen komission, vastapainona - mikä on tunnusomaista kaikissa nykyaikaisissa demokratioissa.
Palatakseni tähän erityistapaukseen katson, ettei parlamentin pidä vaatia komissiota tutkimaan, ovatko elintarvikkeiden turvallisuudesta vastaavien kansallisten toimielinten antamat suositukset ristiriidassa yhteisön päätösten kanssa. Pikemminkin sen on mielestäni vaadittava komissiota ja muita yhteisön toimivaltaisia toimielimiä laatimaan selonteko omista toimistaan, jotta parlamentilla olisi edellytykset muodostaa sellaisia kriittisiä arvioita, jotka edesauttavat yhteisön tätä aluetta koskevan voimassa olevan lainsäädännön täydentämistä.

Stevenson
Arvoisa puhemies, olen todellakin iloinnut eräistä tänään pidetyistä puheista, enkä vähiten parlamentin jäsen Donnellyn avauspuheesta, jossa hän näytti kritisoivan Ranskan ja Britannian hallitusten epäonnistumista saavuttaa minkäänlaista ratkaisua tähän kiihtyvään kauppasotaan. Tahtoisin muistuttaa Donnellya siitä, että sekä Ranskan että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukset ovat sosialistihallituksia. On juuri käynyt ilmi, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa hänen puolueeseensa kuuluva maatalousministeri ei ole edes käynyt vuoropuhelua ranskalaisen kollegansa kanssa, mikä on naurettavaa, kun ottaa huomioon sen, miten ärtyisyys on lisääntynyt tämän kauppasodan kuluessa.
Mutta voin jossain määrin ymmärtää sitä Ison-Britannian maatalousyrittäjien ja kuluttajien tuntemaa raivoa, kun he saavat kuulla, että jätelietettä on päätynyt rehuun Ranskassa, kun he saavat kuulla, että brittihallitus on tiennyt asiasta kesäkuusta lähtien, mutta ei ole päättänyt esittää asiaa Euroopan komissiolle, ja kun he saavat selville, että Britanniassa teurastaan edelleen 60 000 nautaa kuukaudessa, koska ne ovat yli 30 kuukauden ikäisiä eikä niitä voitu päästää ravintoketjuun. Muuten tämä nautakarja on täysin tervettä. Ne poltetaan teurastuksen jälkeen ja niiden tuhkat kaadetaan jätteenkaatopaikoille. Maatalouden kannalta tätä tullaan pitämään yhtenä tämän vuosisadan suurimmista virheistä.
Myös se aiheuttaa raivoa, kun kuulemme, että myös Ranskassa esiintyy BSE:tä 22 tapausta tänä vuonna tähän mennessä. Kuitenkin jopa vahingoittuneet ja sairaat eläimet, jotka kuolevat maatiloilla, kulkeutuvat teurasjätteiden käsittelylaitoksiin ja näiden eläinten tali kulkeutuu lääketeollisuuteen, kosmetiikkateollisuuteen ja sen vuoksi ravintoketjuun. Tässä ei pelata samoilla säännöillä, kuten muut puhujat ovat sanoneet.
Toivon, että me kykenemme löytämään diplomaattisen ratkaisun, ja meidän on tehtävä kaikkemme sen saavuttamiseksi. Vetoan komissioon ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukseen, että ne painostaisivat Ranskaa mukautumaan tieteellisen ohjauskomitean tuloksiin, mitä ne sitten ovatkin, kun saamme niistä tietää myöhemmin tänään.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluaisin kiittää ennen kaikkea siitä tavasta, miten tämä keskustelu on tänään käyty. Uskon, että tämä oli esimerkillinen keskustelu, joka voi vaikuttaa merkittävästi siihen, että keskustelu siirtyy taas objektiivisiin tosiasioihin. Teen tästä keskustelusta pääasiassa seuraavanlaiset päätelmät: ensinnäkin olen lujasti vakuuttunut siitä, että meidän on edelleen nojattava päätöksissämme, myös komission päätöksissä, riippumattomien ja tämä on tärkeää - riippumattomien tutkijoiden lausuntoon ja tuoreimpiin tieteellisiin tuloksiin.
Muistakaamme toki: koko BSE-ongelman syynä oli juuri se, että tätä periaatetta ei noudatettu, että päätöksiä tehtiin markkinasyistä, taloudellisista syistä, ottamatta riittävästi huomioon terveydellisiä syitä. Siksi meidän ei pitäisi toistaa sitä virhettä yhteen eikä toiseen suuntaan! Sen vuoksi olisi myös väärin, jos tekisimme nyt johtopäätöksiä, tietämättä, millaisia johtopäätöksiä tutkijat, jotka keskustelevat parhaillaan keskenään, ovat tehneet. Meidän on odotettava lausuntoa tiedekomitealta, joka koostuu pelkistä riippumattomista tutkijoista.
Sitten meidän onkin toimittava heti, ja olen siinä asiassa erittäin vakavissani. Meidän toimintamme ei voi olla pelkkää odottamista, ja olen myös mielelläni valmis välittämään täältä saamani viestin puheenjohtaja Prodille ja kollegalleni David Byrnelle. Olen valmis pyytämään heiltä sitä, että tätä keskustelua voitaisiin jatkaa keskiviikkona, jolloin otetaan huomioon myös komission tekemät päätelmät.
Ranskalaisessa asiantuntijalausunnossa on käsitelty pääasiassa neljää asiaa. Yksi niistä on nyt käytettävissä olevien testien käyttäminen. Olen sitä mieltä, että näitä testejä ei saisi käyttää plasebovaikutuksen aikaansaamiseksi, vaan senkin päätöksen olisi perustuttava tieteelliseen tietoon - ja niin olemme toimineetkin. Olen vakuuttunut siitä, että nämä testit voivat olla avuksi koko asian Euroopan laajuisessa valvonnassa, ja niitä on myös käytettävä siihen. Sen osalta, minkä verran niitä voidaan käyttää sen lisäksi, meidän pitäisi olla varovaisia yhdessä asiassa, nimittäin siinä, ettemme usko, että suoja on sataprosenttinen, että pystyisimme sataprosenttisella varmuudella erottamaan riskialttiin lihan lihasta, johon ei liity riskiä. Testit ovat tosin hyviä, mutta eivät sataprosenttisen varmoja. Tässäkään asiassa ei voida uneksia täydestä riskittömyydestä.
Jos tutkijat antavat uusia suosituksia, olemme tietysti valmiita kokeilemaan niitä. Mitä tulee valvontaan, olen samaa mieltä niiden kanssa, jotka ovat vaatineet täällä sitä, että valvonnan pitää olla koko Euroopassa yhtä tiukkaa ja ettei riitä, että vain Isossa-Britanniassa on toimiva valvontajärjestelmä. Emme tee kuitenkaan tarkastuksia vain Isossa-Britanniassa vaan myös muissa maissa, jotta turvallisuus oli taattu myös muualla Euroopassa.
Vaaditun elintarvikeviraston osalta haluaisin viitata siihen, että meidän on edistyttävä tässä asiassa. Kollegani Byrnen on luotava edellytykset sille, mutta haluan korostaa vielä kerran: minun mielestäni meidän ei pidä edetä USA:n elintarvike- ja lääkeviraston FDA:n edustaman mallin suuntaan vaan otettava malliksi sellainen virasto, jollainen meillä on jo lääkeaineille, eräänlainen eurooppalainen elintarvikeviraston malli.
Mitä tulee merkintäjärjestelmän lykkäämiseen, haluaisin kiinnittää vielä kerran huomionne siihen, että komissiota ei kiinnosta lykkääminen vaan se, että emme ole vuoden lopussa vailla sekä vapaaehtoista että pakollista merkintäjärjestelmää. Älkää toki jättäkö huomiotta yhtä asiaa, nimittäin sitä, että merkintäjärjestelmän pakolliseksi tekeminen ei auta mitään, jos siihen tarvittavaa tietokantaa ei ole olemassa. Silloinhan me vasta uskottelisimmekin kuluttajille jotain sellaista, jota ei ole todellisuudessa edes olemassa, ja se vahingoittaisi mainettamme avoimuuden ja puolueettomuuden kannattajina.
Lopuksi: meidän pitäisi todellakin keskittyä siihen, että annamme tosiasioiden puhua puolestaan. Tällä tavalla meidän pitäisi myös reagoida erilaisiin tunteisiin, ja näiden tosiasioiden lisäksi meidän on oltava päteviä ja avoimia. Saanen antaa aivan lopuksi vielä yhden vinkin, nimittäin sen, että annamme komitean työn tulokset kaikille parlamentille jäsenille sähköisessä muodossa vielä tänään.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Fischler. Olen varma siitä, että teillä on koko parlamentin tuki pyrkiessänne ratkaisemaan tämän vaikean tilanteen.
Komission jäsen Fischlerin ilmoituksen jälkeen komissio laatii asianmukaiset asiakirjat, jotka ovat saatavilla tänään iltapäivällä ennen lehdistötilaisuutta. Voitte tutustua niihin sähköpostin ja parlamentin intranetin välityksellä.
Keskustelu on päättynyt.

EY:n ja Angolan kalastussopimus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Cunhan laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0022/1999) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan yhteisön ja Angolan tasavallan hallituksen välisessä Angolan rannikon edustalla harjoitettavasta kalastuksesta tehdyssä sopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamista 3 päivän toukokuuta 1999 ja 2 päivän toukokuuta 2000 väliseksi ajaksi koskevan pöytäkirjan tekemisestä (KOM(1999)389 - C5-0170/1999/0169(CNS)).

Langenhagen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, esittelijä Cunha pyysi minua esittelemään mietintönsä. Mainitun EU:n ja Angolan kalastussopimusta koskevan pöytäkirjan voimassaolo päättyi jo 2. toukokuuta kuluvana vuonna. Osapuolet allekirjoittivat uuden pöytäkirjan. Siinä määriteltiin tekniset ja taloudelliset edellytykset, joissa yhteisön laivat saavat kalastaa Angolan vesillä 3. 5.1999-2.5. 2000. Erittäin lyhyttä voimassaoloaikaa vuosi kolmen vuoden sijasta ja tonnikalan pyynnin lisääntymistä lukuun ottamatta pöytäkirja ei eroa edellisestä pöytäkirjasta.
Käsiteltävänä oleva pöytäkirja on kuitenkin jo pelkästään talousarvion kannalta katsottuna tärkeä EU:lle. 10,3 miljoonaa euroa on jo sinänsä merkittävä summa, eikä meillä ole vielä edes takuita siitä, että maksut voidaan keskeyttää, jos Angola asettaa katkaravulle palautumisajan. Lisäksi emme käytä kalastusmahdollisuuksiamme riittävästi tonnikalan pyyntialusten sataprosenttista käyttöä lukuun ottamatta. Katkaravunpyyntialuksilla määrä on kuitenkin vain 63 % ja troolareilla vain 0 %.
Meidän on myös pohdittava vakavasti tieteellisiin ohjelmiin myönnetyn 1,7 miljoonan euron, koulutukseen myönnetyn 1 miljoonan euron ja tutkimukseen myönnetyn 350 000 euron kohtaloa. Sopimuksessa ei ole lauseketta, joka oikeuttaisi Euroopan komission valvomaan, käytettiinkö varat oikein. Angolan viranomaisilla taas ei ole velvollisuutta esittää kertomuksia rahojen käytöstä. Tämän asian osalta esittelijä suosittelee, että kaikki maksut, joita sopimuksen perusteella suoritetaan, kulkisivat turvallisuus- ja avoimuussyistä Angolan keskuspankin kautta, koska Angolassa vallitsee edelleen sotatila.
Komission päätös pöytäkirjan tekemisestä vain yhdeksi vuodeksi oli oikea, koska erityisesti neuvostoliittolaiset alukset ovat hyödyntäneet Angolan kalavaroja tehokkaasti kuluneiden vuosien aikana. Se on johtanut saaliiden romahtamiseen. Lupia ei siis jaeta pelkästään EU:hun kuuluville varustamoille, kuten juuri olemme kuulleet. Kun otamme huomioon sen vaikutukset, voisimme päätellä, että Angolan vesillä kalastaminen on EU:lle riskialtista toimintaa. Esittelijän mielestä voimme kuitenkin suhtautua siihen optimistisesti. Tonnikalan pyyntialusten ja pintasiima-alusten lukumäärä on kasvanut. Se on yleensä luotettava merkki kalavarojen tilasta, joten sitä voidaan arvioida myönteisesti. Pöytäkirja ei sisällä kuitenkaan mitään kansainvälisiä suojelumääräyksiä eikä kalavarojen hallintaa koskevia määräyksiä. Biologinen palautumisaika on sinänsä ja todella hyvä toimenpide kalavarojen turvaamiseksi. Se olisi kuitenkin pitänyt asettaa kansainväliseen kehykseen, koska muuten on syytä pelätä, että Angola voisi käyttää palautumisaikaa väärin painostuskeinona EU:ta vastaan. Komission pitää varmistaa, että varustamoille ilmoitetaan siitä hyvissä ajoin, ainakin kolme kuukautta ennen.
Päätelmät: neuvottelut ovat ilmeisesti vaikeat. Angolan tämänhetkinen poliittinen tilanne on valitettava, varsinkin, kun se on potentiaalisesti rikas ja geopoliittisesti tärkeä maa. Pöytäkirjasta puuttuvat kuitenkin tarkat tiedot Angolan kalavarojen tilasta. Jotta nämä tiedot saataisiin, kalatalousvaliokunta on tehnyt vastaavat tarkistukset.
Sen vuoksi emme voi nyt puhua uudesta kalastussopimuksesta. Neuvottelujen tulosta pitäisi kuitenkin tukea, ja sen pitäisi olla tulevan laajan pöytäkirjan tai uuden kalastussopimuksen perustana! Esittelijä odottaa Angolalta vastapalveluksena talousarvion kurinalaisuutta koskevan toimielinten välisen sopimuksen noudattamista ja näistä meille toki tärkeistä kalastussopimuksista aiheutuvien kulujen rahoitusta koskevan talousarviomenettelyn parantamista.

Fraga Estévez
Arvoisa puhemies, tässä Angolan kanssa tehtyä sopimusta koskevassa pöytäkirjassa, jonka kesto on yksi vuosi, kyse on itse asiassa edellisen pöytäkirjan jatkamisesta siihen saakka, kun olot ovat tarpeeksi suotuisat, jotta sopimus voidaan uudistaa kolmen vuoden ajaksi, kuten tavallisesti.
Olemme täysin samaa mieltä tästä ratkaisusta. Toisaalta se mahdollistaa kalastustoiminnan jatkumisen sellaisen sopimuksen puitteissa, jonka toteuttamiseen molemmat osapuolet ovat yleisesti ottaen olleet tyytyväisiä ja jonka osalta ei ole ollut suurempia ongelmia.
Toisaalta tämä pöytäkirja on johdonmukainen toimenpide uuden sopimuksen allekirjoittamiseen saakka, joka saattaisi vaarantua maan poliittisen tilanteen ja muiden laivastojen läsnäolon seurauksena, jos Euroopan unionin alukset poistettaisiin alueelta.
Myös se on hyvä uutinen, että tonnikalan pyyntialusten, joiden lukumäärä kasvaa lähes kaksinkertaisesti, kalastusmahdollisuuksia on lisätty, mikä merkitsee sitä, että kalavarojen tila näillä vesillä on erittäin hyvä.
Toisaalta kalastussuhteiden ylläpitäminen Angolan kanssa on tällä hetkellä todella tärkeää, ja se on myös vähintä, mitä unioni voi tehdä auttaakseen maata, joka on perinteisesti ollut hyvin yhtenäinen tietyillä yhteisöön liittyvillä alueilla ja joka käy parhaillaan läpi poliittisesti ja taloudellisesti tuskallista vaihetta. On täysin selvää, että taloudellinen tuki on tärkeä avustusmuoto, mutta lisäksi eurooppalaisten alusten läsnäolo auttaa lisäämään vakauden tunnetta alueella, millä voi olla vain suotuisa vaikutus Angolan kansainvälisiin suhteisiin.
Lisäksi yhteisön läsnäolo tekee kalastuksesta alueella vastuullisempaa, ja se voi olla myös tärkeä tasapainottava tekijä muiden, pääasiassa Venäjän, laivastojen läsnäoloa silmällä pitäen, puhumattakaan tieteellisille tutkimusohjelmille myönnettävästä rahoituksesta, joka sisältyy tähän pöytäkirjaan.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi, ja toivoen, kuten Cunhan mietinnössäkin pyydetään, että komissio tiedottaa parlamentille pöytäkirjan soveltamisen tuloksista, ryhmämme pyytää, että Cunhan mietintö hyväksytään.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, PSE-ryhmä kannattaa Angolan kanssa tehtyä kalastussopimusta koskevan pöytäkirjan jatkamista.
Sekä parlamentin jäsen Langenhagen että parlamentin jäsen Fraga ovat jo kommentoineet lyhyesti tämän sopimuksen sisältöä. On tuotu esille, että kyseessä ei ole uusi sopimus, vaan aikaisemman sopimuksen jatkaminen, sopimuksen, joka itse asiassa allekirjoitettiin vuonna 1987 ja jonka yhteisö on saanut entisen Espanjan ja Angolan välisen sopimuksen perintönä. Mitä tulee sopimuksen merkitykseen, se ei ehkä ole kaikkein tärkeimpiä sopimuksia, mutta se on hyödyllinen sopimus sekä Euroopan unionille että Angolalle, kuten parlamentin jäsen Fraga korosti. Tällaisista sopimuksista edellyttäen, että niiden avulla säilytetään biologisia luonnonvaroja, eli ne eivät johda ryöstökalastukseen on hyötyä myös niille maille, joissa toimintaa harjoitetaan, esimerkiksi Euroopan unionin ammatilliseen koulutukseen ja tieteellisen tutkimukseen antaman rahoituksen vuoksi.
Komissio tekee mielestäni hyvää työtä, mutta meidän suurin huolemme on tällä hetkellä kalastustoiminnan säilyminen ja tarkemmin sanottuna sellaisen toiminnan säilyminen, joka ei ole ryöstökalastusta, vaan jolla suojellaan luonnonvaroja.
Euroopan parlamentti pyytää kalatalousvaliokunnan esittämissä tarkistuksissa komissiolta sitä, että tämä jatkaisi asian käsittelyä ja että se ilmoittaisi parlamentille ja neuvostolle sopimuksen voimassaolon päättymisestä ainakin kolme kuukautta ennen määräpäivää, jotta sen jatkuminen voidaan varmistaa.
Arvoisa puhemies, haluan todellakin korostaa sitä, että sopimus on hyödyllinen sekä Angolalle että Euroopan unionille, ja toivomme, että komissio ponnistelee varmistaakseen sen, että sopimus pysyy voimassa tulevien vuosien aikana.

Farage
Arvoisa puhemies, eilen meitä kehotettiin hyväksymään EU:n ja Marokon välinen kalastussopimuksen uudistus, jolla annetaan Espanjalle ja Portugalille kalastusoikeudet Marokon vesillä. Tänään meitä pyydetään tarkastelemaan samankaltaista sopimusta Angolan kanssa.
Lyhyen, mutta vaiherikkaan urani aikana parlamentin jäsenenä, ja etenkin eilen, olen huomannut tämän edustajakokouksen, joka rohkenee kutsua itseään "parlamentiksi", halukkuuden käyttäytyä siten, että se hyväksyy automaattisesti kaiken komission ehdottaman, ja jälleen kerran minusta tuntuu, että tämä on meidän roolimme. Mutta mikäli tämän parlamentin on määrä alkaa käyttäytyä asianmukaisena valvontaelimenä, jolla on edes jonkin verran puhtia, sen on esitettävä eräitä olennaisen tärkeitä kysymyksiä koko näiden sopimusten takana olevasta periaatteesta.
Ne todisteet, joita meillä on heidän operaatioistaan osoittavat sen, että nämä ovat olleet vastuussa suuruusluokaltaan valtavista luonnonsuojelukatastrofeista. Käytännöllisesti katsoen se on esimerkki kolmannen maailman kansojen kolonialistisesta hyväksikäytöstä, minkä pitäisi saattaa häpeään jokainen meidän otaksuttavasti sivistyneessä maailmassamme.
7 viime vuoden ajan Euroopan unionin veronmaksajat ovat maksaneet 1,4 miljardia euroa hallituksille ja muualle, ja - jopa komission neutraalein sanoin ilmaistuna - on vaikeaa saada selville, mihin nuo rahat menevät. Kuitenkin kaikella tällä annetaan rahoitusta espanjalaisille ja portugalilaisille kalastajille, annetaan heille lupa ryövätä kolmannen maailman vesiä ja laiminlyödä usein räikeästi kalavesien suojelun perusperiaatteita. Tiedämme Marokosta, minkälaista epätoivoa tämä on herättänyt paikallisten kalastajien keskuudessa, kun he näkevät, mitä valtavaa vahinkoa heidän kalakannoilleen aiheutuu vain, jotta Euroopan markkinoille voidaan välittää sardiineja ja muita tavallisia lajeja, joista heidän oma toimeentulonsa riippuu. Namibia havainnollisti muutama vuosi sitten sen hirveyden, jota Afrikan länsirannikolla tapahtuu. Lopussa se sanoi saaneensa tarpeekseen, niin tuhoisaksi Espanjan siellä harjoittama kalastus oli osoittautunut.
Meidän tässä parlamentissa olisi aika sanoa, että olemme saaneet tarpeeksemme siitä kaikesta. Näiden politiikkojen tulos on ollut luonnonsuojelun tuho. Itse asiassa koko asia vaikuttaa minusta järjettömältä katastrofilta.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ensinnäkin haluan onnitella esittelijä Cunhaa hänen laatimastaan mietinnöstä. Haluan myös ilmaista kannattavani sopimusta ja Euroopan komission puolustamaa kantaa sekä kollegojeni Langenhagenin ja Fragan sekä Medinan esittämää mielipidettä. Olen täysin ja ehdottomasti eri mieltä minua edeltäneen puhujan kanssa, sillä hänen julki tuomansa politiikka on erittäin epäsolidaarista Euroopan unionin jäsenvaltioita kohtaan ja se on erittäin epäsolidaarista kalastajia kohtaan. Onneksi tällainen kanta kuuluu vähemmistöön tässä parlamentissa.
Mitä käsiteltävänä olevaan mietintöön tulee, haluaisin todeta, että kalastussopimus Angolan kanssa merkitsee Euroopan unionin yhteisen kalastuspolitiikan jatkumista kansainvälisten kalastussopimusten osalta, jotka vahvistavat yhtä tämän politiikan tärkeimmistä peruspilareista, kuten täällä parlamentissa tuotiin esille Cramptonin edellisellä toimikaudella laatimassa mietinnössä, jossa sanottiin, että nämä sopimukset ovat välttämätön ehto, jos pyrimme vähentämään Euroopan unionin alijäämää kalataloudessa, kalatuotteiden hankinnassa, ja jos pyrimme pelastamaan suorat ja epäsuorat työpaikat kalastusalalla ja tämän alan teollisuudessa niillä Euroopan alueilla, jotka ovat vahvasti riippuvaisia kalastuksesta. Tämän me hyväksyimme edellisellä toimikaudella.
Mitä tulee Cunhan mietintöön uudesta pöytäkirjasta, jossa sovitaan kalastusmahdollisuuksista ja taloudellisesta korvauksesta, jotka molemmat sisältyvät Angolan tasavallan kanssa tehtyyn sopimukseen 3.5.1999 ja 2.5.2000 väliseksi ajaksi, haluaisin todeta, että kyseessä on perinteinen pöytäkirja, joka mahdollistaa kalavarojen käytön määrättynä ajanjaksona ja jolla vahvistetaan taloudelliset korvaukset.
Vaikka itse asiassa joitakin tietoja ja tilastoja, joiden osalta komissio on luvannut olla tinkimätön, onkin vielä täydennettävä, ja kun otetaan huomioon tuon maan arkaluonteinen tilanne sotatila , olemme sitä mieltä, että tämän väliaikaisesti sovellettavan pöytäkirjan allekirjoittaminen siihen saakka, kunnes se uudistetaan vuodeksi tai kunnes uusi sopimus laaditaan, on erittäin myönteinen asia. Kyseessä on geopoliittisesti hyvin tärkeä maa, jolla on huomattava määrä potentiaalista vaurautta ja jota Euroopan unionin on tuettava edesauttamalla tietenkin vakavan nykytilanteen muuttamista. Meidän on autettava kuitenkin parhaalla mahdollisella tavalla molempia osapuolia: toisaalta Angolaa ja toisaalta Euroopan unionin jäsenvaltioita ja niitä alueita, joilla kalastusta harjoitetaan parlamentin valvonnan alaisena ja niiden tarkistusten mukaisesti, joita kalatalousvaliokunta on esittänyt tähän tärkeään sopimukseen, jolla, kuten täällä juuri todettiin, on huomattavan laaja poliittinen ulottuvuus sen lisäksi, että sillä on myös taloudellisia ja rahoituksellisia ulottuvuuksia.
Näin ollen, arvoisa komission jäsen, kuten eilen korostettiin tärkeässä Marokon kanssa tehtyä kalastussopimusta koskevassa keskustelussa, tässä kysymyksessä ja yleensä kalastussopimuksiin liittyvissä asioissa kalatalousvaliokunta tulee aina, yleensä enemmistönä, kannattamaan teitä, ja toivon, että myös parlamentti tulee kannattamaan teitä jatkossakin.

Seguro
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron ilmaistakseni, että kannatan myös omasta puolestani Euroopan unionin ja Angolan välistä kalastussopimusta. Kannatan sitä niistä taloudellisista syistä, joista monet puhujat ovat täällä jo tehneet selkoa, mutta sen lisäksi, kuten eilen totesimme Euroopan unionin ja Marokon välisen kalastussopimuksen osalta, myös siitä syystä, että se antaa meille mahdollisuuden auttaa maata, jolla on runsaasti luonnonvaroja, mutta joka on siitä huolimatta köyhä poliittisen tilanteen ja erityisesti sotatilan vuoksi. Sen tähden on mielestäni tärkeää, että samalla kun tämä sopimus hyödyttää meidän maallemme tärkeää elinkeinoa, se voidaan nähdä myös apuna Angolalle tärkeän elinkeinon kehittämisessä ja rauhan vakiinnuttamisessa tuossa maassa.
Olemme yhtä mieltä siitä, että sopimuksen soveltamista on tarpeen valvoa erityisesti määrärahojen käyttämisen osalta sekä lajien säilymisen turvaamisen ja kestävän kalastuksen toteuttamisen kannalta. Haluaisimme kuitenkin muistuttaa, arvoisa puhemies, että sanoilla "riisto" ja "yhteistyö" on portugalin kielessä sama pääte, mutta sanojen välillä on kuitenkin eroa: yhteistyö tarkoittaa sitä, että osapuolet toimivat yhdessä, koska ne ovat niin sopineet, emmekä me usko, että Angola näkee tässä sopimuksessa vähäisintäkään merkkiä riistosta, päinvastoin, sillä muuten se tuskin allekirjoittaisi sitä uudelleen heti seuraavana päivänä sen päättymisestä.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää komission puolesta parlamenttia sydämellisesti siitä, että se arvioi Angolan uutta kalastussopimusta pääasiassa myönteisesti. Tämä pöytäkirjahan säilyttää edellisen, vuosia 1996-1999 koskeneen pöytäkirjan ja sen liitteiden mukaiset pyyntimahdollisuudet ennallaan tonnikalan pyynnin lisääntymistä lukuun ottamatta. On myös syytä korostaa sitä - ja monet puhujat sanoivatkin sen , että pöytäkirja on voimassa vain yhden vuoden, ja siitäkin on kulunut jo puolet. Yhteisö ja Angola voivat kuitenkin tämän vuoden aikana viitoittaa uudelleen kalastussuhteidensa tulevan kehyksen, kuten Angola on toivonut. Sen vuoksi meidän on käytettävä tämä aika hyödyksemme.
Taloudellinen korvaus, jonka yhteisö maksaa Angolalle pöytäkirjan mukaisista pyyntimahdollisuuksista, ja summa, jonka yhteisön varustamot maksavat lupamaksuina, ovat myös säilyneet ennallaan. Taloudellinen korvaus vastaa sen vuoksi yhden vuoden osalta suhteellisesti edellisessä pöytäkirjassa sovittua summaa.
Mitä tulee parlamentin tarkistuksiin, haluaisin vakuuttaa parlamentin kalatalousvaliokunnalle komission puolesta, että komissio tiedottaa parlamentille kohtuullisesti pöytäkirjan toteutumisesta, kuten aiemminkin. Meidän pitäisi vain valita sopivin tapa siihen.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, nyt kun teillä on uusi salkku, ja te vastaatte kalastusasioista, saatte havaita, että parlamentti keskustelee hyvin usein kalasta perjantaisin, mutta tänä aamuna te olette vaihteeksi saanut nauttia sekalaisesta ruokalistasta.
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman)
Äänestysselitykset

Posselt
Arvoisa puhemies, kannatin oikein mielelläni tätä Cunhan erinomaista mietintöä, koska siinä nostetaan erittäin voimakkaasti esiin myös jatkuvuuden periaate, joka on välttämätön edistykselliselle kalastuspolitiikalle. Angola kärsii Neuvostoliiton tätä maata riistäneen kolonialismin seurauksista. Sen vuoksi pidän Euroopan unionin roolia myönteisenä ja tärkeänä ja tätä kalastussopimusta myös ulko- ja kehityspolitiikkamme tärkeänä osana.
Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä lopuksi vielä henkilökohtaisen huomautuksen: olen iloinen siitä, että te olette toiminut tänään täysistunnon puhemiehenä. Se saa minut taas melkein sovinnolliselle mielelle. Toivon, että toimitte jonain päivänä yhtä mielellänne tämän vapaa-ajan kerhon puheenjohtajana kuin edeltäjänne, puhemies Gutíerrez!

Puhemies
Kiitos, parlamentin jäsen Posselt.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 11.10.)

