Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?
Annan puheenvuoron Medina Ortegalle.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, kyse on pelkästä yksityiskohdasta. Koska se kuitenkin koskee myös arvoisaa puhemiestä, haluaisin, että pöytäkirjaan tehtäisiin korjaus.
Juuri minun ensimmäisessä puheenvuorossani sanotaan: " Hän pyysi parlamentin puhemiestä vahvistamaan julkisesti, että hän oli ollut läsnä tässä istunnossa ja lähtenyt lentokoneella vasta klo 15.00 takaisin Espanjaan" . Vaikka parlamentin puhemiehellä on tapana matkustaa kanssani, juuri tuona päivänä muistaakseni matkustin puhemiehen lentokoneella, joka lähti klo 13.00.
Asia on ilmaistu oikein sanatarkoissa istuntoselostuksissa, joissa sanon: " Ja sen vuoksi - uskon, että arvoisa puhemies tietää sen hyvin - minulla ei ole tapana matkustaa erikoislennolla vaan iltapäivällä kello kolme lähtevällä lennolla, jotta voisin olla täällä yhteen saakka." Juuri tuona päivänä lähdin yhdeltä, koska istunto päättyi aikaisemmin. Kyse on pelkästä yksityiskohdasta.

Janssen van Raay
Arvoisa puhemies, kiitän teitä sydämellisesti siitä, että olitte henkilökohtaisesti läsnä 12. lokakuuta Madridissa rasismin vastaisessa ottelussamme. Se ei tietenkään ole puheenvuoroni päätarkoitus, mutta sydämellinen kiitos kuitenkin. Tällä puheenvuorolla haluan sanoa, että meillä parlamenttina on oltava mahdollisuus lukea omia lainsäädännöllisiä asiakirjojamme, mitä emme voi tällä hetkellä tehdä. Kirjoitan teille vielä tänään asiasta kirjeen.

Ewing
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron herra Coatesin puheeksi ottamasta seikasta, joka on mainittu pöytäkirjan sivulla 6. Mielestäni tämä ei ole täsmällinen pöytäkirjamerkintä. Ensiksikin siinä vain mainitaan, että herra Coates otti esille työjärjestykseen liittyvän seikan. Siinä ei mainita, että hän otti esille hyvin tärkeän kysymyksen jäsenten riippumattomuudesta. Hyvin harvat asiat lienevät tätä tärkeämpiä.
Toiseksi pöytäkirjassa ei ole merkintää puhemiehen vastauksesta, joka myös on erittäin tärkeä. Hän sanoi, että tämä on sisäinen kysymys. Minä haluaisin esittää, että tämä ei ole sisäinen kysymys. Jos tämän unionin jäsenvaltion hallitus rajoittaa jäsenten toimintaa sanomalla, että he eivät voi keskustella vaaliuudistuksesta lehdistön kanssa, se sotii täysin 2 artiklan alaista itsenäisyyttä vastaan. Haluaisin, että pöytäkirjamerkinnät olisivat täsmällisiä tältä osin.

Puhemies
Rouva Ewing, se oli sisäinen kysymys: sen takia siitä ei ole merkintää. Kun vastasin herra McMillanScottille, sanoin, että ei ollut oikea hetki käsitellä Britannian sisäisiä poliittisia kysymyksiä, mikä on aivan eri asia. Vastatessani herra Coatesille sanoin, että tutustuisin hänen kirjeeseensä ja vastaisin siihen ajallaan.

David
Arvoisa puhemies, puhun samasta asiasta. Rouva Ewingin kommentti oli selvästi järjetön ja absurdi. Haluaisin kannattaa teidän sanojanne ja huomauttaa, että kyseinen menettelytapasääntö on selvästi työväenpuolueen sisäisen asia, joka koskee tämän parlamentin työväenpuolueeseen kuuluvia jäseniä. Sillä ei ole mitään tekemistä parlamentaaristen erioikeuksien kanssa eikä todellakaan mitään tekemistä tämän parlamentin toiminnan kanssa.
Lisäksi mitä Euroopan parlamentin työväenpuolueeseen tulee, me erkanemme täysin herra Coatesin kommenteista ja toimista. Hän puhuu omasta puolestaan ja vain omasta puolestaan.

Perry
Arvoisa puhemies, puhun samasta asiasta. Voitteko te vahvistaa, oletteko te saanut herra Coatesilta kirjeen vai ette? Haluan kannattaa rouva Ewingin tekemää huomautusta ja vastustaa herra Davidin tekemää huomautusta. Se todellakin on asia, jota tämän parlamentin tulee harkita. Minulla on tässä lehdistötiedote, jossa sanotaan, että työväenpuolueen jäsenet eivät saa antaa lehdistölle tätä asiaa koskevia lausuntoja. Minusta näyttää siltä, että tämä on tähän parlamenttiin yleisillä vaaleilla valittujen jäsenten riippumattomuuden räikeää ja avointa rajoittamista, ja luotan siihen, että tähän asiaan suhtaudutaan erityisen vakavasti.

Puhemies
Herra Perry, mihin tahansa jäsenten esille nostamaan asiaan suhtaudutaan hyvin vakavasti. Vastaan tietenkin kirjeeseen ja, jos asiasta on epäilyksiä, toimitan sen työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja koskemattomuutta käsittelevän valiokunnan käsiteltäväksi, mikä mielestäni on oikea tapa hoitaa tämä asia. En salli tähän asiaan käytettävään enää yhtään aikaa.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, en löydä pöytäkirjasta asiaa, jolle pyysin eilen huomiota, nimittäin sitä, että hollantilaisen vierailijaryhmän kimppuun hyökättiin ja yksi sen jäsenistä haavoittui. Rikollisuus lisääntyy jatkuvasti, eikä turvallisuutta voida taata. Tästä asiasta olen esittänyt maaliskuusta lähtien kirjallisia kysymyksiä koskien...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies
Rouva van Bladel, kysymyksiinne annetaan vielä riittävä vastaus. Pyysin teiltä jo eilen, ettette ottaisi esille tätä asiaa täysistunnossa, koska se ei ole oikea paikka sitä varten. Jos katsotte pöytäkirjaa, näette, että sanon teille nimenomaan, että asiaa ei ole esityslistalla.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, eilisen istuntopöytäkirjan sivulla 24 selostettiin yksityiskohtaisesti puhemieskonferenssille tekemäänne ehdotusta, joka koski aikataulua 1997 ja 1998.
Selvititte tiistaina kokoontuneen puhemieskonferenssin tuloksia. Kun poistuin istunnosta, huomasin suureksi hämmästyksekseni, että lokerossani oli sekä pieni että iso aikataulu vuodelle 1998. Haluaisin todeta, että pahimmassa tapauksessa tämä tarkoittaisi sitä, että keskiviikkona toimitettavaa äänestystä ei ole aikomuskaan ottaa huomioon. Parhaimmassa tapauksessa se tarkoittaisi vakavia ongelmia niiden palveluyksiköiden toiminnalle, joiden tehtävänä on jakaa aikataulua, johon tiedetään tulevan muutoksia, tai johon muutoksia on ainakin ehdotettu.
Haluaisin, että täsmentäisitte tätä asiaa.

Puhemies
Arvoisa Fabre-Aubrespy, syyskuun istuntojakson aikana suoritetun ensimmäisen äänestyksen jälkeen yksiköt ryhtyivät luonnollisesti painattamaan aikataulua kyseisen päätöksen mukaisesti. Päätös jaettiin puhemieskonferenssin kokouksen jälkeen.
Seuraava äänestys voi tietenkin muuttaa tätä päätöstä. Siihen asti toimitaan syyskuussa tehdyn päätöksen mukaisesti, joten käynnissä olevaa aikataulun jakoa ei voi enää peruuttaa. Toiset edustajat ovat saattaneet saada sen ennen keskiviikon kokousta, mutta te olette saanut sen myöhemmin.

Falconer
Arvoisa puhemies, haluaisin vain tehdä teille tiettäväksi, että eräät meistä työväenpuolueen jäsenistä ovat yhtä huolestuneita kuin herra Coates ja haluaisivat parlamentin puhemiehen ottavan kantaa tähän menettelytapasääntöön.
(Pöytäkirja hyväksyttiin)

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
von Wogau
Arvoisa puhemies, tämä on epäilemättä tärkeä kysymys. Käsittelemme sitä parhaillaan, mutta valitettavasti ei ole mahdollista neuvotella asiasta tässä kokouksessa. Valiokuntamme kokoontuu ensi viikolla, ja marraskuun ensimmäisessä istunnossa voimme tehdä lopullisen päätöksemme. Tämän vuoksi ehdotan, että kiireellisen menettelyn noudattamiseen ei tällä viikolla suostuta.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluaisin vaatia, ettemme etene näin kiireesti, sillä olen saanut komission kiinni salakähmäisestä toiminnasta, kuten minun valitettavasti täytyy todeta. Kysyin komissiolta viime kesänä, miksi se vaatii pohjoismaisen kullan käyttöä uusissa eurokolikoissa nikkelin sijaan; päivä sen jälkeen, kun valiokunta oli keskustellut asiasta, komissio myönsi minulle, että sillä ei ollut näyttää kerta kaikkiaan mitään lääketieteellistä todistetta siitä, että nikkeli olisi erityinen ongelma suurelle osalle väestöä, kuten se näyttää väittävän asiakirjassaan.
Siksi neuvoisin valiokuntaa vahtimaan hyvin tarkasti, mitä komissio sanoo nikkelistä ja pohjoismaisesta kullasta, koska meille ei kerrota totuutta.

Hautala
Arvoisa puhemies, koska esittelijä Soltwedel-Schäfer ei ole täällä, niin puolustan sitä, että tämä mietintö käsiteltäisiin suunnitelmien mukaisesti vasta marraskuun Brysselin istunnossa. Ottamatta kantaa siihen, mikä on pohjoismaisen kullan tai nikkelin vaikutus terveyteen, kaikki varmasti myöntävät, että tämä asia on käsiteltävä huolellisesti ja että tähän kiirehtimispyyntöön ei voida nyt suostua.

Puhemies
Siirrymme äänestykseen pyynnöstä noudattaa kiireellistä menettelyä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Työllisyyttä käsittelevä Eurooppa-neuvosto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu van Velzenin laatimasta työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan mietinnöstä (A4-0307/97) Euroopan parlamentin ehdotuksesta työllisyyttä käsittelevälle Eurooppa-neuvoston ylimääräiselle huippukokoukselle (20. 21. marraskuuta 1997) - (C4-0389/97)
Annan puheenvuoron esittelijä van Velzenille.

van Velzen, Wim
, esittelijä. (NL) - Arvoisa puhemies, nyt kun sopimuksessa on työllisyysluku, on mielestäni aika lopettaa vaihe, jossa neuvosto keskusteli ennen kaikkea siitä, mitä yhteisö ei saa tehdä. Nyt on aika puhua siitä, mitä yhteisö pystyy tekemään ja mitä sen täytyy tehdä. Valtionpäämiehet esittivät Amsterdamissa koordinointimekanismin, joka on lähes identtinen EMU: n koordinointimekanismin kanssa. Sitä paitsi on päätetty, että työllisyys on otettava mukaan kaikille politiikan aloille, ja Luxemburgin huippukokouksessa olisi mielestäni tultava selväksi, ettei uusi sopimus ole pelkkää kaunokirjallisuutta. Sen vuoksi sekä yhteisön tasolla että kansallisella tasolla on asetettava konkreettisia, kontrolloitavia päämääriä, joiden määräajat ovat sitovia. Euroopan komission direktiivit tarjoavat mielestäni tälle melko hyvän perustan, joskin luonnos oli mielestäni parempi ja kunnianhimoisempi kuin lopputeksti, ja toivonkin että Euroopan parlamentti pystyy asian suhteen parempaankin.
Mietinnössäni olen pyrkinyt osoittamaan, että on mahdollista muotoilla konkreettisia päämääriä ja määräaikoja, ja tässä asiassa menen pidemmälle kuin komissio. En kuitenkaan siksi, että haluaisin esittää idealistia, sillä useimmat esityksistäni perustuvat suoraan Jacques Delorsin valkoiseen kirjaan, jonka analyysiä jo tuolloin vuonna 1992 kaikki jäsenvaltiot niin innokkaasti tukivat.
Sitten pari sanaa mietintöni ehdotuksista. Mietintö perustuu aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan, jossa toisaalta pyritään työkykyisten henkilöiden mahdollisimman suureen osallistumiseen, ja jossa toisaalta yhteiskunta ottaa vastuun työllistämisestä eikä vain jää passiivisena odottelemaan, mitä markkinavoimat ja taloudellinen kasvu tarjoavat. Tämän osallistumisen olen mietinnössäni esittänyt niin sanottuna VA-normina (inaktiivinen/aktiivinen suhteena), mutta keinot ovat tässä vähintään yhtä tärkeitä. Keinot kuten passiivisen työmarkkinapolitiikan muuttaminen merkittävästi aktiivisemmaksi: koulutukseen, harjoitteluun, tutkimukseen ja kehitykseen käytettävien määrärahojen lisääminen. Tieto, arvoisa puhemies, on tulevaisuudessa työn ja hyvinvoinnin tärkein lähde, ja tieto vanhenee vastaisuudessa yhä nopeammin. Tämän vuoksi kansalaisille on toistuvasti annettava mahdollisuus uudistaa tietojaan. Tästä on mielestäni vastuu myös työmarkkinaosapuolilla ja yksittäisillä kansalaisilla itsellään. Näihin kysymyksiin on täysin mahdotonta vastata yksinomaan julkisella sektorilla. Haluan kiinnittää erityistä huomiota alle 25-vuotiaisiin nuoriin ja pitkäaikaistyöttömiin. Mielestäni kenenkään alle 25-vuotiaan ei pitäisi olla työttömänä, vaan hänellä on oltava joko työ- tai opiskelupaikka, ja jokainen, joka on ollut vuoden työttömänä, ansaitsee uuden alun. Myös tässä on työmarkkinaosapuolten välinen yhteistyö täysin välttämätöntä.
Jotta kaikille näille koulutetuille ja työttömille myös riittäisi töitä, on tietenkin tultava uusia työpaikkoja. Tarvitsemme kuitenkin myös muita järjestelyjä, esim. työajan lyhentämistä, työtehtävien kierrätystä, sapattivapaita, ja niin edelleen. Säännölliset ylityöt pitäisi mielestäni kieltää, ja jos niitä syntyy, ne pitäisi maksaa vapaa-aikana tai palveluseteleinä. On häpeä, että yhteen laskettuna lähes 30 miljoonan työttömän Euroopassa yhteensä noin 9 miljoonaa henkeä tekee säännöllisesti ylitöitä. Tärkeä keino vähentää työttömyyttä yhteiskunnassamme on verotus. Tässä on huomattava, että jäsenvaltioiden välinen kilpailu on usein oletettua kovempaa, ja kilpailu pitää jäsenvaltioita vankina tietynlaisessa vangin dilemmassa: kukaan ei uskalla liikahtaa, koska pelkää muiden jäsenvaltioiden käyvän tällöin houkuttelevammiksi sijoittajille. Siksi liikkumatonta tekijää - työtä - verotetaan yhä enemmän, ja energian, raaka-aineiden sekä pääoman tuhlaaminen kannattaa. Yksi Delorsin valkoisen kirjan tärkeimmistä esityksistä, joka siirtää työn verotusta muihin tekijöihin, on nyt toteutettava. Tässä suhteessa riemuitsen Montin mietinnön puolesta. Toivonkin, että se toteutetaan mahdollisimman pian, ja pyydän myös kiinnittämään erityistä huomiota niin sanottuihin sosiaalisiin arvonlisäveroihin, kuten itse asiaa kutsun: työvaltaisten palvelujen arvonlisäveron alentamista. Toivon, että jäsenvaltiot ymmärtävät huippukokouksessa, etten esitä tässä kaikille jäsenvaltioille pakollista keinoa. Ehdotukseni sopivat kokeiltavaksi niissä jäsenvaltioissa, jotka sanovat: me haluamme ryhtyä tähän, vaikka asialla on haitallinen vaikutus tuloihimme, meillä on korkeampana päämääränä työllisyyden parantaminen ja olemme valmiit tähän uhraukseen.
Vielä pari sanaa päämääristä ja määräajoista. Euroopan komission direktiivit ovat jo herättäneet paljon reaktioita. Monet vastustavat kiivaasti 12 miljoonan työpaikan asettamista päämääräksi. En oikein ymmärrä tällaista kiihkomielisyyttä. Jos haluamme vähentää työttömyyttä 7 prosenttiin, mikä on tarpeen, jotta saavutamme tuon kovin arvostetun esikuva-analyysin Yhdysvaltojen kanssa, tarvitsemme 12 miljoonaa työpaikkaa. Se ei ole mikään unelma vaan realiteetti. Toiset taas epäilevät ylipäänsä päämäärien ja aikataulujen merkitystä, viittaan tässä yhteydessä EMUun. EMUn päämäärät vaikuttivat aikoinaan mielivaltaisilta ja liian kunnianhimoisilta, ja niiden toteuttamiseen käytettävä aika liian lyhyeltä, mutta tähän mennessä 15: stä jäsenvaltiosta jo 13 täyttää sen kriteerit lähes täysin. Samanlainen yhteinen asenne ja samanlainen kuri ovat tarpeen ja oikeutettuja työttömyyden suhteen. Mielestäni pelissä on unionin uskottavuus. Jos valtionpäämiehet kieltäytyvät muuttamasta Amsterdamin sopimuksen sanoja teoiksi, he hajottavat mielestäni Amsterdamin sopimuksen ratifioinnin perustaa. He vaarantavat tuen EMUn ja yhteisön laajentamisen kaltaisilta prosesseilta, ja pelkäänpä sen vaarantavan itsensä unionin tuen itseään kohtaan.
Arvoisa puhemies, olette ehkä huomannut, etten ole tähän mennessä sanonut mitään itse rahasta. Olen eri mieltä niiden kanssa, jotka valittavat jatkuvasti, että koska Amsterdamissa ei tuotettu suuria rahasummia, huippukokous oli itse asiassa epäonnistunut. Mielestäni suuret rahasummat, joita jatkuvasti vaadimme, eivät ole tärkein asia. Tärkeintä on, että olemme sopineet ottavamme käyttöön koordinointimekanismin, jonka avulla saatamme yksipuolisen raha- ja verotuspolitiikan tasapainoon työllisyyspolitiikan kanssa.
Lopuksi, herra puheenjohtaja, haluan sanoa, miten erityisen innostavaa oli ylipäänsä saada keskustella mietinnöstäni sosiaaliasioita käsittelevän neuvoston puheenjohtajan, neuvoston istuvan puheenjohtajan herra Junckerin kanssa. Toivotan hänelle erittäin paljon menestystä tulevassa huippukokouksessa, ja teen sen aivan luottavaisena, koska tiedän meidän olennaisilta osin haluavan oikeastaan samaa menestystä, eikä se ole mitään teatteria, eikä tapahtuma, vaan prosessi, jossa muodostetaan selkeitä päämääriä selkeiden aikataulujen perusteella.

Juncker
, neuvoston puheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, Euroopassa on jo vuosia keskusteltu eri tasoilla ja eri yhteyksissä työllisyyspolitiikasta ja -politiikoista. On kuitenkin totta, että Amsterdamissa pidetyn Eurooppa-neuvoston kokouksen jälkeen ilmapiiri on muuttunut ja tilanne kohentunut, sillä samaan aikaan kuin toteutamme politiikkaa, jonka tarkoituksena on viedä meidät talous- ja rahaliittoon, voimme todeta - jotkut tyytyväisinä, jotkut ehkä huolestuneina - että työllisyyskysymys on jälleen suurin huolenaihe Euroopassa.
Kun olemme huomanneet, kuinka paljon työllisyyspolitiikkojen hyväksi on tehtävä, eurooppalaiset työllisyyteen liittyvät hankkeet ovat nyt yhtenäisempiä. Tämä ei tarkoita sitä, etteikö meidän tarvitsisi ponnistella parhaillaan toteutettavan politiikan loppuun saattamiseksi. Ennen kaikkea on toimittava niin (ja todella teemme niin), että talousja rahaliitto toteutuisi 1. päivä tammikuuta 1999. Lähentymisessä on tässä suhteessa tapahtunut niin merkittävää edistystä, että en epäile, etteikö näin tapahtuisi. Jos talous- ja rahaliitto ei toteudu 1. päivä tammikuuta 1999, se ei toteudu koskaan, ja siitä seuraisi kaamea taloudellinen kriisi Euroopassa. Niiden, jotka ovat valmiita taistelemaan työllisyyden puolesta, on sitouduttava täysin talous- ja rahaliiton toteuttamiseen.
Sama huomio pätee itse asiassa myös sisämarkkinoiden toteutumiseen. Jos emme onnistu sisämarkkinoiden loppuun saattamisessa ja talous- ja rahaliiton toteuttamisessa sovitussa aikataulussa 1. päivänä tammikuuta 1999, emme koskaan saa takaisin luottamusta, joka on välttämätön uskottavamman työllisyyspolitiikan hoidossa.
Olen sitä mieltä, että työllisyyshuippukokouksessa meidän on todettava, että makrotalouden hoito Euroopassa on yleisesti ottaen ollut moitteetonta, sillä se on johtanut tyydyttäviin tuloksiin monissa kysymyksissä tärkeää työllisyyskysymystä lukuun ottamatta. Meidän ei pidä antaa myöten niille, jotka haluavat meidän tekevän täyskäännöksen makrotalouspolitiikassamme. Nopeat muutokset ja täyskäännökset eivät ole taloudelle hyväksi.
Olisi toimittava siten, että 21. päivänä marraskuuta pidettävä huippukokous ei anna mahdollisuutta puolusteluihin. Minua huvittaa, että usein saa lukea, että tämän kokouksen järjestäminen olisi lahja Ranskan hallitukselle. Ollakseni lahjan saaja minun täytyy sanoa, että minä en tunne, että kysymys olisi kollegoitteni lahjasta, sillä niin hankalaa on asettaa samalle toiminnan, analyysien ja ajatusten tasolle viisitoista hallitusta, joiden poliittinen kokoonpano on se minkä tiedätte.
Meidän olisi toimittava siten, että tämä kokous ei anna mahdollisuutta puolusteluille eikä tyhjille sanoille, jolloin toistaisimme vain sitä, mitä kuluneina vuosina on jo todettu. Viittätoista valtionpäämiestä ei tule koota yhteen ainoastaan sen vuoksi, että annettaisiin vaikutelma, että on saatu aikaan jotain uutta, vaikka kyse olisikin ainoastaan samojen asioiden toistamisesta.
Olen sitä mieltä, että ollakseen uskottava ja voidakseen johtaa uskottavaan toimintaan, kokouksen on oltava konkreettinen. Van Velzen, jota kiitän hänen merkittävästä työstään ja joka myös on antanut puheenjohtajamaalle uusia virikkeitä, on täysin perustellusti kiinnittänyt huomiotamme siihen tosiasiaan, että suuret budjettivarat eivät automaattisesti takaa onnistumista.
Amsterdamin huippukokouksessa viisitoista jäsenvaltiota päätti, että työllisyyspolitiikan hoitoon ei myönnetä kansallisella tasolla eikä yhteisössä ylimääräisiä budjettivaroja. Mutta kuten tiedätte, puheenjohtajamaa ja parlamentti ovat työskennelleet paljon - joskus erikseen, mutta hyvin usein yhdessä - Euroopan investointipankin kanssa tiettyjen politiikkojen toteuttamisessa vaadittavan rahoituksen lisäämiseksi.
Kysymys on erityisesti pienistä ja keskisuurista yrityksistä, joiden tiedämme muodostavan todellisen ponnahduslaudan työllisyyspolitiikan kehittymiselle. Meidän olisi, en nyt käyttäisi ilmaisua panna vauhtiin mutta ainakin löydettävä uudelleen laajat Euroopan laajuiset verkot, joiden suhteen olemme tehneet päätöksiä neljässä perättäisessä Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Olen sitä mieltä, että tässä asiassa meidän olisi toimittava siten, että näitä Euroopan laajuisia verkkoja todella myös käytettäisiin.
Arvoisa puhemies, muiden asioiden osalta puheenjohtajamaa tulee tekemään teille ja muille hallituksille ensin menettelytapoja ja myöhemmin toiminnan sisältöä koskevia ehdotuksia. Menettelytapa on se, joka sisältyi ehdotuksiin, jotka komissio loppujen lopuksi hyväksyi vähän aikaa sitten ja joista me kaikki olemme yhtä mieltä. Tämän menettelytavan mukaisesti työllisyyskysymyksessä olisikin otettava huomioon Maastrichtin sopimuksen mukainen lähentymismenettely, jota sovelletaan myös talous- ja rahaliittoon. Toivoisimme, että työllisyyspolitiikassa painotettaisiin lähentymisperiaatetta yhtä paljon kuin talous- ja rahaliiton toteuttamiseksi sovitussa aikataulussa, jolla saavutetut tulokset ovat olleet merkittäviä kaikissa jäsenvaltioissa, kuten tiedätte.
Olen sitä mieltä, että meidän olisi asetettava useita tavoitteita ja tarkistettava uudelleen joka vuosi suuntaviivat, joista meidän olisi päästävä yhteisymmärrykseen. Menettelytapana olisi siis lähentymismenettelyn noudattaminen, jolloin toiminnan sisältö muodostuu joukosta ehdotuksia, jotka ovat pääosin samoja kuin komission esittelemät ehdotukset. Meidän ei pitäisi keskittyä liikaa määrällisiin, maailmanlaajuisiin tavoitteisiin. Meidän ei pitäisikään synnyttää epärealistisia toiveita, joita emme pysty täyttämään. Sitä vastoin olen sitä mieltä, että keskustelut seitsemän prosentin työttömyydestä tai kahdestatoista miljoonasta uudesta työpaikasta kääntävät huomion pois olennaisesta, ja olennaista ovat välineet, joita meidän on kehitettävä näiden tavoitteiden toteuttamiseksi.
Olemme todenneet, että turhia toiveita ei tule herättää. Se ei merkitse kuitenkaan sitä, ettekö kunnianhimoa pitäisi olla. Meidän olisi sovittava, millaiset tavoitteet olisivat tarpeeksi kunnianhimoisia ja että ei ole syytä herättää liikaa toiveita. Sen sijaan työllisyyttä käsittelevän huippukokousohjelman sisällön osalta meidän olisi määriteltävä todelliset, konkreettisiin lukuihin perustuvat suuntaviivat. Niiden olisi erityisesti koskettava kaikkia niitä laajoja ihmisryhmiä kuten pitkäaikaistyöttömiä ja nuoria, jotka ovat joutuneet kärsimään työllisyyspolitiikassa tekemistämme virheistä. Myös koulutuspolitiikan suuntaviivat olisi määriteltävä, sillä komission asiakirjoja tutkimalla olemme voineet todeta, että nykyään ainoastaan joka kymmenes työtön hyötyy koulutukseen tai työelämään palaamiseen liittyvistä toimenpiteistä. Tämän luvun mainitessani haluan todeta, että näiden lukujen olisi oltava paljon suurempia. On olemassa muitakin suuntaviivoja, joiden olisi oltava riittävän konkreettisia, vaikka niitä ei voidakaan määrällisesti täsmentää. Ne liittyvät arvonlisäveroon, jota Van Velzen nimitti " sosiaaliseksi arvonlisäveroksi" .
Haluaisin lisätä, että myös muiden veropolitiikkaan kuuluvien kysymysten olisi oltava osa tätä kokonaisuutta. Nämä konkreettiset, ei-kvantitatiiviset suuntaviivat olisi määriteltävä sellaisissa asioissa kuin Euroopan työllisyysprosentti ja työssäkäyvien osuus väestöstä, muiden kuin työn palkkakustannusten mahdollinen alentaminen sekä pienten ja keskisuurten yritysten yleiskuluihin liittyvät ongelmat, joihin komissio on täysin perustellusti halunnut meidän kiinnittävän huomiota. Olen sitä mieltä, että näiden ei-kvantitatiivisten mutta konkreettisten suuntaviivojen olisi kohdistuttava myös kysymyksiin työajan muutoksista ja oltava tarpeeksi joustavia, jotta kansallisen politiikan ja suhdannepolitiikan välille löytyisi yhteys yhteisen eurooppalaisen lähestymistavan kehittämiseksi työajan lyhentämistä koskevassa kysymyksessä. Myös ylitöitä ja niiden vastustamista koskevassa kysymyksessä olisi löydettävä yhteiset konkreettiset suuntaviivat.
Olen sitä mieltä, että kaikissa näissä kysymyksissä ei riitä, että ainoastaan todetaan muiden kuin työn palkkakustannusten alentamisen, pienten ja keskisuurten yritysten yleiskustannusten tai palkkatyötä hiertävän verotuksen alentamisen välttämättömyys. Kansallisten hallitusten olisi myös muutaman kuukauden kuluttua esitettävä Brysselissä kansalliset toimintaohjelmansa, kuten niitä yhteisössä kutsutaan. Emme saa antaa vain tyhjiä lupauksia, vaan meidän on esitettävä konkreettisia toimintamalleja. Soveltakaamme jokainen meille sopivia ohjelmia niiden tavoitteiden saavuttamiseksi, joista komissio täysin perustellusti mainitsikin asiakirjassaan.
Menettelytapojen toteuttaminen vaatii tietenkin seurantaa. Seuranta suoritettaisiin ensisijaisesti kansallisten toimintasuunnitelmien yhteydessä. Seurannan lisäksi olisi hyvin todennäköisesti toteutettava samankaltaista monenvälistä valvontaa, jota olemme kehittäneet talous- ja rahaliiton toteutumiseksi. Toivoisin, että joulukuussa pidettävistä Eurooppa-neuvoston kokouksista muodostuisi joka vuosi suuri työllisyystapahtuma, jossa valtionpäämiehet joutuisivat selvittämään syitä, jotka kuluneen vuoden aikana ovat johtaneet aikaisemmin asetettujen määrällisten tavoitteiden epäonnistumiseen.
Monenvälisen valvonnan yhteydessä tarkasteltaisiin lisäksi eri jäsenvaltioiden hyviksi toteamia käytäntöjä. Olen sitä mieltä, että sosiaalisen vuoropuhelun arvo Euroopassa olisi palautettava, ja toivoisin, että työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen yhteydessä neuvoston puheenjohtaja lupaisi järjestää puolivuotiskausittain kolmikantaneuvottelut työmarkkinaosapuolten, työnantajajärjestöjen ja ammattiyhdistysjärjestöjen välille.
Olen tehnyt aloitteen tapaamisen järjestämiseksi hollantilaisten ja brittiläisten kollegojeni, komission puheenjohtajan sekä työmarkkinaosapuolten välille muutamaa päivää ennen työllisyyskokousta edistääkseni korkeamman tason tapaamisten järjestämistä. Uskonkin, että taistelu työllisyyden puolesta ja työttömyyttä vastaan ei ole ainoastaan hallitusten, komission, parlamentin tai paikallisten viranomaisten asia. Työllisyyspolitiikka koskettaa yhtä paljon myös työmarkkinaosapuolia ja suhdannepolitiikan vaikuttajia.
En usko olevani huoleton optimisti eurooppalaisuuteni vuoksi kun on kyse paremmasta työllisyyspolitiikan hoidosta, mutta siitä lähtien kun olemme valmistelleet työllisyyskokousta, olemme voineet täällä parlamentissa ja monissa muissa paikoissa ympäri Eurooppaa havaita (mukaan lukien kaikkien jäsenvaltioiden pääkaupungit) ihmisten haluavan antaa lisäarvoa meidän tähänastisille ponnistuksillemme sen sijaan, että toistettaisiin vanhoja asioita. Meidän on näytettävä niille, jotka tarkkailevat tekemisiämme, että Euroopassa kaksi plus kaksi on enemmän kuin neljä.

Santer
, komission puheenjohtaja. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät edustajat. Vuosi 1997 voi olla ratkaiseva vuosi taistelussa työllisyyden puolesta.
Ensinnäkin sen vuoksi, että makrotalousstrategian tulokset kasvun osalta ovat lujittumassa, mitä ovat todistamassa syksyn taloudelliset näkymät, ja jo Maastrichtin sopimuksessa vaaditaan toiminnan yhteensovittamisen lujittamista unionin sisällä. Ratkaiseva myös sen vuoksi, että olemme kehittämässä todellista kansallisiin työmarkkinoihin sovellettavaa yhteensovittamispolitiikkaa, joka tähän saakka on ollut Euroopan unionin vähiten kehittynyt alue. Tämä kysymys tulee varmasti olemaan erityisesti työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen keskeisin aihe.
Olemme kaikki tietoisia työttömyyden torjunnan pulmallisuudesta ja monimuotoisuudesta, ja olisi hyvin yksioikoista lähestyä tätä kysymystä ainoastaan yhden tekijän perusteella. Sen vuoksi olemme jatkuvasti jo vuosien ajan puoltaneet johdonmukaisen ja yhtenäisen strategian toteuttamista. Van Velzenin loistavan mietinnön sanoma on itse asiassa juuri tämä ja kiitänkin häntä hänen työstään. Tänä vuonna palapelin palaset ovat löytymässä. On panostettava ehdotuksiin (joita on yksinkertaistettava), jotka sisältyvät valkoiseen kirjaan, eurooppalaiseen luottamussopimukseen työllisyyden edistämiseksi, makrotalousstrategiaamme ja moniin muihin aloitettuihin toimiin. Näitä toimia on toteutettava johdonmukaisesti ja se on muistettava, myös oikeana ajankohtana.
Viime lokakuun 1. päivänä komissio esitteli kansallisten työmarkkinoiden uudistusta koskevia mielipiteitään. Marraskuussa se tulee täsmentämään mielipiteitään siitä, mikä on ollut yhteisön politiikan osuus työllisyyden parantamisessa.
Kansallista työllisyyspolitiikkaa varten luotujen suuntaviivojen osalta Amsterdamissa lähtökohdaksi otettu ajatusmalli oli uusi, vaikka se perustuikin yhteisön säännöstöön. Haluaisin tältä osin sanoa muutaman sanan suosittelemastamme menettelytavasta, sillä minulla on sellainen vaikutelma, että siihen liittyy väärinkäsityksiä.
Jotkut näyttävät keskittävän kaiken huomionsa ainoastaan yhteen ehdotuksemme sisältämään kohtaan vieläpä vääristellen sitä. Esittelijä van Velzen viittasi siihen. Kyse on väitteestämme, jonka mukaan on mahdollista - siinä tapauksessa että makrotalouteen liittyvät olettamukset pitävät paikkansa ja että välttämättömät rakenteelliset toimenpiteet toteutetaan - luoda 12 miljoonaa uutta työpaikkaa viiden vuoden kuluessa.
Menetelmämme ydin ei ole tässä luvussa, vaan niissä keinoissa, joita ehdotamme tavoitteiden saavuttamiseksi. Tämän ymmärtämiseksi riittää, kun lukee tekstiämme. Minun ei sitäpaitsi tarvitse muistuttaa tämän parlamentin edessä, että ajanjaksolla 1985-1990 kahdentoista jäsenvaltion Eurooppa onnistui luomaan 10 miljoonaa uutta työpaikkaa ja että se onnistui alentamaan inflaatiota 3 prosenttia (10, 5 prosentista 7, 5 prosenttiin). Nämä haasteet ovat täten realistisia ja meidän tulee kaikin tavoin pyrkiä niiden voittamiseen.
Toinen huomio on minusta tärkeä. Komissio ehdottaa, että yhdessä hyväksytyt, kansallisia toimintasuunnitelmia koskevat suuntaviivat käännettäisiin unionin virallisille kielille. Näin voitaisiin ottaa huomioon kansallisten työmarkkinatilanteiden ominaispiirteet.
Tässä en voi olla näkemättä yhtäläisyyttä talouspolitiikkojen yhteensovittamisen kanssa talous- ja rahaliittoa luotaessa. Talous- ja rahaliitosta saadut kokemukset osoittavat, että alkuperäiset epäilyt, jotka kohdistuivat hyvien käytäntöjen vaihtoon ja valuuttojen keskinäisten vaihtoarvojen määrittämiseen, osoittautuivat turhiksi. Jatkuvasti kehittyvä vuoropuhelu ja pyrkimys saada aikaan lähentymistä myönteisten kokemusten perusteella asetettujen yhteisten tavoitteiden avulla ovat tästä todisteena. Lähentymisen toteuttamisessa onkin auttanut tarkoin perusteltujen, velvoittavien välineiden soveltaminen.
Työllisyyskysymyksen osalta tilanne ei ole sama. Kaikki osapuolet on saatava vakuuttuneiksi. On korostettava myös sitä, että kaikki työllisyysstrategiat vaativat monenlaisia toimia, joita on toteutettava oikeana ajankohtana. Tällöin on muistettava, että olemme vasta uuden tehtävän toteuttamisen alkuvaiheessa.
Eurooppa-neuvoston huippukokouksessa Luxemburgissa tullaan ilmaisemaan mielipiteitä komission esittämistä ajatuksista. Ollaanko kokouksessa valmiita noudattamaan suositustamme, jonka mukaan jokaiselle työttömälle olisi taattava mahdollisuus uuteen alkuun vuoden sisällä? Tai jokaiselle nuorelle työttömälle puolen vuoden sisällä? Ollaanko kokouksessa valmiita puolittamaan 5 vuoden aikana niiden nuorten lukumäärä, jotka päättävät koulunsa ilman mitään pätevyyttä? Suostuisivatko eri jäsenvaltiot järjestämään jatkokoulutusta 25 prosentille työttömistä, kuten kolme parhaiten onnistunutta jäsenvaltiota on onnistunut tekemään? Ovatko hallituksemme valmiita määrittämään, kuinka monen henkilön tuki on muutettava passiivisesta aktiiviseksi, kuten myös van Velzen voimakkaasti vaatii? Aiotaanko työn verotusta vihdoin keventää? Tässä valtionpäämiehille ja pääministereille muutamia kysymyksiä, joihin odotan vastauksia.
Se, kuinka työttömät arvostavat Eurooppa-neuvoston kokouksissa toistettuja julistuksia työllisyyskysymyksen ensisijaisuudesta, on riippuvainen näistä vastauksista. Meidän ei pidä missään tapauksessa vedota toissijaisuuden periaatteeseen välttääksemme keskustelua.
Ehdotuksemme hyvä puoli onkin juuri siinä, että kunnioitamme kaikilta osin jäsenvaltioiden toimivaltuuksia ja ehdotuksissamme otetaan huomioon kansalliset erityistilanteet. Vastuun ottaminen suuntaviivoista kuuluu jäsenvaltioille, jotka ovat luoneet omat linjansa.
Arvoisa puhemies, kansallisiin työmarkkinoihin liittyvät rakenteelliset uudistukset tulevat varmasti olemaan yksi keskustelumme pääaiheista Luxemburgissa, mutta se ei vielä riitä. Kuten olen useaan otteeseen muistuttanut, rakenteelliset uudistukset ovat vain osa työllisyysstrategiaamme. Tätä strategiaa ei voi toteuttaa yksinään, vaan onnistuakseen se on liitettävä neljään tavoitteeseen: terve makrotalous, sisämarkkinoiden luomien mahdollisuuksien todellinen hyödyntäminen, kunnianhimoisten työmarkkinauudistusten toteutuminen ja rakennerahastojen optimaalinen käyttö työllisyyden hyväksi.
Unionin toimet eivät ole samanlaisia kuin jäsenvaltioiden. Päinvastoin ne ovat päällekkäisiä kahdella tavalla. Joillakin aloilla unionin toimilla luodaan välttämättömät puitteet jäsenvaltioiden toimille. Näitä puitteita ovat esimerkiksi makrotalous, yhtenäismarkkinat, verotus, valtion tuet, yritysilmapiirin selkiyttäminen ja luonnon suojelu. Yksi esimerkki riittää selventämään ajatuksiani. Kuinka jäsenvaltiot voivat keventää työn verotusta, jos pääomaverotukseen liittyvä epärehellisen kilpailun riski riistää valtioilta välttämättömät verotulot?
Muilla aloilla unionin toimet täydentävät tai tukevat jäsenvaltioiden toteuttamia toimia. Tarkoitan tässä rakennerahastoja, Euroopan laajuisia verkkoja, tutkimusta, pienten ja keskisuurten yritysten rahoitusta ja tietoyhteiskuntaa. Tässä vaiheessa en mene yksityiskohtiin, varsinkin kun komissio ilmoittaa kantansa ennen Eurooppa-neuvoston työllisyyskokousta. Kokouksen ansiosta komissio voi varmentua Amsterdamin kokouksen seurannasta ja pohtia yleisemmin politiikkojemme tuloksia taistelussa työllisyyden puolesta.
Arvoisa puhemies, sanoin 17. tammikuuta 1995 pitämässäni avajaispuheessa, että Euroopalta ei puutu valttikortteja, vaan strategia, jolla niitä hyödynnettäisiin. Minulla on tunne, että nyt meillä on vihdoin mahdollisuus kehittää tällainen strategia ja siirtyä sanoista tekoihin. Osittain talous- ja rahaliiton tuomien mahdollisuuksien myötä löytynyt uuden kasvun mahdollisuus on käytettävä hyväksi välttämättömien uudistusten omaksumiseksi. Yhtenäisiä ja johdonmukaisia toimia, jotka vaativat kaikkien osapuolten osallistumisen kunkin toimivaltuuksien mukaisesti, ollaan parhaillaan kehittämässä. Näillä toimilla saavutetaan tuloksia, vaikka se ei miellyttäisikään niitä, joiden arvostelu tulee liian myöhään.
Vakuutan, että Euroopan yhdentymisessä ollaan saavuttamassa tasapaino Euroopan todellisten ongelmien hyväksi.

Hughes
Arvoisa puhemies, Amsterdamin neuvottelujen ja työllisyyttä koskevan uuden luvun jälkeen ja työllisyyshuippukokouksen järjestämistä koskevan päätöksen jälkeen herra Jean-Claude Juncker heitti kaikille jäsenvaltioille ja meidän instituutioillemme haasteen, että sellainen huippukokous olisi hyödyllinen vain, jos se johtaisi konkreettiseen ja elinvoimaiseen kehitykseen. Herra Wim van Velzeniä on onniteltava siitä, että hän on vastannut parlamentin puolesta tuohon haasteeseen erinomaisella mietinnöllään.
Yhtä lailla komissiota tulee onnitella sen antamista suuntaviivoista. Sen luonnostelemat suuntaviivat neljästä seikasta eli yrittäjyydestä, työllistävyydestä, sopeutuvuudesta ja varsinkin yhtäläisistä mahdollisuuksista osuivat aivan naulan kantaan. Nämä ovat ne asiat, joihin meidän on kiinnitettävä huomiota, jos aiomme käsitellä asianmukaisesti niitä kaikki muutoksia, joita yhteiskunnissamme täytyy tehdä.
Amsterdamin neuvottelujen tuloksista voidaan olla kahta eri mieltä. Joko meidän johtajamme toteuttivat aitoa toivettaan palauttaa perustamissopimus tasapainoon toisaalta lähentymisen ja rahaliiton ja toisaalta työttömyyden välillä - he toimivat joko rehellisesti antaen perustamissopimukselle kaikkia Euroopan kansalaisia koskevan merkityksen tai kyynisesti teeskennellen; he sisällyttivät työllisyyttä koskevan luvun, jolle heillä ei ollut aikomustakaan antaa todellista merkitystä tai todellista vaikutusta. Jos jälkimmäinen vaihtoehto pitää paikkansa, minun selvä mielipiteeni on, että kansalaiset ja äänestäjät näkevät kansanäänestyksissä tämän teeskentelyn lävitse.
On myös selvää, että me parlamentin tällä puolella emme osallistu tällaisen teeskentelyn markkinointiin. Testi siitä, mikä näkökanta on kyseessä - aito sitoutuminen tai kyyninen teeskentely - on työllisyyttä käsittelevä huippukokous. Jos siinä ei päästä aikaisempaa loputonta ympäripyöreää retoriikkaa pidemmälle, jos se ei johda konkreettisiin toimiin tai takeisiin kansalaisille, se tuomitaan ja ansaitseekin tulla tuomituksi epäonnistuneeksi. Se ei unohdu hiljaisuudessa. Se olisi epäonnistuminen, joka saattaisi estää Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen.
Samanaikaisesti meidän on hyväksyttävä se, että ylimääräinen työllisyyshuippukokous on uuden kehityksen alku eikä sen loppu. Me emme voi odottaa, että kaikki tarvittavat uudet menetelmät ja menettelyt antavat merkitystä työllisyyttä koskevalle luvulle ja että työllistämistä koskevat suuntaviivat ja suositusmenettelyt toteutuvat sormia napsauttamalla. Meidän ei pitäisi kasata kaikki odotuksiamme näistä uusista menettelyistä tähän yhteen huippukokoukseen, vaan meidän on nähtävä se selkeänä merkkinä siitä, että näille menettelyille annetaan oikeaa sisältöä ja merkitystä kansalaisiamme varten. Tähän kuuluu vähintään yhdestä konkreettisesta toimesta tai lupauksesta sopiminen. Suurin osa hallituksista tunnustaa nyt tämän. Toivon, että ne hallitukset, jotka eivät vielä ole tätä tunnustaneet, tekevät niin marraskuun 20. päivään mennessä.
Viime viikkojen neuvottelujen perusteella katson, että on neljä avaintoimea tai -lupausta, joista johtajiemme tulisi voida sopia huippukokouksessa: ensiksi lupaus siitä, että kukaan ei ajaudu yli kahdentoista kuukauden työttömyyteen ilman, että siihen puututaan jollain tapaa: työhön sijoittamisella, antamalla koulutusta tai uudelleenkoulutusta, antamalla jatkokoulutusta tai jollain muulla tapaa jäsenvaltiotasolla tehtyjen päätöksien mukaisesti; toiseksi lupaus siitä, että ketään alle 25-vuotiasta nuorta ei luokitella työttömäksi vaan pikemmin henkilöksi, joka osallistuu koulutukseen, uudelleenkoulutukseen, työhön sijoittamiseen tai jatkokoulutukseen tai korkeakoulutukseen; kolmanneksi päätös siitä, että työvaltaisten palvelujen sosiaaliset arvonlisäverot lasketaan alimmalle mahdolliselle tasolle; neljänneksi päätös asettaa normi, joka perustuu kolmen parhaan jäsenvaltion aktiivisen väestön ja inaktiiviseen väestön väliseen suhteeseen.
Nämä ovat mielestäni ne keskeiset tavat, joilla meidän pitäisi mitata huippukokouksen onnistumista tai epäonnistumista. Toivon, että johtajamme vastaavat tähän haasteeseen.

Pronk
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijää siitä työstä, mitä hän on mietintönsä eteen tehnyt, ja ennen kaikkea siitä, että hän onnistui pitämään mietintönsä lyhyenä. Mielestäni se on melkoinen saavutus tässä parlamentissa. Tarkistusten määrän perusteella minusta tuntuu kuitenkin siltä, että jotkut haluavat vielä pitkittää asiaa. Meistä on yleensäkin hyvä, että tämä mietintö on lyhyt.
Amsterdamin sopimus on allekirjoitettu. Kuten tiedämme, tässä sopimuksessa on luku " Työllisyys" . Toistan vielä: tämä luku mahdollistaa ohjesääntöjen laatimisen, jotka jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon työllisyyspolitiikassaan - 109 Q artikla, 2 kohta. Sen lisäksi neuvosto voi ottaa käyttöönsä stimulointitoimenpiteitä ja edistää innovatiivisia lähestymistapoja hyödyntämällä kokeiluhankkeita - 109 R artikla.
Tänä aamuna keskitymme tietenkin ensimmäiseen osaan. Iltapäivällä budjetin yhteydessä käsittelemme luultavasti jo jonkin verran toistakin osaa. Mutta valtionpäämiesten on kirjoitettava tämä luku loppuun. Tarkoitan lukua kokonaisuudessaan, mutta vain tätä lukua. Joskus vaikuttaa siltä, että asia nähdään toisin.
Neuvoston puheenjohtaja herra Juncker on tehnyt parhaansa ja - oikeammin sanottuna - tekee yhä parhaansa saadakseen jäsenvaltiot samoille linjoille Luxemburgin huippukokousta varten. Asia on erittäin tärkeä. Herra Juncker on tehnyt parhaansa lähentääkseen parlamentin, neuvoston ja komission päämääriä. Sekin on mielestäni varsin ainutlaatuista. Useimmiten nämä kolme toimielintämme kulkevat omia teitään ja yrittävät vasta lopuksi koordinoida jotakin. Näin ei ole käynyt tässä. Tässä asiassa nämä kolme toimielintä ovat toimineet melko läheisessä yhteistyössä alusta asti.
Luullakseni haluamme kaikki tehdä Luxemburgin huippukokouksesta suuren menestyksen. Nyt on syytä luoda toimenpiteitä, jotka todellakin aikaansaavat jotain Euroopan 18 miljoonan työttömän työllistämiseksi, huolimatta maiden välisistä eroista ja jäsenvaltioiden erilaisista oloista. Tietenkin on muistettava, ettei ilman hyvin toimivaa taloutta voi tulla lisää työpaikkoja. Mutta, kuten olemme nähneet, hyvä talouskaan ei aina merkitse sitä, että työllisyys on täysin kunnossa. Siitäkin tässä huippukokouksessa on kyse.
Luxemburgin huippukokouksesta on tultava jotain talous- ja rahaliiton kaltaista. Se on myös kokouksen tarkoitus. Siksi meidän on laadittava kriteereitä. Kriteereiden tulee olla mitattavia, jotta maiden ja myöhemmin luullakseni myös alueiden suorituksia voidaan arvioida. Mietinnössä mainitaan joitakin näistä kriteereistä. On säädettävä normi, joka kuvaa työttömien ja työssäkäyvien suhdetta kolmessa parhaiten suoriutuvassa jäsenvaltiossa. Normi kannustaa maita tekemään parhaansa. Asiaan kuuluu myös maailmanmarkkinoiden ongelma. Asia on aina tärkeä, koska mukaan otetaan kolme parhaiten suoriutunutta maata. Lisäksi jäsenvaltioita on tietenkin myös kannustettava oppimaan toistensa hyvistä ja huonoista käytännöistä. Tätä voitaisiin tehdä paljon enemmän kuin tällä hetkellä tehdään.
Itse kriteerien suhteen PPE on suurin piirtein samaa mieltä Van Velzenin mietinnön kanssa. Siinä on kuitenkin joitain kohtia, joihin PPE ei ole vielä täysin tyytyväinen. Näitä ovat ensinnäkin kriteerien ja vuosimäärän välinen tiukka suhde. On erittäin vaikeaa määrätä, mihin mennessä työttömyysasteen on laskettava seitsemään prosenttiin. Asiaa on parasta tarkastella vuosittain uudelleen.
Toiseksi mielestäni ei ole myöskään järkevää määrittää kovin tarkasti, miten paljon rahaa on käytettävä koulutukseen. Kyse on siitä, että koulutukseen suunnattuja ponnistuksia on lisättävä valtavasti.
Kolmanneksi meidän on tarkasteltava alv-maksuja käsittelevän asian muotoilua. Olemme samaa mieltä neuvoston puheenjohtajan kanssa siitä, että asiaa on tarkasteltava kiireellisesti. Meidän on kuitenkin vielä tutkittava sitä, onko nykyinen järjestely paras mahdollinen.
Viimeisenä kohtana haluan mainita rakennerahastot. Emme usko, että on järkevää puhua luvusta 50 %. Ja aivan lopuksi toivotamme valtionpäämiehille paljon menestystä huippukokouksessa, sillä se on ainoa vastaus, jonka yhteisö voi antaa niille 18 miljoonalle henkilölle, jotka ovat yhä työttömiä Euroopan hyvinvoinnista huolimatta.

Hermange
Arvoisa puhemies, meidän on todettava se tosiasia, että Euroopassa on tällä hetkellä yli 18 miljoonaa työtöntä, joista viisi miljoonaa on alle 25-vuotiaita, ja kuten komission puheenjohtaja Santer hiljattain muistutti, pitkäaikaistyöttömien osuus on yli puolet.
Näin ollen on syytä osoittaa inhimillisyyttä ja antaa jokaiselle työttömälle uusi mahdollisuus työpaikan löytymiseksi kasvavassa yhteiskunnassa, mikä on meille tärkeää, jos haluamme välttyä työttömyyden aiheuttamilta vahingoilta. Kansalaiset odottavatkin konkreettisia, toteuttamiskelpoisia toimenpiteitä, jotka mahdollistaisivat uusien työpaikkojen syntymisen.
Olemme täysin tietoisia siitä, että Amsterdamin sopimuksella pyritään saamaan aikaan yhteiskunnallista parannusta erityisesti yhteiskunnallisen syrjäytymisen torjunnassa, mutta työllisyyden osalta on tunnustettava, että oikeuskysymyksissä saavutetut tulokset eivät ole riittävän konkreettisia. Sen vuoksi 20. ja 21. päivänä marraskuuta pidettävä Eurooppa-neuvoston työllisyyskokous herättää kansalaisissa aivan oikeutetusti toiveita, sillä arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, he odottavat tältä kokoukselta todellisia aloitteita ja meidän on tällöin toimittava parhaan tahtomme mukaisesti.
Tässä ilmapiirissä keskustelemme tällä hetkellä tärkeästä mietinnöstä, jonka sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunta on laatinut puheenjohtajansa ja esittelijänsä johdolla. Mihin konkreettisiin toimiin siis olisi ryhdyttävä? Ryhmämme luovutti minun välitykselläni mielestämme erittäin tärkeän tarkistusehdotuksen. Pyydämme näet, että saisimme käyttää ennakkoon Euroopan investointipankin hiili- ja teräsyhteisölle myöntämän ylimääräisen lahjoituksen ylijäämän, jolla pyrittäisiin edistämään uusia työpaikkoja synnyttäviä hankkeita pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi. Tähän olisi mahdollista varata 50 miljoonaa ecua. Olemme sitä mieltä, että ei-byrokraattisilla menettelytavoilla ja rahastojen avoimemmalla hoidolla, mikä tarkoittaisi varojen myöntämistä suoraan Euroopan investointipankille, olisi se etu, että niillä edistettäisiin yrittäjyyttä ja innovaatioiden syntymistä, jolloin luotaisiin perusta todelliselle tuelle, jolla pyritään luomaan kestäviä työpaikkoja pienissä ja keskisuurissa yrityksissä.
Tässä yhteydessä haluan kiittää esittelijää hänen tuestaan, sillä uskoakseni on tärkeää, että tuemme yhdessä tätä työllisyyden hyväksi esitettyä rakentavaa ehdotusta.
Toinen tärkeä aloite on, että edistettäisiin työn uudelleenjärjestelyn kehittämistä. Haluaisin tehdä muutamia huomioita siitä, mitä tähän liittyvässä mietinnössä on todettu. Mietinnössä osoitettiin, että tähän uudelleenjärjestelyyn olisi liitettävä työajan järjestelmällinen lyhentäminen. Olen todella peloissani siitä, että ilmaisu " työajan lyhentäminen" on muodissa joissakin Euroopan maissa ja että loppujen lopuksi, ei aivan heti mutta lopulta tämä toimenpide osoittautuu ristiriitaiseksi ja yhteiskunnalle epäedulliseksi, jos sen soveltamisesta tehdään pakollinen kaikissa yrityksissä. Pelkään myös, että työajan automaattinen lyhentäminen lisäisi ylitöiden tekemistä tai jopa työntekoa pimeästi, taikka koneellistumista.
Sen sijaan että järjestelmällisesti puoltaisimme työajan lyhentämistä, eurooppalaisten yritysten kilpailukykyä ajatellen minusta olisi parempi, että harkitsisimme työajan uudelleenjärjestelyä joustavalla ja harkitulla tavalla niin, että se voitaisiin mukauttaa yrityksen ja sen ympäristön taloudelliseen tilanteeseen ja inhimillisiin voimavaroihin sopivaksi.
Tässä ilmapiirissä ryhmämme esitteli joitakin tarkistuksia van Velzenin mietintöön.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, olen erittäin iloinen siitä, että neuvoston puheenjohtaja on läsnä täällä, mutta silti minun on sanottava, että Euroopan unioni on Essenin huippukokouksen ensimmäisistä työllisyyssopimuksista lähtien vain soutanut ja huovannut yhdestä työllisyysehdotuksesta toiseen. Suunnitelmien sisältö on pysynyt jatkuvasti samana. Myös komission ehdotus on samojen siirtojen toistamista. Mikä nyt sitten on toisin? Erona on se, että meillä on nyt Amsterdamin sopimus, ja sen seurauksena Luxemburgin huippukokous.
Neuvoston puheenjohtaja Juncker on juuri antanut meille toivoa. Mutta kuitenkin, puolueen lohkoni odotti täynnä toiveita edellistä sosiaaliministerien neuvoston kokousta, sekä konkreettisia lyhyen tähtäimen ehdotuksia että uuden pitkän tähtäimen politiikan kehittämistä. Delorsin valkoisen kirjan " Kasvu, kilpailukyky ja työllisyys" jälkeen ei ole ilmaantunut yhtään uutta ajatusta, saati että jo olemassa olevia ehdotuksia olisi kollektiivisesti alettu toteuttaa.
On tyypillistä, että eurooppalaista yhtiömuotoa koskeva asiakirja on taas jumiutunut paikoilleen. Asia on jo ennestään tuttu: eurooppalainen yhtiömuoto lisää huomattavasti rajat ylittävää yritystoimintaa Euroopassa ja pienentää juridisia kustannuksia huomattavasti. Kuitenkin tietyt jäsenvaltiot pysyvät itsepintaisesti tutuissa ja turvallisissa lähtökohdissaan ja ovat siten olleet jo kolmekymmentä vuotta päätöksenteon esteenä.
Myös parlamentissa yritämme kaikki päästä yhteisymmärrykseen, minkä vuoksi uudistukselliset ideat jäävät huomiotta. Poliittista keskustelua tulisi käydä mielipide-eroistamme eikä siitä, mikä meille on yhteistä. Mutta voidakseen antaa Euroopan unionin neuvostolle työntöapua Van Velsenin mietintö ja sen tarkistukset keskittyvät etsimään konsensusta, niin parlamentissa kuin parlamentin ja komission välillä. Tietenkin osallistumme siihen kaikki, sillä kaikkien meidän mielestä työttömyyden vähentäminen Euroopassa on äärimmäisen tärkeää. Kuitenkin, arvoisa puhemies, toivoisin mieluummin oikeaa poliittista keskustelua asiassa.
Nähdäkseni Euroopan on pitemmällä tähtäimellä mahdotonta välttyä muodostamasta verotusjärjestelmää, joka ei verottaisi työtä ja joka menisi pitemmälle kuin jo tunnetut ympäristö- ja energiaverot. Yritysten sisäistä tehokkuutta edistetään nykyisin lähes pelkästään työtä karsimalla. Euroopan unionissa on suuri paine työn ja yritysten verottamiseen, monissa maissa veroprosentti on yli 50 %. Monissa koko unionia koskevissa ehdotuksissa puhutaan verotuksen painopisteen siirtämisestä työstä pääomaan. Kukaan ei kuitenkaan uskalla luoda perustaa pääomaverotukselle, vaan yleensä juututaan omaisuusverotukseen, joka on talouselämän globalisoitumisen takia yhä vaikeammin toteutettavissa.
Herra Juncker on kuitenkin antanut minulle toivoa kartoittamalla tätäkin asiaa ja sanomalla, että meidän olisi tehtävä jotain näille asiakirjoille. Muut uudistukselliset ideat, kuten uudet eläkejärjestelmät, riittävästä infrastruktuurista ja hyvistä tavaroiden ja palvelujen markkinoista sekä innovaatioista johtuva kasvu ja dynamiikka ovat kaikki asioita, joihin on tartuttava kunnolla sekä lyhyellä että pitkällä tähtäimellä, jos aiomme saada tämän työllisyyshuippukokouksen onnistumaan. Siihen tarvitaan sisua. Jäsenvaltioiden sisua, parlamentin sisua ja komission sisua. Sitä toivotan teille.

Moreau
Arvoisa puhemies, Ranskan hallituksen pyynnöstä järjestettävässä Eurooppaneuvoston ylimääräisessä huippukokouksessa ovat keskeisellä sijalla työllisyys sekä Euroopan yhdentymisen sosiaalinen ulottuvuus, jota ei tähän päivään mennessä ole vielä käsitelty. Kun otetaan huomioon, että työttömiä on tällä hetkellä lähes 20 miljoonaa ja köyhiä 50 miljoonaa, voidaan todeta, että politiikassa työllisyyskysymys on unohdettu täysin, mikä on horjuttanut miljoonien kansalaistemme, erityisesti nuorten elämää. Valitettavasti komissio ei osoita poliittista tahtoa suuntaviivojensa muuttamiseksi. Houkuttelevia tavoitteita on kyllä asetettu. Kaikki ovat varmasti samaa mieltä tavoitteista luoda 12 miljoonaa uutta työpaikkaa tai alentaa työttömyysprosentti seitsemään taikka puolittaa nuorisotyöttömyys vuoteen 2002 mennessä. Mutta mitä keinoja on ehdotettu?
Komissio perustaa ehdotuksensa kilpailukyvyn korostamiseen painottamalla joustavuutta, joka liitetään soveltuvuuden ja toimivuuden käsitteisiin, jotka, haluan korostaa, eivät vähääkään liity jokaisen kansalaisen perusoikeuksiin tehdä työtä, josta maksetaan kunnolla ja joka on sovitettavissa perhe-elämän kanssa. Komissio kiinnittää edelleen huomiota ainoastaan työn kustannuksiin, joita on alennettava hinnalla millä hyvänsä, mutta työ ei merkitse kustannuksia vaan elämän rikkautta.
Van Velzenin mietinnössä pysytään uskollisena komission tavoitteille ja niihin sisältyvälle lähtökohdalle, joka on talous- ja rahaliitto pakotteineen. On totta, että vaikka van Velzenin mietinnössä käsitellään työttömyyttä, siinä ei sanallakaan mainita työajan lyhentämistä, vaikka kaksi Euroopan unioniin kuuluvan maan hallitusta on juuri päättänyt siirtyä 35-tuntiseen työviikkoon seuraavien lähivuosien aikana. Tämä 35-tuntinen työviikko ei ole mikään muotioikku, hyvä Hermange, vaan yhteiskunnallisesti merkittävä tavoite työpaikkojen luomiseksi ja elämänlaadun parantamiseksi.
Ryhmämme arvostaakin Ranskan ja Italian hallitusten päätöstä ryhtyä näihin uudistuksiin luopuen näin politiikasta, jota ne ovat tähän saakka noudattaneet. " Ajatus 35-tuntisesta työviikosta leviää ympäri Eurooppaa" , El Pais-lehti otsikoi hiljattain. Talous- ja sosiaalikomitean pääsihteeri ei erehtynyt julistaessaan, että suuntaviivoihin, joista Luxemburgissa tullaan päättämään, on sisällytettävä selvästi työajan uudelleenjärjestelyyn ja lyhentämiseen liittyvät mahdollisuudet, jotka ovat etusijalla taistelussa työttömyyttä vastaan.
Yleisesti ottaen ryhmämme on sitä mieltä, että haaste työllisyyden parantamiseksi on otettava vastaan, jotta ei vaarannettaisi sosiaalisen koheesion toteutumista yhteiskunnassamme. Tähän on olemassa keinoja. Pörssin kautta on hävinnyt huomattavia pääomia, valtion varoja on hyödynnetty huonosti, velkaantuminen ja verotus hiertävät työllisyyden kohenemista ja sijoitustoimintaa. Näihin asioihin on tultava muutoksia ostovoiman kasvattamiseksi, teollisuuspolitiikan käynnistämiseksi, laaja-alaisen koulutuksen kehittämiseksi, työajan lyhentämiseksi sekä julkisen alan kehittämiseksi ja uudistamiseksi. Ryhmämme haluaa olla mukana tässä työssä yhdessä yhteiskunnallisten järjestöjen ja ammattiyhdistysten kanssa ja toimia siten, että Luxemburgin huippukokouksessa saataisiin aikaan poliittisia tekoja eikä ainoastaan...
(Puhemies keskeytti puhujan)

Wolf
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Euroopan massatyöttömyyden piilevä skandaali on jälleen kerran muuttumassa avoimeksi, akuutiksi skandaaliksi. Vieläkään ei ole selvää, onko Luxemburgin huippukokous PR-tapahtuma vai avaako se tosissaan oven Euroopan politiikan suunnanmuutokselle. Siksi, rakkaat GUE-ryhmän kollegat, meidän on pakko käsitellä täällä pienimmät yhteiset tekijät. Se meidän kuitenkin on myös syytä tehdä vakavasti.
Kiireellisyys ei todellakaan johdu siitä, että työllisyys on poikkeus vaan työllisyyskehitys on oire väärästä politiikasta, yksipuolisesta tarjonnanedistämispolitiikasta, joka 10 vuoden jälkeen on selvästi näyttänyt tuloksensa. Tämän politiikan täytyy loppua.
Meillä on selvä vaihtoehto. Joko tapahtuu ei vain ensisijaisesti makroekonominen vaan uuteen sosiaalis-ekologiseen kehitysmalliin suuntautuva talouspolitiikan kurssinmuutos, tai Euroopan hallitusten on kuunneltava syytöksiä, että euro otetaan käyttöön työttömien kustannuksella. Sen vuoksi ei saada järjestää mitään alibirunoutta, sääntöjen purkamista, joustamista ja pakonomaista, ilman tulevaisuudennäkymiä olevaa työtä käsittelevää huippukokousta.
Yritys soveltaa Maastrichtin metodia työllisyyspolitiikkaan ja ne erittäin älykkäät ehdotukset, joita herra Junckerin ja myös komission taholta on tehty, eivät suinkaan ole yksinkertaisesti jatkoa sille, mitä tähän saakka on tehty. On olemassa mahdollisuus, että tällä tavoin avataan ovi, jonka läpi eurooppalainen jäsenvaltioiden enemmistö myöhemmin voi määrätietoisesti kulkea. Vihjaan, että voimasuhteet ensi vuonna toivottavasti muuttuvat senkin johdosta, että Bonnissakin on puna-vihreä hallitus.
Euroopan työllisyyspolitiikassa meidän on monella tasolla tehtävä uusi aloitus. Tarvitsemme työllisyyteen tähtäävän policy mixin , jonka on sisällettävä sosiaalinen dialogi ja koulutus ja sivistys. Meidän on ymmärrettävä, että teollisuuspolitiikan uudistaminen tuo työtä. Tarvitsemme todellakin työn jakoa, uudelleenorganisointia, mutta myös työajan lyhennystä. Ranska ja Italia ovat tässä antaneet esimerkin ja antavat syytä toivoon. Tarvitsemme yksityistalouden ja klassisen julkisen sektorin väliin kolmannen sektorin, joka organisoi julkisesti vastattua työllisyyttä tavalla, joka mahdollistaa jälleen poistamaan sosiaalisen syrjinnän, joka on yli 10 vuotta kestäneen uusliberaalin politiikan tulos.
Tulemme yhtenäistämään ja viimeistelemään ehdotuksemme vihreiden huippukokouksessa marraskuun alussa. Olen yhtä mieltä herra van Velzenin kanssa siitä, että tämä ei ole ensisijaisesti rahakysymys, vaikka sitä ei luonnollisestikaan voida rahoittaa käteiskassasta. Me tarvitsemme instrumentit nyt, tarvitsemme selvän käsityksen siitä, mihin toimiin meidän on ryhdyttävä. Siinä tapauksessa tulee liittohallitus, joka tätä nykyä on linnoittautunut jarrukoppiin, avaamaan tien välttämättömälle suunnanmuutokselle.
Ei ole kyse vain siitä, että valtit saadaan vaikuttamaan strategisesti edullisilta, arvoisa komission puheenjohtaja, se ei riitä! Meidän on vihdoinkin sekoitettava kortit uudelleen.

Sainjon
Arvoisa puhemies, haluan kiittää Van Velzeniä hänen erinomaisesta työstään. Olen pahoillani ainoastaan siitä, että mietintö itse asiassa saattaa umpikujaan työajan lyhentämistä koskevan kysymyksen. Minun mielestäni ei tarvitse pelätä sitä, etteikö työajan lyhentämistä voitaisi nähdä yhtenä keinona muiden joukossa taistelussa työttömyyttä vastaan Euroopassa.
Minun käsitykseni mukaan työajan lyhentämisessä ei ole ollenkaan kysymys siitä, että vaadittaisiin ehdottomia toimenpiteitä 35 tunnin sisällyttämiseksi perinteiseen työviikkoon, vaan siinä on otettava huomioon myös historiallinen tausta. Työajan lyhentäminen voi synnyttää satoja tuhansia työpaikkoja Euroopassa sillä edellytyksellä, että se liitetään kokonaisvaltaisesti todelliseen työn uudelleenjärjestelyyn, jonka toteuttamista - miksipä ei - tarkistettaisiin joka vuosi ja jossa innovaatio- ja koulutuspolitiikkaa olisi tarkoitus elvyttää.
Komissio onkin jo korostanut tämänsuuntaisen politiikan tärkeyttä. On osoittautunut, että erityisesti talouskasvuun ja työttömyyden laskuun Yhdysvalloissa ovat osaltaan vaikuttaneet teknologian innovaatiot. Miksi ei voitaisi ajatella sellaisen yhteisen eurooppalaisen suunnitelman laatimista, jonka tarkoitus olisi kartoittaa kaikki teollisuudessa sovellettavan teknologian kehittämiseen pyrkivät ohjelmat? Mieleeni tulee esimerkiksi BRITE EURAM-ohjelma sekä ACTS: in (kehittyneitä viestintäteknologioita ja -palveluja koskeva tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen erityisohjelma) yhteydessä kehitettävät viestintäteknologiat. Tällöin on erittäin tärkeää, että eurooppalaisilla pienillä ja keskisuurilla yrityksillä olisi paremmat internetyhteydet. Mielestäni on myös olennaista, että EUREKA-ohjelman myötä näissä ohjelmissa pyrittäisiin yhteensovittamisen toteutumiseen.
Meidän ei pidä kuitenkaan luoda harhakuvitelmia. Euroopan investointipankin myöntämien varojen (jotka meille on ilmoitettu) merkitys ei tässä suhteessa ole kovinkaan suuri. Pienillä ja keskisuurilla yrityksillä Euroopassa on usein vaikeuksia, kun ne eivät voi saada pankkilainaa. Miksi sitten EUREKA-ohjelma toimii niin hyvin? Ensinnäkin sen vuoksi, että se on lähellä kenttää ja yritysjohtajia, mutta erityisesti myös sen vuoksi, että se on teknologisesti korkeatasoinen, mikä helpottaa joidenkin yritysten luoton saantia. Miksi ei voitaisi ajatella, että myös Euroopan investointipankille myönnettäisiin tällainen " laatumerkki" yritysten pankkilainojen varmistamiseksi?
Ehdotus, jonka mukaan puolitoista vuotta työttömänä olleille nuorille olisi osoitettava työpaikka, on mielestäni loistava. Olen sitä mieltä, että vähäosaisten nuorten hyväksi on välttämätöntä ryhtyä todellisiin toimenpiteisiin heidän pelastamisekseen toivottomasta tilanteesta, johon jotkut ovat joutuneet. Voitaisiin esimerkiksi laatia ohjelmia, joiden tarkoituksena olisi palauttaa nämä nuoret arkipäivään ja helpottaa heidän tilannettaan. Tässä ohjelmassa tietoteknologioiden soveltamisen oppiminen olisi liitettävä osaksi vieraiden kielten oppimista esimerkiksi LINGUAja LEONARDO-ohjelmien avulla.
Tanskalainen henkilökunnan kierrättämistä koskeva politiikka on osoittanut hyväksi. Ottakaamme siitä esimerkkiä. Vanhempainlomalle tai kouluttautumista varten virkavapaalle lähtevät työntekijät korvataan pitkäaikaistyöttömillä (usein erityisesti yli 50-vuotiailla), joita koulutetaan yrityksissä. Ottakaamme tämä haaste vastaan lähtökohtana tavoite numero neljä ja ADAPT-työllisyysaloite.
Eurooppalaiset odottavat paljon unionin jäsenvaltioilta. He ovat väsyneitä puheisiin. Noin 20 miljoonaa työtöntä ja 50 miljoonaa epävarmassa tilanteessa elävää ihmistä odottaa konkreettisia toimia. Luxemburgin huippukokouksen lähestyessä ehdotuksia on muotoiltu hyvään suuntaan. Toivo paremmasta on olemassa, joten vahvistakaamme sitä. Poliittisessa vastuussa olevien henkilöiden ensisijainen tehtävä on antaa Euroopan kansalaisille mahdollisuus työntekoon. Meidän kaikkien velvollisuus on tehdä kaikkemme tämän taloudellisen ja sosiaalisen epäkohdan poistamiseksi. Se on myös keino palauttaa miljoonien eurooppalaisten usko tulevaisuuteen.

Lis Jensen
Arvoisa puhemies, ymmärrän hyvin, että Euroopan unionilla on tarve saada aikaan tuloksia ylimääräisessä työllisyyshuippukokouksessa. Siinähän työttömät ovat tarkastelun kohteena. Yhtenä kysymyksenä voidaan pitää sitä, onko ylipäätään realistista odottaa tuloksia ja osittain juuri tämän vuoksi ovat muutamat EU-komission jäsenet ryhtyneet kutsumaan huippukokousta eräänlaiseksi opintopiiriksi. Amsterdamin sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen ei kauniista lupauksista ole ollut puutetta. Sellaiseksi koen tilanteen myös Tanskassa käydyssä keskustelussa, jossa mm. Tanskan pääministeri on sitä mieltä, että raja-aitoja on siirretty, jotta uuteen sopimukseen saataisiin mukaan työllisyyttä käsittelevä luku. Eräs tärkeä seuraus tästä on se, että maita velvoitetaan alistamaan kaikki politiikan muodot osaksi EU-tason vakauttamiseen suuntautuvaa talouspolitiikkaa. Tämä koskee sosiaali- ja työmarkkinapolitiikkaa ja työllisyyspolitiikkaa. Itseltään voi kuitenkin osuvasti kysyä seuraavan kysymyksen: tuleeko tämä ylipäätään hyödyttämään työllisyyttä? Minusta vastaus on selvästi kielteinen. Tunnettu asiahan on, että juuri tällainen talouspolitiikka ja EMUn läpivieminen aiheuttaa työttömyyden kasvua, eikä vähiten julkisella sektorilla. Aikaisemmasta Ken Coatesin laatimasta työllisyysmietinnön laskelmasta näkyy, että mikäli EMU toteutetaan aikataulun mukaisesti, lisääntyy Euroopan unionin työttömien määrä 2, 1 miljoonalla. Tämä näkökohta puuttuu van Velzenin mietinnöstä.
Kaipaan kyseistä näkökohtaa myös tänään käymäämme keskusteluun. Kun komission puheenjohtaja Jacques Santer sanoo, että kuluvan vuoden aikana on luotu monia uusia työpaikkoja, on mielestäni siihen lisättävä, että nämä työpaikat ovat ennen kaikkea osa-aikaisia. Niitäkö työttömät ylipäätään haluavat? Näin ei ole ainakaan siellä, mistä minä tulen. Suuri osa tanskalaisista ammattijärjestöistä haluaa nimittäin etääntyä selkeästi niistä joustoista, joita tällä hetkellä työmarkkinoilla tehdään, suuresti Euroopan unionin avustamana.
Mietinnössä on vain hyvää sanottavaa kannasta, joka perustuu siihen, että kaikki alistetaan EU: n talouspolitiikalle ja kilpailukyvylle. Siinä ehdotetaan kuitenkin pienimmän suositeltavan työttömyysprosentin määräämistä. Mielestäni työttömyysprosentin suuruus on kuitenkin asia, joka jokaisen jäsenmaan on itse pystyttävä määräämään. Mietintö osoittaa aika selvästi, miten EU: ssa kuljetaan askel askeleelta määrättyyn suuntaan. Essenin huippukokouksesta lähtien, on eteenpäin menty taukoamatta, ja kun tämä mietintö ehdottaa yhteisiä minimituloja ja yhteisiä minimipalkkoja, niin joudutaan kaltevalle pinnalle, josta ei tämä parlamentti, komissio eikä Euroopan unionin väestö voi hyötyä.

Randzio-Plath
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Euroopan työllisyyshuippukokouksen on annettava alkusysäys, jotta Euroopan unionin poliittisesta järjestelmästä tulee hieman uskottavampi. 18 miljoonaa työtöntä voivat luopua toivosta, jos Amsterdamin sopimusta ei myös toteuteta konkreettisilla askelilla. Niin oikeita kuin komission, neuvoston puheenjohtajan ja myös esittelijän esitykset ovatkin, työmarkkinapoliittisten impulssien ja reformien lisäksi tarvitsemme ehdottomasti myös muuttuneet talouspoliittiset puitteet. Syksyä koskevasta edullisesta ennusteesta huolimatta asiassa on edelleen toimittava, sillä Euroopan unionin investointiosuus on täysin epätyydyttävä eikä auta selviytymään työttömyydestä. Tarvitsemme vähintään 1 % enemmän julkisia investointeja ja yksityisiä investointeja vähintään 1 % kotimaisesta kansantuotteesta. Toivon, että nämä voidaan yhdistää valtion ja yksityissektorin yhtiökumppanuudeksi, jotta tällä alueella saavutetaan työllistävä lisäarvo Euroopassa. Siksi on mielestäni todella tärkeätä, että työllisyyshuippukokous päättäväisesti käy käsiksi tähän alueeseen, jotta dramaattisesta työllisyyskriisistä voidaan selvitä.
Uusi suunta on käsittääkseni tarpeen myös verojen osalta, ei vain työn verorasituksen keventäminen, jotta tällä tavoin samalla myös edistettäisiin kysyntää sisämarkkinoilla.
Työllisyyden - jota ei voida edistää yksinomaan työmarkkinapoliittisilla toimenpiteillä - intressien vuoksi tarvitaan investointien bench markingin ja infrastruktuuriin kohdistuvien investointien ohella myös todistamisvelvollisuus, että julkisilla investoinneilla todella on työllistävä vaikutus. Mielestäni tämä todiste on esitettävä kerran vuodessa, sillä infrastruktuuriin kohdistuvien investointien avulla me emme ainoastaan selviydy Euroopan unionin kilpailuheikkoudesta logistiikassa, kuljetuksessa ja kommunikaatiossa, vaan luomme todella uusia työpaikkoja.
Lisäksi olen sitä mieltä, että työllistymisen vuoksi toimenpiteet, kaikki Euroopan unionin poliittiset toimenpiteet on kohdistettava työllisyyteen, ja että sen vuoksi suuntaa on voimakkaammin muutettava erityisesti teollisuuden, teknologian ja tutkimuspolitiikan aloilla suuryrityksistä suurimpaan työnantajaan, nimittäin pk-yrityksiin. Silloin voimme todella osaltamme auttaa muuttamaan suunnan passiivisesta aktiiviseen työmarkkinapolitiikkaan.

Hernández Mollar
Arvoisa puhemies, mielestäni ei ole liioiteltua sanoa, että tämä keskustelu on elintärkeä Euroopan unionin nykyisyydelle ja tulevaisuudelle.
Luxemburgissa 21. ja 22. marraskuuta pidettävällä ylimääräisellä huippukokouksella on edessään valtava vastuu, sillä sen on kyettävä uskottavasti ilmaisemaan jäsenvaltioiden huoli työttömyysongelmasta. Tarvitaan poliittisia päätöksiä, joiden avulla yhteensovittaminen on todella mahdollista, jotta voitaisiin soveltaa välittömästi niitä myönteisiä kokemuksia, joita kussakin jäsenvaltiossa on työttömyyden poistamiseksi saavutettu. Komission pitää toisaalta korostaa Euroopan unionin merkitystä ja sitä merkitystä, joka rahaliitolla on yhteisen markkina-alueen sisällä.
Talouksien lähentämisen ainoana tavoitteena on tehdä Euroopan unionista vahva ja vakaa kilpailijoihinsa nähden ja tämän vakauden myötä saada aikaan myös solidaarinen sosiaaliturvajärjestelmä, joka ei niinkään keskittyisi avustuksiin vaan pystyisi osaltaan luomaan työpaikkoja ja varmistamaan niiden säilymisen. Parlamentti tarvitsee myös tehokkaampaa yhteistyötä komission kanssa. Näinä kuukausina olemme nähneet, että on syntynyt kaksi erilaista mallia työttömyysongelman ratkaisemiseksi ja työpaikkojen luomiseksi.
Me, jotka kannatamme sitä mallia, jonka mukaan yhteiskunta on talouden ja työpaikkojen luomisen varsinainen liikkeellepaneva voima, olemme sitä mieltä, että yhteiskunnallisten ja taloudellisten tekijöiden on oltava pääosassa. Olemme myös sitä mieltä, että hallitusten on huolehdittava siitä, että luodaan sopivat taloudelliset edellytykset sille, että koulutus ja tutkimus olisivat sellaisten talouksien kulmakiviä, jotka pystyvät luomaan työpaikkoja ja taistelemaan nuorisotyöttömyyttä, syrjäytymistä ja pitkäaikaistyöttömyyttä vastaan. Toista mallia kannattavat puolestaan ne, joiden mielestä poliittisten suunnanmuutosten jälkeen valitut hallitukset voivat säädösten nojalla luoda työpaikkoja.
Yhteisiä ja määriteltäviä tavoitteita ei voi suoralta kädeltä hylätä, kuten kollega van Velzen ehdottaa. Onko jäsenvaltioilla kuitenkaan lähitulevaisuudessa siihen tarvittavia välineitä? Ovatko nykyiset sosioekonomiset indikaattorit riittävät? Onko näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavia varoja? Pitää tehdä pysyvä arviointi, mutta ei saa herättää turhaa toivoa.
Sitten on vielä suuri, tärkeä aihe eli työajan lyhentäminen. Milloin komissio aikoo esitellä siltä pyydetyt tutkimukset, jotta voidaan tehdä vertailevaa tutkimusta niistä maista, joissa sitä kokeillaan? Tämän ratkaisun soveltamisesta ei ole päästy yksimielisyyteen. On monia eri mielipiteitä. Jopa Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän sisällä on niitä, jotka eivät kannata sitä ajatusta, että hallitukset toteuttaisivat sen säädösten nojalla.
Joustaviin työaikoihin olisi päästävä työnantajien ja työntekijöiden välisten sopimusten ja heidän edustajiensa välityksellä yritys yritykseltä, sektori sektorilta, niin, ettei se vaikuttaisi kilpailukykyyn ja tuottavuuteen ja ettei työntekijöiden tuloja leikattaisi. Tätä kaikkea ei ole helppo yhdistää, mutta sitä ei tietenkään voida toteuttaa säädöksillä.

Podestà
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, monet ovatkin jo korostaneet tämän aiheen tärkeyttä. Käsittelemme parhaillaan - kuten Jacques Delors sanoi jättäessään tämän parlamentin - aihetta, joka on Euroopalle kaikkein tärkein seuraavien viidentoista vuoden aikana.
Joku onkin jo tänään käyttänyt voimakasta ilmaisua: joukkotyöttömyys, lähes kaksikymmentä miljoonaa eurooppalaista ilman pysyvää työpaikkaa. On varmasti ensisijaisen tärkeää lisätä varoja kehitykseen, mutta arvelen, että yksi tärkeimmistä näkökulmista liittyy niihin olosuhteisiin, joissa kehittämiseen myönnetyt voimavarat voivat tuottaa pysyvän tuloksen - korkeamman työllisyysasteen.
Elämme aikaa, jolloin maailman taloudet kohtaavat. Ne kohtaavat yhä enemmän tulevaisuudessa. Emme voi siis ajatellakaan lähtevämme sellaisille teille, jotka irrotettaisiin yleisestä tilanteesta.
No hyvä, tässä tilanteessa herättää vakavaa huolta kahden maan - Ranskan ja Italian - päätös lyhentää työaikaa lain voimalla, byrokraattisesti, suunnitellusti. Joku käytti tänään, taas hetki sitten, ilmaisua " arvokkaampi elämä" . Mutta, hyvät naiset ja herrat, työ ei ole arvotonta! Työ on omalla tavallaan pyhää, se ylevöittää ihmistä, ja työajan lyhentäminen lailla on jotakin käsittämätöntä. Miettikääpäs hetkinen: työtä luodaan yrityksissä, ja yritys on elävä kokonaisuus - kokonaisuus jolla on päivittäin omat, muuttuvat vaatimuksensa. Kunhan vain yhteiskunnan voimilla olisi kykyä vuoropuheluun, liittää suunnitelmaan välttämättömyydet ja tavoitteet, olisi mahdollista oikeasti vaalia työllisyyttä.
Mitä tapahtuisikaan, jos vähentäisimme lain voimalla työtuntien määrää aina 35 tuntiin asti? Kustannukset luultavasti nousisivat, syntyisi paineita mekaanistaa tuotantoa nykyistä enemmän, automatisoida lisää, suosisimme suurten ja myös pienten ja keskisuurten yritysten siirtymistä Euroopan unionin ulkopuolelle.
Meillä on Euroopassa jo konkreettisia esimerkkejä: Iso-Britannia ja Hollanti, joissa muutaman vuoden aikana työttömyysaste on laskenut joillakin prosenttiyksiköillä juuri joustavuuden ansiosta, ei vähentämällä työaikaa keskitetyn suunnittelun ja byrokratian avulla.
Koska kaikkien sydämellä luullakseni on voittaa kaikkein tärkein haaste - pysyvä työllisyys, vaurauden luominen varmistamalla samalla hyvinvointiyhteiskunta, uskon, että Euroopan on käytettävä tehokkaita keinoja tässä yleisessä tilanteessa, joka sillä on edessään.

Watson
Arvoisa rouva puhemies, meidän tänään tekemällämme päätöksellä ei ole sitovaa vaikutusta, mutta se on tärkeä tausta jäsenvaltioiden ja komission lähestymistapaan huippukokouksessa. On valitettavaa, että emme ole päässeet suurempaan yhteisymmärrykseen sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnassa: meillä on ei sen vähempää kuin 55 tarkistusta kolmelta suurelta poliittiselta ryhmältä.
Me tiedämme, että olemme palaamassa normaaliin kasvuvauhtiin, mutta tämä kasvu ei riitä työttömyyden supistamiseksi siedettävälle tasolle, ja meidän on puututtava erityisesti nuorisotyöttömyyteen ja pitkäaikaistyöttömyyteen. Me tiedämme, että meidän on saatava yhtenäismarkkinat toimimaan. Meidän on tunnustettava kansantalouksiemme riippuvuussuhde ja kansallisten politiikkojen ja varsinkin rahapolitiikan tehokkuuden rajallisuus. On ironista, että ne valtiot, jotka eivät osaa päättää yhteisestä valuutasta, ovat niitä, joilla olisi rahaliitossa suurin työllistävä vaikutus.
Meidän täytyy tarjota pääomaa ja koulutusta erityisesti pienyrityksille, ja talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta on esittelijyyteni aikana koonnut 150 miljoonaa ecua, jotta hallitukset voisivat tehdä niin. Odotan innokkaana, että saan toivottaa vaalipiiriini tervetulleeksi kolmen viikon kuluttua komission jäsenen Flynnin, joka tulee katsomaan, miten me parhaillaan käytämme osaa näihin talousarvion kohtiin kuuluvista varoista. Nämä varat ovat kuitenkin huippukokouksen käytettävissä vain, jos valtioiden hallitukset ovat valmiita suhtautumaan siihen vakavasti. Tämä ei saa olla pelkkää ilveilyä; meidän täytyy todella ponnistella työpaikkojen luomisen eteen. Essenin huippukokouksessa neuvoteltujen infrastruktuuriprojektien toteuttaminen olisi hyvä alku.
Meidän täytyy pienentää puoltamiemme asioiden, kuten työpaikkojen ja sijoitusten, verotaakkaa ja siirtää sitä asioille, joita emme puolla, kuten harvinaisten luonnonvarojen käytölle ja ilmansaasteille. Pidän erityisen myönteisenä huippukokousta varten luonnosteltuja työllisyyden suuntaviivoja ja näiden luonnostelmien neljää tukipilaria - työllistävyyttä, yrittäjyyttä, sopeutuvuutta ja yhtäläisiä mahdollisuuksia - jotka ovat hyvin tärkeitä luotaessa työpaikkoja synnyttävää ilmapiiriä.
Kokemusten vaihtaminen parhaista käytännöistä on myös tärkeää. Huippukokouksessa jäsenvaltiot voivat sitoutua luomaan lisää työpaikkoja. Kokemusten vaihtaminen on Euroopan unionin avaintehtäviä.
Lopuksi istuvan puheenjohtajan Junkerin vaikein tehtävä on löytää kompromissi erilaisten ideologisten taloudellista organisaatiota koskevien näkökulmien välillä. Tästä ei saa tulla Luxemburgin kompromissia.

Ojala
Arvoisa rouva puhemies, on syytä toimia niin, että Luxemburgin työllisyyshuippukokous onnistuu eli että kokouksessa tehdään selkeitä työllisyyttä parantavia päätöksiä. Työllisyyden parantaminen on ehkä tärkein tapa lisätä kansalaisten luottamusta EU: n toimintaa kohtaan. Rahaliitto Emun käynnistyessä tarvitaan aiempaa tehokkaampaa työllisyyspolitiikkaa, jotta eurooppalainen kasvu voi jatkua hyvinvointi jakaantuu tasaisemmin.
Olen kannattanut herra van Velzenin mietinnön hyväksymistä, koska on tärkeää, että unionin työllisyystoimissa lähdetään liikkeelle nyt. Muutoin on vaarana, että työllisyystoimet jäävät vain puheiden tasolle. Ei riitä, että teemme kunnianhimoisia tavoiteohjelmia, jos niiden toteuttaminen siirtyy ensi vuosituhannelle. Erityisen tärkeää mietinnössä on esitys alimman mahdollisen arvonlisäveron tason käyttöönotosta työvaltaisilla palvelualoilla. On tärkeää painostaa neuvostoa ottamaan tässä asiassa myönteinen kanta.
Mietintöön sisältyy myös puutteita. Kysymys työajan lyhentämisestä on jäänyt liian vähälle huomiolle. Työajan lyhentäminen on kestävin tapa vastata työn tuottavuuden lisääntymiseen liittyvään työpaikkojen häviämiseen erityisesti teollisuudessa. Minusta olennaisin kysymys ei ole, pitääkö työaikaa lyhentää lakimuutoksella, työmarkkinajärjestöjen välisin neuvotteluin vai työaikakokeiluin. Tärkeintä on lähteä liikkeelle jo nyt. Suomessa meillä on erittäin mielenkiintoisia kokeiluja tuloksia 6 + 6 -järjestelmästä, jossa aiempi kahdeksan tunnin työvuoro on korvattu kahdella kuuden tunnin työvuorolla. Työpaikkojen määrä on lisääntynyt yrityksen lisäresurssi on löytynyt tuotantokapasiteetin pidemmällä tehokkaammalla päivittäisellä käytöllä.
Mietinnössä ei kiinnitetä myöskään tarpeeksi huomiota julkisen palvelualan työpaikkoihin. Erityisesti EU: n pohjoisissa jäsenvaltioissa ne ovat paitsi sosiaalisen turvallisuuden, myös erityisesti naisten hyvän työllisyyden kannalta ensiarvoisen tärkeitä. Emun käynnistyessä julkinen sektori voi sitä paitsi toimia myös työllisyyden näkökulmasta suhdanteiden häiriöiden tasaajana. Siksi julkinen sektori pitää huomioida paremmin.

Schörling
Arvoisa puhemies! Haluaisin ensiksi onnitella Wim van Velzeniä tämän työllisyysmietinnön niiden ehdotusten johdosta, joita hän Euroopan parlamentti aikovat esittää Luxemburgin huippukokouksessa.
Tässä mietinnössä on monia hyviä ehdotuksia, joita minä aion kannattaa. Huippukokouksessa tarvitaan kaikki apu kaikki hyvät neuvot, jotka ovat saatavissa, koska tehtävä on hyvin, hyvin vaikea. Huippukokous ei saa epäonnistua eikä johtaa pelkästään hienosti muotoiltuihin lauseisiin toiveisiin, vaan on todella pyrittävä löytämään ratkaisu, ennen kaikkea pitkäaikaistyöttömien nuorisotyöttömyyden osalta.
Brysselin istuntojaksolla, kun puheenjohtaja Santer selvitti suuntaviivoja, joista huippukokouksessa keskustellaan joihin otetaan kantaa, hän sanoi, että meidän pitää olla varovaisia, ettemme luo liian suuria odotuksia, minkä olemme kuulleet myös muiden sanovan täällä tänään. Kuitenkin EU: n politiikka perustuu erittäin optimistisiin kasvuodotuksiin kolmen prosentin vuosikasvusta. Se sisältää myös sen, että työllisyyspolitiikka EU: n pyrkimys luoda lisää työpaikkoja myös perustuu tälle kasvulle yritysten kannustamiselle investoimaan. Se on tietysti yksi toimenpide, mutta ei pidä luulla, että talouskasvu on tae uusien työpaikkojen syntymiselle. Silloin pettää sekä itseään että muita. Se mitä tarvitaan on rakenteellisempia toimia työttömyyttä vastaan lyhyemmän työajan työn verottamisen kestävän alentamisen muodossa. Työajan on oltava lyhyempi tietysti joustavampi. Tavoitteena tulee vähän pitemmällä tähtäimellä olla 30 tunnin työviikko jo nyt noin 35-tuntinen työviikko.
Työnantajamaksujen muiden verojen maksujen alentaminen on meidän mielestämme rahoitettava korotetuilla energia- ympäristöveroilla, eli verotuksen painopisteen muuttamisella.
EMU huolestuttaa minua niin kuin esittelijääkin. Olen siksi sitä mieltä, että huippukokouksessa on keskusteltava siitä, ettei EU: n oma politiikka osaltaan myötävaikuta työttömien määrän kasvuun julkiseen sektoriin kohdistuvien voimakkaiden leikkausten kautta.
Nykyisessä järjestelmässä myös EU: n politiikassa on se vakava rakenneongelma, että liian moni ansaitsee rahaa riistokäyttämällä luonnonvaroja tuhoamalla ympäristöä. Siksi meillä on tarkistusehdotus 51, jota toivon monen tukevan. Me ehdotamme uutta sopimusta, joka tasapainottaisi muita sopimuksia, uutta sopimusta, jolla on ekologinen sisältö, ts. että luotaisiin työpaikkoja ekologisten sopeuttamisohjelmien avulla.

Scarbonchi
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja. Jacques Delorsin kaudella 1990-luvulla virinneiden toiveiden jälkeen Euroopassa on vihdoin ryhdytty kiinnittämään huomiota työllisyyteen, joka on myös tämänpäiväisen mietinnön aiheena.
Koskaan ei ole liian myöhäistä pyrkiä parempaan. Euroopan 20 miljoonan työttömän luulisi herättävän eurokraattien omantunnon. Vaikka työllisyyssuunnitelma (joka on hyvä olla olemassa) vaikeuttaisi työajan lyhentämisen toteutumista, sillä pyritään kuitenkin ensisijaisesti vaikuttamaan kahteen alaan, mikä on hyvä asia. Työllisyysohjelmassa keskitytään viestintäteknologioiden innovaatioiden ja multimedian kehittämiseen, joten myös koulutuksen merkitys on otettu huomioon. Puolet Euroopan 20 miljoonasta (ei 19 miljoonasta) työttömästä on ollut vuoden ilman työtä, 30 prosenttia heistä kaksi vuotta. Vuonna 2007 80 prosenttia tänä päivänä käytetyistä tekniikoista on tuolloin vanhentuneita. Sen vuoksi kaikkein jyrkimmät edustajat ehdottavat, että jo vuonna 2000 kaksi prosenttia kansallisten talousarvioiden varoista osoitettaisiin koulutukseen.
Toinen mietinnössä etusijalle asetettu kysymys on pk-yritysten ja pk-teollisuuden tukeminen, sillä ne ovat jo viisitoista vuotta olleet todellisia työpaikkojen synnyttäjiä Euroopassa toisin kuin suuret teollisuusryhmittymät, jotka jatkuvasti köyhtyvät. Pienten ja keskisuurten yritysten tukemiseksi on luotava tukirahasto uusien yritysten syntymiseksi Eurooppaan. Jotta rahastolla olisi todellista merkitystä, sille olisi myönnettävä varoja 800 miljoonaa ecua.
On myös muita kohteita. Voitaisiin luoda kattoyritys, jolla olisi valtaa oikeudellisissa ja verotuksellisissa kysymyksissä, sillä jos yksityisyritteliäisyyttä halutaan edistää, yrityksen perustajan ottamat riskit on määriteltävä ja rajoitettava minimiin. Veropolitiikkaa olisi kehitettävä kannustavaan suuntaan, kustannuksia laskettava ja poistettava työpaikkojen synnyttämiseksi. Olisi tuettava myös hyvin pieniä kotona toimivia yrityksiä ja televiestintäyrityksiä, jotka ovat osa 2000-luvun taloutta.
Euroopan unionin ei pidä olla mikään Euroopan talouden " hätävara" , vaan sen on toimittava tulevaisuutta ajatellen ja otettava huomioon, minkälainen työmaailma on kahdenkymmenen vuoden kuluttua. Ryhmäni ja minä pidämme tärkeänä, että unioni määrittelee talouspolitiikkansa suunnan 25 vuodeksi eteenpäin. Tässä politiikassa olisi otettava huomioon yhdistystoiminta ja ruohonjuuritason työllistyminen, jotta yhteiskunnallisesta hyötyajattelusta voitaisiin siirtyä taloudellisen hyödyn korostamiseen. Arvoisa rouva puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö nykyyhteiskunnassa, sellaisena kuin 1800-luvun ajattelijat sen näkivät, oltaisi saavutettu sen historiallinen tehtävä: työ on vapauttanut meidät työnteosta.

Nicholson
Arvoisa rouva puhemies, haluan ensiksi onnitella esittelijää hänen mietintönsä vuoksi. Koska olen kotoisin alueelta, jossa työttömyys on ollut hyvin korkea, voin sanoa, että se on yksi Euroopan unionin suurimpia tämänhetkisiä ongelmia.
On tärkeää, että nämä ongelmat kohdataan positiivisella tavalla. Esittelijä on aivan oikeassa määritellessään selvästi monet niistä ongelmista, joita kohtaamme tänään, mutta sellaisen työmarkkinastrategian, joka tuottaa tuloksia lyhyessä ajassa, saavuttaminen on erittäin vaikeaa. Meidän on oltava realistisia ja kohdattava tämä ongelma.
On tietysti oikein kiinnittää huomiota pitkäaikaistyöttömyyteen ja työttömien nuorien suureen määrään. Uskon vakaasti, että näiden kummankaan jatkuva ahdinko ei helpotu lyhyen ajan sisällä. Se on suuressa määrin oravanpyörä, sillä kun lisäämme ja kehitämme teknologiaa, tarvitsemme yhä vähemmän työvoimaa. On ehdotettu työviikon lyhentämistä ja osa-aikatyön tekijöiden määrän lisäämistä, mutta kuten muut puhujat ovat todenneet tässä parlamentissa, lopulta ihmiset todella haluavat kokopäivätyötä.
Meidän täytyy harkita radikaalimpaa lähestymistapaa. Euroopan unionin heikkous on uskoakseni se, että sen painopiste on jatkuvasti ajautunut keskustaan päin, ja nyt onkin kysyttävä, missä tuo keskusta tarkasti ottaen on. Yhtenäismarkkinat ovat monimutkaistaneet tätä asiaa. Teollisuuden toimintaperiaatteena olevan jatkuvan pyrkimyksen kilpailukyvyn maksimoimiseen on päätyttävä ja Euroopan unionin on se tehtävä. Jos me emme päättäväisesti pysäytä tuota kehitystä, niin lopulta meitä syytetään Euroopan unionin laajojen alueiden väestökadosta ja autioitumisesta.
Ei todellakaan olisi Euroopan unionin edun mukaista siirtää valtioiden hallituksilta vastuuta niiden oman talouden kehittämisestä. Tässä mentäisiin liian pitkälle, ja minä en voisi sitä hyväksyä. Meidän täytyy hyväksyä se, että jokainen hallitus tietää parhaiten omaa kansaansa, omaa valtiotaan ja omia alueitaan koskevat asiat, ja tässä asiassa meidän on annettava hallituksille mahdollisimman paljon tukea, jotta ne voivat kehittää omia strategioitaan, joista on eniten apua niille ja niiden kansalaisille niiden omilla alueillaan.

Fayot
Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja. Puheenjohtajamaa Luxemburg on asettanut työllisyyshuippukokouksen tavoitteet korkealle, mistä voimme olla tyytyväisiä. Erityisesti voimme olla tyytyväisiä siihen, että puheenjohtajamaa on tuonut esille uusia ajatuksia ja elvyttänyt jatkuvasti jäsenvaltioiden, työmarkkinaosapuolten ja eittämättä myös parlamentin välistä vuoropuhelua. Tätä huippukokousta ei ole järjestetty edellä mainittujen osapuolten suhdetoiminnan hoitamista varten, kuten Wolf on epäillyt. Tämän kokouksen olisi erotuttava edellisistä kokouksista, joissa tyydyttiin ainoastaan kauniisiin lupauksiin.
Arvoisa rouva puhemies, ei voida olettaa, että tyytyisimme vastedes paikallisiin muutoksiin. Jos haluamme välttyä kahden nopeuden yhteiskunnalta, meidän on ryhdyttävä toteuttamaan saamiamme ideoita. Wim van Velzenin mietintö on sekä täsmällinen että syvällinen, sillä siinä keskitytään olennaiseen ja ehdotetaan, mistä voisimme välittömästi aloittaa.
Mietinnössä ehdotetaan esimerkiksi sosiaalisen tai minimiarvonlisäveron käyttöönottoa työvoimavaltaisille palveluille. Veroa voitaisiin soveltaa lähipalveluihin, yhteiskuntatalouteen ja koulutukseen. Tämä tarkoittaisi näkökantojen radikaalia muutosta. Se tarkoittaisi myös sitä, että otettaisiin vihdoinkin huomioon myös paikallinen ja alueellinen talous omine erityispiirteineen kansainvälisen talouden rinnalla. Tämä mahdollistaisi sen, että ainakin joillakin talouden osa-alueilla sisämarkkinoilla tavoiteltavaa yhdenmukaistamisperiaatetta voitaisiin muuttaa.
Olen sitä mieltä, että komission olisi tartuttava tähän ehdotukseen ja esitettävä konkreettisia ehdotuksia Montin työryhmän yhteydessä. Tämän ei kuitenkaan tarvitse estää myös jäsenvaltioita ryhtymästä toimenpiteisiin.
Arvoisa rouva puhemies, valtionpäämiehet, tai ainakin osa heistä, olivat väsyneitä koko yön kestävän Amsterdamin kokouksen jälkeen. He luulivat saaneensa rauhan siirtäessään työllisyyskysymyksen käsittelyn työllisyyshuippukokouksen tehtäväksi ja epäilivät onnistumistaan. He antoivat kuitenkin Euroopalle oivan mahdollisuuden pohtia työllisyyskysymyksen lisäksi myös koko talousjärjestelmää päätösten tekemiseksi. Arvoisa rouva puhemies, Velzenin mietinnön myötä kukaan ei voi sanoa, että ei ole esitetty konkreettisia toimenpiteitä, joita koskeva päätöksenteko voitaisiin heti aloittaa.

Schiedermeier
Arvoisa rouva puhemies, yhdyn varauksetta komission puheenjohtajan Santerin näkemykseen, että työllisyyspolitiikka on kansallisten valtioiden asia. Toisaalta olen vakuuttunut, että korkeiden työttömyyslukujen vuoksi EU ei saa sulkea silmiään tältä ongelmalta. Siksi pidän marraskuun työllisyyshuippukokousta myönteisenä. Odotan todellisia tuloksia, sillä sanoja on vaihdettu tarpeeksi, nyt on tekojen seurattava! Me tarvitsemme konkreettisia tuloksia.
Esittelijä Wim van Velzen on sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan tuella epäilemättä tehnyt hyvää työtä. Työllisyyshuippukokoukselle löytyy paljon hyviä virikkeitä. Olen yhtä mieltä siinä, että työttömien nuorten ja pitkäaikaistyöttömien koulutus on tärkeätä. Neuvoston puheenjohtajan Junckerin ja kollegani Pronkin tavoin epäilen kuitenkin, vaatiiko tämä näin tarkkoja ohjeita, koska jäsenvaltioiden lähtökohdat ovat erilaiset ja tällä tavoin herätetään vain turhia toiveita. Tämä koskee myös esitettyjä prosentteja. Elinikäistä oppimista on epäilemättä edistettävä, mutta tarvitaanko siihen kaikkialla 0, 5 %, onkin jo toinen kysymys. Koulutuksen jälkeinen työllistäminen on nuorten työntekijöiden motivaation kannalta äärettömän tärkeätä. Ylityötuntien vähentämistä olemme jo syystäkin vaatineet kauan, sillä tämä johtaa epäilemättä työllisyyden paranemiseen. Tämä pätee myös Saksan 610 Saksan markan työsuhteisiin. Tämän poikkeusjärjestelyn väärinkäyttö tappaa valtavassa määrin työsuhteita Saksan liittotasavallassa.
Tuen varauksetta epätyypillisten työsuhteiden ja kokopäivätyön juridista yhdenvertaisuutta. Naisilla ei ole vielä likimainkaan tasavertaisia mahdollisuuksia. Palkan sivukuluja on palkkavaltaisissa pk-yrityksissä vihdoinkin alennettava. Tästä on etua myös torjuttaessa pimeää työtä, joka yhä enemmän lisääntyy ja siten myös tuhoaa työpaikkoja. Uusien yritysten perustamista on helpotettava. Byrokratiaa on vähennettävä ja juridisia edellytyksiä on yksinkertaistettava. Riskipääoman takuurahastot ovat ehdottoman tarpeen, jotta innovatiiviset ajatukset muutetaan työksi. EIP voi omalta osaltaan olla tässä apuna. Euro on otettava käyttöön 1.1.1999. Tätä varten kaikkien osanottajien on kuitenkin täytettävä sopimuksen mukaiset liittymiskriteerit, sillä vain vahva euro luo työpaikkoja.
Sallikaa minun lopuksi vielä sanoa, että neuvoston ja komission on lopultakin poistettava jäsenvaltioiden verodumping, koska myös tämä tappaa työpaikkoja.
Vielä kerran: sanoja on vaihdettu tarpeeksi, nyt on tekojen seurattava! Meidän on säilytettävä sosiaalinen markkinatalous Euroopassa. Se ei saa olla sosialistinen eikä liberalistinen. Lopuksi haluaisin huomauttaa, että Baijerin investointiosuus on yli 5 % korkeampi kuin kaikissa puna-vihreissä osavaltioissa. Siksi kollega Wolfin neuvo vaihtaa hallitusta on väärä, kuten tästä esimerkistä näemme.

Van Bladel
Arvoisa rouva puhemies, talous- ja rahaliiton aattona kansalaisille syntyy sellainen kuva, että unioni askartelee yksinomaan suurten yritysten fuusioiden kanssa ja valvoo osakkeenomistajien etuja. Tuon kuvan korjaa kollega Van Velsenin ehdotus, mistä kiitokseni. Vaikka olenkin henkilökohtaisesti sitä mieltä, että työpaikkojen luominen on ensi sijassa yrittäjän asia, tästä aloitteesta voi olla hyötyä, erityisesti koulutusalalla ja budjettivarojen siirtämisessä työpaikkojen luomiseen. Suhtaudun kuitenkin varauksellisesti sellaisiin käsitteisiin kuin elinikäiseen opiskeluun. Mikä sen ihanampaa! Mutta miten, ja kuka sen maksaa? Entä säännöllisen ylityön kieltämisen kaltaiset ongelmat - miksi ihmisiä pitäisi pakottaa? Entä pakollinen työajan lyhentäminen? Nämä kolme näkökohtaa liittyvät osaksi yksilön pätevyyteen ja tietenkin myös työmarkkinaosapuolten valtuuksiin, joita ei pidä kaventaa.
Kollegoitteni huolenaiheena ovat ennen kaikkea nuoret työttömät. Mutta arvoisa rouva puhemies, ne sukupolvet, jotka ovat luoneet Eurooppaan hyvinvoinnin ja terveyden, eivät saa unohtua ikäsyrjinnän vuoksi. Eläkeiän saavuttaneille on pystyttävä tarjoamaan mahdollisuuksia pysyä työelämässä. Siitä olen laatinut tarkistusehdotuksen. Sillä arvoisa puhemies, Euroopan unionin väestörakenteen kehitys pakottaa meidät suhtautumaan tähänkin asiaan vakavasti. Ei ainoastaan sen vuoksi, että käytämme edelleen hyväksemme tuon sukupolven tietoja ja kokemusta, ja siten edistämme joustavia työmarkkinoita, vaan myös eläkkeiden vuoksi - niin, arvoisa rouva puhemies, jotta pystymme myös tulevaisuudessa maksamaan eläkkeet. Ja sehän on myös tärkeää.
Puheenjohtaja, kannatan varmasti herra Van Velsenin ehdotusta sillä varauksella, otetaanko mainitsemani näkökohdat huomioon vai ei.

Theonas
Arvoisa puhemies, Euroopan kansat ja työväestö eivät voi muuta kuin joutua raivon ja suuttumuksen valtaan kuullessaan, että työllisyys voidaan saada tukevalle pohjalle ajamalla eteenpäin EMUa ja sisämarkkinoita, kielteisiä muutoksia palkkatasossa ja joustoja työajoissa. Laitamme siis suden vahtimaan lampaita. Juuri EMU-kriteerit ja EMU- ja sisämarkkinapolitiikka ovat vastuussa massatyöttömyydestä. Työmarkkinoiden joustot ja sopeuttaminen ovat vastuussa valtavasta köyhyydestä. Euroopan neuvoston puheenjohtaja sekä esittelijämme toivat esiin pelkonsa huippukokouksen uskottavuudesta. Kysyn: oletteko valmiit muuttamaan politiikkaanne? Vain siinä tapauksessa voidaan osoittaa, että huippukokous ei ole vain veruke vakauttamissopimuksen edistämiselle ja hyväksymiselle.
Arvoisa puhemies, vain yhdistelmä poliittisia toimenpiteitä, jotka edistäisivät työaikojen vähentämistä alentamatta palkkoja, laajojen kansankerrosten ostovoiman lisäämistä, sosiaalikulujen lisäämistä, pienten ja keskisuurten yritysten aseman todellista parantamista, julkisten investointien ja julkisen sektorin tukemista ja uudistamista, vain tällainen politiikka voisi vaikuttaa työttömyyden kärjen taittumiseen ja työllisyyden paranemiseen ilman, että köyhyys ja yhteiskunnallinen syrjäytyminen laajenisivat. Nämä ovat työväestön välittömät tavoitteet, ja voitte olla varmoja, että he taistelun ja kamppailun kautta ne ennen pitkää saavuttavat.

Raschhofer
Arvoisa rouva puhemies, kun otetaan huomioon 18 miljoonaa työtöntä, on työllisyystilanteen parantaminen unionin suurin haaste. Saammehan kaikki kansalaisten kanssa keskustellessamme kuulla melkoista epäilyä, joka käy ilmi jatkuvasti toistetusta kysymyksestä: Mitä apua meille on Euroopasta, jos työpaikkojamme ei onnistuta turvaamaan? Uskon, että jos on mahdollista ottaa ratkaisevia askelia taistelussa työttömyyttä vastaan, saadaan myös Eurooppa kansalaisten sydämiin.
Amsterdam antoi selvän tehtävän. Määritelty tavoite - tai tulos, joksi komissaari Flynn sitä kutsui - on 12 miljoonan työpaikan luominen viidessä vuodessa. Kunnianhimoinen yritys, etenkin kun lisävaroja ei anneta käyttöön. Esiin tuleekin kaksi kysymystä. Ensimmäiseksi: Kestävätkö rahoitusehdotukset kriittisen tarkastelun? Toiseksi: Ovatko ne toimenpiteet, joihin ryhdytään, sopivia?
Kun puhutaan esim. uskomattomasta varojen vapauttamisesta EIP: n taholta, saa asian lähempi tarkastelu harhaluulot hieman katoamaan. EIP: n kyseessä olevat varat riittävät erään liittotasavallassa tehdyn sisäisen tutkimuksen mukaan luomaan enintään 60 000 työpaikkaa. Komission ehdottamat toimenpiteet työttömyyden torjumiseen ovat tunnettuja reseptejä. Euroopan työllisyyttä 1997 käsittelevässä kertomuksessa toistuvat jo olennaisilta osiltaan esitetyt vaatimukset koskien esim. veropolitiikan uudistamista, parempaa koulutusta ja jatkokoulutusta, palkkakustannusten alentamista ja paljoa muuta.
Tässä on kyse toimenpiteistä, joiden toteuttamisesta kukin jäsenvaltio itse vastaa. EU voi osallistua vain kokemusten vaihtoon, koska Euroopalta puuttuvat soveltuvat keinot työllisyyden luomiseksi. On siis jäätävä odottamaan, saako EU Luxemburgissa Amsterdamin tulosten jälkeen uutta vauhtia ja ennen kaikkea uskottavuutta ja täytetäänkö kansalaisissa herätetyt toiveet.

Donnelly, Alan
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin kiittää neuvoston nykyistä puheenjohtajaa, komission puheenjohtajaa ja esittelijää heidän tämänpäiväisistä kommenteistaan.
Haluaisin sanoa neuvoston istuvalle puheenjohtajalle, että jos Luxemburgin huippukokouksen tärkein tavoite on yksinkertaisesti Euroopan investointipankilta saatavat maksuvarat ja jos me kaikki keskitymme tähän, tämän ei pitäisi olla huippukokouksen tarkoitus. Meidän olisi hyväksyttävä se, että EIP ei voi ratkaista Euroopan unionin työttömyyteen liittyviä ongelmia. Meidän ei pitäisi esittää sitä Luxemburgin huippukokouksen päätteeksi ratkaisuna kaikkiin ongelmiimme.
Haluaisin paljon mieluummin ottaa tämän huippukokouksen historiallisena tilaisuutena, jolloin voimme tarkastella koko työllisyyskysymystä ja sitä, kuinka työllisyyttä voidaan edistää Euroopan unionissa. Kaikkien parlamentin osapuolten on oltava hyvin rehellisiä, jos haluamme, että Luxemburgin kokous on menestys. Meidän täytyy tarkastella työllistämistä suhteessa työaikajärjestelyihin. Käytän tuota ilmaisua, koska te, arvoisa puhemies, käytitte ilmaisua " työaikajärjestelyt" ilmaisun " lyhyempi työviikko" sijaan. Miedän täytyy tarkastella työllisyyttä opiskelun ja koulutuksen kannalta. Niiden pitkäaikaistyöttömien ihmisten määrä, jotka eivät Euroopassa opiskele tai ole koulutuksessa, on hirvittävän suuri. Meidän täytyy tarkastella työllisyyttä, sikäli kuin se koskee hyvinvointivaltiota. Meidän täytyy tunnustaa, että tällä hetkellä me olemme passiivinen hyvinvointivaltio sen sijaan, että meillä olisi aktiivinen maksujärjestelmä, joka kannustaisi ihmisiä hankkimaan työtä Euroopan unionin alueella. Voin sanoa niin, sillä edustan Yhdistyneen kuningaskunnan aluetta, jolla on korkein työttömyysaste Pohjois-Irlantia lukuun ottamatta.
Emme siis halua yleislääkettä työttömyyttä vastaan. Emme halua pikaratkaisuja. Haluamme, että tämä on historiallinen huippukokous, jossa tarkastellaan työllisyyttä, jossa ei ole pyhiä lehmiä ja jossa kaikki tämän parlamentin osapuolet ja kaikki eri poliittisia näkökantoja kannattavat ihmiset tarkastelevat kypsästi ja järkevästi sitä, miten saamme kansalaisemme takaisin työhön.

Castagnetti (PPE).
Arvoisa rouva puhemies, ei ole epäilystäkään siitä, etteikö työllisyyttä käsittelevä Luxemburgin huippukokous olisi Amsterdamin kokouksen tärkeimpiä tuloksia. On totta, että siellä käsitellään kansallisvaltioiden toimivaltaan kuuluvaa aihetta, mutta totta on myös se, ettei Euroopan unioni voi sulkea silmiään kansalaisten suurilta odotuksilta, jotka koskevat laajan ja yhdenmukaisen ratkaisun löytämistä tähän ongelmaan.
Iloitsen siis siitä, että puheenjohtaja Santer ja neuvoston puheenjohtaja Juncker ovat asettaneet tiukan ja mahdollisimman konkreettisen tavoitteen tuloksille. Unioni ei voi olla kantamatta siitä vastuuta. Ei epäilystäkään, että se olisi ristiriidassa rahaliiton päämäärän kanssa. Rahaliittohan johtaa väistämättä olettamukseen vakaussopimuksesta, joka tuo yksittäisiin maihin yhteiskuntarauhan ja sitä kautta poliittisen rauhan.
Kuten jo mainittu, yhteiskuntarauha toteutuu yhteensovittamalla veropolitiikat, mutta lisäksi myös hyvinvointipolitiikat.
EU: n on kannettava huolta tästä, koska puheenjohtaja Santerin esittämät luvut kertovat työttömyydestä, joka tätä nykyä on rakenteellista - Euroopan työttömyydessä on rakenteellisia tekijöitä. Siitä vahvistuksesta, että työttömistä 50 % on ollut ilman työtä vuoden ja 30 % yli kaksi vuotta, 20 % on nuoria ja 75 % on käynyt vain pakollisen koulun, ilmenee pikainen tavoitteiden määrittelyn ja ammatillisen koulutuksen tarve, sekä kuten van Velzen mietinnössään vahvisti, rakennerahastoja pitäisi käyttää konkreettisiin toimiin erityisesti pk-yritysten eduksi. Niitä voidaan auttaa - kuten jo sanottu - vähentämällä niiden hallintokuluja, helpottamalla pääoman ja lainan saantia, vähentämällä erityisesti lakisääteisiä työvoimakustannuksia sekä lisäämällä työmarkkinoiden joustavuutta. Työpaikkoja luodaan - tätä ei vielä kukaan ole sanonut - paitsi työmarkkinoiden joustolla, myös muiden tuotannontekijöiden joustamisella, aina hyödykemarkkinoista lähtien. Maat, jotka ovat luoneet eniten työpaikkoja, ovat myös purkaneet käytännössä hyödykemarkkinoiden sääntelyä.
Viimeinen näkökantani - Italian kansalaisena - koskee ehdotusta työajan lyhentämisestä. Epäilemättä työajan tietynasteinen lyhentäminen sisältyy teknologiseen kehitykseen. Vasta ilmestynyt tutkimus vahvistaa, että jos Saksassa käytettäisiin jo toteuttamiskelpoisia robotteja ja ne yleistyisivät, siellä olisi yhdeksän miljoonaa työpaikkaa vähemmän - Yhdysvalloissa 25 miljoonaa! Työajan vähentämisongelma on siis todella olemassa, nyt on vain tutkittava, miten käsitellä sitä. En usko, että paras tapa on Ranskan hallituksen noudattama: sitä ei voi hoitaa asetuksella tai lailla, vaan ongelma on hoidettava työmarkkinaosapuolten yhteisillä neuvotteluilla ja yksimielisyydellä, kuten jo mainittu mm. Rocardin mietinnön J kohdassa, jossa vahvistetaan tarve saada aikaan edistyksellinen sopimus työmarkkinaosapuolten välillä verotuksen myötävaikutuksella. En kummastele - vaan vaadin - että valtio tukee tätä kaikkea verotuksen avulla. On parempi, että valtio maksaa työnteosta eikä työttömyydestä.

Azzolini
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, 20. 21. marraskuuta Luxemburgissa on valtioiden ja hallitusten päämiehillä vaikea tehtävä ratkaistavanaan. Heidän on osattava yhdistää vaatimus yhteisestä tahdosta yksilöidä suunta ja keinot Euroopan työttömyyden nujertamiseksi vaatimukseen olla luomatta uusia kahleita tai esteitä ym., jotka voisivat vaikeuttaa kulkua kohti yhteisvaluuttaa. Kuitenkin Euroopan unionilla, ja ennen kaikkea jäsenvaltioiden hallituksilla, jotka pakottavat maamme, joskus tuskallisestikin - mahdollisuuksiensa rajoissa - täyttämään Maastrichtissa määritellyt tasapainotavoitteet, on itselläänkin velvollisuus vastata yhteen todella tärkeään haasteeseen: osallistua konkreettisesti vakavan työttömyysongelman ratkaisuun.
Euroopan unionilla on ensinnäkin oltava rohkeutta ja päättäväisyyttä kehottaa niitä jäsenvaltioita, jotka noudattavat deflatorista, mutta työllisyysmielessä masentavaa talouspolitiikkaa, olla tulematta talousliiton jäseniksi ilman riittäviä voimavaroja. Kollega Podestàn puhe, johon yhdyn, ei kaipaa lisäkommentteja.
Mielestämme unionin sanellessa ehtoja yhteisvaluutalle sen olisi viitoitettava - olisi pitänyt viitoittaa jo aikaisemmin, ajat sitten - reitti myös lopulliseen kehitykseen. Minusta vaikuttaa siltä, että mikäli komission esittämä ohjelma hyväksytään, voimme katsoa olevamme oikealla tiellä. Puheenjohtaja Santerin tämänpäiväinen puhe antaa minusta aihetta toiveikkuuteen.
Haluaisin vielä esittää yhden näkökohdan, jonka toivon huippukokouksen toteuttavan. Se koskee kysymystä rakennerahastoista, jotka mielestäni voivat ottaa tässä yhteydessä entistäkin tiukemman roolin. On tiedossa, että joissakin maissa rakennerahastot eivät ole täysin hoitaneet niille määrättyjä tehtäviä, ja meidän ei kuitenkaan tarvitse vakavan työttömyyden edessä tuntea olevamme sellaisten itse luomiemme mekanismien vangeiksi, jotka antavat käyttöön valtavia rahasummia, jotka sitten todellisuudessa jäävät käyttämättä tai joita käytetään väärin. Esimerkkinä ja pyrkimättä antamaan tyhjentävää kuvaa asiasta, voin muistuttaa parlamentin hyväksyneen viime syyskuun 16. päivänä valtavalla enemmistöllä mietinnön, jonka laatimiseen minullakin oli kunnia osallistua ja joka koski rakennerahastojen käytön ulottamista toimiin, joiden tarkoituksena on säilyttää ja kunnostaa taide- ja arkkitehtuuriperintöä ja samalla tukea uusien ja pysyvien, pätevyyttä vaativien työpaikkojen luomista.
Arvoisa rouva puhemies, odotamme taianomaisia ratkaisuja marraskuun huippukokoukselta. Toivoisimme, ettei kokous pääty ilman yhteisiä julkilausumia ja arvostettavia tuloksia, vaan että se johtaisi todella konkreettisiin toimiin, jotka toissijaisuusperiaatetta noudattaen yksilöisivät kansalliset ja unionitasoiset toimet, jotka olisivat suotuisia sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä taloudelliselle elpymiselle, kehitykselle ja työllisyydelle. Toivon kaikkea hyvää Luxemburgin huippukokoukselle!

Lindqvist
Arvoisa rouva puhemies! EU: n on omistauduttava suurille kysymyksille. Työllisyys on yksi sellainen suuri kysymys, joka herättää tunteita ja joka vaikuttaa ihmisten elämään. Siksi on hyvä, että se nostetaan nyt korkealle päiväjärjestyksessä. Työllisyyden ja työttömyyden lähentymisperusteet täytyy siksi sisällyttää EUsopimukseen niin, että niillä on sama painoarvo kuin EMU-jäsenyysvaatimuksilla. Sitä paitsi EMU: n nykyinen rakenne saattaa pikemminkin sisältää sen riskin, että se pikemminkin kasvattaa työttömyyttä.
Näkisin kolme pääaluetta, joihin tulisi panostaa:
1.Hyvä elinkeinoelämäilmapiiri, joka luo uusia investointeja tekeviä pieniä ja keskisuuria yrityksiä, parempi korkeakoulu- ja ammattikoulutus.2.Verotuksen painopisteen muuttaminen niin, että matala- ja keskipalkkaisten verotus kevenee samalla kun luonnonvarojen, energian ja ympäristöpäästöjen verotus kasvaa.3.Joustava työaika, 35-tuntinen työviikko, neuvottelujen ja viime kädessä lainsäädännön kautta.Arvoisa rouva puhemies! Lähentymisperusteet, mielipiteenmuokkaus, hyvät esimerkit ja yhtenäistäminen EU: n tasolla sekä lainsäädäntö, tulopoliittiset sopimukset ja toteuttaminen kansallisella tasolla voivat olla tie työttömyyden vähentämiseen Euroopassa.

Eriksson
Arvoisa rouva puhemies! Olen samaa mieltä kuin esittelijä siinä, että on tärkeää, että olemme konkreettisia ennen huippukokousta, sen aikana ja myös sen jälkeen.
Haluaisin antaa muutamia esimerkkejä tällaisista konkreettisista asioista. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa elinikäisestä oppimisesta ja osaamisesta, mutta olemme konkreettisesti maassani nähneet viime vuosina, kuinka leikkaukset kohdistuvat koulutuslaitokseen ensimmäisestä luokasta lähtien aina yliopistotasolle asti ja että eriarvoisuus kasvaa mitä tulee peruskoulutukseen.
Minäkin kannatan aktiivisia toimenpiteitä passiivisten sijasta, mutta olemme samanaikaisesti Ruotsissa viime aikoina nähneet kymmenien tuhansien naisten siirtyvän tarpeellisista töistään julkiselta sektorilta passiiviseen työttömyyteen. Tämä kritiikki kohdistuu siis niihin lähentymisperusteisiin, joista sovittiin talous- ja rahaliiton takia.
Lopuksi: TEN-hanke. Euroopan laajuiset verkot ovat sitä paitsi viime aikoina saaneet aikaan valtavan ympäristökatastrofin Ruotsissa. Kun keskustelemme näistä hankkeista, on mielestäni hyvin, hyvin tärkeää nähdä, mitä konkreettisesti tapahtuu sille, mitä me itse asiassa teemme

Moretti
Arvoisa rouva puhemies, tänäänkin meidän parlamentaarikkojen pitäisi valitettavasti keskimäärin minuutin, puolentoista puheissa ehdottaa ratkaisuja Euroopan suureen työttömyysongelmaan. Ja kuten yleensäkin, Euroopan parlamentin kieroutuneen organisaatiojärjestelmän vuoksi meidän on ehdotettava ratkaisuja, joita komissio ei sitten ota huomioon.
Kaikki valittavat työttömyyden kasvua, kaikki tukevat ajatusta, että ratkaisu voi löytyä pk-yrityksistä, jotka voisivat omaksua keskeisen roolin työllisyyden hoidossa. Kuitenkin vain harvat jäsenvaltiot kannustavat omia pk-yrityksiään työllistämään nuoria parantamaan ammattitaitoaan. Italiassa on suorastaan kiellettyä pienten tai keskisuurten yritysten ottaa harjoitteluun nuoria: voimassa olevat lait tyrmäävät kaikki hyvät ehdotukset, koska ammattiyhdistysten tasapäistävän logiikan mukaan nuoren harjoittelijan pitää olla yritykselle yhtä kallis kuin erikoistuneen työntekijän. Tämän seurauksena meillä on aina vain vähemmän nuoria työpajoissa, jotka sitten työllistävät yhä vähemmän asiantuntijoita, vähemmän ammattitaitoa, mikä tulee aiheuttamaan suurempia ja suurempia vahinkoja EU: n taloudelle.
Muutaman käytössäni olevan sekunnin aikana, arvoisa rouva puhemies, haluaisin vielä kertoa konkreettisesta hankkeestani uusien työpaikkojen luomiseksi Eurooppaan: ryhmitellään kaikki Euroopan parlamentin sitoutumattomat jäsenet yhteen sekaryhmään, jotta voidaan ottaa töihin uusia nuoria toimihenkilöitä ja näin vaikuttaa myönteisesti nuorisotyöttömyysasteen vähentämiseen EU: ssa.

Dury
Arvoisa rouva puhemies. Bérèsin ja minun lisäkseni muutamia muita kollegoitamme olemme jättäneet kolme van Velzenin mietintöä koskevaa tarkistusta. Hyväksymme mietinnön ja toivomme, että se tullaan ottamaan huomioon Luxemburgin työllisyyshuippukokouksessa käytävissä keskusteluissa.
Ensinnäkin on todettava, että työttömyyden torjumisessa ei ole kyse ainoastaan siitä, kuinka työttömyyttä hoidetaan, vaan on luotava myös työpaikkoja. Kuten tekin, myös me liitämme tämän kysymyksen makrotaloudellisiin näkökohtiin. Väitämme kuitenkin, että Euroopan laajuisten verkkojen käytössä olevat keinot kuten Euroopan investointipankki ja talousarviomme ovat riittämättömät. Haluaisimme viedä eteenpäin ajatusta yhteisen eurooppalaisen lainoitusjärjestelmän luomisesta, ja haluamme tietää, mitä mieltä te siitä olette.
Toiseksi olemme sitä mieltä, että olisi sovellettava yhteistä eurooppalaista teollisuuspolitiikkaa sellaisilla suhdanneherkillä aloilla kuten autoteollisuus, mutta myös vientivoittoisemmilla aloilla kuten televiestintä, Atkteollisuus ja multimedia, tai avaruusteollisuudessa, joka on yksi tulevaisuuden aloista. Eurooppaan on luotava työpaikkoja teollisuuden aloja vahvistamalla ja edistämällä julkisia ja yksityisiä sijoituksia.
Kolmanneksi, työajan lyhentämistä koskevaa keskustelua käydään jatkuvasti Euroopassa erityisesti Ranskan hallituksen ajaman politiikan ansiosta. Meidän mielestämme kysymystä olisi käsiteltävä eurooppalaisella tasolla, sillä jotkut ovat täysin syystä huolestuneita yritysten kilpailukyvystä. Haluamme tietää, kuinka pitkälle te olette valmiita sitoutumaan 35-tuntista työviikkoa koskevien sopimusten tekemisessä tai mitä te ajattelette siitä, että nämä päätökset kuuluisivat kansallisen politiikan piiriin.
Santer totesi täysin perustellusti, että Euroopassa olisi saavutettava tasapaino. Politiikassa tiedostetaan selvästi, että unionia on kehitettävä sosiaaliseen suuntaan ja että myös työllisyys on otettava huomioon talous- ja rahaliiton rinnalla. Ammattiyhdistysliikkeelle tämä on vaatimus. Mutta kuinka työnantajien suhteen olisi toimittava? Työnantajat ovat saaneet Euroopan unionilta kaikkea: valuutan, yhtenäismarkkinat ja kaupan vapauttamisen. Me emme kuitenkaan usko, että näillä muutoksilla voitaisiin toteuttaa todellista työllisyyspolitiikkaa. Minulla ei ole esittää parannuskeinoja työnantajien liikkeelle saamiseksi. Kertokaa te meille, mitä te tekisitte saadaksenne heidät vakuuttuneiksi?

Chanterie
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, tänä aamuna olemme kuulleet sekä pääministeri Junckerilta että komission puheenjohtaja Santerilta, että viime vuosina on laadittu paljon päätöksiä, mietintöjä, päätöslauselmia ja raportteja, paljon sanahelinää, mutta että asioista on päätetty valitettavan vähän. Tähänastiset suuret suunnitelmat eivät ole pystyneet muuttamaan mitään, ja erityisesti unionin työttömyysaste on edelleen liian korkea, 18 miljoonaa työtöntä. Muistan komissaari Flynnin sanoneen todellisen luvun olevan korkeamman, ehkä jopa 25 miljoonaa.
Liian paljon huomiota kiinnitetään valitettavasti edelleen siihen, että työllisyys riippuu yksinomaan talouskasvusta. Tietenkin talouskasvu on tarpeen. Ilman talouskasvua ei voida luoda siihen liittyvää työllisyyttä, mutta yhtä paljon tarvitsemme aktiivista ja tehokasta työmarkkinapolitiikkaa sekä nousu- että laskusuhdanteiden aikana. Haluaisin kiinnittää huomionne neljään konkreettiseen aamulla kuulemiemme ehdotusten tarjoamaan keinoon.
Ensimmäisenä keinona Euroopan laajuiset verkostot. Toivon, että tämä reitti otetaan vihdoinkin avataan, ja että verkostojen tarvitsemista varoista päätetään Luxemburgissa, sillä tiedämme, että Euroopan laajuiset verkostot ovat oikeastaan akseleita, jotka tuovat mukanaan sijoituksia, jotka piristävät talouskasvua ja suoranaisesti tuovat mukanaan työllisyyttä.
Toinen keino: pääomaruiskeet pienille ja keskisuurille yrityksille, jotka ovat jo suurimpia työpaikkojen luojia.
Kolmas keino: tieteellisen tutkimuksen ja teknologisen kehityksen taloudellinen kannustus, jotta kuromme umpeen kuilun Japaniin ja Yhdysvaltoihin, mutta myös luotot työnvälitykselle, ammattikoulutukselle ja työpaikoille ympäristön ja kulttuurin sektorilla ja ns. kolmannella sektorilla eli sosiaalitalouden sektorilla.
Neljäs keino: työn verottamisen, niin verojen kuin muiden maksujenkin, vähentäminen. Komissaari Monti teki oikeastaan uraauurtavaa työtä tämän ongelman suhteen. Toivon, että Luxemburgin puheenjohtajuuden ponnistukset pystyvät edistämään myös tätä asiaa.
Sitten tulenkin viimeiseen tekijään, jota voimme kaikki täysin kannattaa, koskien ehdotuksia tähän asiaan tarttumiseksi. Uskon, että voidaan tosiaankin hyvin väittää, että ainoa tehokas tapa - sen todisti jo talous- ja rahaliitto - on aikataulun sisältävä lähentymismenetelmä. Tämän menetelmän pitää voida konkretisoitua seuraavanlaisissa kohteissa: nuorisotyöttömyys, työllisyystason määrittäminen, esim. 65 % viiden vuoden kuluessa, pitkäaikaistyöttömien koulutus, työajan uudistukset ja niin edelleen.
Kolmen tekijän on kannettava oma kortensa kekoon ja ryhdyttävä yhteistyöhön: Euroopan unionin, jonka on annettava impulssit, jäsenvaltioiden, joiden on laadittava vuotuinen poliittinen suunnitelmansa, ja työmarkkinaosapuolten, joiden on tunnettava vastuunsa. Tämä on Luxemburgin huippukokouksen tie. Toivon, että tämä tie, jonka kaksi etevää luxemburgilaista poliitikkoa ovat viitoittaneet, on myös oikea tie sosiaaliseen unioniin.

Haarder
Arvoisa rouva puhemies, tässä parlamentissa ollaan valitettavasti siinä uskossa, että olemme kansallisten parlamenttien jäseniä viisaampia. Tästä käsityksestä meidän on päästävä irti. Kun jäsenmaita aikanaan on 25, ei ole mitään hyötyä siitä, jos tässä parlamentissa keskustelemme kaikista mahdollisista asioista, jotka kuuluvat kansallisille parlamenteille. Olen varma siitä, että van Velzenin mietintö on hyvä Hollannin sosiaalidemokraattiselle hallinnolle, mutta se ei toimi minun maassani eikä useissa muissakaan maissa, sillä ongelmat ovat erilaisia. Jotkut tarvitsevat enemmän koulutusta, toiset ammatillisten raja-aitojen kaatamista ja enemmän kannusteita työpaikkojen löytämiseksi. Keskustelujen ja selvitysten on tapahduttava kansallisissa parlamenteissa. Sen vuoksi meidän olisi täällä pyrittävä yleisesti rajoittamaan - ja pyydän anteeksi, että sanon tämän - sellaisten pinnallisten neuvojen määrää, jotka koskevat asioita, jotka jäävät unionin vaikutusvallan ulkopuolelle. Keskittykäämme siis siihen, mitä unioni voi tehdä: vakaisiin puitteisiin, yhtenäisvaluuttaan, kaupankäyntiin, tutkimukseen ja kehittämiseen. Olen samaa mieltä siitä, ettei kenenkään alle 25-vuotiaan tule turvautua passiiviseen elatukseen, mutta myös tätä ajatusta olisi viljeltävä kansallisissa parlamenteissa.

Sornosa Martínez
Arvoisa rouva puhemies, olen samaa mieltä siitä, että tämä työllisyyttä käsittelevä Eurooppa-neuvoston ylimääräinen huippukokous on erittäin tärkeä Euroopan unionin uskottavuudelle. Kollegani ovat korostaneet, että kaikkein tärkein aihe on työajan lyhentäminen. Haluan korostaa kahta kysymystä, jotka - minun mielestäni - ovat erittäin tärkeitä: pk-yritykset ja naiset.
Pk-yritykset ovat avainasemassa työpaikkojen luomisessa ja säilyttämisessä. Meillä on erinomainen todiste siitä Espanjassa, Valencian autonomisella alueella, jossa asun ja jossa on lukemattomia keramiikkaa, nukkeja, jalkineita ja huonekaluja valmistavia pk-yrityksiä. Niissä työskennellään tehokkaasti, mutta ne ovat vaikeuksissa, koska niiden kilpailukyky perustuu halpaan työvoimaan. Niiden on kehityttävä ja niiden tuotteiden on oltava korkealaatuisia, hyvin suunniteltuja ja teknisesti kehittyneitä. Tähän muutokseen - puhuisin melkein vallankumouksesta - ne eivät kuitenkaan pysty yksin, vaan ne tarvitsevat apua ja rahoitusmahdollisuuksia ja verohelpotuksia.
Mitä tulee sitten naisiin, jotka muodostavat 83 %: a kaikista osa-aikaisista työntekijöistä ja joita on 4 %: a enemmän suhteessa yhteisön kokonaistyöttömyyteen, tässä huippukokouksessa on ryhdyttävä konkreettisiin toimiin, joilla taataan yhtäläinen pääsy työmarkkinoille. Mielestäni parlamentti ja yhteisön toimielimet ovat uskottavia, jos ne antavat vastauksia unionin kansalaisten tärkeimpään ongelmaan: työpaikkojen luomiseen.

Ghilardotti
Arvoisa rouva puhemies, van Velzenin mietintö, josta esitän onnitteluni, kehottaa siirtymään välittömästi sanoista tekoihin ja panemaan täytäntöön sen, mitä Euroopan parlamentti on aina kannattanut: jos halutaan lisätä yksimielisen työllisyyspolitiikan arvokkuutta ja pitää sitä yhtä tärkeänä kuin kehitystä kohti yhteisvaluuttaa, on tehtävä asianmukaisia, yhdensuuntaisia työllisyyspäätöksiä ja asetettava keskipitkän aikavälin tavoitteita ja suuntaviivoja niiden saavuttamiseksi.
Keskeinen asia on siis osoittaa tahtoa hallita kehitystä myös EU: n yhteisen politiikan avulla, joka pakottaa toimielimet kaikilla tasoilla - EU, kansallinen, paikallinen taso - noudattamaan kaikissa taloudellisissa valinnoissaan uudenlaista kehitysmallia, luomaan oikeanlaisia olosuhteita, jotta kehitys johtaisi uusien työpaikkojen luomiseen. Uskon, että tällaiset olosuhteet syntyvät juuri van Velzenin mietinnön osoittamin keinoin: koulutukseen ja jatkuvaan koulutukseen sijoittaminen, työn uudelleenjärjestely ja työajan vähentäminen. Viimeksi mainitusta haluaisin sanoa sivuhuomautuksena: Italian hallitus on mielestäni tehnyt rohkean ehdotuksen, joka ei määrittele työajan vähentämistä lainsäädännöllisin keinoin, kaikkia velvoittavalla asetuksella, vaan myös auttaa instituutioiden kautta työmarkkinaosapuolia pääsemään työajan vähentämiseen johtavaan yhteisymmärrykseen. Tämä suunta on eduksi kaikille työttömille, mutta uskoakseni erityisesti naisille, joita työttömyys rankaisee kaikkein kovimmin ja jotka ovat aina vaatineet valtion puuttumista työaikaongelmaan, koska se on kaikkien etu, niin miesten kuin naisten. Suotuisat olosuhteet syntyvät samaten sellaisilla toimenpiteillä, jotka edistävät uudelleenkoulutusta, teknologisia uudistuksia, pk-yritysten pääomien tukemista.
Euroopan parlamentti on nyt tehnyt sen, eikä pelkästään van Velzenin mietinnöllä, vaan myös talousarviollaan, josta keskustelemme tänään iltapäivällä. Euroopan parlamentti on osoittanut rohkeutta. On totta, kuten van Velzen sanoo, ettei meillä aina ole tarvittavia varoja, mutta kokemukseni mukaan strategiat ovat aivan turhia, jollei niitä muuteta rahaksi. Euroopan parlamentti on tehnyt erityisen valinnan: työttömyyspaketin, joka sisältää pk-yrityksiä suosivia toimenpiteitä yhteistyössä EIP: n kanssa, mutta suosii myös kokeiluhankkeita työttömyyden ratkaisemiseksi paikallistasolla.
Hyvä - uskon, että komissio suuntaviivoineen ja Euroopan parlamentti van Velzenin mietintöön sisältyvine tarkkoine toimenpiteineen huolehtivat omasta osuudestaan. Kaikki vastuu on nyt neuvostolla. Luxemburgin huippukokouksen on päätyttävä konkreettisiin valintoihin, jotka ovat myös näiden ohjelmien lainsäädännöllinen perusta. Haluan sanoa tämän neuvoston puheenjohtajalle, Junckerille, joka on osoittanut paljon rohkeutta tehdessään ehdotuksensa; tämän huippukokouksen on päätyttävä yhteen konkreettiseen toimeen - lainsäädännölliseen perustaan tälle ohjelmalle - muuten kaikki jää jälleen kerran vain sanojen tasolle.

Pirker
Arvoisa rouva puhemies! Olen iloinen, että voimme täällä kaikki yhdessä todeta työllisyyspolitiikan nyttemmin saavuttaneen Euroopan unionissa keskeisen sijan. Tämä johtuu paljolti siitä, että neuvoston puheenjohtaja Juncker ja komission puheenjohtaja Santer ovat niin voimakkaasti ottaneet asian hoidettavakseen. Mutta se on myös ehdoton välttämättömyys, kun katsomme eritoten nuorisotyöttömyyttä, joka eurooppalaisella tasolla on tätä nykyä yli 20 % ja joka joissakin valtioissa on kiivennyt yli 40 % rajan. Tämä tarkoittaa, että jos emme ota tätä asiaa hoidettavaksemme, syntyy unioniin sosiaali- ja yhteiskuntapoliittista räjähdysainetta, joka saattaisi vaarantaa myös koko unionin tulevaisuuden.
Haluaisin sen vuoksi kohdistaa huomioni erityisesti nuorisotyöttömyyden vastaisiin toimenpiteisiin, joiden - ja tätä minä pyydän - läpiviemistä meidän tulisi voimakkaammin auttaa niiden, niin kansallisten kuin eurooppatasoistenkin pyrkimysten osalta. Tässä yhteydessä oli puheenjohtaja Santer sitä mieltä, että tarvitsemme uusia strategioita, joiden on oltava monipuolisia ja pysyviä ja - teen tähän lisäyksen - ennen kaikkia konkreettisia.
Haluaisin tässä poimia esiin ja korostaa ohjelman muutamia kohtia, joiden toteutus nähdäkseni on välttämätöntä, jotta nuorisotyöttömyyttä vastaan voidaan taistella. Ensimmäiseksi: nuorten liikkuvuuden lisäämiseksi meidän tulisi yrittää antaa heille peruskoulutus, joka toisaalta sisältää ATK-perustietouden ja toisaalta jonkin toisen unionin maan kielen.
Toiseksi: heidän tulisi saada opetella olemaan liikkuvia, ja tässä yhteydessä tarkoitan niin koulutettavia kuin kouluttajiakin, jotka usein vielä eivät ole tähän perehtyneet. Tämä tarkoittaa, että meidän on yritettävä edistää unionin liikkuvuusohjelmien tarjontaa ja poistaa näiden ohjelmien hyväksikäytön esteet.
Kolmanneksi: meidän on opittava antamaan pätevyys työmarkkinoiden todellisiin tarpeisiin. Antamamme pätevyys menee usein ohi tarpeiden. Ehdotan, että yksittäisiä maita auttaaksemme esitämme vuosittaiset analyysit vaikuttaaksemme omalta osaltamme siihen, että todella annetaan pätevyys tulevaisuuden tarpeita varten.
Neljänneksi: meidän tulisi harmonisoida ammattityöntekijöiden koulutus eli saattaa se komission ehdottamalle tasolle. Niinpä esimerkiksi parhaimpana pidetty dualistiseen malliin perustuva ammatillinen koulutus pitäisi toteuttaa kaikissa Euroopan valtioissa.
Viidenneksi: meidän tulisi edistää yritysten perustamista, koska pk-yrityksistä löytyy suurin potentiaali ja koska monilla nuorilla on toivomus tulla kouluttajiksi ja tuoda tänne amerikkalainen Business angels -järjestelmä.
Viimeinen kohta, jonka ehdotan, jotta yrityksissä toteutettaisiin innovaatioita, on innovaatiopörssien verkoston perustaminen Eurooppaan, jotta innovaatioita tarjottaisiin ja toteutettaisiin. Nähdäkseni työllisyyshuippukokous tarjoaa todella erittäin suuren mahdollisuuden antaa työllisyysimpulsseja unionille ja erityisesti nuorisollemme eli tulevaisuudelle.

Cabezón Alonso
Arvoisa rouva puhemies, tämän vuosisadan vaihteen tärkein keskustelu käydään siitä, miten yhteiskunnissamme voidaan luoda työpaikkoja. Tähän keskusteluun ei voi osallistua ennakkoluuloisesti tai puolustautuen tai käyttämällä keinoja, jotka olivat ehkä käyttökelpoisia ennen mutta eivät niinkään enää. Tietynlainen röyhkeys olisi hyödyksi, kun tarkastellaan nykyistä tilannetta. Kyse on esteiden poistamisesta, joka tuntuu liittyvän kaikkeen, mutta sen ohella meidän on korostettava joustavuutta ja turvallisuutta koskevia ehdotuksiamme, sillä ei ole olemassa mitään yhtä ainoata työllisyyspolitiikkaa, vaan kaikki politiikat voivat ja niiden pitää olla hyödyllisiä työllisyyden kannalta, vaikka lisäksi tarvittaisiinkin työllisyyttä edistäviä aktiivisia politiikkoja.
Tulevaan työllisyyttä käsittelevään ylimääräiseen huippukokoukseen kohdistuu monia odotuksia, ehkä liiankin monia odotuksia. Luottakaamme siihen, että näitä odotuksia ei petetä.
Olisi toivottavaa, kuten Wim van Velzenin mietinnössä todetaan, että päästäisiin konkreettisiin, jopa mitattaviin tavoitteisiin, joissa tiedostetaan se, että työttömyysluvut eivät alkajaisiksi ole samanlaiset kaikissa jäsenvaltioissa ja että olosuhteet työn ja työpaikkojen luomiseksi eivät myöskään ole samanlaiset kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Työpaikkoja voidaan nimittäin luoda vain luomalla työtä, työpaikkoja luodaan, kun luodaan perinteiset ja uudet tarpeet tyydyttävää työtä.
Työttömät nuoret, joilla jo on enemmän vaikeuksia saada työpaikkoja, tarvitsevat kekseliäitä ja jopa uskaliaita keinoja, joilla lisätään ammattikoulutuksen määrää, sidotaan yhteen koulutus ja työkokemus ja tuetaan päättäväisesti elinikäistä oppimista. On vertailtava saatuja kokemuksia siitä, miten passiivisista politiikoista päästään aktiivisiin politiikkoihin ja työttömyysavustuksista uusien työpaikkojen luomiseksi myönnettävään tukeen.
Työmarkkinaosapuolten on tarjottava konkreettisia sopimuksia työpaikkojen luomiseksi, esimerkiksi muuttamalla ylityötunnit työpaikoiksi - maassani tehtiin viime vuonna 65 miljoonaa ylityötuntia -, muuttamalla ylityötunnit työpaikoiksi eikä ylityökorvauksiksi, työaikaa joustamalla, sopimalla esimerkiksi työajan lyhentämisestä uusien työpaikkojen luomiseksi, tukemalla aina yritysten tuottavuutta, sopimalla uusista työnjärjestelytavoista.
On vaadittava joustavampaa verotusta työvaltaisissa tai alempaa koulutustasoa vaativissa ammateissa.
Kun kiinnitetään huomiota pieniin yrityksiin, pelkkä hyvän tahdon julistus tai jopa verovähennyskelpoisten lainojen myöntäminen eivät riitä. Pienet yritykset tarvitsevat tukea, jotta ne tietäisivät, miten ne hyötyvät yhtenäismarkkinoiden ja yhtenäisvaluutan tuomista eduista.
Euroopan unionin on selvitettävä, kuten monta kertaa on jo sanottu, jäsenvaltioiden politiikkojen merkitys ja tuettava päättäväisesti joitakin aktiivisia työllisyyspolitiikkoja. Jos näin tapahtuu, Luxemburgissa pidettävässä työllisyyttä käsittelevässä huippukokouksessa voidaan saada aikaan eurooppalainen sopimus työllisyyden ja solidaarisuuden hyväksi.

Menrad
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, kun yli 18 miljoonaa ihmistä on Euroopan yhteisössä työttömänä, on tämä haaste Euroopan unionille, vaikka työllisyyspolitiikan päävastuu kuuluukin jäsenvaltioille ja niissä ennen kaikkea työehtosopimusten osapuolille. Amsterdamin kokouksessa tämä ymmärrettiin, ja se johti työllisyyttä koskevaan lukuun ja lisäpöytäkirjaan, jonka tavoite on oma huippukokous. Euroopan parlamentti on osallistunut menestyksekkäästi Luxemburgin huippukokouksen valmisteluun, ja tässä Wim van Velzenin työ sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnassa on ollut erittäin suureksi avuksi. Monet kiitokset ja sydämelliset onnittelut!
Olemme monissa kohdissa samaa mieltä, muuten myös siinä, mitä komission puheenjohtaja on sanonut. Niistä lukuisista ehdotuksista, joita tänään tehtiin työttömyyden torjumiseksi, toistan vain työntekijöiden ja ennen kaikkea työttömien pätevyyden merkityksen. Sen tulisi muodostaa Luxemburgissa pidettävän valtionpäämiesten ja pääministerien erikoiskokouksen erityisen painopisteen.
Myös houkuttimet jatkuvaan koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen ovat tarpeen. Sijaintipaikka Eurooppa ei tarvitse vain huipputeknologiaa edustavia nykyaikaisia koneita, vaan myös työntekijöitä, jotka osaavat niitä käyttää. Wim van Velzen tekee mielenkiintoisia ehdotuksia, jotka koskevat aikuisten ammattikoulutusta ja nuorisotyöttömyyden torjumista. Jotkin niistä keskittyvät kuitenkin - useat puhujat ovat kiinnittäneet siihen huomiota - liiaksi prosenttilukuihin ja valtion taholta organisoituun suunnitteluun. Tätä PPE haluaa korjata ja keventää tekemällä muutosesityksiä.
Neuvoston puheenjohtaja on tuonut virkistävän äänensävyn eurooppalaiseen keskusteluun. Oikeutetusti hän varoittaa asettamasta mittapuuta liian korkealle. Herra Juncker voi - siitä olen vakuuttunut - osaltaan oleellisesti vaikuttaa huippukokoukseen, joka tekee konkreettisia, käytännöllisiä päätöksiä ja joka ei saa hautautua harmaaseen teoriaan. Ilman rahaa se ei onnistu! Sen te tiedätte, rakas kollega van Velzen. Euroopan talous on käytävä läpi rivi riviltä, jos sieltä sittenkin vielä löytyisi reservejä. Davignonin mietintö tuo esiin eurooppalaisen osakeyhtiön ihanteellisena juridisena keinona mobilisoida nimenomaan yksityistä pääomaa Euroopan laajuisten verkkojen perustamiseksi. Tähän asti eurooppalaista yhtiötä käsittelevä projekti on kaatunut myötämääräämistä koskevaan riitakysymykseen. Neuvoston puheenjohtaja Luxemburgissa on tässä yhteydessä kehittänyt mielenkiintoisen kompromissikaavan. Poliittinen sopimus ministerineuvostossa vielä tänä vuonna tämän kaikki kumppanit huomioon ottavan ratkaisun pohjalta olisi hyvästä myös Euroopan työllisyyspolitiikalle.
Vastaus työmarkkinoiden haasteeseen ei ole vapaus, vaan sosiaalinen markkinatalous ja kumppanuus!

Weiler
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, sosiaalidemokraatit ovat iloisia, että tämä keskustelu käydään tänään. Olen erityisen tyytyväinen, että kaikki kollegani ymmärtävät, että työpaikkoja ei luoda sosiaaliturvaa supistamalla.
Arvoisa puheenjohtaja Juncker, haluaisin muistuttaa, että Amsterdamin sopimuksen työllisyyttä koskevaan lukuun suhtauduttiin aluksi sangen vastahakoisesti. Erityisesti Saksa halusi viime minuuttiin asti kieltäytyä hyväksymästä sitä. Vasta julkisen keskustelun, Euroopan parlamentin, komission ja joidenkin jäsenvaltioiden panoksen ansiosta olemme päässeet tähän tulokseen.
Mainitsen tämän, koska on luonnollisesti olemassa vaara, että tähänastiset vastustajat jälleen tärvelevät ja boikotoivat kaikkia ponnistuksiamme 21. marraskuuta. Olemme menettäneet paljon aikaa, koska neuvosto ei pitänyt tarpeellisena hyväksyä ELISE-ohjelmaa. Riskipääoma pk-yrityksiä varten tulee nyt olemaan Luxemburgissa ensi sijalla. Kansallisia parlamentteja ja hallituksia ei vapauteta vastuusta, mutta, herra Santer, te olette oikeassa, väärin ymmärretty toissijaisuus ei vie meitä eteenpäin.
Haluaisin lyhyesti viitata kolmeen aspektiin. Me tarvitsemme pätevyyttä vaativia ja pysyviä työpaikkoja. Halpatyötä ilman koulutusta, ilman tulevaisuutta ja ilman sosiaaliturvaa meillä on jo tarpeeksi. Toiseksi tarvitsemme työpaikkoja naisille. Tämän vaatiminen edellyttää tänä päivänä jo hieman rohkeutta. Onhan vastuuhenkilöiden vaivattomampaa lähettää naiset takaisin hellan ääreen tai osa-aikatyöhön. Kolmanneksi me tarvitsemme uusia ideoita. Se, mitä jäsenvaltiot eivät osaa, mitä ne ovat jättäneet tekemättä, mihin ne eivät vielä usko pystyvänsä, olisi Euroopassa toteutettavissa pilottihankkeiden avulla.
Olen kuitenkin myös varma, että Euroopan investointipankin kaavaillut rahoitusvarat eivät keskipitkällä tähtäimellä tule riittämään, jos ministerineuvosto suhtautuu tehtäväänsä vakavasti. Herra Juncker, tulemme seuraamaan neuvoston toimia kriittisesti ja suopeasti, vaatimaan tuloksia ja puuttumaan jatkossakin rakentavasti asiaan!

Carlsson
Arvoisa rouva puhemies! EU: lla on yhteisesti hallussaan kaikki tarvittavat keinot, jotta se voisi hyötyä meneillään olevasta yleismaailmallistumisesta ja teknologisesta mullistuksesta. Sisämarkkinoiden luomisella ja EMU: n käyttöönotolla olemme valaneet perustan uusien mahdollisuuksien hyödyntämiselle. Se edellyttää kuitenkin lisääntynyttä sopeutumiskykyä Euroopan valtioiden, alueiden ja yksilöiden keskuudessa.
Van Velzenin mietinnön ongelma on se, että siinä otetaan huomioon vain huonosti toimivien markkinoiden oireet. Siinä tehdään hyvää tarkoittavia työllisyysaloitteita ja asetetaan kunnianhimoisia tavoitteita, mutta tässä on todellakin se vaara, että vaikutus on suorastaan päinvastainen. Uskon, että vaarana on, että me välttelemme tarpeellista rakennekeskustelua. Kuka on tänään kysynyt itseltään, miksi uusien työpaikkojen määrä ei kasva Euroopassa? Silloin meidän pitäisikin mieluummin keskustella rakenneongelmista. Kustannustilanne - meillä on aivan liian korkeat verot. Säännökset - työntekijän palkkaamiselle on kynnyksiä. Yrittäjyys - Euroopassa ei ole tarpeeksi monta uutta yritystä. Osaamistaso laskee sen sijaan, että se kasvaisi aikana, jona osaaminen on yhä tärkeämpää.
Minä tiedän, että nämä kysymykset eivät ole uusia, mutta mielestäni on häpeä, että emme ole tehneet kotiläksyjämme paremmin Essenin kokouksen jälkeen ja alkaneet toteuttaa monia niistä asioista, joiden suhteen nyt on pakko ryhtyä toimiin. Se, että komissio tekee kunnianhimoisia analyyseja, ei auta. Ne eivät korvaa sitä, että päättäjät jättävät kansalliset muutokset tekemättä.
Minä en kadehdi neuvoston puheenjohtaja Junckeria, joka on ottanut itselleen suuren roolin. Minä toivon todellakin, ettei hänelle ja EU: lle " jää Musta Pekka käteen" eli ettei heitä syytetä työttömyydestä, joka perustuu huonosti toimiviin kansallisiin työmarkkinoihin. Minun neuvoni teille on: panostakaa niihin asioihin, joihin vain EU voi, nimittäin sisämarkkinoihin ja yhteiseen valuuttaan sekä mielellään hyvien ideoiden vaihtoon - sehän on itsestään selvää ystävien kesken. Mutta älkää tuijottako sokeasti ainoastaan EU: ta; mehän elämme maailmanlaajuisessa taloudessa ja voimme oppia muilta mailta ja mantereilta, joissa työllisyysaste kasvaa ja työttömyys vähenee. Uskaltakaa analysoida sana joustavuus. Älkää antako ilmauksen aktiivinen työmarkkinapolitiikka houkutella ylikansallisiin budjettipanostuksiin.
Yhtä vähän kuin uskon, että Eurooppa saisi lepäämällä aikaan uusia työpaikkoja ja hyvinvointia, niin myös yhtä vähän toivon, että te ottaisitte lomaa monien työtehtävien odottaessa. Minusta on ihmeellistä, että niin monet uskovat että voimme parantaa asioita työskentelemällä vähemmän. Katson tuota linjaa edustavien luovuttaneen; he puhuvat pysähtyvien ja kutistuvien työmarkkinoiden puolesta.

Van Lancker
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte juuri alkupuheessanne erittäin runollisesti toivovanne, ettei huippukokouksesta tule parafraasia. Le sommet ne peut pas accoucher d'un autre poème . En olisi itse osannut sanoa asiaa paremmin, ja olen asiasta täysin samaa mieltä. Muuten, haluaisin sanoa Johannalle: uusia ideoita emme oikeastaan tarvitse. Meillä on jo tarpeeksi ideoita. Komission valkoinen kirja, luottamussopimus, parlamentin Rocardin mietintö ja lukuisat päätökset, joita parlamentti on tehnyt. Tarvitsemme nyt ennen kaikkea näiden ideoiden toteuttamista. Jos haluamme saada Luxemburgin huippukokouksen onnistumaan, tarvitsemme ainakin kahta asiaa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja.
Ensinnäkin, huippukokouksen on muotoiltava selkeitä päämääriä. Asiasta on ollut jo pari kertaa puhetta täällä: eurooppalaisella työllisyyssopimuksella on oltava rohkeutta muodostaa vihdoinkin lähentymisnormeja. Huippukokouksen on myös uskallettava asettaa päämääriä koulutukselle, työhön investoimiselle, työtakuille ja myös työajoille. Minun on rehellisesti sanottava, että olen hieman kummastunut siitä, että joiltain kollegoilta on jäänyt lukematta kappaleita Van Velsenin mietinnöstä. Mutta vielä enemmän minua ihmetyttää, kun kuulen, kuinka monilla hallituksilla on mennyt sisu kaulaan, ja samaa rohkeuden puutetta näen myös joissain PPE: n ja liberaalien tarkistusehdotuksissa, kun on kyse konkreettisesta päämääränasettelusta. Tiedämmehän jo EMU-kokemuksesta, että kyseisenlaiset normit ovat välttämättömiä, jotta saamme kaikki nenät osoittamaan samaan suuntaan. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon että huippukokous onnistuu tässä.
Toiseksi, hyviä tuloksia ei saa ilmaiseksi, ja se koskee myös eurooppalaista työllisyysstrategiaa, joka ei halua tuottaa mitään workfare -projektia, vaan työtakuita, investointia työhön, parempaa tulevaisuutta. Tämän suhteen painotukseni eroaa ehkä hieman esittelijämme Wim Van Velzenin painotuksesta. Tietenkin asia on niin, että työllisyys on saatava kansallisiin suunnitelmiin, ja että jokaisen jäsenvaltion on käytettävä budjetistaan liikenevät varat täysimääräisesti työllisyyteen. Mutta se ei vielä riitä, hyvät kollegat. Huolehtiminen terveestä kansantaloudesta, joka on muuten vakautussopimuksessa määrätty, rajoittaa tätä mahdollisuutta ainakin minun maassani huomattavasti, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, joten tarvitsemme lisää happea Euroopan talouden elvyttämiseksi. Siksi ainakin Amsterdamin sopimuksessa esitetty Euroopan taloudellisen kasvun aloite on konkretisoitava. Minun puolestani Delorsin aloitteen sisältämät eurosopimukset voitaisiin ottaa uudelleen käsiteltäviksi.
Joka tapauksessa, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, haluan lopuksi toivottaa huippukokoukselle paljon menestystä. Toivon, etteivät sen tulokset ole taas kerran kaunista runoa.

Mann, Thomas
Arvoisa rouva puhemies! Emme odota työllisyyshuippukokoukselta ihmeitä, mutta luotamme vakaasti siihen, että 18-miljoonakertaisen työttömyyden torjunta pääsee nyt ansaitsemalleen paikalle, nimittäin kaikkien päiväjärjestysten ensimmäiselle sijalle. Eurooppalaisen politiikan uskottavuus ei riipu vain miljoonille asianosaisille ja heidän omaisilleen siitä, missä määrin saavutetaan käytännössä toteutettavia tuloksia. Tämä ei enää olisi, kuten Jean-Claude Juncker juuri esitti, vain vanhojen laulujen virittämistä, vaan todella uusi melodia uudella tekstillä.
Toissijaisuusperiaatteeseenhan ei kosketa. Päävastuuhan säilyy edelleen jäsenvaltioilla, on vain konkretisoitava Essenin huippukokouksessa päätetty työllisyysalan yhteinen strategia. Komission puheenjohtaja Jacques Santer oli oikeassa sanoessaan äsken, että on siirryttävä integroituihin ja koordinoituihin toimiin ja heti.
Viiden alueen vahvistaminen Essenin huippukokouksessa on edelleenkin oikea pohja: sijoittaminen ammattikoulutukseen, työllisyysasteen korottaminen, palkan sivukulujen alentaminen, tehokkaampi työmarkkinapolitiikka ja toimenpiteet työttömyydestä kärsivien ryhmien hyväksi. Se on myös yksi pääelementti Wim van Velzenin mietinnössä. Hän on onnistunut laatimaan täsmälliseen, oleelliseen keskittyvän esityksen, jota haluamme vielä parantaa PPE: n ehdotuksilla..
Työllisyys- ja talouspolitiikka ovat saman sosiaalisen markkinatalouden mitalin molemmat puolet. Tarvitsemme siis Theo Waigelin alkuun saattaman vakauttamissopimuksen täydennykseksi lähentymisperusteita työllisyyttä varten. Jäsenvaltioiden panokset on voitava tarkastaa ja mitata. Saavutuksista on tehtävä julkinen yhteenveto, kuten myös siitä, mitä ei ole saavutettu, myös täällä Euroopan parlamentissa vuosikertomusten perusteella. Vasta laadullisilla tavoitteilla, jotka ajallisesti ovat tarkoin määriteltyjä, saavutetaan taso, jonka kansallisten politiikkojen tehokkaan koordinoinnin arviointi ansaitsee.
Ehdottamamme kohdat ovat toteutettavissa, esimerkiksi henkilöresurssien kohdalla. Kansallisten talousarvioiden sisältämien koulutustoimenpiteiden kustannusten tulee myötäillä kolmen parhaan jäsenvaltion keskiarvoa. Koulutusjärjestelmät on sopeutettava paljon joustavammin markkinoiden tarpeisiin. Työehtosopimusten osapuolten on tehtävä sopimuksia, joiden avulla mahdollistetaan pitkäaikaistyöttömien ja nuorten koulutuksen jälkeiset työsuhteet - vaikka vain määräaikaiset. Tai pk-yritysten alueella: riskeistä selviäminen yrityksiä perustettaessa, takuurahastot Euroopan investointipankin lainoille ja luonnollisesti näiden yritysten kilpailukyvyn parantaminen, jotka takaavat suurimman osan Euroopan koulutus- ja työpaikoista, ja alueellisella tasolla paikallisten työllisyysaloitteiden ja -toimenpiteiden luominen alueellisten sopimusten hyväksi.
Olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentti on antanut elämää sekä neuvoston kasvu- ja työllisyyspäätökselle että Amsterdamin sopimuksen työllisyysluvulle. Kunnianhimoisella tavoitteellanne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, saada aikaan huippukokous, jonka tulokset ovat kouriintuntuvia, on paljolti valtavan henkilökohtaisen panoksenne vuoksi kaikki mahdollisuudet onnistua.

Kirsten Jensen
Arvoisa rouva puhemies, Amsterdamin sopimus on ollut selkeä askel kohti parempaa Eurooppaa. EU: n on pidettävä kiinni siitä, mikä on tärkeintä Euroopan väestölle, nimittäin työllisyydestä ja sen myötä vastuustaan hyvinvointiyhteiskunnasta. Sopimus ei itsessään ratkaise ongelmia. Useiden hyvien ehdotusten ja hyvien tarkoitusten tulee johtaa toimintaan.
Vuosina 1992-93 vallitsi Tanskassa suuri työttömyys ja valtion talouden alijäämä. Mukautimme talouspolitiikkaa uudistamalla verotusjärjestelmäämme ja aloittamalla laajan työmarkkinauudistuksen. Tämä on nyt tehnyt Tanskasta työpaikkojen luomisen Euroopan mestarin. Kaiken kaikkiaan haluamme polkaista talouden käyntiin, ja tällä tavoin lisätä työllisyyttä ja valtion talouden ylijäämää. Olemme tehneet verouudistuksen, joka aloitti työn matalamman ja voimavarain käytön korkeamman verotuksen. Olemme tehneet työmarkkinauudistuksen, joka on aktivoinut työttömiä, ja koulutusvirkavapaat ja vanhempainlomat ovat tehneet työmarkkinoista joustavampia ja sosiaalisempia niin elinkeinoelämälle kuin palkansaajille. Olemme valinneet strategian, joka panostaa ihmisten koulutukseen eikä passiivisuuteen. Strategia, jossa kasvu ja työllisyys kulkevat käsi kädessä kantokykyisen talouden kanssa. Olemme Tanskassa päässeet pitkälle tiellä kohti parempaa työllisyyttä ja valtion talouden kuntoa, ja olemme samalla säilyttäneet sosiaalisesti vastuullisen yhteiskunnan ja ympäristönsuojelun näkökulman.
On tarpeellista, että kaikki EU-maat sitoutuvat konkreettisiin tavoitteisiin työllisyyskampanjassa. Meidän on Euroopassa panostettava työpaikkojen luomiseksi koulutukseen, tutkimukseen ja laatuun, ja tämän myötä on meidän pyrittävä parantamaan kilpailukykyämme kolmansiin maihin nähden. Sisämarkkinat tarkoittavat, että 90 % taloudestamme on yhteistä, ja tämän vuoksi olemme riippuvaisia toisistamme. Tanskan panoksella olisi vielä suurempi vaikutus, jos vastaava talouden käyntiin polkaiseminen olisi tapahtunut kaikkialla EU: ssa. Toivotan teille onnea marraskuun huippukokoukseen!

Mendonça
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Eurooppa-neuvoston ensi marraskuussa Luxemburgissa pidettävästä ylimääräisestä kokouksesta ei saa eikä voi tulla jälleen kerran yhtä niistä monista Euroopan huippukokouksista, jossa lujasti ja vakuuttavasti toistetaan hyvän tahdon julistuksia, joita ei ole koskaan toteutettu eikä aiottu toteuttaa. Se ei enää ole oikea hetki työttömyyttä koskeviin ajatuksiin ja pohdintoihin, vaan sen on oltava oikea hetki tarkentaa ja toteuttaa Eurooppa-neuvoston Amsterdamissa hyväksymät asiakirjat, etenkin ne asiakirjat, jotka ovat keskeisiä aktiivisen ja yhteisen eurooppalaisen työllisyysstrategian kehittämiseksi.
Perustamissopimuksen uusi työllisyyttä koskeva luku, kasvua ja työllisyyttä koskeva päätöslauselma ja työllisyyttä, kilpailukykyä ja kasvua koskevat puheenjohtajiston päätelmät sisältävät niin tärkeitä periaatteita, määräyksiä ja pyrkimyksiä, että ne on tutkittava ja pantava täytäntöön aivan niiden perimmäisiä seurauksia myöten - ja pikaisesti. Luxemburgin ylimääräisessä huippukokouksessa ei enää voi odottaa uusien ajatusten nousevan esiin. Tärkeintä on täsmentää lukemattomat jo yleiseen käyttöön levinneet ja laajalti keskustellut käsitteet.
Amsterdamin sopimuksen mukaan jäsenvaltiot pitävät työllisyyden edistämistä yhteistä etua koskevana asiana ja yhteisö edistää työllisyyden korkeaa tasoa edistämällä jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja tukemalla sekä tarvittaessa täydentämällä niiden toimintaa. Yhteisö kunnioittaa jäsenvaltioiden toimivaltaa, mutta nämä eivät saa lakata kantamasta omaa vastuutaan tämän huolestuttavan yhteiskunnallisen ongelman ratkaisemisessa.
Unionin kansalaiset, etenkin miljoonat työttömät nuoret ja monet miljoonat pitkäaikaistyöttömät, odottavat vielä kenties hitusen toiveikkaina, että muiden muassa markkinoiden tarpeisiin sovitettu ammattikoulutus, työaikajärjestelyt - ei pelkästään työajan lyhentäminen - ja rahoitustoimet ja talouspolitiikan yhteensovittaminen pantaisiin viipymättä täytäntöön.
Nyt keskusteltavana oleva mietintö on tärkeä lisä Luxemburgin huippukokoukseen. Se pyrkii luomaan Amsterdamin sopimuksen tarjoamien uusien mahdollisuuksien luettelon, koska se saa sopimuksesta irti melkoisen ja merkittävän määrän konkreettisia ehdotuksia, joita on tarkasteltava Luxemburgin huippukokouksessa ja jotka on pantava täytäntöön heti kokouksen jälkeisenä päivänä sen enempää viivyttelemättä.

Jöns
Arvoisa rouva puhemies, arvoisat kollegat, ensiksi minäkin haluaisin luonnollisesti kiittää Wim van Velzeniä hänen erinomaisesta mietinnöstään. Myös minä pidän ehdotettuja toimenpiteitä työpaikkojen ja työaikojen joustavuuden lisäämiseksi myönteisinä. Joustavuuden lisääminen ei kuitenkaan saa tapahtua ilman sosiaalista turvaa. Joustavuus yrittäjiä varten on mitalin toinen puoli, mutta sosiaaliturvan on oltava sen toinen puoli. Tämä velvoittaa meitä kaikkia, ei vain hallituksia vaan myös työehtosopimusten osapuolia, sillä määräaikaisten työsuhteiden valtaisa lisääntyminen ja kerrassaan kukoistava etätyö ovat tuloksia yritysten maailmanlaajuisen kilpailun nimissä harjoittamasta, Manchesterin kapitalismia muistuttavasta riistosta. Koska on parempi, että on jokin työ kuin ei lainkaan työtä, katsovat tänä päivänä yhä useammat ihmiset hätätilanteessaan olevansa pakotettuja hyväksymään tämänkaltaisia työllisyysmuotoja, vaikka he useimmiten ovat vailla minkäänlaista sosiaaliturvaa ja myös työoikeudellisesti kaukana kokopäivätyötä tekevistä. Tässä ilmenee eurooppalaisen sosiaalipolitiikan suuri puute, joka on ehdottomasti poistettava, jos olemme joustavuuden suhteen vakavissamme. Tämä vaatii täsmällisten sääntöjen ja konkreettisten eurooppalaisten vähimmäisstandardien luomista, sillä jos tyydymme siihen arkamaisuuteen, jota työehtosopimusten osapuolet osoittivat eurooppalaisessa osa-aikatyösopimuksessaan, niin hyvää yötä!
Ilmaiseksi ei sosiaalista edistystä ei ole vielä koskaan saatu eikä sosiaalista rauhaa tulevaisuudessakaan saada. Tarvitsemme joustavia työsuhteita, mutta ilman työ- tai sosiaaliturvaoikeudellista syrjintää.

Malone
Arvoisa rouva puhemies, haluan myöskin onnitella esittelijää tästä erittäin ytimekkäästä mietinnöstä, joka ei sorru tavanomaiseen turhaan retoriikkaan niin kuin usein käy, kun puhutaan työttömyyden vähentämisestä. Tältä osin haluaisin kumota kritiikin, jota rouva Carlsson ja muut ovat täällä tänään tästä mietinnöstä esittäneet.
Viime viikolla Brysselissä kuulimme komission viimeisimmät talousennusteet ja näiden arvioiden perusteella komissaari de Silguy kertoi meille, että jopa yksitoista jäsenvaltiota liittyy EMUun tammikuussa 1999. Niin myönteistä kuin tämä onkin, se merkitsee hyvin vähän Euroopan unionin miljoonille ihmisille. Haluaisin erityisesti esittää, että se ei merkitse yhtään mitään niille 18 miljoonalle ihmiselle, joista me olemme kuulleet niin usein tänä aamuna - niille Euroopan kansalaisille, joilla ei ole töitä.
Kotimaassani Irlannissa on tapahtunut hyvin myönteinen täyskäännös taloudellisessa varallisuudessa viiden viime vuoden aikana, mutta jopa meidän "kelttiläinen tiikerimme" kärsii työttömyydestä. Sen karjunta on mielestäni loukkaus monia pitkäaikaistyöttömiämme kohtaan ja niitä nuoria kohtaan, jotka eivät pääse lainkaan alkuun työelämässä. Luxemburgin huippukokouksessa täytyy ottaa konkreettisia askelia, jotta taistelu työttömyyttä vastaan voidaan voittaa. Yksi hyvin tärkeä askel, jonka jäsenvaltiot voisivat ottaa, on muuttaa kantaa verovapaiden tuotteiden myynnin lakkauttamiseen EU: n sisäisessä matkustusliikenteessä. Tällä Bertie Ahernin ja muiden valtiovarainministerien vuonna 1991 tekemällä päätöksellä tulee olemaan vakavia seurauksia tuhansille Euroopan unionin työntekijöille. On ironista, että puhumme toisaalta työpaikkojen luomisesta ja toisaalta leikkaamme työpaikkojen määrää itse omilla toimillamme. Haluaisin kysyä komissaari Flynniltä, joka on kanssamme täällä tänään, mikä on hänen kantansa asiasta. Aikooko hän ilmaista kantansa verovapaasta myynnistä ja aikooko hän puhua sen jatkamisen puolesta komission tasolla? Jollei, niin meidän täytyy lisätä tuhansia työntekijöitä häpeällisiin tilastotietoihimme.
Lopuksi kerron, että olen juuri tullut ikääntymistä käsittelevän ryhmän kokouksesta. Herra Santer haluaisi rauhoittaa meitä kertomalla, että iäkkäämmät työntekijät otetaan huomioon Luxemburgin neuvotteluissa.

Andersson
Arvoisa rouva puhemies! Aloittaisin kiittämällä esittelijää hyvästä mietinnöstä. Kotimaassani keskustelu kulkee joskus niin, että korkea työttömyys johtuisi EU: sta. Sehän ei ole totta, koska EU: lla ei tähän mennessä ole ollut keinoja aktiivisen työllisyyspolitiikan toteuttamiseen. Sen sijaan keinot ovat tähän asti olleet jäsenvaltioiden hallussa, jotka eivät ole yksin pystyneet toteuttamaan hyvää työllisyyspolitiikkaa. Nyt nämä keinot sisältyvät Amsterdamin sopimukseen. Se ei kuitenkaan tarkoita sitä, että ottaisimme alueilta tai valtioilta pois niiden vastuun tulevasta työllisyyspolitiikasta vaan sitä, että on luotava lisäarvoa. Tätä lisäarvoa luotaessa on oltava konkreettisia.
Tästä kokouksesta ei saa taas tulla kokousta, johon sisältyy hienoja julkilausumia, jotka eivät sido mihinkään. Tavoitteen asettelun on oltava selvän, kun on kyseessä työllisyysaste, työttömyys, erityisesti nuorisotyöttömyys ja pitkäaikaistyöttömyys. Tavoitteen asettelun on oltava selkeä myös, kun on kyseessä aktiivinen työmarkkinapolitiikka. Tässä kohdassa Wim van Velzenin mietintö on hyvin selkeyttävä. Ottakaa siitä opiksi Luxemburgin kokouksessa älkääkä antako sen jäädä vain yleiseksi asiakirjaksi!
Mitä tulee työaikakysymykseen, asia on niin, että lyhennetty työaika oikein toteutettuna voi luoda uusia työpaikkoja. Me tiedämme sen; siitä on esimerkkejä kaikkialla Euroopassa.
Voimme oppia EMU: sta seuraavia asioita: jos asetamme selkeitä, konkreettisia tavoitteita, jäsenmaat myös pyrkivät saavuttamaan ne. Näin on jo tehty inflaation ja budjettialijäämän osalta. Tehkäämme nyt sama työllisyyden ja työttömyyden osalta. Se on suuri haaste, mutta se on haaste, joka neuvoston on otettava vastaan.
Lopuksi haluaisin vielä viitata Malonen näkökantaan tax free -myynnistä. Pitäkäämme nyt huoli siitä, ettemme - samaan aikaan kun työskentelemme lisätäksemme työllisyyttä ja vähentääksemme työttömyyttä - lisäisi työttömyyttä tietyillä aloilla aikaisemmin tehtyjen päätösten perusteella! Olkoon työllisyys kaiken voittava tavoite! Silloin lykkäämme ehdotusta tax free -myynnin lopettamisesta.

Lienemann
Arvoisa rouva puhemies, hyvät puheenjohtajat, hyvät kollegat. Yhtenäisasiakirjan tultua voimaan lupasimme kansalaisillemme luoda lukuisia uusia työpaikkoja. Työttömyys on kuitenkin vain kasvanut. Maastrichtin sopimuksen syntyessä näitä samoja lupauksia ei niinikään ole lunastettu. Lähentymiskriteereiden ankaruus ei ole auttanut työttömyyden noidankehästä pois pääsemiseksi.
Ymmärrämme nyt, että on tapahduttava suunnan muutos. Suuntaa on muutettava ehkä makrotaloudessa, mutta myös menettelytapoja on muutettava. Emme voi enää hyväksyä sitovien talouskriteerien noudattamista, kun samaan aikaan ei ole osoittaa mitään sosiaaliseen suojeluun liittyviä kriteerejä työllisyyden parantamiseksi.
Sen vuoksi Euroopassa olisi pyrittävä siirtymään kohti työajan lyhentämistä. Tuottavuuden paraneminen ja uudet teknologiat ovat omiaan nopeuttamaan tätä ikivanhaa historian kehityssuuntaa. Tuottaaksemme enemmän voimme tehdä vähemmän työtä. Työtä on vain jaettava ja työaikaa lyhennettävä.
Uusien työpaikkojen syntymiseksi työajan lyhentämisen on toteuduttava laajassa mittakaavassa, nopeasti ja yleisellä tasolla. Työajan lyhentämistä olisi tietenkin kannustettava ja siitä on neuvoteltava. Uuden vuosituhannen kynnyksellä vuonna 2000 kaikkialla Euroopassa ja kaikissa yrityksissä pitäisi noudattaa 35-tuntista työviikkoa, mikä on mahdollista. Samoja perusteluja työajan lyhentämistä vastaan on esitetty läpi historian: talous ei sitä kestä, yritykset menettävät kilpailukykynsä. Näin väitettiin Jaurèsille kahdeksantuntiseen työpäivään siirryttäessä ja silloin, kun palkalliset lomat otettiin käyttöön. Mutta historia päätti toisin ja väitteet eivät toteutuneet.
Voimme luoda lukuisia työpaikkoja, jos työajan lyhentämisen lisäksi parannamme palkkatasoa, joka on ollut erityisesti palkansaajille epäedullinen. Meidän olisi myös uudistettava verotusta ja sosiaaliturvajärjestelmää niin, että ne suosisivat työvoimavaltaisia yrityksiä ja rasittaisivat enemmän voittoa tavoittelevia yrityksiä, jotka eivät luo työpaikkoja. Euroopassa olisi siis toteutettava sellaista veropolitiikkaa, joka johtaisi työajan lyhentämiseen.
Loppujen lopuksi, työllisyyshuippukokouksessa pitäisi varoa lisäämästä sosiaalista epätasa-arvoa. Sitä pitäisi hillitä, sillä arvoisa puhemies, mitä hyötyä olisi lähentymispolitiikan myötä näennäisesti laskevista työttömyysluvuista, jos todellisuudessa palkansaajat, jotka eivät enää näy tilastoissa, eivät ansaitse tarpeeksi ja elävät köyhyysrajan alapuolella?
Tällaista Eurooppaa me emme halua. Euroopassa on ryhdyttävä uudella tarmolla torjumaan sosiaalista epätasaarvoa. Sosiaalinen edistys edistää myös talouden kasvua. Tämä ei valitettavasti tapahdu itsestään.

Myller
Arvoisa rouva puhemies, ensimmäistä kertaa Euroopan historiassa meillä on todellisia mahdollisuuksia luoda tälle alueelle työllisyysstrategia. Parlamenttihan on ollut kauan aktiivinen ja vaatinut toimia. Tästä on jälleen erinomainen esimerkki van Velzenin mietintö. Neuvosto sen sijaan on tullut yhteistyöhön mukaan vasta aivan viime aikoina, sen jälkeen kun tarvittavat poliittiset muutokset jäsenmaiden hallituksissa ovat vaalien jälkeen tapahtuneet. Tällä hetkellä on todellisia mahdollisuuksia aikaansaada konkreettisia tavoitteita sisältävä työllisyysohjelma. Luxemburgin työllisyyshuippukokouksesta eivät valtioiden päämiehet saa tulla tyhjin käsin takaisin.
Komission esittämiä konkreettisia tavoitteita on kritisoitu, koska niitä on vaikea mitata. Mielestäni kuitenkin konkreettisia tavoitteita tarvitaan juuri sen vuoksi, että meillä olisi välineitä arvioida työllistämistoimenpiteiden tehokkuutta. En toki sano, että seitsemän prosentin työttömyystaso olisi mitenkään tavoiteltava ja että se olisi riittävän kunnianhimoinen, mutta on oltava myös välitavoitteita, joiden kautta voidaan tarkastella onnistumista.
Työpaikkojen luominen on ilman muuta avainsana. On tunnustettava EU: n budjetin rajallisuus, mutta käytettävä hyväksi kaikki ne mahdollisuudet, joita rakennerahastot ja Euroopan investointipankki antavat. Tässäkin neuvostolla on enemmän mahdollisuuksia toimia kuin mihin se on ollut tähän mennessä valmis.
Markkinataloudessa verotus on tehokas tapa ohjata kysyntää ja tarjontaa myös työmarkkinoilla. Useat puhujat ovat korostaneet verotuksen suunnan muuttamista työvoimavaltaisilta aloilta energian, pääoman ja ympäristön verotukseen. Tämä muutos on todella saatava aikaan, mutta samalla on ymmärrettävä se, että verotuksen painopisteen muuttaminen ei tietenkään saa uhata hyvinvointivaltiota.
Työllisyysohjelman kriteereiden on oltava yhtä uskottavia kuin Emu-kriteereiden ja Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen on luotava Emu-kriteereiden ohelle myös työllisyyskriteerit. Silloin se on onnistunut tehtävässään.

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, työttömyyden hoitaminen on nykyään perusedellytys Euroopan unionin sosiaalisen koheesion elvyttämiselle ja turvaamiselle. Tämä osoittautuu jo ennakkoehdoksi eurooppalaisen yhteiskunnan kyvylle vastata globaalistumisen haasteeseen. Puhun tietenkin eurooppalaisesta mallista enkä jostain, joka on "made in USA" tai "made in Japan" .
Euroopan unionissa on 18 miljoonaa työtöntä, omia kansalaisiamme, arvokkaita ihmisiä, ja kuitenkaan tähän valtavaan lukuun eivät sisälly vielä kaikki. Noidankehään kuuluvat vielä ne nyt työssä olevat, jotka kamppailevat turvallisuutensa puolesta, nuoret tulevat työntekijät, jotka kamppailevat keskellä epävarmuutta. Ja tietenkin tätä painajaismaista kehää kasvattavat vielä kaikkien näiden perheenjäsenet.
Epätoivoisten kansalaisten kannalta ei viime kädessä ole väliä sillä, kenen tai minkä syytä tämä on. He vaativat oikeita ratkaisuja ja tuloksia. Tämä tarkoittaa kaikinpuolista ja kaikenkattavaa vastuiden, velvollisuuksien ja tekojen jakamista ja uudelleenarviointia. Erityiskokous työllisyydestä voi olla kirjaimellisesti historiallinen. Nyt tai ei koskaan!

Juncker
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat. Minun on todettava, että tämä keskustelu on turhauttavaa. En tarkoita koko keskustelua vaan sitä, kuinka siinä on jouduttu menettelemään. Monet teistä ovat ilmaisseet mielipiteensä ja uskon, että useat teistä ovat turhautuneita valtavan ajatustulvan ja puheenjohtajien vähäisten reaktioiden vuoksi, mikä johtuu siitä, että ajan rajallisuuden vuoksi olen joutunut lyhentämään puheaikaa.
Olisin todellakin halunnut osallistua keskusteluun, joka on ollut välillä syvällistäkin, kuten erityisesti Duryn puheenvuoro, jossa hän otti esille monta kysymystä, joihin meidän olisi keskityttävä enemmän. En valitettavasti voi nyt käydä läpi kaikkia tänään esille ottamianne kysymyksiä.
Haluan vain todeta, että tämä keskustelu on osoittanut, että ilmapiiri on muuttunut, sillä jopa parlamentti on suhtautunut työllisyyskysymykseen eri tavalla kuin joitakin vuosia sitten. Muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta (millä ei välttämättä ole merkitystä mutta joka on valitettavaa) olemme kaikki yhtä mieltä niistä lähentymiseen liittyvistä menettelytavoista, joita olisi sovellettava Maastrichtin sopimuksen edellyttämällä tavalla. Kaikki eivät kuitenkaan näitä menettelytapoja hyväksy, sillä jäsenvaltioiden on hyväksyttävä niihin sisältyvä tulosvastuullisuus. Kun otetaan huomioon, että nämä menettelyt ovat kuitenkin osoittautuneet hyviksi, haluamme soveltaa niitä myös työllisyyspolitiikkaan.
Voimme kaikki yksimielisesti todeta, että on saatava aikaan konkreettisia tuloksia ja enemmistö meistä on sitä mieltä, että suuntaviivojen on oltava konkreettisia, mitattavissa olevia. Meillä on lisäksi olemassa yhteiset arviointiperusteet, joiden tarkoitus on helpottaa työskentelyämme näiden kysymysten parissa.
Olen pannut hämmästyneenä ja hieman huvittuneena merkille niiden edustajien innokkuuden, joiden mielestä eri jäsenmaiden sisäpolitiikassa on tapahtunut viime aikoina edistystä, mikä on helpottanut puheenjohtajiemme yhteisen asian viemistä eteenpäin ja samalla valmistautumistamme työllisyyskokoukseen.
Jos on totta, että tätä edistystä sisäpolitiikassa on tapahtunut, haluan olla ensimmäisenä onnittelemassa niitä, jotka sen ovat todenneet. Valitettavasti kaikki jäsenvaltiot eivät ole vakuuttuneita siitä, että valitsemamme lähestymistapa tai komission ehdottama menettelytapa olisi paras. Olen huomaavinani tietynlaista " yhteen hiileen puhaltamista" niiden taholta, jotka eivät jaa mielipiteitämme tai täällä esitettyjä näkökantoja. Vanhoilliset mielipiteet eivät ole ainoita, jotka ovat esteenä oikean suunnan muotoutumiselle ja sille innokkuudelle, jolla työttömyyttä pyritään torjumaan.
Hyvät naiset ja herrat, kehotankin teitä, jotka jaatte mielipiteemme, aloittamaan syvälliset keskustelut niiden kanssa, jotka eivät vielä ole samaa mieltä kanssamme. Kun lähdemme Strasbourgissa jokainen omaan maahamme, meidän on pyrittävä siihen, että kaikki olisivat vakuuttuneita siitä parlamentin valitsemasta tiestä, josta juuri tänään keskustelimme. Minulla ei ole siitä, eikä muistakaan ajatuksista tai kysymyksistä mitään huomautettavaa. Mutta jos ihmiset eri puolilla Eurooppaa Lontoossa, Bonnissa, Luxemburgissa, Brysselissä, Roomassa tai Pariisissa jakaisivat nämä mielipiteet (ottaen huomioon, että tänään olemme olleet samaa mieltä siitä, mitkä asiat politiikassa on asetettava etusijalle), meillä olisi käytettävissämme joukko tarpeeksi uusia keinoja toivon herättämiseksi ihmisissä, jotka ovat sen jo menettäneet.
Olemme vastuussa kansalaisistamme ja kaikki ne, jotka näkevät tämän kokouksen mahdollisuutena kauniille lupauksille ja selittelyille, saavat kantaa vastuun, jos heidän näkökantansa voittavat. Yhteisenä tehtävänämme on saada nämä ihmiset hyväksymään menettelytavat, ehdotukset ja ajatukset, joista tänä aamuna olemme keskustelleet ja joista suurin osa vastaa puheenjohtajien näkökantoja ja ajatuksia.

Flynn
Haluaisin lausua kiitoksen sanani niille, jotka ovat osallistuneet keskusteluihin tänä aamuna. Haluaisin erityisesti onnitella herra van Velzeniä ja parlamenttia päätöksen sisällöstä. Meille todella antaa suurta varmuutta tietää, että kaikkia Euroopan poliittisia voimia mobilisoidaan nyt niin tehokkaasti taistelussa työttömyyttä vastaan.
Vertailukohteet ovat nyt erilaisia kuin aikaisemmin. Muutos johtuu juuri istuvan puheenjohtajan mainitsemista asioista: Amsterdamin sopimuksesta ja siitä, että työttömyys on nyt tapetilla ja yhteinen huolenaihe. Nyt myös talousja työllisyyspolitiikka on liitetty yhteen samalla esityslistalla. Kun tämä lisätään siihen, mitä puheenjohtaja Santer sanoi - että meillä on nyt myös uusi työllistämisstrategia, joka vastaa perustamissopimuksen sisältöä - uskon, että olemme matkalla oikeaan suuntaan.
Tuen sitä, mitä herra Hughes sanoi toimien kiireellisyyden tarpeesta. Tämän täytyy olla hyvin ilmeistä meille kaikille. Siitä meitä kipeästi muistuttaa Euroopan työmarkkinoiden " häpeätilasto" , kuten minä joskus sitä nimitän. Emme voi unohtaa, että nykyisten menettelytapojemme vuoksi pitkäaikaistyöttömien määrä kasvaa joka vuosi kahdella miljoonalla Euroopassa. Kun otetaan huomioon, että yhdellä viidestä Euroopan koulu- tai koulutusjärjestelmän lopettavasta ei ole mitään kelvollista ammattitaitoa, ja kun otetaan lisäksi huomioon, että yhdellä kymmenestä työttömästä ei ole koskaan mahdollisuutta saada mitään koulutusta, on helppo tukea meidän työllisyyden suuntaviivojamme, joiden mukaan on olemassa työpaikka- ja taitopula, joka vaatii reagointia ja periaatteellista toimitavan muutosta järjestelmiimme: opetus-, koulutus-, sosiaaliturva- ja verotusjärjestelmiin. Meidän täytyy tunnustaa menneisyydessä tekemämme virheet voidaksemme päästä eteenpäin. Näen menneisyydessä virheitä kolmella alueella: surkeassa talouspolitiikassa, inhimillisiin voimavaroihin suunnattujen investointien puutteessa ja vanhentuneissa työmarkkina- ja sosiaaliturvajärjestelmissä. Olen nyt sitä mieltä, että jäsenvaltioiden perusvirhe oli kaikkeen ajatteluun levinnyt katsotaan ja odotetaan -periaate.
Olen siis samaa mieltä herra Hughesin kanssa, ja myös herra Pirker toi tätä näkökulmaa voimakkaasti esiin, että ongelmien aikainen tunnistaminen ja pikainen väliintulo ovat ehdottoman tarpeellisia, jos aiomme ratkaista nämä ongelmat, ja että ratkaisujen tulee perustua ihmisten yksittäisiin tarpeisiin. Onneksi tilanne on kuitenkin muuttumassa. Me olemme selvästi edistyneet, ja uskon, että EMU ja yhtenäisvaluutta ratkaisevat ensimmäiset, talouspolitiikan virheet. Meidän suuntaviivamme voivat ratkaista taitoja ja järjestelmiä koskevat virheet.
Meidän työllistämistavoitteemme ovat realistisia ja saavutettavissa niin työpaikkojen laadun kuin määränkin osalta. Päästäksemme tavoitteisiimme meidän on varmistettava, että nykyinen taloudellinen elpyminen kestää, ei vain muutaman vuoden ajan vaan seuraavan kymmenen vuoden ajan. Meidän täytyy toimia päättäväisesti saadaksemme yliotteen järjestelmiä koskevista muutoksista.
Me olemme tehneet kaiken tämän aikaisemminkin. Meidän ei tule unohtaa, että 1980-luvun toisella puoliskolla luotiin 10 miljoonaa uutta työpaikkaa Euroopassa paljon heikomman taloudellisen tilanteen vallitessa - ei ollut vielä yhtenäismarkkinoita, ei yhtenäisvaluuttaa eikä systemaattista työmarkkinajärjestöjen aktivoimista. Laskutoimitus on hyvin yksinkertainen. Tuottavuus kasvaa Euroopassa 2 % vuodessa, joten tarvitaan ainakin 2 %: n taloudellinen kasvu, jotta työllisyys pysyy nykyisellä tasolla. On todella hyvin rohkaisevaa - kuten yksi keskustelun osanottaja huomautti - ajatella tuoreita ennusteita parhaillaan käynnissä olevasta elpymisestä. Se lepää vankalla pohjalla ja on kestävää. Voimme saavuttaa tuon 3 %: n kasvun. Jos kasvu on suurempaa ja jos se kaksinkertaistuu keskustellun ja erittäin tarpeellisen rakennemuutoksen avulla, tilanne helpottuu merkittävästi ja nopeasti. Emme ainoastaan luo uusia työpaikkoja - vähintään 2: ta miljoonaa vuodessa - vaan varojen osoittaminen työllistämistilanteisiin voi lisääntyä ja työttömyyskulut vähentyvät ja verotulot lisääntyvät. Tämä on se oravanpyörän vastakohta, jonka avulla voidaan luoda tarpeeksi lisää työpaikkoja - ne kaikki 12 miljoonaa mainitsemaamme - ja nostaa unionin työllisyysaste 65 %: iin, joka mainittiin työllistämistä koskevissa suuntaviivoissa.
Kaikkia ei miellytä ajatus tarkoista tavoitteista. Me voisimme varmastikin ymmärtää sen, jos nämä tavoitteet olisivat tuulesta tempaistuja eikä meillä olisi mitään poliittista sitoumusta tai toiminnallista koneistoa, jonka avulla voisimme taata niiden saavuttamisen. Emme kuitenkaan näe suuntaviivoissa asetettuja tavoitteita näin emmekä odota jäsenvaltioiden reagoivan näin. Suuntaviivoissa asetetut tavoitteet ovat saavutettavissa. Ne ovat toiminnan tuloksia ja ne osoittavat, missä unioni voi olla, jos noudatamme niitä strategioita ja menettelyjä, jotka on asetettu työllistämistä koskevissa suuntaviivoissa ja taloutta koskevissa laajoissa suuntaviivoissa.
Odotukset ovat korkealla, mutta odotukset ovat tärkeitä, sillä ilman tiukkoja ja vaativia odotuksia ei ole olemassa pakottavaa tarvetta miettiä uudelleen vanhoja menettelytapoja, jotta voisimme saavuttaa samantapaisen työllisyysasteen kuin pääkauppakumppaneillamme on. Niinpä meidän tavoitteemme ovat omalla tavallaan realistisia ja saavutettavia, sillä ne ovat taloudellisen lähentymisen perusteina, jonka jäsenvaltiot ovat hyväksyneet ja koettaneet saavuttaa Maastrichtin jälkeen. Rouva Ghilardotti tuo tämän näkökulman hyvin esille.
Haluaisin sanoa, että komissio ei ole väistellyt työaikakysymysten käsittelyä ehdotetuissa suuntaviivoissa. Soveltuvuusotsikon alla komissio tunnustaa, että työajan lyhennykset voivat olla hyväksyttäviä joillain sektoreilla tai joissain tilanteissa mutta että tällaisista lyhennyksistä on neuvoteltava työmarkkinaosapuolten kesken. Yleinen tavoite täytyy kuitenkin olla yrityksen tuottavuuden ja kilpailukyvyn lisääminen ja tarvittavan tasapainon löytäminen yrityksen joustavuuden ja yksittäisen työntekijän turvaamisen osalta.
Mitä suhdelukuihin ja mittareihin ja komissiolta tuleviin suuntaviivoihin tulee, me teemme ehdotuksen, jolla taataan sovitunlainen yhteensopiva tietokanta jäsenvaltioissa ja sovitut mittarit, joiden avulla voidaan seurata käytäntöönottoa. Tämä tulee ajankohtaiseksi huippukokouksessa tehtyjen päätelmien jälkeen vuonna 1998.
Rakennerahastojen osalta suuntaviivoissa jäsenvaltioita kehotetaan suuntamaan rakennerahastoista lisää varoja inhimillisten voimavarojen kehittämiseen. Siksi pidän hyvin myönteisenä sitä seikkaa, että meidän laillamme olette kiinnostuneita ja haluatte nähdä paljon enemmän määrärahoja käytettävän inhimillisiin voimavaroihin tulevaisuudessa.
Lopuksi, tämä parlamentin osoittama tuki työllisyyden suuntaviivoja kohtaan on hyvin rohkaisevaa. Ne ovat uskaliaita, ja olen hyvin kiitollinen Euroopan parlamentin niille osoittamasta tuesta. Se ei ole rohkaisevaa ainoastaan instituutioille vaan myös niille miljoonille riistetyille ja pettyneille kansalaisille, joiden elämäntilanteen muuttuminen on meidän johtajuutemme ja visiomme varassa. He eivät saa joutua jälleen pettymään, ja aivan oikeutetusti on sanottu, että tämä kokous ei saa olla julistuksia ja hyviä tarkoituksia; tai, kuten istuva puheenjohtaja itse sanoi, tästä huippukokouksesta ei tule merkityksetöntä. Odotan marraskuun 21. päivän määräaikaa, joka tulee olemaan todellisen eurooppalaisen työllistämisstrategian kehityksen totuudenhetki. Me emme salli epäonnistumista emmekä vain seuraa tilannetta vierestä.

Puhemies
Kiitän komissaari Flynniä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan muutaman minuutin kuluttua klo 12.30.
(Istunto keskeytettiin klo 12.25 ja se jatkui klo 12.30.)

Äänestys
van Velzen, Wim
Minun on sanottava, että joidenkin tulosten kohdalla sain lähes vastustamattoman halun neuvoa äänestämään mietintöä vastaan - varsinkin, kun minussa heräsi kysymys, mitä sopimukset ja neuvottelut oikeastaan merkitsevät. Mutta olisihan varsinainen skandaali, jos Euroopan parlamentti ei pystyisi tuomaan mietintöä huippukokoukseen. Se onkin ainoa, mutta kyllin hyvä syy neuvoa ehdottoman varmasti äänestämään mietinnön puolesta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Wolf
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että voin puhua vasta äänestyksen jälkeen. Euroopan parlamentti on jo neuvottelussaan aiheuttanut itselleen skandaalin käsitellessään tämän tärkeän mietinnön aivan pienellä läsnäolijoiden joukolla - vain sosiaalivaliokunnan työllisyysasiantuntijat olivat kokoontuneina. Nyt olemme panneet vieläkin paremmaksi alittaessamme minimien minimin. Se on skandaali! Olemme nyt äänestäneet mietinnön puolesta vain, jotta skandaali ei tulisi vieläkin suuremmaksi.

Ojala
Arvoisa puhemies, myös minä halusin käyttää puheenvuoron selittääkseni, miksi äänestin lopulta tämän mietinnön puolesta. Aivan kuten herra Wolf totesi, olisi ollut skandaali, jos tämä mietintö olisi kaatunut täällä.
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Holm
V-ryhmä on tänään päättänyt äänestää sovittelukomitean neljättä puiteohjelmaa koskevien tulosten puolesta. Me teemme sen kuitenkin ilman suurempaa intoa.
Kompromissi ei todellakaan ole Euroopan parlamentille mikään menestys. Rahojen jako on oikeansuuntaista, mutta määrät useilla alueilla ovat aivan liian pieniä. Osoitetut määrät, esimerkiksi 9 miljoonaa uusiutuville energianlähteille, ovat naurettavia, kun ajatellaan sitä tarvetta, joka EU: ssa on. Jos onnistumme pelottamaan ydinvoiman pois, täytyy varata merkittävästi suuremmat määrät uusiutuville energianlähteille. Mielestämme on luonnollisesti myönteistä, että rahoja osoitetaan taisteluun vastenmielisten henkilö-/maamiinojen poistamiseksi, mutta ne rahat, jotka nyt on osoitettu, eivät riitä pitkälle poistettaessa niitä yli 100 miljoonaa miinaa, jotka ovat nyt sijoitettuna ympäri maailmaa.
Erittäin kriittinen kohta koskee niitä rahoja, jotka on osoitettu BSE-taudin tutkimiseen. Meillä ei ole mitään tämän alueen tutkimista vastaan, mutta on olemassa suuri vaara, että rahat ovat hukkaan heitettyjä, koska ongelman ydin on EU: n maatalouspolitiikka. Niin kauan kuin EU: n maatalouspolitiikkaa ei muuteta niin, että kemikaalien käyttö vähenee, antibioottien käyttö loppuu, raa'at eläinkuljetukset loppuvat, kloonausyritykset loppuvat, geenimanipuloidut tuotteet vedetään pois jne., ongelmat jatkuvat. Ekologinen maatalous on edellytys sille, että me saisimme ne luonnottomuudet vähenemään, joita me nykyään löydämme EU: n maatalousalueelta. Tämän suuntaiset mullistavat aloitteet loistavat poissaolollaan Euroopan komissiossa.

Lindqvist
Neljännen tutkimuksen puiteohjelman tarkistaminen on seurausta Ruotsin, Suomen ja Itävallan jäsenyydestä unionissa. Uudet panostukset ovat hyviä, mutta tasot ovat liian alhaisia. Minä olen tullut siihen tulokseen, että tämä on kompromissi, joka on mahdollinen ja siksi olen äänestänyt ehdotuksen puolesta.
Teollisuustapaturmat (C4-469/97)
Striby
YK: n Euroopan talouskomission yleissopimus maan rajat ylittävistä teollisuusonnettomuuksien vaikutuksista allekirjoitettiin Helsingissä 16. maaliskuuta 1992. Sopimuksen vahvisti 26 maata, joista yhteisön jäsenvaltioita oli 14, sekä yhteisö itse.
Koska minut on valittu edustajaksi unionin jäsenvaltion ja kolmansiin maihin kuuluvan valtion väliseltä raja-alueelta, en voinut äänestää tämän neuvoston päätösehdotuksen puolesta.
Saastuminenhan ei tunne maiden välisiä rajoja tai hallinnollisia rajoituksia. Elsasissa saimme muutama vuosi sitten kärsiä Sveitsistä (teollisuusonnettomuudet), Ukrainasta (ydinvoimalaonnettomuudet) ja Keski- ja Itä-Euroopan maista (teollisuusonnettomuuksien synnyttämät happosateet) kulkeutuvista saasteista.
Sopimusluonnoksen valmistelutyöhön on vaikuttanut merkittävästi Ranskan ja yhteisön harjoittama politiikka, jolla pyritään hallitsemaan vaaroja, jotka liittyvät suuronnettomuuksiin, joissa on mukana vaarallisia aineita. Tällöin on tietenkin otettava huomioon " saastuttaja maksaa" -periaate, jota voidaan pitää kansainvälisen ympäristöoikeuden yleisperiaatteena.
Näin ollen meillä on käytettävissämme välttämättömät oikeudelliset ja tekniset välineet yleissopimuksen sisältämien velvoitteiden täyttämiseksi. On välttämätöntä, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ja myös jäsenehdokkaat, jotka voivat pian olla unionin jäseniä, noudattaisivat tämän yleissopimuksen sisältämiä johtopäätöksiä.
Lopuksi haluan muistuttaa, että laajentumisen yhteydessä olisi tarpeen, että tulevat jäsenvaltiot noudattaisivat yhteisön säännöstöä ympäristöpakotteet mukaan lukien. Olen kovin hämmästyneenä voinut todeta, että Agenda 2000-nimisessä komission tiedonannossa ei mainita tähän yleissopimukseen liittyviä pakotteita.
Bonnin yleissopimus (C4-470/97)
Striby
Ryhmäni kokonaisuudessaan äänesti sen neuvoston ehdotuksen puolesta, joka koskee Bonnin yleissopimukseen tehtyjä luonnonvaraisten muuttolintulajien suojelua koskevia muutoksia.
Konferenssin viidennen istuntojakson aikana 10. 16. huhtikuuta 1997 liitteeseen 1 lisättiin 21 uhanalaista muuttolintulajia ja 22 liitteeseen 2. Yhtätoista näistä lintulajeista suojellaan luonnonvaraisten lintujen suojelusta annetulla neuvoston direktiivillä N: o 79/409/EY.
Tänään haluaisin käyttää viimeksi mainittua kohtaa koskevan puheenvuoron. Olen todennut useaan otteeseen, että olemme tietenkin yksimielisiä siitä, että luonnonvaraisia eläimiä ja kasveja on suojeltava. Meidän on suojeltava kaikkia eläin- ja kasvilajeja ekosysteemin kokonaisuuden säilyttämiseksi.
Minua on kuitenkin usein askarruttanut merimetsoja koskeva ongelma. Tämän lajin suojelun seurauksena merimetsokanta on lisääntynyt huomattavasti muutamien vuosien aikana Euroopan pesimäalueilla. Kaikkia lajeja on voitava suojella, mutta se on tehtävä suhteellisuudentaju säilyttäen. Uhanalaisesta merimetsosta onkin nyt tullut uhka kannan liian suuresta lisääntymisestä johtuen. Se on uhkana kalastajille, kalankasvattajille ja ennen kaikkea kaloille.
Olen kääntynyt suoraan ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan esittelijä van Puttenin puoleen ja vaatinut välttämättömien toimenpiteiden aloittamista välittömästi. Ekologisissa kysymyksissä ei ole kyse minkään aatesuunnan kannattamisesta vaan ekologiaa on analysoitava kuten tiedettä ympäristöystävällisen kehityksen takaamiseksi.
Odotan kärsimättömänä valiokunnan esittelijän vastausta välittääkseni sen henkilöille, joiden elinkeino kärsii suurista tappioista. Vastaus on tärkeä myös maankäytön ja ympäristöjemme kunnioituksen kannalta.
Fayotin mietintö (A4-311/97)
Cunha
Toukokuussa 1994, Euroopan parlamentin vaalikampanjan alkaessa, kunniaani loukkasi ja haavoitti insinööri António Campos, joka nykyään on kollegani tässä parlamentissa.
Tästä syystä nostin häntä vastaan rikosoikeudellisen kanteen, jonka tarkoitus oli se, että Lissabonin rikostutkinnasta vastaava osasto (Tribunal de Instruçâo Criminal de Lisboa) olisi julistanut parlamentin jäsen ja vastaaja António Camposin syylliseksi minuun kohdistuneeseen kunnianloukkaus- ja herjausrikokseen.
Koska oikeudenkäyntiä rikostuomioistuimessa ei voi pitää poistamatta häneltä parlamentaarista koskemattomuutta, Lissabonin rikostuomioistuin (Tribunal Correccional de Lisboa) anoi tätä Euroopan parlamentilta.
Koska Euroopan parlamentilla ei koskaan ole tapana pidättää koskemattomuutta " kaikissa tapauksissa, joissa Euroopan parlamentin jäsenen väitetään tehdään rikkomuksia, joita voidaan pitää poliittisena toimintana" (ks. Fayotin mietintö, s. 9), jäisi parlamentin jäsen António Camposin itsensä asiaksi pyytää parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä tai luopua edustajantoimestaan, jotta hänen tapauksensa voitaisiin käsitellä. Aikaisempien lupaustensa vastaisesti hän ei ole tehnyt sitä eikä tätä, mikä tarkoittaa sitä, että asian käsittely tuomioistuimessa pelottaa häntä. Loppujen lopuksi on totta, että se, joka on velkaa, pelkää.
Koska hän varmasti edelleenkin toistuvasti parlamentaarisen koskemattomuuden taakse, olen päätynyt siihen murheelliseen johtopäätökseen, että joillekin rikos on kannattavaa.
Siksi haluan kertoa kollegoilleni, että en aio enää esittää mitään aloitetta kyseisessä prosessissa. Lopuksi haluan ilmoittaa tälle parlamentille, että pidättäydyin juuri toimittamastamme äänestyksestä.
Wim van Velzenin mietintö (A4-307/97)
Berthu
Arvoisa puhemies, seuraavaa ylimääräistä työllisyyshuippukokousta varten käsittelemiemme ehdotusten lähtökohta on loistava. Jäsenvaltioiden olisi syytä vaihtaa työllisyyttä koskevia kokemuksia, jotta voisimme ottaa esimerkkiä muiden onnistumisista unohtamatta kuitenkaan sitä, että olemme itse vastuussa omasta politiikastamme.
Valitettavasti tämän hyvän ajatuksen soveltamiseksi ehdotetut menetelmät erityisesti Amsterdamin sopimusluonnoksessa tuntuvat meistä kovin byrokraattisilta. Ensinnäkin yhteisö ei tyydy ainoastaan yhteensovittamisen toteuttamiseen, vaan se vaatii kaikilta myös tarpeeksi ankarien sääntöjen noudattamista. Olemme täysin perustellusti pyrkineet välttämään sanktioihin perustuvan järjestelmän kehittämistä, mitä jotkut ovat vaatineet. Jäsenvaltioiden ja yhteisön toimivaltuudet näyttävät lisäksi sekoittuvan käytännössä keskenään, sillä neuvosto voi laatia pitkälle yksityiskohtiin meneviä suuntaviivoja ja se voi lisäksi hyväksyä sosiaalikysymyksiä koskevia minimisäädöksiä.
Amsterdamin sopimuksen mukaisen työajan lyhentämiseen liittyvät jäsenvaltioiden toimenpiteet, joita mielestäni näytetään sovellettavan liian aikaisessa vaiheessa, ovat hirvittävän monimutkaiset, sillä niihin liittyy ainakin kymmenen eri vaihetta. Loppujen lopuksi yhteensovittaminen, josta olisi voinut olla hyötyä neuvottelujen ja keskustelujen keinoin, on vaarassa muuttua byrokratiaviidakoksi.
Van Velzenin mietinnön sisältämät Euroopan parlamentin muotoilemat ehdotukset näyttävät kaiken kaikkiaan kannatettavilta, erityisesti mitä tulee koulutukseen ja työajan joustavuuteen sekä matalapalkkoihin liittyvien sosiaalikustannusten keventämiseen. Haluamme kuitenkin esittää muutamia varauksia. Mietinnössä ihannoidaan liikaa työajan järjestelmällistä lyhentämistä, mikä on ristiriidassa talouden tämänhetkisen kehityssuunnan kanssa. Mietintö kuitenkin helpottaa hetkeksi niiden omaatuntoa, joilla ei ole esittää todellisia ratkaisuja työttömyyden torjumiseksi.
Toiseksi haluan ottaa jälleen esille, että sekä Amsterdamin huippukokouksen johtopäätöksissä että komission ja parlamentin ehdotuksissa ei viitata millään tavalla siihen, mikä on kaupallisten etujen puolustamista ajavan politiikan osuus työttömyyden torjumisessa. Mielestämme tämä politiikka on otettava kokonaisvaltaisesti huomioon pyrittäessä terveen makrotalouden syntymiseen koko unionin alueella.

Lulling
Arvoisa puhemies. Tänään on keskusteltu paljon enemmän tai vähemmän hyvistä keinoista vähentää työttömyyttä Euroopassa. Toiset ovat suositelleet ratkaisuksi jonkinasteista työajan lyhentämistä palkkahyvityksineen, työelämän joustoja tai työn uudelleenjakamista. Nämä ovat keinoja, jotka vain pahentaisivat Euroopan työttömyyttä.
Samanaikaisesti kun on ponnisteltu kiitettävästi Luxemburgin työllisyyshuippukokouksen onnistumiseksi ja jotta ei jatkettaisi vain kauniiden lupausten antamista, kuten on tehty Essenin kokouksesta saakka, komissio ja erityisesti komissaari Monti vaarantavat ainakin neljännesmiljoonan työpaikan syntymisen, kun he kieltäytyvät hyväksymästä aloitetta, jonka tarkoituksena olisi keskeyttää niiden lakiuudistusten tekeminen, jotka johtaisivat vääjäämättä lentokenttien tax free-myymälöiden ja yhteisön jäsenvaltioiden välillä liikennöivien matkustajalauttojen tax freemyymälöiden lakkauttamiseen vuonna 1999.
Olemme juuri äänestäneet huippukokousta koskevan päätöslauselman 17 kohdasta, jossa neuvostoa kehotetaan ilmoittamaan, että Montin sisämarkkinoita koskevat ehdotukset on hyväksyttävä mahdollisimman pian niiden mahdollisesti suotuisten työllisyysvaikutusten vuoksi. Tämä ei kuitenkaan päde Montin ehdotukseen, jossa pyritään tax free-myymälöiden lakkauttamiseen Euroopassa, minkä vuoksi en äänestänyt mietinnön puolesta.

Eriksson
Arvoisa puhemies! Minun täytyy sanoa että olen todella pahoillani, etten voinut äänestää puolesta enkä tyhjää, vaan että äänestin aktiivisesti tätä mietintöä vastaan. Minusta me olemme puhuneet paljon - mikä on hyvä asia - 20 miljoonasta työttömästä, mutta emme yhtään niistä 55 miljoonasta köyhästä, joista monella itse asiassa on töitä. Minun mielestäni me emme ole käsitelleet sitä talouspolitiikan perusvirhettä, joka meitä nyt ohjaa. Kun nyt jatkamme tällä tiellä, aika sokeasti, emmekä tee mitään muutoksia vaikka näemme, että olemme menossa väärään suuntaan, niin siksi olen aktiivisesti äänestänyt tätä vastaan.
On ironista, kuten olemme päivän keskustelujen aikana monta kertaa sivumennen todenneet, että nekin päätökset, joita me täällä teemme, johtavat kasvavaan työttömyyteen, vaikka sanommekin päinvastaista. Minä olisin odottanut keskustelua ja päätöstä, joissa otettaisiin ihmisarvo enemmän huomioon kuin osakearvo. Arvelen nyt, että toivo on Ranskan ja Italian hallituksissa tulevassa Luxemburgin huippukokouksessa, jota emme valitettavasti voineet tukea.

Ojala
Arvoisa puhemies, äänestin tämän mietinnön hyväksymisen puolesta siitäkin huolimatta, että valitettavasti tässä salissa käsittelyn aikana herra van Velzenin mietintö heikkeni entisestään. Siinä oli jo ennestään tiettyjä puutteita, mutta valitettavasti, jotta se saatiin ylipäänsä täällä läpi, hyväksyttiin sellaisia esityksiä, jotka itse asiassa merkitsevät huononnusta hänen mietintöönsä. Pidän kuitenkin tärkeämpänä sitä, että parlamentilla on selkeitä työajan lyhentämiseen ja työllisyyteen liittyviä tavoitteita esitettäväksi huippukokouksessa. Olisi tavattoman noloa, jos näin ei tapahtuisi.
En kuitenkaan tule sitoutumaan niihin eräisiin muutosesityksiin, joita vastaan äänestin. Vaikka äänestin kokonaisuuden puolesta, en sitoudu matalapalkkaisten alojen luomiseen, jota muun muassa liberaalien esitys piti sisällään ja jonka parlamentin enemmistö hyväksyi. Mutta pidin tärkeänä, että parlamentilla on lopulta kanta esitettävänään. Olisi ollut noloa lähteä Luxemburgiin ilman parlamentin kantaa.

Burenstam Linder, Carlsson, Cederschiöld ja Stenmarck
Van Velzenin mietintö perustuu siihen käsitykseen, että poliitikot voivat interventionistisilla toimenpiteillä, suurten ja pienten sääntelyjen ja tukien muodossa, luoda todellisia uusia työpaikkoja.
Mietinnöstä puuttuvat ehdotukset toimista, jotka kannustaisivat yrittäjiä ja yrittäjyyttä eli kestävien uusien työpaikkojen perustaa. Käsite " kilpailukyky" kestävän työllisyyden perustana puuttuu.
Ajatus, että pakollisilla työajanlyhennyksillä saataisiin yritykset palkkaamaan lisää työntekijöitä, on huonosti perusteltu. Työajan voimakasta lyhentämistä 6-tuntisiksi päiviksi voidaan verrata lakisääteisen kesäloman pidentämiseen kahdella kuukaudella! Tämäntyyppiset toimenpiteet ovat pikemminkin omiaan nostamaan kustannustasoja ja siten alentamaan kilpailukykyä ja työllisyyttä. Työajan lyhennysten on joustavilla työmarkkinoilla tultava vapaaehtoista tietä.
Toimenpiteet osaamis- ja taitotasojen kohottamiseksi ovat erittäin tärkeitä. Monet lähtevät kouluista puutteellisin taidoin ja heillä on vähäiset mahdollisuudet saada vaativia töitä " taitoyhteiskunnassa" . Sellaisia työpaikkoja, joihin ei vaadita erikoisosaamista, koska korkeat minimipalkat tekevät sellaisten töiden teettämisen kannattamattomiksi yrityksille. Näistä nuorista tulee pitkäaikaistyöttömiä ja he jäävät myös sen koulutuksen ulkopuolelle, jonka jokainen työpaikka toisi mukanaan. Mielekkäiden nuorille tarkoitettujen koulutusohjelmien täytyy ennen kaikkea perustua peruskoulutuksen parannuksiin.
Van Velzenin mietinnössä on näkökantoja, jotka mekin hyväksymme, mutta johtuen sen peruspuutteista olemme päättäneet äänestää tätä mietintöä vastaan.

Caudron
Ei ole liioiteltua sanoa, että Amsterdamin huippukokouksessa tehdyt johtopäätökset loistavat keskinkertaisuudellaan. Ne eivät tyydytä Euroopan unionin vastustajia ja masentavat sen kannattajia.
Vaikka kaikki sopimusluonnoksessa ei olekaan niin kielteistä, se ei silti saa minua innostumaan.
Onneksi myönteistä on se, että vasemmistohallituksen ja Ranskan hallituksen vaatimuksesta Luxemburgissa järjestetään erityisesti työllisyyttä käsittelevä huippukokous.
Tämä kokous ei saa epäonnistua. Euroopan kansalaiset eivät antaisi sitä meille anteeksi. Euroopan parlamentti ja van Velzen ovat tehneet hyvää työtä. Useat hallitukset ovat lähteneet liikkeelle. Puheenjohtajamaa Luxemburg ja Junker ovat osoittaneet pätevyytensä ja yhteistyöhalukkuutensa.
Haluan kiittää heitä siitä. Mitä tältä kokoukselta sitten pitäisi odottaa? Hienoja julistuksia, muistutuksia ties kuinka monennen kerran hienoista periaatteista? Konkreettisia tai jopa rajattuja toimenpiteitä vai kaikkia näitä? Kuinka toimenpiteet rahoitettaisiin? Kuinka pitkälle niissä voidaan mennä, kuka ne toteuttaisi ja milloin? Onko meillä rohkeutta keskustella työajan lyhentämisestä?
Tärkeitä kysymyksiä olisi niin paljon! Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että on tehtävä konkreettisia, mitattavissa olevia uusia päätöksiä, joissa otetaan huomioon keskeisimmät periaatteet ja paljon työtä vaativat kysymykset. Niissä olisi otettava huomioon erityisesti lainanottoon liittyvät kysymykset, koulutuspolitiikka, pitkäaikaistyöttömien työllistäminen, keinot nuorisotyöttömyyden parantamiseksi, tutkimusohjelmien lisääminen, työajan uudelleenjärjestely ja lyhentäminen, kaupallisten etujen puolustaminen Yhdysvaltoihin nähden sekä kauppakumppanuus Etelävaltioiden kanssa.
Kuten huomaamme, kysymyksiä on paljon ja ministerineuvoston olisi huomioitava mielipiteemme ja ehdotuksemme, vaikka täysistunnossa oikeiston edustajien enemmistö vääristelikin joitakin ehdotuksiamme.
Nyt kun toisesta maailmansodasta on kulunut 52 vuotta, maailma tarvitsee yhdentyvää Eurooppaa enemmän kuin koskaan rauhan turvaamiseksi.
Tämän yhdentymisen toteutumiseksi on täytettävä kaksi ehtoa:
vankka poliittinen instituutio; - työttömyyden voimakas lasku tai jopa poistaminen.
Fourcans
Van Velzenin mietinnön lähtökohta on hyvä. Siinä todetaan voimakkaasti, että työllisyyskokous ei saa antaa toista mahdollisuutta siihen, että uudet puheet tai ratkaisuehdotukset työttömyyden poistamiseksi jäisivät vain kuolleeksi kirjaimeksi. Tässä mielessä olen samaa mieltä esittelijämme kanssa. Olemme kuitenkin eri mieltä työttömyyden alentamisen keinoista.
En usko, että onnistumme tässä tehtävässä teknokraattien esittämien keinojen avulla, joita ovat esimerkiksi tavoite alentaa työttömyysprosentti seitsemään prosenttiin kolmen vuoden kuluessa, mikä ei minusta tunnu uskottavalta. Miksi ei tavoitella viittä, jopa kolmea prosenttia? Tällaisia tavoitteita luodaan omantunnon helpottamiseksi. Työttömyysprosentille ei voida asettaa samanlaisia tavoitteita kuin muille taloudellisille lähentymiskriteereille. Työttömyyttä on toki alennettava, mutta prosenttilukujen asettamisella ei ole taloudellista merkitystä. Hyväksi todettuja keinoja työttömyyden torjumiseksi ovat erityisesti työmarkkinoiden joustot, työn kustannusten alentaminen, koulutuksen tehostaminen suojellen samanaikaisesti kaikkein vähävaraisimpia.
Euroopan unionilla on vastuu tavoitteiden saavuttamisesta ja myös eurosta on suuri apu. Päävastuu ratkaisujen löytymisessä on kuitenkin kansallisilla talouksilla, joissa on toteutettava tarpeelliset rakenneuudistukset.
Van Velzenin mietintö on liian kaukana taloudellisista realiteeteista. Voin äänestää sen puolesta sillä edellytyksellä, että puolueemme hyväksyy joitakin siihen tehtäviä tarkistuksia.

Kirsten Jensen, Iversen ja Blak
Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Wim van Velzenin työllisyyshuippukokousta käsittelevän mietinnön puolesta. Mietinnössä on useita hyviä ehdotuksia siitä, miten EU-maat voivat sitoutua taistelemaan työttömyyttä vastaan. Tanskan sosiaalidemokraatit ovat samaa mieltä mietinnön useista hyvistä ehdotuksista luoda työpaikkoja. Mietintö vaatii työvaltaisille palveluille alempaa arvonlisäveroa. Tanskan sosiaalidemokraatit eivät kuitenkaan pidä tätä oikeana tienä taistella vähäisemmän työttömyyden puolesta. Sen sijaan on panostettava koulutukseen, tutkimukseen ja laatuun, mikäli Eurooppa aikoo päästä eroon työttömyydestä.

Lindqvist
Työttömyys, työllisyys ja uudet työpaikat ovat kansallisia tehtäviä. Nyt kun EU on aikeissa ottaa käyttöön yhteisen valuutan EMUn muodossa, on kuitenkin tarpeellista käsitellä työllisyyttä tämän kysymyksen yhteydessä. Kansalaiset odottavat, että EU keskittää voimiaan suuriin kysymyksiin; työttömyys ja työllisyys ovat yksi sellainen suuri kysymys. Työllisyyden lähentymisperusteet täytyy sen vuoksi sisällyttää EUsopimukseen, jotta työttömyys ei kasvaisi enää lisää EMUn takia.
Työllisyyttä voidaan edistää EU-tasolla työllisyyden lähentymisperusteiden, joilla tulee olla sama painoarvo kuin EMU-vaatimuksilla, mielipiteenmuokkaustyön ja hyvien esimerkkien avulla. Jäsenvaltioilla ja kansallisilla parlamenteilla on oltava päävastuu lainsäädännön, vero- ja kannustuspolitiikan, työmarkkinasopimusten ja toteuttamisen kautta. Minä olen edellä olevin perusteluin äänestänyt mietinnön puolesta.

Murphy
Minä ja kollegani Euroopan parlamentin työväenpuolueessa suhtaudumme herra van Velzenin mietintöön erittäin myönteisesti. Se käsittelee kysymystä, joka on erittäin tärkeä Euroopalle - työttömyyttä.
Lämpimään kannatukseemme tätä mietintöä kohtaan sekoittuu kuitenkin tiettyjä varauksia. 1 kohta on liian täsmällinen ja ohjaileva. 3 ja 5 kohdissa annetaan seikkaperäinen selonteko mielestämme tarpeettomista lisäkuluja aiheuttavista velvoitteista. 7 kohta on jälleen liian täsmällinen ja ohjaileva, kun taas 11 kohta on ristiriidassa kyseisen kohdan kanssa ja sisältää myös tarpeettomia varojen käyttöä koskevia velvoitteita. Lopuksi myös 13 kohdalla on valitettavia seurauksia varojenkäytön osalta.
Yleishuomiona esittäisin, että on tärkeää tunnustaa se, että talousjärjestelmät todella reagoivat eri tavoin eri aikoina.

Reding
Van Velzenin mietinnössä on onnistuttu ohittamaan se tavanomainen taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien kuvaileva retoriikka, joka toistuu vuodesta toiseen ja neuvostosta toiseen. Tätä on pidettävä tervetulleena, sillä vain tällä tavoin saa Luxemburgin työllisyyshuippukokous aikaan tyydyttäviä tuloksia.
Kuten neuvoston puheenjohtaja Jean-Claude Juncker riittävän usein on toistanut, on konkreettinen toiminta tarpeen. Tässä yhteydessä on kuitenkin huomiattava, että työllisyyspolitiikkaa on oikeastaan johdettava kansallisella tasolla. Ei ole Euroopan unionin tehtävä antaa jäsenvaltioille tarkkoja ohjeita siitä, kuinka niiden on ratkaistava työttömyysongelma: yksittäisten valtioiden olosuhteet ovat liian erilaisia, jotta ne voitaisiin poistaa yhdellä eurooppalaisella linjalla.
EU: n on pikemminkin annettava ohjenuorat yhtenäisen puitestrategian laatimiseen, ja tässä strategiassa jäsenvaltioita vaaditaan toimimaan kansallisella tasolla. Nämä puitteet eivät saa sisältää nimiä, jotta ei keinotekoisesti lietsota pettymystä ja illuusioiden särkymistä, jos abstraktisti laskettuja kriteerejä ei saavuteta. Siksi on väärin asettaa määrällisiä kriteerejä etusijalle, kuten EU-komissio strategiassaan ehdottaa. Kuten itse mietinnössä ehdotetaan, on esimerkilliset käytännöt (best practices) ensin tunnistettava, ennen kuin ne voivat antaa joitakin kiintopisteitä. On siis liian aikaista antaa tiettyjen jäsenvaltioiden ristiriitaisten yritysten jo nyt vaikuttaa itseensä.
Tämän kritiikin, joka koskee tämän mietinnön tiettyjä artikloja, ei ole tarkoitus saattaa pimentoon mietinnön hyviä, laatuun liittyviä ehdotuksia: koulutus keinona sopeuttaa työttömät työmarkkinoiden kysyntään, enemmän joustavuutta työajan organisoinnissa, alhaisemmat arvonlisäverokannat työvaltaisille palveluille, työpoliittisten päämäärien parempi huomioon ottaminen rakenneavun käytössä, työn verorasituksen yleinen keventäminen, pkyritysten rasitteiden alentaminen.
Esimerkki työajan lyhentämisestä osoittaa, että joustavuus tosin on tarpeen mutta että ei ole mitään mieltä määrätä jäykkiä Euroopan laajuisia tai jopa kansallisia tuntimääriä: on yksittäisten yritysten asia löytää soveltuva mitta työehtosopimusten osapuolten kanssa.
Laadullisesti tiukasti määriteltyjä lähentymiskriteerejä tärkeämpää on koordinoida paremmin Euroopan talous-, raha-, tulo- ja valuuttapolitiikka, jotta saadaan puitteet, joissa kasvua, investointeja ja työllisyyttä suositaan yhtä lailla.

Wibe
Olen äänestänyt van Velzenin mietinnön puolesta sosialidemokraattisen ryhmän linjan mukaisesti. Mutta pariin kohtaan minulla on melko lailla huomautettavaa.
Sisältö 9 kohdassa on, että arvonlisäveroa on alennettava työvoimavaltaisilla aloilla. Tämä tarkoittaa Ruotsissa " piikatöiden" tukemista ja sen ei katsota tuovan työllisyyteen mitään sellaista kasvua, joka vastaisi veronalennuksen kielteisiä vaikutuksia.
10 kohdassa vaaditaan työn verotuksen alentamista samalla kun sitä nostetaan energian ja luonnonvarojen osalta. Usein väitetään, että tämä loisi uusia työpaikkoja, mutta tälle väitteelle ei ole olemassa teoreettista eikä empiiristä tukea.
Van Velzenin mietinnön kiitettävistä pyrkimyksistä huolimatta johtopäätökseni on, että niillä suuntaviivoilla, joita van Velzenin mietinnössä vedetään, ei vähennetä unionin työllisyyttä. On vaarana, että huippukokouksessa tuotetaan " taas yksi runoteos" työllisyydestä.

Puhemies
Äänestys on päättynyt
(Istunto keskeytettiin klo 13.10 ja se jatkui klo 15.00.)

KTTA nro 1 1997 - Esitys yleiseksi talousarvioksi 1998 - EHTYn korjaava toimintatalousarvio 1997
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Brinkhorstin ja Fabra Vallesin laatima budjettivaliokunnan mietintö A4-299/97 esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi N: o 1/97 varainhoitovuodeksi 1997; -Tillichin laatima budjettivaliokunnan mietintö A4-290/97 esityksestä Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 1998 Pääluokka III - Komissio (KOM(97)280 - C4-300/97); -Tomlinsonin laatima budjettivaliokunnan mietintö A4-280/97 esityksestä Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 1998 (KOM(97)280 - C4-300/97) Pääluokka I - Euroopan parlamentti, Liite: oikeusasiamies Pääluokka II - Neuvosto Pääluokka IV - Tuomioistuin Pääluokka V - Tilintarkastustuomioistuin Pääluokka VI - Talous- ja sosiaalikomitea ja alueiden komitea; -Giansilyn laatima budjettivaliokunnan mietintö A4-314/97 esityksestä EHTYn toimintatalousarvioksi vuodeksi 1998 ja esityksestä EHTYn korjaavaksi toimintatalousarvioksi vuodeksi 1997 (SEC(97)933 - C4-270/97 ja C4-249/97).
Brinkhorst
Arvoisa puhemies, tämä on yhteiskeskustelu, jossa käsitellään useita mietintöjä. Haluan vain esittää yhden kommentin siitä mietinnöstä, jonka esittelijänä toimin. Pahoittelen sitä, että emme päässeet neuvoston kanssa yhteisymmärrykseen, jotta olisimme voineet sopia asiasta yhdessä käsittelyssä. Neuvoston menettelyn vuoksi tämä oli mahdotonta, vaikka tehtiin vain hyvin pieniä tarkistuksia. Tämä on johtanut muun muassa siihen, että BSE-taudin vastaista taistelua varten tarvittavien lisävirkojen perustaminen pääosasto XXIV: ään myöhästyy.
Tämä on valitettava tilanne. Haluaisin painottaa voimakkaasti sitä, että Euroopan parlamentti ei ole vastuussa tästä, ja haluaisin pyytää komissiota osoittamaan ainakin joustavuutta ja ryhtymään nopeasti pääosasto XXIV: tä koskeviin toimiin.
Onnittelen kahden laajan mietinnön laatijoita herra Tillichiä ja herra Tomlinsonia. John Tomlinsoniin voi aina luottaa, ja tänä vuonna hän on jälleen tuonut lisää avoimuutta Euroopan parlamentille. Ryhmäni uskoo, että on tärkeää, että menemme vielä häntä askelen pidemmälle parlamentin toiminnan osalta ja erityisesti sen jäseniä hyödyttävien kulujen ja erityisjärjestelyjen osalta. Jos kritisoimme muita, meidän pitäisi myös itse ottaa kritiikkiä vastaan.
Herra Tillich - esittelijämme vuodelle 1998 - on tehnyt erinomaista yhteistyötä useiden erityisten valiokuntien kanssa, mutta erityisesti maataloutta koskevan valiokunnan kanssa, kuten aiempinakin vuosina. Tämä on suuri voitto tässä parlamentissa. Asiaa auttoi se, että herra Mulder oli maataloutta käsittelevien asioiden esittelijä. On hyvin selvää, että olemme menossa oikeaan suuntaan rahastojen luomisessa ja myös siinä, että pyydämme komissiota olemaan alttiimpi esittämään tarkistuksia, joiden avulla saamme laadittua realistisemman maatalousbudjetin tämän vuoden loppuun mennessä.
Vuoden 1998 talousarvio on jälleen hyvin kurinalainen, ja parlamentti on jälleen myötävaikuttanut tähän seikkaan huomattavasti. Me olemme nyt alle 1, 15 %: ssa eli 0, 11 % alempana kuin Edinburgh sallii. Neuvoston on aika - ja olen iloinen nähdessäni istuvan puheenjohtajan paikalla - tunnustaa parlamentin vastuu Euroopan yhteisön kulutuskulttuurissa tapahtuneista muutoksista. Siksi olisi hyvin hyödyllistä, jos neuvoston budjettivaliokunta tunnustaisi myös sen, että Euroopan kansalaisia koskevia tärkeitä talousarvion kohtia, kuten tiedotusta, kansalaisjärjestöjä, kehitystä, ympäristöä ja kuluttajia koskevia kohtia, ei yksinkertaisesti pitäisi leikata lähes nollalinjalle ja sen jälkeen palauttaa varoja parlamentin marginaalista. Tämä on lapsellista peliä, ja olisi askel eteenpäin, jos kaksi varttunutta instituutiota kuten neuvosto ja parlamentti voisivat ryhtyä tarvittaviin yhteistoimiin varmistaakseen, ettei tämä pallottelu ole tarpeen tulevaisuudessa.
Tämän vuoden pääasiallinen aloite koskee työllisyyttä. Haluaisin onnitella puheenjohtajamaa Luxemburgia siitä, että se on tehnyt niin aktiivisesti töitä parlamentin kanssa tässä asiassa. 150 miljoonaa ecua on pantu syrjään, ja näillä varoilla voi olla huomattava merkitys, sillä niitä voidaan käyttää aivan erityisellä tavalla Euroopan investointipankin lainoihin ja takuisiin. On myös selvää, että neuvoston pitäisi ymmärtää seuraava viesti. Jos se ei vastaa samalla mitalla - ja me tiedämme, että puheenjohtajamaa Luxemburg haluaisi työskennellä aktiivisesti siihen suuntaan - eikä luo asianmukaista laillista rakennetta, parlamentti ottaa toisessa käsittelyssä toisen suunnan. Neuvostossa esiintyvä dogmatismi on aiheuttanut sen, että yksinkertaiset oikeudellista perustaa koskevat asiat ovat aiheuttaneet ongelmia liian kauan.
Minulla on muutama yksittäisiä talousarvion kohtia koskeva kommentti. On hyvin tärkeää, että sisäisessä politiikassa olemme aloittaneet todellisen tiedotuspolitiikan. Se, että parlamentti todennäköisesti asettaa 30 % varaukseen, on merkki siitä, että emme ole vielä täysin tyytyväisiä. Eurooppalainen tietojärjestelmä on nimensä veroinen vain, jos komission ja parlamentin välillä on todellista yhteistyötä. Siksi on hyvin tärkeää, että me otamme kaikki varauksemme yhteiskäyttöön tältä osin.
Lopuksi, tänä vuonna olemme ensimmäistä kertaa keskittyneet keskusteluissa subventioihin. Subventiot eivät ole sisäpiirille tarkoitettua rahaa. Subventioiden tarkoitus on auttaa hyödyllisiä instituutioita työskentelemään Euroopan tilanteen parantamiseksi useilla eri alueilla. Tästä syystä olemme hylänneet sen ajatuksen, että jokaisen talousarvion kohdan takana olisi tietty henkilö. Komission on nyt ryhdyttävä toimiin. Parlamentin on oltava selvillä siitä, kuinka se harjoittaa valvontaa. Toivon, että jatkamme tätä linjaa tulevina vuosina.

Fabra Vallés
, esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, aloitan puheenvuoroni tässä yhteiskeskustelussa kommentoimalla korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion N: o 1/97 esittelyä tilintarkastustuomioistuimelle.
Kuten me kaikki tiedämme, tilintarkastustuomioistuimessa on tilintarkastajavaje, joka johtuu ensiksikin sille kuuluvan tehtäväkentän suuruudesta, toiseksi sen työmäärän kasvusta ja kolmanneksi sen tekemien tilintarkastusten laajuudesta.
Tehtiin tutkimus siitä, millaiset kyseisen toimielimen tarpeet voisivat olla, ja tultiin siihen johtopäätökseen, että siellä tarvittiin 48 tointa. Arveltiin, että osa niistä, eli 23, voitaisiin luoda laatimalla KTT varainhoitovuoden 1997 talousarvioon ja että 25 luotaisiin talousarviossa, jonka Tomlinson esittelee tämän jälkeen. Mitä tulee varainhoitovuoden 1997 talousarvioon esitettyihin 23 toimeen, kävi niin, että neuvosto hyväksyi ensimmäisessä käsittelyssä 5 ja toisessa käsittelyssä toiset 5 tointa. Odotan, toivon ja pyydän, että lopulta hyväksyttäisiin myös loput 13 tointa, teidän hyväksymienne 10 toimen lisäksi, jotta ne voitaisiin luoda ja näin saataisiin yhteensä nämä 23 tointa, joita pyysimme tilintarkastustuomioistuimeen vuoden 1997 aikana.
Haluan tässä onnitella tilintarkastustuomioistuinta sen tekemästä työstä ja ennen kaikkea siitä, miten selkeästi se aina soveltaa -mikäli se on mahdollista, kuten se tässä tapauksessa on - ecun ja Belgian frangin - vaihtokurssin suotuisaa kehitystä, sillä kaikissa toimielimissä sitä ei suinkaan sovelleta.
Haluan toisaalta muistuttaa, miten elintärkeää työtä tilintarkastustuomioistuin tekee parlamentin harjoittaman valvonnan hyväksi.
Mitä tulee talousarvioon, jonka Tomlinson pian meille esittelee, hänen johdollaan laadittu talousarvio on hyvin merkittävä. Parempaa talousarviota olisi tuskin voitu laatia, ja meillä on nyt sellainen. Se on ankara talousarvio, se on samansuuntainen kuin aiempien vuosien talousarviot, ja lisäksi se samansuuntainen niiden vaatimusten kanssa, joita olemme tehneet jäsenvaltioille rahaliiton toteutumiseksi. Vaikka se siis onkin ankara, mielestäni toimielinten täysipainoinen toiminta ei vaarannu.
Haluan toisaalta kiittää Tomlinsonia myös siitä, että hän on tehnyt parannuksia henkilöstökysymykseen ottaen huomioon kannattavuusaspektin ja yhtäläiset mahdollisuudet sekä myös sen, että arvioitaisiin toimielinten objektiivisia tarpeita kiinteistöjen suhteen, ryhdyttäisiin toimiin toimielinten välisen yhteistyön lujittamiseksi ja parantamiseksi, taattaisiin yhtenäinen tiedotuspolitiikka ja edistettäisiin uusien teknologioiden käyttöä.
Mitä tulee Tillichin esittelemään komission talousarvioon, huomauttaisin tässä vain sen, että mielestäni on hyvä, että PEACE-aloite on voinut edetä, että kyseiset 1 000 miljoonaa ecua on palautettu rakennerahastoille ja että esimerkiksi pääluokkaan III on luotu budjettikohta nimeltä "Työmarkkinat ja teknologinen innovaatio" ja että myös Latinalaiselle Amerikalle myönnettäviä määrärahoja on lisätty, vaikkakin vain tarkistuksessa. Haluaisin korostaa, että yhdessä tarkistuksessa päätettiin, vaikka voimmekin ehkä täällä täysistunnossa löytää vielä toisenkin, asettaa 10 % MEDA-ohjelman määrärahoista varaukseen.
Haluaisin muistuttaa, että juuri minun tekemäni tarkistus alensi viime vuonna MEDA-ohjelman varausta. Pyrin siihen, että jos varaus tehdään, työ ei viivästyisi. Nyt kuitenkin tarvitaan väliaikainen arviointikertomus, ja mielestäni 10 % ei viivästytä, ja kuitenkin uskon, että komissiolle on käynyt hyvin selväksi, millainen on parlamentin tekemä pyyntö: tarvitsemme kyseisen väliaikaisen arviointikertomuksen.

Tillich
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, herra komissaari, arvoisat kollegat, olen kiitollinen molemmille minua edeltäneille puhujille, että he niin sanoakseni tekivät jo osan työstäni. Kuten näette, vuoden 1997 lisätalousarviosta ei ollut paljon sanottavaa. Sen vuoksi vuoden 1998 talousarvio esitti jo hallitsevaa osaa molempien kollegojen esityksissä. Näin tulee olemaan myös minunkin kohdallani. Pyrin olemaan käyttämättä koko 15 minuuttia, koska minusta on yksinkertaisesti epätavallista, että saan täysistunnossa puhua 15 minuuttia.
Vuoden 1998 talousarviolla pyrimme oikeastaan lyömään laatusinetin, jolle on tunnusomaista säästäväisyys, avoimuus, eurooppalaisen lisäarvon varmistaminen, työttömyyden torjuminen ja nuorison tukeminen - myös rahallisesti, jotta se saataisiin innostumaan yhteisestä Euroopasta.
Ensimmäisessä käsittelyssään Euroopan parlamentti esitti talousarvioehdotuksen, joka vastasi täysin jäsenvaltioiden toiveita saada säästäväinen ja mielekäs talousarvio vuodelle 1998. Komission alustava talousarvioesitys vuodelle 1998 käsittää 1, 15 %: a bruttokansantuotteesta ja neuvoston esitys 1, 12 %: a bruttokansantuotteesta. Teemme teille ehdotuksen, joka on tältä väliltä. Haluaisin muistuttaa, että Edinburghin suunnitelmassa suunnitellaan menojen mahdolliseksi suuruudeksi 1, 26 % bruttokansantuotteesta.
Komissio on jättänyt alustavaan esitykseensä suuret marginaalit luokkien ylärajojen alapuolelle. Uskon voivani sanoa oikeutetusti, että poliittisesti tosin olemme käyneet kuuman keskustelun, mutta tällä ehdotuksella olemme myös todistaneet vastuuntuntomme; jäljelle on nimittäin jäänyt n. 700 miljoonan ecun marginaali. Se on paljon, paljon enemmän kuin viime vuosina yhteensä. Tätä tulosta ei saavutettu helposti. Tässä haluaisin sydämellisesti kiittää yksittäisten valiokuntien esittelijöitä heidän kollegiaalisesta yhteistyöstään tämän tuloksen saavuttamiseksi.
Tulos merkitsee kuitenkin myös samalla muutosta instituutioiden välisen yhteistyön laadussa. Kehottaisin komissiota ja ennen kaikkea neuvostoa tunnustamaan tämän saavutuksen ja ennen kaikkea hyväksymään sen poliittisesti. Sanon tämän erityisesti työllisyysaloitteen suhteen. Ei vain marginaali ole hyvä tulos, vaan myös tukemme marraskuussa Luxemburgissa pidettävän työllisyyshuippukokouksen menestykselle.
Vuoden 1998 tulo- ja menoarviossa Euroopan parlamentti haluaa asettaa 150 miljoona ecua käyttöön unionin sisäistä toimintaa varten toisin sanoen talousarvion luokassa 3, jotta neuvoston puheenjohtaja, komissio ja parlamentti sekä Euroopan investointipankki ja Euroopan investointirahasto yhteistyössä loisivat instrumentteja, jotka houkuttelevat pieniä ja keskisuuria yrityksiä investoimaan lisätyöpaikkoihin. Neuvostoa vaaditaan päättämään tämän vaatimista oikeudellisista perusteista ja selvästi ottamaan kantaa Luxemburgissa.
Neuvoston tulisi olla tietoinen, että budjettivallan käyttäjien välisen yhteistyön laadussa on tapahtunut muutoksia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän vallassanne on saada kolleganne tästä vakuuttuneeksi. Euroopan parlamentti aloitti ehdotuksellaan omien kotitehtäviensä teon ollen vakuuttunut siitä, että se täten toteuttaa yhden niistä vuoden 1998 talousarviosuuntaviivojen prioriteeteista, joista teimme päätöksen tämän vuoden maaliskuussa. Amsterdam ja hallitukset seurasivat Euroopan unionin työllisyysongelmien huomioon ottamisessa vasta myöhään keväällä.
Mikäli neuvosto ei kykene suorittamaan omaa osuuttaan, ei vain Euroopan parlamentti olisi syvästi pettynyt, vaan varmaan myös yleisö Euroopassa. Tällaiset ponnistelut talousarviomenettelyssä Euroopan parlamentin taholta eivät myöskään olisi toistettavissa. Vuoden 1998 suhteen käyttäisimme kaikki tekniset mahdollisuutemme toisen käsittelyn puitteissa, mutta seuraavinakaan vuosina ei Euroopan parlamentilla olisi mitään syytä luopua omista prioriteeteistaan yhteisten prioriteettien hyväksi.
Tässä yhteydessä haluaisin korostaa erittäin hyvää yhteistyötä neuvoston luxemburgilaisen puheenjohtajan kanssa. Arvostamme suoritustanne erittäin paljon samoin kuin lupaustanne 6. lokakuuta päivätyssä kirjeessänne, että yritätte kaikkenne, jotta erikoishuippukokous tässäkin suhteessa muodostuisi menestykseksi. Sitä emme mekään lainkaan epäile. Kuitenkaan meillä ei ole sataprosenttista varmuutta, että kaikki kolleganne ajattelevat samoin. Sen vuoksi, ja vain sen vuoksi, me olemme luoneet tekniset edellytykset, jotta asemamme talousarviomenettelyssä ei heikentyisi. Me Euroopan parlamenttina uskomme menestykseen. Mutta valitettavasti teillä on yhteisesittelijänä esittelijä, jolla on sama kotimaa kuin Meissenin posliinilla. Sen vuoksi mottomme onkin saksalainen sananlasku " Varovaisuus on posliinilaatikon äiti" ( "Die Vorsicht ist die Mutter der Porzellankiste" ).
Vielä joitakin huomautuksia koskien yksittäisiä menoluokkia. Maatalousmenot: pidättämällä itsellemme ad hocmenettelyn ja samalla mahdollisuuden esittää komissiolle tarkistusehdotus sen tekemään alustavaan talousarvioesitykseen, me - budjettivallan käyttäjien kummatkin osat - pystymme hyväksymään realistisen talousarviolähtökohdan, joka myötäilee vuoden 1998 todellisia menotarpeita. Tämä on tärkeä panos tiukan talousarvion aikaansaamiseksi, johon olemme lupautuneet. Tämä merkitsee kuitenkin myös, että pääsemme sopimukseen tarkistusehdotuksesta - ja tämä pyyntö kohdistuu niin teihin kuin meihinkin.
Rakennepolitiikka: kollegani Fabra Vallés otti tämän jo puheeksi. Rakennerahastoille tarkoitetun yhden miljardin ecun maksuvaltuutuksen palauttaminen ei meille periaatteessa ollut mikään keskustelunaihe. Me vastaamme siitä, kuten alussa jo annoimme ymmärtää, ja sen olemme myös kirjanneet ehdotukseen. Olemme iloisia, että komissio on löytänyt mahdollisuuden tukea rahallisesti Pohjois-Irlannin rauhanaloitetta. Haluaisin nimenomaan korostaa, että tämä on tapahtunut sillä edellytyksellä, että Edinburghin päätöksiin ei kosketa, ja että olemassa olevia yhteisöaloitteita ei käytetä rahoitukseen. Tällä edellytyksellä olemme valmiit hyväksymään tämän komission ehdotuksen, jonka me tässä muodossa olemme sovittaneet omaan ehdotukseemme.
Haluaisin myös vielä muistuttaa vuoden 1995 päätöksistä erikoismietinnössä, jossa sovimme, että yhteisöaloitteet RECHAR ja RETEX ovat Euroopan parlamentin prioriteetteja. Koska komissio löysi luokassa 2 rahaa PEACEaloitetta varten ja luvut komission kanssa käytävissä neuvotteluissa aina vain kasvavat, tuli meille Euroopan parlamenttina ensimmäiseksi mieleen myöskin käyttää hyväksemme tätä pulppuavaa rahalähdettä RECHARin ja RETEXin rahoittamiseksi.
Unionin sisäisen toiminnan kohdalla haluaisin vielä huomauttaa, että me luonnollisesti pidämme kiinni maaliskuussa päättämistämme prioriteeteista rahoittaa Sokrates ja Euroopan vapaaehtoisvuosi.
Haluaisin vielä kerran korostaa - ja tässä palaan siihen, minkä kollegani Brinkhorst jo otti puheeksi - että Euroopan parlamentti vaatii jo kolmen vuoden ajan eurooppalaista tiedotuspolitiikkaa. Edistysaskeleet tässä tosin ovat tunnistettavissa, mutta parlamentin ja komission instituutioiden välisessä yhteistyössä on vielä toivomisen varaa. Yhdessä niiden direktiivien kanssa, jotka syntyvät Euroopan parlamentin tiedotuspolitiikkaa koskevan aloitemietinnön pohjalta, tulisi korkeimmalla tasolla parlamentin ja komission edustajien kesken sopia eurooppalaisen tiedotusjärjestelmän poliittisista suuntaviivoista.
Komissiota vaaditaan vihdoinkin selvittämään viime aikoina syntyneiden virastojen tilannetta. Ei käy päinsä, että on olemassa erilaisten sääntöjen sekamelska, jotka tekevät talousarvion avoimuuden mahdottomaksi. Eläinlääkintävirasto, joka nyt on tarkoitus perustaa Irlantiin, on tästä uusi esimerkki, jolla on uusi rakenne ja uudet säännökset. Säännöstenyhteensovittamista on johdonmukaisesti vietävä eteenpäin ja se on saatettava vihdoinkin päätökseen.
Tutkimuksen alalta käytettävissä on ehdotus, joka lupaa yli 13 miljoonan ecun säästön tehostamalla hallintomenojen avoimuutta. Se on lähes yhtä paljon kuin mitä Euroopan parlamentin ja neuvoston välisessä kymmenessä sovittelumenettelyn neuvottelussa saavutettiin tulokseksi.
Oman osansa avoimuuteen pitäisi tuoda myös komissiolle esitetty vaatimus eritellä tulevaisuudessa se osuus, joka on varattu esim. Sokrates-ohjelmassa niitä maita varten, joiden kanssa on solmittu assosiointisopimus. Tätä varten olemme tehneet muutosesityksen. Jos asiaan suhtaudutaan vakavissaan ja summia on varattu käyttöön, me Euroopan parlamenttina haluamme myös tietää, millaisia summia on suunniteltu.
Ulkopolitiikassa olemme saattaneet Välimeren maiden, Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja Latinalaisen Amerikan välisen tasapainon kuntoon Latinalaisen Amerikan eduksi. PHARE-ohjelman kohdalla selonteko on säännöllistä, samaa haluamme myös MEDA- ja TACIS-ohjelmille. Siksi teemme teille tarkistusehdotukseen pakottaaksemme komission viimeinkin soveltamaan MEDAn ja TACISin alueella enemmän avoimuutta, etenkin kun komissio on myöntänyt eräässä väliaikaisessa kertomuksessa, että se ei kykene esittämään MEDAa koskevaa arviointikertomusta.
Tämän vuoksi on kymmenprosenttinen varanto mielestäni kohtuullinen. Se ei estä ohjelman toteutusta, mutta se pakottaa komission lopultakin huomioimaan tässäkin meidän toivomuksemme ja ehtomme. Ja lopuksi me tuemme hallintomenojen kohdalla komission pyrkimystä nollakasvuun, emmekä kannata neuvoston suunnittelemia lyhennyksiä tällä alueella.
Me kuitenkin vaadimme komissiota luomaan tälle edellytykset. Siksi olemme myös asettaneet varantoihin tietyt varat ollaksemme aseistautuneita jäsenehdokkaiden kanssa käytäviä laajentumisneuvotteluja varten, voidaksemme perustella ja tukea PO XIV: n työtä, kuten yksittäiset tutkintavaliokunnat vaativat ja varmistaaksemme UCLAFin toiminnan kolmansien maiden alueella. Siksi esitämme komissiolle vaatimuksen turvata tämä riittävällä henkilöstöllä ja suorittaa komission sisällä välttämättömät rakennemuutokset.
Lopuksi haluaisin sydämellisesti kiittää kaikkia niitä kollegoja, jotka ovat osallistuneet nyt edessänne olevan talousarvioesityksen laatimiseen ja antaneet virikkeitä ja tukea. En myöskään haluaisi unohtaa kiittää niitä parlamentin virkamiehiä, jotka ovat osaltaan olleet vaikuttamassa tämän nyt edessänne olevan talousarvioesityksen menestyksekkääseen valmisteluun.
Lopuksi esitän kaikille ryhmille ja kaikille kollegoille sen toivomuksen, että he antavat hyväksyntänsä edessänne olevalle budjettivaliokunnan budjettineuvottelujen tulokselle. Silloin tämäkin vuoden 1998 talousarvio voi muodostua menestykseksi Euroopan parlamentille.

Tomlinson
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin onnitella herra Tillichiä hänen erinomaisesta komission talousarviota koskevasta esityksestään ja kiittää sekä herra Brinkhorstia että herra Fabra Vallesia korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion ystävällisistä sanoista. Palaan herra Brinkhorstin esittämään kysymykseen myöhemmin.
Haluaisin sanoa, että konteksti on hyvin samankaltainen kuin herra Tillich on kuvannut, talousarvion kurinalaisuus ja tiukka suhtautuminen melko runsaisiin hallintomäärärahoihin. Olen tehnyt hyvin selväksi talousarvion oman osuuteni perustelussa, että vaikka luokassa 5 näyttää olevan turvallinen marginaali, olisi ollut vastuuntunnotonta pitää luokan 5 määrärahoja helpommin saatavilla kuin muita määrärahoja budjetin muissa kohdissa. Se olisi ollut vastoin järkevän varainhoidon sääntöjä, tehnyt tyhjäksi instituutioiden hallintokoneiston toiminnan kehittämiseksi tehdyt ponnistelut ja riistänyt instituutioilta sen dynamiikan ja uudistushengen, jota tarvitaan mielestäni järkevien hallintamenettelyjen ja instituutioiden välisen yhteistyön alkuun panemiseksi. Se olisi myös antanut sellaisen kuvan, että meillä on rahaa poisheitettäväksi asti, ja tämä ei olisi ollut hyvä asia.
Niinpä talousarvion konteksti on käytettävissä olevien määrärahojen kurinalainen käyttö, ja Euroopan parlamentti on sitoutunut 20 prosentin menokattoon käytettävien luokan 5 määrärahojen osalta. Kerron myöhemmin, miten me asian kanssa menettelimme.
Ensiksi haluaisin kiittää kaikkia asiaankuuluvia henkilöitä muissa instituutioissa, kuten tuomioistuimessa, tilintarkastustuomioistuimessa, alueiden komiteassa, talous- ja sosiaalikomiteassa ja yhteisessä organisaatiorakenteessa, käydystä rakentavasta keskustelusta. Olen varma siitä, että olosuhteet olivat kaikilla vaikeat, sillä heidän täytyi ilmaista pyrkimyksensä ja olla lähes varmoja siitä, että mitkään niistä eivät toteutuisi läheskään tyydyttävällä tavalla. Tuomioistuin on selvästi kärsinyt tiukasta henkilöstöpolitiikasta, mutta ei kuitenkaan siinä mitassa, ettei se voisi jatkaa työtään asianmukaisella tavalla. Sillä oli erityisiä Luxemburgissa sijaitsevaa rakennusta koskevia ongelmia, joista minun ei tarvitse sanoa enempää nykyiselle neuvoston puheenjohtajalle. Hän tietää budjettipäätöksemme ansiosta, miten tärkeää on, että asia ratkaistaan pikaisesti ja pysyvästi.
Tilintarkastustuomioistuimen osalta oli selvää, että parlamentti aikoi pitää sitä poikkeuksena sääntöön, jonka mukaan henkilökunnan määrää ei lisättäisi. Olimme sopineet henkilökunnan lisäämisestä, kuten herra Fabra Valles on heitä muistuttanut, kahdessa erässä siten, että 23 virkaa on sisällytetty korjaavaan ja täydentävään lisäarvioon ja 25 virkaa minun budjettiini. Nuo 48 virkaa ovat paljon toivottua vähemmän. He pyysivät 125: tä uutta virkaa tänä kuluvana vuonna - he saivat 48 virkaa sopimuksella, joka toteutunee seuraavalla vuosituhannella. Lisävirkoja tilintarkastustuomioistuimeen ei harkita lainkaan ennen tämän sopimuksen kattavan nelivuotiskauden päättymistä. Kun tunnustamme tämän tilintarkastustuomioistuimen erityispyynnön ja erityistarpeen, tunnustamme myös Maastrichtin sopimuksen sille asettaman velvoitteen, jonka mukaan sen täytyy oman tilintarkastustyönsä lisäksi antaa tarkastuslausumia. Budjettivaliokunta ja uskoakseni koko parlamentti on alkanut arvostaa tuota lausuntoa.
Alueiden komitean, talous- ja sosiaalikomitean ja yhteisen organisaatiorakenteen kanssa on käyty hyödyllistä vuoropuhelua, mutta vuoropuhelun aikana olosuhteet muuttuivat dramaattisesti. En usko, että osasimme odottaa esimerkiksi sitä, että Amsterdamin huippukokouksessa päätettäisiin ajan kuluessa eliminoida yhteinen organisaatiorakenne. Tuon Amsterdamin sopimusluonnoksessa olevan päätöksen valossa nousi tärkeäksi ratkaista talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean pitkäaikaiset ongelmat, jotta yhteisen organisaatiorakenteen häviäminen ei aiheuttaisi niiden erkanemista. Tällä oli keskeinen osa kiinteää omaisuutta koskevassa keskustelussa, joka oli yksi budjetin teemoista.
On useita muille toimielimille ja parlamentille yhteisiä teemoja. Haluan korostaa yhtä tai kahta näistä yhteisistä teemoista. Aloitan teemasta, joka on ehkä aiheuttanut eniten tahallista väärinymmärtämistä tämän parlamentin ja erityisesti henkilökunnan keskuudessa, vaikka heidän tulisi olla asiasta parhaiten perillä, eli yhteisön toimielimien kanttiineita ja ravintoloita koskevasta asiasta. Kaikkia näitä tukee ja suojelee joukko ihmisiä, jotka ovat melko varakkaita. Niitä tuetaan hyvin rakennuksia, lämmitystä, valaistusta, siivousta, välineitä ja ylläpitoa koskevilla varauksilla. Tämän vuoden toimielimien budjetissa oli yhtenä teemana kaikkien lisärahavarojen eliminoiminen. Me olemme tehneet näin vastuualueeseemme kuuluvissa toimielimissä ja odotamme, että komissio toteuttaa vastaavan kohdan, joka on Tillichin päätöslauselmaesityksessä. Minä en näe täällä ketään, joka tarvitsisi lisää julkista tukea voidakseen aterioida kanttiinissa. Ehdotamme niiden eliminoimista neljän vuoden kuluessa; ei tukien eliminoimista vaan lisätukien eliminoimista.
Puhumme koulutuksen laadun kehittämisestä parlamentissa. Niiden parlamentin henkilöstökomitean jäsenten, jotka laativat sekä parlamentin pääsihteeriä että minua mustamaalaavia kirjasia, olisi hyvä ymmärtää, että englanniksi kanttiini kirjoitetaan " c-a-n-t-e-e-n" . Englanninkielinen sana, jonka loppuosa kirjoitetaan " ...t-i-n-e" , tarkoittaa metallista salkkua, jossa me kannamme papereitamme. Ehkä siis säästäessämme vähän kanttiinituissa voimme edistää eräiden virkamiesten lukutaitoa ja saada siten heidät työskentelemään hieman tehokkaammin Euroopan kansalaisten etujen hyväksi.
Toinen yleinen teema toimielinten osalta on telemarkkinoiden vapauttaminen ja toimielinten yhteinen tarjouskilpailupyyntö, jotta me ja Euroopan veronmaksajat voisivat hyötyä telemarkkinoiden vapauttamisesta. Siksi varat on asetettu varaukseen odottamaan tuota toimielinten yhteistä tarjouskilpailupyyntöä.
Yhtä lailla teemana on suurempi selvyys ja avoimuus joidenkin tietojenkäsittelyä ja modernia teknologiaa varten suunnattujen määrärahojen osalta.
Siirryn nyt käsittelemään erityisesti parlamentin talousarviota. Me olemme leikanneet 4, 1 miljoonaa ecua ennakkoarvioista. Se oli annettu meille tehtäväksi. Me teimme sen ja olemme siten voineet kunnioittaa 20 %: n kattoa. Euroopan parlamentin talousarvion tulopuolella on merkittäviä tarkistuksia valvonnan ja avoimuuden lisäämiseksi. Päätöslauselmaesityksen 12 ja 13 kohdissa jäsenien korvauksista on käsitelty herra Brinkhorstin mainitsemaa seikkaa. Haluan tehdä selväksi, että kun päätöslauselmaesityksessä todetaan, että puhemiehistön ehdotukset eivät ole täysin tarkoituksenmukaisia, me emme pelkästään kritisoi heidän tekojaan. Me itse asiassa tarkoitamme, että heidän tulee kiinnittää huomiota matkustuskulujen lisäksi päivittäisiin korvauksiin ja muihin korvauksiin. Se on kuitenkin puhemiehistön oikeus. Me vain esitämme näkökantamme talousarvion päätöslauselmassa.
14 kohdassa viittamme Edinburghin neuvotteluihin, jonka tietyistä seurauksista äänestämme tällä viikolla. Jos meillä on tuomioistuimen päätöksen seurauksena kahdestoista täysistunto täällä Strasbourgissa, varat ovat jo talousarviossa. Ne ovat varauksessa. Olen varma siitä, että budjettivaliokunnan puheenjohtaja on kanssani samaa mieltä siitä, että vapautamme rahat varauksesta heti, kun parlamentti päättää niiden jakamisesta. Edinburghin neuvottelujen muita seurauksia on myös tarkasteltava, sillä neuvotteluissa ei puhuttu vain täysistunnoista vaan myös siitä, missä valiokunnan kokoukset pidetään.
Viimeinen suuri parlamentin talousarvioon liittyvä ongelma koskee kiinteää omaisuutta. On välttämätöntä, eikä asiaa voida tarpeeksi usein mainita, että parlamentin täytyy tehdä kaikkensa voidakseen ostaa D3-rakennuksen ennen kuin meidän etuosto-oikeutemme umpeutuu 31. toukokuuta 1998. Meidän täytyy ostaa rakennus ja tehdä se siten, että saamme sekä Belgian kuningaskunnalta että Ranskan tasavallalta täyden luvatun rahallisen tuen. Meidän täytyy tehdä niin ja myydä samalla ylimääräinen kiinteä omaisuutemme. Tämä asia on talousarvion päätavoite.
Parlamentin talousarviossa on useita muitakin asioita. Ne ovat kaikki jäsenien luettavissa. En käy niitä läpi, mutta haluaisin yhtyä herra Tillichin henkilökunnalle osoitettuihin kiitoksensanoihin - erityisesti budjettivaliokunnan sihteeristölle ja herra Van den Bergelle ja hänen henkilökunnalleen - siitä, että he ovat toimittaneet meille kaikki parlamentin budjetin ja arvioiden laatimiseen tarvittavat tiedot.

Giansily
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Istunnon jäsenten suostumuksella esittelen teille kaksi tänään käytettäviksi tarkoitettua puheenvuoroa tekemällä niistä yhteenvedon kahdessa eri osassa. Ensimmäinen, budjettivaliokunnan puheenvuoro koskee hiili- ja teräsyhteisön talousarviota ja toinen Unioni Euroopan puolesta- ryhmän mielipiteitä muista keskusteltavana olevista mietinnöistä.
Ensin esittelen ensimmäisen puheenvuoron. Koska minulla ei ole mitään erityistä huomautettavaa tänään keskusteltavasta Euroopan hiili- ja teräsyhteisölle laaditusta esityksestä korjaavaksi talousarvioksi 1997, haluaisin kiinnittää kollegojeni huomion ehdotukseen (jonka oikeudellisia näkökohtia käsitellään parhaillaan), jota toivon budjettivaliokunnan muuttavan siten, että siinä esitetty 0, 011 prosentin maksu hiili- ja terästeollisuuden liikevaihdosta säilytettäisiin vuonna 1998.
Vuonna 1952 viideksikymmeneksi vuodeksi perustettu Euroopan hiili- ja teräsyhteisö erityisenä institutionaalisena kokonaisuutena lakkaa vuonna 2002. Koska hiili- ja teräsyhteisön rahoittamat lainat myönnetään viideksi vuodeksi kerrallaan, niitä ei enää vuoden 1998 jälkeen voida myöntää. Sen vuoksi neuvoston mielestä tämä 0, 011 prosentin periminen on perusteltua, sillä haluan korostaa sitä, että se on ainoa yhteisövero eli ainoa tulonlähde, josta parlamentti haluaa sanoa mielipiteensä.
Euroopan unionin on tehtävä aloitteita työllisyyden parantamiseksi ja jokainen tietää, että se ei tapahdu lisäämällä valtion virkoja, joita jo ennestään on liikaa. Työllisyyttä on sitä vastoin kohennettava tukemalla pk-yrityksiä ja pkteollisuutta, joiden yleisesti tiedetään synnyttävän työpaikkoja. Näin ollen minusta tuntuisi kohtuulliselta, että näille aloille myönnettäisiin 50 miljoonaa ecua Euroopan hiili- ja teräsyhteisön talousarviosta, joiden sotasaalis komission mukaan on yli miljardi ecua. Tämä summa voitaisiin siirtää ensin Euroopan investointipankkiin, josta pk-yrityksille ja pk-teollisuudelle voitaisiin sitten myöntää korkotukilainaa. Näin yhteisvastuullisuuden periaate toteutuisi pkteollisuudessa, jonka uudelleenjärjestely on yhteisön järjestelmän ansiota ja joka nähdäkseni vaikuttaa myös tämän järjestelmän säilymiseen.
Seuraavaksi tarkastelemme ryhmämme mielipiteitä muista tänään keskusteltavista mietinnöistä. Unioni Euroopan puolesta- ryhmän mielestä vuoden 1998 talousarvio vaikuttaa avokätisemmältä edellisiin vuosiin verrattuna erityisesti sen vuoksi, että Hollannin ja Luxemburgin puheenjohtajakaudella on osoitettu voimakasta halua keskustella työllisyydestä osittain ehkä taloussuhdanteen vuoksi mutta myös sen vuoksi, että Luxemburgin työllisyyskokouksessa halutaan päästä yhteisymmärrykseen työllisyyttä koskevissa kysymyksissä. Voinkin todeta, että lähes kaikissa budjettivaliokunnan linjauksissa on suostuttu ottamaan huomioon Jean-Claude Junkerin kehotus ponnistella erityisen voimakkaasti rahoituksen järjestymiseksi ja siten kokouksen onnistumiseksi.
Esittelijämme ja kollegamme Stanislas Tillich on ehdottanut, että varaisimme 150 miljoonaa ecua uusien työpaikkojen synnyn edistämiseksi Maastrichtin sopimuksen osasto III: n edellyttämällä tavalla. On itsestään selvää, että ryhmämme puoltaa tätä ehdotusta ja emme usko, että komissio käyttäisi näitä varoja muuhun kuin työllisyyteen, joka on Euroopan tärkein huolenaihe tällä hetkellä.
Ryhmämme ei kuitenkaan toivo kannatettavan neuvoston ehdotusta, jonka mukaan rakennerahastolle osoitettuja määrärahoja vähennettäisiin miljardilla eculla vuonna 1998. Meidän mielestämme on itsestään selvää, että toimielinten välistä sopimusta kunnioitetaan kirjaimellisesti mitä tulee viisivuotiskaudelle 1994-1999 sidottujen määrärahojen optimaaliseen käyttöön.
Meidän ei pidä unohtaa sitä, että nämä rahastot edistävät työpaikkojen syntymistä erityisesti rakennus- ja julkisella alalla ja muistakaamme myös, että koheesiorahaston varat omistetaan viimeisen kerran vuonna 1998 ja 1999 heikommassa asemassa olevien alueiden kehitykseen kaikissa Euroopan viidessätoista jäsenvaltiossa.
Alhaisen tulotason maiden varalle on kehitettävä muita järjestelmiä niiden pyrkiessä unionin jäseniksi, jos emme halua vaarantaa viime vuosien aikana tapahtunutta kehityserojen tasaantumista. Meidän olisi tarkistettava Agenda 2000-ohjelman tavoitteita. Meidän on pysyttävä aikaisemmin tehdyissä sitoumuksissamme ja katsottava, että niitä määrärahoja, joihin jo olemme sitoutuneet, ei muuteta tai vähennetä.
Meidän on viipymättä tehostettava erityisesti PHARE-, TACIS- ja MEDA-ohjelmille sekä entisen Jugoslavian jälleenrakennukseen osoitettujen määrärahojen optimaalista käyttöä ja valvontaa. Olisi hyvin valitettavaa, jos ohjelmia, joiden tarkoitus on esimerkiksi varmistaa laajentuminen mahdollisimman hyvissä olosuhteissa, ratkaista entisen Neuvostoliiton tasavaltojen ongelmat, kehittää Välimeren maiden ja unionin välistä kumppanuutta tai lopettaa sodankäynti entisessä Jugoslaviassa, ei pystyttäisi toteuttamaan kunnolla järjestelyjen puutteellisuuden, valvonnan tai yksinkertaisesti tehokkuuden puutteen vuoksi. Sen vuoksi voidaan ajatella, että ne 30 prosenttia määrärahoista, jotka on osoitettu entisen Jugoslavian jälleenrakennukseen, ovat osoitus halukkuudesta valvoa huolellisesti varojen moitteetonta käyttöä, olkoon edunsaajamaa mikä tahansa.
Euroopassa toteutettaviin ohjelmiin menee yhteensä helposti lähes viisi miljardia ecua vuodessa, mikä on suhteellisesti ottaen selvästi enemmän kuin entinen Marshall-apu, ja jota monet eurooppalaiset kuitenkin kaiholla muistelevat. Näiden uusien tehtävien toteuttamiseksi (jotka vaativat myös tilintarkastustuomioistuinta, joka on välttämätön unionin talousarviojärjestelmän yhdenmukaistamiseksi) on kehitettävä ylimääräisiä, tehokkaita keinoja. Ryhmämme puoltaakin hyvin mielellään kollegamme Tomlinsonin ehdotusta luoda uusia virkoja tilintarkastustuomioistuimeen vuonna 1998.
Ryhmämme tukee talousvaliokunnan viestintäalaa koskevaa ehdotusta, jonka tarkoituksena on lisätä merkittävästi varoja, joiden tarkoituksena on kansalaisten tiedottaminen euron käyttöön ottoon liittyvissä kysymyksissä. Euro otetaan käyttöön vajaan puolentoista vuoden kuluttua. Meidän on varmistettava, että kansalaisille on siihen mennessä tiedotettu riittävästi.
Talousarvion pitäisi mahdollistaa myös selkeän lainsäädännön kehittäminen esimerkiksi vakuusrahastoja ja audiovisuaalista alaa varten. Budjettivaliokunnan päätöslauselmassa saavuttama kompromissi on mielestäni osoitus oikeasta suunnasta.
Viimeiseksi haluan mainita maatalouden menot, joilla on merkittävä asema poliittisen yhteenkuuluvuuden toteutumiselle Euroopassa ja jotka toimivat esimerkkinä yhteiselle politiikalle. Hyväksymme komission suunnitelmat erittäin tiukan maatalouden budjettipolitiikan noudattamiseksi vuonna 1998. Meidän on vain toivottava, että ei synny uusia " hullun lehmän taudin" tyyppisiä katastrofeja horjuttamaan talouttamme, joka voi kestää heikommat suhdannevaihtelut, mutta ei liian suuria jännitteitä maailman kauppajärjestöön kuuluvissa järjestelmissä.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, olemme ulkoasiainvaliokunnassa yrittäneet vuoden 1998 talousarviota laatiessamme pysyttää ennallaan vuoden 1997 rahoitustason ja ottaa huomioon komission ja Euroopan parlamentin välisessä sopimuksessa asetetut ensisijaiset poliittiset tavoitteet.
Ensiksi, keskitimme huomiomme MEDA-ohjelmaan ja erityistä merkitystä annoimme kysymyksille, joita pyydämme teitä ottamaan huomioon.
Toiseksi, kiinnitimme huomiota KEDO-ohjelman varojen kirjaamiseen varauksiin turvataksemme Euroopan parlamentin oikeudet, ja
kolmanneksi, panostimme siihen, että PHARE-ohjelma pysyisi vuoden 1997 tasolla.
Valiokuntamme on yleisesti ottaen tyytyväinen esittelijältä ja budjettivaliokunnalta saamaansa palautteeseen. Tästä syystä teemme vain yhden tarkistuksen: se koskee riviä B7-661, kampanjaa henkilömiinoja vastaan, joka on meille ensisijaisen tärkeä asia.
Pyydämme 3 miljoonaa ecua enemmän kuin budjettivaliokunta on päättänyt, ja pyydämme istuntoa hyväksymään tämän esityksen.

Mulder
Arvoisa puhemies, haluaisin tällä kertaa aloittaa viime kertojen tavoin ja kiittää herra Tillichiä hyvästä yhteistyöstä, josta me valmistelijat olemme saaneet nauttia. Ensimmäistä kertaa tämä on käsittääkseni johtanut siihen, ettei parlamentin puuttuminen asiaan loppunut torstain äänestyksen jälkeen. Ad hoc -menettely jää edelleen avoimeksi, mikä minun nähdäkseni merkitsee sitä, että parlamentilla on enemmän vaikutusmahdollisuuksia maatalouden budjettiin, ja se on hyvä asia.
Odotamme nyt komission oikaisukirjelmää. On odotettavissa, että nousu pysyy 0, 45 prosenttiyksikön rajoissa, mutta voin vakuuttaa, että muissa asioissa maatalousasioita käsittelevä valiokunta tulee ehdottomasti puuttumaan rahojen käyttöön. Olemme jo aiemmissa tilaisuuksissa ilmaisseet vastustavamme lineaarista supistamista ja kannattavamme sopeutettua supistamista tai itsenäisiä budjettilinjauksia, miten ne sitten toteutetaankin.
Maatalousasioita käsittelevänä valiokuntana olemme tyytyväisiä useimpiin budjettivaliokunnan tarkistuksiin. Olemme puolueettomia budjetin suhteen, ja kaikki tarkistukset koskevat ympäristöystävällisempää maanviljelyä, voimakkaampaa maataloustukipetosten vastustamista sekä maataloustuotteiden laadun nostamista aktiivisten kampanjoiden avulla. Toivomme, että neuvosto ja komissio suhtautuvat näihin tarkistuksiin myönteisesti.
Myös tukitoimet ovat tärkeitä kategoriassa B1. Niiden osalta on erittäin suuri pettymys, että komission lupauksesta huolimatta parlamentti ei vieläkään ole pystynyt taipumaan ohjelman tulosten edessä. Odotamme komissaarilta lausuntoa siitä, milloin parlamentti voi taipua tähän mietintöön.
Mitä muihin kategorioihin tulee, kaikki maatalousvaliokunnan ehdottamat tarkistukset on jälleen hylätty, ainakin useimmat niistä, lukuun ottamatta yhtä budjettivaliokunnan tarkistusta. Haluan mainita tässä yhden, joka on B25122: ta koskeva tarkistus, mm. avustuksista maanviljelijöille ja karjanhoitajille, jotka ovat kärsineet kaikenlaisista maatalouspoliittisista toimenpiteistä. Pyydämme tälle asialle suurta huomiota, ja toivomme, että täysistunto hyväksyy sen.

Watson
Arvoisa puhemies, en ehdi selittämään toimiamme kovin yksityiskohtaisesti kahdessa minuutissa. Haluaisin kuitenkin yrittää selittää pääpiirteissään talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa käytyä keskustelua.
Valiokunta on jälleen kerran tänä vuonna yrittänyt esittää tasapainotetun talousarvion eli tasapainottaa toisiin talousarvion kohtiin tehdyt lisäykset toisten alueiden leikkauksien kanssa. Ehkä tärkein lisäys, jonka olemme tehneet, on 40 miljoonan ecun rahoitus PRINCE-ohjelmalle eli Euroopan kansalaisille suunnatulle tiedotusohjelmalle. Meidän mielestämme on erityisen tärkeää, että tänä tulevana vuonna Euroopan kansalaisille tiedotetaan tarkasti yhtenäisvaluutan käyttöönotosta - suuresta askelesta Euroopan kehityksessä.
Mielestäni on ironista, että oman maani hallitus on vihdoin päättänyt käyttää varoja tästä talousarvion kohdasta mutta ei samalla osaa päättää, haluaako se liittyä yhtenäisvaluuttaan vai ei. Pidän kuitenkin myönteisenä sitä tosiasiaa, että Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisilla on mahdollisuus saada enemmän tietoa tästä tärkeästä kehityksestä.
Samalla olemme leikanneet budjettia ja olemme erityisesti leikanneet noin 30 miljoonaa ecua virallisen lehden Ssarjan julkaisukustannuksista. Lehteä julkaistaan parhaillaan paperiversiona eikä kukaan lue sitä. Ei ole mitään syytä olla julkaisematta sitä sähköisessä muodossa, jolloin se olisi useimpien ihmisten käytettävissä.
Ehkä kuitenkin tämän vuoden budjetin kaikkein silmiinpistävin piirre on se, että olemme koonneet talousarvion kohdista yhteensä noin 150 miljoonaa ecua työllisyyshuippukokousta varten. Olemme koonneet nämä työpaikkojen luomista tukeneet talousarvion kohdat yhteen ja tarjoudumme auttamaan hallituksia suurempien talousarviokokonaisuuksien kokoamisessa. Toivon, että ne löytävät lisää varoja omista lähteistään näiden varojen lisäksi.
Tämän vuoden budjetin loppusumma on ainoastaan 87 miljardia ecua, ja on häpeällistä, että jokaisen vuoden lopussa noin viisi miljardia ecua palautetaan jäsenvaltioille. Jos jäsenvaltiot ovat vakavissaan esimerkiksi työpaikkojen luomisessa, annetaan niiden käyttää nämä rahat siihen tarkoitukseen.
Haluan lopettaa kiittämällä talousvaliokunnan varjoesittelijöitä ja talousarvion esittelijää herra Tillichiä heidän avuliaasta ja yhteistyöhaluisesta suhtautumisestaan kaikkeen meidän työhömme.

Moorhouse
Arvoisa puhemies, vuosien saatossa taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan budjetti on kasvanut huomattavasti, sillä suhteemme Itä- ja Keski-Euroopan, entisen Neuvostoliiton ja Välimeren maihin ovat kehittyneet. Ainoastaan tästä syystä meidän täytyy valiokuntana olla yhä valppaampia.
En voi aivan rehellisesti väittää, että olemme täysin tietoisia näistä kolmesta erittäin tärkeästä talousarvion alueesta. Komissio tietää kuitenkin, että me vaadimme jatkuvasti päätösten parempaa julkisuutta. Tämän jälkeen on todettava, että en pidä komission virkamiehiltä saatua vastakaikua läheskään riittävänä. Komissaarien olisi hyvä arvioida uudelleen seuraavia seikkoja: PHARE-, TACIS- ja MEDA-ohjelmia.
Siirtyäkseni yksityiskohtaisempiin asioihin olemme kyseenalaistaneet ulkoisten edustustojen talousarvion koon. Kollegat ovat innokkaita tukemaan eräitä Euroopan/Latinalaisen Amerikan järjestöjä ja yhdyn heidän mielipiteeseensä. Tekstiiliteollisuutta tuetaan ulkosuhteiden budjetin sijaan. Tämä asia on meille hyvin tärkeä ja viittaan erityisesti rouva Ferrerin tarkistukseen.
Me haluamme pitää yllä talousarvion kohtaa, jolla tuetaan eurooppalaisten artikkeleiden vientiä Japaniin, mikä on mielestämme yksi suurimpia menestyksiämme. Valitettavasti neuvosto haluaa - enkä voi kuvitella miksi - leikata tätä, mutta me vastustamme kaikkia leikkauksia määrätietoisesti. Haluan kiinnittää neuvoston edustajien huomion tähän seikkaan, koska monet koolla olevat jäsenet ovat perehtyneet suunnattoman suosion saavuttaneeseen johdon koulutusohjelmaan, jonka tuella nuoria miehiä ja naisia matkustaa joka vuosi Japaniin opiskelemaan japania 12 kuukauden ajan ja viettämään 6 kuukautta japanilaisessa yrityksessä oppiakseen sikäläisen toimintatavan. Tästä ohjelmasta on ollut hyötyä ei sen vähemmälle kuin 650 loppututkinnon suorittaneelle henkilölle, ja lisäksi ohjelma kasvattaa vientiä Euroopasta Japaniin ja lisää eurooppalaisten sijoitusten määrää Japanissa.

Pronk
Arvoisa puhemies, tämän vuoden budjetille ovat tunnusomaisia supistukset, sekä parlamentin, neuvoston että komission taholta. Mielestäni herra Tillich on onnistunut harvinaislaatuisesti yhdistämään nämä supistukset pienempään budjettiin. Tärkein näkökohta sosiaalipolitiikassa oli työllisyysaloite. Parlamentti teki tästä paketin, ns. Tillichin paketin, jonka laajuus on 150 miljoonaa. Erityistä tässä paketissa on, että se koostuu sekä suoraan työllisyyteen vaikuttavista toimenpiteistä että työmarkkinapoliittisista toimenpiteistä. Annamme tällä tukemme neuvostolle ja erityisesti teille, neuvoston puheenjohtaja, ja myös pääministerillenne, jotta voitte tehdä asialle jotain Luxemburgissa. Paketti on joustava, mutta myös kyllin selkeä. Paketin avulla voidaan käyttää 150 miljoonaa hyvään tarkoitukseen, ja sen avulla voidaan itse asiassa säästää 200 miljoonaa. Mielestäni olemme onnistuneet sen laatimisessa hyvin, ja se on tämän budjetin ydin. Olen myös erittäin iloinen sosiaali- ja työllisyysasioita käsittelevän valiokunnan puolesta siitä, että paketti on saatu aikaan.
Muuten, arvoisa puhemies, komissiosta minun on kyllä mainittava, että se on huomattavasti aliarvioinut sosiaaliasioita ja työllisyyttä koskevat luvut budjettiluonnoksessaan. Parlamentin prioriteetit olivat selkeät, mutta komission prioriteeteissa oli vähän liikaa asennetta: Kinnockille " työllisyys on rahaa" . En usko sen olevan tarkoitus, ja mielestäni se on Amsterdamin sopimuksen vastaista. Uskon, että meidän on saatava tasapainoinen paketti, jossa tietenkin myös kuljetusala saa huomiota, mutta se ei saa koskea kuljetusalaa niin yksinomaisesti kuin komission ehdotuksesta käy ilmi. Uskon, että olemme onnistuneet jonkin verran hillitsemään tätä asiaa. Mielestäni olemme saaneet aikaan hyvän budjetin, ja haluan kiittää siitä erityisesti esittelijää.

Pimenta
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun myös kollegani Costa Nevesin puolesta, koska hän ei voi tänään olla täällä joukossamme. Tahtoisin korostaa sitä, että parlamentin ehdotus on oleellisesti parempi kuin neuvoston meille lähettämä kehno talousarvioesitys. Siitä parlamentin jäsen Tillich ansaitsee erityiset kiitokset.
Neuvostohan itse asiassa sanoi, että se halusi edistää työllisyyttä suosivaa politiikkaa. Kuitenkaan sen meille esittämässä ehdotuksessa ei ole mitään työllisyyttä koskevaa. Rakennerahastojen maksumäärärahoja oltiin valmiit leikkaamaan miljardin ecun verran. Parlamentti kuitenkin palautti nuo miljardi ecua mietinnön esittelijän, aluepoliittiseen valiokuntaan kuuluvan Tillichin kautta. Kuten on sanottu, ne ovat määrärahoja, joita käytetään työllisyyttä edistäviin hankkeisiin heikoimmin kehittyneillä alueilla.
Neuvosto ei tee mitään RETEX- ja RECHAR-ohjelmiin liittyviä ehdotuksia, kuten budjettivaliokunta sanookin. Noissa ohjelmissa pyritään luomaan työpaikkoja alueilla, jotka ovat kärsineet kaivos- tai tekstiiliteollisuuden rakennemuutoksista. Neuvosto ei sano mitään työttömyyspaketista. Onhan meillä Jünkersin lähettämä kirje, jota pidän runollisena kirjeenä, sillä me puhumme parhaillaan talousarviosta ja sen vuoksi neuvoston, jos se vakavissaan ehdotti työllisyysaloitetta, olisi pitänyt merkitä se tälle parlamentille lähettämäänsä talousarvioesitykseen.
Juuri parlamentti esittelijä Tillichin välityksellä laati mekanismin saada aikaan 150 miljoonan ecun summa, jota neuvosto ei onnistunut löytämään Euroopan yhteisöjen talousarvioon väärin tai oikein tekemissään leikkauksissa.
Lopuksi käsittelen nuorten koulutusta ja liikkuvuutta. Parlamentti tukee Socrates- ja Leonardo-ohjelmia. Ne ovat keskeisiä välineitä, joilla kohennetaan nuorten työllistämistä, teknistä ja ammatillista koulutusta ja liikkuvuutta. Meidän on annettava talousarviossa se tuki, jota te ette kykene antamaan. Sitten on vielä kansalaisten tiedonsaantia lujittava Prince-ohjelma, josta jo täällä puhuimmekin. Vain ikään kuin ohimennen tahtoisin pyytää parlamentin jäsen Tillichiä kenties viimeisinä päivinä osoittamaan hiukan myötämielisyyttä trooppisia sademetsiä kohtaan; tämäkin ohjelma on äärimmäisen tärkeä avustuskohde ja tärkeä myös Euroopan unionin julkiselle kuvalle.

Florenz (PPE)
Arvoisa puhemies, jos olisi toimittu komission tai neuvoston mukaan, olisi kuluttajansuoja ja ympäristöpolitiikka kunnolla nolattu taloudellisesti. Se, että näin ei tapahtunut, johtuu siitä, että ympäristövaliokunta on esittänyt erittäin käyttökelpoisen ehdotuksen ja että esittelijä Stanislas Tillich on avustanut meitä tässä tavattomasti. Haluaisin kiittää häntä siitä erittäin sydämellisesti, samoin kuin budjettivaliokuntaa, joka oli erittäin yhteistyöhalukas.
Olemme jälleen oikealla tiellä voidaksemme harjoittaa ympäristö- ja kuluttajapolitiikkaa viime vuosina aloittamallamme tavalla. Yksittäisten linjojen luetteleminen tässä yhteydessä johtaisi varmaan liian kauas. Uskon kuitenkin, että niitä perusedellytyksiä, jotka viime vuosina olemme luoneet, voitiin jatkaa, kuten esimerkiksi kysymystä, että kansalaiset myös todella pääsevät osallisiksi sisämarkkinoista, esimerkiksi standardisoinninosalta. Pystyimme laajentamaan LIFE-ympäristöaluetta. Kansanterveyden alalla olemme huolehtineet siitä, että on olemassa rakenteita eurooppalaisen terveyspolitiikan määrittelemiseksi ja toteuttamiseksi tulevaisuudessa, ja vihdoinkin pakottamaan komission tekemään jotakin, sillä Alzheimerin tautia koskevassa kysymyksessä se valitettavasti ei viime vuosina ole tehnyt mitään! Olemme täydentäneet toimenpiteitä tämän uuden sairauden tutkimusalueella.
Ympäristöpolitiikassa ei ole kuitenkaan kysymys vain rahasta, vaan myös mielikuvituksesta. Tällä me tarkoitamme, että seuraamme talousarviota, joka ei tähtää siihen, että rakennealueilta pyyhitään rahaa pois, vaan siihen, että ympäristöpoliittiset toimenpiteet vaikuttavat kaikilla rakennealueilla ja kaikissa edistämistoimenpiteissä. Haluamme mitä suuremmassa määrin jättää näiden alueiden vastuun niille, joille se lain puolesta kuuluu. Meidän on kuitenkin vaadittava, että eurooppalaisittain päätettyjä sääntöjä noudatetaan myös tulevaisuuden rakennetoimenpiteissä. Ei käy päinsä, että jätämme tässä yhteydessä ympäristö- ja kilpailupoliittiset intressit huomiotta. Mielestäni on oikea lähtökohta, että rakennepolitiikka "vihertyy" ja että tulevaisuudessa maatalouspolitiikkakin "vihertyy" . Jotkut tulevat tätä vielä vastustamaan, mutta tämä on ainoa tapa selviytyä ehjin nahoin tulevista maatalousneuvotteluista. Vielä kerran monet kiitokset esittelijälle.

Koch (PPE)
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, sekä vuoden 1998 talousarvion laatimismenettelyssä yleisesti että liikenne- ja matkailuvaliokunnan kannanottoa valmistellessani näkyi komission ja parlamentin, mutta myös eri maiden ja puolueiden parlamentaarikkojen välinen rakentava yhteistoiminta selvästi. Sen johdosta sydämellinen kiitos kaikille, jotka ovat siihen myötävaikuttaneet.
Liikenteen ja matkailun valiokunta pitäämyönteisenä pitkällä ja lyhyellä tähtäimellä työpaikkoja tuovien Euroopan laajuisten liikenneverkkojen toteuttamiseen tarkoitettujen varojen tuntuvaa korotusta. Kaikki neljä viimeistä EUhuippukokousta ovat tuoneet Euroopan laajuiset verkot esiin suhdanteita vilkastavana moottorina. Vaikka Euroopan laajuisille verkoille käytettäväksi annetut varat eivät yltäneet komission ja parlamentin lupauksiin tai aiesopimuksiin, ne ovat oikea signaali, jota meidän tulisi tukea.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta on yksimielinen siitä, että maksujen korotus Euroopan laajuisten verkkojen kohdalla ei saa tapahtua muun liikennepolitiikan kustannuksella. Siksi valiokunta on huolissaan lyhennyksistä, jotka koskevat liikenneturvallisuutta ja yhdistelmäliikenteen edistämistä tai pitkällä tähtäimellä kustannettavissa olevaa liikkuvuutta. Tässä on kipuraja saavutettu.
Kun kaikesta huolimatta suosittelen hyväksymään tämän budjettivaliokunnan ehdotuksen, teen sen luottaen siihen, että summat työllisyysaloitteen puitteissa käytetään tehokkaasti. Suosittelen kuitenkin kaikkia kollegoja olemaan noudattamatta budjettivaliokunnan ehdotusta, joka liittyy lukuun B5-325 - matkailunedistäminen. Vaikka kaikki läheisyyttä koskevat keskustelut ansaitsevatkin tunnustusta, ei voi eikä saa olla niin, että Euroopan unioni ei aseta näin työpaikkavaltaiselle ja dynaamiselle teollisuudenalalle budjettivaroja käyttöön.

Morgan
Arvoisa puhemies, kulttuurivaliokunnan edustajana haluaisin sanoa, että olemme yleisesti ottaen hyvin tyytyväisiä talousarvioprosessin lopputulokseen, joka on tunnustus kulttuurin, koulutuksen ja tiedotusvälineiden merkityksestä työpaikkojen luomisprosessissa.
Lähestymistapamme on ollut selvä ja avoin, ja olemme lopettaneet varojen asettamisen syrjään tiettyjä projekteja varten. Olemme erityisen tyytyväisiä Sokrates-koulutusohjelmalle saamaamme tukeen ja toivomme, että Euroopan neuvosto vastaa Euroopan parlamentin talousarviossa tehtyyn merkittävään lisäykseen.
Kulttuuriohjelmien osalta olemme hyvin pettyneitä Raphael-ohjelmaa varten pitkän sovitteluprosessin jälkeen esitetystä summasta. Yleisesittelijän esittelemässä summassa ei oteta huomioon kahden vuoden sisällä ehdotettua uutta verkostomallista kulttuuriohjelmaa. Toivomme, että tämä otetaan huomioon äänestyksessä.
Talousarvion tiedotusvälinepuolen osalta olemme pettyneitä siihen, että neuvosto ei ole hyväksynyt elokuva-alan takuurahastoa, ja toivomme, että myöhemmin tulee tilaisuus saattaa varat entiselleen, kun oikeudellinen perusta on varmistettu.
Tiedotuksen osalta olemme huolissamme siitä, että suurin osa varatuista varoista saattaa mennä viidelle suurelle tiedotuskeskukselle, mutta siitä huolimatta haluaisin onnitella esittelijää hyvästä työstä.

Pons Grau
, kehitys- ja yhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelija. (ES) Arvoisa puhemies, kehitys- ja yhteistyövaliokunta on alusta lähtien ollut sitä mieltä, että neuvoston esittämää talousarvioesitystä ei missään nimessä voi hyväksyä ainakaan otsakkeen "Ulkoiset toimet" osalta.
Jo komission alustavassa talousarvioesityksessä oli esitetty huomattavia leikkauksia juuri kehitystä koskeviin budjettikohtiin. Kun komission esityksessä ehdotettiin menojen hyvin rajoitettua kasvua, 0, 41 %: n kokonaiskasvua otsakkeessa " Ulkoiset toimet" , neuvosto onkin esittänyt kaiken kaikkiaan 2 %: n alenemista verrattuna varainhoitovuoden 1997 talousarvioon, ja tämä koskee eniten yhteistyöhön Afrikan, Aasian ja Amerikan maiden kanssa myönnettäviä määrärahoja.
Budjettivaliokunnan äänestyksen jälkeen saadut tulokset ovat olleet tyydyttävät, mikä on esittelijä Tillichin ansiota. Olemme hänelle kiitollisia, sillä joitakin tarkistuksia on hyväksytty. Toisia tarkistuksia aiomme edelleen pitää vireillä täysistunnossa.
Haluaisin muistuttaa, arvoisa puhemies, minuutin puheajallani, että Euroopan unionin tekemät säästöt eivät aina voi tapahtua kaikkein vähäosaisimpien maiden kustannuksella.

Deprez
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan lausunnon valmistelijana haluan ensinnäkin pahoitella sitä, että arvoisat budjettivaliokunnan kollegani eivät kannattaneet joitakin hyväksymiämme ja meille tärkeitä tarkistuksia.
Tarkoitan erityisesti niitä vaatimattomia lisämäärärahoja, joita olemme pyytäneet järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi ja neuvoston yhteisten toimien tukemiseksi. Paljon keinoja on varattu ystävyyskaupunkitoiminnan kehittämiseksi, mikä onkin todellista politiikkaa.
Erityisesti minua askarruttaa (mikä onkin puheenvuoroni ydin) budjettivaliokunnan kieltäytyminen ainoastaan yhden frangin lisäämisestä budjettikohtaan B3 4109 lapsiin, nuoriin ja naisiin kohdistuvan väkivallan torjumiseksi toteutettavia toimenpiteitä varten.
En halua palauttaa mieliin koko Eurooppaa kuohuttanutta Dutroux'n perheen tapausta ja sen traagisia yksityiskohtia, jotka saivat koko maani surun valtaan. Haluan sitä vastoin muistuttaa, että tämän tapauksen johdosta Euroopan unioni ilmoitti, että lasten suojelu ja ihmiskaupan torjunta ovat unionin toiminnan ensisijaisia tehtäviä.
Muistutan myös, että Euroopan parlamentti hyväksyy kahden viikon kuluttua kollegamme Schulzin mietinnön, joka sisältää lukuisia kiireellisiä, välttämättömiä ja ehdottomia suosituksia, joiden toteuttaminen vaatii lisäkeinoja.
Pyydänkin, että parlamentti tukisi kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan pyyntöä ja myöntäisi lisämäärärahoja budjettikohtaan B3 4109. Tiedän, että täällä parlamentissa on kollegoja, jotka ajattelevat, että jos he vaatisivat erään eurooppalaisen tuomarin eroa, he saisivat aikaan paljon lasten suojelun parantamiseksi.
Omalta osaltani väitän, että ne jotka eivät äänestä budjettikohdan B3 4109 lisämäärärahojen puolesta pöyhkeillen moraalisella paremmuudellaan tuomariin nähden, käyttäytyvät kuin pellet tai mikä pahempaa, ovat valehtelijoita.

Souchet
Arvoisa puhemies, kalatalousvaliokunnan talousarviota koskevan lausunnon valmistelijana olen käyttänyt talousarviomenettelyä koskevan keskustelun aikana useita puheenvuoroja kiinnittääkseni yleisesittelijän huomion kysymykseen, jota ei ole vielä voitu käsitellä, kuten olimme suunnitelleet. Kysymys on nimittäin kalatalousvaliokunnan budjettivirkojen järjestelmällisestä vähentämisestä vaarantamatta kuitenkaan monivuotisten, yhteiseen kalatalouspolitiikkaan liittyvien tehtävien moitteetonta toteutumista. Olen tyytyväinen siitä, että budjettivaliokunta on kuunnellut minua tässä tärkeässä kysymyksessä.
Kalatalousvaliokunta osoitti lisäksi erityistä mielenkiintoa kahta olennaista politiikkaansa liittyvää kysymystä kohtaan, kun se hyväksyi yksimielisesti kaksi budjettikohtia B2-910 ja B2-901 ja 902 koskevaa tarkistusehdotustani ja asetti näin ollen etusijalle ne välttämättömät keinot, jotka pienkalastuksessa on otettava huomioon oikeudenmukaisen valvonnan toteuttamiseksi.
Pienkalastuksen osalta olen tyytyväinen, että budjettivaliokunta noudatti ehdotustamme osoittaa kaksi miljoonaa ecua kyseiselle budjettikohdalle. Rannikkokalastus onkin ratkaisevan tärkeä pysyvä elinkeinomuoto monien rannikkoalueiden säilymiseksi. Näin ollen oli välttämätöntä jatkaa vuonna 1995 aloitettuja toimia tämän elinkeinon hyväksi, joka vaatii paljon paikallista työvoimaa ja jolla on taloudellisesti, sosiaalisesti sekä maankäytön suunnittelussa merkittävä asema.
Budjettivaliokunta ei valitettavasti ole kannattanut valvontaa koskevia ehdotuksiamme, mitä pahoittelen suuresti. Jos tämä äänestystulos vahvistetaan täysistunnossa, meillä ei ole riittävästi keinoja tehokkaan kalatalouspolitiikan toteuttamiseksi.

McNally
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää herra Tillichiä. Hän on ollut avulias ja yhteistyöhaluinen koko ajan. Olen hyvin pettynyt siihen, että jatkuvasti myönnetään vähemmän varoja uusiutuviin energialähteisiin ja energiatehokkuuteen. Meillä on ongelmia oikeudellisten perustojen kanssa. Ne täytyy komission ratkaista.
Mitä tutkimukseen tulee, niin me olemme aina arvostaneet budjettivaliokunnan tukea, joka on jatkunut tänäkin vuonna. Ymmärrämme, että komissio tekee tarkistuksia hallinnollisiin järjestelyihinsä, jotta se säilyttäisi palvelun tarpeet samalla kun se varmistaisi, että ne ovat tilivelvollisia. Itse asiassa tutkimusohjelmien avoimuus on suurempaa kuin mikään muun asian, sillä on aivan selvää, kuinka paljon kunkin tietyn ohjelman hallintoon käytetään varoja.
Koska oikeudellista perustaa ei ole ja edistyminen on vähäistä energian osalta, lähetämme edustajamme Kiotoon hyvin laihoin eväin. Meidän täytyy edelleen asettaa uudistuva energia ja energiatehokkuus etusijalle.

Fischbach
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet. Viime syyskuun 16. päivänä sain kunnian esitellä teille vuoden 1998 talousarvioesityksen pääkohdat, sellaisina kuin parlamentti ne vahvisti viime heinäkuun ensimmäisessä käsittelyssä.
Tänään valmistautuessanne talousarvioesityksen ensimmäiseen käsittelyyn, minulle on erityisen tärkeää ottaa esille kysymykset, jotka nykyisessä talousarviomenettelyssä ovat neuvostolle olennaisia.
Ensinnäkin haluaisin todeta, että budjettivallan käyttäjien ja erityisesti yhteisön budjettivallan käyttäjien tärkeimpänä velvollisuutena olisi oltava mahdollisimman tuloksellisen ja tehokkaan menopolitiikan toteuttaminen. Siihen on sitouduttava ja tätä periaatetta noudatettava budjettikurin toteuttamiseksi varainhoitovuonna 1998. Nämä periaatteet huomioon ottaen neuvosto on tarkastellut vuoden 1998 talousarvioesitykseen otettuja menoja.
Arvoisa puhemies, varainhoitovuosi, jonka suhteen tulette tekemään päätöksiä tänään ja ylihuomenna, on hyvin tärkeä osa talousarviomenettelyä. Tärkeä sen vuoksi, että tarkistukset, joista tulette keskustelemaan ja äänestämään, edustavat niitä talousarvion suuntaviivoja, jotka on vahvistettu viime maaliskuun täysistunnossa tehtyyn päätöslauselmaan. Se on tärkeä myös sen vuoksi, että nämä tarkistukset kuvastavat myös sitä talousarvioesitystä, jonka parlamentin puhemies allekirjoittaa lopullisesti joulukuussa. Edelleen se on tärkeä sen vuoksi (tässäkään ei perinteistä tingitä), että myös kyseiseen varainhoitovuoteen liittyvät päätökset herättävät joko ärtymystä tai kiitosta muissa budjetista vastaavissa henkilöissä, joten voin todeta, että tämä kerta ei tee minkäänlaista poikkeusta.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ilman että haluaisin tuomita ensi torstaina toimitettavaa äänestystä tarkistuksista, joista tulette keskustelemaan, haluaisin ottaa esille erityisesti tarkistuksen 815, joka koskee työllisyyden parantamiseksi tarkoitettua rahoitusta, sillä puheenjohtajamaa toivoi, että parlamentti olisi mukana tätä kysymystä käsiteltäessä talousarviomenettelyn alusta asti. Arvoisa puhemies, tämä aloite on täysin parlamenttinne ansiota, sillä siinä edistetään ratkaisevalla tavalla " työllisyyspaketin" tunnustamista siinä muodossa, kuin se on tarkoitus esitellä Eurooppaneuvoston ylimääräisessä huippukokouksessa 20. ja 21. marraskuuta. Tämä aloite olisi vieläkin uskottavampi, jos olisitte valmiita säilyttämään riittävän suuren budjettimarginaalin kolmannelle budjettiotsakkeelle, kuten valmistaudutte tekemään neljännen ja viidennen otsakkeen kohdalla.
Puheenjohtajamaa vaatii erityisesti ensimmäisen budjettikohdan muuttamista. Tarkoitan todella arvoisan esittelijä Tillyn päätöslauselmaehdotuksen liitteeseen sisältyvän alaluokan 8.1 muuttamista, en muotoilemista. Muuttaminen edellyttää, että parlamentti saa komissiolta toimivaltuudet neuvotella neuvoston kanssa seuraavissa kolmikantaneuvotteluissa, jotka koskevat oikaisukirjelmää, jonka komissio vahvistaa ensi lokakuun 29. päivänä.
Neuvosto ilmoittaa tätä komission oikaisukirjelmää koskevan kantansa, mutta haluan jo nyt muistuttaa huhtikuussa tehdystä kahdenvälisestä sopimuksesta ilmoittaakseni teille, arvoisa puhemies, että puheenjohtajamaa tulee tekemään kaikkensa, jotta menettelystä päätettäisiin jo ensimmäisessä käsittelyssä.
Toisen otsakkeen osalta parlamentti (niin olen sen ymmärtänyt) valmistautuu nostamaan neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä alentamia maksumäärärahoja. Oikean järjestyksen säilymiseksi haluan muistuttaa, että tämä päätös perustuu siihen, kuinka seuraavan varainhoitovuoden maksusitoumukset ennakoidaan toteutettavan.
PEACE-aloitteen (talousarvion toteuttamista koskevan vastuuvapausmenettelyn seuranta) osalta olemme panneet merkille, että alustavalle talousarvioesitykselle on olemassa komission ehdottama vaihtoehto, jonka mukaan toisen budjettiotsakkeen ei-sidottuja määrärahoja supistettaisiin.
Puheenjohtajamaa kannattaa tätä ehdotusta, jota se tulee kaikin tavoin tukemaan, ja uskon, että myös neuvosto tulee sen tekemään sillä edellytyksellä, että siinä kunnioitetaan Edinburghissa tehtyjä päätöksiä ja erityisesti maksusitoumuksiin käytettäviä varoja koskevia päätöksiä tavoitteen numero yksi toteuttamisen yhteydessä.
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoituksen osalta minun on todettava, että 6. lokakuuta 1996 käydyt kolmikantaneuvottelut onnistuivat erityisen hyvin, sillä niiden ansiosta allekirjoitettiin toimielinten välinen sopimus 16. heinäkuuta 1997. Näissä neuvotteluissa käsiteltiin kokonaismäärärahojen uudelleen jakoa neuvoston vahvistamille eri budjettikohdille. Neuvosto tekee tätä jakoa koskevan lopullisen päätöksen.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kiittää itseäni siitä, että parlamentin yhteistyöhalukkuuden ja vastuuntunnon ansiosta kahden budjettivaltaa edustavan tahon yhteistyö on ollut esimerkillistä talousarviomenettelyn alusta asti. Parlamentin ja neuvoston välisellä yhteistyöllä on jo nyt saavutettu merkittäviä tuloksia maatalousmenoja, kalatalousmenoja ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan menoja koskevissa kysymyksissä.
Arvoisa puhemies, tämän halusin sanoa nyt kun valmistaudutte talousarvioesityksen ensimmäiseen käsittelyyn. Lopuksi haluan kiittää erityisesti kaikkia niitä, jotka ovat parlamentissa ratkaisevasti edistäneet talousarviomenettelyn tässä vaiheessa saatujen tulosten syntyä. Haluan mainita erityisesti budjettivaliokunnan puheenjohtajan Detlev Samlandin ja kiittää häntä. Halua kiittää myös esittelijöitä Tillichiä sekä Tomlinsonia. Viimeisenä mutta ei suinkaan vähäisempänä haluaisin ilmaista arvostukseni erityisesti sitä upeata työtä kohtaan, jota komissaari Liikanen yksiköineen on tehnyt ja esittää heille kiitokseni. Arvoisa puhemies, kiitos osoittamastanne huomiosta. Jään kuulemaan muiden parlamentin jäsenten puheenvuoroja.

Puhemies
Paljon kiitoksia herra ministeri Fischbach myös teidän parlamentille ja herra Liikaselle osoittamistanne ystävällisistä sanoista.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluan täten toivottaa tervetulleeksi lehterille asettuneen puhemies Nallet'n johtaman Ranskan tasavallan kansalliskokouksen valtuuskunnan Euroopan unioniin. Tämä on valtuuskunnan ensimmäinen käynti parlamentissa Ranskassa äskettäin pidettyjen vaalien jälkeen. Valtuuskunta on käynyt useita keskusteluja yhteisen mielenkiinnon kohteena olevasta aiheesta, mm. Amsterdamin sopimuksesta laajentumisen ja Euroopan rahaliiton valossa. Olen vakuuttunut, että nämä tapaamiset tukevat Ranskan parlamentin ja Euroopan unionin välistä hedelmällistä yhteistyötä, ja toivotan valtuuskunnan vielä kerran sydämellisesti tervetulleeksi.

KTTA nro 1 1997 - Esitys yleiseksi talousarvioksi 1998 - EHTYn korjaava toimintatalousarvio 1997 (jatkoa)
Liikanen
Arvoisa puhemies, kuultuani tänään esittelijöiden talousarvioesitykset ja neuvoston kommentit haluaisin muistuttaa teitä viime vuonna käydyistä talousarvioneuvotteluista. Ne olivat hyvin vaikeita, ilmapiiri oli jännittynyt ja meillä oli vaikeuksia löytää yhteinen linja toimielinten välillä. Me olemme varmasti kaikki hyvin iloisia tästä muutoksesta ja toimielinten välisen yhteistyön paranemisesta, joka alkoi talousarviomenettelyjen alussa Alankomaiden puheenjohtajakauden aikana ja jatkuu tänä syksynä. Meidän täytyy säilyttää tämä henki talousarviokäsittelyssä.
Mitä tulee korjaavaan ja täydentävään lisätalousarvioon vuodeksi 1997, parlamentin toisessa käsittelyssä saavutettiin konsensushenkinen ratkaisu lähes kaikkiin esillä olleisiin kysymyksiin. On valitettavaa, että menettely on viivästynyt, mutta saavutettujen tulosten avulla voimme etenkin ottaa ensimmäisen tärkeän askeleen kohti yhteisön kuluttajansuojapalveluiden vahvistamista. Haluaisin kiittää sekä esittelijää herra Brinkhorstia että budjettivaliokunnan puheenjohtajaa herra Samlandia heidän huomattavista ponnisteluistaan tämän tuloksen saavuttamiseksi.
Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä koskeva parlamentin ja komission sopimus sisältyy vuoden 1997 korjaaviin ja täydentäviin lisätalousarvioihin. Olen ymmärtänyt, että esittelijä herra Giansily haluaa tutkia viimeaikaisia komission ehdotuksia joidenkin EHTY-aktiviteettien jatkumisesta vuoden 2002 jälkeen, ennen kuin hän päättää vuoden 1998 talousarvioesitystä koskevan kantansa. Tästä neuvotellaan siksi myöhempänä ajankohtana.
Totean vuoden 1997 yleisen talousarvioesityksen ensimmäisestä käsittelystä, että toimielinten välisen yhteistyön tärkeys havainnollistuu talousarvion useimmissa kohdissa. Välttämättömien menojen osalta varojen keskittymisessä on otettu huomioon oikaisukirjelmän tuoreimmat tiedot. Euroopan parlamentti on jo kauan toivonut tätä ja nyt sen toive toteutuu. Päätöksen seuraukset jäävät nähtäväksi, mutta tähän mennessä kolmen osapuolen välinen vuoropuhelu on saanut aikaan näkökantojen lähentymistä.
Sisäisten politiikkojen osalta parlamentin ja neuvoston puheenjohtajan yhteinen työllisyysaloite on lupaava saavutus. Se on erittäin kurinalainen ja keskittyy sellaisten ohjelmien menoihin, joilla voidaan todella vaikuttaa työpaikkojen luomiseen yhteisössä ja yhteisön työmarkkinoihin. Tämä aloite voi yhdessä Amsterdamissa sovitun EIP: n resurssien mobilisaation kanssa myötävaikuttaa merkittävästi työllisyyshuippukokoukseen, jos neuvosto yhtyy siihen. Toimielimet työskentelevät edelleen löytääkseen asianmukaiset välineet, joiden avulla aloitteista saadaan suurin mahdollinen hyöty työpaikkojen luomisen osalta.
Luokan 4 osalta on hyvä tietää, että tuoreita toimielinten välisiä sopimuksia kansainvälisen kalastuksen talousarvioista ja yhteisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikasta on sovellettu tehokkaasti.
Tämän yleisen tyytyväisyyden lisäksi on luonnollisesti muutamia huolenaiheita. Parlamentin näkökanta vuoden 1998 talousarvion täytäntöönpanosta ennakoi neuvoa antavaa työryhmää, joka hyväksyisi ihmisoikeusohjelmia. Komissio on aina käytettävissä toimielinten välisessä yhteistyössä mutta kuitenkin siten, että kunkin toimielimen toimivaltaa ja vastuuta kunnioitetaan. On kuitenkin tärkeää, että vastuuta ei vähennetä eikä yhteisön ohjelmien tehokasta toteuttamista vaaranneta.
Totean yksityiskohtaisista seikoista, että komission valmisteleman vuoden 1999 talousarvion laskuyksikkönä on euro. Herra Mulderin pyytämä mietintö maatalouden tuotantomenetelmistä olisi toimitettava ennen toista käsittelyä. Olemme erittäin hyvin selvillä parlamentin mieltymyksistä usein mainittujen Recharin ja Retexin osalta. Tähän liittyvät mahdolliset aloitteet tutkitaan, mutta tutkimukseen pitäisi myös sisältyä realistiset toteuttamismahdollisuudet. Parlamentti on usein kiinnittänyt huomiota toteuttamiskustannuksiin, ja siksi meidän tulisi kiinnittää niihin huomiota myös tässä asiassa.
Mitä Viralliseen lehteen tulee, tarvittaviin aloitteisiin ryhdytään lehden julkaisemiseksi sähköisessä muodossa. Teimme huomattavan aloitteen viime kesänä, kun julkaisimme Agenda 2000: n sähköisessä muodossa. Lähes 20 000 eurooppalaista konsultoi meitä asiakirjan julkaisupäivänä. Tämä tuskin kuitenkaan johtanee niihin huomattaviin säästöihin, joita parlamentilta odotetaan vuonna 1998. Meidän täytyy muuttaa useita direktiivejä, kunnes ne ovat laillisesti sitovia. Tärkeää kehitystä on tapahtunut valiokuntien toimistojen rahoituksen avoimuudessa ja harmonisoinnissa erityisesti Euroopan parlamentin jäsenten huomattavien ponnistusten ansiosta. Herra Tappin ei ole paikalla, mutta hänen ponnistelunsa tunnetaan hyvin tässä parlamentissa.
Nyt on neuvoston vuoro lähestyä käsiteltäviä ehdotuksia rakentavalla tavalla. Mitä tukiin tulee, komissio tukee täysin edistämistoimia asianomaisten järjestöjen rahoituslähteiden hajauttamiseksi. Täytäntöönpanon osalta saatetaan tarvita lisää pohdintaa siitä, kuinka se saadaan toimivaksi komissiolle, parlamentille ja asianomaisille järjestöille. Periaatteessa olemme kuitenkin aivan samaa mieltä.
Lopuksi totean, että olen huomannut parlamentin pitävän talousarvion nollakasvua yhä tärkeämpänä. Mikäli olen ymmärtänyt idean oikein, aikomuksena on haastaa talousarvion inertia ja vahvistaa talousarvion etukäteis- ja jälkikäteisarviointia ennen kuin päätetään mistään budjettivarauksista. Tämä vahvistaa niitä aloitteita, joita komissio on tehnyt SEM 2000 -ohjelman yhteydessä vahvistaakseen arviointia erityisesti monivuotisten ohjelmien osalta. Komission arviointitoimia käsittelevä mietintö on parhaillaan valmisteilla, ja siitä pitäisi käydä ilmi saavutettu edistys. Olen varma siitä, että parlamentin aikomuksena on soveltaa erittäin korkeita arviointistandardeja kaikkiin budjetin varojen käyttöön liittyviin aloitteisiin niiden tekijästä riippumatta.
Haluaisin lopettaa onnittelemalla esittelijöitä herra Tillichiä ja herra Tomlinsonia ja budjettivaliokunnan puheenjohtajaa herra Samlandia heidän tekemästään työstä vuoden 1998 yleistä talousarviota varten. Haluan myös kiittää neuvoston istuvaa puheenjohtajaa herra Fischbachia hänen yhteistyöhaluisesta suhtautumisestaan käytyihin keskusteluihin.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, institutionaalisten asioiden valiokunnan puolesta haluan esittää huolestuneisuutemme, tyytyväisyytemme sekä määrätietoisuutemme.
Hieman ennenaikainen huolestuneisuutemme johtuu Amsterdamin sopimukseen sisältyvästä muistutuksesta valtioiden talousarvion toteuttamisesta vastuussa oleville henkilöille. Tätä muistutusta ei voida tulkita siten, että komission vastuu olisikin nyt vähäisempi, sillä silloin se ei olisikaan ainoa, jolle parlamentti myöntää vastuuvapauden.
Tyytyväisiä olemme sen vuoksi, että yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevaa toimielinten välistä sopimusta ollaan jo nyt toteuttamassa, mikä on hyvä asia, sillä se osoittaa, että sopimukseen liittyvät menot luokitellaan vapaaehtoisiksi, tavanomaisiksi menoiksi.
Olemme määrätietoisia sen suhteen, että toivoisimme komission ja erityisesti komissaari Orejan saattavan päätökseen Amsterdamin sopimusta ja institutionaalisia kysymyksiä koskevan tiedottamisen. Tämä sopimus on jo riittävän monimutkainen ja vaikeaselkoinen kansalaisille, joten tiedottamista ja opastamista olisi syytä lisätä.
Hyvät kollegat, tämä minut valtuutettiin sanomaan institutionaalisten asioiden valiokunnan puolesta. Sallikaa minun vielä esittää ehkä hieman ennenaikaiset onnitteluni puheenjohtajamaa Luxemburgille, sillä olemme vasta ensimmäisessä käsittelyssä. Uskon, että puheenjohtajamaan ja parlamentin välille muodostuneet hyvät suhteet osoittavat, mitä toimielinten välinen moitteeton yhteistyö voi saada aikaan. Epäilemättä tämä yhteistyö on antanut pontta myös työllisyysaloitteelle ja Luxemburgin työllisyyshuippukokoukselle. Toivottavasti parlamentin ja neuvoston puheenjohtajan väliset hyvät suhteet saavat jatkoa, sillä silloin olemme oikealla tiellä.

Wynn
Arvoisa puhemies, haluaisin toistaa, mitä herra Bourlanges ja komissaari Liikanen sanoivat siitä, että yhteistyö neuvoston kanssa on ollut nyt hyvää verrattuna esimerkiksi viime vuoteen. Se osoittaa, mitä voidaan saada aikaan, kun työskennellään yhdessä. Asiassa on kuitenkin yksi " mutta" , johon palaan pian. Haluan onnitella kumpaakin esittelijää, sillä heidän työnsä on auttanut meitä suunnattomasti. Herra Tomlinsonin muita instituutioita koskeva mietintö on sujunut melko kitkattomasti ja Stanislaw Tillich on tehnyt enemmän kuin osansa työskennellessään eri ryhmien kanssa, jotta saisimme hyvän tuloksen valiokunnan äänestyksessä.
Haluan kiittää maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan esittelijää Jan Mulderia, sillä hän on siloittanut maatalousbudjettiin liittyviä ongelmia suunnattomasti. Minun ei tarvitse juuri puuttua luokkaan 1, koska Jan puhui jo siitä.
Haluaisin tehdä selväksi, että sosiaalidemokraatit ovat koettaneet olla johdonmukaisia suhtautumisessaan tähän talousarvioon. Tiedämme, että kurinalainen, varovainen talousarvio oli tarpeen, ja tiedämme myös, että työllisyyden täytyi olla esityslistan kärjessä. Olemme yrittäneet tarkastella parlamentin käsityksiä ja sitä, millä on oikeudellinen perusta ja millä ei; olemme tarkastelleet valiokunnan toivomuksia ja sitä, kuinka budjetin kohtiin osoitettiin varoja. Kun nämä seikat otetaan huomioon, me olemme itse asiassa luoneet yhdenmukaista politiikkaa. Ajoittain olemme tehneet asioita, joista en ollut samaa mieltä. Maatalouden osalta minä itse asiassa ohjasin tupakka-alaa koskevan äänestyksen ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokuntaa vastaan, ja äänestyksen tuloksena sovimme pitävämme rahamme tupakkaan sijoitettuna sen sijaan, että olisimme vetäneet rahamme pois, koska näin parlamentti oli äänestänyt heinäkuussa. Tämä on vain yksi esimerkki siitä, että olemme yrittäneet noudattaa parlamentin toiveita.
Mitä rakennerahastoihin tulee, Irlannin rauhanprosessiin sovittu 100 miljoonan ecun summa on oivallinen esimerkki siitä, miten kolme toimielintä on työskennellyt yhdessä varmistaakseen, että tämä on ollut mahdollista saavuttaa ilman oikeudellista perustaa. Haluaisin tehdä yhden tähän asiaan liittyvän seikan selväksi komissiolle - en ole aivan vakuuttunut siitä, että se on niinkään suunnattu pääosastolle XIX kuin pääosastolle XVI: me emme pelleile, tämä on vakava asia ja me haluamme nähdä ne varat, jotka olemme saattaneet toteutettujen RECHARin ja RETEXin käytettäväksi. Tämä on parlamentin viimevuotinen toive, ja me haluamme varmistaa, että nämä RECHARille ja RETEXille myönnetyt määrärahat todella käytetään.
Luokan 3 osalta meidän päätavoitteemme on ollut työllisyyttä koskeva luku, kuten jo mainitsin. Haluaisin sanoa nykyiselle puheenjohtajalle tässä vaiheessa seuraavaa: meidän ryhmämme on ponnistellut kovasti saavuttaakseen sitoutumisen ja sopimuksen tämän strategian osalta. Se ei ole aina ollut helppoa. Me olemme joutuneet uhraamaan joitain talousarvion kohtia, jotta olisimme voineet noudattaa tätä strategiaa; olemme nähneet joitain kohtia leikattavan ja joitain poistettavan kokonaan, kun eräät kollegamme ovat pyytäneet meitä säilyttämään ne tai lisäämään niihin osoitettuja varoja. Ei ole ollut helppoa saada kollegoitamme vakuuttuneiksi tämän toiminnan tarpeellisuudesta. Olemme kuitenkin pysytelleet siinä, jatkaneet sitä ja toivoneet, että torstaina parlamentti äänestää sen ohjelman puolesta, jonka avulla voimme luoda lisää työpaikkoja Eurooppaan.
Minun täytyy sanoa istuvalle puheenjohtajalle - ja nyt seuraa se " mutta" - että meidän hieno yhteistyömme riippuu tästä asiasta. Jos neuvosto ei pidä lupaustaan ja me emme saa oikeudellista perustaa ja jos hänen kollegansa suhtautuvat asiaan nenäkkäästi, niin silloin on piru merrassa. Nuo 350 miljoonaa ecua jaetaan uudelleen luokan 3 kohtien kesken. Me löydämme kyllä kohtia, johon rahat voi sijoittaa; me varmistamme, että rahat sijoitetaan niihin kohtiin, joissa ne voidaan käyttää, ja teemme strategiastamme pilaa. Paljon riippuu nyt siitä, saako istuva puheenjohtaja kollegansa neuvostossa vakuuttuneeksi asiasta, ja minä olen varma siitä, että hän tekee niin. Jos tämä onnistuu, jos me onnistumme, voimme jälleen kerran näyttää, että jos toimielinten välinen yhteistyö on hyvä, me pystymme löytämään kaikkien etsimät ratkaisut eri alojen osalta.
Luokan 4 osalta ryhmä on ollut yhdenmukainen lähestymistavassaan Turkkia ja MEDA-ohjelmaa kohtaan. Me emme ole samaa mieltä valiokunnan äänestyksen tuloksesta, jonka mukaan rahat laitetaan varaukseen. Huomautan nyt, että me aiomme äänestää MEDA-ohjelman rahojen siirtämistä koskevaa ehdotusta vastaan.
Kaksi luokan 4 kohtaa ovat erikseen mainitsemisen arvoisia: toinen herra Colomin esittelemä kohta koskee seksiturismia, johon on puututtava, ja toinen on YUTP maamiinojen osalta. Kaikkien ryhmien tulisi tukea tätä täysin.

Elles
Arvoisa puhemies, muiden tavoin haluaisin onnitella näitä kahta esittelijää, mutta erityisesti herra Tillichiä. Hän on mielestäni tehnyt loistavaa työtä tänä talousarvion kannalta vaikeana vuonna. Herra Liikasen tavoin pidän enemmän tämän vuotisesta kuin viimevuotisesta ilmapiiristä, mutta haluaisin yksinkertaisesti huomauttaa, että me EPP: ssä etsimme yhtä johdonmukaisesti kurinalaista ja ankaraa budjettia kuin viime vuonna ja olemme myös pyrkineet pitäytymään niihin sitoumuksiin, joita me parlamenttina olemme allekirjoittaneet toimielinten välisen sopimuksen myötä.
Haluaisin mainita kolme seikkaa EPP: n puolesta tässä keskustelussa. Ensiksi haluaisin tähdentää esittelijän huomautusta Euroopan parlamentin kurinalaisesta näkökannasta tähän talousarvioon. Me tulemme olemaan jossain neuvoston ensimmäisen käsittelyn 1, 12 prosentin ja komission 1, 15 prosentin välillä. Sen pitäisi rauhoittaa niiden mieliä, jotka ovat luulleet, että tätä toimielintä kiinnostaa yksinkertaisesti käyttää mahdollisimman paljon rahaa. Luokan 3 marginaalit ovat yli 200 miljoonaa ecua ja ulkoasioita käsittelevässä luokassa 4, jossa meillä on saattanut olla taipumus käyttää varoja trooppisiin metsiin tai muihin tärkeisiin kohteisiin, olemme säilyttäneet lähes 500 miljoonan ecun marginaalin. Se on kaikkiaan yli 700 miljoonaa ecua ensimmäisessä käsittelyssä. Tällaista ei ole minun tietääkseni ennen tapahtunut.
Toiseksi siirtyäksemme muihin toimielimiin - jos esittelijämme herra Tomlinson voisi siirtyä minun aaltopituudelleni - haluaisin ilmoittaa suhtautuvani myönteisesti siihen seikkaan, että olemme todella pitäytyneet sitoumuksessamme pysyä 20 %: ssa, kuten olemme aina tehneet. Haluaisin erityisesti kiittää meidän omaa pääsihteeriämme ja parlamentin sihteeristöä toimielinten välistä yhteistyötä koskevasta mietinnöstä. Se on osoittautunut toimivaksi. Se antaa lisäarvoa meidän kykyymme saada rahoillemme vastinetta eri toimielimissä. Tukisin kernaasti mietinnön lopussa olevaa suositusta siitä, että talousarviointijärjestelmään tulisi kuulua osana vuotuinen prosessi, jossa pääsihteerin jätettyä ennakkoarviot laadittaisiin mietintö meitä varten. Ehkä komissiokin voisi sisällyttää tämän säännölliseksi osaksi budjetin esittelyä.
Mitä muihin toimielimiin ja erityisesti Euroopan parlamentin talousarvioon tulee, haluaisin kiinnittää huomiota uudistuksena pitämäämme Euroopan toimielinten omistamien rakennusten aiheuttamien kulujen suurempaan julkisuuteen. Mielestämme tämä on Euroopan unionin "isänperintöä" , ja tällä tavalla päästään ainakin lähemmäs selvyyttä siitä, mihin rahat käytetään. Toivomme, että sitä käytetään vuosittain.
Siirryn itse Euroopan talousarvioon komission osalta eli pääluokkaan III ja ensiksi aloitteeseen työpaikkojen luomisesta. Aina vuodesta 1994 lähtien me olemme tukeneet kasvua ja työpaikkojen luomista. Siitä idea sai alkunsa, mutta sen toteuttamista on aina jarruttanut oikeudellisen perustan puute. Me tuemme EPP: ssä sosialistiryhmän ilmaisemia mielipiteitä. Odotamme, että sopimus saavutetaan huippukokouksessa, jotta suunnitellunlainen toinen käsittely on mahdollinen. Haluaisimme myös, kuten herra Tillichin mietinnöstä selvästi käy ilmi, että huippukokouksessa sitoudutaan siihen, että pitkällä aikavälillä - kun päästään joulukuuhun ja keskustelemaan Agenda 2000 -ohjelmasta - meidän pitäisi yhdistää kaikki työllistämiselementit yhteen pääluokkaan. Tuntuu hieman oudolta, että puhumme luokasta 3 kun puhumme työpaikkojen luomisesta, kun taas luokka 2 on hyvin merkittävä tässä suhteessa.
Lopuksi varauksien käytöstä totean, että me olemme näyttäneet, että JET-järjestelmässä - jonka osalta haluamme ratkaisun toiseen käsittelyyn mennessä ja samoin tiedotusjärjestelmän osalta - me voimme parlamenttina käyttää varauksia oikeudenmukaisella tavalla poliittisia asioita varten, jotta voimme varmistaa, että järjestelmä toimii parlamentin haluamalla tavalla.

Gallagher
Arvoisa puhemies, kansallisten hallitusten ja Euroopan komission rakennerahastoohjelmaa koskevat neuvottelut ovat käynnissä, ja tämä talousarvio vaikuttaa rakennerahastoihin.
Euroopan parlamentin talousarvio on keskeinen, kun pidämme mielessä, että talousarvioon ei ole esitetty lisäyksiä. Irlantilaisesta näkökulmasta meidän on muistettava, että pahamaineinen kelttiläinen tiikeri ei ole vahvistanut koko maani taloutta. Edustamani vaalipiirin raja-alueilla ja Länsi-Irlannissa olevissa osissa ei ole tunnettu tämän kelttiläisen tiikerin vaikutusta.
Keskimääräiset tulot henkeä kohti ovat alueellani paljon kansallista keskiarvoa alempana, EU: n keskiarvosta puhumattakaan. Vuoteen 1999 mennessä koko Irlannin keskimääräiset tulot henkeä kohti ovat lähes 90 % EU: n keskiarvosta, kun taas minun alueeni tulot ovat alle 75 %. Talousarvion uudelleenkohdentaminen EU: n aluekehitys-, sosiaali-, maatalous- ja kalastusrahastoihin täytyy tulevaisuudessa jakaa alueittain siten, että jokaisen alueen sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat otetaan huomioon yhdessä syrjäisen sijainnin aiheuttamien haittojen kanssa.
Irlannin raja-alueille ja Länsi-Irlannille on annettava tavoite 1 -status, joka takaa enimmäistuen EU: n rakennerahastoista vuosien 2000-2006 ohjelman mukaan. Ei ole oikeudenmukaista eikä tasapuolista, että minun aluettani verrataan EU: n rakennerahastojen osoittamisessa maan vauraampiin alueisiin, Euroopasta puhumattakaan. On välttämätöntä, että raja-alueet ja Länsi-Irlanti käsitetään erilliseksi alueeksi rakennerahaston tarkoituksia varten, eikä tämä ole mitenkään uutta tai innovatiivista. Pohjois-Skotlanti oli erityistapaus ja samoin Etelä-Italia. Siksi ei ole mitään syytä, miksi yhtä lailla vähäosaisesta Länsi-Irlannista ei voitaisi tehdä erityistapausta.
Lopuksi haluaisin kehottaa parlamenttia pitämään näppinsä irti: ei enää leikkauksia tai lisää leikkauksia vähemmistökielisille alueille. Vähemmistökielet ovat oleellinen osa kulttuuriamme, ja varojen vähentämisen sijaan meidän tulisi lisätä niitä. Lopuksi haluaisin ilmaista kiitollisuuteni siitä, että rauhanturvaamis- ja palauttamisrahastoon myönnetään vielä varoja.

Virrankoski
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin talousarvio vuodelle 1998 on laadittu huolella ja vastuullisesti. Siitä haluan lausua parhaat kiitokset esittelijöille herra Tillichille ja herra Tomlinsonille sekä budjettivaliokunnan puheenjohtajalle herra Samlandille.
Työllisyyden parantaminen on talousarvion keskeinen periaate. Tärkein uudistus on uusi työllisyysaloite, johon toivottavasti saadaan oikeudellinen perusta. Aloitteessa on esitetty varoja muun muassa pk-yritysten riskirahoitukseen, siten että Euroopan unioni takaisi Euroopan investointipankin lainoja. Ehkä kannattaisi myös selvittää korkotukilainojen käytön mahdollisuus. Ne voisivat olla muun muassa helpompia hallinnoida.
Työllisyyteen liittyy myös pk-yhteisöaloitteen rahoitus. Sitä on vahvistettu, mutta tärkeintä on, että rakennerahastoihin on palautettu se yksi miljardi ecua, jonka neuvosto leikkasi. Vaikka rakennerahastojen hallinnoinnissa on tehottomuutta, rahastot kuitenkin ovat EU: n tärkein työllisyyttä parantava väline.
Pari ongelmaa tuli jälleen esiin budjettia käsiteltäessä. Euroopan unionin erillisvirastojen hallinnointi ja budjetointi on edelleen selkiintymätöntä. Vaikka erillisvirastot käyttävät Euroopan unionin lainsäädäntöön perustuvaa valtaa ja perivät siihen perustuen maksuja, niiden rahoitus ja seuranta on sekavaa. Koska perittyjä maksuja ei lasketa jäsenmaiden maksuosuuksiin, komissiollakaan ei ole suurta intressiä seurata näitä elimiä. Siksi niiden hallintoa olisi selkiytettävä.
Toinen ongelma on hallintomenojen otsikossa, luku A-30 - Yhteisön tukitoimet. Luku lienee liian yksityiskohtainen ja avustuskohteet ja -summat heijastanevat menneiden parlamentaarikkopolvien henkilökohtaisia suosikkijärjestöjä ja -organisaatioita. Siksi tämänkin budjettikohdan tulisi selventyä. Mutta näistä huomautuksista huolimatta budjettiesitystä on pidettävä hyvänä ja hyväksyttävänä.

Miranda
Arvoisa puhemies, minäkin tahdon tervehtiä esittelijöitä, vaikkakin yleisesti ottaen minun on tietenkin ilmaistava syvä erimielisyyteni siitä erittäin rajoittavasta suuntauksesta, jota meille ehdotetaan varainhoitovuodeksi 1998 etenkin neuvoston esityksessä.
Juuri tämä on tosiasiassa nykyisen talousarviomenettelyn oleellinen piirre, joka on sitä paitsi ristiriidassa siihen ensisijaisuuteen nähden, joka työllisyydelle on muka annettu. Emme mitenkään voi olla muistuttamatta siitä, että työllisyyttä on painotettava talousarviossa. Eikä se muuten saisi olla pelkkä talousarvion painopistealue vaan myös koko unionin yleinen painopistealue. Kuitenkaan yksimielisyytemme ja se hyväksyntä, jonka annamme tähän tarkoitukseen varatun määrärahan merkitsemiseksi talousarvioon, eivät merkitse sitä, että meillä olisi suuria harhakuvitelmia tällä kyseisellä painopistealueella saavutettavista tuloksista.
Niitä meillä ei ole ensiksikään, koska ymmärrämme, että työttömyyttä vastaan on taisteltava ja uusia työpaikkoja luotava ennen muuta hylkäämällä nykyiset rajoittavat politiikat. Kyseessä ei ole pelkästään talousarvioon kirjatun summan rajallisuus vaan myös se seikka, että tähän tarkoitukseen osoitetut 390 miljoonaa ecua saadaan oleellisilta osin käyttämällä todellista rahoituksen taituruutta vaativaa menettelyä, joka tarkoittaa määrärahojen ottamista pois useilta muilta kohteilta tai sitä, että ne voidaan osoittaa nimenomaan yhteiskunnallisista kohteista tähän uuteen kohteeseen.
Meiltä tämän painopisteen tärkeys vaatisi paljon enemmän. Se vaatisi uusia ja riittäviä keinoja, jotta voisimme vastata tähän meidän kaikkien tuntemaan raskaaseen haasteeseen. On totta, että Euroopan parlamentti ei juuri voi tehdä paljoakaan enempää neuvoston alustavalle esitykselle eikä itse esityksellekään. Mutta emme voi olla panematta joka tapauksessa merkille tämän toiminnan syvällisiä rajoituksia, jotka erityisesti käyvät ilmi toteutetuista säästöistä nimenomaan sellaisten tärkeiden otsakkeiden alla kuten sosiaalipolitiikat, koulutus- ja nuorisopolitiikka, kulttuuri, ympäristö ja kuluttajansuoja sekä tutkimus, vain muutamia merkittävimpiä mainitakseni. Näitä rajoituksia ilmentävät myös muiden otsakkeiden alla esitetyt omien määrärahojen lisäykset, etenkin tiedotuskampanjoille esitetyt määrärahat, jotka nousevat 106 miljoonaan ecuun ja tekevät näin tästä kysymyksestä todellisen painopisteen, jota vain ei ole lausuttu julki.
Ja leikkauksista puheen ollen, haluan vielä viitata siihen, että torstain äänestyksessä pidimme kiinni muutamien jo uhrattaviksi joutuneiden otsakkeiden palauttamisesta, kuten myös pidimme kiinni joidenkin tavoitteiden lujittamisesta. Tarkoitan matkailua koskevaa otsaketta - joka katosi - ja rasismin torjuntaa, audiovisuaalista politiikkaa ja reuna-alueita koskevia ohjelmia. Mitä tulee tähän menettelyyn muuten, palautan mieliin, että pidimme suotavana ehdottaa hylättäväksi neuvoston esittämiä miljardin ecun leikkauksia rakenteellisten toimien määrärahoihin. Kyse on kaikin tavoin torjuttavasta ehdotuksesta, eikä se siksi ansaitse hyväksymistä. Sitä vastoin emme - saman ajattelutavan mukaan - ymmärrä emmekä hyväksy sitä, että budjettivaliokunta on kirjannut 100 miljoonaa ecua pääluokka II: ssa PRINCE-ohjelmalle, emmekä suostu siihenkään, että RETEX- ja RECHARohjelmille myönnetyt kaikkiaan 60 miljoonan ecun lisärahoitukset toteutetaan samoin tavallisten rakenteellisten toimien kustannuksella. Olemme samaa mieltä näiden tavoitteiden tärkeydestä, mutta emme ole samaa mieltä siitä tavasta, jolla ne on kirjattu.

Müller
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämänvuotista budjettimenettelyä varjostaa Agenda 2000: ta koskevat neuvottelut. Suuria strategisia päätöksiä ei sen vuoksi ollut odotettavissa. Voihan kuitenkin asettaa itselleen kysymyksen, antaako tämä budjettimenettely merkkejä siitä, että eurooppalaisilla instituutioilla, neuvostolla, parlamentilla ja komissiolla, on riittävästi luovaa kykyä.
Ensiksi positiivinen esimerkki: budjettimenettelymme keskeinen kohta oli tänä vuonna todistaa Euroopan unionin toimintakyky työttömyyden vastaisessa taistelussa. Tehokkaan toiminnan tulee seurata monia korupuheita. Mutta mitä on tehtävissä, kun otetaan huomioon sen tosiasia, että Euroopan talousarviossa unionin sisäistä toimintaa varten varatuilla, vajaalla 6 miljardilla eculla ei pitkälle päästä? Kuinka ehkäistä ennalta illuusion syntymistä, että EU voi tehdä sen, mikä oikeastaan on jäsenvaltioiden, alueide, kuntien ja yritysten tehtävä, nimittäin edistää uudistuksiin tähdäten ja innovatiivisesti työllisyysmahdollisuuksia?
Kuinka välttyä parlamenttikollegojen aikeilta tulkita jokainen olemassa oleva ohjelma, joihin on lisätty sana "työllisyys" , työllisyyttä edistäväksi ohjelmaksi? Kuinka estää, että jälleen herätetään odotuksia, joita ei voida täyttää, kuten Euroopan laajuisten verkkojen kohdalla? Sen, minkä me nyt keskitetysti olemme kehittäneet ehdotukseksi neuvostolle, kehtaa esittää. Pk-yrityksille 150 miljoonaa ecua luottoetuja varten, joiden pitäisi saada liikkeelle yhteensä 5-6 miljardin ecun pääoma. Tämä aloite lupaa suurempaa menestystä kuin se hyvin mahtipontisesti ja suureen ääneen esitetty työllisyysaloite, jota kutsuttiin Euroopan laajuiseksi verkoksi, ja jonka osa työllisyys oli oleellisilta osiltaan fiktiota. Valitettavasti tästä ei ole tehty julkista yhteenvetoa, sillä minun yhteenvetoni kuuluisi: fiktiot päättyvät fiktiivisesti.
Nykyinen aloite on parempi, koska se ensinnäkään ei panosta yksipuolisesti yhteen ainoaan sektoriin, nimittäin rakennussektoriin, ja toiseksi se panostaa pienempiin investointeihin suurinvestointien sijasta, ja kolmanneksi, koska se hakee yrittäjyyteen dynamiikkaa sieltä, missä sitä on toimien siten maksimaalisena katalysaattorina. Pitää toivoa, että neuvosto ja monet kansalliset hallitukset, kuten esimerkiksi myös Saksan hallitus, hyväksyvät tämän parlamentin tarjouksen.
Nyt negatiivinen esimerkki: joulukuussa 1995 parlamentti asetti ensimmäisen kerran 150 miljoonaa ecua käytettäväksi kiireellistä jälleenrakennusohjelmaa varten entisessä Jugoslaviassa. Siitä on kulunut paljon aikaa, mutta valitettavasti rahaa on virrannut vähän ja tuskin lainkaan tehokkaasti. Toteutuneet luvut ovat hälyttäviä, rakennusprosessi tökkii ja erityisesti talo-ohjelman, joka on ehdoton edellytys pakolaisten paluumuutolle, rahoitus on täysin puutteellinen, kuten kansainvälisen valtuutetun edustajat ilmoittivat meille valiokunnassa.
Myös tässä puuttuu arviointia ja tasapainoa, tällä kertaa kansainvälisen yhteistyön alueella. Tämän asiantilan muuttamiseksi ja ainoastaan tämän vuoksi, valiokunta on asettanut osan varoista varantoon. Nyt on komission vuoro. Sen on parannettava sisäistä henkilöstöhallintoaan ja löydettävä nopeampia kanavia varojen käyttöön. Nyttemmin päätetyn Bosnia-Hertsegovinan demokratiarahasto tulisi myös olla tässä apuna. Mutta neuvostoakaan ei voida tässä vapauttaa vastuusta. Säännöksiä pitäisi yksinkertaistaa siten, että ei ensisijaisesti kiinnitetä huomiota kotimaisten, esim. espanjalaisten, tarjoajien tilauskantaan, vaan ihmisiin Bosniassa.
Millainen yhteenveto minun siis pitäisi tehdä luovista kyvyistämme? Siihen antakoon vastauksen parlamentin viisaat.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, rakkaat kollegat, perinteen mukaan budjettivalmistelujen ja -menettelyn lopussa eri ryhmien puhujat kiittävät ennen kaikkea ja aiheellisestikin mietintöjen esittelijöitä, jotka ovat päättäneet vaikean työn sovittaa yhteen eri kannat saadakseen aikaan Euroopan parlamentin kannan, joka olisi yhtenäinen, yksimielinen ja kykenisi vahvistamaan itse parlamentin roolia ja muodostamaan viitekehyksen yhtä hyvin kaikille meille kuin ministerineuvostolle ja komissiollekin. Tahto käydä vuoropuhelua, kärsivällisyys, käsityskyky siitä, mitkä ovat sellaisen instituution prioriteetit, jonka on oltava yhtenäinen budjettiasioissaan, vahvistaa todella etujaan. Minusta nämä näyttävät mietintöjen esittelijöiden vaikean työn peruselementeiltä. Työ saa päätöksensä torstaina, ainakin se tulee ensimmäiseen käsittelyyn.
Ryhmäni nimissä minäkin aion kiittää sydämestäni pääesittelijää Tillichiä, vuoden 1997 korjaavaa ja täydentävää lisätalousarviota koskevan mietinnön esittelijöitä Brinkforstia ja Fabra Vallésia, kollegaamme Giansilya EHTYn talousarviosta, puheenjohtaja Samlandia, koko sihteeristöä, eikä vähiten - kuten on jo muistettu mainita - ministerineuvostoa ja komissiota erinomaisesta yhteistyöstä, jonka olemme voineet jatkuvasti havaita.
Itse en kuitenkaan näe mitään syytä kiittää muiden toimielinten mietintöjen esittelijää, joka pyyntööni tehdä mietintöön pieni tarkistus Saharov-palkinnon lahjoitusvarojen kasvattamiseksi, vastasi, etteivät Euroopan parlamentti ja komissio politikoi talousarvioillaan. Aivan kuin päätös siirtyä 12 budjettikäsittelystä 11: een ei olisi politikoimista - mutta näin sanookin mietintöjen pääesittelijä. Ja muiden toimielinten mietintöjen pääesittelijä on kunnian mies. Aivan kuin budjettivaliokunnan päätös pienentää tai pilkkoa budjettikohtia tehdäkseen varauksia, joilla vastikään lisättiin Brysselin rakennuksiin kohdistettuja varoja, ei olisi politikoimista! Mutta näin sanoo esittelijä Tomlinson, ja hänhän on kunnian mies.
En siis yhdy tähän mennessä ilmaistuihin kiitoksiin, ja toivon, että salissa olijat haluaisivat ainakin tukea minun ja 35 muun kollegan esittämää tarkistusta, jotta Saharov-palkintorahaa voitaisiin nyt kahdeksan vuoden jälkeen kasvattaa 15 000 ecusta, ja määrätä siitä vähimmäismäärärahasta, joka olisi sopiva tunnustus yhdelle Euroopan parlamentin tärkeimmistä aloitteista ihmisoikeuskysymyksissä.
Muista kysymyksistä yleisemmin - tämän sisäisen pikku kiistan yläpuolella - haluaisin yksinkertaisesti saada parlamentin huomaamaan menettelyn lopuksi, että varmasti me kaikki ylistämme tätä tiukkaa politiikkaa - ja voi sitä, joka yrittää saada tämän yksimielisyyden rakoilemaan - mutta meidän on kuitenkin huomattava, että parlamentti ja komissio ovat yhä samaa mieltä tuon vähimmäismäärän alapuolelle jäämisestä - tai ennemminkin tuon Edinburgissa sovitun maksimin, joka on edelleenkin minimi. Tässä ei nyt lopultakaan vaaranneta Euroopan unionin talousarvion julkista vajetta, jota pitäisi korjata, vähentää jne. Minulla on melkeinpä sellainen käsitys, näiden kahden vuoden kokemuksen jälkeen, että talous- ja rahaliittokysymysten ulkopuolella ymmärretään ja anneta julkisen mielipiteen ymmärtää, että mitä enemmän kulutamme, sitä enemmän lisäämme kuvitteellista julkista vajetta. Aivan kuin 1, 26 tai 1, 16 prosenttia olisi vajetta eikä yhteisön politiikan välttämätön väline. Ollaanpa siis tässä kohdassa tarkkoja! Varotaan myös, ettei 21. marraskuuta sanota, että 350 miljoonalla ratkaisisimme Euroopan työttömyysongelman. Tänä vuonna olemme sopineet tästä aloitteesta. Minäkin toivon ja oletan, että 21. marraskuuta Luxemburgissa kokoontuva Eurooppa-neuvosto saisi aikaan myönteisiä tuloksia. Meidän on kuitenkin kaikkien oltava tietoisia siitä, ettei tämä talousarvio ole tuhlaavainen, ja minusta vaikuttaa, etteivät käytettävissä olevat varat riitä todellisen työllisyyspolitiikan toteuttamiseen.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, budjettivaliokunta kieltäytyy viime vuoden tavoin kannattamasta neuvoston esittämää tiukkaa talouskuuria vuonna 1998. Neuvosto hyväksyisi talousarvion, jossa noudatetaan pysyvää ecun nollalinjaa. Budjettivaliokunta, jonka tehtävänä on edustaa budjettivaltaa parlamentissa, ehdottaakin sen vuoksi meille, että tulevien rahoitusten ylämarginaalia alennettaisiin 1, 350 miljardista ecusta 500 miljoonaan ecuun 950 miljoonan ecun sijasta, mitä komission alustavassa talousarvioesityksessä ehdotetaan.
Ryhmämme tulee äänestämään tätä talousarvioesitystä vastaan, ja on pahoillaan siitä, että budjettivaliokunta ei ole säilyttänyt niitä suuntaviivoja, jotka sisältyivät neuvoston alkuperäiseen talousarvioesitykseen. Tässä esityksessä maksumäärärahojen suuruus on 82, 5 miljardia ecua (1, 8 miljardia vähemmän kuin alustavassa talousarvioesityksessä), mikä suhteutettuna arvioituihin menoihin on 8 prosenttia enemmän kuin vuonna 1996 toteutuneet menot.
Neuvoston talousarvioesityksessä määrärahoja on mahdollista nostaa 0, 7 prosenttia suhteessa vuoden 1997 talousarvioon. Määrärahat jakaantuvat eri budjettiotsakkeiden kesken ja erityisesti rakennerahastojen osuutta on vähennetty yhdellä miljardilla eculla, vaikka nousua on kuitenkin 4, 2 prosenttia. Näin ollen talousarvioesityksessä edellytetään yhteisön talousarvion kansallisen osuuden rajoittamista.
Esitän kolme huomiota, jotka osoittavat, että tämä tavoite on perusteltavissa. Jo nyt Ranskan osuus vuoden 1998 talousarviosta nousee 91, 5 miljardiin frangiin, mikä on 6, 3 prosenttia sen verotuloista eli 36 prosenttia budjetin alijäämästä. Budjettivaliokunnan esityksen hyväksyminen merkitsisi sitä, että Ranskan osuutta kasvatettaisiin 1, 9 miljardilla eli 2, 2 prosentilla, jolloin menot kasvaisivat yleisesti 1, 4 prosentilla. Jos Ranskan talousarvio olisi sidottu bruttokansantuotteen nousun indeksiin, kuten talousarvioesityksessä ehdotettiin, Ranskalle olisi kertynyt ylimääräisiä menoja 45 miljardia frangia eli 0, 5 prosenttia sen bruttokansantuotteesta. Arvoisa puhemies, minusta keskustelut, joita parlamentti käy yhtenäisvaluutan kehittämisen välttämättömyydestä, ja toisaalta parlamentin tapa harjoittaa budjettivaltaansa, ovat ristiriidassa keskenään.

Le Gallou
Arvoisa puhemies, tämä talousarvio on ylisuuri, puolueellinen ja kosmeettinen. Se on ylisuuri kolmesta syystä.
Ensinnäkin sen vuoksi, että 1992 pidetyssä Eurooppa-neuvoston kokouksessa yliarvioitiin yhteisön menotarpeet ja jäsenvaltioiden omien varojen ylärajaksi asetettiin 1, 27 prosenttia bruttokansantuotteesta, mikä johti talousarvion paisumiseen. Tästä johtuen hallitukset ehdottivat, että vuoden 1998 talousarvion maksumäärärahoja nostettaisiin 8 prosentilla vuonna 1996 toteutuneisiin menoihin verrattuna.
Talousarvion paisumisen vuoksi parlamentin budjettivaliokunta ehdotti, että seuraavan vuoden talousarvion maksumäärärahoja ja maksusitoumusmäärärahoja nostettaisiin 2, 9, lähes 3 prosentilla vuoden 1997 talousarvioon verrattuna. Nämä korotukset ovat siis paljon suuremmat kuin kansallisissa talousarvioissa, joiden pakolliset säästöt ovat kuitenkin paljon raskaammat.
Nämä ylisuuret menot selittyvät ensinnäkin puolueellisuudella. Puolueellisuutta ilmenee rakennerahastojen toiminnassa, sillä niille on sattumanvaraisesti osoitettu liikaa määrärahoja, mikä on johtanut siihen, että valtiot, alueet, maakunnat, kunnat ja julkiset ja yksityiset toimielimet näkevät paljon vaivaa yrittäessään löytää usein hyödyttömiä, jopa vahingollisia menokohteita.
Puolueellisuutta on havaittavissa sisäpolitiikoissa, mikä ilmenee esimerkiksi lukuisina valtion tukina, joiden myöntämistä ei valvota. Olen laatinut näitä tukia koskevan luettelon komission vastausten perusteella kirjallisiin kysymyksiini, mistä kiitän komissaaria. Luettelo sisältää kaikille yrityksille yhteensä sekä ranskalaisille yrityksille myönnetyt tuet. Jokaisessa jäsenvaltiossa on tällainen luettelo, joten niitä on yhteensä viisitoista. Näin ollen emme voi mitenkään luottaa siihen, että kaikki nämä menot olisivat todella tarpeellisia tai että niitä valvottaisiin tehokkaasti.
Todellisuudessa parlamentti kuuntelee liian usein kaikkialle ehtiviä lobbaajia, mutta ei tarpeeksi veronmaksajia. Meillä Euroopan oikeistopuolueissa on liian usein sellainen vaikutelma, että olemme ainoita eurooppalaisten veronmaksajien etujen puolustajia.
Talousarvio on kosmeettinen sen vuoksi, että siinä yritetään peitellä tosiasioita. Budjettivaliokunta ehdottaa meille 150 miljoonan ecun myöntämistä työttömyyden torjuntaan. Kun Euroopassa on 20 miljoonaa työtöntä, niin voidaanko vakavasti ehdottaa 150 miljoonaa? Kuka uskoo, että seitsemällä eculla työtöntä kohti tämä ongelma ratkaistaisiin? Todellisuudessa tällaisten summien ehdottamisella ei edes pyritä ratkaisemaan työttömyyttä, joka johtuu rajojen avautumisesta, vapaasta kaupasta tai siitä, että siirtolaisia on liian paljon. Ongelmaa ei ratkaista 150 miljoonalla eculla, mutta ehkä se saa aikaan keskustelua tiedotusvälineissä. Näin ollen tämä puolueellinen, kosmeettinen, ylisuuri ja inflaatiota edistävä talousarvio...
(Puhemies keskeytti puhujan)

Samland
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, herra Gallou ei kertonut meille mitään uutta, herra Gallou, ero teidän ja meidän budjettivaliokunnan jäsenten välillä vain on siinä - tehän ette ollut läsnä niissä äänestyksissä, joita pidimme - että me emme keskustele siitä vaan päätämme.
Me olemme - ja tämän voi sanoa täysin oikeutetusti - päättäneet talousarviosta, joka puhuu raha-asioiden hallinnon vahvistamisen puolesta ja joka todella suojelee veronmaksajien etuja, päinvastoin kuin teidän esityksenne, herra Gallou. Haluaisin osoittaa tämän kolmella esimerkillä.
Ensinnäkin: me olemme asettaneet tavoitteeksemme juuri sen, mitä te herra Gallou äsken piditte kunniassa, ja antaneet subventioiden väärinkäytölle päättäväisen vastauksen. Jotta niistä lobbailijoista, jotka jatkuvasti vetelehtivät oviemme edessä, eivät enää saisi tahtoaan läpi vain ne, jotka asettuvat mahdollisimman monen oven eteen, on esittelijä suunnitellut Euroopan unionin organisaatioiden rahoitusta koskevan konseptin, jota kelpaa näyttää. Organisaatioita vaaditaan hankkimaan vähintään 10 % omia varoja. Komissiota vaaditaan esittämään seuraavan vuoden syyskuuhun mennessä kertomus niiden varojen käytöstä, jotka yhteisö on antanut jollekin organisaatiolle samalla arvioimaan, pitäisikö näille organisaatioille jakaa jatkossakin varoja. Muussa tapauksessa ne tippuvat alas kuten jalkapalloliigassa.
Toiseksi: olemme omalta osaltamme vaikuttaneet siihen, että hallintomenojen rakenne on ratkaisevasti muuttunut. Euroopan unionin historiassa ei vielä ole ollut yhtäkään budjettisuunnitelmaa, jossa komission organisaatiokaaviossa on seuraavana vuonna vähemmän virkoja kuin edeltävänä vuonna. Tulemme toteuttamaan tämän päätöksellämme, ja asetamme täten myös rakenteellisesti lähtökohdan. Ei käy päinsä, että A-virkojen lukumäärä komissiossa on yhtä suuri kuin C-virkojen. Vaikkakin uusi tietotekniikka tekee komission sisällä tuloaan, on vain arvovaltakysymys, että jokaista A-virkaa kohti on määrätty myös C-virka. Tämän vuoksi organisaatiokaavion rakenteessa on tapahduttava muutos. Tämän vuoksi me, arvoisa komissaari, tulemme pitämään kiinni siitä, ei vain tänä vuonna vaan myös tulevina vuosina, että tämä rakenne muuttuu.
Kolmanneksi: me olemme täten todistaneet, että me todella olemme valmistelleet laajentumista. Sen paremmin neuvosto kuin komissiokaan eivät ottaneet huomioon sitä, mitä ne itse ehdottivat Agenda 2000: ssa, nimittäin neuvottelujen aloittamista kumppanien kanssa 1. tammikuuta 1998 alkaen, olipa näitä kuinka monta tahansa. Tällaisia neuvotteluja varten tarvitaan rakenne. Jotta tämä rakenne olisi enemmistökelpoinen, olemme tehneet ehdotuksen. Tässä yhteydessä sanon aivan suoraan - ja palaan erääseen Brysselissä käytyyn keskusteluun, jota kävimme Notenboom-menettelyn tiimoilta: sille, joka komission pääosasto I: n tavoin ei kykene johtamaan JUGOSLAVIA-ohjelmaa, PHARE- ohjelmaa ja TACIS-ohjelmaa meitä täysin tyydyttävällä tavalla, ei saa antaa vastuuta laajentumisprosessista, ellei haluta, että ensimmäinen maa liittyy Euroopan unioniin vasta 25 vuoden kuluttua. Sen vuoksi on oltava selvää: ne varat, jotka olemme uutta hallintorakennetta varten asettaneet varantoon, tullaan saamaan vain, kun komissiossa on toimintakykyinen organisaatiokaavio, joka näyttää erilaiselta kuin nykyinen. Ei käy päinsä, että vielä tämä tehtävä annetaan niille, jotka entisestäänkään eivät pysty hoitamaan varoja.
Olen tietoisesti asettanut painopisteen toiselle teemalle kuin vain työllisyyspolitiikkaa koskevalle kysymykselle ja muille jo täällä puheeksi otetuille teemoille. Keskustelu tämän talousarviomenettelyn puitteissa oli erittäin kiinnostusta herättävä, sillä se toi mukanaan lukuisia elementtejä, myös uusia institutionaalisia elementtejä. Oikeutetusti viitattiin siihen, että me olemme pakollisten menojen osalta löytäneet menettelyn, jota vuosia sitten ei olisi voitu ajatellakaan. Tarkistusehdotus talousarvion ensimmäisen parlamenttikäsittelyn jälkeen, ei äänestysehdotuksia parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä ja sen jälkeen yhteinen menettely kolmen kesken ennen talousarvion toista käsittelyä neuvostossa, tämä on institutionaalisesti ratkaiseva askel eteenpäin.
Sallinette minun vielä huomauttaa seuraavaa: olen jo eilen illalla budjettivaliokunnassa siteerannut Bert Brechtiä, joka kerran on sanonut: ajat eivät ole sellaisia tai eivät aina ole sellaisia. Ongelma on, että meillä tätä nykyä on neuvoston puheenjohtaja, jonka kanssa luottamuksellinen yhteistyö on mahdollista. Valitettavasti kuitenkin nekin ajat voivat tulla, jolloin on neuvoston puheenjohtajia, jotka joko eivät ansaitse luottamusta tai jotka eivät ole riittävän vahvoja viemään neuvostossa läpi niitä intressejä, jotka he itse muotoilevat. Sen vuoksi tämä menettely, jonka nyt täällä aloitamme, on kutsu neuvostolle muuttaa instituutioiden välisiä puiteolosuhteita ja lopulta myös sopimusta, jotta vihdoinkin saamme selkeät linjat myös maatalouspolitiikan alueella.

Seppänen
Arvoisa puhemies, tällä hetkellä Eurooppaa deflatoidaan ja se on väärä menetelmä työttömyyden torjumiseksi. Tätä deflatointia suoritetaan Emu-kriteereiden avulla. Myös parlamentti on tällä deflaatiopolitiikan tiellä. Sitä tarkoitti herra Tillich, kun hän sanoi, että parlamentti on tehnyt läksynsä ja kotitehtävänsä. Nimittäin parlamentin työllisyysaloite ei tule vaikuttamaan merkittävästi työttömyyden torjuntaan Euroopassa. Se merkitsee, että työtöntä kohden on käytössä noin yksi ecu kuukaudessa. Tämä on sama menetelmä, jolla eräs mies aikanaan ruokki viidellä leivällä ja kahdella kalalla viisituhatta ihmistä. Minä en usko, että se toimii nykyaikana. Tämän takia työllisyyshuippukokous on tuomittu propagandakokoukseksi ja epäonnistumaan, jos rahaa ei ole käytössä.
Kiinnitän huomiota Tomlinsonin mietintöön. Hän on tehnyt merkittävää työtä rakennusten alalla ja ajanut siinä asiassa hyvin Euroopan parlamentin etua. On kaksi asiaa, joihin haluan kiinnittää huomiota: hän on avaamassa puoluetukimomentin eurooppalaisille poliittisille puolueille ja hän on muuttanut perusteluja parlamentin määrärahoissa, niin että niistä voidaan käyttää rahaa yleiseurooppalaisten puolueiden tukemiseen. Se on mielestäni väärä peruste kansanedustajien riippumattomuuden ja vapauden turvaamiseksi.
Myös täällä parlamentissa täytyisi rohkeammin ottaa kantaa kulukorvausjärjestelmän uudistamisen puolesta, mihin herra Tomlinson ei ollut valmis. Minä saan kaikkien kulujen maksamisen jälkeen käteen palkkaa ja korvauksia tästä talosta 12 000 Ecua kuukaudessa ja se on aivan liikaa. Me emme voi Pohjoismaissa elää sellaisten palkkioiden kanssa. Kun alamme uudistaa palkkausjärjestelmää, meidän täytyy myös tehdä peli selväksi Elmar Brokin ja muiden sellaisten edustajien kanssa, jotka toimivat yksityisten yhtiöiden palveluksessa samaan aikaan kuin toimivat parlamentin jäseninä.

Van Dam
Arvoisa puhemies, vaikka keskeisenä asiana tässä keskustelussa onkin työllisyys, 150 miljoonalla eculla Euroopan unioni ei voi vaikuttaa työllisyyteen merkittävästi. Unioni voi korkeintaan vaikuttaa esimerkiksi jäsenvaltioiden väliseen tiedonvaihtoon. Työllisyyden on oltava edelleen ensi sijassa jäsenvaltioiden tehtävä. En ole lainkaan tyytyväinen menettelytapaan, jolla Euroopan parlamentti yrittää saada otetta neuvoston työllisyyslainsäädännöstä. Toimiessaan näin parlamentti ylittää toimivaltansa. Ehdotus yhdistää kaikki kategorian 3 tarkistukset yhdeksi suureksi tarkistukseksi on ristiriidassa budjettimenettelyn luonteen kanssa. Toisessa käsittelyssä on käsiteltävä kaikkia neuvoston muuttamia budjettilinjoja, eikä kokonaista menoluokkaa.
Valistus muistuttaa edelleen liian paljon federalistisen mallin propagandaa. Siksi onkin hyvä, että budjettilinjan B3300 selvitykseen sisällytetään, että valistus- ja viestintäpolitiikan on otettava enemmän huomioon erilaiset Euroopan integrointia koskevat visiot. Objektiivisen tietolähteen on joka tapauksessa oltava riippumaton. Siksi vastustan painokkaasti Euronewsin ottamista mukaan Euroopan valistukseen.
Minusta ei myöskään ole toivottavaa, että yhden miljardin ecun maksut rakennerahastoista, jotka neuvosto on poistanut käytöstä, otetaan uudelleen käyttöön. Vuoden 1997 varainkäyttö ei anna aihetta siihen. Neuvoston budjettiluonnoksessahan maksuluotot nousevat jo 4, 18 % verrattuna vuoteen 1997.

Lukas
Arvoisa puhemies, en haluaisi sanallakaan halventaa esittelijöiden hyvää työtä, mutta talousarvioesitys on oleellisilta osiltaan vanhan jatkoa ilman selvää suurten poliittisten prioriteettien huomioon ottamista ja ilman aitoja uudistuslähtökohtia. Vakavimmin otettava ongelma - sen me kaikki tiedämme - on korkea työttömyys ja erityisesti nuoriso- ja pitkäaikaistyöttömyys. Esitetty paljon ylistetty aloite tämän megaongelman torjumiseksi tosin on sangen huomattava, mutta yhä edelleen erittäin epätyydyttävä. On erityisen valitettavaa, että tutkimukseen ja teknologian kehittämiseen tarkoitetut 3, 5 miljardia ecua ovat alle 4 % kokonaisbudjetista.
Tuskin kuitenkaan mikään alue on pitkän tähtäimen työllisyyspolitiikalle niin tärkeä kuin juuri tutkimus ja kehitys, eritoten kun otetaan huomioon se tosiasia, että USA: han ja Aasian maihin verrattuna EU jatkuvasti menettää kilpailukykyään teknologian alalla. Vain terve ja kilpailukykyinen Euroopan talousalue voi myös todella luoda työpaikkoja.

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, käsittelen aluksi Tomlinsonin mietintöä. Haluan onnitella häntä erinomaisesta mietinnöstä, joka on vaatinut hyvin paljon työtä. Haluan siksi mainita, että, toisin kuin valiokunnassa, äänestän juuri näistä syistä sen puolesta.
Haluaisin kuitenkin todeta tästä puhujankorokkeelta, että nyt tätä työtä uhkaavat jopa vahingoittavat monet populistiset demagogiset tarkistukset, jotka voivat ainoastaan osaltaan vahvistaa niitä ennakkoluuloja, joista saimme osoituksen esimerkiksi eilen tässä täysistunnossa käsitellyssä televisio-ohjelmassa jotka lopulta heikentävät tämän toimielimen arvovaltaa.
Parlamentti maksaa neuvoston poliittisen tahdon puutteen seuraukset. Neuvosto ei ennen Amsterdamia pitänyt parlamentin jäsenen ohjesääntöä tarpeellisena. Oli olemassa virkamiehen ohjesääntö, komission jäsenen ohjesääntö, tilintarkastustuomioistuimen tuomioistuimen jäsenen ohjesääntö, mutta ei ollut olemassa Euroopan parlamentin jäsenen ohjesääntöä. Tästä on monta seuraamusta, jotka ovat sotineet parlamentin jäsenen korvauksia vastaan. Mielestäni on korkea aika ratkaista tämä lopullisesti kattavasti. Kaikki osittaiset ratkaisut johtavat vain tyytymättömyyteen vääryyksiin. En halua käsitellä enempää tätä aihetta.
Siirryn käsittelemään yleistä talousarviota, hyvät kuulijat. Haluan kiittää herra Tillichiä hänen työstään, mutta siinä on liikaa tilapäisiä menettelyjä, päätöslauselmassa on tarkistusehdotuksia mutta ei itse talousarviossa, on myös liikaa oikaisukirjelmiä, eli neuvoston sitoumus hyväksyä laillinen perusta toimille työttömyyden torjumiseksi, joita ei ole vieläkään hyväksytty ensimmäistä käsittelyä varten, niin edelleen niin edelleen.
Olen joka tapauksessa sitä mieltä, hyvä Tillich, arvoisa puhemies, että jos kysyisimme tavalliselta ihmiseltä, onko hän ymmärtänyt jotain, hän vastaisi, että hän ei ole. Olenkin siksi sitä mieltä, että tämä talousarviomenettely osoittaa hyvin selvästi sen, että Amsterdamin sopimuksessa on puutteita, koska perustamissopimuksen 203 artiklaa ei uudistettu. Mielestäni se on käynyt ilmi hyvin selvästi.
En aio käsitellä sen enempää MEDA-ohjelmaa, mutta huomautan silti, hyvät kuulijat, että minusta on hyvin yllättävää, että kaksi viikkoa sitten onnittelimme komissiota ohjelman hyvästä toteutuksesta yritämme nyt talousarviossa kirjata osan sen määrärahoista varaukseen.
Rakennerahastojen osalta tämänvuotinen menettelytapa on minusta hyvä, haluaisin kiittää Euroopan kansanpuoluetta, koska se on muuttanut kantaansa viime vuodesta, sillä voimme nyt jo myöntää rahat rakennerahastoille kokonaisuudessaan. On huomautettava, että rakennerahastot tarvitsevat tällä sektorilla määrärahoja että viime vuoden menettely voisi merkitä hyvin suurta maksusitoumusta tulevaisuutta ajatellen.
Hyvät kuulijat, haluaisin lopuksi mainita työllisyysaloitteet. Onnittelen Luxemburgin puheenjohtajamaata niistä sen lupauksista enkä ollenkaan epäile puheenjohtaja Junckerin sanoja. Sallikaa minun kuitenkin sanoa, että suhtaudun hyvin varauksellisesti perustellun epäluottavaisesti joidenkin neuvoston jäsenten asenteeseen, enkä siksi haluaisi, että parlamentti uhraisi osan muista kuin pakollisista määrärahoista - jotka se voisi käyttää - vain maksaakseen uutislähetyksen pääaiheista Luxemburgin ylimääräistä huippukokousta seuraavana päivänä.
Hyvät kuulijat, uskon - myös luulen, koska herra Fischbach on sanonut sen erittäin diplomaattisesti - että asiaa koskeva tarkistuksemme on epäluottamuksen osoitus. Ehdottomasti. Toivomme, että tuo epäluottamus osoittautuisi aiheettomaksi ja että neuvoston päätös kuukauden kuluttua todistaisi sen meille. Asiassa on muutakin, hyvät kuulijat: on korkea aika saada yhteisöjen talousarvio etenemään, poistaa esteet neuvoston pitkään jarruttamilta muilta aloitteilta työttömyyden torjumiseksi, jotta yhteisöjen talousarviossa sitouduttaisiin työttömyyden torjuntaan ja jotta innostaisimme kansalaisia ja valmistaisimme unionia laajentumista varten.

Alavanos
Arvoisa puhemies, uskon että herrat Tillich, Tomlinson ja Samland ja koko budjettivaliokunta ovat tehneet todellista ja uuvuttavaa työtä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että tämä on peli, jota pelataan joka vuosi, peli jossa on oma tekniikkansa, oma taitonsa, omat vaikeutensa ja oma huvinsa, mutta joka ei tosiasiassa anna Euroopan parlamentille mahdollisuutta luoda omia suunnanvetojaan ja kyseenalaistaa joitakin Euroopan unionin integraation oleellisia puolia.
Tämä mielessä pitäen ensimmäinen huomio, jonka haluan tehdä on, että vuoden 1998 talousarvio osoittaa Euroopan unionin seisovan savijaloilla. Euroopan unionilla on kunnianhimoa, suuria mahdollisuuksia, mutta siltä puuttuvat todelliset taloudelliset keinot, jotta se toimisi maailmassa, jota kilpailu pyörittää.
Toinen seikka, jonka haluan mainita on, että me pidämme myönteisenä työllisyysaloitetta, mutta kuitenkaan emme voi unohtaa kokemuksia, joita saimme eurooppalaisista verkostoista, ja sitä, ettei pystytty saavuttamaan konkreettisia tuloksia työttömyyttä tuottavan suuntauksen kääntämiseksi Euroopan unionissa. Lisäksi on sanottava, jos nämä 150 miljoonaa ecua jaetaan tasan 20 miljoonan työttömän kesken, puhutaan valitettavasti vain pikkurahoista.
Valitettavasti minun on päätettävä puheenvuoroni, arvoisa puhemies. Kiitos.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin viitata erityisesti Tillichin mietintöön ja Pohjois-Irlannin rauhanturvaamis- ja palauttamisrahaston kahden vuoden jatkoaikaan.
Tämän parlamentin jäsenet ovat liiankin hyvin selvillä vaalipiirini arkaluonteisesta tilanteesta tällä hetkellä rauhanneuvotteluihin nähden. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää herra Tillichiä ja muita budjettivaliokunnan jäseniä, jotka kävivät katsomassa Pohjois-Irlannissa, kuinka tuon vaalipiirin alueella tuetaan rauhaa ja kuinka taustaltaan erilaiset ihmiset työskentelevät yhdessä päästäkseen yhteisymmärrykseen. Kiitoksemme herra Samlandille, herra Tomlinsonille, herra Wynnille ja herra Tillichille siitä, että tulitte PohjoisIrlantiin tarkastamaan itse tilanteen ja käytitte siihen arvokasta aikaanne.
Rauhanturvaamis- ja palauttamisrahasto aloitettiin tyhjästä ja tuohon rahoitusmekanismiin kuuluu monia elementtejä. Jos minun olisi pakko kritisoida sitä, kritisoinnin täytyisi kohdistua liialliseen byrokratiaan. Seuraavan kahden vuoden ajaksi siitä on tehtävä käyttäjäystävällisempi. Positiivinen puoli on, että alueiden välinen yhteistyö on ollut erinomaisen menestyksellistä ja se on yhdistänyt työmarkkinaosapuolet työskentelyssä yhteisen tulevaisuuden puolesta. Tämä on suuri voitto jakautuneessa yhteiskunnassamme, ja tästä esimerkistä voimme hyötyä Pohjois-Irlannissa sekä kehittää sitä ja viedä sitä myös Euroopan unionin muille alueille erityisesti nyt, kun laajennumme Itä-Euroopan maihin.
Vaikka minulla ja kollegoillani on huolenaiheita, haluaisin esittää tukeni tuolle ohjelmalle ja lausua uudelleen kiitokseni budjettivaliokunnalle. Olen tietoinen siitä, että budjettivaliokunnan ja komission välillä on kiistaa. Me ymmärrämme heidän kiistaansa. Me ymmärrämme, missä asemassa budjettivaliokunta on, ja me tuemme teitä kiistassanne komission kanssa, ja toivomme, että kiista ratkeaa.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, minulla on aikaa ainoastaan tehdä eräs täsmennys talousarvioon, , kuten viitenä viime vuonna, aion puhua kulttuuripolitiikasta.
Lopultakin, kun asiasta on neuvoteltu neuvoston kanssa melkein kaksi vuotta, unioniin syntyy kulttuuriohjelma nimeltä RAPHAEL. Lapsi on erittäin toivottu kaivattu mutta valitettavasti vähän keskenkasvuinen riittävien määrärahojen puutteen takia. Lapsi, jolla ei oikeastaan ole paljon mahdollisuuksia täyttää kunnolla tehtäväänsä. Kysynkin: kun puhumme sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta, eikö kulttuuri sisälly siihen? kun me puhumme taloudellisesta kehityksestä työttömyysongelmasta, eikö kulttuuri ole yksi työpaikkojen taloudellisen kehityksen lähde?
Joskus on päästävä siihen, että tämän parlamentin hyvän tahdon julistukset näkyvät talousarviossa. Toivon, että voin ensi vuonna talousarvion esittelijänä pitää RAPHAELia oikeana lapsena enkä ottolapsena.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies! Budjettiesitys, joka on nyt edessämme, on suhteellisen rajoittava. Minun mielestäni on hyvä, että sillä on melko tiukat puitteet. Niiden pitäisi voida olla tiukat myös tulevaisuudessa, ennen kaikkea silloin, jos onnistutaan saamaan aikaiseksi kunnollisia uudistuksia maatalouspolitiikassa aluetuissa tulevina vuosina.
Lisäksi suhtaudun myönteisesti aloitteeseen varojen saamisesta työllisyyshankkeisiin. Mutta se tietysti riippuu siitä, millainen poliittinen sisältö tähän aloitteeseen tulee, mikä on tällä hetkellä täysin epäselvää. Minua alkaa hieman epäilyttää nähdessäni, miten se aiotaan rahoittaa, koska on olemassa vaara, että oikeastaan mitään uutta ei tapahdukaan, vaan että se ainoastaan katoaa toiseen suuntaan, samalla tavoin.
Minä suhtaudun kielteisesti ehdotuksiin tiedotuskampanjoista, jotka käytännössä ovat poliittista propagandaa esimerkiksi euron tai Amsterdamin sopimuksen puolesta. Ei ole oikein, että EU ajaa tiettyä käsitystä esimerkiksi mitä tulee Amsterdamin sopimukseen, koska se on kiistanalainen poliittinen kysymys monissa maissa.
Olen myös sitä mieltä, että parlamentin on yritettävä saada uskottavuutta uudistamalla omaa järjestelmäänsä esimerkiksi matkakorvausten osalta. Olen siksi ollut mukana esittämässä tähän tähtäävää muutosehdotusta.

Tappin
Arvoisa puhemies, aion puhua satelliittielimistä. Ensiksi haluaisin kiittää herra Liikasta hänen kauttaan hänen kollegaansa herra Mingassonia siitä, miten olemme harmonisoineet asetuksia. Varainhoidon tarkastajan nimityksen myötä ylijäämä pitäisi palauttaa Euroopan budjettiin, ja olemme ottaneet edistysaskelia vastuuvapauden osalta. Olen hyvin tyytyväinen pakettiin, jolle pyydätte neuvoston hyväksyntää. Kiitoksia avustanne tässä asiassa: terve järki on aina tarpeen.
Toiseksi olemme nyt matkalla kohti johdonmukaista avointa virastojärjestelmää, niin kuin budjetissa kerrotaan. Olemme siirtymässä tavoitejohtamiseen; avoimuuteen, jossa sekä henkilöstö- hallintokulut että aineelliset kulut näkyvät budjetissa. Tämä on positiivista kehitystä.
Johtopäätöksenä haluaisin sanoa, että elinten perustaminen ja kehittäminen ei tapahdu yhdessä vuodessa. Euroopan parlamentin täytyy pitää kiinni niitä sitoumuksista, joita sillä on olemassa oleville toimielimille, kun varainhoitoa uudelleenpriorisoidaan.
Lopuksi haluaisin kiittää teitä ystävällisistä huomautuksistanne, joista kuulin vierailijaryhmältäni.

Dankert
Kertomuksen lopuksi tulen moraaliin. Haluaisin puhua tämän parlamentin uskottavuudesta eräissä jäsenvaltioissa. En usko, että olemme vielä niin pitkällä, kuin eräs toimittaja teidän maastanne jokin aika sitten antoi ymmärtää, kun hän sanoi minulle, että petoksen tekijöiden kanssa on paha puhua petoksista. Totuus kuitenkin on, että minusta on yhä vaikeampaa nähdä, että Euroopan parlamentti otetaan vakavasti.
Nyt jo vuoden kestänyt keskustelu korvauksistamme, erityisesti matkakorvauksista, Alankomaissa nykyisin myös keskustelu vapaaehtoisista eläkerahastoistamme, huonontavat meistä saatua yleistä mielipidettä entisestään. Joskus, kuten eilen erään alankomaalaisen tv-ohjelman jälkeen, jossa käsiteltiin europarlamentaarikoiden perjantaista pistäytymistä Strasbourgissa nimensä allekirjoittamista varten, voimme rauhassa syyttää lehdistöä. Mutta joskus meidän on myös nähtävä hieman enemmän vaivaa uskottavuutemme eteen.
En tiedä, onko siitä haittaa, että parlamentti koostuu viidestätoista maasta, joissa jäsenet saavat viittätoista erilaista palkkaa joutuvat vielä työskentelemään suuripalkkaisten eurovirkamiesten läheisyydessä. Tomlinsonin päätöslauselmassa yritetään tästä huolimatta oikeutetusti patistaa puheenjohtajistoa ryhtymään mainittuja toimia rankempiin toimiin.
Alankomaiden työväenpuolueen jäsenet ovat sitä mieltä, että tuon päätöksen teksti ei vielä mene riittävän pitkälle. Siksi olemme monien muiden, myös muunmaalaisten edustajien kanssa pyytäneet parannusta kyseisen tekstin tiukentamiseksi. Mielestämme myös eläkerahastoa on valotettava menoja on siirrettävä parlamentista parlamentaarikoille. Kysymyksessähän on loppujen lopuksi - eihän meillä ole vielä säädöstä - lisäeläkkeestä. Tiedän, ettemme varmaankaan kovin nopeasti pääse täysin tasaisiin suhdelukuihin. Siihen tarvitsemme säädöksen. Sama työ, sama palkka. Sen olemme jo päättäneet Culhamin brittien muiden kuin eurovirkamiesten palkkojen osalta. Meidän tulisi myös suhteuttaa se itseemme. Sellainen säädös on saatava aikaan. Mielestäni se on tarpeen - pitkällä tähtäimellä - Unionin oikeutuksen kannalta.

Willockx
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, en voi sanoa muuta kuin että flaamilaisten sosialistien nimissä yhdyn täysin kollega Dankertin äskeiseen puheenvuoroon. Mielestäni budjetti on positiivinen siinä mielessä, missä määrin olemme onnistuneet saamaan työllisyyden keskeiseen asemaan keskustelussa budjettivalmistelussa. Minusta on myös positiivista, että budjetin toteutus takaa sen, että voimme toisessa käsittelyssä arvioida sitä, miten Luxemburgin huippukokouksen tuloksia työllisyydestä voidaan soveltaa budjettiin. Haluan tähdentää, että tämän arvioinnin on oltava globaalista, eikä se mielestäni ole sitä edessämme olevassa päätöslauselmassa. Päätöslauselmassa keskitytään aivan liikaa laillisen perustelun ongelmiin. Se on tärkeä ongelma, mutta se on vain yksi näkökulmista. Toisessa käsittelyssä meidän on siis kokeiltava Luxemburgin työllisyyskokouksen tulosten globaalisuutta siinä muodossa, jonka kollega Van Velzen on tänään hyväksyttänyt tässä parlamentissa. Meidän on yritettävä toisessa käsittelyssä arvioida uudelleen budjettivälineen poliittista roolia, sen voimme tehdä vain tarttumalla ainutlaatuiseen tilaisuuteen työllisyyskokouksen arvioinnissa.

Fischbach
Arvoisa puhemies, hyvät naiset herrat. Haluan kiittää kaikkia edustajia, jotka ovat käyttäneet puheenvuoron tässä keskustelussa. Keskustelu on ollut laadukasta siinä on tullut esille unionin tärkeimpiä kysymyksiä. Parlamentin työllisyyden hyväksi tekemät aloitteet ovat osoitus siitä, että parlamentin jäsenet haluavat vihdoinkin nähdä talouden voivan hyödyttävän ihmisiä eikä päinvastoin. Näin ollen myös suurin osa parlamentin jäsenistä odottaa puheenjohtajamaan tavoin kokouksen onnistumista hinnalla millä hyvänsä. Ongelmamme eivät kuitenkaan lopu tähän, joten meidän on kaikin voimin jatkettava työtämme tulosten saavuttamiseksi.
Arvoisa puhemies, keskustelu, jossa olen ollut mukana, on henkilökohtaisesti antanut minulle paljon. Se on antanut paljon puheenjohtajamaalle, joka voi saada siitä uusia virikkeitä tulevia toimenpiteitä suunnitellessaan.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 10.00.

Julkiset hankinnat
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Tappinin laatima talous- raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0309/97) aiheesta komission vihreä kirja julkisista hankinnoista Euroopan unionissa: Tulevaisuuden kysymyksiä (KOM(96)0583 - C4-0009/97)

Tappin
Arvoisa puhemies, minulla on hyvin mieluisa tehtävä esitellä parlamentille vihreä kirja julkisista hankinnoista. Vihreä kirja on poliittinen asiakirja. Sillä ei ole oikeudellista vaikutusta, ja tämän täytyy heijastua parlamentin reagoinnissa. On olemassa asioita, jotka voimme antaa komission ratkaistavaksi nyt, ja muita toimenpiteitä, joita ei voida panna täytäntöön, ennen kuin neuvoston asetuksia on muutettu.
Mitä voimme tehdä lyhyellä aikavälillä? Ensimmäisiä asioita, joihin komissio voi puuttua joihin sen täytyykin puuttua, on selventää sääntöjä, menettelyjä ja direktiiveissä käytettyä kieltä. Tarkistusten tämä puoli ei varmaan aiheuta mitään vaikeuksia kollegoilleni. Loogisesti ottaen myöskään menettelyjen selventämisen ei pitäisi aiheuttaa vaikeuksia. Tällä hetkellä sopimusosapuolen on aivan laillista määrittää haluamansa tuotteen tai palvelun laatu, kunhan määrittelyt eivät vääristä kilpailua. Tämä tuntuu hyvin järkevältä näkökannalta. Silti eräät kollegat parlamentin toiselta puolelta haluavat kieltää tämän perusoikeuden tai rajoittaa sitä.
Olemme jättäneet tarkistukset, joissa komissiota pyydetään selvittämään, kuinka jokin muu kriteeri kuin hinta voi olla julkisia hankintoja koskevan sopimuksen edellytyksenä, jotta hankintayksiköt voisivat halutessaan räätälöidä tuotteet omien tarpeidensa mukaisesti mukaan lukien laadulliset, ympäristölliset, sosiaaliset tai muut kriteerit, jotka eivät vääristä kilpailua. Kukaan ei voi pakottaa ketään, ellei neuvoston sääntöjä muuteta. Nykyisten direktiivien mukaan on olemassa valinnan vapaus. Ongelmana on se, että koska julkisten hankintojen edellytyksiä koskeva lainsäädäntö on monimutkainen eikä kokemusta ole riittävästi, monet hankintayksiköt ovat levottomia luottaessaan muuhun kuin hintaan, sillä ne saattavat rikkoa lakia.
Siispä jos parlamentti äänestää näitä tarkistuksia vastaan, se ei muuta mitään lakeja tai edistä vapaita markkinoita, ellei se halua vapaiden markkinoiden olevan yhtä kuin tietämättömyys pelko. Koska alin hinta ei ole aina paras vaihtoehto, se estää kansalaisia solmimasta parhaita mahdollisia sopimuksia. Lisäksi, jos alin hinta on ainoa kriteeri, saatetaan suosia suuria yrityksiä pk-yritysten kustannuksella, sillä pk-yritykset toimivat yleensä sillä alueella, jossa sopimusta tarjotaan. Parlamentti haluaa rohkaista pk-yrityksiä osallistumaan näihin 720 miljardin ecun markkinoihin. Olemme sitoutuneet rohkaisemaan pk-yrityksiä luomaan työpaikkoja rikastuttamaan alueita sekä hajauttamaan varakkuuden syntymistä. Tässä mietinnössä meillä on mahdollisuus siihen.
Nämä nykyisten direktiivien ymmärtämiseen liittyvät vaikeudet mielessä olemme pyytäneet jäsenvaltioita perustamaan yhden tai useamman julkisen hankintojen keskuksen. Nämä ovat paikkoja, joista saa virallista tietoa julkisista hankinnoista. Ne eivät lisää byrokratiaa, sillä tarkoitukseen voidaan käyttää jo olemassa olevaa toimistoa, keskusta tai verkkoa. Tämän tarkoitus on määrittää, mistä saa täsmällisiä neuvoja tietoa. Asiaan ei liity valvontaa ja tämä ehdotus edustaa läheisyysperiaatetta. Keskitetyistä tai alueellisista tiedotuskeskuksista oikeat tiedot toivoakseni siirtyvät epävirallisiin keskuksiin, kuten kirjastoihin.
Viimeinen hyvä neuvoni on, että olen ehdottanut, että jäsenvaltiot perustaisivat kansallisia julkisten hankintojen valtuuttamiskokeita. Näiden avulla voitaisiin mahdollistaa se, että yritysten tai liikekeskusten virkamiehistä tai lakitilintarkastustoimistojen työntekijöistä voisi tulla valtuutettuja neuvojia. Tämä on yksityistä sektoria koskeva suunnitelma, joten se rahoittaa itse itsensä, ei ole byrokraattinen ja on hyvin tehokas. Niin suuret kuin pienetkin yritykset ovat pitäneet ideaa myönteisenä samoin kuin hallitukset ja muut järjestöt. Tarve on selvästi olemassa. Yksi laitos ilmoitti, että 75 % pk-yrityksiltä tulleista tarjouksista oli hylätty sääntöjen vastaisuuden vuoksi. Meidän täytyy antaa eurooppalaisille pk-yrityksille suurille yrityksille mahdollisuus kilpailla. Me työskentelemme maailmanlaajuisilla markkinoilla. Siksi hajauttaminen on tärkeää.
Pitkällä aikavälillä meidän on myös tehtävä suunnitelmia tulevia korjauksia varten, mutta se on lainsäädännöllinen asia. Meidän on vaadittava, että tulevat muutokset tapahtuvat aikataulun mukaisesti, että ne ovat oikeita muutoksia eivätkä turhaa leimojen läiskimistä että on aikaa tilaisuus päättää siitä, mitkä sektorit otetaan mukaan, kuinka menettelyjä voidaan yksinkertaistaa ja kuinka voimme vahvistaa kehitystä sitomatta kaikkia sääntöjen säädösten verkkoon.
Meidän täytyy myös keskustella ajankohdasta yksityiskohdista. Voimme pyytää komissiota tarkastelemaan vahvistamisen tehostamista ja tekemistä vähemmän pitkäveteiseksi, tiedotuksen parantamista Internetin kautta, kestävän kehityksen tutkimista ja kynnysarvoja nostavia toimia. EU ei voi ratkaista kaikkia näitä kysymyksiä yksin. Me olemme jo allekirjoittaneet GPA- ja WTO-sopimuksen. Vahvasti neuvottelujen kulkua säätelevät tarkistukset on jätetty, ja toivomme, että saamme kaikkien puolueiden kannatuksen.
Lopuksi haluaisin kiittää komissiota, kollegoita ja sihteeristöä tätä mietintöä varten saamastani avusta. EU: n ongelmat julkisten hankintojen osalta eivät katoa mihinkään. Tämä asia on sisämarkkinoiden musta aukko, ja toivon, että parlamentti on pystynyt valaisemaan asiaa hieman tämän mietinnön avulla. Tämän mietinnön tavoite oli asettaa raamit tulevalle keskustelulle, ja kiitän kollegoita siitä tuesta, jonka he ovat antaneet auttamalla meitä saavuttamaan tämän tavoitteen.

Thors
Arvoisa puhemies! Onko se, että jäsenvaltiot ovat hyväksyneet yhteisön direktiivin julkisista hankinnoista, pelkkää tyhjää puhetta? Tämän kysymyksen esittää itselleen, kun näkee kuinka valtiot ovat noudattaneet tätä direktiiviä, tai pikemminkin jättäneet noudattamatta.
Komission oli viime vuonna käsiteltävä 148 tapausta, jotka olivat valituksia jäsenvaltioita vastaan. Uusia yhtenäistämisdirektiivejä on toteutettu niin huonosti, että tuomioistuin on tuominnut kolme jäsenvaltioita keväällä 1996 siitä, että ne eivät olleet ryhtyneet toimenpiteisiin. Useita uusia prosesseja on käynnissä. Nämä ovat vain tietoja siitä, että mitään ei ole tehty. Meillä on myös monia esimerkkejä siitä, että asioita on tehty väärin, 29 tapausta on käsiteltävänä. Ei siis ole kyse ainoastaan epäselvyydestä, vaan myös haluttomuudesta. Tekee mieleni hieman mukailla Machiavellin sanontaa moraalin lain välisestä suhteesta: " ilman moraalia ei ole lakia, ilman lakia ei ole moraalia" . Tässä tapauksessa " ilman tahtoa ei ole asiallisia sääntöjä, mutta ilman sääntöjä ei ole myöskään oikeudenmukaista käsittelyä" .
Lääke tähän ei voi olla se, että komissio ottaa itselleen lisää suoraa valtaa tehtäviä jäsenvaltioissa että byrokratia siten kasvaa, kuten yksi vihreän kirjan kysymyksistä kuului. On olemassa kustannusten kannalta tehokkaampia tapoja toteuttaa niitä asioita, joista olemme sopineet täällä unionissa. On kasvatettava merkittävien taloudellisten seuraamusten riskiä, kuten myös oikeusasioita käsittelevä valiokunta ehdottaa.
Väittely sisämarkkinoiden korkean ympäristönsuojelun tason sekä työturvallisuuden välisestä suhteesta hallitsee keskustelua tällä hetkellä. Olen samaa mieltä kuin esittelijä Tappin siitä, että on mahdollista yhdistää tämä säännöstö. Meillä tulee olla hankinnoissa asiantuntemusta, jonka avulla voidaan asettaa oikeita ei-syrjiviä ehtoja, jonka avulla osataan ostaa ympäristöystävällisiä busseja tai ympäristöystävällistä pesuainetta.
Seikka, jonka me olemme kuitenkin mielestäni unohtaneet myös tänään, on, että hankintasäännöt tähtäävät siihen, että kaikkia kohdellaan samalla tavalla, että käytännössä estetään lahjonta, että tietyt ryhmät saavat etua muiden kustannuksella että julkinen hallinto antaa sopimuksen kiitokseksi palveluksesta. Se on julkisten hankintojen tärkein osa kansalaisten eduksi. Sitä emme saa unohtaa.

Sindal
Arvoisa puhemies, mietintö on sellaisenaan erinomainen, mutta näen tehtäväkseni ottaa esiin muutamia kohtia, joiden osalta meidän on jatkettava keskustelua. Keskustelun tarjouksista ja hankinnoista on lähdettävä liikkeelle joukosta toteamuksia. Olemme luoneet sisämarkkinat ja työskentelemme niiden toteuttamiseksi. Olemme luoneet vapaan kilpailun ja olemme vapauttaneet tuontirajoituksista useita alueita. Molemmat osat ovat tapahtuneet yhteisötasolla. Samanaikaisesti on otettava huomioon eri maiden hyvinkin erilaiset perusteet. On suuri tehtävä luoda jotakin yhteistä ja järkevää toissijaisuusperiaatetta ajatellen.
Mietinnössä esitetään komissiolle uutta roolia hankinta-asioissa. Komission hankintoja koskevat mahdollisuudet ovat samat kuin kilpailuoikeudellisella alueella - mikä arveluttaa minua. Komissio saa siten mahdollisuuden antaa vaikutukseltaan ohjaavia sakkoja rajoittaa tarjontaa. Kysymys sakoista ja rajoituksista on mielestäni asia, joka kuuluu kansallisille tuomioistuimille. Tämänluonteinen muutos on ristiriidassa toissijaisuusperiaatteen kanssa. Ratkaisevaa tällä alueella on, että jäsenmaat perustavat kansallisia ja alueellisia valvontaviranomaisia. En ajattele tässä pelkästään valitusviranomaisia vaan myös sellaisia valvontaviranomaisia, joita on esimerkiksi Tanskassa, Ruotsissa ja Hollannissa.
Julkisia hankintoja ajatellessa on muitakin muuttujia otettava huomioon kuin hinta. Kun julkisia hankintoja valmistellaan, on ympäristö ja muut laatuvaatimukset otettava huomioon. Näiden vaatimusten kautta voidaan varmistaa reilu kilpailu, joka ei myöskään koske pelkästään hintaa. Euroopan parlamentin kannalla on suuri merkitys julkisia hankintoja koskevassa keskustelussa, ja olen sitä mieltä, että olemme antaneet hyvän panoksen keskusteluun. Odotan toiveikkaana laajempaa keskustelua, joka on odotettavissa komission vihreän kirjan ja parlamentin mietinnön perusteella.

Langen
 Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, mitä varten me oikeastaan tarvitsemme eurooppalaiset oikeudelliset puitteet julkisia hankintoja varten? Tämä on tärkeä osa Euroopan sisämarkkinoita, ja komissio on vihreässä kirjassa yrittänyt esittää tilannekatsauksen. Mutta me tarvitsemme nämä puitteet myös, koska julkisten varojen rationaalinen käyttö, avoin ja reilu tilausjärjestelmä, kilpailu tarjoajien puolella ja yritysten mahdollisimman vapaa pääsy suurille, yli 700 miljardin ecun hankintamarkkinoille on voitava turvata. Jos kilpailua ei turvata, uhkaavat korruptio, ylikorkeat hinnat, kilpailijoiden epäreilu kohtelu ja myös virheinvestoinnit. Tämän vuoksi on oikein, että käsittelemme tätä teemaa.
Komissio on esittänyt tähänastisesta järjestelmästä saadut kokemukset. Vain 3 % julkisista tilauksista annetaan rajojen yli. Säädösten muuttaminen kansallisiksi laeiksi tökkii, ja oikeusapumenettelyt Euroopassa eivät ole tasavertaisia. Menettelyt ovat byrokraattisia ja eritoten pk-yritykset selviävät niistä heikosti. Sen vuoksi sisämarkkinat eivät tällä alueella toimi, ja on tärkeätä, että teemme tässä suhteessa konkreettisia kehittämisehdotuksia.
Mitä komissio nyt sitten ehdottaa? Ensiksi se tekee suhteellisen pessimistisen arvion kutsuessaan jäsenvaltioiden tottelemattomuutta lakien noudattamisessa syyksi rajat ylittävien julkisten tilausten riittämättömälle elvyttämiselle. Se ehdottaa kytkentää muihin tavoitteisiin, kuten ympäristösuojeluun, sosiaaliseen suojeluun ja kuluttajansuojaan. Se haluaa itselleen lisää valtuuksia pakotteisiin, esim. keskusviranomaisen perustamista, joka kerää korruptio- ja petostapauksia - mikä oikeastaan kuuluu jäsenvaltioiden vastuualueeseen. Se haluaa - ja tämä on myönteistä - edistää tietotekniikan koulutusta ja käyttöä avoimuuden parantamiseksi pk-yritysten kohdalla. Se ei ole tehnyt mitään ehdotuksia oikeudellisten puitteiden kehittämiseksi, esim. telekommunikaation suhteen suljettuja sektoreja koskevan direktiivin 8 artiklan kohdalla.
Kollega Tappin on työskennellyt erittäin intensiivisesti. Haluaisin kiittää häntä siitä. Talousvaliokunnan kertomus sisältää kuitenkin joitakin epäselvyyksiä, jotka eivät oikeastaan sovi yksiin sen kanssa, mitä me olemme keskustelleet parlamentissa myös kuulemismenettelyssä. Esimerkiksi mitään järkeviä lukuja palvelusektorin kynnysarvojen korottamiseksi ei ole esitetty. Teknisen vuoropuhelun kohdalla esitetään valtuutusmenettelyä. Tämä on mielestäni hölynpölyä.
Televiestinnän käsittelemiseksi vapautetuilla ja yksityistetyillä markkinoilla ei tehdä mitään ehdotuksia. Joka todella haluaa sisämarkkinoita, ei voi enää tiukentaa määräyksiä ja tehdä niitä erityisesti pk-yrityksille vaikeiksi. Asiaan liittymättömät harkinnat johtavat harhaan, lisätehtävät kohottavat kustannuksia ja vesittävät avoimuuden. Direktiiveistä tulee entistä monimutkaisempia sen sijaan, että ne yksinkertaistuisivat. Me emme halua Brysseliin mitään superbyrokratiaa, mutta haluamme myös, että jäsenvaltiot vihdoinkin tekevät kotitehtävänsä. Tämä on ryhmäni tavoite.

Giansily
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Maidemme julkisten markkinoiden osuus vastaa 720 miljardia ecua vuodessa eli 11 prosenttia Euroopan unionin bruttokansantuotteesta. Yhteisen eurooppalaisen lainsäädännön kehittämisen seurauksena markkinat ovat avoimia kilpailulle, mikä on hyvä asia sekä yrityksille että kuluttajille. Vaikka Euroopan unioni on edistynyt huomattavasti julkisia markkinoita koskevan politiikkansa toteuttamisessa, myös direktiivejä niiden tehokasta toteuttamista on valvottava. Valvontaa voitaisiin toteuttaa erityisesti määräämällä rangaistuksia niille, jotka eivät noudata sääntöjä. Yrityksiltä, jotka eivät noudata lakeja, voitaisiin esimerkiksi kieltää määrätyksi ajaksi osallistuminen tarjouspyyntöihin.
Kansainvälisellä tasolla komission olisi sallittava kolmansien maiden pääsy yhteisön markkinoille, jolloin vastavuoroisuuden periaatetta on kaikilta osin noudatettava. Koska on odotettavissa, että Euroopan unioni laajenee myös Keski- Itä-Euroopan maihin, jäseneksi pyrkivien olisi syytä hyväksyä kohtuullisen nopeasti julkisilla markkinoilla sovellettava nykyinen sääntely. Pienten keskisuurten yritysten etua ajatellen on myös välttämätöntä, että komissio pyrkisi raja-arvojen korottamiseen direktiivejä sovellettaessa maailman kauppajärjestön yhteydessä.
Arvoisa puhemies, lopuksi ryhmämme pyytää erillisen äänestyksen toimittamista mietinnön 5. kappaleesta, jota emme voi hyväksyä. Olemme sitä mieltä, että siihen liittyvät kysymykset eivät ole oikealla paikallaan. Lopuksi haluaisin kiittää Michael Tappinia hänen laadukkaasta mietinnöstään tekemästään työstä, mutta myös siitä, että hän on ottanut mietinnössä perusteluissaan huomioon mielipiteemme huomiomme.

Riis-Jørgensen
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää, herra Tappinia hänen perusteellisesta työstään tässä mietinnössä. Hän on hyvin perillä tätä aluetta koskevista erilaisista poliittisista kannoista. Olen luonnollisestikin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että on tarve arvioida Unionin julkisten hankintojen tilannetta. Valitettavasti on kuitenkin monia maita - joita olemme kuulleet myös tässä keskustelussa - jotka eivät ole vielä toimeenpanneet olemassa olevia direktiivejä, mikä on todella suuri ongelma. Tämä tarkoittaa läpinäkymättömiä markkinoita ja tarjouksentekijöiden erilaista kohtelua. Siksi on parempien kilpailuehtojen ja sisämarkkinoiden toteuttamisen kannalta välttämätöntä, että komissio valvoo direktiivien toimeenpanoa ja toteuttamista.
Toinen asia, josta haluan huomauttaa, on se, että on tärkeää, että direktiivit voidaan tulkita vain yhdellä tavalla. Siksi komission on pohdittava direktiivien yhtenäisempää muotoilua tulevien tarkastusten yhteydessä ja estettävä siten monitulkintaisuus. Voitaisiin myös pohtia viiteperusteisiin ja viitetietoihin liittyvien vaatimusten yhdenmukaistamista. Komission on luonnollisestikin valvottava direktiivejä tehokkaasti ja yrityksillä tulee olla paremmat valitusmahdollisuudet. Yksittäisten yritysten on pystyttävä valittaman helposti ja nopeasti. Mutta mitä silloin tapahtuu, kun julkinen tarjouksen tekijä rikkoo sääntöjä? Tapahtuuko mitään? Ei! Missä ovat sanktiot? Tähän ongelmaan on saatava selvyys ja haluan kehottaa komissiota ottamaan sanktiot tarkastelun kohteeksi.
Lopuksi haluan suunnata komission huomion ympäristövaatimuksiin julkisten hankintojen yhteydessä. Tarkoitan, että tarjousten tekijällä tulee olla oikeus asettaa ympäristövaatimuksia kaikille tuotantovaiheille, ei pelkästään tuotteen lopullisille ominaisuuksille. Siten voimme noudattaa EU: n ympäristöpolitiikkaa. Kuulisin mielelläni komissaari Montin kannan kysymyksiin, jotka koskevat viiteperusteen yhdenmukaistamista, sanktioita ja ympäristökysymyksiä sopimuksia tehtäessä.

Hautala
Arvoisa puhemies, julkiset hankinnat ovat todellakin hyvin merkittävä taloudellisen toiminnan muoto. EU: ssa käytetään joka vuosi 720 miljardia ecua tavaroiden palvelujen julkisiin hankintoihin nämä muodostavat suuren osuuden viidentoista jäsenmaan bruttokansantuotteesta, melkein kaksitoista prosenttia.
Mutta haluaisin myös kiinnittää huomiota ekologisiin sosiaalisiin kriteereihin, jotka välttämättä täytyy voida ottaa huomioon julkisissa hankinnoissa. Haluan mainita esimerkiksi sen, että monesti paikalliset viranomaiset ovat alkaneet toteuttaa kestävän kehityksen strategiaa AGENDA 21 he haluavat todellakin omassa toiminnassaan toteuttaa ekologisia kriteerejä. Niillähän voi olla merkitystä myös unionin tason ympäristöongelmien ratkaisussa. Mielestäni on juuri niin kuin rouva Riis-Jørgensen sanoi: meidän täytyy varmistaa, että unionin julkisten hankintojen säännöt mahdollistavat ympäristökriteerien huomioonottamisen.
Samoin sosiaaliset kriteerit ovat hyvin tärkeitä. Samalla kun haetaan säästöjä tehokkuutta, täytyy laatia kriteerejä sille, mikä on hyvä palvelutaso. Eräänä päivänä ruotsalaisessa lehdessä kerrottiin tapauksesta, joka paljastui Ruotsissa aivan äskettäin: tanskalainen hoitoalan yhtiö, joka toimi vanhainkodeissa Ruotsissa, olikin jättänyt vanhukset hoitamatta. Ketä me silloin syytämme? Meidän täytyy voida varmistaa se, että julkiset palvelut myös täyttävät tietyt laatukriteerit, joita ihmiset haluavat. Ei riitä, että tyydymme pelkkään tehokkuuteen.
Olen hyvin iloinen siitä, että mietinnön esittelijä herra Tappin oli halukas kuuntelemaan näitä näkökohtia, mutta valitettavasti talousvaliokunnassa suurin osa ehdotuksistamme kaatui.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kiitän aluksi herra Tappinia laajasta hyvin valmistellusta mietinnöstä, jossa nostetaan esiin ongelmakohtia koskien komission vihreää kirjaa julkisista hankinnoista. Mietintö on varsin tärkeä jo siksi, että julkisten hankintojen markkinoiden osuus EU: n bruttokansantuotteesta on, kuten äsken sanottiin, 720 miljardia ecua.
Julkiset hankinnat maksetaan julkisesti eli markkinat ovat vastuussa kuluttajille. Näinhän Tappin toteaa. Tehokkaiden julkisten hankintojen sanotaan edistävän teollisuuden kaupan mahdollisuuksia hyödyntää yhteismarkkinoita parantavan eurooppalaisten yritysten kilpailumahdollisuuksia maailmanmarkkinoilla.
Komissio on joutunut kuitenkin myöntämään, että unionin omat julkiset hankinnat eivät ole toimineet niin tehokkaasti kuin on odotettu. Keskeinen syy tilanteeseen on komission muhkurainen hallinnointi myös se, että jäsenvaltiot eivät ole ottaneet tarpeeksi kattavasti julkisia hankintoja koskevia direktiivejä oman kansallisen lainsäädäntönsä osaksi.
Julkiset hankinnat ovat olleet unionin alueella pk-yritysten ulottumattomissa. Pk-yrityksiin on kuitenkin panostettava juuri nyt, sillä pk-sektori nähdään yhtenä tärkeimpänä työllisyystilanteen helpottajana. Yhdyn täysin herra Tappinin esitykseen, jossa vedotaan pk-yritysten henkilökunnalle tiedottamisen sen kouluttamisen puolesta. Näiden yritysten markkinoille pääsyn tiellä ovat myös hankintayksiköiden maksujen viivästymiset. Näihin epäkohtiin on meidän täällä parlamentissa ainakin voitava vaikuttaa.
Komission julkisia hankintoja koskevan toimintapolitiikan keskeinen heikkous on siinä, että julkiset hankinnat nähdään ainoastaan välineinä sisämarkkinoiden toteuttamisessa. Näitä tarkastellaan lähes yksinomaan yksityisen elinkeinoelämän näkökulmasta. Komission asiakirjassa ei myöskään ole minkäänlaista arviota siitä, miten kilpailupolitiikka tukee julkisten palvelujen saatavuuden, laadun kustannustehokkuuden kehittämistä. Kuitenkin julkiset hankinnat ovat nimenomaan julkisen viranomaisen muuta hallinto- palvelutoimintaa.
Komissio tarkastelee myös varsinaista hankintamenettelyä siihen liittyviä ongelmia yksinomaan tuottajan, eli yksityisen sektorin näkökulmasta. Tilaajan eli julkisen sektorin, toisin sanoen julkisten viranomaisten, tarpeita ei ole otettu huomioon. Julkisia hankintoja koskeva kilpailuttaminen on myös nurinkurinen henkilöstön kannalta. Julkista hankintamenettelyä tulisikin kehittää siten, että hankinnan kohteena olevissa palveluissa työskentelevien työsuhdeturva työehtoihin liittyvät etuudet voidaan ottaa huomioon kilpailuttamisen yhteydessä. Suurtyöttömyyden oloissa julkisia hankintoja tulisi lisätä. Silloin otettaisiin huomioon markkinavoimat työmarkkinavoimat; siis työllisyys-, sosiaali- ympäristöpolitiikka on otettava mukaan tähän prosessiin.

Peijs
Arvoisa puhemies, sekä julkisia töitä koskevan tarjouksen tekevillä urakoitsijoilla että julkisten töiden toimeksiantajilla on omat ongelmansa. Siksi eräs alankomaalainen rakennusalan yritys ilmoitti hiljattain, että eurooppalainen tarjouskilpailu on hölynpölyä ja tulee lisäksi äärimmäisen kalliiksi. Tärkein asia, josta kaikki direktiivien kanssa tekemisissä olevat valittavat, on direktiivien epäselvyys. Juuri tärkeimmissä kohdissa teksti ei anna tukea. Esimerkiksi, jos alueella, jolla on paljon työttömyyttä, annetaan työ urakoitsijalle; voiko alueen hallinto vaatia urakoitsijaa ottamaan palvelukseensa alueella asuvia työttömiä? Kukaan ei tiedä vastausta.
Saako urakan antava julkishallinnon elin asettaa tiukempia vaatimuksia oman maansa urakoitsijoille kuin ulkomaalaisille, esim. ympäristöystävällisyyden suhteen, siksi että viranomaisena sillä on oikeus esittää heille viranomaisten vaatimuksia? Kalliita, satojen tuhansien guldenien tarjouksia heitetään roskakoriin, koska niistä puuttuu yksi kopio, ja useinkin pieni tai keskisuuri yrittäjä jää nykyisin junasta, vaikka sai entisinä aikoina helposti tarjouksensa läpi. Nykyisessä byrokratiassa heillä ei ole enää mitään mahdollisuuksia. Tämäntapaisia kysymyksiä Euroopan komissiolle on paljonkin. Tähän mennessä esimerkiksi jotkin maat ovat noudattaneet direktiivejä ja toiset taas ovat niistä viis veisanneet. Saman kohtelun pitäisi tässäkin asiassa olla itsestään selvää. Mitä komissaari aikoo tehdä asialle?
Rakennusalalle direktiiveistä on ollut pelkkää haittaa. Aitkinsin mietinnössä varoitettiin jo, ettei rajaton kilpailu rakennusalalla tarkoita sitä, että hinta halpenee ja laatu paranee, päinvastoin. Voittomarginaaleja kavennetaan, yritykset ottavat työtä vastaan vastuuttoman halpaan hintaan, ja kuluttaja saa huonoa työtä rahojensa vastineeksi, mutta huomaa sen valitettavasti vasta kymmenen vuoden päästä. Minun mielipiteeni, joka ei ole esittelijän mielipide, on se, että tässä mietinnössä olisi hyvinkin paikallaan huomioida sektorikohtaiset asiat. Sanotaan, arvoisa komissaari, ettei valkoista kirjaa tule. Milloin sitten voimme puhua sektoreista? Voiko komissaari kertoa, kenen kanssa hän myöhemmin aikoo neuvotella sektoreista?

Podestà
Arvoisa puhemies, onnittelen Tappinia mietinnöstä, jonka hän on meille esittänyt, ja haluaisin keskittyä rakennusalaan ja siinä erityisesti suuriin hankkeisiin. Selvästikin päätavoitteet ovat, kuten jo sanottu ja toistettu, avoimuus ja syrjimättömyys, eikä vain eri maiden välillä vaan myös erikokoisten yritysten välillä. Kuten myös minua edeltänyt puhuja sanoi, tavoitteena on varmasti selkeyttää lainsäädäntöä ja yksinkertaistaa menettelytapoja. Uskon, että varsinkin julkishallinnolle olisi välttämätöntä varmistua rakennustöidensä valmistumisesta määräajassa ja sovituin hinnoin.
Kysymykseni on tämä, herra komissaari: eikö komissio usko, että monissa EU-maissa voitaisiin ja pitäisi ottaa käyttöön erilaisia, näistä tavallisista poikkeavia takuumuotoja, kuten esimerkiksi performance bondeja , joita on jo otettu käyttöön amerikkalaisten ja anglosaksisten kokemusten perusteella?
On kuitenkin olemassa eräs huomattava ero, jota on korostettava. Sanon tämän niiden kollegoideni vuoksi, jotka eivät tunne näitä asioita: nykyään takuu annetaan erityisesti yrityksen tasetilanteen perusteella, kun taas reaalitakuu, josta nyt puhumme, on sidoksissa yrityksen tekniseen organisointikykyyn saada rakennustyö valmiiksi sovitussa ajassa.
Tämä antaa julkishallinnolle sellaisen edun - ei pelkästään myöhästymissakkoa mahdollisesta vahingosta ja loppuuntekemättömästä työstä - että rakennus saadaan käyttöön sovitussa ajassa, eivätkä yritykset kuluta loppuun niitä varoja, jotka pankkijärjestelmä voi niille myöntää.

Monti
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu Tappinin mietinnön pohjalta, josta olen erityisen iloinen, käsittelee yhteismarkkinoiden kannalta keskeistä asiaa: kilpailun avautumista eräillä tärkeillä aloilla Euroopan unionin sisällä tuotetuissa hankinnoissa, töissä ja palveluissa. Ne liittyvät sellaisten julkishallinnon tai julkisten laitosten teettämiin urakoihin, jotka tuottavat yhteisen taloudellisen tarkastelun kohteena olevia palveluita.
Kuten on jo muistutettu, puhumme sisäisen bruttokansantuotteen 11 prosentin osuudesta. Julkisten urakoiden avautumista kilpailulle koskevat, nyt voimassa olevat säännöt ovat toistaiseksi vaikuttaneet vain rajoitetusti markkinoihin. Tämä tilanne on huolestuttava ja juuri siitä syystä meidän vakaana aikomuksenamme onkin käynnistää teidän tuellanne asianmukaiset aloitteet, jotta yhteismarkkinoiden mahdollisuudet kehittyisivät täysin myös tällä sektorilla. Pelin päämäärät ovat todella tärkeät: alinhankkijoiden kilpailukyvyn vahvistaminen, tarjousten laadun parantaminen, hintojen aleneminen, julkisen sektorin palveluiden paraneminen edelleen - veronmaksajien rahojen käyttö entistä huolellisemmin, mikä johtaa mm. julkisen vajeen pienenemiseen.
Ei pidä myöskään unohtaa, että pelisääntöjen yksi tärkeä näkökulma auttaa taistelemaan entistä tehokkaammin urakoihin liittyvää lahjontaa vastaan. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on välttämätöntä, että säädöksiin perustuvat etukäteisjärjestelyt otetaan huomioon kansallisissa järjestelyissä ja niitä myös sovelletaan oikein. Jotta yhteisön normit vaikuttaisivat toivotuilla tavoilla, ei lainsäädännöllisiin teksteihin keskittyminen riitä: on muutettava käytäntöjä ja tapoja, jotka aiemmin ovat asettaneet urakointia koskevat toimintatavat ennen kaikkea kansalliseen tarkasteluun. Siksi haluammekin nähdä todellisen tahdon saavuttaa tuo tavoite, jota englannin kielessä ilmaistaan tehokkaasti 'best for money'. Näin kannustetaan urakoitsijoita ylittämään oman maan rajat ja osallistumaan kaikkialla Euroopan unionissa julkistettuihin urakkapyyntöihin.
Vihreällä kirjallamme olemme halunneet herättää yhtenäisellä ja perusteellisella tavalla julkisen mielenkiinnon tätä sektoria kohtaan ja käynnistäneet näin alaa koskevan keskustelun. Euroopan parlamentin asema analyysissamme on keskeinen. Teidän panoksenne ja muiden kolmensadan, eri osapuolia - unionin toimielimiä, jäsenmaita, ostajia, alihankkijoita - edustavien osallistujien panos tarjoaa komissiolle mahdollisuuden sopia tavoitteista ja suuntaviivoista julkisia urakoita koskeville uusille toimintatavoille julkilausumassa, jonka komissio esittelee ensi vuoden alussa.
Mietintöluonnos, joka meillä on edessämme tuo esille mielenkiintoisia ajatuksia ja ehdotuksia. Tämänpäiväinen keskustelu ja sen komissiossa herättämät keskustelut talous- ja rahaongelmista sekä teollisuuspolitiikasta ovat tuoneet esille kysymyksen olennaiset puolet.
Haluaisin korostaa, arvoisa puhemies, joitakin keskeisiä, esiin nousevia kohtia. Olen täysin samaa mieltä mietinnön kohdasta, jossa pidetään välttämättöminä toimia voimassa olevien normien hyväksyttämiseksi kaikissa jäsenvaltioissa, jotta kaikki Euroopan unionin toimijat saisivat mahdollisuuden osallistua urakkakilpailuihin tasavertaisina. Komissio on hoitanut etukäteen kaikki asianmukaiset toimet, jotta ne jäsenvaltiot, jotka eivät vielä ole hyväksyneet ohjesääntöä, tekisivät sen mahdollisimman pian. Haluan muistuttaa siitä, että mehän olemme sopineet yhteismarkkinoiden toimintasuunnitelman yhteydessä, jolle Euroopan parlamentti on antanut erittäin arvokkaan tukensa, viimeisestä päivämäärästä - 1. lokakuuta - esittää vielä hyväksymättömien direktiivien käyttöönottoaikataulu. Tätä päivämäärää onkin muuten suuri osa jäsenmaista noudattanut. Näistä direktiiveistä huomattava osa koskee valitettavasti juuri urakoita.
Meidän on myös toimittava siten, että voimassa olevat normit vastaavat markkinoiden vaatimuksia. Joissakin ongelmatilanteissa - kuten elektronisten sovellusten käyttöönottomahdollisuuksissa - erityismuutokset direktiiveihin lienevät tarpeellisia. Muut mahdolliset sovellukset, joiden vaatimat edellytykset ovat jo olemassa, voisivat koskea sellaisia erikoissektoreita, joilla on EU: n tasolla käynnissä vähittäinen vapautuminen. Samaa voidaan sanoa kumppanuudesta julkisen ja yksityisen sektorin välillä, joka ilmenee kussakin jäsenvaltiossa omalla tavallaan.
Muista aiheista, kuten esimerkiksi vetoomuksesta neuvoteltuihin menettelyihin, keskustellaan edelleen. Muilla sektoreilla riittänee, että voimassa olevat normit julkaistaan selityksineen tai ohjeineen.
On vielä yksi vaatimus, jota korostamme ja jota nähdäkseni jo monet osapuolet ovat korostaneet: vaatimus vakaudesta normien puitteissa. Haluaisin lisätä, että kyseessä on ehdottoman tärkeä viesti niille markkinoille, jotka ovat viime vuosina pyrkineet sopeutumaan urakoita koskeviin normeihin. Jos onkin totta, että voimassa olevia normeja on joiltain osin selkeytettävä ja mukautettava, jotta niiden oikea ja yhdenmukainen soveltaminen kaikissa jäsenvaltiossa voidaan taata, yhtä varmasti on edistettävä lisätoimia, joiden avulla saadaan normeista esille kaikki toivotut edut. Tärkeä sektori, johon on tehtävä lisäyksiä, on koulutus ja tiedotusvälineet, esimerkiksi eri markkinoiden valmisteleminen sähköiseen kaupankäyntiin.
Mietintö korostaa sitä merkittävää roolia, jonka pk-yritykset voivat ottaa urakoinnin vapauttamisessa. Olen täysin samaa mieltä tästä asiasta ja olen vakuuttunut siitä, että paremmat tiedonsaantimahdollisuudet urakkapyynnöistä ja normeista, myös sähköisten tietokanavien kautta, olisi suuri askel eteenpäin tämän alan pk-yritysten tehokkaassa integroimisessa.
Erityiskysymyksistä, joita on noussut esille, puhun lyhyesti, herra puhemies. Sama erikoissektoreja käsittelevä direktiivi määrittelee vaatimukset tilanteelle, jossa tietoliikenne voidaan jättää sen sovellusalueen ulkopuolelle. Tuomioistuin, joka on muuten määritellyt sellaiset tilanteet, vahvistaa, että tietoliikenne voidaan jättää pois erikoissektoreja käsittelevästä direktiivistä silloin, kun tuo sektori toimii tehokkaasti kilpailevilla markkinoilla. Pelkkä komissio ei riitä tutkimaan markkinoiden todellista tilannetta tuomioistuimen määrittelemässä mielessä.
Tärkeässä kysymyksessä ympäristöpolitiikasta ja urakoista on aidon urakointipolitiikan päämäärä valita markkinoilla oleva paras tuote parhailla ehdoilla. Urakointi ei ole riittävä syy noudattaa tästä poikkeavia toimintatapoja. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö ympäristöpolitiikkaan liittyviä näkökohtia voisi tai tarvitsisi ottaa huomioon. Voimassa olevissa normeissa on konkreettisia mahdollisuuksia suojella ympäristöä, esimerkiksi tuotteen teknisten tai laadullisten ominaisuuksien tasolla - voisin antaa muitakin esimerkkejä.
Standardoinnissa edistytään alue alueelta; mitä tulee uusien takuumuotojen - esimerkiksi performance bondien - käyttöönottoon, uskoon sen olevan hyvä idea, ja pitäisikin toimia siten, etteivät ne heikentäisi pk-yritysten tilannetta. Erään kokemuksia kartoittaneen niin ikään amerikkalaisen tutkimuksen avulla voitaisiin uskoakseni onnistua tällä alueella.
Lopuksi haluaisin korostaa, että velvoittavissa, entistäkin tehokkaammaksi tullutta yhteisöoikeutta toteuttavissa toimissa on tärkeää kiinnittää huomio urakointisektoriin. Joku muistikin niiden oikeusjuttujen määrän, joihin olemme ryhtyneet, ja puhuttaessa tulevista yhteismarkkinoista - johon myös Itä- ja Keski-Euroopan maat sitten kuuluvat - voin vakuuttaa teille, että noissa maissa tekemässämme valmistelevassa työssä kiinnitämme suurta huomiota urakointiin liittyviin ongelmiin.
Päätän puheeni kiittämällä vielä uudelleen Tappinia sekä oikeusasioita ja kansalaisoikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnön esittelijöitä, Thorsia ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokuntaa sekä Hughesia. Tähän mennessä tehdyt työt ovat ehdottoman tärkeitä jatkolle, joka tulee pian komission oman kannanoton myötä.

Puhemies
Arvoisan komission jäsenen Montin hyvin konkreettinen vastaus moniin kollegojen huomioihin vei vastaavasti aikaa. Aikaa on varattu paljon enemmän kuin mitä komission jäsenten puheenvuoroja varten keskimäärin varaamme. Tässä tapauksessa en aio protestoida, koska mielestäni tämä helpottaa perinpohjaisempaa keskustelua. Ehkä meidän kuitenkin pitäisi harkita tätä asiaa, jotta voisimme järjestää työmme paremmalla tavalla.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Välilliset rahoituspalvelut (FISIM)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Katiforisin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (Á4-0282/97) luonnoksesta neuvoston asetukseksi (EY) välillisten rahoituspalveluiden (FISIM) kohdentamisesta Euroopan kansantalouden tilinpidon aluetilinpidon järjestelmässä (EKT) (KOM(97)0050 - C4-0138/97-97/0037(CNS).

Katiforis
Arvoisa puhemies, asetusesityksellä, jota meitä tänään pyydetään arvioimaan, on juurensa tarpeessa jäsenvaltioiden tilastointipalveluiden yhdenmukaistettuun toimintaan - ratkaiseva sana tässä on " yhdenmukaistaminen" .
Tämä tarve kumpuaa siitä tosiseikasta, ettei Euroopan unioniin ole luotu - toivottavasti sellainen saadaan joskus tulevaisuudessa - yhtenäistä tilastointipalvelua. Euroopan yhteisöjen tilastotoimisto tukeutuu toiminnassaan jäsenvaltioiden tilastointipalveluiden tiedonkeruumenetelmiin. Jotta syntyisi korvaamattoman tärkeä yhdenmukaisuus aineiston keruumenetelmiin ja esittelyyn, toimisto kuitenkin turvautuu asetusten antamiseen unionin lakia säätävistä elimistä jopa asioissa, jotka yhtenäinen järjestäytynyt tilastointipalvelu ratkaisisi organisaation sisäisin menettelyin. Toimiston on selvästikin vallannut näkemys, että tällä tavoin vältetään kansallisten palveluiden eroista johtuvat erilaiset näkemykset ja asiantuntijoiden väliset eriävät mielipiteet, jotka voisivat johtaa loputtomiin viivästyksiin tilastotoimiston velvollisuuksien hoidossa unionia kohtaan. Käytännölliseltä kannalta tällainen ratkaisu voi olla houkutteleva, mutta sen huono puoli on, että teknisiä kysymyksiä jätetään lakia säätävien poliittisten elimien arvioitavaksi, vaikka ne eivät ole valmistautuneita tämänkaltaisiin keskusteluihin.
Lisäksi voitaisiin väittää, että lainsäädännöllinen puuttuminen tilastollisiin kysymyksiin loukkaa, vaikka ei olisi mitään pahaa tarkoitusta - kuten varmastikaan ei ole esillä olevassa tapauksessa - tilastotieteilijöiden tieteellistä riippumattomuutta, joka on välttämätöntä työn objektiivisuuden takia.
Tähän käsiteltävänä olevaan asiaan ei varmastikaan liity tällaisia ongelmia, vaan puuttumisemme tapahtuu toimiston pyynnöstä, mutta periaatteellinen kysymys pysyy ja tulee pysymään, kunnes luodaan yhtenäinen tilastointipalvelu, mikä olisi varmasti parempi vaihtoehto kuin tieteellisten yksityiskohtien lainsäädännöllinen sääntely. Ajattelen, että tämä keskustelu antaa tilaisuuden ottaa esityslistalle tämän tärkeän kysymyksen yhtenäisen tilastointipalvelun luomisesta Euroopan unioniin.
Nyt, mitä tulee arvioitavana olevan asetuksen konkreettisiin säännöksiin, ne liittyvät rahoitusalan tuotteiden arvon määrittämiseen. Rahoitusala tuottaa erilaisia aineettomia palveluita siten, että toisista maksetaan provisiopohjaisesti, kun taas toisten hintoihin sisältyvät laina- tai talletuskorot. Palvelut, joita tarjotaan konkreettista provisiota vastaan ja joista annetaan hinnasto, eivät muodosta tilastollista ongelmaa. Näiden palveluiden arvo on selkeä, ne määritetään ja lisätään rahoitusalan kauppaehtoihin. Ongelman muodostavat palvelut, joiden arvo liittyy maksettuihin korkoihin, joita ei kirjata erikseen alan yritysten kirjanpitoon.
Aikaisemmin tilastotoimisto noudatti seuraavaa menetelmää: se katsoi, että nämä erilaisiin korkoihin kätkeytyvät maksut ovat maksuja välillisistä tuotteista, ja välillisiä tuotteita, kuten kansantuotteen tilastoinnin asiantuntijat hyvin tietävät, ei lisätä lopputuotteen arvoon. Tämän seurauksena osaa rahoitusalan tarjoamista palveluista ei ole laskettu mukaan kokonaiskansantuotteeseen. Merkittävä osa tuotannosta jäi tilastoimatta.
Tilastotoimiston nyt suosittelema tapa hoitaa tämä ongelma on kirjata pankkien luottokoron ja loppukäyttäjien koron välinen erotus. Tilastotoimisto katsoo, että tämä vastaa hintaa niistä palveluista, joita ei veloiteta käyttäjiltä selkeällä hinnastolla, kuten siinä tapauksessa, kun joku ottaa lainan esim. talon rakentamista varten ja maksaa hieman enemmän kuin on pankin määräämä korko.
Teknisesti tämä on ratkaisu, joka on oikeansuuntainen, se ei ole tieteellisen tarkka, mutta koska se on oikeansuuntainen, pidän sitä tyydyttävänä ja suosittelen sen hyväksymistä. On tietenkin olemassa sopeutumisaikoihin liittyviä ongelmia, jäsenvaltioiden tilastointipalvelut tarvitsevat aikaa sopeutuakseen uuteen Euroopan yhteisöjen tilastotoimiston esittelemään menetelmään. Tästä syystä olen esittänyt kahta tarkistusta, joiden ainoa tarkoitus on tehdä uusien menetelmien sisäänajo helpommaksi jäsenvaltioille.
Tällä varauksella, arvoisa puhemies, katson, että tilastotoimiston ehdotus on kelvollinen, ja meidän tulee hyväksyä se. Korostan kuitenkin, että tehtävämme täällä ei ole ratkaista tilastotoimiston ongelmia, ja että ihanteellinen ratkaisu olisi koko unionin kattavan riippumattoman tilastotoimiston luominen. Tämä olisi eräs erittäin hyvä lähtökohta yhdentymispolitiikalle suhteellisen helpossa asiassa.

Herman
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Haluaisin kiittää Katiforista tästä mietinnöstä. Haluan heti täsmentää, että nyt ei ole syytä keskustella laajemmin tilastojen luonteesta ja tarkennuksista. Tiedämme, että jokaisella maalla on omat laskentatavat eri asioille, ja jos haluamme tehdä vertailuja ja niihin perustuvia päätöksiä, on välttämätöntä, että nämä asiat ovat vertailukelpoisia.
En ole samaa mieltä Katiforisin kanssa siitä, kun hän kyseenalaistaa tavan, jolla tilastotieteilijät ovat tehneet tämän ehdotuksen. Olen sitä mieltä, että jos olemme erityisen tiukkoja, mitkään laskelmat eivät ole oikeita. Tiedämme kaikki, että jäsenvaltioiden tilastojen laatimismenetelmiä on syytä epäillä silloin, kun ne ovat hyvin yksityiskohtaisia. Meidän on näin ollen tyydyttävä mahdollisimman luotettaviin saatavilla oleviin tilastoihin. Yleensä ne riittävät tavoitteidemme toteuttamiseksi. Oleellista on se, että maiden välisissä tilastoissa ei olisi kovin suuria vääristymiä. Sen vuoksi ehdotus on oikeansuuntainen, sillä siinä vaaditaan yhtenäisten menetelmien noudattamista, jolloin kaikkien maiden lähtökohta on sama. Vaikka tämä menetelmä ei olisikaan paras, tärkeää on se, että kaikki noudattavat sitä. Näin ollen uskon, että voimme käyttää erilaisia tilastoja.
Arvoisa puhemies, tämän vuoksi kannatamme komission ehdotusta.
Olemme hieman häkeltyneitä esittelijän ehdotuksesta vaatia neljä vuotta uuden laskentatavan käyttöön ottamiseksi. Minusta se on paljon. Olen hieman kysellyt ihmisten mielipiteitä maassani. Minulle on vastattu, että me emme ehkä tarvitsisi niin paljon aikaa. En tunne muiden maiden tilannetta, mutta olisin toivonut saavani komission mielipiteen tästä asiasta. Sillä on mahdollisesti käytettävissä tietoa, jota meillä ei ole. On hyvin mahdollista, että Katiforis on ottanut ehdotukselleen mallia jostain toisesta maasta, jonka olot hän tuntee paremmin. Emme voi myöskään unohtaa sitä, että etujemme mukaista olisi saada tilastot käyttöön mahdollisimman pian. Näin ollen olen sitä mieltä, että tämä neljän vuoden määräaika on ehdottomasti pisin, mitä voidaan ajatella. Olisin toivonut (kaikki riippuu kuitenkin komission mielipiteestä) voivani keskustella asiasta Katiforiksen kanssa, jos emme pääse sopimukseen kolmesta vuodesta tai lähelle sitä.

Gasòliba i Böhm
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluaisin puheenvuorossani ilmaista ryhmäni tuen tälle esitykselle, joka mielestäni on kiinnostava esimerkki eurooppalaisen ulottuvuuden laajenemisesta talouden, rahoituksen ja rahapolitiikan tasolla eri alueille.
Katiforis on korostanut sitä, että on välttämätöntä saada aikaan tilastopalvelu juuri unionin tasolla eikä ainoastaan yhteistyötasolla, ja kollegamme Herman korosti puheenvuorossaan, miten olisi hyvä täsmentää kriteerejä joillakin sektoreilla, joiden merkitys on jatkuvasti kasvanut unionin taloudessa, kuten palvelusektorit ja niiden sisällä rahoitussektorit. Mielestäni nämä osoittavat sen, että on välttämättä syventää edelleen eurooppalaista ulottuvuutta ja kehittää tilastopalvelua tarkkuuden parantamiseksi.
Mitä tulee esittelijän ehdottamaan määräaikaan, ryhmämme hyväksyi sen valiokunnassa, mutta mielestäni määräajan suhteen voidaan saada aikaan sovitteluratkaisu, joka takaisi sen, että kaikkien jäsenvaltioiden tilastopalvelut tarjoaisivat luotettavaa tietoa, kuten tässä mietinnössä toivotaan.

De Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat. Teille tänään jätetyn ehdotuksen neuvoston asetukseksi tarkoitus on muuttaa tapaa, jolla Euroopan kansantalouksien välillisesti arvioitujen rahoituspalvelujen (FISIM) tilinpito suoritetaan.
Katiforis, olette ottanut esille yhtenäistä tilastopalvelua koskevan ongelman, ja vaikka kysymys on laaja, emme keskustele siitä tänään. Pelkästään siitä olisi syytä käydä pitkiä keskusteluja, joissa olisi otettava huomioon myös yhdenmukaisuuden ja toissijaisuusperiaatteen noudattaminen. Näin ollen ymmärrätte varmasti, kun toivon voivani rajata puheenvuoroni koskemaan ainoastaan FISIM: iä.
Nämä paljon puhutut välillisesti arvioidut rahoituspalvelut ovat, kuten täysin perustellusti korostittekin, arvoisa esittelijä, palveluja, joita rahoitusala tarjoaa ja joita varten ei ole selvää laskutusjärjestelmää. Taloudellisen toimijan tarjoamista palveluista maksettavat palkkiot ovat välillisiä, sillä rahoituspalvelun käyttäjältä vaadittava tai hänelle myönnetty korkokanta on eri kuin taloudellisen toimijan. Tähän saakka näiden palvelujen tilinpito on järjestelmällisesti hoidettu kansantalouksien omien tilinpitojärjestelmien mukaisesti välillisenä kulutuksena, vaikka, kuten hyvät puhujat olette sitä korostaneet, olisi järkevää, että palvelut kohdennettaisiin lopullisen kulutuspaikan mukaan, koska myös palvelut tarjotaan lopulliselle kuluttajalle. Sen vuoksi komissio ehdottaa tätä asetusta, jolla täydennettäisiin nykyistä voimassaolevaa Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpidon järjestelmää 1995 (EKT). Siinä määritellään tilinpitosäännöt, joita on sovellettava tilinpitotietoja koskevan esitystavan yhtenäistämiseksi niin, että tilastot olisivat luotettavia ja vertailukelpoisia eri jäsenvaltioiden talouksien kesken. Neuvosto hyväksyi EKT: n 1995 25. kesäkuuta 1996 antamalla siitä asetuksen N: o 2223/96, jonka 2 artiklan 3 alakohdassa säädetään, että neuvoston on ilmoitettava kantansa ennen vuoden 1997 loppua FISIM: in kohdentamista koskevan järjestelmän käyttöönotosta.
Tänään tarkasteltavana oleva ehdotus asetukseksi on itse asiassa tekninen sovellus EKT: lle 1995, jossa käsitellään ainoastaan tilinpitoon liittyviä kysymyksiä. Uuden asetuksen perusteella voitaisiin arvioida paremmin jäsenvaltioiden bruttokansantuotetta ja -tuloa ja se parantaisi lisäksi merkittävästi tilinpitojärjestelmämme ja jäsenvaltioiden tilinpitojärjestelmien yhdenmukaisuutta. Asetus tulee vaikuttamaan kahdella merkittävällä tavalla. Ensinnäkin sen perusteella voidaan arvioida paremmin kunkin jäsenvaltion bruttokansantuotetta ja -tuloa. Haluan kuitenkin lisätä, että sillä ei tule missään tapauksessa olemaan vaikutusta Euroopan talous- ja rahaliittoon pyrkivien jäsenvaltioiden tekemiin valintoihin. En usko, että siitä on tarpeen olla huolissaan.
Toiseksi, kuten Herman aivan oikein korosti, tämä uusi asetus parantaisi merkittävästi Euroopan kansantalouksien vertailukelpoisuutta, mikä on välttämätöntä voidaksemme vastata vaatimuksiin, joita erityisesti Euroopan talous- ja rahaliiton hoito tulee asettamaan.
Tämän lainsäädäntötoimen (eli neuvoston antaman asetuksen) perusteella voitaisiin tilinpitoa varten luoda viitesäännöt FISIM: iä koskevalle erittelylle. Erittelyn toteuttaminen kuuluisi jäsenvaltioiden toimivaltuuksien piiriin, jolloin niiden on mukauduttava uuteen tilastojärjestelmään.
Parlamenttinne siis ehdottaa tehtäväksi kaksi tarkistusta, jotka koskevat neljän vuoden koeaikaa uuden laskentatavan testaamiseksi. Voin todeta teille, että komissio voi hyväksyä näiden tarkistusten tekemisen. Itse asiassa komissio myöntää, että olisi hyödyllistä ottaa käyttöön pakollinen koeaika ehdotetun laskentatavan tehokkuuden arvioimiseksi ennen kuin tämä uusi menetelmä otetaan lopullisesti huomioon yhteisön toimissa. Herman, te sanoitte, että neljä vuotta on vähän liian pitkä aika. On todennäköistä, että tämä määräaika on hyväksyttävä ja hyväksyttävissä oleva, kun otetaan huomioon, että jotkut maat suhtautuvat erittäin vastahakoisesti ajatukseen ottaa liian nopeasti käyttöön uusi laskentatapa. Joillakin mailla kuten Saksalla, Tanskalla ja Suomella ei lisäksi vielä ole tarpeeksi tietoa asiasta. Näin ollen olen sitä mieltä, että tämä määräaika on kohtuullinen ja, arvoisa esittelijä, voimme hyväksyä tarkistuksenne.

Puhemies
 Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Petostentorjunta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Böschin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (Á4-0287/97) yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta ja petostentorjuntaa koskevasta komission vuoden 1996 vuosikertomuksesta (KOM(97)0200 - C4-0230/97) ja vuoden 1997/98 työohjelmasta (KOM(97)0199 - C4-0231/97).

Bösch
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, kuten ehkä huomaatte, on asiasta vastaava valiokunta hieman heikosti edustettuna, mutta sehän on osa ahkeraa Euroopan parlamenttia, että meillä on yhtä aikaa valiokunnan kokous ja istunto, ja toivon, että myös parlamentin mahdolliset esittelijät silloin tällöin ottavat huomioon, kuinka ahkeria me Euroopan parlamentin jäsenet olemme.
Käsiteltävänä oleva taloudellisten etyjen suojaamista ja petosten torjuntaa koskeva mietintö, jonka täällä parlamentissa esitän teille, on oikeastaan laajoilta osiltaan antimietintö. Ajatukseni keskipisteenä ovat nimittäin näkökohdat, jotka koskevat teemaa, jota komissio ei ole maininnut sanallakaan, nimittäin korruptio, huono johtaminen, petos eurooppalaisissa instituutioissa.
Pidän oikeastaan hävyttömyytenä, että ajankohtana, jolloin meille edustajina päivittäin tullaan vaalipiireissämme puhumaan ilmeisistä tai oletetuista petostapauksista Brysselin byrokratiassa, esitetään mietintö, jossa on sellaisia aukkoja. Minulle on selvää, että me suoraan valittuina Euroopan parlamentin edustajina ja siten myös veronmaksajien edustajina emme voi hyväksyä tällaisia Euroopan komission laiminlyöntejä.
Viimeistään mietinnön ja yhteisön kokonaismenettelyssä tapahtuvia petoksia koskevien tutkintavaliokunnan johtopäätösten jälkeen on selvää, että Euroopan talouden erittäin monien petosten keskeinen syy on siinä, että toisaalta on olemassa eurooppalainen vastuu näistä sisämarkkinoista mutta toisaalta 15 enemmän tai vähemmän luotettavaa juuri näiden sisämarkkinoiden suojelijaa, joiden yhteistyömenetelmät ovat lähes keskiaikaisia.
Tämä petoksien syynä oleva pohja voidaan sen vuoksi poistaa vain, jos tämä vastuualue yhdistetään eurooppalaisella tasolla. Tähän tulokseen tuli myös tämän tutkintavaliokunnan lopullinen mietintö. Tiedämme, että sinne johtavalla tiellä on vielä monia ongelmia, mutta yksi edellytys joka tapauksessa on, että varmistamme, että ennen kuin näitä vastuualueita laajennetaan, Euroopan komissio, jolle me mielellämme tämän vastuun antaisimme, on kaikkien epäilyjen yläpuolella, mitä tulee sataprosenttisesti korrektiin verovarojen käyttöön.
Minä en tätä nykyä ole tästä vakuuttunut. Kuinka voin selvittää omille äänestäjilleni ja muille eurooppalaisille äänestäjille, että suljetussa istunnossa toistuvasti esitetyistä tiedusteluista huolimatta sen paremmin Euroopan komission kuin petostentorjunnan koordinointiyksikön UCLAFin taholtakaan minulle suoraan valittuna parlamentin jäsenenä ja lisäksi vastaavan talousarvion valvontavaliokunnan jäsenenä ei voitu antaa tietoa siitä, kuka virkailija oli vastuussa tietystä allekirjoituksesta tiettyä sopimusta varten.
Onhan kestämätöntä, että me, joiden nimenomaisena vastaavana instituutiona on valvottava Brysselin byrokratiaa, voimme ja joudumme lukemaan mahdollisesta verovarojen väärinkäytöstä sanomalehdistä. Tämä on järjestelmävika, joka heikentää koko Euroopan komission ja integraation uskottavuutta. Sen vuoksi on selvää, että voimme hoitaa tehtävämme kansalaisten edustajina vain, jos vihdoinkin saamme käytettäväksemme keinot, jotka tehtävien hoitaminen vaatii.
Keskeinen merkitys on vaatimuksella, joka kohdistuu eurooppalaiseen tutkintapalveluun, jonka pohjana mahdollisesti voi toimia nykyinen UCLAF. Tätä varten tulee kuitenkin olemaan välttämätöntä, että a) UCLAFin työntekijöille myönnetään erikoisasema yhteisön valtion puitteissa, jotta heitä suojellaan painostukselta, b) UCLAF saa suuremman taloudellisen riippumattomuuden, c) UCLAF asetetaan viime kädessä parlamentille poliittisen vastuuseen.
Meidän on jo ennen tällaisen tutkintapalvelun perustamista varmistettava, että ei käy samoin kuin Europolia perustettaessa, josta viime sunnuntaina liittotasavallan valtakunnansyyttäjä totesi - siteeraan erästä lehteä: "Tämänkaltainen Euroopan yhdentymispolitiikka rikostentorjunnassa vaarantaa oikeusvaltion, "
Lähden siitä, että tämä mietintö ja sen sisältämät johtopäätökset ovat toivottavasti tärkeä ja oleellinen askel kohti suurempaa avoimuutta Euroopassa. Pyydän teitä antamaan sille tukenne.

Puhemies
Herra Bösch, sallin teidän ylittää aikanne runsaasti, koska uskon, että asiaansa paneutuneella esittelijällä tulee olla mahdollisuus joidenkin ajatuksiensa hahmotteluun.

Bontempi
. (IT) Arvoisa puhemies, uskon, että tämä aihe - taistelu petoksia vastaan ja tämänvuotiset tarkastukset, jotka käyvät ilmi Böschin mainiosta mietinnöstä - on mitta Euroopan unionin kehityskyvylle kahdella tavalla: kuinka saavuttaa suurin mahdollinen tehokkuus ja säilyttää demokraattiset perusominaisuudet. Minusta tämä näyttää olevan juuri se asia, heijastuma, jota olemme esittäneet kaikki nämä vuodet, ennen kaikkea viime vuosina ja kuukausina. Se tuntuu yksilöivän edistyneimmillä yhteistyön välineillä ainakin hallinnollisten elinten ja selvitysten, mutta myös lainsäädäntöelinten välillä, erään niistä välineistä, joilla taataan tämä tehokkuus kuitenkin parlamentaarisen ja lainsäädännöllisen valvonnan alaisena.
Tämän sanoessani uskon myös tämänvuotisen työohjelman arvioinnin perusteella, että kuuluu asiaan muistaa ne haasteet, jotka tuo selvitys on voittanut. Tuo selvitys nimeltään corpus juris määrittelee petosten vastaisessa taistelussa tarpeen yhdenmukaistaa rikos- ja prosessioikeuden normit, jotta demokraattisessa rakenteessa käytössämme olevat välineet eli parlamentti ja tuomioistuin voisivat valvontatehtävässään osallistua toimintaan, joka voivat tehostua muuten vain yhdentymisen kautta.
Kerran vielä: juuri tämän vuoksi tiedämme aivan hyvin, että pelipanoksena ei ole vain vastauksen antaminen kansalaisten turvallisuusvaatimuksiin ja taloutemme asettamiin vaatimuksiin, vaan myös tehokkaan, demokraattisen kehyksen rakentaminen rikollisuuden vastustamiseen yleisesti.

Wemheuer
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, arvoisat kollegat, herra Bösch otti sen mietinnössään mutta myös esityksessään puheeksi: talousarvion valvontavaliokunnassa esiintyy ehdottomasti tyytymättömyyttä, joka ei kohdistu vain petostentorjuntaan sekä yleisesti että jäsenvaltioissa, vaan myös kontakteihimme, yhteistyöhömme komission kanssa sekä keskusteluumme siitä, kuinka petostentorjunta sitten tulisi parlamentin kanssa käytävässä vuoropuhelussa organisoida.
Siitä on olemassa monta esimerkkiä, joita kaikkia en tässä halua ottaa puheeksi. Tiedän, että meillä on vähän aikaa. Ne otetaan puheeksi toisessa paikassa. Haluan vain viitata yhteen seikkaan: yksi tyytymättömyyden tuloksista oli, että talousarvion valvontavaliokunta päätti jo useita viikkoja sitten osoittaa vastaavan kirjeen komission puheenjohtajalle Santerille ja pyytää keskustelua. Kirjeeseen ei ole tähän päivään mennessä vastattu. Tämä ei vahvista luottamustamme yhteistyöhön komission kanssa. Se myös sopii siihen kuvaan, jonka herra Bösch otti puheeksi, että komissio tosin puhuu paljost mutta ei niin mielellään niistä toimenpiteistä, joihin se aikoo ryhtyä, kun on kyse sen omasta mahdollisesta sekaantumisesta petokseen ja korruptioon.
Tämä ei tosin nyt ole meidän teemamme, mutta otan sen kuitenkin puheeksi. Korruption torjumista koskevassa tiedonannossaan komissio otti monta asiaa puheeksi, mutta ei mahdollista korruptiota omissa riveissään, ja se on puute. Tämä on meidän näkemyksemme. Se ei ole vain satunnainen puute, se on puute, joka käy meille yhä selvemmäksi. Miksi komissio ei ryhdy ensisijaisesti siellä toimiin, missä sillä on kortit omissa käsissään, missä se itse voi määrätä vauhdin ja suunnan? Tämä ei ole mikään teoreettinen, retorinen kysymys. Kysymme itseltämme yhä enemmän: miksi komissio ei toimi omissa riveissään? Sillä se vaikuttaisi esimerkkiä antavasti jäsenvaltioihin, usein kritisoituun täytäntöönpanon valvontaan ja myös oikeutetusti kritisoituun valvonnan toteuttamiseen jäsenvaltioissa. Olisi niin paljon uskottavampaa, jos me omissa riveissämme, te omissa riveissänne olisitte tässä esimerkkinä!
Annan toisen esimerkin. Työohjelmassanne ilmoitettiin jo toistamiseen, että te lähetätte meille tiedonannon koskien petoksista tullietuuskohtelujärjestelmässä. Rouva komissaari, kun tämän lukee kerran, on se erittäin vakuuttavaa, mutta tämä on kolmannen tai neljännen kerran työohjelmassa! Siitä ilmoitettiin aina uudelleen. Me tiedämme, että järjestelmässä on suuria ongelmia, ja se on ala, joka kuuluu komission vastuualueeseen. Komissio on luvannut meille, että se esittää neuvostolle ja parlamentille tiedonannon, koska tämä on kiireellinen ongelma. Te otitte sen puheeksi kiireellisenä ongelmana jo vuosia sitten! Kollega Bösch valmistelee tätä koskevaa kuulemismenettelyä ja olisi mielellään käyttänyt myös ilmoitustanne työnsä pohjana. Kuulemismenettelyäkin on luullakseni siirretty jo vuodella.
Me odotamme myös teitä! Ensin odotimme kärsivällisesti kohteliaasti. Nyt odotamme enää kohteliaasti, sillä kärsivällisyytemme on lopussa!

Mulder
Arvoisa puhemies, haluan myös aloittaa puheenvuoroni kiittämällä herra Böschin mietinnöstä. Mielestäni petosten vastustaminen on asia, jolle emme koskaan voi tehdä tarpeeksi, mielestäni Euroopan parlamentilla on erityisen tärkeä tehtävä tässä asiassa. Yksikään kansallinen parlamentti ei voi kontrolloida Euroopan komissiota tai mitä tahansa Euroopan unionin elintä, jonka valvonnassa tai vastuulla petoksia voi tapahtua. Tässä kaikessa Petostentorjunnan koordinointiyksiköllä UCLAF: lla on mielestäni tärkeä tehtävä. Miten arvioimme UCLAF: n tehtävää? Puolueryhmäni on sitä mieltä, ettei meidän pidä perustaa uutta erillistä elintä Euroopan unioniin. Se ei ole tarpeen, mutta sen sijaan on hyvinkin tarpeen, että UCLAF saa itsenäisen aseman komissiossa itsessään. Itsenäisen aseman, jossa se on vastuussa ehkä vain komission puheenjohtajalle, joka myös itse komissiossa pystyy toimimaan täysin itsenäisesti suhteessa mihin tahansa komission pääosastoon. Tässä suhteessa demokraattinen valvonta on erittäin tärkeää, uskon, että siksi on tarpeellista keskustella silloin tällöin erityisesti UCLAF: n toimista.
Kun puhumme petosten torjunnasta ja toteamme vääryyksiä, on tärkeää, että käytössämme on myös pakotteita. Uskon, että valiokunta, tutkintavaliokunta, on tehnyt tässä suhteessa varteenotettavia huomautuksia, uskon, että valiokunta myös pitäytyy niissä - ainakin olen saanut sen käsityksen. On myös tärkeää, että valiokunta, tämäkin koskee tutkintavaliokuntaa, käyttää paljon enemmän oikeuksiaan niiden 10 prosentin puolesta, jotka maksetaan jäsenvaltioille tarkastuksen suorittamisesta, erityisesti EU: n ulkorajoilla. Jos sitä ei tehdä kunnolla, tuosta 10 prosentista voidaan esittää epäilyksiä. Sitä valiokunnan on mielestäni harkittava tosissaan hieman enemmän.

Holm
Arvoisa puhemies! Paljon on jo sanottu. Aion siksi keskittyä vain siihen, mikä koskee sisäistä lahjontaa. Useat tapaukset ovat osoittaneet, että muiden muassa Euroopan komissiossa esiintyy sekä lahjontaa että petoksia, mikä on tietenkin vakavaa. Tästä huolimatta näitä asioita ei oteta komission työohjelmaan, mitä on pidettävä suurena virheenä. Vai onko niin, että niitä halutaan peitellä?
Tämän johdosta olin ajatellut esittää muutamia muutosehdotuksia, mutta en valitettavasti ehtinyt ajoissa haluaisin siis suullisesti tehdä pienen yksinkertaisen muutosehdotuksen. Haluaisin lisätä muutaman sanan 11 kohtaan, nimittäin lisääntyneen avoimuuden kautta . Tämä 11 kohta kuuluisi siten: " uskoo, että EU: n toimielinten sisäisiin petoksiin lahjontaan voidaan kunnolla puuttua ainoastaan lisääntyneen avoimuuden riippumattoman eurooppalaisen oikeusviranomaisen kautta " jne. Uskon nimittäin, että juuri avoimuus voi vähentää epäasianmukaisuuksien riskiä. Se ei voi poistaa riskiä, mutta se on askel oikeaan suuntaan. Haluaisin mielelläni tietää, mikä on komissaari Gradinin mielipide tähän muutosehdotukseen.
Lopuksi haluaisin kiittää Wemheueria muutosehdotuksesta 1, jota me V-ryhmässä aiomme tukea. Luonnollisesti haluaisin myös kiittää Böschiä mietinnöstä.

Rack
Arvoisa puhemies, aikataulun suunnittelu oli todellakin hieman hankalaa. Ei vain talousarvion valvontavaliokunta kokoonnu vaan samanaikaisesti myös BSE-seurantavaliokunta. Poistuin juuri komission puheenjohtajan Santerin kanssa käymästäni keskustelusta voidakseni käyttää tämän tilaisuuden hyväkseni, joten se sopii siinä suhteessa hyvin. Kollega Bösch, jota meidän on kiittäminen erinomaisesta mietinnöstä, vaatii oikeutetusti parempaa komission parlamentin välistä yhteistyötä monilla aroilla alueilla, eritoten myös tässä kysymyksessä, joka suuresti kiinnostaa väestöämme, nimittäin kysymyksessä, mitä Euroopan rahoille todella tapahtuu ja käytetäänkö niitä ennen kaikkea oikein. Voimme monessa asiassa olla täysin samaa mieltä kollega Böschin kanssa, joka on ottanut komission kohdittain myös UCLAFin toiminnan erittäin kriittiseen tarkasteluun.
Otan nyt toisen kerran puheeksi BSE-seurantavaliokunnan: juuri siellä on käynyt selväksi, että oli paljolti UCLAFin - jonka toiminta hyvinkin voi olla on tehokasta - toiminnan ansiota, että meidän oli mahdollista paljastaa esimerkiksi naudanlihan vienti Yhdistyneestä kuningaskunnasta niin sanotun Irish Connectionin kautta yhteisön alueelle. Sen vuoksi olen sitä mieltä, että on oltava meidän kaikkien edun mukaista, että kuljemme eteenpäin tällä yhteisyyden, mutta myös olemassa olevien keinojen vahvistamisen tiellä.
Kaikkien niiden seikkojen ohella, jotka jo otettiin puheeksi, katson, että meidän on ajan mittaan ehdottomasti käsiteltävä rikosoikeuden alalla rikosten tunnusmerkistöjä, jotka koskevat petoksia yhteisön rahoilla. Juuri sen kuvan vuoksi, mikä meillä on yhteisöstä, emme halua, että se aina kaikkialla sekaantuu alun perin valtiollisiin alueisiin. Mutta siellä, missä se on välttämätöntä, siellä, missä siitä ei korrektin talouden nimissä voida tinkiä, emme halua siitä luopua.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, mitä tänään on sanottu valiokuntien kokousten täysistuntojen pitämiseen liittyvistä ongelmista, koska olin aivan äsken juuri talousarvion valvontavaliokunnassa, jonka on määrä käsitellä tätä asiaa.
Haluaisin käyttää tilaisuutta - kun meillä nyt on tulkkeja, hyviä tulkkeja - selvittääkseni sen, pääsemmekö herra Bösch minä vihdoin yksimielisyyteen esittämieni kahden tarkistuksen sisällöstä.
Yhtäältä, herra Bösch, esittämässäni ensimmäisessä tarkistuksessa tämän parlamentin talousarvion valvontavaliokunnalle annettaisiin tehtäväksi laatia mietintö UCLAFin riippumattomuudesta, roolista asemasta toisaalta mietintö syytteeseen asettamisista yhteisön rahoituksen suojelemiseksi. Tässä ei tunnu olevan ongelmaa; tarkistuksen sijainti oli ongelma, mutta käsittääkseni se on sijoitettava 12 13 kohtien väliin.
Toisen tarkistuksen osalta olen lisännyt kolmanteen kohtaan, kolmannelle riville, sen, että Euroopan komissiolta pyytämämme mietintö olisi yhdenmukainen Euroopan parlamentin laatimien suuntaviivojen kanssa eli talousarvion valvontavaliokunnassa aiemmin laaditun mietinnön kanssa.
13 kohdan viimeiselle riville olen lisännyt " yhteisön toimielinten" . Eli: " harkitsemalla uudestaan vastuuketjua väitetyissä yhteisön toimielinten sisäisissä lahjonta- petostapauksissa" . En siis puhu enää pelkästään petoksista, joita on tehty jäsenvaltioissa tai petoksista, joita voi esiintyä komissiossa. Ei. Puhun kaikenlaisista petoksista, joita voi esiintyä unionin toimielimissä. Miksi? Siksi, että saamme usein todeta, että jonkin toimielimen menettelyn takia emme ole saaneet tietää petoksesta. Sen pitäisi mielestäni näkyä siksi tässä.
Koska puheaikaani on jäljellä vielä 15 sekuntia, arvoisa puhemies, haluaisin korostaa sitä, miten tärkeän työn talousarvion valvontavaliokunta on tehnyt että parlamentin äänestäessä myöhemmin asiasta on otettu suuria edistysaskeleita. Ainoa ongelmamme - lopetan aivan pian - on se, että Euroopassa edelleen näkyvä rikosoikeudellisen alueen hajanaisuus estää pääsemästä perille asti. Niin kauan kuin jäsenvaltiot eivät huomaa, että rikollisuus on kansainvälistä että siksi täytyy saada aikaan yhtenäinen rikosoikeudellinen alue, niin kauan kuin tätä ei saavuteta, me emme edisty.

Gradin
Arvoisa puhemies! Veronmaksajien rahoja on hallinnoitava tehokkaasti sellaisella tavalla, joka suojelee heitä väärinkäytöksiltä petoksilta. Se on ollut koko ajan tämän komission vankkumaton kanta. Parlamentin ehdotuksesta olemme päättäneet esittää vuosikertomuksen uuden työohjelman samassa yhteydessä tällä kertaa. Uskon, että on hyvä voida arvioida jo toteutettuja toimenpiteitä samanaikaisesti kun teemme suunnitelmia jatkoa varten. Saanen myös todeta, arvoisa puhemies, että olen tehnyt parhaani luodakseni hyvät suhteet valiokuntaan. Olen aina ollut läsnä kyselytunneilla valiokunnan kokouksissa. Olen myös toimittanut tämän parlamentin jäsenille runsaasti informaatioaineistoa.
Böschin mietinnön tarkoitus on hyvä. Mietinnössä viitataan viime vuosien edistykseen komission työssä väärinkäytösten petosten paljastamiseksi selvittämiseksi. Samanaikaisesti siinä arvostellaan sitä, että ne voimavarat, jotka meillä on nyt käytössä tätä työtä varten, ovat liian rajoitettuja. Mietinnössä keskitytään sen jälkeen erilaisiin parannusehdotuksiin. Se on hyvä työskentelytapa. Itse olen puolestani valmis kuulemaan uusia, rakentavia ehdotuksia.
Sanoisin ensiksi muutaman sanan itse analyysista. On tosin totta, että paljastuneiden väärinkäytös- petostapausten määrä oli pienempi vuonna 1996 kuin aikaisempina vuosina. Kuitenkin on todettava, että määrä on edelleen liian suuri hyväksyttäväksi. Tämä koskee sekä meno- että tulopuolta. Menopuolella voi rakennerahastojen rahoilla tehtyjen petosten lisääntyminen osittain selittyä parannetulla raportointijärjestelmällä. Mitä tulee maatalouteen, toivomme että väärinkäytökset vähenevät samaa tahtia kun maataloustuki siirtyy hintatuesta suoraan toimeentulotukeen maanviljelijöille.
Tämän vuoden kertomukset vahvistavat, että järjestäytynyt rikollisuus on suurimmaksi osaksi EU: n rahoilla tehtyjen petoksien takana. Tämä osoittaa selvästi, että meidän on saatava mahdollisuus taistella väärinkäytöksiä petoksia vastaan järjestelmällisemmin yhtenäistetymmin, sekä jäsenmaissa että komissiossa. Tämä vie minut kysymykseen yhteistyöstä jäsenmaiden kanssa.
Komissio ei voi tehokkaasti yksin taistella väärinkäytöksiä petoksia vastaan. Sitä emme voi koskaan tehdä. Jäsenvaltiot vastaavat kokonaan itse EU: n talousarvion tulopuolesta. Ne vastaavat myös 80 prosentista menoista. Minä olen sen vuoksi erittäin huolissani siitä, ettei yksikään jäsenvaltio ole vielä ratifioinut yhteisön taloudellisia etuja koskevaa yleissopimusta. Sama koskee kahta lisäpöytäkirjaa oikeudellisesta yhteistyöstä lahjonnasta. Minä otan mielelläni vastaan sen tuen, jonka parlamentti voi meille antaa, jotta saisimme nämä tärkeät keinot käyttöön.
Komissio on tänä vuonna aloittanut useita hankkeita väärinkäytöksiä vastaan. Yksi näistä koskee kaupan etuuskohtelujärjestelmän terävöittämistä. Me olemme myös ehdottaneet erityistä informaatiojärjestelmää, jotta voitaisiin antaa aikaisemmin varoitusmerkkejä, kun tietyt markkinoiden toimijat vaativat lisähuomiota. Lisäksi UCLAF on laajentanut tiedonsaantiyhteyksiään olennaisesti vastaavien jäsenmaiden elinten kanssa. SEM2000-ohjelman puitteissa olemme parantaneet yhteistyötä yhteisten rahoitusasioiden hoidossa valvonnassa. Mitä tulee UCLAFiin, voin lisätä, että yksikkö on rakentanut tehokkaamman joustavammin toimivan yhteysverkoston jäsenvaltioiden erikoistutkintaelinten kanssa. Mutta, jotta se olisi tehokas, on käytännön yhteistyötä täydennettävä oikeudellisilla puitteilla. Sellaisia tarvitaan, jotta mahdollistettaisiin todisteiden esittäminen tuomioistuimen edessä jotta epäiltyjä väärinkäytösten petosten tekijöitä voitaisiin syyttää kuulustella. Osa näistä ajatuksista on parlamentin teettämässä corpus juris -tutkimuksessa. Minä olen mielelläni samaa mieltä siitä, että näitä kysymyksiä täytyy vielä miettiä, sekä tekniseltä että perustuslain kannalta, sekä tietenkin Amsterdamin sopimuksen kannalta. Mutta tässä sopimuksessa ei valitettavasti tunnusteta näitä tarpeita.
Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni mainitakseni muutamia asioita UCLAFin roolista tehtävistä. Ensiksi muutama seikka koskien sitä, että UCLAFilla on riippumaton asema: on aivan välttämätöntä, että komissiolla on tämäntyyppistä tutkivaa kapasiteettia, jota UCLAF edustaa, jotta se voisi tutkia väärinkäytöksiä muita rahoitukseen liittyviä epäselvyyksiä. Me joutuisimme kohtaamaan vaikeita oikeudellisia perustuslakiin liittyviä ongelmia, jos olisimme riippuvaisia ulkopuolisista elimistä väitettyjen komission sisällä tapahtuneiden väärinkäytösten selvittämisessä. Minä olen täysin samaa mieltä siinä, että UCLAFin on voitava työskennellä riippumattomasti. Sama koskee sen työtä tutkimusten seurannassa. UCLAFin riippumattomuuden vahvistamiseksi komissio harkitsee sen muuttamista työryhmäksi . Tiedotan asiasta parlamentille heti, kun komissio on tehnyt tästä asiasta päätöksen.
Parlamentissa on keskusteltu siitä, pitäisikö UCLAFille antaa vastuu myös niistä väärinkäytöstutkinnoista, jotka koskevat muita EU: n toimielimiä. Näin on jo tapahtunut UCLAFia on pyydetty avustamaan eräissä yksittäisissä tutkimuksissa. Tässä yhteydessä haluaisin samalla korostaa kaikkien toimielinten riippumattomuutta niiden itsenäistä vastuuta omista raha-asioistaan. Tämän mukana tulee kuitenkin vastuu myös siitä, että väärinkäytöksiä lahjontaa vastaan taistellaan itse.
Kun on kyseessä väitetyt epäselvyydet komission sisällä olemme velvollisia noudattamaan henkilöstöhallinnollisia säännöksiä erityistä koskemattomuuspöytäkirjaa. Meidän täytyy myös kunnioittaa jokaisen työntekijän perusoikeutta puolustautua tällaisia epäilyksiä vastaan. Meillä ei missään tapauksessa ole tarkoituksena peitellä mitään, mitä komissiossa on tapahtunut. On itsestään selvää, että kaikkien komission kurinpitoasioita koskevien päätösten täytyy pitää oikeudellisessa tutkimuksessa tuomioistuimessa Luxemburgissa. Komissio pitää tietenkin näitä kysymyksiä sekä jokaisen yksittäisen tapauksen asianmukaisen tarkan seurannan tarvetta erittäin tärkeinä.
Uudet paikan päällä tapahtuvaa valvontaa (on the spot control) koskevat säännökset antavat UCLAFille mahdollisuuden aloittaa selvitykset omasta aloitteestaan. Se on selvä askel eteenpäin, mutta meitä vastaan tulee edelleen monia vaikeuksia oikeudellisessa yhteistyössä, muun muassa todisteiden keräämisessä lainkäytössä. Minä toivon, että neuvostossa tartutaan näihin ongelmiin.
Haluaisin myös sanoa muutaman sanan siitä, kuinka komissiossa väärinkäytösten vastainen työ on organisoitu. On tärkeää ottaa opikseen annetusta kritiikistä. Me olemme siksi komissiossa noudattaneet parlamentin ehdotusta perustaa erillinen yksikkö käsittelemään väärinkäytöksiä Phare-, Tacis- Meda-ohjelmissa muissa tukiprojekteissa. Se on erittäin tärkeätä ennen unionin laajentumista. Uusien keski- itä-eurooppalaisten jäsenmaiden liittymisvalmisteluihin sisältyy se, että täytyy antaa oleellisesti enemmän tukea. Tähän tarkoitukseen on jo osoitettu lisähenkilökuntaa, mutta meidän täytyy olla myös täysin selvillä niistä suurista ongelmista, jotka kohtaamme vastaanottajamaissa tällä alueella.
Komissio on suhtautunut myönteisesti ajatukseen oikeudellisesta yhteistyöstä, legal interfacesta . Sama koskee kysymystä erityisestä tulliasioita koskevien väärinkäytösten tutkimusyksiköstä. Passituksia koskevan valiokuntamietinnön pohjalta komissio otti nämä uudet suositukset työohjelmaansa. Olen myös sitä mieltä, että UCLAFille olisi annettava rooli myös näissä asioissa. On tärkeätä että syyttäjät tuomarit saavat kaiken sen tuen, jota tarvitaan tehokkaassa oikeudellisessa yhteistyössä Euroopassa. Koska yhteistä eurooppalaista tulliliittoa ei ole, on tehokkaan tiedonvaihdon tarve suuri kansallisten tullielinten välillä. Siitä me olemme kollegani komissaari Montin kanssa samaa mieltä. Muuten emme pärjää taistelussa väärinkäytöksiä petoksia vastaan Euroopassa. Tähän tarvitaan tosin lisää voimavaroja. Niitä voidaan saada joko olemassa olevien voimavarojen uusjaolla tai siten, että budjetista vastaavat toimielimet myöntävät varat uusiin virkoihin. Puheenjohtaja Santer on ollut hyvin selkeä tässä asiassa. Parlamentin kyselytunnilla 15 huhtikuuta viime vuonna hän selvitti, että UCLAFin työtä ei voida lisätä pelkästään jakamalla resurssit uudelleen, vaan tarvitaan myös päätös uusista voimavaroista.
Komissio pitää Amsterdamissa saavutettuja edistysaskelia myönteisinä, mitä tulee väärinkäytösten petosten torjunnan oikeudelliseen perustaan. Uudessa tarkistetussa 209 artiklan a-kohdassa, uuden sopimuksen 280 artiklassa, mahdollistetaan tehokas tasa-arvoinen taistelu väärinkäytöksiä vastaan kaikissa jäsenmaissa. Tästä päätetään määräenemmistöllä neuvostossa parlamentti tulee olemaan koko ajan mukana. Tämä on mielestäni selvä parannus. Heti kun uusi sopimus on ratifioitu, voi komissio alkaa käyttää aloiteoikeuttaan myös tällä alueella.

Puhemies
Myös minä olen pahoillani, koska talousarvion valvontavaliokunnan samanaikaisen kokouksen vuoksi kaikki ne kollegat, jotka olisivat voineet osallistua tähän vakavaan keskusteluun, eivät voi olla läsnä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin klo 19.15 se jatkui klo 21.00.)

Kyselytunti (Komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B4-0524/97). Käsittelemme komissiolle esitettyjä kysymyksiä.

Van Miert
Arvoisan jäsenen kysymyksessään mainitsemaa ehdotusta ei ole olemassa. Tällä hetkellä harkitsemme kuitenkin - ja haluan korostaa, harkitsemme - joihinkin maksujärjestelmiin sisällytetyn niin sanotun syrjimättömyyssäännön poistamista. Tässä säännössä kauppiaita kielletään asettamasta kuluttajalle lisämaksua kauppojen tarjoaman maksujärjestelmän käytöstä. Tämä tarkoittaa tuotteen tai palvelun hinnan lisäksi perittävää lisämaksua.
Harkittavana olevassa kysymyksessä tarkastellaan, onko syrjimättömyyssääntö EU: n kilpailusääntöjen mukainen.
Jos komissio päättää poistaa tiettyyn kansalliseen maksujärjestelmään liittyvän syrjimättömyyssäännön, tätä tietenkin sovelletaan kaikkiin jäsenvaltioihin, joissa kyseinen järjestelmä on käytössä.
Ruotsin osalta voin sanoa, että Ruotsi poisti syrjimättömyyssäännön vuonna 1995. Myös muutamat muut jäsenvaltiot ovat poistaneet kyseisen säännön.

Wibe
Haluaisin ainoastaan esittää erittäin lyhyen jatkokysymyksen. Olen iloinen siitä, että olemme vasta " harkinta-asteella" , koska tämä kysymys on erittäin tärkeä kuluttajille Euroopassa. Uskon, että he pahastuisivat, jos ehdotus menisi läpi, ainakin sellaisena, kuin se on esiintynyt ruotsalaisessa lehdistössä.
Kysymykseni kuuluu: Kuinka pitkälle ollaan tultu tässä harkinnassa? Voimmeko odottaa ehdotusta komissiolta johonkin aikaan ensi vuonna vai meneekö se vielä pitemmälle? Tämä oli minun yksinkertainen kysymykseni.

Van Miert
Sanon vielä kerran, että emme aio esittää tällaista ehdotusta käsitteen perinteisessä merkityksessä. Komissio voi lopulta menettelyn loppupuolella päättää poistaa syrjimättömyyssäännön kilpailusääntöjen perusteella. Asiaa harkitaan parhaillaan.
Me keskustelemme tästä kansallisten kilpailuviranomaisten kanssa, ja käytämme hyväksi joidenkin jäsenvaltioiden kokemuksia. Kuten sanoin aiemmin, syrjimättömyyssääntö on jo poistettu Ruotsissa ja aikaisemmin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, ja kuluttajajärjestöt ovat ilmeisesti erittäin tyytyväisiä tähän. Se on poistettu myös Alankomaissa ja kahdessa muussa jäsenvaltiossa. Aiemmin mainitut kilpailuviranomaiset - Suomessa ja Irlannissa - harkitsevat myös syrjimättömyyssäännön poistamista.
Joissakin jäsenvaltiossa tilanne ovat hieman monimutkaisempi, ja loput jäsenvaltiot ovat säilyttäneet säännön. Tilanne näyttää aika monimutkaiselta, jos sitä tarkastellaan eri jäsenvaltioissa. Meidän mielestämme asiasta on keskusteltava, ja komission on tehtävä asiasta päätös menettelyn loppupuolella. Kun komissio tekee lopulta päätöksen, sitä ei tehdä ehdotuksen pohjalta, vaan siten kuin kilpailuviranomaiset ja me normaalisti sen teemme.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 31 jätetään käsittelemättä.
Kysymys nro 32 Julio Añoveros Trias de Bes (H-0709/97):
Aihe: Juomien kauppa jäsenvaltioiden sisällä
Salliiko yhteisön lainsäädäntö sen, että tietyt yritykset ostavat virvoitusjuomia toisesta unionin jäsenvaltiosta ja myyvät ne omassa valtiossaan alkuperäisin tuotemerkinnöin? Mikä on kyseisen merkin virallisen jakelijan asema? Voivatko vieraskieliset tuotemerkinnät aiheuttaa vaaraa kuluttajien terveydelle siinä valtiossa, jossa juomat myydään, vaikka juomilla olisi tunnustettu asema kansainvälisillä markkinoilla?

Van Miert
Elintarvikkeiden merkintöjä, mukaan luettuna virvoitusjuomat, on säännöstelty yhteisön direktiivillä 79/112.
Tämän direktiivin 14 artiklassa täsmennetään, että merkintöjen sisältämät pakolliset tiedot on ilmoitettava kielellä, jota ostaja helposti ymmärtää. Näin varmistetaan, että kuluttaja saa ostamastaan tuotteestaan kaiken tarpeellisen tiedon, jolloin terveysriskit vältetään.
Tätä säädöstä on tulkittu komission vuonna 1993 antaman ilmoituksen yhteydessä. Tässä ilmoituksessa täsmennetään, että elintarvikkeita kaupan pitävän jäsenvaltion elintarvikkeiden merkinnöissä käyttämä virallinen kieli on periaatteessa kieli, jolla varmistetaan kuluttajan tiedonsaanti.
Näiden säädösten oikeaan soveltamiseen liittyvä valvonta kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltuuksien piiriin. Jäsenvaltioiden valvontaviranomaiset tutkivat tapauskohtaisesti, onko heidän alueellaan myytävien elintarvikkeiden merkintöjen kieli ostajien helposti ymmärrettävissä. On myös täsmennettävä, että yhteisön sääntelyn perusteella merkintöjen tiedot voidaan ilmoittaa myös useammalla kielellä.
Lopuksi alkuperämerkinnät niissä juomissa, jotka on hankittu yhdestä jäsenvaltioista toisessa jäsenvaltiossa myyntiä varten, voidaan säilyttää ainoastaan silloin, kun niiden sisältämät tiedot on ilmoitettu kielellä, jota elintarvikkeita kaupan pitävän jäsenvaltion kuluttajat helposti ymmärtävät.

Añoveros Trias de Bes
Arvoisa puhemies, en halua esittää enempää kysymyksiä, koska olen täysin tyytyväinen komission jäsenen vastaukseen.

Puhemies
Kysymys nro 33 Hadar Cars (H-0734/97):
Aihe: Vaara huumeiden leviämisestä Sveitsistä EU: hun
Sveitsiläiset päättivät 28. syyskuuta 1997 järjestetyssä kansanäänestyksessä jatkaa ja laajentaa heroiinin jakelua huumeiden väärinkäyttäjille. Tämä huumeiden laillistaminen voi aiheuttaa ongelmia muille EU-maille, mikäli Schengenin sopimus ulotetaan koskemaan myös Sveitsiä.
Vaara siitä, että huumeita leviää Sveitsistä muualle Eurooppaan, näyttää tämän johdosta suurentuneen. Riski on erityisen suuri, jos Sveitsi liittyy Schengenin sopimukseen.
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä, jotta huumeita ei leviäisi Sveitsistä EU: hun?

Gradin
Sveitsissä on tehty päätös jatkaa lääketieteellisesti valvottua heroiinin jakelua rajoitetulle määrälle huumeiden käyttäjiä. Projektin tarkoituksena on vähentää niitä haittavaikutuksia, joita huumeiden käytöllä on sveitsiläisessä yhteiskunnassa. Projekti kohdistuu erityisesti niihin, jotka ovat kroonisesti riippuvaisia huumeista sekä huonossa fyysisessä ja henkisessä kunnossa ja jotka ovat epäonnistuneet muissa hoitoohjelmissa. Sveitsin hallitus on määrännyt, että ohjelmaan osallistuvat huumeiden käyttäjät saavat huumeita ainoastaan tiukan valvonnan alaisina. Huumeidenkäyttäjä ei missään olosuhteissa saa poistua tiloista huumeiden kanssa. Projekti on sitäpaitsi osa tieteellistä tutkimustyötä.
Tämä projekti on kehitetty Sveitsin erityistilannetta varten. Me Euroopan komissiossa emme voi arvioida, ovatko tulokset olennaisia muiden maiden kannalta. Toivon, että tällaiset projektit eivät saisi aikaan sitä, että laittomille Euroopan markkinoille salakuljetettaisiin enemmän huumeita. Edellytyshän on tietenkin se, että kontrolli ja valvonta tapahtuvat asianmukaisella tavalla.
Komissio ja EU: n jäsenmaat ovat vahvasti mukana huumeiden käytön ja salakuljetuksen vastaisessa työssä. Siinä on kyseessä sosiaalisen vastuun ottaminen EU: n kansalaisista ja kaikkien asianmukaisten keinojen käyttämisestä salakuljetuksen vastaisessa toiminnassa. Jotta saisimme tehokkaat keinot salakuljetusta vastaan, tarvitsemme täysin voimin toimivaa Europolia. Haluaisin siksi kehottaa kaikkia ystäviä tässä parlamentissa tekemään työtä sen eteen, että Europolia koskeva sopimus ratifioitaisiin niin pian kuin mahdollista ja muistuttamaan kukin oman maansa ministereitä siitä, että Europol-sopimus on luvattu ratifioida vuoden 1997 aikana.
Schengenin sopimuksen mukaan ainoastaan EU: n jäsenmaat voivat olla jäseniä. Norjaa ja Islantia koskevat poikkeustapaukset johtuvat erityisjärjestelyistä, joissa otetaan huomioon henkilöiden vapaa liikkuvuus Pohjoismaissa.

Cars
Haluaisin ensiksi kiittää komissaari Gradinia vastauksesta ja sanoa, että mitä tulee Europolsopimuksen ratifiointiin, minulla ei ole mitään vaikeuksia toimia sen puolesta, että kaikki maat tekisivät sen päätöksen, siis ne maat joihin minä voin vaikuttaa.
Haluaisin myös sanoa, että komissaarin antama vastaus on eri vastaus kuin se, joka on tullut esiin lehdistössä, koskien Sveitsin kansanäänestyksen tulosta ja sen merkitystä. Olen vakuuttunut siitä, että hänen vastauksensa perustuu oikeille tiedoille. Siinä tapauksessa vaara, että tätä kautta Euroopan unioniin saapuisi huumausaineita, ei vaikuta erityisen uhkaavalta. Mutta on tärkeätä ja arvokasta, jos komissio huomaa, mistä sellaiset riskit voivat ilmestyä niin, että jo varhaisessa vaiheessa ryhdytään toimenpiteisiin, jos on aihetta uskoa, että huumeet voivat helpommin kulkeutua Euroopan unionin alueelle seurauksena sen tyyppisistä seikoista, jotka olivat ajankohtaisia kansanäänestyksessä.
Minulla oli itse asiassa sekunti puheajastani jäljellä, kun puhemies löi nuijalla pöytään. Olisin kiitollinen, jos puhemies ei käyttäisi nuijaansa ennen kuin puheaikani on loppunut.

Gradin
Syy siihen, että olen innokas ratifioimaan Europolin, on se, että kun se päivä tulee, on mahdollisuus rajat ylittävään poliisiyhteistyöhön. Näen silloin mahdollisuuden poliisiyhteistyöhön myös Sveitsin viranomaisten kanssa huumekauppaa koskien. Uskon, että se olisi sen arvoista.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, rouva Gradin! Ensinnäkin sydämelliset kiitokset, että niin puolustitte Europolia. Asiani on seuraava: Sveitsi ei ole vain huumeiden takia vaaraksi meille, vaan myös toisella alueella. Erityisesti Saksassa harjoitetaan villiä kauhupropagandaa euroa vastaan, ja monet köyhät ihmiset, esimerkiksi eläkeläiset, saavat Sveitsistä kirjeitä, joissa heitä kehotetaan sijoittamaan rahansa Sveitsiin välttyäkseen euron vaaralta. Samalla heille tarjotaan investointirahastoja, jotka lupaavat 30 %: n tuoton, mitä taloudessa ei ole olemassakaan! Tämä on alkua Sveitsissä rakennettaville pyramideille, aivan kuten pyramideja aikoinaan oli eri vapautuneissa maissa. Rouva Gnadin, pyydän, että täällä vakavissaan ryhdytään toimiin ihmisten varoittamiseksi!

Puhemies
Kysymys nro 34 Anita Pollack (H-0736/97):
Aihe: Indonesian metsäpalot
Onko komissio ryhtynyt arvioimaan Kaakkois-Aasian kuivuuden ja metsäpalojen keskipitkän ja pitkän tähtäimen globaaleja ympäristövaikutuksia, ja jos on, mitä toimia on ehdotettu?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio ja jäsenvaltioiden edustajat Jakartassa ovat perustaneet Euroopan unionin yhteisen asiantuntijakomitean.
Tämä komitea koostuu metsäpaloihin erikoistuneista henkilöistä, jotka työskentelevät Indonesiassa komission ja jäsenvaltioiden eri ohjelmista. Tämän asiantuntijaryhmän tehtävänä on tarjota tarvittaessa tietoa ja neuvoja paikalliselle hallinnolle, seurata ja arvioida tilannetta päivittäin, arvioida mahdollisia avuntarpeita, kuten esimerkiksi palontorjuntakaluston tarvetta, sekä parantaa paikallisen hallinnon toimenpiteiden tuloksellisuutta. Tässä vaiheessa komissio arvioi alueellisella ja maailmanlaajuisella tasolla katastrofaalisten metsäpalojen keskipitkän ja pitkän tähtäimen vaikutuksia, joita lisäksi pahentaa El Nino -ilmiö. Tämä on osa Euroopan unionin asiantuntijaryhmän tehtävistä. Epäilemättä myös Yhdistyneiden kansakuntien asianomainen ryhmä, joka saapui Jakartaan vähän aikaa sitten, tulee toimimaan samoissa tehtävissä, katastrofien arvioinnissa ja koordinoinnissa.
Komissio on valmis antamaan hallitukselle ja paikalliselle väestölle mitä tahansa siltä pyydettyä apua, tietenkin toimivaltansa rajoissa.

Pollack
Voinko kysyä komissiolta vastauksena tähän sydämelliseen vastaukseen, aikooko valiokunta tarkastella Euroopan ja paikallisen ilmaston vaikutuksia? Tämä on ehkä yksi parhaimmista esimerkeistä siitä, miten ilmastonmuutosta koskeva ongelma pahenee ja palot ovat itse asiassa seurausta ilmastonmuutosta koskevasta ongelmasta. Tämän vuoksi tämä on ainutkertainen mahdollisuus yrittää selvittää, mitä oikeastaan tapahtuu. Ovatko komissio ja sen asiantuntijakomitea tietoisia näiden palojen, jotka vastaavat purkautuvaa tulivuorta, todennäköisesti aiheuttamista ongelmista Euroopan ilmastolle lähivuosina?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, tahtoisin vakuuttaa rouva Pollackille, että todellakin, kuten vastauksessani mainitsin, Euroopan komissio suuntaa ponnistuksensa ja tutkimuksensa tarkkoihin selvityksiin siitä, millaiset seuraukset tällä ilmiöllä ja Indonesian seudun metsäpaloilla on maailmanlaajuisesti kaikille maille ja luonnollisesti myös Euroopan unionille. On varmasti aivan selvää, että me olemme rouva Pollackin tavoin huolestuneita, tähän asiaan todellakin mahdollisesti liittyy tämänkaltaisia seurauksia. Joka tapauksessa tahdon kuitenkin vielä kerran vakuuttaa teille, että asiantuntijat suuntaavat ponnistuksensa myös tähän suuntaan, tarkkoihin selvityksiin tulevista vaikutuksista Euroopalle.

Puhemies
Kysymys nro 35 Caroline Jackson (H-0717/97):
Aihe: Osuuskunnille, keskinäisille yhtiöille, yhdistyksille ja säätiöille annettavan rahoituksen peruuttaminen
Euroopan komissio ilmoitti hakijoille elokuussa vuonna 1997 peruuttaneensa osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden alan toimien tukemista koskevan ehdotuspyynnön (96/C 246/15). Päätös annettiin tiedoksi European Foundation for Osteoporosis -säätiölle 18. elokuuta 1997 päivätyllä kirjeellä, vaikka säätiö oli jättänyt hakemuksen komissiolle (PO XXIII: lle) joulukuussa 1996, eikä säätiö ollut ennalta saanut minkäänlaista ilmoitusta peruuntumisen mahdollisuudesta, kun se oli ollut yhteydessä komissioon maaliskuussa ja kesäkuussa 1997.
Voiko komissio ilmoittaa, miksi osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistysten ja säätiöiden alan toimet on peruutettu, ja mitä varoille on tapahtunut?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, ymmärrän hyvin niiden pettymyksen, jotka olivat vastuussa erilaisista rahoitusta vaille jääneistä suunnitelmista huolimatta työstä, jota he olivat tehneet esityksensä valmistelemiseksi.
Kummankin parlamentin jäsenen mainitsema ehdotuspyyntö julkaistiin 24. elokuuta 1996, ja se sidottiin komission esitykseen neuvoston päätökseksi monivuotisesta toimintaohjelmasta - muistutan teille, että se koski aikaa vuodesta 1994 vuoteen 1996 - osuuskunnista, keskinäisistä yhtiöistä, yhdistyksistä ja säätiöistä, siis koko siitä alueesta, jota nimitämme sosiaalitaloudeksi.
Valitettavasti neuvosto ei hyväksynyt tätä esitystä vuoden 1996 loppuun mennessä. Tällä välin kuitenkin, kuten tiedätte, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen presidentin ennenaikaisia toimia koskeneessa päätöksessä 24.9.1996 asetettiin kyseenalaiseksi niiden komission menojen laillisuus, jotka eivät perustu ministerineuvoston omaksumiin päätöksiin.
Tämän seurauksena komission piti löytää vaihtoehtoinen ratkaisu ehdotuspyynnön puitteissa lähetettyjen suunnitelmien rahoitukseen. Tässä tarkoituksessa komissio veti ensin takaisin monivuotisen toimintaohjelman 1994-1996, jossa pyyntö jättää esityksiä oli mainittu, ja myöhemmin peruutti itse ehdotuspyynnön. Samanaikaisesti komissio teki päätöksen vuodeksi 1997 rahoituksesta kahdelletoista suunnitelmalle, jotka se valitsi ehdotuspyynnön puitteissa jätetyistä ehdotuksista. Kaikki tämä tapahtui 29.7.1997.
Elokuussa 1997 komission osastot lähettivät kirjeen kaikille asianosaisille, joiden hakemukset oli hylätty, selittääkseen tilanteen. Sekä eri kirjallista vastineista että teidän kysymyksistänne ymmärrän, ettei hylkäämisen syitä ollut selvitetty riittävän hyvin.
Nyt, vastauksena rouva Jacksonille haluaisin sanoa, että komission peruutusta koskeva päätös tehtiin vasta 29.7.1997. Tämän seurauksena ei ollut mahdollista antaa osteoporoosisäätiölle, joka oli hakenut rahoitusta jättämälleen suunnitelmalle, mitään selvää vastausta maalis- tai kesäkuussa 1997, siis silloin kun säätiön vastuuhenkilöt olivat yhteydessä komission osastoihin. Arvoisa puhemies, siitä huolimatta, että herra Killilea ei ole läsnä, jos sallitte, niin tahtoisin sanoa, että syyt jonkin suunnitelman valitsematta jättämiseen ovat aina samat: joko se ei täyttänyt ehdotuspyynnön kriteereitä tai suunnitelma ei ollut laadullisesti tai kustannuksiltaan parhaasta päästä. Esimerkkinä mainitsen, että rouva Jacksonin mainitseman osteoporoosisäätiön hakemuksen ei katsottu liittyvän sosiaalitalouteen, vaan sillä on enemmän tekemistä julkiseen terveydenhoitoon liittyvien kysymysten kanssa. Siispä kuten selitin, ehdotuspyynnön peruuttaminen ja yhden suunnitelman hylkääminen eivät liity mitenkään toisiinsa, ja mielestäni ei ole oikein nostaa esiin mitään kysymyksiä korvauksista.
Uskon ja olen varma, että olette samaa mieltä kanssani siitä, että komission ei pidä kattaa kaikkien turhaan rahoitusta hakeneiden yritysten ja järjestöjen asiakirjojen valmistelukuluja. Voi sitä kurjuutta, jos näin tapahtuisi kaikille esityksille ja anomuksille, joita eri aloilla Euroopan komissiolle jätetään.
Mitä tulee yleisempään kysymykseen komission tavasta käyttää talousarviossa sosiaalitalouteen varattuja varoja, tahtoisin sanoa, että komissiolla on aikomus jättää neuvostolle uusi esitys monivuotisesta toimintaohjelmasta vuosille 1998-2000. Näissä puitteissa komissio päätti rahoittaa, lukuun ottamatta kahtatoista ehdotuspyynnön pohjalta valittua suunnitelmaa, vuoden 1997 talousarviosta ja erityisesti kohdassa B5-321 varatuista rahoista, kappaleessa joka viittaa erityisesti sosiaalitalouteen, joitakin uusia valmistelevia toimia. Näiden toimien päätavoite on juuri sosiaalitalouden tukeminen, osuuskuntien, keskinäisten yhtiöiden, yhdistyksien ja säätiöiden yrityksellisen tuloksellisuuden parantaminen, jotta ne voisivat keskinäisesti hoitaa tämän ajan ongelmia, joita aiheuttaa erityisesti työttömyyden kasvaminen.

Jackson
Tämä on aika sekava vastaus. Haluaisin tietää, voinko pyytää komissaaria vahvistamaan, että vuoden 1996 lopussa ministerineuvosto ei ollut hyväksynyt kyseistä ohjelmaa mutta komissio päätti siitä huolimatta rahoittaa kaksitoista ohjelman hanketta, vaikka ohjelmaa ei ollut hyväksytty.
Hänen vastauksensa oli epäselvä tämän osalta. Jos neuvosto ei ollut hyväksynyt päätöstä vuoden 1996 loppuun mennessä, miksi hänen osastonsa kirjoitti yhä European Foundation of Osteoporosis -säätiölle ja sanoi sille maaliskuussa 1997 XXIII pääosaston välityksellä, että komissio ottaisi heihin yhteyttä kesäkuussa 1997? Jos ohjelma oli peruttu, miksi otitte edelleen vastaan hakemuksia? Miksi sanotte, että ette myönnä taloudellisia korvauksia järjestölle, jota rohkaistiin jättämään hakemus, vaikka ohjelma oli peruttu? Minkälaisia toiveita voitte antaa tällaiselle järjestölle tulevaisuudessa, jos itse järjestön hallitus sanoo todennäköisesti, että " miksi meidän pitäisi lähettää hakemus, jos ohjelmaa hoidetaan näin huonosti" ?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, tahtoisin vastata arvoisalle parlamentaarikolle, että Euroopan komissio todellakin toivoi, että ministerineuvosto olisi vuoden 1996 loppuun mennessä hyväksynyt monivuotisen ohjelman sosiaalitaloudesta. Heti tämän jälkeisinä kuukausina toivoimme edelleen, että voisi olla mahdollista vuoden 1997 ensimmäisinä kuukausina saada neuvostolta hyväksyntä vaikkakin myöhästynyt voidaksemme hyödyntää sosiaalitalouteen varattuja varoja neuvoston hyväksymän lainsäädännön puitteissa. Tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista. Tästä syystä virastoni, joka on vastuussa mainitsemastanne järjestöstä, osteoporoosisäätiöstä, kertoi teille, että sen oli määrä seuraavien kuukausien aikana ilmoittaa, miten asia on tarkkaan ottaen kehittynyt.
Komission päätös peruuttaa monivuotinen sosiaalitalousohjelma tehtiin kesäkuussa 1997 ja virallinen ilmoitus annettiin elokuun alussa 1997, ja se julkaistiin yhteisön kaikissa virallisissa dokumenteissa. Samaan aikaan meidän kuitenkin piti tehdä poliittinen päätös tiettyjen sosiaalitaloutta koskevien suunnitelmien jatkosta. Tästä syystä, koska ehdotuspyyntö peruttiin, tehtiin päätös kahdentoista suunnitelman rahoittamisesta, ja jotta ei tulisi valituksia kaikilta mielenkiintonsa ilmaisseilta, valittiin kaksitoista niistä 173: sta, joita oli pyydetty jättämään anomus.
Mitä tulee kyseiseen osteoporoosisäätiöön, tämän ohjelman rahoituspyynnön eväämiseen oli syynä, että osteoporoosissäätiö itse teki esityksen ja jätti komissiolle anomuksen toiminnasta, joka ei millään tavalla liity sosiaalitalouteen vaan muihin alueisiin, ohjelmiin, jotka liittyvät julkiseen terveydenhuoltoon. Se ei liittynyt millään tavalla sosiaalitalouden alaan. Näistä syistä sen anomus evättiin.
Joka tapauksessa, jos on olemassa vastaavia laitoksia, jotka oikeasti toimivat sosiaalitalouden alueella ja täyttävät Euroopan parlamentin talousarviossa mainitut kriteerit, erityisesti sosiaalitalousohjelmaa koskevan kohdan B5-321 selitykset, joissa mainitaan edellytykset näille tehtävien rahoittamiselle, eli että ne todella tukevat sosiaalitalouden toimintaa, luovat työpaikkoja, edistävät näiden laitosten kykyä kilpailla vapaan talouden ympäristössä, silloin kyllä , rahoitus olisi voinut toteutua. Esillä olevassa tapauksessa, erityisesti mitä tulee mainitsemaanne osteoporoosisäätiöön, ei kuitenkaan ollut tällaista mahdollisuutta siitä näkökulmasta, että - toistan - esitykset koskivat julkista terveydenhuoltoa eivätkä sosiaalitaloutta.

Pollack
Sen sijaan, että yritämme panna syyn neuvoston niskoille, kuten me kaikki haluaisimme tehdä, eikö komissio voi myöntää, että asia hoidettiin huonosti? Ensinnäkin sellaisen tarjouspyynnön julkaiseminen, joka ei ollut saanut neuvoston suostumusta, on minusta vähintäänkin outoa ja toiseksi selvästi kansanterveysalaan liittyvän järjestön rohkaiseminen jättämään hakemus sosiaalitaloudenalan tarjouspyyntöön vaikuttaa huonolta asioiden hoidolta, vaikka sillä ehkä tarkoitettiin hyvää.
Hyväksyykö komissio sen, että tämä ei ole oikea tapa yrittää tukea ohjelmia, joita me ehkä kaikki haluaisimme tukea, sillä se voi päättyä ainoastaan huonosti?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi tehdä selväksi, että laitoksilla, jotka toimivat julkisen terveydenhuollon piirissä ja jättävät siihen liittyviä hakemuksia, on mahdollisuus jättää samat hakemukset Euroopan komission ja Euroopan unionin julkisesta terveydenhuollosta vastuullisiin ohjelmiin. Sosiaalitalous koskee osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä, yhdistyksiä ja säätiöitä, jotka toimivat vapaan markkinatalouden puitteissa. Sosiaalitaloutta koskeva ohjelma, kuten Euroopan parlamentti itse on toistuvasti esittänyt ja johon se on velvoittanut Euroopan komission talousarvion kohdan B5-321 varojen käytön osalta, esittää hyvin selkeästi, mihin toimenpiteisiin näitä varoja voidaan käyttää. Euroopan komissio ei voinut sivuuttaa tätä lähtökohtaa, vaikka kuinka olisi tahtonut. Tässä tapauksessakaan se ei voinut sivuuttaa sitä. Mitä nyt tulee monivuotiseen ohjelmaan, on totta, että neuvosto ei sitä hyväksynyt huolimatta toistuvista ja jatkuvista ponnisteluista viimeaikaisilla puheenjohtajakausilla ja erityisesti Alankomaiden puheenjohtajakaudella.
Toivoimme vielä kevääseen 1997 asti, että ohjelma voitaisiin hyväksyä. Kaikesta huolimatta sitä ei hyväksytty. Kuitenkin tätä ohjelmaa koskeva määräaika oli päättynyt. Muistutan, että ohjelma ulottui vuoden 1996 loppuun. Odotimme vielä vuoden 1997 ensimmäisten kuukausien ajan, mutta mitään edistystä ei tapahtunut. Jatkamme ponnistelujamme tulemme esittämään uutta monivuotista ohjelmaa vuosiksi 1998-2000. Tällä välillä on kuitenkin ollut käytettävissä talousarvion määrärahat, jotka Euroopan parlamentti on itse myöntänyt - tahdon vielä kerran kiittää parlamenttia tästä poliittisesta aloitteesta sitoumuksesta - näin ollen oli käytettävissä ne varat, joita piti käyttää parlamentin ilmaiseman poliittisen tahdon mukaan. Juuri tätä parlamentin kehotusta noudatimme aikeessamme rahoittaa joitakin näistä ohjelmista, tarkemmin sanoen kahtatoista, joita ei tietenkään tulla liittämään monivuotiseen ohjelmaan. Ne ovat siitä riippumattomia, toisaalta tietenkin otimme velvoitteeksemme rahoittaa joitakin pilottitoimia, jotka valmistelisivat uuden monivuotisen sosiaalitalousohjelman esittelyä.
Toistan, että juuri neuvostossa ilmenneiden ongelmien johdosta, koska neuvosto ei kykene saamaan aikaan asiaa koskevaa lainsäädäntöä, Euroopan komissio tahtoo erityisesti tällä sosiaalitalouden alueella tehdä tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa, eikä siinä kaikki. Esillä olevassa tapauksessa noudatamme uskollisesti antamianne ohjeitanne.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 36 jätetään käsittelemättä.
Kysymys nro 37 Ivar Virgin (H-0724/97):
Aihe: Valtion hallitseva asema sähkömarkkinoilla
Ruotsin hallitus on "Uusi sähkölaki" -nimisessä ehdotuksessaan (96/97: 136) esittänyt uusia järjestelyjä, joiden tarkoituksena on antaa valtiolliselle Svenska Kraftnätille yksinoikeus vetää uusia sähkökaapeleita ulkomaille. Ehdotukseen sisältyy myös ilmoitusmenettely sähköntuottajille, jotka haluavat hyödyntää kyseisiä uusia kaapeleita.
Eikö tämä ole ristiriidassa EY: n perustamissopimuksen tavaroiden vapaata liikkuvuutta koskevan 30 artiklan kanssa eikö kyse ole ulkomaisten etujen syrjimisestä kaupallisia valtion monopoleja koskevan 37 artiklan mukaan?

Papoutsis
Arvoisa puhemies, sähkönjakelun sisämarkkinoiden toiminnasta säädetään direktiivissä 96/92/EY 19. päivältä joulukuuta 1996, ja siitä, mitä tulee sähkön sisämarkkinoiden yhteisiin säädöksiin.
Kyseinen direktiivi tuli voimaan 19. helmikuuta 1997. Ruotsilla on kahden vuoden siirtymäaika, jotta se voisi saattaa voimaan lakeja, asetuksia hallintoa koskevat määräykset, joita mukautuminen tähän direktiiviin edellyttää. Euroopan komissio tekee tiivistä yhteistyötä kaikkien jäsenvaltioiden kanssa tämän direktiivin soveltamiseksi ajallaan oikealla tavalla. Tämä yhteistyö konkretisoituu kahdenkeskisissä yhteydenotoissa kansallisiin hallintoihin, muun muassa asiasta vastaaviin tahoihin sekä kaikkien jäsenvaltioiden monenkeskisissä tapaamisissa.
Direktiivi määrittelee sähköalan järjestämiseen toimintaan liittyvät säädökset, mukaan lukien markkinoille pääsyn, kriteerit menettelyt, joita sovelletaan huutokauppailmoituksiin lupien myöntämiseen, sekä sähköjärjestelmien hyödyntämismekanismit. Direktiivi ei kuitenkaan säädä kysymyksistä, jotka liittyvät sähkönjakeluverkon omistukseen se ei velvoita jäsenvaltioita avaamaan kilpailulle uusien sähkökaapelien vetämistä joko jäsenvaltioiden sisällä tai niiden välillä.
Kuitenkin direktiivin 21 artikla määrää, että sähköntuotanto sähköenergiaa tarjoavat yritykset silloin, kun jäsenvaltiot sallivat niiden olemassaolon, voivat omistaa omia rakennuksia, voivat omistaa tytäryhtiöitä ja niillä voi olla asiakkaita suoraan omalla kaapelilla liitettynä. Suorien sähkökaapelien vetäminen edellyttää objektiiviseen arviointiin perustuvaa hyväksymismenetelmää, joka ei syrji ketään. Hyväksyminen voi liittyä aiempaan kieltoon olemassa olevaan verkkoon liittymisestä esimerkiksi voimanpuutteen vuoksi. Tämän 21 artiklan 4 kohdassa mainitun määräyksen avulla voidaan välttää rinnakkaiset sähkökaapelit silloin, kun sähkövoimaa on riittävästi.
Komissio seuraa tilannetta tarkkaan, tietenkin myös ehdotettua yhtenäistämisjärjestelmää, seuraavassa kahdenkeskisessä tapaamisessa ruotsalaisten tahojen kanssa keskustelemme herättämästänne kysymyksestä. Jos haluatte, voimme lähettää teille kirjallisen selostuksen keskustelujen tuloksista.

Carlsson
Kiitos vastauksesta, arvoisa komissaari, ennen kaikkea sen loppuosasta, joka mielestäni osoittaa sen, että te olette huomannut, että jotain on pielessä että sitä pitää tarkastella lähemmin.
Minusta on huolestuttavaa, että Svenska Kraftnät on toimilupia myöntävä viranomainen, joka samanaikaisesti aikoo olla voimantuottaja. On olemassa suuri vaara, että se hyötyy monopolioikeuksista. Tämä on aito yhteisöasia, ennen kaikkea nyt, kun olemme avaamassa energiamarkkinat Euroopassa. Oletan siksi, että te aiotte valvoa tätä asiaa jatkossakin, toivon todellakin, että saisimme paremmin kattavan direktiivin, jossa otetaan myös tämä asia huomioon. Nyt Ruotsin sähkömarkkina-alalla näytetään menevän kokonaan väärään suuntaan.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluaisin vakuuttaa arvoisalle parlamentaarikolle, että todellakin tulemme jatkamaan hyvin tiiviissä yhteistyössä sekä ruotsalaisten tahojen että kaikkien jäsenvaltioiden hallitusten kanssa pyrkimystämme tämän direktiivin oikeaan soveltamiseen. Lisäksi haluan vielä vakuuttaa teille, että Euroopan komissio tulee hyödyntämään kaikkia toimintavapauksiaan puuttuakseen tähän keskusteluun siinä tarkoituksessa, että direktiivin soveltaminen sallisi täyden kilpailun sähköenergia-alalla eikä syntyisi monopoleja luonnonvaroihin.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 38 jätetään käsittelemättä.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 39 jätetään käsittelemättä.
Kysymys nro 40 Roy Perry (H-0732/97):
Aihe: Ydinturvallisuus
Koska Ranskan hallitus on vähän aikaa sitten lakkauttanut puhdistustyöt Cap de la Haguen jälleenkäsittelylaitoksessa, voiko komissio antaa täydelliset tiedot Cap de la Haguen tämänhetkisen toiminnan turvallisuudesta, koska se saattaa vaikuttaa Englannin kanaalin molemmilla puolilla asuviin asukkaisiin ja sellaisten Ranskan kansallisten tarkastusten pätevyydestä, jotka koskevat radioaktiivisuutta ja ydinvoimaan liittyviä jälleenkäsittelylaitoksia?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, Ranska ja Yhdistyneet Kuningaskunnat ovat sitoutuneet noudattamaan kieltoa upottaa jätteitä mereen, kuten on sovittu Koillis-Atlantin meriympäristön suojelua koskevassa yleissopimuksessa vuonna 1992. Tämä kielto koskee jätteiden upottamista mereen eikä maalla sijaitsevien laitosten nestemäisten matalaradioaktiivisten jätteiden päästöjä. Kansalliset viranomaiset kohdistavat tällaisiin päästöihin tiukkoja vaatimuksia. Jokaisen yksittäisen jäsenmaan tehtävä on varmistaa, että noudatetaan niitä perustavaa laatua olevia ionisoivaan säteilyyn liittyviä sääntöjä, jotka on tarkoitettu kansalaisten ja työntekijöiden terveyden suojelemiseksi. Siksi toimivaltaiset kansalliset viranomaiset suorittavat jatkuvaa valvontaa tarkoitusta varten perustetuilla järjestelyillä. Heinäkuussa 1996 tarkasti komissio sitä paitsi Euratom-sopimuksen 35 artiklan määräykset lähtökohtanaan ympäristötarkastuslaitteistot, jotka perustettiin La Haguen-laitoksen yhteyteen. Vastaava tarkastuskäynti tapahtui Sellafieldin alueella joulukuussa 1993. Käyntien perusteella todettiin, että molemmat jäsenvaltiot olivat toteuttaneet tarvittavat toimet ympäröivän ympäristön radioaktiivisuustason valvomiseksi.
Komissio kiinnittää huomiota siihen, että La Haguen jätteidenpoistoon tarkoitetun putken puhdistuksen yhteydessä esitettiin väite, joka on esitetty myös aiemmin, toisin sanoen se, että ympäröivä ympäristö olisi altistunut niin suurelle määrälle radioaktiivista saastetta, että sitä on mahdotonta hyväksyä. Ranskalaiset viranomaiset ovat tutkineet asian ja lähettäneet tiedotteita putken puhdistuksesta. Lopputuloksena oli, että työ muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta tehtiin ilman ympäristöön kohdistuvaa vaaraa.
Aikaisemmat väitteet korkea-aktiivisten jätteiden päästöistä johtivat siihen, että olemassa olevia yleisön pääsyä putken alueelle koskevia rajoituksia laajennettiin, samalla kun ranskalaiset viranomaiset suorittivat riippumattomia tutkimuksia alueen radioaktiivisuuden tasosta. Tutkimusraportin päätelmien mukaan poistettujen jätteiden radioaktiivisuus oli toimivaltaisten kansallisten viranomaisten määrittelemien rajojen sisällä ja ympäristössä esiintyvä radioaktiivisuus altisti kansalaiset annoksille, jotka jäivät reilusti niiden arvojen alapuolelle, jotka oli säädetty yhteisön perusturvallisuusmääräyksissä. Ja pantakoon merkille tiukemmat määräykset, jotka hyväksyttiin 1996 ja jotka jäsenvaltioiden on toteutettava kansallisena oikeutena, mutta kuitenkin viimeistään toukokuuhun 2000 mennessä. Väestön eniten altistuneiden henkilöiden, eli niiden, jotka asuvat laitosten lähellä, annos on hyvin pieni ja IsossaBritanniassa saatava annos on vielä alhaisempi, joten siellä vallitsevissa olosuhteissa on vielä pienempi syy huoleen.
Kysymys Irlanninmeren hummerien radioaktiivisuuspitoisuuksista käsiteltiin vastauksena rouva Pollackin tekemään kirjalliseen tiedosteluun numero 0443/97. Komissio on kuitenkin saanut brittiläisiltä viranomaisilta vuotta 1996 koskevia tietoja. Niistä nähdään, että korkein vuosittainen annos niille, jotka syövät paikallisia kaloja ja kalatuotteita on noussut hiukan pääasiassa kasvaneen hummerinkulutuksen seurauksena, mutta että annos oli alle 0, 2 millisievertiä (mSv) aivan niin kuin vuonna 1995. Technetium 99: n annos oli 0, 018 mSv vuonna 1995 ja 0, 042 mSv 1996. Vaikka perusturvallisuusmääräysten noudattaminen on jokaisen jäsenvaltion omalla vastuulla, haluaa komissio jatkossakin olla hyvin perillä näistä asioista.

Perry
Kiitän komissaaria tästä vastauksesta. En kuulu sinänsä ydinvoiman vastustajiin, mutta hyväksyn sen, että jos haluamme ydinvoimaa, meillä ei ole varaa yhteenkään erehdykseen. Tämän takia Englannin etelärannikon ja Wightsaarten asukkaat olivat huolissaan, kun Ranskan ympäristöministeri kielsi purjehduksen ja uimisen Cap de la Haguen läheisyydessä ja lakkautti puhdistustyöt kyseisessä laitoksessa heinäkuisen tarkastuksen jälkeen.
Olisin erittäin kiitollinen, jos komissaari voisi antaa meille lisätietoa komission heinäkuussa suorittamista tarkastuksista, joihin hän viittasi, ja kertoa, onko komissio suorittanut tarkastuksia myöhemmin ja ovatko Euratomin virkamiehet suorittaneet tarkastuksia sen jälkeen, kun Ranskan hallitus oli päättänyt lopettaa puhdistustyöt Cap de la Haguen jälleenkäsittelylaitoksessa. Olen varma, että komissaari ymmärtää, että Englannin etelärannikolla asuville ihmisille, vaikka heitä ei uhkaakaan vakava vaara, on vakuutettava, että itse Euroopan komissio tutkii näitä ongelmia.

Bjerregaard
Olen herra Perryn kanssa samaa mieltä siitä, että meidän velvollisuutemme on valvoa tarkasti olemassa olevia laitoksia ja jos herää epäilyksiä siitä, että jokin on hullusti, on luonnollisestikin meidän tehtävämme selvittää asia mahdollisimman hyvin. Myös siksi viittasin tutkimusraporttiimme, ja sain juuri tietää, että olemme jatkaneet alueen tarkistamista. Me emme siis altistu sallittua suuremmille annoksille, kuten jo ensimmäisessä puheenvuorossani sanoin. Toisin sanoen pidämme kehitystä silmällä jatkossakin.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 41 jätetään käsittelemättä.
Kysymys nro 42 Hans Lindqvist (H-0697/97):
Aihe: Pullojen ja purkkien palautus
Meillä on Ruotsissa jo pitkään ollut toimiva järjestelmä lasipullojen ja alumiinipurkkien kierrättämiseksi (nykyisin yli 95 % näistä kierrätetään!). Joitakin vuosia on ollut olemassa myös muovipullojen kierrättämiseen tarkoitettu järjestelmä, joka sekin toimii hyvin. Yhä kansainvälistyvämpi kauppa ja EU: n sisäisten rajojen avaaminen on monipuolistanut tuotevalikoimaa. Tämä kehitys on valitettavasti aiheuttanut vakavia häiriöitä pullojen ja purkkien kierrätyksessä Ruotsissa. Kierrätysjärjestelmää ei voida soveltaa tuontipurkkeihin, koska alkuperäistä panttimaksua ei ole maksettu Ruotsissa jne. Ruotsin Systembolagetissa kierrättäminen on käynyt lähes mahdottomaksi, koska maahan tuodaan niin paljon erilaisia ulkomaisia pullotyyppejä.
Tämä kehitys ei ole hyväksyttävää ympäristön kannalta. Suunnitellaanko pullojen ja purkkien standardointia? Voiko yksittäinen jäsenvaltio ympäristösyistä vaatia, että kaikkien maahan tuotavien pullojen ja purkkien on oltava maan pullojenpalautusjärjestelmään mukautettuja?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissiossa on mielenkiinnolla käyty läpi Ruotsin kierrätysjärjestelmää koskevat tiedot. Komissio on selvillä, että nämä järjestelmät ovat olemassa, ja että tätä pidetään yleisesti ottaen hyvänä tapana ratkaista pakkausten ja pakkausjätteiden käsittely. Me emme ole kuitenkaan muilta tahoilta saaneet tietoa, että tämä järjestelmä olisi murtumassa niin kuin tiedustelusta käy ilmi. Meidän tietojemme mukaan palautusjärjestelmä toimii edelleenkin loistavasti. Haluamme siksi ottaa yhteyden Ruotsin viranomaisiin saadaksemme täydentävää ja ajan tasalla olevaa tietoa, ja näistä tiedoista tullaan teille luonnollisesti kertomaan. Olemme ymmärtäneet niin, että muista jäsenmaista ja kolmansista maista tulevien pakkausten määrän kasvu on tapahtunut asteittain, ja että palautusjärjestelmiä pystyttäisiin muuttamaan sitä mukaa.
Komissio on antanut Euroopan standardikomitealle toimivallan sellaisten yhtenäisten pakkausstandardien laatimiseksi, joiden voidaan katsoa vahvistavan direktiivin olennaisia vaatimuksia. On päätettävä yleisestä uusiokäyttöstandardista, ja sitä voi vaadittaessa täydentää erityisillä pakkaustyyppejä koskevilla osastandardeilla. Kuitenkaan ei voida ennakoida sitä, tuleeko tämä johtamaan pullojen muotoa koskeviin rajoituksiin, joten pullot tulee sopeuttaa määrättyihin palautusjärjestelmiin. Pakkauksia ja pakkausjätteitä koskevan direktiivin 94/68 puitteissa tulisivat pakkausten ja pakkausjätteiden käsittelyjärjestelmät kaikissa olosuhteissa nostamaan ympäristösuojelun tasoa ja varmistamaan, että sisämarkkinat toimivat oikealla tavalla. Jäsenvaltiot voivat siten edistää pakkausten uudelleenkäyttöjärjestelmiä, kunhan se tapahtuu sopimusten mukaan.
Ei ole mitään estettä sille, että yhden jäsenvaltion uusiokäyttöjärjestelmä koskee kaikkia tuotteita, olivat ne sitten kotimaisia tuotteita tai toisissa jäsenmaissa tai kolmansissa maissa valmistettuja tuotteita, luonnollisesti edellyttäen, että nämä järjestelmät koskevat ulkomaisia tuotteita ei-syrjivin edellytyksin. Jos tietty järjestelmä on sopusoinnussa sopimuksen kanssa, on tutkimustyötä tehtävä jokaisessa yksittäisessä tapauksessa, jotta varmistuttaisiin siitä, että mahdollisista kaupankäynnin esteistä ja kilpailuvinoutumista ei ole haittaa ympäristön hyvinvoinnille. On myös mainittava, että tuomioistuin toi Tanskan pulloasiassa esille, että kierrätysjärjestelmä oli täysin hyväksyttävissä oleva järjestelmä uusiokäyttöpakkauksille, ja sitä voidaan luonnollisesti myös käyttää ei-uusiokäyttöpakkausten kohdalla, niin kuin Ruotsissa tehdään.

Lindqvist
Kiitos vastauksesta, komissaari Bjerregaard. Mielestäni se järjestelmä, joka meillä Ruotsissa on, toimii hyvin. Se toimii hyvin, vaikka 20-30 % pulloista ei enää kierrätetäkään, kuten aikaisemmin. Sitä ei nimittäin näy itse kierrätysprosessissa. Siellä näkyvät vain ne pullot, jotka ovat kierrätyskelpoisia. Muut pullot lojuvat autotalleissa, jääkaapeissa tai kotona kellareissa eivätkä näy, mutta ne näkyvät kaatopaikoilla kaikkialla Ruotsissa. Me näemme sen, mutta se ei näy toimistoissa, joissa tietoa etsitään.
Kysymykseni kuuluu siis: onko tämä niin tärkeä asia, että jäsenmaa ympäristösyistä, viitaten ympäristötakuuseen, voisi vaatia, että maahantuotujen pullojen, tölkkien vastaavan tavaran tulisi sopia maan omaan järjestelmään? Pitäisikö siis olla mahdollista, jotta maa voisi säilyttää oman järjestelmänsä, viitata siihen ympäristötakuuseen, jota nyt komission mukaan on tiukennettu Amsterdamin sopimuksessa?

Bjerregaard
Alkajaisiksi kiittäisin vahvistuksesta, jonka mukaan ruotsalainen järjestelmä toimii erinomaisesti. Olin hieman epäileväinen, kun näin kysymyksen muotoilun, joten oli mukava kuulla, että järjestelmä toimii. Mitä tulee voimassa olevien järjestelmien säilyttämiseen varmuuteen siitä, että ympäristö otetaan huomioon, on kyseessä yksittäisten jäsenvaltioiden valinta, enkä minä voi täällä tänään tehdä mitään päätöksiä siitä, olisiko Ruotsilta oikein vai väärin tehdä jotain sellaista tai sanoa jotain siitä, mihin tulokseen se johtaa. Kuten kysymyksen vastauksessa mainitsin, olkoon niin, että arvioimme yksittäisiä olemassa olevia järjestelyjä täysin tapauskohtaisesti, eikä mitään yleistä näistä sopimuksista pystytä sanomaan. Tämä liittyy myös siihen, että jäsenvaltioilla on aika paljon erilaisia järjestelyjä.

Puhemies
Koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä, kysymys nro 43 jätetään käsittelemättä.
Kysymys nro 44 Mihail Papayannakis (H-0713/97):
Aihe: Juomavesidirektiivin rikkominen
Julkisten terveystarkastajien mukaan Kreikassa äskettäin tehdyt testit paljastivat, että puolet vesijohtoverkoista oli kelvottomia että joissakin pullotetusta vedestä otetuissa näytteissä oli ionista bromidia yli kymmenen kertaa enemmän kuin 10 ìg/litra, mikä raja määritetään direktiiveissä 80/777( ) 80/778/ETY( ).
Voiko komissio ilmoittaa, missä määrin jäsenvaltiot ovat noudattaneet näitä direktiivejä onko erityisesti Kreikka epäonnistunut juomavesidirektiivien sisällyttämisessä täysin asianmukaisesti kansalliseen lakiin?
Mitä pakotteita seuraa edellä mainittujen direktiivien jättämisestä toteuttamatta asianmukaisella tavalla etenkin ionisen bromidin rajan ylittämisestä sekä direktiivin 80/778/ETY 12 artiklan rikkomisesta, jonka mukaan jäsenvaltiot ryhtyvät kaikkiin tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että kuluttajille toimitettavan veden laatua valvotaan säännöllisesti?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissio ymmärtää kahden kunnianarvoisa jäsenen epäröinnin tässä kysymyksessä, joka koskee niinkin merkityksellistä asiaa kuin juomaveden laatua. Luonnon mineraalivettä lähdevettä käsittelee direktiivi 80/777, kyseessä on direktiivi luonnon mineraalivedestä, johon direktiivi 96/70 aiheutti muutoksia. Kaikkia muita vesityyppejä, pullotettuja tai ei, käsitellään direktiivissä 80/778. Tätä direktiiviä kutsumme juomavesidirektiiviksi. Missään näistä direktiiveistä ei päätetä bromidista. Syynä tähän on se, ettei bromidia oleteta olevan suodattamattomassa vedessä silloin, kun se on desinfioinnin sivutuote. Bromidia esiintyy nimittäin otsonilla käsitellyssä vedessä. Nykyinen juomavesidirektiivi perustuu siihen tietoon, jota oli saatavilla 1970-luvulla siihen aikaan ei ollut perusteltua olettaa, että juomavedestä löytyisi bromidia.
WHO: n juomavedelle asettamien suuntaviivojen nykyisen bromidin syöpää aiheuttavan vaikutuksen tietämyksen valossa on komissio sisällyttänyt bromidin juomavesidirektiivin tarkistusehdotukseen rajaksi on ehdotettu 10 milligrammaa litrassa. Mikäli oikein muistan, on WHO: n antama suositus 25. Mitä luonnon mineraaliveteen tulee, on desinfiointi kielletty luonnon mineraalivettä koskevassa direktiivissä viittaan tässä 4 artiklaan. Bromidia ei siten tulisi esiintyä luonnon mineraalivedessä.
Komissiota ei ole virallisesti tiedotettu siitä, että tietyn tyyppiset kreikkalaiset pullotetut mineraalivedet sisältäisivät bromidia monta kertaa ehdotettuja normeja enemmän. Komissio haluaa lähipäivinä lähettää Kreikan viranomaisille kirjeen selvittääkseen, onko kyseessä EU: n lainsäädännön rikkomus vaatiiko tapaus ryhtymistä toimiin. Niiden 13 vesidirektiivin tietojen osana, jotka komissio haluaa julkaista raportissaan ensi vuonna, arvioidaan nyt niin Kreikan kuin muiden jäsenvaltioiden juomaveden laatua koskevia tietoja.

Papayannakis
Arvoisa komission jäsen, en ymmärtänyt kaikkia mainitsemianne teknisiä asioita, mutta otaksun, että johtamanne virastot tuntevat ne meitä paremmin. Oli miten tahansa, kysymys koski kahta vaatimusta:
Ensiksi ionisesta bromidista, meillä on tutkimuksia tietoja vähintään kahdeksasta pullotetun veden merkistä, jotka ylittävät kuuluisan 10 mg/kg rajan. Tähän asiaan haluaisin, että kertoisitte, mitä komissio suunnittelee tekevänsä sen osalta? Sillä nähtävästi teillä ei ole tarkkoja tietoja siitä, kuinka Kreikassa suojellaan kuluttajille menevän juomaveden laatua, josta säädetään direktiivissä 80/778/ETY.
Toiseksi, olemme tehneet aikaisemminkin, myös minä itse, monia kysymyksiä yleisosastollenne vedenjakelujärjestelmistä: kaupunkien järjestelmissä on lyijyä asbestia, pyysin saada tietää, mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä. Onko teillä mahdollisesti tästä jotain uutta sanottavaa?

Bjerregaard
Kuten ensimmäisessä vastauksessani totesin, ei komissiota ole virallisesti perehdytetty tähän ongelmaan, joka mitä ilmeisimmin on ollut esillä kreikkalaisissa tiedotusvälineissä. Mutta herra Papayannakis, tekemäänne kysymystä ajatellen, haluamme vedota Kreikan viranomaisiin, jotta he tutkisivat asiaa. Tämä on normaali käytäntö tällaisissa asioissa. Mikäli Kreikan viranomaiset löytävät mineraalivedestä jotain sinne kuulumatonta, lähdemme liikkeelle siitä, että kreikkalaiset viranomaiset korjaavat asian itse, mikäli näin ei käy, tietävät he yhtä hyvin kuin minäkin, että pahimmassa tapauksessa asia voi päätyä tuomioistuimeen. Mainitsinkin jo ensimmäisen vastaukseni lopussa, että olemme todellakin parhaillamme tutkimassa juomaveden laatua vesidirektiivejä, sekä niiden toteuttamista jäsenvaltioissa. Pyrimme ensi vuonna antamaan virallisen tiedonannon, josta haluamme tietenkin selviävän, millainen jäsenvaltioiden tilanne on.

Puhemies
Kysymys nro 45 Bárbara Dührkop Dührkop (H-0727/97):
Aihe: Espanjan metsästyslain muutos
Espanjan parlamentti hyväksyi 26. syyskuuta 1997 luonnonalueiden luonnonvaraisten kasvien eläimien säilyttämistä koskevan lain 4/1989 muutoksen. Kyseisellä muutoksella mahdollistetaan lintujen metsästys " niiden perinteisissä paikoissa, määrältään vähäisenä, viranomaisten tiukassa valvonnassa lajien säilymisen takaavin tarkoin rajoituksin" ennen pesimäkautta tapahtuvan muuton aikana tai keväällä eli kun linnut muuttavat Iberian niemimaalta Euroopan keski- pohjoisosiin pesimään.
Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on aikaisemmin antanut tuomiot Italialle, Ranskalle Saksalle, kun ne ovat sallineet metsästyksen muuton aikana.
Onko komissio tietoinen tästä Espanjan uudesta laista? Rikkooko se lintuja koskevan direktiivin 7 artiklan 4 kohtaa, jonka mukaan pesimäalueilleen palaavia muuttolintulajeja ei saa metsästää muuton aikana?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, komissiolla on tiedossa ehdotus, jolla haluttaisiin muuttaa espanjalaista lakia numero 4/1989, joka koskee luonnonalueiden luonnonvaraisten kasvien eläimien säilyttämistä johon ehdotus todennäköisesti haluaisi lisätä lintujen metsästyksen niiden ollessa muuttamassa takaisin pesimispaikoilleen. Komissio on jo tiedottanut Espanjan viranomaisia siitä, että tällaisen toimen hyväksyminen olisi ristiriidassa huhtikuussa 1979 tehdyn neuvoston direktiivin numero 79/409 7 artiklan 4 kohdan kanssa, joka käsittelee muuttolintujen suojelua. Olemme varoittaneet Espanjan viranomaisia siitä, että tämä toimenpide rikkoisi selkeästi edellä mainittua direktiiviä. Espanjan viranomaiset vastasivat 1. elokuuta 1997 selittivät, että lain 4/1989 muutosehdotuksen tarkoitus oli sovittaa se päätökseen, jonka Espanjan perustuslakituomioistuin oli tehnyt, jonka seurauksena Espanjaa velvoitetaan ottamaan huomioon toimivallan jakautuminen Espanjan keskushallinnon yksittäisten autonomisten alueiden välillä. Komissiolla olevien tietojen mukaan on olemassa suuri riski siitä, että lakia numero 4/1989 muutettaessa siihen liitettäisiin lupa lintujen metsästykseen niiden vuosittaisen pesimispaikalle suuntautuvan muuton aikana. Muut jäsenet vahvistavat nyt, että Espanjan parlamentti on jo hyväksynyt kyseiset lakiin 4/1989 tehtävät muutokset, jotka sisältävät tämän laittoman luvan. Mikäli tämä muutos astuisi voimaan, haluaa komissio ryhtyä kaikkiin mahdollisiin 169 artiklan menettelyn mukaisiin toimiin varmistuakseen siitä, että direktiiviä noudatetaan täysin.

Dührkop Dührkop
Arvoisa komission jäsen, mielestäni tuo vastaus voi tulla yllätyksenä jopa Espanjan ympäristöministerille, koska tämä ministeri sanoi Espanjan parlamentissa, että juuri Euroopan komissio vaati kyseisen Espanjan lain muutosta tehdäkseen poikkeuksen metsästyskieltoon lintujen pesimäaikana. Toivoisin, että komission jäsen arvostaisi Espanjan ministerin perustelua.
Mitä mieltä komissio muuten on saman lain toisesta muutoksesta, jonka mukaan poistetaan pakollinen koe metsästysluvan saamiseksi?

Bjerregaard
Ymmärrän, että kysyjä oli täysin tyytyväinen vastaukseen, jonka annoin jossa toin esille, ettemme missään tapauksessa hyväksy, että olemassa olevaa lainsäädäntöä rikotaan. Mitä metsästystä koskeviin sääntöihin tulee, voin sanoa, että tämä asia jää toimivaltani ulkopuolelle. En tiedä, mikä yhteislainsäädäntö on voimassa tällä alueella, joten kysymys tulee esittää jollekin toiselle.

Imaz San Miguel
Arvoisa komission jäsen, haluaisin sanoa teille, että mikäli tässä uudistuksessa on yksinomaan pelkästään lisätty Espanjan lakiin 4/89 poikkeus unionin direktiivissä 79/409 määriteltyjen tarkkojen ehtojen mukaisesti, voidaan todeta, että kyseiset muutokset lisäykset on toteutettu vieläkin rajatummalla alueella kuin itse direktiivissä. Toisin sanoen poikkeukset ovat rajatumpia, sillä unionin direktiivin mukaan näitä poikkeuksia voidaan soveltaa kaikenlaisiin lintuihin, kun tässä ne rajataan tiettyihin metsästettäviin lajeihin lintuihin, joita ei ole luetteloitu.
Toisaalta se sallitaan vain määrältään vähäisenä, eikä tuomioistuimessa ole tulkittu tätä sanamuotoa ehdottomana vaan suhteellisena, lisäksi sitä valvoisivat poikkeusten myöntämisen valvonnan suhteen toimivaltaiset viranomaiset eli autonomisten alueiden hallitukset.
Nämä olosuhteet huomioon ottaen kysyisinkin suoraan komission jäseneltä, ymmärtääkö tai hyväksyykö hän sen, että kyseinen Espanjan lain muutos on näin ollen rajatumpi kuin unionin direktiivi juuri poikkeuksiltaan, onko hän yhtä mieltä siitä, että jos vähäisestä määrästä valvonnasta annetaan tarkat säännöt, Euroopan komission ei tarvitsisi millään tavalla vastustaa tai estää kyseisen Espanjan lain hyväksymistä.

Bjerregaard
Voin kuulla, että olemme siirtyneet keskustelemaan Espanjan sisäisistä asioista. En pelkää olla osallistumatta keskusteluun, mutta tyydyn vastaukseen, jonka aiemmin annoin rouva Dührkopin kysymykseen. Sanoin, että me jo alustavassa yhteydenotossamme Espanjan viranomaisiin teimme selväksi, että mielestämme muutos ei olisi yhteisymmärryksessä direktiivin kanssa. Komission tiedonantojen perusteella on olemassa suuri vaara siitä, että kyseisen lain muutoksen yhteyteen liitetään lupa metsästää lintuja niiden vuotuisella muuttomatkallaan pesimispaikoille. Meidän on luonnollisesti tutkittava tapausta, mikäli tilanne on edellä mainitun kaltainen, on se ristiriidassa hyväksytyn lintudirektiivin kanssa, Espanjan niin kuin muidenkin jäsenmaiden on mukauduttava hyväksyttyyn lainsäädäntöön. Me joudumme siksi ottamaan vielä yhteyttä Espanjan viranomaisiin tämän kysymyksen selvittämiseksi.

Puhemies
Kysymys nro 46 Heidi Hautala (H-0744/97):
Aihe: Natura 2000 sotilasalueet
EU: n jäsenmaat laativat Natura 2000 -esityksen lintu- luontodirektiivien perusteella. Joissain jäsenmaissa on kuitenkin alueita aiottu jättää esittämättä Natura 2000 -alueiksi, koska kohteet sijaitsevat sotilasalueella. Voiko komissio täsmentää yhteisölainsäädäntöä ja selvittää, mitkä määräykset koskevat Natura 2000 -alueita, mikäli ne ulottuvat tai kuuluvat sotilaallisiin kohteisiin?

Bjerregaard
Arvoisa puhemies, Natura 2000 koostuu seuraavasta kahdesta osasta: erityisen suojelun kohteena olevista alueista, jotka on tehty luonnonvaraisten lintujen suojelua koskevan direktiivin 79/409 mukaisesti - kyseessä on muuten direktiivi, josta olemme hieman puhuneet edellisen kysymyksen yhteydessä - mutta myös erityisestä luonnonalueiden luonnonvaraisten kasvien eläimien säilyttämistä koskevan direktiivin 92/43 mukaisista suojelualueista. Yhteisö on laatinut kyseisiä alueita koskevan luettelon yksittäisten jäsenmaiden tekemien luetteloiden pohjalta. Erityisesti suojeltavia alueita ajatellen on EY: n tuomioistuin vahvistanut, että nimityksen tulee poikkeuksetta ottaa huomioon ornitologiset kriteerit. Erityisiä direktiivin 92/43 mukaisia suojelualueita koskien sisältää direktiivi luonnontieteellisiä kriteerejä, joita tulee käyttää laadittaessa niin jäsenmaiden kuin yhteisön luetteloita. Komissiolla on se periaatteellinen käsitys, ettei kumpikaan kyseisistä direktiiveistä anna mahdollisuutta jättää sotilasalueita pois Natura 2000 ohjelmasta, mikäli alueet täyttävät edellä mainitut kriteerit.

Hautala
Arvoisa puhemies, kiitän vastauksesta kysyn erästä toista asiaa, joka liittyy Natura 2000 -alueiden rajaukseen Suomessa. Minua on hämmästyttänyt eräs seikka. Helsingin apulaiskaupunginjohtaja on julkisesti sanonut, että hänelle on taattu komission taholta, että Helsinkiin voidaan rakentaa suursatama, vaikka, kuten hyvin tiedätte olette itsekin sen todenneet julkisesti, tämän alueen lintuarvot on hyvin selkeästi todettu lintudirektiivin perusteella. Onko mahdollista, että Helsingin apulaiskaupunginjohtaja puhuu totta vai mistä oikein on kysymys? Hän siis sanoo komission vakuuttaneen, että tämä satama voidaan rakentaa.

Bjerregaard
Minun täytyy sanoa, että sekä Natura 2000 että lintudirektiivi voivat johtaa meidät vielä moneen tilanteeseen. Kysymys, johon tänään olisi pitänyt vastata, koskee sotilasalueita. Minulle on esitetty myös lisäkysymys, joka koskee Helsingin satamaa. Tähän en tietenkään pysty vastaamaan tutustumatta asiaan etukäteen.

Thors
Jos on niin, että meillä on tietty määrä suojelualueita, jotka pitäisi perustaa että joku maa on esittänyt ehdotuksen esimerkiksi tietyn lajin suojelusta lintudirektiivin mukaisesti, niin että voidaan sanoa, että sen lajin kanta on silloin riittävä, eikö silloin ole, arvoisa komissaari, mahdollista katsoa, että se laji on tarpeeksi suojeltu että suojelualue voitaisiin jättää perustamatta? Siihen voi olla monta syytä. Oli miten oli, tietty maa on esittänyt ehdotuksen sen jälkeen, kun on todettu, että meillä on alueita, jotka täyttävät vaatimukset. Niiden välillä suoritetaan valinta sitten, kun tieteellinen analyysi on tehty.

Bjerregaard
En aio tarkemmin kommentoida Suomessa tehtyä Natura 2000 alueiden valintaa. Tiedän, että tämä on aiheuttanut Suomessa hyvin laajan vilkkaan keskustelun. Mitä tulee näiden alueiden konkreettisiin valintoihin suhteessa muihin luonnonalueisiin, otamme kantaa asiaan, mikäli törmäämme rikkeeseen tai mikäli saamme Suomen hallitukselta pyynnön etsiä vaihtoehtoisia ratkaisuja. En ole tämän tänään käsitellyn kysymyksen yhteydessä tutkinut, onko tällainen pyyntö tehty, ja mitä vaihtoehtoja siinä tapauksessa olisi.

Puhemies
Koska Bjerregaardille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 47 ja 48 vastataan kirjallisesti.

Flynn
Komissio ymmärtää kysymyksen siten että, arvoisa parlamentin jäsen haluaa tietää, rikkooko Yhdistyneen kuningaskunnan lapsen elatusapua koskeva laki neuvoston työaikadirektiivin 93/104 6 artiklaa.
Olen vastannut kirjalliseen kysymykseen N: o 1175/93: " Kysymykset, jotka koskevat yksinhuoltajaäitien lapsen elatusapua koskevan lain mukaisia elatusmaksuja, kuuluvat ainoastaan Yhdistyneelle kuningaskunnalle." Yhteisöllä ei ole toimivaltuuksia tällä alalla. Komission saamien tietojen mukaan Child Support Agencylla ei ole kuitenkaan valtuuksia pakottaa ketään työskentelemään tietty määrä tunteja.
Tämän lisäksi, vaikka tiedämme, että yleensä lasten elatusavun määrää tarkistetaan säännöllisesti vain joka toinen vuosi, lasten elatusapua koskevan lain 17 pykälässä säädetään nimenomaisesti, että asianomainen vanhempi voi pyytää tarkistusta milloin tahansa, jos hänen olosuhteensa ovat muuttuneet. Komissio on ymmärtänyt, että lapsen elatusavun määrä perustuu todellisiin tuloihin ja tästä poiketaan ainoastaan, jos elatusvelvollinen vanhempi ei suostu tekemään yhteistyötä ja antamaan yksityiskohtaisia tietoja tuloistaan ja menoistaan.
Lisäksi on selvää, että jos vanhempi, joka on sitoutunut suorittamaan elatusapua, on tyytymätön lapsen elatusaputoimiston virkamiehen päätökseen, hän voi valittaa kyseisestä päätöksestä riippumattomalle lapsen elatusavusta vastaavalle asiamiehelle, valitustuomioistuimeen ja lopulta ylähuoneeseen.
Edellä mainittujen seikkojen perusteella Child Support Agencyn ja työaikadirektiivin 6 artiklan välillä ei näytä olevan yhteyttä.

Truscott
Haluaisin kiittää komissaari Flynniä hänen vastauksestaan. Toivon, että komissaari tarkkailee edelleen direktiivin täytäntöönpanoa yksittäisissä jäsenvaltioissa, vaikka viime kädessä ne ovat itse vastuussa sen täytäntöönpanosta.
Haluaisin vain selventää, että hän katsoo, että tässä tapauksessa lasten elatusaputoimiston ei tulisi sisällyttää ylityötä ja ylimääräisiä palkkioita 48-tuntiseen työviikkoon. Katsooko hän myös, että jos asiasta syntyy riita, asia on ratkaistava oikeusteitse Yhdistyneessä kuningaskunnassa?

Flynn
Tietänette, että täytäntöönpanomääräykset tulevat voimaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa vasta ensi vuoden huhtikuussa. Me kuitenkin teemme niin kuin te sanotte. Me jatkamme täytäntöönpanon valvomista. Olen yrittänyt selittää, että asiasta voidaan valittaa aina ylähuoneeseen asti. Toivon kuitenkin, että asiaa ei tarvitse viedä niin pitkälle, mutta tämä keino on niiden osapuolten käytettävissä, jotka eivät ole tyytyväisiä ratkaisuun. He voivat viedä asian itsenäisiin tuomioistuimiin ja turvautua myöhemmin myös muihin keinoihin.
Näkisimme innokkaina ensi vuonna vihdoin tapahtuvan täytäntöönpanon Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tietänette, että edellisen hallituksen aikana laadittiin neuvotteluasiakirja. Tätä arvioidaan, ja tarkoituksena on säätää asiasta lailla mahdollisimman pian. Me tavoittelemme sitä erittäin päättäväisesti.

Puhemies
Kysymys nro 50 Anne McIntosh (H-0627/97):
Aihe: Palvelualan työttömyys Euroopan unionin alueella
Millä avustuksilla voidaan erityisesti helpottaa satama- ja matkailualoihin liittyvän teollisuuden työttömyyden seurauksia Euroopan sosiaalirahaston (ESR) puitteissa?
Voisiko komissio harkita, että rakennerahastojen uudelleenarvioinnin yhteydessä se pidentäisi palvelualan työttömyyttä lievittämään tarkoitettujen aloitteiden voimassaoloa vuoden 2000 jälkeiselle ajanjaksolle, jotta satama- ja matkailualoihin liittyvän teollisuuden työttömyyteen voidaan puuttua tehokkaasti?

Flynn
Euroopan sosiaalirahasto on Euroopan unionin tärkein työväline inhimillisten voimavarojen kehittämisessä ja koko unionin työmarkkinoiden parantamisessa. Euroopan sosiaalirahasto ei ole omaksunut alakohtaista lähestymistapaa, vaan sen toiminta on laaja-alaista, ja sen päämääränä on edistää ihmisten työllistämistä paikallisilla työmarkkinoilla kouluttamalla heitä avoinna oleviin työpaikkoihin tai tarjoamalla heille uusia työllistämismahdollisuuksia.
Tällainen ihmiskeskeinen toiminta voi liittyä palvelualan elinkeinoihin, myös matkailuun. Itse asiassa paremmat ammatilliset pätevyysvaatimukset ja johtamistaidot ovat matkailualan kehittämisen perusedellytyksiä, ja matkailuala tarjoaa tunnetusti paljon mahdollisuuksia luoda yhä enemmän työpaikkoja, ja se työllistää jo nyt noin 6 % unionin kaikista työntekijöistä. Koska sosiaalirahaston palvelualan elinkeinojen tuki on sisällytetty inhimillisten voimavarojen yleisiin kehitysohjelmiin, sitä ei voida täsmällisesti ja helposti tunnistaa ohjelma-asiakirjoissa. Monissa maissa, esimerkiksi Portugalissa ja Kreikassa, on kuitenkin käynnistetty sosiaalirahaston ohjelmia, joilla tuetaan paikallisia pyrkimyksiä kehittää matkailua.
Alueellisella tasolla sosiaalirahasto on tukenut matkailualan pätevyyden kohentamista yli 200 miljoonalla eculla ajanjaksolla 1994-1999, ja tukea on annettu yli 100 000 osallistujalle. Sosiaalirahaston kokonaisvaikutus tällä alalla on tietenkin huomattavampi, jos otetaan huomion inhimillisten voimavarojen yleisten kehitysohjelmien soveltamisala.
Vuoden 2000 jälkeiselle ajanjaksolle komission Agenda 2000 -asiakirjassa on hahmoteltu uusi kehys, joka perustuu kahteen alueelliseen tavoitteeseen ja yhteen laaja-alaiseen inhimillisiä voimavaroja koskevaan tavoitteeseen, mikä merkitsee yhdenmukaista poikittaista lähestymistapaa inhimillisten voimavarojen kehittämiseen.
Uusien inhimillisten voimavarojen ensisijaiset tavoitteet ovat hyvin samantapaiset kuin tänään: ammatillinen sopeutuminen, jatkuva koulutus, sosiaalisen näkökulman huomioon ottaminen ja ehkäisevä lähestymistapa työttömyyteen. Sosiaalirahasto tukee näin ollen edelleen palvelualan elinkeinojen toimintaa edistää inhimillisten voimavarojen kehittämistä edellä hahmoteltujen periaatteiden mukaisesti.
Lopuksi totean, että en ymmärrä viittausta " satama-alaan liittyvä teollisuus" eikä ole mahdollista käsitellä erikseen kysymyksen tätä näkökohtaa. Mainitsemani matkailu-alaan liittyvät seikat ja erityisesti sosiaalirahaston laaja-alaisuus erotukseksi sen alakohtaisesta luonteesta soveltuvat kuitenkin yhtäläisesti useimpiin, jos ei kaikkiin, satamien teollisuus- ja palvelualan toimiin.

McIntosh
Arvostan komissaarin meille tänään antamaa täydellistä vastausta. Koska edustan aluetta, johon ei kuulu yhtään Portugalin tai Kreikan osaa, ymmärtänette kärsimättömyyteni. Haluaisin vain selittää, että satamiin liittyvä toiminta koskee satama-alueen toimintaa ja minun tapauksessani Harwichin - vaikka kyseessä voisi myös olla Ateenan satama tai Hampurin satama, jossa ihmiset ovat menettäneet työpaikkansa, sillä satamatoiminta on vähentynyt ja meriliikenneala on yleisesti hiljentynyt. Ehkäpä paras vertailukohde on menestyvä CONVERohjelma, joka on Euroopan sosiaalirahaston kaikista ohjelmista ja muista ohjelmista itse asiassa tuonut eniten inhimillisiä voimavaroja ja koulutustukea Essexin ja Suffolkin piirikuntiin; matkailun ja ADAPT-ohjelman osalta myös Felixstowen piirikuntaan, jota en kuitenkaan edusta.
Pyydämme ainoastaan, että komissio olisi hieman joustavampi Agenda 2000 -ohjelmassa ja sisällyttäisi ADAPTja CONVER-ohjelman ajatukset muihin ESR: n ohjelmiin.

Flynn
Haluaisin vastata McIntoshille ja sanoa, että sitä, mitä voidaan soveltaa yhteen maahan, voidaan soveltaa jokaiseen jäsenvaltioon. Otin Portugalin ja Kreikan esimerkkeinä maista, joissa matkailualan toimintaa voidaan edistää. Matkailualan toimintaa voidaan edistää missä tahansa maassa. Olette aivan oikeassa siinä, että on olemassa taantuvia alueita ja alueita, jotka ovat kärsineet huomattavasti toiminnan puutteen ja vaihtelevien olosuhteiden takia. Sosiaalirahasto varmastikin soveltaa laaja-alaisesti toimintaa, jolla ihmisiä uudelleenkoulutetaan ja autetaan takaisin työmarkkinoille. Tällaista apua ja tukea on saatavilla. Myös teidän alueenne, kuten myös Yhdistyneen kuningaskunnan muut alueet, voivat saada tällaista tukea.

Puhemies
Kysymys nro 51 Graham Watson (H-0667/97):
Aihe: Eurooppa syöpää vastaan
Onko komissio sitä mieltä, että syövän vastaisessa taistelussa ennalta ehkäiseviä toimia pitäisi painottaa entistä enemmän?
Mitä suunnitelmia komissiolla on uusien syöpätapauksien vähentämiseksi seuraavien 10 vuoden aikana?

Flynn
Syöpä on aina ollut yksi Euroopan kansanterveyspolitiikan pääkysymyksistä. Noin yhdellä kolmasosalla Euroopan kansalaisista havaitaan syöpä elämänsä aikana. Yksi neljäsosa kuolee tähän sairauteen. Näin ollen komission nykyisessä kolmannessa toimintaohjelmassa korostetaan erityisesti kansalaisten terveyskasvatuksen ja tiedonsaannin tärkeyttä syövän vastaisessa taistelussa, sillä on yleisesti tunnustettu, että noin 70 % syövän aiheuttamista kuolemantapauksista johtuu yksilöllisistä elämäntapaan ja ympäristöön vaikuttavista valinnoista.
Yksi tärkeä keino, jota Eurooppa syöpää vastaan -ohjelma käyttää tiedotuskampanjoissaan, on syövän torjuntaa koskeva eurooppalainen säännöstö, joka on joukko suosituksia, jotka sisältävät Euroopan johtavien syöpäasiantuntijoiden tärkeimmät syövän torjuntamenetelmät. Joka vuosi Eurooppa syöpää vastaan -ohjelmassa järjestetään Euroopan syövän vastainen viikko; tämän kampanjan kohteena on suuri yleisö ja siinä keskitytään yhteen näistä syövän torjuntamenetelmistä. Esimerkiksi tämä vuoden teemana on rinta- ja kohdunkaulasyövän ehkäisy, varhainen havaitseminen ja joukkotarkastukset. Eurooppa syöpää vastaan -ohjelma on ollut myös ensimmäisten joukossa esittämässä suosituksia rinta- ja kohdunkaulasyövän joukkotarkastusohjelmien järjestämiseksi ja niiden laadun varmistamiseksi; nämä tarkastukset voivat vähentää merkittävästi näitä tauteja.
Lisäksi ohjelmalla tuetaan ja yhteensovitetaan yhtä maailman suurinta epideemistä syövän ja ravinnon alan tutkimusta, joka sisältää yli 400 000 aihetta, ja tutkimuksessa yksilöidään ruokavaliot, jotka voivat vähentää tiettyjen syöpälajien riskiä.
Mitä tulee kysymyksen toiseen osaan, asiantuntijat ennustavat, että syöpätapaukset lisääntyvät jatkuvasti tulevina vuosina, mikä johtuu lähinnä siitä, että Euroopan väestö ikääntyy. Yksilölliset valinnat vaikuttavat myös osaltaan syöpätapausten lisääntymiseen. Esimerkiksi suuri osa Etelä-Euroopan naisista aloitti tupakoinnin viime vuosikymmenellä, ja tämän voidaan olettaa johtavan naisten keuhkosyöpätapausten jyrkkään kasvuun tulevina vuosina. Komission tällä hetkellä toteuttama tai tukema syövän vastainen toiminta sisältää tiedotusta, terveyskasvatusta ja syövän varhaiseen havaitsemiseen tähtääviä toimia. Näiden tarkoituksena on hidastaa syövän etenemistä ja estää nuorten syöpätapaukset.

Watson
Otan tyytyväisenä vastaan komission vastauksen ja etenkin ne toimenpiteet, joihin komissio on ryhtynyt, sillä tämä on ensisijaisen tärkeä aihe, jonka eteen voimme tehdä paljon Euroopan tasolla.
Tänä vuonna järjestettiin viides Eurooppa syöpää vastaan -viikko, ja ohjelman tärkeysjärjestyksessä toisena oli terveys, kasvatus ja tiedottaminen.
Arvoisa komissaari, tämän teemaviikon aikana vierailin yhdessä vaalipiirini keskisuuressa kaupungissa sijaitsevassa sairaalassa - jossa on alueen sairaaloiden suurin syöpäosasto - juuri Eurooppa syöpää vastaan -viikon vuoksi. Olin hyvin pahoillani huomatessani, että tämä sairaala ei ollut koskaan kuullut Eurooppa syöpää vastaan -viikosta, vaikka järjestimme sen viidettä kertaa, puhumattakaan siitä, että se olisi kuullut kymmenen kohdan suunnitelmasta, jonka minun oli määrä käynnistää vierailuni aikana.
Voisiko komissaari tutkia, miten laajalle asiaa koskevaa tietoa levitetään. Luin muutamista komission asiakirjoista, että se käynnisti julkisen tarjouskilpailun ja valitsi hakijoista asiantuntevan viestintäyrityksen, jolla on toimistoja melkein jokaisessa jäsenvaltiossa. Minun on kuitenkin pääteltävä, komissaari, että tämä yritys ei huolehdi tehtävistään kunnolla Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

Flynn
Ensinnäkin kiitän Watsonia tiedosta. Olen pahoillani, että hän on törmännyt tähän ongelmaan. Se on hieman huolestuttava ja aion tutkia tätä asiaa. Olen kiitollinen hänen osoittamastaan mielenkiinnosta.
Haluaisin todeta, että meillä on käytettävissämme vain vähän rahaa ohjelmaa varten, kuten hän hyvin tietää: noin 11-12 miljoonaa ecua vuodessa, ja kun se jaetaan 15 jäsenvaltion kesken, summa on hyvin pieni. Arvioimme kuitenkin perusteellisesti " Eurooppa syöpää vastaan" -viikon. Kuten tiedätte, ohjelma järjestetään kunkin vuoden lokakuun toisella viikolla. Kampanja järjestetään joka vuosi ja yli kuusi miljoonaa esitettä painetaan ja jaetaan eri puolille Eurooppaa, minkä lisäksi julkaisemme mainoksia lehdissä ja esitämme mainospätkiä televisiossa ja videolla. Minulle on kerrottu, että näiden toimien ansiosta olemme tavoittaneet noin 300-500 miljoonaa Euroopan kansalaista joka vuosi. Vaikka kohderyhmien saavutettavuus onkin näin hyvä, tieto voi silti joutua pinon alimmaiseksi ja ovesta tulevia lehtisiä ei aina aseteta esille.
Kampanjan vaikutus on mitattu eurobarometrillä, jonka avulla tilanne tutkitaan ennen ja jälkeen kampanjan. On mielenkiintoista tarkastella vuoden 1995 kampanjaa, jonka tutkimuksen tulokset annettiin Euroopan parlamentille. Tulokset osoittivat, että esimerkiksi kampanjan loppuessa yli 20 miljoonaa eurooppalaista oli saatu vakuuttuneiksi siitä, että syöpää voidaan torjua, ja että vaaratekijät - esimerkiksi tupakointi tai hedelmien, vihannesten ja viljatuotteiden puuttuminen ruokavaliosta - tunnettiin paremmin kampanjan jälkeen. Tämä on kaikki, mitä voin sanoa. Tästä näkökulmasta tulokset olivat hyvät, mutta kuten sanoitte, meidän on turvauduttava asiantuntijoihin.
Olisin erityisen kiinnostunut saamaan teiltä sairaalan nimen luottamuksellisesti ilman suurempaa hälyä asiasta, ja haluaisin tarkistaa, onko sairaala todellakin yhteyslistalla, niin kuin sen pitäisi olla.

Thors
Meille naisille tärkeä aihe, joka tänä vuonna oli ajankohtainen, on se, että on yritettävä ehkäistä syöpää. Huolestuttavaa on kuitenkin se, että sanotaan että huono ennaltaehkäisy on huonompi kuin täysi ennaltaehkäisyn puute. Valitettavasti on esiintynyt merkkejä siitä, että Euroopassa on laboratorioita, jotka tekevät testejä ja tutkimuksia naisten syöpänäytteistä sellaisella tavalla, joka ei ole tieteellisesti pätevä eikä oikea.
Minkälaisia ohjeita komissio aikoo antaa jäsenmaille tässä suhteessa? On ilmeistä, että me tarvitsemme jonkinlaista laaduntarkkailua niille laboratorioille, jotka tutkivat näytteitä.
Toinen kysymys kuuluu: Minkälaisina komissio pitää mahdollisuuksia saada täysin kattava ennaltaehkäisyjärjestelmä, screening system , jäsenmaihin? Mielestäni sen saaminen on ratkaisevan tärkeää, jotta onnistuisimme taistelussa syöpää vastaan.

Flynn
Olette aivan oikeassa korostaessanne valvonnan laatua ja joukkotarkastuksia. Hyvin monissa alan suosituksissamme korostetaan laatua, joka on ensisijaisen tärkeää näissä joukkotarkastuksissa. Suosittelen teille syövän torjuntaa koskevasta säännöstöstä laadittua kirjasta, jossa on esitetty pääpiirteittäin kaikki suositukset ja unionin syöpäasiantuntijoiden laatimat kymmenen kohtaa. Tässä erittäin hyödyllisessä kirjasessa on käsitelty merkitykseltään sekä ensisijaisia että toissijaisia toimia. Ensisijaisilla toimilla tarkoitetaan vaaratekijöiden, esim. tupakoinnin, alkoholin ja liiallisen auringonvalon, ehkäisemistä, kun taas toissijaisilla toimilla tarkoitetaan syövän varhaista havaitsemista, johon liittyvät rutiinitutkimukset ja -tarkastukset. Pyrimme tosissamme edistämään hyvää laadunvalvontaa ja joukkotarkastuksia, mutta jäsenvaltiot päättävät tietenkin itse, miten ne järjestävät oman joukkotarkastuksensa. Toivomme, että ne vaihtavat silti kokemuksiaan parhaasta käytännöstä, ja pyrimme siihen, että ne voivat hyödyntää näitä kokemuksia.

Elchlepp
Suonette anteeksi, herra komissaari, keskustelu houkuttelee minua esittämään pienen kysymyksen: eikö teidän mielestänne ole joskus ristiriitaista, että komissio toisaalta ihailtavalla tavalla valistaa syövän vaaroista mutta toisaalta vuosittain antaa käyttöön tuntuvia summia - todennäköisesti oleellisesti enemmän - edistääkseen tupakanviljelyä, joka kaiken lisäksi on alue, jolla tämä myös työllisyyspoliittisista näkökohdista katsottuna tuskin on puolustettavissa?

Flynn
Vastaan lyhyesti, että olette oikeassa. Tilanne on ristiriitainen, ja olen maininnut siitä useissa yhteyksissä. Jos rahoitetaan tuotetta, joka on mielestäni vaarallinen, tuetaan epäsuorasti koko teollisuutta, ja pahoittelen sitä. Toivon, että tilanne ei olisi tämä, ja odotan päivää, jona asia on toisin.
Tietänette, että komissio hyväksyi mietinnön tupakkamarkkinoiden järjestelyistä samanaikaisesti tupakoinnin torjumista koskevan tiedonannon kanssa. Tämä tapahtui viime joulukuussa. Tällä rinnakkaisella lähestymistavalla se osoitti, että tupakkamarkkinoiden uudistusta ja yleisen terveyden edistämistä on tarkasteltava yhdessä. Suurten ponnistelujen jälkeen toteutettiin merkittävä uudistus, jota kannatan aktiivisesti; uskon, että tuolloin tehdyn päätöksen ansiosta tilanne tulee paranemaan. Saimme lisävaroja käyttöömme, sillä kaikista tukimaksuista annettiin 1 % yhteisön rahaston käyttöön tupakka-alan tutkimusta ja tiedostusta varten; ja toivon, että näitä varoja käytetään hyvin.
Olette joka tapauksessa oikeassa ja kannatan teitä. Odotan toiveikkaana sitä päivää, jona unioni ei enää rahoita tukimaksuilla tämän vahingollisen ja haitallisen, sairauksia ja kuolemaa aiheuttavan tuotteen viljelyä.

Puhemies
Koska komission kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 52-89 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.

Sopimus entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa - Sopimus Slovenian kanssa
Puhemies.
Seuraavana asiana esityslistalla yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Nikitas Kaklamanisin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0296/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välisen kuljetusalan sopimuksen tekemisestä (KOM(96)0533 - C4-0310/97-96/0260(AVC)).-Francesco Baldarellin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0275/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi lisäpöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön ja Slovenian tasavallan väliseen kuljetusalan sopimukseen (KOM(96)0544 - C-0144/97-96/0261(CNS)).
Kaklamanis
Arvoisa puhemies, aivan aluksi tahtoisin kiittää liikennevaliokunnan sihteeristöä, sillä kuten aina se on tehnyt työnsä tunnontarkasti ja toteuttanut liikennevaliokunnan ja esittelijän sille antamat ohjeet. Sanon tämän siitä syystä, että liikennevaliokunnan sihteeristöön on kohdistunut hyökkäyksiä henkilöiden taholta, joilla ei ole mitään toimivaltaa siihen. Itse olen esittelijän ominaisuudessa täysin tyytyväinen liikennevaliokunnan sihteeristön toimintatapaan.
Tämä mietintö on työjärjestyksen 80 artiklan mukainen. Se tarkoittaa, että se, mitä on kirjoitettu, on kirjoitettu. Parlamentilla ei ole mahdollisuutta tehdä siihen tarkistuksia, joten se hyväksyy tai hylkää sen siinä muodossa kuin se on.
Kuitenkin työjärjestyksen 90 artiklan mukaan komissiolla on tätä mietintöä laatiessaan velvollisuus antaa parlamentille selvitys. Minun on valitettavasti pakko kertoa kollegoille, että komissio ei missään vaiheessa antanut tietoja parlamentille valmistellessaan tätä mietintöä.
Tästä kysymyksestä on sanottava vielä toinen asia. Kun komissiolta kysyttiin, miksi se ei tehnyt näin, sieltä sanottiin, että syynä oli huono tiedonkulku ja että tämä ei tule toistumaan. Voitte itse tehdä johtopäätökset.
Tämä mietintö liittyy aidosti Euroopan unionin politiikkaan tämän alueen maiden, Balkanin alueen, taloudelliseen sekä poliittiseen tukemiseen rahoittamalla eri töitä. Niin myös nämä verkostot, joihin kuuluvat sekä rautatie- että maantiekuljetukset, rahoitetaan Euroopan unionin antamalla 150 miljoonalla eculla sekä yli 20 miljoonan ecun vakuudella. Siis lähes ilmaiseksi, koska ensin mainittu summa on Euroopan investointipankin myöntämää lainaa.
Tähän saakka kaikki on hyvin ja olen itse samaa mieltä. Erimielisyydet alkavat tästä eteenpäin, sillä tässä mietinnössä, jota, kuten sanoin, parlamentti ei voi muuttaa, on kolme kohtaa, jotka ovat erityisen epäsuotuisia Euroopan unionille sekä ennen kaikkea entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian rajananaapurina olevalle jäsenvaltiolle Kreikalle.
Mietinnössä sanotaan, että tämä sopimus entisen Jugoslavian tasavallan ja Euroopan unionin välillä solmitaan mahdollisimman pian ja sitä aletaan soveltaa heti. Ymmärtänette, että ilmaisu " mahdollisimman pian" ei sano juuri mitään. Lähetin tästä asiasta kirjeen Euroopan komissiolle, jotta se selvittäisi meille, mitä tarkoittaa " mahdollisimman pian" . Liikennevaliokunnan kollegat ovat tietoisia siitä. En ole saanut vastausta.
Toinen ongelma tässä mietinnössä on, että siinä annetaan kolmannelle maalle, tässä tapauksessa entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, oikeus asettaa erityinen verorasite ajoneuvoille, Euroopan unionin autoille, jotka eivät täytä tämän maan normeja. Vaikka siis autot täyttävät normit, jotka me olemme tässä salissa määrittäneet ja päättäneet, siis Euroopan unionin normit, niille asetetaan erityisvero.
Kolmas painotukseni on, että annetaan jälleen oikeus asettaa erityisvero, jos nämä autot sattuvat entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian hallituksen mielestä aiheuttamaan vahinkoa tiestölle. Myös tästä kysymyksestä kirjoitin Euroopan komissiolle, enkä saanut sitovaa vastausta. Vastaukset olivat epämääräisiä, ja minulle sanottiin, että perustetaan komitea ratkomaan erimielisyyksiä ja äänten mennessä tasan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanta ratkaisee. Tämän jälkeen minun suureksi surukseni on sanottava, että kollegat ovat vapaita äänestämään mitä tahtovat, mutta itse en esittelijän ominaisuudessa voi antaa ääntäni mietinnölle, joka on vahingoksi Euroopan unionille.

Baldarelli
Arvoisa puhemies, EU: n sopimus yhteistyöstä Slovenian kanssa edellyttää kuljetussektoria koskevaa osiota. Kyseessä on sekalainen suosituimmuussopimus, jonka tarkoitus on korvata kauppa- ja yhteistyösopimus ja joka edellyttää vapaakauppa-alueen luomista korkeintaan kuuden vuoden siirtymäkauden jälkeen. Tämän vuoksi on tehtävä valmisteluita hyödykkeiden ja työntekijöiden vapaan liikkumisen, kuljetusyritysten sijoittautumisoikeuden ja palveluiden vapaan tarjonnan varalle. Samalla pohditaan taloudellista yhteistyötä myös kuljetus-, posti- ja matkailualoilla. Lopuksi on sovittu rahoitusyhteistyöstä siten, että Slovenia osallistuu PHARE-ohjelmaan ja saa luottoja Euroopan investointipankilta. Yhtäaikaisesti tämän sekalaisen suosituimmuussopimuksen kanssa aloitetaan myös poliittinen vuoropuhelu, mikä on erittäin tärkeätä.
Sopimus sisältää erityisjärjestelyitä kuljetusten osalta: Euroopan unionin ja Slovenian välisen kuljetussopimuksen määräykset pidetään voimassa maakuljetusten sekä kuljetuspalveluiden vapaan tarjonnan, kuten perustamisoikeuden osalta. Viimeksi mainittu - se on pidettävä mielessä - ei ole voimassa Euroopan yhteisön ja Slovenian välillä, koska jäsenvaltioiden ja Slovenian väliset suhteet ovat edelleen kahdenkeskisten sopimusten säätelemiä.
On lisäksi korostettava, että pöytäkirjan 46 artiklan mukaan - ja tässä kohdassa on puutteita - ei noudateta ilmakuljetuksiin, sisäiseen vesiliikenteeseen ja rannikkoliikenteeseen liittyviä sopimuksia. Näitä kohtia pitäisi käsitellä seuraavaksi Slovenian tullessa täysjäseneksi.
Toivomme selkeästi, että tämä sopimus voisi auttaa Slovenian tulemista Euroopan unionin täysjäseneksi. Olemme tietoisia lisäksi siitä, että Euroopan unioniin kuuluu herkästi haavoittuva alue, alppivyöhyke, jota koettelevat suuret, ympäristöönkin liittyvät ongelmat. Tässä sopimuksessa ei todellakaan aivan sattumalta viitata erityisesti Sloveniaan ja Itävaltaan sekä tavarankuljetuksiin ja tieliikenteeseen. Siinä viitataan erityisesti 'ekopiste'-järjestelmään, jota pitää arvioida ja säädellä eri maiden liittyessä siihen. Tämä kohta koskee etupäässä ympäristönsuojelua.
Toisena tärkeänä keskustelunaiheena pidän infrastruktuurikysymystä. Tällä sopimuksella huolehditaan suurista investoinneista: Slovenia sitoutuu maksamaan 50 prosenttia infrastruktuurirakenteiden arvioiduista kustannuksista, kun taas kiintiön loppuosa pitäisi saada kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta. Tässä kohdassa olemme kuitenkin vielä yleisen ja periaatteellisen myönnytyksen edessä: tiedämme, että kun Slovenia on jo sitonut merkittävän osan budjetistaan toteuttaakseen joitakin infrastruktuurirakenteita, kun taas rahoituslaitosten 50 prosentin osuus ei olekaan saapunut. Niiden osuus on vasta 12-15 prosenttia. Kansainväliset rahoituslaitokset eivät siis ole täyttäneet sopimukseen sisältyviä odotuksia hyödykkeiden ja työntekijöiden vapaan liikkumisen toteuttamiseksi. Tästä näkökulmasta Euroopan unionin rahoitusosuudessa on siis vajausta. Vaikka EU sopimuksissaan vahvistaa joitakin tärkeitä asioita ja järjestelee niitä, sillä on kuitenkin tosiasiassa vaikeuksia täyttää sovittuja velvollisuuksiaan näiden maiden suhteen, kun sen pitäisi hoitaa myös rahoitukseen liittyvät toimet. Mitä talouteen tulee, minusta on tärkeää vaatia ja vaatia, kunnes saadaan toteutetuiksi infrastruktuurihankkeet, jotka tukevat Keski- ja Itä-Euroopan maiden markkinoille pääsyä Slovenian kautta. Tällä viittaan Unkariin, Tsekin tasavaltaan sekä muihin maihin, joiden kanssa Slovenia on jo menneisyydessä vakiinnuttanut kauppasuhteet.
Lopuksi, pidän tärkeänä tätä sopimusta, joka meidän on hyväksyttävä. Meidän on luonnollisesti valvottava, että myös komissio osallistuu siihen omilla, välttämättömillä asiatiedoillaan.

Elchlepp
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kun nyt on esitetty melkoisesti kritiikkiä, haluaisin tuoda esille tämän sopimuksen myönteisen puolen. Tämä Euroopan yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välinen sopimus - pitkä nimi, mutta mielestäni on parempi ilmaista asia näin kuin käyttää keinotekoista nimeä FYROM - on minulle valopilkku tällä taloudellisesti ja myös poliittisesti erittäin horjuvalla alueella. Sen vuoksi meidän tulisi kannattaa sopimusta. Nimenomaan liikenteen infrastruktuurin edistäminen ja kehittäminen ovat mielestäni avaimia maan myönteiselle taloudelliselle kehitykselle jatkossa.
Täysin epäitsekkäästi ei EU tätä sopimusta ole solminut. Toisaalta sopimus auttaa suuresti kehittämään eteenpäin sisämarkkinoita paremman Pohjois-Euroopasta Etelä-Eurooppaan, Kreikkaan, suuntautuvan kauttakulkuliikenteen ansiosta ja kehittämään Makedonian ja Kreikan välisiä suhteita. Toisaalta sopimus ja sen alueiden välinen lähtökohta vahvistavat tämän maan asemaa taloudellisena ja poliittisena tekijänä Kaakkois-Euroopan kriisialueella.
Komissiota kehotetaan nyt kiinnittämään huomiota erityisesti siihen, että liikenneprojektien suunnittelua ei toteuteta eristetysti vaan että siitä kiinteästi sovitaan yhdessä naapurivaltioiden - erityisesti Jugoslavian liittotasavallan - kanssa osana koko kriisialueen taloudellista tervehtymistä.
Kaupan alueella on nähdäkseni oleellista parantaa entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian tuotteiden pääsyä sisämarkkinoille. Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota siihen, että tavaraliikenteen valvonnan ja muodollisuuksien helpottamista koskevan sopimuksen neuvottelut aloitetaan välittömästi kaupan esteiden vähentämisen nimissä.
Lopuksi on nähdäkseni myös tärkeätä, että tässä sopimuksessa ei vain oteta huomioon ympäristönäkökohtia vaan toteutetaan konkreettisia ympäristönsuojelutoimenpiteitä uusien liikenneväylien varrella asettamalla etusija raideja yhdistelmäliikenteelle.

Swoboda
Arvoisa puhemies, olisin luonnollisesti ollut hyvin onneton enkä olisi voinut tänään nukkua, ellen olisi saanut tätä tilaisuutta, että te kutsutte minut nyt esiin!
Arvoisa puhemies, herra komissaari, arvoisat naiset ja herrat, meillä on tässä kaksi sopimusta, jotka ovat minulle hyvin tärkeitä. Olen hyvin onnellinen, että komissaari Van den Broek on täällä, koska olennaisesti ei ole kysymys yksityiskohtaisista liikennepoliittisista kysymyksistä ahtaammassa merkityksessä vaan siitä, että me saamme lähitai kauempana sijaitsevaan ympäristöömme liikenneinfrastruktuurit, jotka on sopeutettu viimeisen tai myös tulevan laajentumisprosessin tarpeisiin.
Kävin viime viikolla Sloveniassa osallistuakseni Euroopan parlamentin ja Slovenian parlamentaarikkojen sekaistuntoon. Koska aikatauluni vuoksi en voinut lentää aikaisella koneella Wienistä, minun oli lennettävä Wienistä Frankfurtiin ja Frankfurtista Laibachiin, sillä olemassa oleva junayhteys vie niin paljon aikaa, että en olisi ehtinyt sunnuntai-illan kokoukseen Ljubljanaan eli Laibachiin. Tämä osoittaa selvästi, että viereisillä alueilla on tänä päivänä käytettävä aikaa vieviä, varmaankaan ei erityisen ympäristöystävällisiä teitä naapurimaahan päästäkseen. Sen vuoksi on erittäin tärkeätä - ja sille tässä sopimuksessa lasketaan peruskivi - että päädymme liikenneinfrastruktuurin kehittämiseen, joka vastaa nykyaikaa ja niitä tulevia tehtäviä, jotka meidän on suoritettava. Juuri Slovenia ensimmäisen asteen jäsenehdokkaana on luonnollisesti tärkeä. Meidän on kehitettävä tämä liikenneinfrastruktuuri myös taloudellista rakennetta varten, joka Sloveniassa kaipaa uudistusta, vaikka talous siellä toimiikin hyvin.
Tähän ei ole paljon sanottavaa. Liikenneinfrastruktuurin kehittäminen tulee luonnollisesti olemaan osa liittymisen sisältämää kumppanuutta. Haluaisin myös mainita, että olemme pyytäneet Sloveniaa rakentamaan yhteyden ennen kaikkea Kroatiaan eikä unohtamaan tätä.
Toisessa sopimuksessa on kyse FYROMista tai Makedoniasta; asianlaita on tässä luonnollisesti toinen, sillä liittyminen tulee tapahtumaan paljon, paljon myöhemmin. Siitä huolimatta minun nähdäkseni on tärkeätä ja nimenomaan Kreikan edun mukaista, että liikenneinfrastruktuuria - rautateitä ja luonnollisesti myös teitä - kehitetään vastaavasti, sillä Kreikan yhteys muuhun Eurooppaan, jos voin näin sanoa, kulkee olennaisilta osiltaan FYROMin kautta ja kaikki, mikä johtaa tämän yhteyden parantumiseen, ei hyödytä ainoastaan FYROMia vaan myös Euroopan unionia. Tässä mielessä, arvoisa puhemies, suosittelisin, monista tiedotuksen puutteista huolimatta, joita on ollut, että näitä molempia mietintöjä kannatetaan liikennepoliittisista mutta myös ulkopoliittisista syistä.

Sarlis
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin huomauttaa vain kahdesta asiasta, jotka liittyvät näihin kahteen sopimukseen, lisäpöytäkirjaan Slovenian kanssa ja sopimukseen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa. Ensimmäinen huomautukseni on - olen hyvin iloinen että herra van Den Broek on paikalla - että ei ole noudatettu 90 artiklaa, jonka mukaan komission pitäisi antaa selvitys, kun se saa neuvostolta valtuudet sopimuksen laatimiseen, kuten 90 artikla määrää.
Työjärjestyksen 90 artikla on seuraus tunnetusta komission ja parlamentin välisestä sopimuksesta, jota pidimme erittäin tärkeänä välittömästi Maastrichtin peruskirjan allekirjoittamisen jälkeen. Tätä ei ole noudatettu, ja tämän sopimuksen noudattamatta jättäminen asetti huonoon valoon myös esittelijän siinä, mitä tulee sopimukseen entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian kanssa, sillä mietintö oli myöhässä ja monet kollegat alkoivat kysellä, milloin se valmistuu ja miksi se on myöhässä, ja osoittautui, että hän oli lähettänyt komissiolle kirjelmän, johon komissio ei vastannut eli ei koskaan halunnut antaa liikennevaliokunnalle selvitystä neuvotteluista, mitä niissä tapahtui, mitä sovittiin ja mikä oli valtuuksien sisältö. Tämä oli yksi huomautus.
Toinen huomautus on, että kummastakin sopimuksesta pitäisi äänestää. Se on vanha menettelytapa Euroopan parlamentin solmimien sopimusten suhteen. Ehkäpä muistatte, arvoisa komission jäsen, että vuonna 1990 allekirjoitettiin kuljetusalan sopimus entisen Jugoslavian kanssa. Lisäksi oli allekirjoitettu myös kolmas rahoitusta koskeva lisäpöytäkirja. Valitettavasti sitä ei koskaan sovellettu. Alussa sitä lykättiin, ja käytännössä tätä lisäpöytäkirjaa, joka muistaakseni lupasi noin 800 miljoonaa dollaria koko Jugoslavialle, ei enää ole olemassa.
Toinen asia, josta haluan puhua, on, että entisen Jugoslavian maissa on syntynyt erikoislaatuinen tilanne kuljetusalalle. Ja kuten sanoin, mehän porskutamme eteenpäin ja hyväksymme sopimukset paloittain, mutta mielestäni niiltä puuttuu yhteinen pohja.
Aloitan Slovenian sopimuksesta: tiedätte, että Slovenian ja Kroatian välillä on paljon vihamielisyyttä kuuluisan Mariborin liittymän johdosta. Siellä ei ole mahdollista edetä pikkuhiljaa, yksi maa kerrallaan, niin että yllättäen havaitsemme, että nämä maat eivät pysty käyttämään hyväkseen yhteisöltä saamiaan rahoja, koska Slovenian ja Kroatian välillä vallitsee tämä erimielisyys. On siis saatava ylemmän tason monenkeskinen sopimus, joka koskee pääasiassa rautateitä, ei autoja, jotta nämä maat voisivat joskus saada rautatieverkkonsa kuntoon.
Näillä huomautuksilla haluaisin, että herra van Den Broek, joka työskentelee pääasiassa muiden ulkopolitiikan kysymysten parissa, välittäisi nämä asiat asianomaisille yleisosastoille ja asianomaisille henkilöillä, esimerkiksi herra Kinnockille, joka on taitava puhuja. Mielestäni tällaisilla yksityiskohdilla on joskus suuri merkitys yhteisön Balkania koskevan ulkopolitiikan tuloksellisuudelle.

Santini
Arvoisa puhemies, haluaisin korostaa sitä suurta merkitystä, ehkä esimerkkiä, joka on tällä avautumishankkeella Sloveniaan päin, dynaamiseen maahan, joka ei ole pelkästään ovi Keski- ja Itä-Eurooppaan, kuten mietinnön laatija on niin hyvin korostanut. Se on ehkäpä suorastaan malli, jota kannattaa seurata, kun halutaan ymmärtää kuinka ja millä vauhdilla jotkut Keski- ja Itä-Euroopan maat kykenevät sopeutumaan ja yhdenmukaistumaan Länsi-Euroopan maihin. Slovenia ei ole pelkästään ovi, sillä huomaamme sen kukoistavan ja toimeliaan talouden jo vastaavan Maastrichtin sopimuksen ehtoja, jotka melkein kaikki täyttyvät, jotta se voi tulla muiden maiden täysivaltaiseksi kumppaniksi. On sanottava, että jo voimassa oleva taloussopimus on auttanut tätä maata paljon, mutta on myös eräs yksityinen, pitkälle kehittynyt aloite. Esittelijän mukaan 90 prosenttia Slovenian tuotannosta menee tällä hetkellä vientiin, jossa on hyötyä myös hyvistä yhteysrakenteista. Sekä maantie- että rautatiesektorilla rakennetaan nyt sellaista vauhtia, että vuoden 1998 loppuun mennessä on maanteitä saatu lisää 200 km ja rautateitä 700 km.
Tämän sanottuani haluaisin kiinnittää huomionne asiaan, joka herättänyt uteliaisuuteni ja joka johdattelee erääseen ajatukseen. Sivulla 7, jossa puhutaan rajoista, sanotaan, että raskaalle ajoneuvoliikenteelle suunniteltu terminaaliverkosto saadaan rakennettua PHAREn ja muiden rakenteiden avulla. Haluaisin osoittaa herra komissaarille erään ei kovin erikoisen, mutta ainutlaatuisen ongelman, jota olemme käsitelleet parlamentissa viimeisten kahden kuukauden aikana: se koskee Goriziaa ja Nova Goricaa, kahta rajan toisistaan erottamaa kaupunkia, tai ennemminkin yhtä ainutta kaupunkia - Euroopan viimeistä pikku-Berliiniä. Rajan, joka halkaisee tämän kaupungin kahtia, pitäisi poistua vuosien 2002 ja 2003 aikana. Mitä sitten tapahtuu? Vaarana on, että se osoittautuu hätkähdyttäväksi esimerkiksi työttömyydestä: 2500-3000 uutta työtöntä 30 000 asukkaan kaupunkiin. Tässä kaksoiskaupungissa on Euroopan suurimpiin kuuluva maaliikennekeskus, joka on rakennettu erittäin toimivaksi joitakin vuosia sitten. Siellä on todellisuudessa kaksi keskusta - italialainen ja slovenialainen - verkon jakamina. Verkon kaaduttua siellä on kaksi täydellisesti yhteensopivaa rakennetta.
Ennen uusien laitosten rakentamista haluaisin kertoa tämän suuren maaliikennekeskuksen ja sen kaikkien rinnakkaispalveluiden olemassaolosta, joiden järjestämistä uudelleen näiden kaksoiskaupunkien pormestarit ovat ajatelleet EU: n hankkeena. Tässä olisi hyvä esimerkki siitä, kuinka käytetään hyväksi jo olemassa olevaa tuhlaamatta enempää rahaa.
Huomaan, että pyrkimys on kopioida itävaltalainen malli. Suositukseni on: kopioidaan vain sen ekopisteet, mutta ei maantiemaksuja.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, herra komissaari, arvoisat paikalle jääneet kollegat, haluaisin ensinnäkin kiittää kollegoja Baldarellia ja Kaklamanista heidän mietinnöistään. En tosin yhdy kollegani Kaklamanisin istunnosta tekemiin johtopäätöksiin, mutta molemmat kollegat ovat nähneet vaivaa tämän aiheen valmistelussa, enkä usko syytöksen, että omaa etuaan ajattelevat kollegat olisivat yrittäneet viivästyttää näitä sopimuksia, pitävän paikkaansa.
Arvoisa komissaari van den Broek - tämä koskee myös komissaari Kinnockia - jotta parlamentin ja komission välisessä ymmärryksessä ei esiintyisi tämänkaltaisia vaikeuksia, meidän on kaiketi kehitettävä uusi järjestelmä, kuinka parlamentille paremmin voidaan tiedottaa niistä neuvotteluista, joita komission loogisesti on käytävä.
Luulen, herra Kaklamanis, että kaikista tiedottamisen puutteellisuuksista huolimatta meidän tulisi olla iloisia, että parlamentti huomenna toivottavasti suurella enemmistöllä hyväksyy molemmat sopimukset. Nämä sopimukset eivät ole tärkeitä vain molempien kaakkoiseurooppalaisten maiden jälleenrakennukselle ja liikennepoliittiselle avaamiselle, vaan ne auttavat myös kreikkalaisia ystäviämme, joiden liikenne ja kauppa yhteisön kanssa entisessä Jugoslaviassa käydyn sodan vuoksi olivat - ilmaistakseni sen positiivisesti - hyvin vakavasti vammautuneita. On tärkeä tehtävä auttaa Makedoniaa ja Sloveniaa, mutta myös Kreikkaa.
Tämän lisäksi pidimme juuri Helsingissä tämän vuoden kesäkuussa suuren kolmannen yleiseurooppalaisen liikennekonferenssin, joka osoitti meille, että tarvitsemme enemmän yhteistyötä Euroopan sisällä liikenteen alueella sekä infrastruktuurien että tieliikenneasetusten osalta. Näin ollen meidän tulisi olla iloisia, että täällä tänään keskustellaan molemmista mietinnöistä ja että niistä äänestetään huomenna, ja kummallakaan kyseessä olevalla maalla ei ole mitään syytä olla vihainen parlamentille. Me tulemme kannattamaan sopimuksia, ja sen jälkeen ne voivat astua voimaan.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, myös omasta puolestani haluan esittää arvostavani molempia, sekä Kaklamanisin että Baldarellin mietintöjä. Aloitan kuitenkin sanomalla pari sanaa kuljetussopimuksesta yhteisön ja entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian välillä. Tämä sopimus on tärkeä osa yleistä lähestymistapaa, jonka unioni on omaksunut tämän entisen Jugoslavian tasavallan suhteen. Kuten esittelijä Kaklamanis oikeutetusti huomautti, tämä sopimus muodostaa osaltaan ratkaisun kyseisen maan taloudellisten ongelmien ratkaisemiseksi, ja auttaa täten myös selvittämään poliittisia vaikeuksia. Sopimus on erittäin tärkeä myös Unionille, koska näin voidaan elvyttää Kreikan ja muiden entisen Jugoslavian valtioiden välinen tavaravirta, joka katkesi alueen kriisitilanteen alkamisen jälkeen vuonna 1991. Tämä sopimus on yhdenmukainen vuonna 1993 yhteisön ja Slovenian välillä solmitun kuljetussopimuksen kanssa, ja jos poliittinen tilanne sallii, sitä voidaan täydentää vastaavanlaisilla sopimuksilla Kroatian ja aikanaan toivottavasti myös Jugoslavian liittovaltion kanssa.
Sopimus on olennaisilta osin lähes yhtäläinen Slovenian sopimuksen kanssa. Siksi komissio ei voi, ottaen huomioon erittäin positiiviset kokemukset Slovenian kanssa solmitun sopimuksen toteuttamisesta vuodesta 1993 lähtien, täysin jakaa esittelijän huolta joistain FYROM: n kanssa solmitun sopimuksen määräyksistä. Voin kuitenkin vakuuttaa herra Kaklamanisille komission valvovan huolellisesti sitä, että jos hänen tarkoittamistaan sopimuksen erityismääräyksistä valitetaan, me huolehdimme siitä, että se on täysin oikeutettua, ja että sillä on joka tapauksessa mahdollisimman vähän vaikutusta yhteisön intresseihin.
Tärkeä sopimuksen elementti on tietenkin sellaisten puheena olleiden ensisijaisten keinojen valitseminen, jotka voisivat saada taloudellista tukea yhteisöltä infrastruktuurinsa kehittämiseksi. Viittaan myös herra Swobodan esittämiin sanoihin, joihin mielelläni yhdyn. Näkökohta on erityisen tärkeä uuden yleiseurooppalaisen kuljetusväylän X parantamiseksi, joka yhdistää Kreikan Itävaltaan entisen Jugoslavian maiden kautta.
Tämä sopimus on ensimmäinen askel täydellisten kuljetusalan suhteiden luomiseksi entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian ja yhteisön välillä, ja iloitsen siitä, että liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö esitetään parlamentille hyväksyttäväksi. En tietenkään halua sivuuttaa esittelijän tai muiden kriittisiä sanoja siitä tavasta, jolla parlamentille ilmoitettiin neuvottelujen edistymisestä. On selvää, että Euroopan komissio kunnioittaa instituutioiden välistä sopimusta sekä kirjaimellisesti että sen hengen mukaisesti. Siksi olemme esittäneet liikenne- ja matkailuvaliokunnalle, että se kävisi säännöllistä mielipiteiden vaihtoa ulkomaansuhteita käsittelevistä asioista. Mielestäni se myös antaisi tyydyttävän vastauksen herra Sarlisin, joka on jo valitettavasti poistunut salista, tekemään huomautukseen. Mielestämme tämä vaikuttaa olevan sopivin keino välittää parlamentille säännöllisiä tietoja ajoissa. Samalla vältämme vaikeudet, joita muuten voi syntyä valiokunnan liian täysistä aikatauluista. Tällä oli osansa tässäkin tapauksessa - herra Kaklamanis tietää että sopimusneuvottelut oli jo täysin päätetty kolmen kuukauden ajalta, ja että ongelman on myös muodostanut se, miten löytää aina aikaa tämän tärkeän sopimuksen mahduttamiseksi yhä uudelleen liikenne- ja matkailuvaliokunnan aikatauluun. Mutta vielä kerran toivon, että ehdotettu menetelmä pystyy myös tältä osin poistamaan parlamentin valituksen, ja pahoittelen, että tilanne pääsi syntymään. Sanon tämän varmasti myös kollega Kinnockin puolesta.
Arvoisa puhemies, saanko sanoa vielä muutaman sanan herra Baldarellin Sloveniaa koskevasta mietinnöstä? Kuten mietinnöstä käy selkeästi ilmi, ehdotuksella ei ole paljon vaikutusvaltaa, sillä se koskee Slovenian kanssa vuonna 1993 solmitun kuljetussopimuksen soveltamista, kun otetaan huomioon, että 1. tammikuuta 1995 lähtien osassa Unionin aluetta, nimittäin Itävallassa, on voimassa erityinen läpikuljetusta koskeva säädös rekoille. Tämä on erikoistilanne, joka koskee vain Sloveniaa, kun muistetaan ettei yhteisö ennen Itävallan liittymistä ollut tehnyt vastaavanlaisia sopimuksia. Tämän vuoden tammikuun 1. päivästä lähtien, ennen tämän protokollan päättämistä, slovenialaisiin rekkoihin sovelletaan ekopisteytysjärjestelmää de facto perusteella. Protokollan päättäminen antaa nyt tilanteelle muodollisen luonteen. Arvostan tietenkin molempien esittelijöiden, Kaklamanisin ja Baldarellin mietintöjä, ja haluan ensi sijassa ilmaista kunnioitukseni, myös kollega Kinnockin puolesta, paitsi mietintöjen sisällöstä, niin myös siitä, miten nopeasti ne esitettiin täysistunnolle. Tällaista parlamentin elettä arvostetaan komissiossa erittäin paljon.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Van den Broek.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.17.)

