Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittaminen sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (keskustelu) 
Puhemies
(IT) Esityslistalla on seuraavana Jill Evansin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa (uudelleenlaadittu toisinto) - C6-0471/2008 -.
Jill Evans
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi kiittää kaikkia kollegoitani, jotka ovat mahdollistaneet sopimukseen pääsemisen ensimmäisessä käsittelyssä - tietysti ennen kaikkea kaikkia varjoesittelijöitä, komissiota ja puheenjohtajavaltioita Espanjaa ja Belgiaa, sekä ympäristövaliokuntaa ja ryhmän henkilökuntaa ja avustajia. Onnistuimme pääsemään sopimukseen kovalla mutta rakentavalla työllä, johon sisältyi joitakin hyvin vaikeita kompromisseja.
Kerron keskustelun taustaksi sen, että Euroopan unionissa myydään joka vuosi yli 9 tonnia sähkö- ja elektroniikkalaitteita. Suurin osa niistä on suuria kodinkoneita sekä tieto- ja teleteknisiä laitteita. Näiden markkinoiden kasvaessa niistä on muodostunut myös EU:ssa nopeimmin kasvava jätevirta, jonka on arvioitu kasvavan jopa 12,3 miljoonaan tonniin vuoteen 2020 mennessä. Kyseessä on monimutkainen jätevirta, joka sisältää useita vaarallisia aineita.
Jätehierarkiassa etusijalle asetetaan jätteen syntymisen ehkäiseminen, mikä tarkoittaa vaarallisten aineiden korvaamista tuotteissa, joita ei voi kierrättää tai jotka aiheuttavat vaaraa terveydelle ja ympäristölle jätteenkäsittelyn aikana. Komissio arvioi, että nykyinen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi on estänyt sen, että 100 000 tonnia tiettyjä raskasmetalleja ja kaksi bromattujen palonestoaineiden ryhmää joutuvat jätevirtaan ja mahdollisesti ympäristöön. Direktiivissä on määritetty maailmanlaajuinen normi, mutta tarvittiin selvennystä, joten meillä oli uudelleenlaadinnassa suuri vastuu varmistaa, että hyväksyttäväksi tulisi selkeämpi ja kunnianhimoisempi laki.
Uskon, että olemme parantaneet nykyistä direktiiviä monin tavoin. Siinä on nyt selkeä menetelmä sekä REACH-asetusta täydentävät ja siitä riippumattomat perusteet uusien rajoitusten määrittämiseen. Soveltamisalaa on laajennettu kattamaan kaikki sähkö- ja elektroniikkalaitteet kahdeksan vuoden kuluessa, ellei laitetta ole erikseen jätetty pois. Muita pois jätettyjä seikkoja tarkastellaan kolmen vuoden kuluessa ja samaan aikaan tarkastellaan kolmea ftalaattia ja yhtä bromattua palonestoainetta, jotka on määritetty etusijalle. Määräaikaisia poikkeuksia voidaan myöntää selkeiden perusteiden ja hakemisen määräaikojen puitteissa. Nanomateriaaleja tarkastellaan erikseen rajoitusten tulevien tarkistusten yhteydessä.
Koska suhtauduin mietintöön kunnianhimoisesti, parlamentin jäseniä ei yllätä, etten ole täysin tyytyväinen lopputulokseen. Vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi oli suunniteltu vastaamaan tietyn jätevirran tiettyihin ongelmiin, ja mielestäni olemme menettäneet mahdollisuuden viedä sitä merkittävästi eteenpäin lisäämällä uusia rajoituksia. Olemme kuitenkin säilyttäneet sen ominaisluonteen ja vahvistaneet komission ehdotusta monin tavoin.
Ryhmäni tukee sitä, että vastaavuustaulukoista tehdään jäsenvaltioille pakollisia, mutta tämä on laaja-alainen kysymys, joka vaikuttaa kaikkeen EU:n lainsäädäntöön ja jota ei voi ratkaista pelkästään tämän asian yhteydessä. Ratkaisun löytämiseksi ehdotin tarkistuksessa 105, että hyväksyisimme julkilausuman, jossa kehotamme komissiota ilmoittamaan jäsenvaltioiden nykyisen käytännön vastaavuustaulukoiden toimittamisessa ja sen, miten tämä vaikuttaa komission työhön sen sijaan, että vaatisimme pakollisia vastaavuustaulukoita. Tämä antaa meille selkeämmän kuvan tulevaa keskustelua varten.
Yhteenvetona totean, että onnistuimme vahvistamaan melko epämääräisen ja kunnianhimottoman ehdotuksen uudeksi vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetuksi direktiiviksi, joka tarjoaa korkeatasoisemman suojan ihmisten terveydelle ja ympäristölle nyt ja lähitulevaisuudessa.
Maria Damanaki
Arvoisa puhemies, asiasta vastaava komission jäsen Janez Potočnik on täällä kanssani, mutta hän ei valitettavasti voi puhua kurkkuongelman takia. Tiedän, että hän on työskennellyt tämän asian parissa pitkään, joten toimin hänen äänenään parhaani mukaan.
Olemme pääsemässä ensimmäisessä käsittelyssä sopimukseen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun direktiivin uudelleenlaadinnassa. Emme olisi tässä tilanteessa ilman Euroopan parlamentin sitkeää uurastusta tämän tärkeän asiakirjan hyväksi. Haluan kiittää ja onnitella esittelijä Jillian Evansia sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaa erinomaisesta työstä, jota he ovat tehneet ehdotuksen parissa.
Vuonna 2003 hyväksytty direktiivi on ollut menestys. Se on estänyt sen, että tuhansia tonneja kiellettyjä aineita olisi heitetty pois ja päästetty mahdollisesti ympäristöön. Se on tuonut tärkeitä muutoksia elektroniikkatuotteiden suunnitteluun Euroopan unionissa ja kaikkialla maailmassa. Muut maat, muun muassa EU:n tärkeimmät kauppakumppanit, ovat seuranneet EU:n esimerkkiä ja laatineet samanlaisia säädöksiä.
Käytämme valtavia ja alati kasvavia määriä elektroniikkalaitteita, jotka sisältävät paljon metalleja. Esimerkiksi tietokone sisältää yli 60 eri raaka-ainetta. Jokainen EU:n kansalainen tuottaa joka vuosi keskimäärin 25 kiloa elektronista jätettä. Lain avulla varmistetaan, että elektroniikkatuotteissa vältetään monien vaarallisten aineiden käyttöä ja että merkittävän jätevirran kierrätyksestä tulee helpompaa. Laki myös auttaa tekemään EU:sta resurssitehokkaamman Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti.
Kuitenkin sekä teollisuus että jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet direktiivin puutteellisen tai tehottoman täytäntöönpanon ja valvonnan riskeistä. Vallitseva tilanne on riittämätön, ei ainoastaan ympäristön suojelun, vaan myös tasavertaisten toimintaedellytysten luomisen kannalta EU:n sisällä. Siksi on tärkeää, että tätä lakia selkiytetään ja yhtenäistetään. Komissiolle on tärkeää varmistaa yhdenmukaisuus REACH-asetuksen kanssa, mutta todellisia ympäristöetuja saadaan vain silloin, kun lain täytäntöönpano ja valvonta on hoidettu asianmukaisesti kansallisella tasolla. Toivon, että tämän lain sisältämä tuotteiden kaupan pitämistä koskevan uuden lainsäädäntökehyksen yhteisten määritelmien ja arviointivälineiden esittely parantaa tätä huomattavasti.
Lisäksi direktiivin ympäristöön liittyviä tavoitteita tehostaa se, että sen kattavuutta laajennetaan ensin kahteen uuteen tuoteluokkaan, jotka ovat lääkinnälliset laitteet ja tarkkailu- ja valvontalaitteet, ja kahdeksan vuoden kuluttua kaikkiin elektroniikkatuotteisiin. Lain soveltamisalan laajennukset lisäävät ympäristöetuja entuudestaan, mutta talouden toimijoilla tulisi luonnollisesti olla riittävästi aikaa mukautua, ja kaikkien soveltamisalan muutosten tulisi perustua luotettaviin tietoihin. Komissio tarkistaa näin ollen nykyistä lakia koskevat soveltamisalan muutokset, joiden osalta ei ole vielä suoritettu vaikutustenarviointeja. Komissio haluaa siksi selkiyttää kysymystä esittämällä kaksi lausuntoa.
Ensinnäkin komissio tulkitsee soveltamisalan perustuvan 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaan, jonka mukaan jäsenvaltioiden on sallittava kahdeksan vuoden siirtymäkaudella direktiivin 2002/95/EY soveltamisalan ulkopuolelle jääneiden sähkö- ja elektroniikkalaitteiden, jotka kuitenkin kuuluvat uuden direktiivin soveltamisalaan, asettaminen saataville markkinoillaan.
Toiseksi, mitä tulee 19 artiklan mukaiseen tarkistukseen, komissio aikoo suorittaa viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulosta vaikutustenarvioinnin, jossa keskitytään soveltamisalan muutoksiin. Komissio saattaa tehdä tarkistuksen seurauksena lainsäädäntöehdotuksen perussopimuksissa säädetyn lainsäädäntöaloiteoikeutensa mukaisesti.
Haluamme myös esittää seuraavat kannanotot nanomateriaaleista. Toteamme, että komissio työskentelee edelleen nanomateriaaleja koskevan yhteisen määritelmän laatimiseksi. Aiomme hyväksyä lähitulevaisuudessa yhteistä määritelmää koskevan suosituksen, joka koskee kaikkia lainsäädäntöaloja. Komissio katsoo, että vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun direktiivin säännös kattoi eri muodot, muun muassa nanomuodot, niistä aineista, jotka on tällä hetkellä kielletty, sekä niistä, jotka tullaan tarkistamaan ensisijaisina vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin mukaisesti.
Lopuksi komissio pahoittelee sitä, että myös komission ehdotuksen sisältämä säännös, jolla vastaavuustaulukoista tehtäisiin pakollisia, ei saanut tukea. Komissio hyväksyi pakollisuutta koskevan säännöksen korvaamisen johdanto-osalla, jossa jäsenvaltioita kannustetaan noudattamaan tätä käytäntöä, jotta sopimukseen päästään ensimmäisessä käsittelyssä, mutta toteaa, että tätä ei ole syytä pitää ennakkotapauksena. Jatkamme työtämme muiden lainsäädäntövallan käyttäjien kanssa pyrkimyksenämme löytää laaja-alainen ratkaisu tähän laaja-alaiseen institutionaaliseen kysymykseen.
Komissio voi hyväksyä kompromissipaketin, jotta direktiivin osalta päästään sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Kannustan parlamenttia ottamaan saman kannan.
Bogusław Sonik
PPE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää vilpittömästi esittelijä Jillian Evansia hänen tekemästään erinomaisesta työstä mietinnön laadinnassa. Ilman hänen sitoutumistaan ja päättäväisyyttään olisi ollut mahdotonta saavuttaa kompromissi poliittisten ryhmien ja toimielinten välille ensimmäisessä käsittelyssä. Vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi kuuluu säädöksiin, joissa ympäristö ja kestävä kehitys asetetaan tasavertaiseen asemaan tavaroiden keskeytymättömän liikkuvuuden kanssa. Esittelijän ponnistelut ympäristönsuojelun alalla ovat tähän mennessä johtaneet erinomaiseen rajojen määrittämiseen sähkö- ja elektroniikkalaitteiden jätevirran raskasmetalleille ja teknisten innovaatioiden löytymiseen.
Vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin tarkistamisessa meille oli tärkeintä tiukentaa Euroopan unionissa myytävien sähkölaitteiden ja elektronisten kojeiden turvallisuusstandardeja. Uusien sääntöjen myötä kaikkien sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valmistajien on käytettävä aineita, jotka on testattu ja jotka ovat terveydelle ja ympäristölle turvallisia. Direktiivin avoimella soveltamisalalla tulee olemaan myönteinen vaikutus yhteisten sisämarkkinoiden yhdenmukaistamiseen ja tavaroiden liikkuvuuteen, ja se tulee antamaan EU:n yrittäjille oikeusvarmuutta.
Uskon, että neuvoteltu kompromissi on hyvä, ja että siitä on hyötyä ympäristönsuojelulle ja myrkyllisten aineiden poistamiselle laitteista ja jätteistä. Toisaalta tarkistettu vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi antaa teollisuudelle ja yrittäjille tarvittavan aikataulun, jossa ne voivat toteuttaa muutoksia ja tehdä vaaditut mukautukset. Ehdotettu menetelmä, jolla ensisijaisina tarkistettavat aineet määritetään, perustuu REACH-asetukseen, ja se tuo myös oikeudellista yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta Euroopan unionin lainsäädäntöön.
Jo Leinen
S&D-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, toivon, että komission jäsen saa äänensä takaisin, koska tarvitsemme äänen Cancúnin ilmastonmuutoskonferenssissa. Olin jokseenkin yllättynyt siitä, että Maria Damanaki puhui täällä vaarallisten aineiden käytön rajoittamista koskevan direktiivin tarkistuksesta puhuttuaan myös kalastusta koskevista tarkistuksista. Kiitos, että tarjouduitte auttamaan.
Parlamentti ei ole saanut kaikkea haluamaansa. Liitteestä 3 on luovuttu, mitä pahoittelemme. Aiomme kuitenkin pitää silmällä kyseisiä aineita ja kun tarkistus tehdään kolmen vuoden kuluttua, teidän on palattava parlamenttiin vaikutustenarviointienne kanssa ja annettava todisteet aineisiin liittyvistä ongelmista ainekohtaisesti. Myös poikkeuksia on niin paljon, että lopputulos muistuttaa reikäjuustoa. Meidän on myös tarkistettava ihmisten terveyttä ja ympäristöä koskevat aukot ja puutteet. Totean vain, että aurinkopaneelit olivat hyvin kiistanalainen aihe. Haluamme estää kadmiumin pääsyn ympäristöön, mutta näistä paneeleista päätyy 100 000 tonnia kadmiumia ympäristöön. Tämä on asia, jota meidän on seurattava huolellisesti.
Olen tyytyväinen, että komissio on tehnyt joitakin myönnytyksiä neljässä lausunnossaan, joten tyydymme toistaiseksi vuonna 2010 saavutettuun edistykseen ja tapaamme jälkeen kolmen vuoden kuluttua tarkistusta varten. Haluan luonnollisesti kiittää myös mietinnön esittelijöitä ja varjoesittelijöitä.
Holger Krahmer
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämän direktiivin myötä meillä on edessämme säädös, joka on laadittu yllättävän nopeasti. Olen hyvin yllättynyt siitä, että olemme jo päässeet kompromissiin, jota minä ja ryhmäni - ja painotan erityisesti tätä - pidämme hyväksyttävänä.
Viime kädessä tämä säädös on kulkenut hyvin vaikean reitin parlamentin läpi. Laajensimme sen soveltamisalaa, mutta rajasimme sitä saman tien. Olemme ohimennen pyrkineet määrittämään tietyt aineet erittäin vaarallisiksi; ehkä meidän pitäisi kysyä itseltämme, onko tämän säädöksen käsittely oikea foorumi tälle keskustelulle. Henkilökohtaisesti en pidä hyvänä ajatuksena sisällyttää PVC:tä ja nanomateriaaleja direktiiviin, joka koskee "vaarallisia aineita". Tämän vuoksi katson, että on järkevää, että kompromississa ei enää tehdä niin.
Edellinen puhuja totesi juuri tämän, mutta on todellakin merkillepantavaa, että huomioimme jokaisen saastuttavan aineen gramman tarkkuudella hyvin huolellisesti ja olemme toisinaan täysin järjenvastaisia keskusteluissamme. Euroopassa on ilmeisesti teollisuudenaloja, joita korvamerkitsemme poliittisista syistä. Tätä näyttää tapahtuvan uusiutuvien energialähteiden alalla toimivien yritysten kohdalla. Se, että jätämme ne välittömästi lainsäädännön soveltamisalan ulkopuolelle toteamalla, että meidän on siedettävä ympäristön pilaantumista ilmaston suojelun ja uudistuvan energian alalla asettamiemme tavoitteiden takia, on käsittämätöntä. Siinä ei ole mitään järkeä.
Toivon vain, että emme toimi samalla tavoin, kun kyseessä on elektroninen jäte - josta meidän on myös tehtävä päätös - koska se olisi vieläkin hämmästyttävämpää.
Julie Girling
Arvoisa puhemies, myös minä haluan kiittää esittelijää ja hänen kanssaan työskennelleitä. Pitkien neuvottelujen jälkeen meillä on sopimus, jonka ryhmäni voi hyväksyä.
Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja mainita muutaman alueen. Uudelleenlaadinnan oli tarkoitus parantaa tilannetta. Se on mielestäni uudelleenlaadinnan määritelmä. Sen oli tarkoitus yksinkertaistaa valmistajiin kohdistuvia vaatimuksia. Kun katson tulosta, minusta olemme monella tapaa edenneet yhden askeleen eteenpäin ja kaksi taaksepäin. Olen tyytyväinen liitteen III poistoon, koska liite muodosti useiden aineiden mustan listan, mutta pahoittelen, ettemme päässeet sopimukseen saatavuuden sisällyttämisestä perusteeksi. Siitä keskusteltiin paljon.
Toiseksi sen oli tarkoitus luoda oikeusvarmuutta. Haluan mainita soveltamisalan avaamisen. Olen todennut alusta saakka, että tämä loisi epävarmuutta ja aiheuttaisi uusia vaatimuksia poikkeuksista. Minusta vaikutti siltä, että tarvitsimme vähintään täydellisen vaikutustenarvioinnin komissiolta ennen tähän suostumista. En ole muuttanut mieltäni, mutta hyväksyn sen, että hävisin kiistan. Asetuksiin nyt kirjattava valvontajärjestelmä johtaa uskoakseni moniin haasteisiin, ja olen tyytyväinen komission sitoumukseen tutustua tilanteeseen sen lisäämisen jälkeen. Mielestäni tämä olisi kuitenkin pitänyt tehdä etukäteen. Ihmettelen sitä, miten soveltamisalan avaaminen on käytännössä lisännyt oikeusvarmuutta ja selkeyttä.
Lopuksi haluan vielä mainita liiallista sääntelyä koskevan todellisen vaaran. Äänestämällä vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin uudelleenlaadinnasta jatkamme käytännössä kaksivaiheista kemiallisia - vaarallisia - aineita koskevaa asetuksiin ja EU:n hyväksyntään perustuvaa käytäntöä. Meillä on olemassa REACH-asetukset, ja niiden täytäntöönpano etenee tyydyttävästi, kuten kuulimme valiokunnassa hiljattain. Meidän on pian tartuttava härkää sarvista ja annettava REACH-lainsäädännön ohjata etenemistä tarkoituksensa mukaisesti. Toivon, että komissio ottaa tämän asian huomioon.
Sabine Wils
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa esittämällä kiitokseni esittelijälle, joka on tehnyt hyvää työtä ja pelastanut sen, mitä pelastettavissa oli, kun vastassa oli sekä neuvoston että parlamentin enemmistön vahva vastustus. Yksi uuden version merkittävistä onnistumisista on avoin soveltamisala. Tämä lähestymistapa on esimerkillinen ja olen tyytyväinen, että pääsimme siitä sopimukseen. Kielteistä on, että jo kiellettyjen kuuden aineen luetteloa ei ole laajennettu sisältämään esimerkiksi kloorattuja ja bromattuja palonestoaineita, ftalaatteja ja PVC:tä. Vaikka näiden aineiden aiheuttamista terveysriskeistä on riittävää näyttöä, niitä ei kielletä, kun uusi versio tulee voimaan vuonna 2011.
Tietyt johtavat elektroniikkavalmistajat ovat jo vuosien ajan tuoneet vapaaehtoisesti markkinoille esimerkiksi matkapuhelimia, televisioita ja kannettavia tietokoneita, jotka eivät sisällä näitä saastuttavia aineita, eikä tämä ole merkinnyt suurta kustannusten nousua. Olemme hukanneet tässä loistavan tilaisuuden tehdä kasvavasta sähkö- ja elektroniikkateollisuudesta hiukan ympäristöystävällisemmän.
Johtavat valmistajat näyttävät meille tietä. Sen sijaan, että EU tukisi näitä valmistajia hyvillä aloitteilla, se on kuitenkin jäänyt ajastaan jälkeen. Tästä saavat kärsiä maailman köyhät. Kaadamme joka vuosi miljoonia tonneja myrkyllistä sähkö- ja elektroniikkajätettä heidän niskaansa. Köyhillä ei ole varaa hankkia lobbaajia Euroopan unioniin.
Oreste Rossi
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vastustimme direktiiviehdotusta valiokunnassa, koska esittelijä oli muuttanut merkittävästi komission ehdotusta rajoittavaan suuntaan laajentamalla sen soveltamisalaa, ehdottamalla 33 muun aineen asteittaista poistoa liitteessä III, lisäämällä bromatut ja klooratut palonestoaineet sekä PVC:n ja sen lisäaineet, rajoittamalla poikkeusten soveltamisalaa ja mukautumisaikaa ja lisäämällä rajoittavia säännöksiä nanomateriaaleille.
Jos parlamentti olisi äänestyksessä puoltanut tätä päätöstä, joka ei perustu riittävään tieteelliseen näyttöön, tämä olisi aiheuttanut hyvin vakavaa haittaa taloudelle ja vaikuttanut merkittävästi työttömyyteen.
Onneksi useilla kolmikantaneuvotteluilla, joihin osallistuin varjoesittelijänä, päästiin enemmän kuin tyydyttävään kompromissiin, jossa sitouduttiin suorittamaan tarkastus ja mahdollinen tarkastelu kolmen vuoden kuluessa.
Toinen monimutkainen aihe oli nanomateriaalien yksityiskohtainen määritelmä, joka on jätetty odottamaan komission ehdotusta. Kolmikantaneuvottelujen seurauksena syntynyttä tekstiä voi tukea ja sen voi hyväksyä.
Anja Weisgerber
(DE) Arvoisa puhemies, haluan esittää sydämelliset kiitokseni esittelijälle. Sähkö- ja elektroniikkalaitteita koskeva direktiivi on erittäin kiistanalainen. Monista seikoista oli suuria mielipide-eroja. Olenkin tyytyväinen siihen, että sopimukseen on päästy ja olemme mielestäni päässeet hyvään tulokseen kolmikantaneuvotteluissa.
Haluan erityisesti toistaa kaksi asiaa. Yksi niistä on soveltamisalaa koskeva kysymys. Mitä laitteita direktiivin tulisi oikeastaan kattaa? Emme saa unohtaa yhtä asiaa: alun perin sen oli tarkoitus kattaa kodinkoneet. Avoimeen soveltamisalaan kuuluu nyt monia uusia tuoteryhmiä, ja siihen olisi voinut kuulua myös uusiutuvaa energiaa käyttäviä tekniikoita. Minun on huomautettava, että tällä direktiivillä oli oikeastaan aivan erilainen tavoite. Kodinkoneisiin on luonnollisesti sovellettava huomattavasti tiukempia ja korkeampia suojelun standardeja kuin esimerkiksi tekniikoihin, joiden asennuksen poiston ja kierrätyksen hoitavat asiantuntijat.
Tästä syystä minä puolestani kannatin uusiutuvien energioiden jättämistä pois. En kannattanut soveltamisalan laajentamista, mutta sitten huomasin, että enemmistö oli siirtymässä sen kannalle. Mielestäni olisi ollut haitallista sisällyttää uusiutuva energia tähän direktiiviin. Tämä olisi aiheuttanut epäedullisen kilpailuaseman, ja näin ollen pidän tätä oikeana päätöksenä.
Nyt haluan sanoa pari sanaa liitteestä III. Olisin ollut huolissani, jos olisimme lisänneet vielä 37 ainetta prioriteettiaineiksi, vaikka terveyssyistä ei ole olemassa todellisia perusteita kieltää niitä. Tämä olisi mielestäni ollut paniikkiratkaisu, ja näin ollen olen sitä mieltä, että tehty päätös on oikea, ja olen tyytyväinen tulokseen myös tältä osin.
Kathleen Van Brempt
- (NL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijää. Jill Evansin päättäväisyys on poikkeuksellista, ja sen ansiosta voimme tänään päästä kompromissiin, jota Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä (S&D-ryhmä) voi kannattaa. Sanoin "voi kannattaa", koska tähän tärkeään säädökseen on tehty useita merkittäviä parannuksia. Parannukset koskevat avoimien soveltamisalojen laajennusta ja olisimme halunneet, että ne otetaan käyttöön nopeammin. Toinen parannusten tulos on se, että meillä on edelleen erillinen ja itsenäinen direktiivi - joka ei ole riippuvainen REACH-asetuksesta - ja luonnollisesti näiden kahden välinen koordinointi. Kolmanneksi, ja tämä on omasta mielestäni erittäin tärkeää, näiden parannusten ansiosta meillä on hyvä menetelmä, jonka neuvottelemisessa parlamentilla oli ongelmia ja jonka pitäisi varmistaa, että aineita tarkastellaan uudelleen, jotta saamme tietää niiden mahdolliset vaikutukset. Sen lisäksi on aineita kuten (HBCDD) - jotka minun on tarkistettava paperistani - yksi eniten käytetyistä ja kiistanalaisimmista bromatuista palonestoaineista ja kolme tärkeää ftalaattia - jotka olisi käsiteltävä ensisijaisina. Luonnollisesti myös nanomateriaalien suhteen ryhdytään toimiin. Olisimme halunneet mennä paljon pidemmälle, mutta olemme tyytyväisiä siihen, että komissio aikoo joka tapauksessa antaa lausunnon. Se on hyvin tärkeää. Olisimmeko halunneet mennä pidemmälle? Tietysti, koska olemme tyytymättömiä joihinkin seikkoihin. Ryhmämme olisi luonnollisesti halunnut, että muutamia muita aineita kiellettäisiin, että tarkistukset tehtäisiin nopeammin ja että poikkeuksia olisi vähemmän. Mitä tulee viimeiseen kohtaan, minun on palattava hetkeksi aurinkopaneeleihin. S&D-ryhmä oli ainoa ryhmä, joka vastusti loppuun saakka täysin väärää ajatusta siitä, että aurinkopaneelit pitäisi jättää soveltamisalan ulkopuolelle. Kysymyksen ympärille on syntynyt eturyhmä, ja täysin perusteettomasti, jos minulta kysytään, koska se sallii kadmiumin eli jo vuonna 2003 kielletyn aineen käytön vähintään seuraavat kymmenen vuotta. Pidän tätä erityisen valitettavana, erityisesti alalle, jonka olisi kiistatta otettava johtoasema tässä mielessä. S&D-ryhmä tukee kuitenkin mielellään tätä kompromissia. Toivon vain, että Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmän jäsenillä ei ole edessään väärä asiakirja, koska en ole havainnut heidän osallistuvan paljoakaan kolmikantaneuvotteluihin.
Horst Schnellhardt
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, direktiivin uudelleenlaaditun version tulisi auttaa parantamaan sekä kuluttajien että ympäristön suojelua. Olemme mielestäni päässeet tähän, koska olemme luoneet realistiset puitteet, jotka perustuvat kuluttajiin ja ympäristöön kohdistuviin todellisiin riskeihin ja jotka tarjoavat yritysten investoinneille ja innovaatioille oikeusvarmuutta. Tämä on hyvin tärkeää pienille ja keskisuurille yrityksille, jotka tekevät tiettyjen alojen tutkimusta. On lohdullista tietää, että olemme päässeet sopimukseen riskejä vastaavista ohjeista tässä tärkeässä aiheessa, ja tältä osin haluan myös kiittää esittelijää ja varjoesittelijöitä.
Olemme kuulleet useiden puhujien pitävän valitettavana sitä, että paneelit jätettiin pois. Hyvät kollegat, emme puhu nyt kadmiumista vaan kadmiumtelluridista. Tässä on kyse innovaatioista ja investoinneista. Näitä aiheita onkin käsiteltävä erikseen. Kyseiset laitteet eivät ole sähkölaitteita vaan laitteita, joilla tuotetaan sähköä. Tämä on erittäin tärkeä ero. Emme voi ottaa kaikenkattavaa lähestymistapaa ja sanoa, että "kaikki nämä ovat myrkyllisiä aineita". Onhan esimerkiksi omassa kehossanikin tietty määrä rikkiä. Rikki ei kuitenkaan ole aine, jota haluaisin vapaaehtoisesti niellä. Tilanne on kuitenkin toinen, kun kyseessä ovat kemialliset yhdisteet. Siksi olen tyytyväinen siihen, että olemme viimeinkin saaneet PVC:tä koskevan kysymyksen käsiteltyä. PVC:tä valmistavat yritykset ovat tehneet viime vuosina paljon tutkimusta. On vain tutustuttava viimeaikaiseen kehitykseen, niin ymmärtää, mitä maailmassa on tapahtunut. Meidän ei tarvitse palata keskusteluun, joka on jo kymmenen vuotta vanha.
Olen tyytyväinen käsiteltävänä olevaan versioon. Olen varma, että sen avulla voimme saavuttaa merkittäviä hyötyjä ympäristölle ja kuluttajille, ja edistää samalla innovaatioita.
Salvatore Tatarella
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime vuosina olemme saaneet seurata yhteisön toimielinten merkittäviä yrityksiä varmistaa, että elektroniikkatuotteiden valmistuksessa, käytössä ja hävittämisessä voidaan suojella paremmin ympäristöä ja ihmisten terveyttä.
Vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi on olennainen osa tätä politiikkaa. Direktiivien noudattaminen on yrityksille melkoinen haaste ja rasite, mutta se tarjoaa myös mahdollisuuden. Kyky tarjota vähemmän saastuttavia tuotteita on yrityksille erittäin tärkeä erottava tekijä, jopa siinä määrin, että sitä voidaan pitää todellisena kilpailuetuna. Yritysten ei pidä nähdä asetuksia ja direktiivin säännöksiä pelkkinä velvoitteina, joilla heitä rangaistaan, vaan mahdollisuuksina parantaa liiketoimintaprosesseja ja tuotteiden laatua.
Muutamat poikkeukset on kuitenkin katsottu tarpeellisiksi - osa niistä nykyisen vakavan talouskriisin takia ja toiset siksi, että niitä koskee tuleva ja tarkempi direktiivi. Tämä koskee nanomateriaaleja, avaruus- ja turvallisuusaloja, kiinteitä asennuksia, liikennevälineitä ja omalla käyttövoimalla liikkuvia koneita, implantoitavia lääkinnällisiä laitteita, aurinkopaneeleja ja laitteita, jotka on tarkoitettu tutkimus- ja kehittämistarkoituksiin.
Lopuksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja esittää toiveeni vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin ja REACH-asetuksen välisestä paremmasta yhdenmukaisuudesta, jotta vältettäisiin sekaannusten ja päällekkäisyyksien uhat, koska yritykset ja toimijat tarvitsevat selkeästi määritetyt säännöt.
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, mielestäni direktiivin perimmäistä tarkoitusta on kannatettava. Valiokunta on vihdoin kantanut vastuunsa ja parantanut komission ehdotusta huomattavasti. Siinä on kuitenkin muutama kysymys, joista on vielä keskusteltava.
Ensinnäkin meidän on muistettava, että kaikilla toimillamme on kansainvälinen ulottuvuus. Mitä hyötyä on siitä, että Euroopan unionilla on puhtaat paperit, jos vaarallisten aineiden tuonti sallitaan edelleen?
Toiseksi pienten ja keskisuurten yritysten on pystyttävä selviytymään asetuksistamme ja ennen kaikkea niihin liittyvästä byrokratiasta.
Kolmanneksi oletan, että käynnistettävä prosessi on luonteeltaan ennemminkin dynaaminen kuin staattinen, ja tästä syystä tämä ongelma on tuotava säännöllisin väliajoin Euroopan parlamentin käsiteltäväksi.
Karin Kadenbach
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, vaikka pidän tätä vain pienenä askeleena, ainakin se on askel oikeaan suuntaan. Esitetty tarkistus kattaa ainakin kaikki ennakoidut poikkeukset. Uskon, että tämä tarjoaa myös tärkeää ohjausta yrityssektorille.
Tärkeintä näiden ohjeiden kohdalla on kuitenkin se, että kuluttajat on pidettävä ajan tasalla. Uskon, että tulevaisuudessakin on hyvin tärkeää, että kuluttajat tietävät mahdollisista ympäristösaasteista, joita he saattavat ostaa hankkiessaan elektroniikkaa tai sähkölaitteita. Tämä on ainoa keino varmistaa, että seuraavan direktiivin eli näiden laitteiden hävittämistä koskevan direktiivin kohdalla noudatetaan oikeita menettelyjä.
Komission ja jäsenvaltioiden on tärkeää toimittaa nämä tiedot nyt, koska kahdeksan vuoden siirtymävaihe on todellakin hyvin pitkä aika.
Jaroslav Paška
(SK) Arvoisa puhemies, sähkö- ja elektroniikkalaitteiden elinkaari lyhenee kehittyneissä teollisuusmaissa koko ajan. Näiden laitteiden vaihtotahti siis kiihtyy ja sen seurauksena sähkö- ja elektroniikkalaitteista muodostuvasta jätteestä aiheutuu entistä enemmän kuormitusta ympäristölle.
Tämä on jätemuoto, joka on monimutkainen ja sisältää usein vaarallisia aineita, joita ei vielä pystytä poistamaan tyydyttävällä tavalla. Näin ollen on tarpeen harkita näiden aineiden mahdollista korvaamista sähkö- ja elektroniikkalaitteiden valmistusvaiheessa.
Saatavilla olevien tietojen mukaan meidän olisi pyrittävä löytämään asteittain haitattomat vaihtoehdot erityisesti halogenoiduille palonestoaineille tai halvalle ja paljon käytetylle PVC:lle. Katson kuitenkin, että erityisesti PVC:n kohdalla on tarpeen valita hyvin huolellinen lähestymistapa oikeanlaisen kompromissin löytämiseen ympäristönsuojelun objektiivisten vaatimusten ja valmistussektorin etujen välille.
Maria Damanaki
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää vielä kerran hänen kovasta työstään, jonka ansiosta parlamentissa ollaan pääsemässä sopimukseen. Tämä on erittäin tärkeää. Nyt meillä on parlamentin luonnostelema sääntöpaketti, jonka ansiosta jäsenvaltiot voivat varmistaa, että EU:n markkinoille tuodut elektroniikkatuotteet eivät sisällä tiettyjä vaarallisia aineita. Ehdotus oli kompromissi, ja me kaikki tiedämme, että kompromissit johtavat uusiin kompromisseihin. Tämä on selvää, joten on myös selvää, että parlamentti, komissio ja kaikki mukana olleet ovat osoittaneet huomattavaa myötämielisyyttä. Lopputulos on sellainen, jota suurin osa meistä voi kannattaa.
Komissiolla on aiheesta paljon sanottavaa. Olisimme halunneet kompromissitekstin ja soveltamisalan olevan selkeämpiä jäsenvaltioiden ja talouden toimijoiden velvoitteiden osalta kahdeksan vuoden siirtymävaiheen aikana. Komission lausunnot soveltamisalasta osoittavat sen, miten kompromissitekstiä pitäisi mielestämme tulkita soveltamisalan osalta. Tästä syystä haluan varmistaa, että nämä lausunnot merkitään parlamentin pöytäkirjaan. Suhtaudumme joka tapauksessa hyvin vakavasti velvoitteisiimme suorittaa vaikutustenarvioinnit kaikista soveltamisalan muutoksista nykyiseen direktiiviin nähden, ja ryhdymme tämän suhteen työhön heti, kun tarkistettu direktiivi tulee voimaan.
Valvonnan osalta katsomme, että vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt ja merkinnät saavat aikaan muutosta, koska niissä määritetään selkeät velvoitteet sekä sille, miten talouden toimijat osoittavat tuotteen vaatimustenmukaisuuden että sille, miten jäsenvaltioiden on määrä varmistaa vaatimustenmukaisuus.
Meidän työmme ei siis pääty tähän. Haluan kiittää teitä kaikkia osallistumisestanne ja ehdotuksistanne. Komissio ottaa ne huomioon.
Jill Evans
esittelijä. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää kaikkia kollegoitani heidän kannanotoistaan. Kenelle tahansa keskustelua kuuntelevalle on selvää, millaisia eroja ryhmien välillä oli ja miten vaikea tämä prosessi on ajoittain ollut. Meillä on kuitenkin kaikkien ryhmien kannatus, ja toivon ja luotan, että tämä näkyy keskiviikkona suoritettavassa äänestyksessä.
Ilahduin myös kuullessani, että komissio on sitoutunut tähän direktiiviin, koska direktiivin tulevaisuus on lähes kokonaan komission käsissä, jos teksti hyväksytään keskiviikkona. Meillä ei ole muita yhteispäätösvaltuuksia, ja komissio tarkistaa tulevaisuudessa soveltamisalan ja tulevat rajoitukset. Pyydän näin ollen komissiota asettamaan etusijalle tulevia rajoituksia koskevan näkökohdan, jotta voimme puhdistaa entisestään tätä erittäin tärkeää jätevirtaa, joka aiheuttaa edelleenkin paljon ongelmia ihmisten terveydelle ja ympäristölle.
Olemme kuulleet kollegoidemme toteavan tänään, että ennaltaehkäisy on parempi vaihtoehto kuin vahingon korjaaminen, ja on olemassa paljon useampia ongelmia aiheuttavia aineita kuin vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetussa direktiivissä rajoitetut raskasmetallit ja bromatut palonestoaineet. On myös olemassa paljon näyttöä sille, että uusia rajoituksia tarvitaan.
Monet henkilöt, teollisuus ja kansalaisjärjestöt ovat luonnollisesti seuranneet tätä keskustelua suurella mielenkiinnolla. Uskon, että tässä lopullisessa kompromississa olemme noudattaneet vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin alkuperäisiä tavoitteita, ja että meillä tulee olemaan tehokkaampi säädös, jos parlamentti äänestää keskiviikkona sen puolesta.
Puhemies
(IT) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona 24. marraskuuta 2010.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Sergio Berlato
Viimeisimpien tietojen mukaan Euroopan unionissa myydään vuosittain 9,3 miljoonaa tonnia sähkö- ja elektroniikkalaitteita, pääosin suuria kodinkoneita ja tieto- ja teleteknisiä laitteita. Markkinoiden laajentuessa ja innovaatiosyklien lyhentyessä entisestään laitteita vaihdetaan entistä nopeammin, mikä lisää sähkö- ja elektroniikkalaiteromun määrää. On arvioitu, että tällaisen jätteen määrä kasvaa 12,3 miljoonaan tonniin vuoteen 2020 mennessä.
Vuonna 2003 hyväksytyn vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin oli määrä poistaa asteittain käytöstä vaarallisten aineiden ensimmäinen ryhmä, ja sen avulla on voitu vähentää hävitettävien ja mahdollisesti ympäristöön päätyvien aineiden määrää. Direktiivin tarkistuksen tavoitteena on ottaa käyttöön tiukemmat säännökset vaarallisten aineiden rajoitusten suhteen. Katson, että kompromissipaketti, johon päästiin pitkillä neuvoston ja parlamentin välisillä keskusteluilla, on tärkeä askel kohti direktiivin selkiyttämistä ja yksinkertaistamista. Yksi erityisen tärkeä sääntelyn näkökohta on se, että direktiivin soveltamisalasta on jätetty pois ne aineet, jotka olisi kielletty ilman tieteellistä näyttöä; tämä olisi haitannut monia markkinoilla toimivia yrityksiä.
Elisabetta Gardini
Kun otetaan huomioon direktiivin tarkistuksen tärkeys, meidän on muistettava, että sen päätavoite on määrittää tiukemmat ja täsmällisemmät säännöt vaarallisten aineiden käytön rajoittamiselle. Uskon, että tämä kompromissipaketti tuo huomattavaa edistystä vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin selkiyttämiseen ja yksinkertaistamiseen. Niistä monista näkökohdista, jotka sääntelyssä on otettava huomioon, haluan kiinnittää erityistä huomiota siihen, että direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jätettiin ne aineet - kuten PVC ja nanomateriaalit - joiden tuotanto olisi kielletty. Kielto olisi tullut voimaan ilman objektiivista tieteellistä näyttöä, ja se olisi myös haitannut teknistä edistystä, joka liittyy kyseisten materiaalien valmistukseen. Tästä syystä voimme yleisesti ottaen olla tyytyväisiä neuvoteltuun sopimukseen. Toisaalta tämä sopimus vahvistaa ympäristönsuojelun tarpeita kieltämällä aineet, jotka on katsottu vaarallisiksi luotettavilla tieteellisillä kokeilla, mutta toisaalta se kuitenkin estää sen, että muita aineita, joiden riskejä ei ole vielä todistettu tieteellisesti, ei lisätä mustalle listalle, mikä aiheuttaisi haittaa valmistajille ja tutkijoille ja ennen kaikkea kuluttajille.
Pavel Poc
Uusiutuvien energialähteiden tarkoitus on auttaa suojelemaan ympäristöä. On täysin niiden tavoitteiden vastaista luoda vaaraa ympäristölle ja ihmisten terveydelle. Vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annettu direktiivi ja kadmiumin aiheuttaman ympäristön pilaantumisen torjumista koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta 25. tammikuuta 1988 annettu neuvoston päätöslauselma kohdistuvat erityisesti kadmiumin käytön estämiseen, koska Eurooppa on alue, jolla tämän kumulatiivisen karsinogeenisen myrkyn riskit ovat suuret. Haluan esittää perustavanlaatuisen vastustukseni, joka koskee tarkistusta 12. Tässä ehdotuksessa aurinkopaneelit jätetään vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Tämä ulkopuolelle jättäminen ei valitettavasti kuitenkaan vaikuta aurinkoenergiatekniikoita edistävästi. Se laillistaa tosiasiassa kadmiumtelluridikennojen valmistamisen. Kadmiumtelluridiaurinkokennoilla valmistajat saavat paremmat tuotot kuin piiaurinkokennoilla. Tämän ehdotuksen hyväksyminen tukee siis kadmiumtelluridiaurinkokennojen valmistusta piiaurinkokennojen kustannuksella, vaikka jälkimmäisille on saatavilla rajattomasti raaka-aineita eivätkä ne sisällä myrkyllisiä aineita. Tilanne on entistäkin vakavampi siksi, että jos vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetussa direktiivissä on poikkeus aurinkokennojen kohdalla, päätöstä ei voi tarkistaa eikä arvioida uudelleen moniin vuosiin. Myrkyttömien aurinkosähkötekniikoiden tutkimus nopeutuu vain, jos aurinkokennojen valmistajien on noudatettava vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta annetun direktiivin vaatimuksia aivan kuten kaikkien muidenkin.
Richard Seeber
Tiettyjen vaarallisten aineiden käytön rajoittamisesta sähkö- ja elektroniikkalaitteissa annetun direktiivin tarkistus asettaa erityisen haasteen. Uudelleenlaadintaa tarvitaan kuitenkin kiireellisesti, jotta voidaan poistaa soveltamisalaa koskevat epävarmuudet, puutteet säännösten ja määritelmien selkeydessä sekä erot jäsenvaltioiden välillä ja mahdolliset menettelyjen päällekkäisyydet muiden EU:n säädösten, kuten esimerkiksi REACH-asetuksen kanssa. Komission alkuperäinen ehdotus oli räätälöity liian pitkälti suuria yrityksiä varten. Pienten ja keskisuurten yritysten taloudellinen kapasiteetti otetaan nykyisessä versiossa paremmin huomioon. Nämä pienet ja keskisuuret yritykset muodostavat loppujen lopuksi Euroopan kilpailukyvyn selkärangan. Poikkeamismenettely ja komission päätöksen asianmukaiset määräajat on myös määritetty selvästi. Määritettyä vaatimusta, jonka mukaan direktiivi tulee tarkistaa 10 vuoden kuluessa sen mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, on myös korostettava. Kun tämä tarkistus suoritetaan, siinä on erityisesti otettava huomioon korvaavien tuotteiden saatavuus ja luotettavuus sekä sosioekonominen vaikutus.
