Mezinárodní den žen
Předseda
Dalším bodem je prohlášení předsedy k Mezinárodnímu dni žen.
Mezinárodní den žen má v dnešní Evropě jinou podobu, než jak si ji, alespoň ve střední a východní Evropě, pamatujeme. Dnes se nejedná jen o darování květin ženám, které známe. Dnes je Mezinárodní den žen zároveň příležitostí k důležitým diskusím o rovnosti, o poskytnutí větší podpory matkám v rodinách s mnoha dětmi a o odstranění násilí na ženách. Evropský parlament se těchto diskusí aktivně účastní.
Výbor pro práva žen a rovnost pohlaví je mimořádně důležitý výbor. V listopadu 2009 jsme přijali usnesení o odstranění násilí na ženách, v němž vyzýváme Evropskou komisi a členské státy, aby stanovily důsledné akční programy proti této formě násilí. Naším cílem je, aby Evropská unie dokázala jít v této oblasti příkladem zbytku světa.
Ženy si dnes zaslouží více, protože koneckonců my všichni chceme zachránit Evropu před demografickým kolapsem, ale toho nelze dosáhnout na úkor žen. Ženy se třemi nebo čtyřmi dětmi musí mít možnost získat zaměstnání nebo být povýšeny na základě stejných zásad jako muži. Široce dostupné jesle a školky, ale i pracovní místa, to je pouze jedna z cest, jak tohoto cíle dosáhnout. Na druhou stranu však matkám, které chtějí se svými dětmi zůstat doma, by to rovněž mělo být umožněno, například prostřednictvím vhodného systému zdanění založeného na celé rodině, nikoli pouze na dvou partnerech.
Naším cílem je dosáhnout plné rovnosti tam, kde je to možné a kde to je důležité - jinými slovy všude. Diskriminace na pracovišti a ve společnosti se musí stát minulostí. V Evropské unii mají ženy a muži stejnou důstojnost a stejná práva a ochrana těchto práv je i naším úkolem, úkolem Evropského parlamentu.
Přeji si, aby pro všechny dámy zde v Evropském parlamentu mohl být jejich dnem každý den, aby nikdy nepocítily diskriminaci, a aby vás, milé ženy a kolegyně, bylo mezi poslanci Evropského parlamentu stále více.
Corien Wortmann-Kool
Pane předsedo, jak jste před okamžikem řekl, dnes je Mezinárodní den žen. Je to jeho sté výročí. Máme důvod k oslavám? Dosáhli jsme velkých úspěchů, ale čeká nás ještě hodně práce; a tu můžeme učinit pouze za předpokladu, že budeme všichni - ženy i muži- - spolupracovat.
Tento rok je jedním z témat Mezinárodního dne žen solidarita a prosazení žen na celém světě - v době hospodářské krize je to důležité téma. Dává mužům a ženám vodítko, jak spolupracovat na lepší budoucnosti pro nás a pro naše děti, neboť pouze společně můžeme zajistit, aby rovnost žen a mužů neplatila pouze před zákonem, ale i v každodenním a v ekonomickém a společenském životě. Koneckonců, ženy představují přibližně 50 % světové populace, avšak jejich výdělky se na celosvětových příjmech podílí jen 10 %. Pouze pět procent světových vedoucích představitelů jsou ženy. Ženy tvoří 75 % světových chudých. Tento stav můžeme a musíme výrazně zlepšit.
Nejde však jenom o chudobu. Když se podívame na jiné části světa, zejména například na velkou část Asie, jsou zde chlapci více ceněni než dívky; přinášejí rodině větší užitek. V důsledku toho bývají dcery opouštěny a dokonce dochází k potratům plodů ženského pohlaví. Bohužel běžným a častým jevem je rovněž obchodování se ženami. V Africe se mnohé mladé ženy stávají obětmi války a znásilnění. Pramení to z řady kulturních příčin, a proto má-li se postavení žen zlepšit, je třeba i těmto příčinám věnovat velkou pozornost. Ženy a dívky jsou utlačovány, a to především v muslimských zemích, kde je útlak dán náboženskými důvody.
Je proto důležité, abychom my jako Evropská unie ve svých programech pomoci a svých mezinárodních vztazích zároveň upozorňovali na rovnost chlapců a dívek, mužů a žen. Nejde tedy jenom o zmírnění chudoby, ale také o odstranění kulturních předsudků. V tom spočívá důležitý úkol vysoké představitelky místopředsedkyně Komise Ashtonové a komisařky Georgievy.
Čeká nás však mnoho práce i blíže k nám, a dokonce i v rámci naší skupiny, hlavně s podporou našeho předsedy pana Daula. Na závěr bych se ráda obrátila k nám všem - občanům Evropské unie. Vše začiná v mladém věku, při vzdělávání dětí, a přístup ke vzdělání není dívkám v Evropě stále zaručen. Míra dostupnosti by v naší civilizaci měla dosahovat 100 %. To by mělo být významným cílem nové strategie EU do roku 2020.
Martin Schulz
jménem skupiny S&D. - (DE) Pane předsedající, dámy a pánové, společnost, v níž ženy a muži nemají v profesním ani soukromém životě stejná práva, není demokratickou a humánní společností. Základním předpokladem pro spravedlnost ve společnosti je, aby byla spravována bez ohledu na pohlaví osoby. My muži to považujeme za samozřejmé, ale ženy nikoliv, a to ani ve společnostech střední Evropy, ani zdaleka ne. To je nejvíce vidět na jednom z největších skandálů, který musíme dle mého názoru co nejdříve vyřešit. Parlament k tomu může výrazně přispět.
Opravdu, jak si společnost může uchovat skutečnou rovnost, když muži a ženy dostávají za stejnou práci na stejném místě různou odměnu? V žádné oblasti naše společnost neakceptuje bez výtek diskriminaci žen více než v oblasti zaměstnání, přičemž ženy vykonávají do značné míry stejnou práci jako muži, a to za mnohem náročnějších životních podmínek a ve velké míře za ni dostávají o 30 až 40 % nižší odměnu. Musíme EU zbavit této ostudy. Má-li Evropa vyslat vzkaz při příležitosti Mezinárodního dne žen, ať je to stejná odměna za stejnou práci na stejném pracovišti pro muže i pro ženy. To je základním požadavkem sociální spravedlnosti.
(Potlesk)
Bereme na vědomí, že Komise dosáhla pokroku. Jsme svědky toho, že Evropská listina práv žen je na nejlepší cestě k tomu, aby začala fungovat. To je dobře a my to vítáme. Jsme ale přece jen trochu zklamaní a žádám vás, abyste to tlumočil paní Redingové a panu Barrosovi. Byli bychom rádi, aby tento začátek byl něčím víc než oficiálním prohlášením; rovněž bychom chtěli, aby byl splněn původní slib - konkrétně že bude zapojen Parlament i organizace občanské společnosti. K tomu ovšem nedošlo. Stále ještě to však můžeme napravit. Uvítali bychom však něco víc než jen formu oficiálního prohlášení, a také kdyby orgány spolupracovaly na tom, aby pomohly odstranit konkrétní problém, který jsem zmínil. Moje kolegyně paní Wortmann-Koolová uvedla další příklady.
Je zde jedna věc, kterou si musí všichni Evropané při příležitosti Mezinárodního dne žen uvědomit. Rovných práv jsme stále ještě na našem kontinentu nedosáhli, zásadní nespravedlnost vůči ženám v jiných částech světa, od mrzačení ženských pohlavních orgánů až po povinné nošení roušky, všechna tato základní práva žen, především dívek, která jsou na celém světě porušována, by nás však neměla znepokojovat jen 8. března.
Proto bych rád poděkoval odborníkům Evropského parlamentu na oblast lidských práv. Zde každý čtvrtek odpoledne, v týdnu, kdy jsme ve Štrasburku, diskutujeme mimo jiné o porušování lidských práv žen. Při příležitosti Mezinárodního dne žen bychom rovněž chtěli vyslovit názor, že tyto diskuse probíhající ve čtvrtek odpoledne si zaslouží přinejmenším takovou účast, jako máme nyní na plenárním zasedání.
Diana Wallis
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, na úvod bych ráda řekla, že jsem ještě před několika okamžiky nepředpokládala, že vystoupím, je však důležité, že slavíme Mezinárodní den žen, a obzvláště toto výročí, kdy uplynulo 100 let od jeho prvních oslav. Ano, měl by to být den, kdy oslavíme úspěchy žen, ale zároveň je naší povinností zvýšit informovanost o tom, jak dlouhá cesta nás z hlediska rovnosti ještě čeká.
Pane předsedo, řekl jste, že by v Parlamentu mělo být více žen. Úspěchy jsme zaznamenali, ale stále to je málo. Podívám-li se na parlament své země, bude nám podle některých odhadů při současném tempu pokroku trvat 200 let, než dosáhneme rovnosti - k dosažení patřičné rovnosti tedy míříme skutečně velmi pomalu.
Další téma, kterým se Parlament zabývá tento týden, je obchodování s lidmi a násilí na ženách. Minulý týden jsem ve svém volebním obvodu navštívila výstavu maleb a fotografií žen, které se staly obětmi obchodování s lidmi a dostaly se do Unie ze země blízké hranicím Unie - Moldávie. Podle některých odhadů jsou ženy - a ovšem i muži - obětmi obchodování v míře, která je srovnatelná s objemem veškerého obchodování s africkými otroky za 350 let, přičemž hlavními obětmi jsou zde ženy. Jestliže my jako Evropské společenství s tím nedokážeme něco udělat a nedokážeme se postarat o ženy, které jsou obětmi tohoto obchodování, bylo by ještě smutnější, kdybychom nedosáhli pokroku ani v tento den.
Zároveň bychom se měli zaměřit na řadu otázek spojených se zdravím žen, jimiž je třeba se zabývat a kterým není věnováno tolik času a energie, jak by si zasluhovaly. Mnohého jsme dosáhli, mnohé lze oslavovat, stále však zbývá udělat hodně práce.
Marije Cornelissen
jménem skupiny Verts/ALE. - (NL) Mezinárodní den žen, osmý březen. Kam až moje pamět sahá, vždy jsem tento den, stejně jako moje matka a babička, slavila. Někdy je mi 8. března smutno, když si pomyslím, kolik práce je ještě třeba vykonat, aby si byli muži a ženy skutečně rovni a měli rovné příležitosti. Pro tolik žen je násilí každodenní realitou, tolik žen žije v chudobě, tolik žen musí bez pomoci pečovat o své děti a své rodiče; a tak malému počtu žen se podaří dosáhnout vrcholu v oblasti podnikání, akademické oblasti či v politice.
Přesto však, když pomyslím na generaci mé babičky, která musela po svatbě přestat pracovat a neměla naprosto žádné příležitosti ke vzdělání, a na generaci mé matky, která velmi těžce bojovala za to, aby mohla rozhodovat o svém těle, a vidím, jak daleko jsme se za jedno století dostali, uvědomuji si, že změna je možná. Máme-li se však přičinit o to, aby byl svět v blízké budoucnosti lepší, musíme vynaložit maximální úsilí.
Evropská unie k tomu může výrazně přispět, ale jen za předpokladu, že postoupí od slov k činům. Boj za rovná práva je již příliš dlouho zatížen příliš mnoha krásnými slovy, k nimž přibývají další. Komise v pátek představila Listinu práv žen, která obsahuje spoustu krásných slov. K její realizaci jsem však velmi zdravě skeptická. Tento postoj umocňuje fakt, že - jak již uvedl pan Schulz - nebyl konzultován Evropský parlament ani nevládní organizace. Protože je to první akt komisařky Redingové poté, co se ujala funkce komisařky pro rovné příležitosti, jsem však více než ochotná se přiklonit spíše na její stranu.
Iniciativy, s nimiž svá krásná slova spojuje, jsou totiž z těch, které se počítají. Pokud nám v tomto období předkládá směrnici pro boj proti násilí na ženách, směrnici o otcovské dovolené, silná opatření na zvýšení míry zaměstnanosti žen - například prostřednictvím lepší vzájemné slučitelnosti pracovní doby a doby vyučování - a kvóty pro ženy na vrcholných pozicích, přinejmenším v rámci svých pravomocí v Komisi, pokud Komise promění tato svá krásná slova na skutečné činy, já i moji kolegové ze skupiny Zelených/Evropské svobodné aliance budeme první, kdo povstane a zatleská.
Chceme-li změnu, musíme spolupracovat - Komise, Rada, levice i pravice v této sněmovně. Dnes, 8. března, neslavím pouze Mezinárodní den žen, ale i narozeniny svého syna, kterému jsou právě dva roky. Z celého srdce doufám, že bude za třicet let žít v Evropě, kde se bude společně se svou ženou - nebo partnerem - rovným dílem podílet na péči o dítě a kde budou mít ženy úplně stejnou šanci stát se profesorkami, generálními ředitelkami nebo evropskými komisařkami. A já, jeho matka, pro to v nadcházejících letech učiním vše, co bude v mých silách - a naštěstí nejen já.
(Potlesk)
Marina Yannakoudakis
jménem skupiny ECR. - Pane předsedo, Mezinárodní den žen nám poskytuje celkovou příležitost zaměřit se na problémy a výzvy, kterým v současné době ženy čelí - zaměřit se na různé formy nerovnosti, které mnohé ženy zažívají, ale současně oslavit vymoženosti, jichž ženy za poslední století dosáhly.
My ve Spojeném království jsme obzvláště hrdí na to, že si můžeme připomenout osobnosti, které pomohly našemu národnímu pokroku, kterého jsme v oblasti práv žen dosáhli: ženy jako Emily Pankhurstovou, která v čele britských sufražetek dosáhla volebního práva žen, Shirin Ebadiovou, které byla v roce 1993 udělena Nobelova cena za prosazování lidských práv, zejména práv žen, a Margaret Thatcherovou, první britskou předsedkyni vlády, zvolenou v roce 1979.
Otázka, zda ženy mohou dosahovat vysokých postů a mít stejné příležitosti jako muži, je dnes ve Spojeném království stejně aktuální, jako byla v době, kdy byla zvolena první britská premiérka.
Dokážeme poskytnout vzdělávací a pracovní příležitosti, přetrvává však rozdíl v odměňování. Dokážeme sice vytvořit legislativní základ pro potírání diskriminace na pracovišti, ale nemůžeme vytvořit legislativní základ proti tlakům ohledně skloubení práce, rodinného života a péče o domácnost.
Jako Parlament bychom měli pracovat na tom, abychom ženám pomáhali, aby si mohly vybrat, co budou dělat. Rozhodnou-li se pro profesní dráhu, musíme je podpořit, aby ji mohly realizovat a měly rovné podmínky. Rozhodnou-li se zůstat doma a věnovat se rodině, nesmí být jejich schopnosti podceňovány. Výraz "jen žena v domácnosti" je třeba postavit mimo zákon. Žádná žena není "jen" cokoli. Je třeba cenit si přínosu každé z nich.
Takže pokud hovoříme o ženách, které dosáhly velkých úspěchů, domnívám se, že na čele tohoto seznamu musí být jedna skupina žen, jejichž úlohu si ve Spojeném království připomínáme 14. března - a tou jsou matky na celém světě: ženy, které se dobrovolně vzdaly svých ambicí a svůj život zasvětily výchově dětí. A tímto správným krokem přispěly k našemu společnému cíli - společnosti založené na rovnosti a toleranci, kde lidská práva jsou respektována bez ohledu na pohlaví.
Eva-Britt Svensson
jménem skupiny GUE/NGL. - (SV) Pane předsedo, dnes si připomínáme Mezinárodní den žen a před patnácti lety byla založena platforma OSN pro práva žen. V půli cesty, při jejím přezkumu, který právě probíhá v New Yorku, jsme já i další poslanci v delegaci Evropského parlamentu mohli pouze konstatovat, že ženy na celém světě se budou muset smířit se současným stavem. Navzdory pozitivním usnesením, které v poslední době přijal Parlament, zprávě pana Tarabelly a usnesení Peking +15 zasedání OSN bohužel nepřineslo žádné výsledky.
Vlády EU, které byly do jednání zapojeny, měly o poznání méně ambiciózní cíle v oblasti práv žen, než jak vyjádřil Evropský parlament v dříve zmiňovaných usneseních. Někdy se mi zdá, že vlády EU využívají pekingskou platformu především k tomu, aby mohly o rovnosti poučovat vlády třetích států. Je často jednodušší radit ostatním, co mají dělat, než sám dosáhnout nějakých výsledků.
Předseda Komise Barroso před svým zvolením slíbil vytvoření Listiny práv žen. Dnes jsme měli možnost si dokument Komise přečíst. Já i moje skupina - Konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice - jsme hluboce zneklidněni bezobsažností Listiny i způsobem, jakým byla vytvořena. Je zde velké riziko, že to bude jen plýtvání papírem, na kterém je sepsána. Na jejím vzniku se nepodílely a nijak k ní nepřispěly Parlament, vnitrostátní orgány ani evropské dobrovolnické organizace a k procesu nebyli přizváni ani evropští občané.
Ráda bych panu Barrosovi vysvětlila, že prohlášení o společných hodnotách nestačí. Ženy a muži v Evropě potřebují silný dokument vytvořený ve spolupráci se všemi dotčenými stranami.
Považujme toto za první návrh Listiny práv žen. Využijme čas do příštího Mezinárodního dne žen k diskusím a rozpravám s Parlamentem, s vnitrostátními orgány a s evropskými dobrovolnickými organizacemi. A až budeme slavit Mezinárodní den žen příště, bude všem jasné, že jsme učinili pokrok.
Práci, kterou chceme hájit práva žen, konáme nejen 8. března, ale každý den v roce. A právě to žemy a muži v Evropě to potřebují.
Marta Andreasen
jménem skupiny EFD. - Pane předsedo, v tento den bych chtěla vyzvat všechny politiky a zákonodárce, aby přestali vytvářet všechny ty demgogické předpisy o rovnosti, které naopak ztěžují život ženám, které chtějí pracovat. Odrazují organizace od zaměstnávání žen. Rovnost nespočívá v zákonech - rovnost spočívá v chování.
Po celých třicet let své profesní dráhy jsem jako pracující matka nikdy nebyla přijata nebo povýšena na základě čehokoli jiného než své kvalifikace a schopností, a urazilo by mne, kdyby se mnou někdo zacházel jinak jen kvůli mým chromozomům. S cílem chránit práva žen na celém světě mám však na tento Parlament konkrétní žádosti.
Chci, aby byl projednán a vyřešen španělský problém zabírání půdy, aby skončilo utrpení mnoha žen a mužů, jimž hrozí demolice jejich obydlí, v nichž je jim znemožněno žít. Domníváte se snad, že to není násilí?
Chci, aby tento Parlament zastavil toky finančních prostředků EU do regionů, kde dochází k masivnímu porušování lidských práv. Nebo si myslíte, že to není násilí?
Chci, aby tento Parlament vyslechl a chránil ty, kdo mu chtějí sdělit své zneklidnění, pokud jde o strukturální nesrovnalosti, jež mají vliv na evropský rozpočet, stejně jako jsem to já udělala před osmi lety, a aby zajistil, aby tito lidé netrpěli stejným osudem jako já. Nebo to snad není násilí?
Chci, abyste pozastavili absolutorium Evropské komisi, dokud nebude bez výhrad auditory prověřeno celých 100 % rozpočtu. A přeji si, aby toto byl způsob, jakým tento Parlament vyjádří úctu ženám i mužům v Evropě - těm, kdo prostřednictvím svých daní umožňují existenci Evropské unie.
Krisztina Morvai
- (HU) Vážení kolegové, dovolte, abych vás upozornila, že je hrubou chybou hovořit obecně o evropských ženách a o právech žen žijících v Evropské unii, aniž bychom přihlédli k druhořadému postavení žen v nových postkomunistických členských státech střední a východní Evropy. Nastal čas, aby EU vyšetřila jejich konkrétní problematickou situaci v oblasti práv a aby na základě výsledků napravila existující závažnou diskriminaci žen v nitru samotné Evropy.
Dovolte mi uvést dvě oblasti. Obě souvisí s globalizací, neoliberálním hospodářstvím, liberalizovaným volným obchodem a jejich důsledky. Zaprvé se jedná o to, že nadnárodní společnosti, ale i velké evropské firmy registrované v EU uplatňují odlišné normy pracovního práva a ochrany zdraví při práci. Mám na mysli například velké prodejce, hypermarkety, jaké jsou na obou stranách rakousko-maďarské hranice. Stejná společnost uplatňuje odlišné normy pro přestávky, polední pauzu a pro výpovědi. S východoevropskými, zde maďarskými, zaměstnankyněmi zacházejí prakticky jako s otrokyněmi.
Druhou, zcela neprobádanou oblastí je migrace žen v rámci Evropské unie. Ženy v druhořadém postavení pocházející ze střední a východní Evropy, například Maďarky, hledají zaměstnání jako pomocné síly v domácnostech na západě, žijí jako služky, jako ekonomičtí uprchlíci, a často přitom doma zanechávají své děti. Z pohledu práv a důstojnosti se jejich situace mnohem více podobá situaci žen v rozvojových zemích třetího světa, než situaci jejich sester v západní Evropě, jejich spoluobčanek v členských státech EU. A to je třeba urychleně napravit.
Předseda
Dovolte mi, abych vřele uvítal pana komisaře Dalliho: vítejte, pane Dalli! Komisař nyní učiní prohlášení jménem Komise.
John Dalli
člen Komise. - Pane předsedo, velmi mne těší, že se má první návštěva plenárního zasedání Evropského parlamentu odehrává v tento významný den - 8. března na Mezinárodní den žen. Zároveň je pro mne ctí zastupovat Komisi, a zejména paní komisařku Redingovou, která bude stát v čele úsilí Komise o ochranu základních práv.
To je jedinečná příležitost, abychom společně oslavili hospodářské, politické a sociální výdobytky žen, minulé, současné i budoucí. V roce 1957 byla rovnost zakotvena v evropských Smlouvách. Od té doby vznikl ohromující počet právních nástrojů následovaný velkým množstvím rozhodnutí Evropského soudního dvora, které dohromady tvoří právní výbavu na úrovni EU.
Rád bych připomněl, že rovnost žen a mužů není pouze základní hodnotou vyjádřenou ve Smlouvě, ale že se rovněž prokázalo, že politiky rovnosti žen a mužů podporují hospodářský růst. Předseda Evropské komise a místopředsedkyně Redingová minulý pátek tím, že představili Listinu práv žen, potvrdili obnovený závazek Komise ohledně hodnot rovnosti pohlaví.
Listina práv žen představuje politický závazek Komise posílit rovnost mezi ženami a muži v pěti oblastech, a to jsou: stejná hospodářská nezávislost; stejná odměna za stejnou nebo rovnocennou práci; rovnost v rozhodování; důstojnost, integrita a odstranění násilí na základě pohlaví; a rovnost mezi ženami a muži mimo Unii.
Na Listinu práv žen naváže v září 2010 nová komplexní strategie pro rovnost mužů a žen. Tato strategie promítne zásady Listiny práv žen do konkrétních opatření, jež budou realizována v příštích pěti letech.
Jedná se o ambiciózní projekt a cíle, jichž Komise sama nedosáhne. Bude muset úzce spolupracovat se svými hlavními partnery na úrovni EU a zejména s vámi, s Evropským parlamentem a Výborem pro práva žen a rovnost pohlaví. Mezinárodní den žen je skvělou příležitostí k tomu, abychom si my všichni tento závazek připomněli.
Předseda
Tím končí projevy, jejichž předmětem byl nejen Mezinárodní den žen, ale i naše trvalá snaha o dosažení rovných práv pro ženy a odstranění násilí.
