Uusi EU:n ja Venäjän välinen sopimus (keskustelu)
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana Janusz Onyskiewiczin ulkoasiainvaliokunnan puolesta laatima mietintö EU:n ja Venäjän välisestä uudesta sopimuksesta.
Janusz Onyszkiewicz
Arvoisa puhemies, mietinnössä Euroopan unionin ja Venäjän välisillä suhteilla todetaan olevan keskeinen merkitys unionin taloudellisille ja poliittisille eduille. Siinä painotetaan roolia, jonka Venäjän olisi otettava kansainvälisellä foorumilla ja etenkin lähinaapurustossamme, missä se voi edistää alueen taloudellista ja poliittista vakautta.
Mietinnössä mainitaan myös Venäjän suhteettoman voimakas reaktio Georgian aseelliseen hyökkäykseen Etelä-Ossetiassa sekä Venäjän joukkojen laaja-alaiset sotilastoimet Abhasiassa. Lisäksi mietinnössä korostetaan merkityksellisen turvallisuusvuoropuhelun tarvetta. Vuoropuhelun on perustuttava kansainvälisen oikeuden sekä valtioiden alueellisen koskemattomuuden kunnioitukseen. Mietinnössä todetaan niin ikään, että Kaukasuksen tapahtumat sekä molempien erillisalueiden eli Etelä-Ossetian ja Abhasian itsenäisyyden tunnustaminen asettavat kyseenalaiseksi Venäjän valmiuden ja kyvyn luoda Eurooppaan yhteinen turvallisuusalue yhdessä Euroopan unionin kanssa.
Mietinnössä esitetään, että neuvottelut vaatimuksesta, että Venäjän on noudatettava täysin Georgian konfliktin päättymisen varmistaneita sitoumuksia ja sopimuksia, olisi saatava päätökseen ennen neuvottelusopimuksen hyväksymistä. Sopimukseen sisältyy myös päätös Abhasian ja Etelä-Ossetian asemasta. Mietinnössä myös vaaditaan Venäjältä tiukkaa lupausta luopua voimankäytöstä naapurimaitaan kohtaan.
Mietinnössä todetaan, että viimeaikaiset tapahtumat, kuten Venäjän syyllistyminen Georgian alueellisen koskemattomuuden loukkaamiseen sekä Venäjän osallisuus kaasukriisissä vaarantavat Euroopan unionin ja Venäjän väliset suhteet.
Mietinnössä suositellaan nykyisen sopimuksen korvaamista uudella ja entistä laaja-alaisemmalla sopimuksella. Sen olisi voitava kattaa kaikki yhteistyömme osa-alueet ja oltava oikeudellisesti sitova. Siihen olisi sisällytettävä myös selkeät riitojenratkaisumenettelyt.
Mietinnössä käsitellään myös energiavarmuutta. Energiaperuskirjan keskeisten määräysten sekä kauttakulkupöytäkirjan sisällyttäminen neuvottelusopimukseen ovat niin ikään mietinnön aiheita. Ne mainitaan siitäkin huolimatta, että energiaperuskirja on jo oikeudellisesti sitova ja sitoo siis myös Venäjää, jolla on tosin oikeus vetäytyä pois siitä.
Mietinnössä mainitaan huomattava piilopotentiaali, jota unionin ja Venäjän väliset tasavertaiseen kumppanuuteen perustuvat vastavuoroiset taloudelliset järjestelyt voivat tuoda mukanaan. Ne voisivat muun muassa johtaa molempia osapuolia hyödyttävään keskinäiseen riippuvuussuhteeseen. Mietinnön mukaan on äärimmäisen tärkeää, että jäsenvaltiot ja koko Euroopan unioni voisivat puhua yhdellä äänellä erityisesti Venäjän-suhteissa. Jäsenvaltioiden olisi myös Euroopan unionin eri sopimusten velvoittamina kuultava toinen toisiaan hyvissä ajoin ennen kahdenvälisten aloitteiden tekemistä Venäjän kanssa. Tämä on erityisen tärkeää tilanteissa, joilla voi olla vaikutuksia muihin Euroopan unionin jäsenvaltioihin tai unioniin yleensä.
Mietinnössä pohditaan paljon myös Venäjän ihmisoikeustilannetta ja vapauksia. On sanomattakin selvää, että Euroopan neuvoston jäsenenä Venäjä on sitoutunut noudattamaan periaatteita, joille neuvoston toiminta perustuu. Näiden periaatteiden noudattaminen on ratkaisevan tärkeää EU:n ja Venäjän yhteistyöneuvottelujen onnistumisen kannalta. On valitettavaa, että Venäjä on haluton toteuttamaan tehokkaita toimia, joilla estetään niiden lukuisten tapausten toistuminen, joissa Venäjän viranomaiset ovat syyllistyneet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomitsemiin ihmisoikeusrikkomuksiin.
On aiheellista mainita myös yksi mietinnön monista suosituksista, nimittäin suositus siitä, että unioni tukisi edelleen Venäjän pyrkimyksiä liittyä Maailman kauppajärjestöön. Hyvin tärkeää on myös se, että Venäjä täyttäisi jäsenyysehdot ennen virallisen jäsenyyden myöntämistä. Tämä edellyttää Venäjältä erityisesti sitä, että se saattaa päätökseen prosessin, jossa se luopuu nykyisistä käytännöistään. Tältä osin on aiheellista muistuttaa, että mietinnössä korostetaan teollis- ja tekijänoikeuksien kaupan tehokkaan suojelun merkitystä.
Mietinnössä on lisäksi suosituksia, jotka koskevat ihmisoikeuksia, tiedotusvälineiden vapautta, oikeuslaitoksen riippumattomuutta sekä kansalaisjärjestöjen toimintamahdollisuuksien jatkuvaa kaventumista Venäjällä. Mietinnössä käsitellään myös taloudellisia kysymyksiä, kuten Itämeren ja Venäjän pohjoisrannikon meriliikennettä, Siperian lentoliikennettä sekä vastavuoroisia järjestelyjä rajoittamattomien investointien tekemiseksi.
Alexandr Vondra
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia mahdollisuudesta keskustella täällä täysistunnossa suhteistamme Venäjään. Kuten varmasti tiedätte, neuvostossa keskusteltiin seikkaperäisesti Venäjän-suhteista jokin aika sitten, kun loimme pohjaa uudelle ja järkevälle EU:n ja Venäjän väliselle sopimukselle. Mielestämme on siis tärkeää, että sopimusneuvottelut voitaisiin käynnistää uudelleen. Venäjähän on suurin naapurimme ja tärkeimpiä kumppaneitamme sekä välttämätön kansainvälinen toimija. Nyt, kun talouskriisi koettelee meitä molempia yhtä ankarasti, on selvää, ettei vastakkainasettelu vahvista meitä kumpaakaan.
Rakentava, rationaalinen ja molempia osapuolia hyödyttävä yhteistyö sekä Venäjän pyrkimykset kansainvälisten sitoumusten noudattamiseen sitä vastoin ovat vahvistavia tekijöitä.
Vuoropuhelu ja rakentava yhteistyö ovat tehokkaita tapoja puolustaa etujamme ja edistää arvojamme Venäjän suhteen.
Nämä syyt yhdessä antoivat eniten pontta päätöksellemme jatkaa EU:n ja Venäjän välistä uutta sopimusta koskevia neuvotteluja viime eloikuisista Georgian tapahtumista huolimatta. Kriisi ja sen vaikutukset tosin varjostavat edelleen suhteitamme. Neuvottelut eivät millään muodoin oikeuta Venäjän toimintaa Georgiassa, eri puolella Abhasiaa ja Etelä-Ossetiassa, ja EU:n linja on tältä osin hyvin tiukka. Yksi näistä linjoistamme on se, että tuemme Georgian alueellista koskemattomuutta.
Odotamme Venäjältä edelleen vastuullista toimintaa ja kaikkien sitoumusten täyttämistä. Tämä tarkoittaa, että kiinnitämme neuvotteluprosessissa erityistä huomiota Venäjän kanssa yhteisiin naapureihin. Georgian kriisi osoitti, että ratkaisemattomat konfliktit voivat olla räjähdysherkkiä vuosikausia ja ettei sotilaallinen toiminta ole oikea vastaus niihin.
Venäjää on hyvä muistuttaa siitä, että sillä on paljon voitettavaa, jos se toimii rakentavasti naapurimaidensa kanssa, mutta paljon menetettävää, jos se jatkaa vastakkainasettelun tiellä. Venäjä on itse asiassa jo todistanut tietävänsä, kuinka sen pitäisi toimia sekä EU:hun että Natoon kuuluvien Keski-Euroopan naapurimaiden kanssa.
Vaadimme edelleen Venäjää noudattamaan kansainvälisiä sitoumuksiaan sekä kunnioittamaan Georgian ja muiden, Venäjän ja EU:n naapuruuden piiriin kuuluvien Itä-Euroopan maiden alueellista koskemattomuutta ja suvereniteettia. Venäjältä ja Georgialta odotetaan täysipainoista yhteistyötä myös Geneven neuvotteluissa.
En aio nyt kuvailla yksityiskohtaisesti Venäjän kanssa uudesta sopimuksesta käynnissä olevien neuvottelujen tilaa. Komissiolla on toisena neuvotteluosapuolena varmasti paremmat valmiudet pitää teitä ajan tasalla neuvottelujen kulusta.
Huomauttaisin vielä, että neuvottelut ovat vasta alussa ja vievät aikaa. Meidän ei pidä lannistua, vaikka ne etenisivät alussa hitaasti. Olen kuitenkin varma siitä, että olemme puheenjohtajuuskautemme päättyessä paremmin perillä siitä, mitä asioita osapuolet haluavat ottaa mukaan uuteen sopimukseen.
Olemme hyvin kiitollisia esittelijä Janusz Onyszkiewiczille hänen mietinnöstään ja sen suosituksista. Olemme yleisesti ottaen samaa mieltä monista huolenaiheistanne ja tavoitteistanne.
Tekisin vielä muutaman huomion ulkoista turvallisuutta koskevasta sopimuksen osasta, jota koskevissa neuvotteluissa myös puheenjohtajavaltiolla on oma roolinsa. On äärimmäisen tärkeää, että uuteen sopimukseen tulisi määräys, jolla varmistetaan tehokas vuoropuhelu ja yhteistyö Venäjän kanssa ja joka perustuisi yhteisiin arvoihin, nykyisten kansainvälisten sitoumusten noudattamiseen, oikeusvaltion periaatteisiin sekä demokratian, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen. Tämä on erityisen tärkeää yhteisen naapuruuspolitiikkamme kannalta. Se on todellakin tärkeää, jos haluamme löytää ratkaisun pitkään kestäneisiin konflikteihin.
Konfliktien ennaltaehkäisy on niin ikään tärkeä tavoite. Siihen on pyrittävä poliittisen vuoropuhelun ja yhteisten aloitteiden avulla.
Venäjän kanssa on jo aloiteltu tunnustelut poliittisen vuoropuhelun laajuudesta sekä ulkoista turvallisuutta koskevasta sopimuksen osasta. Mutta ongelmia saattaa toki tulla eteen. Neuvottelujen mielenkiintoisin ja haastavin osuus on nyt käsillä, kun ryhdymme keskustelemaan konkreettisista sopimusehdotuksista.
Neuvottelujen ollessa parhaillaan käynnissä ei ole tarkoituksenmukaista antaa yksityiskohtaisia tietoja. Voin kuitenkin vakuuttaa, että yritämme saada aikaan merkittäviä määräyksiä kansainvälisen vuoropuhelun parantamisesta, terrorismin vastaisesta taistelusta, aseiden valvonnasta, aseistariisunnasta, asesulkukysymyksestä, ihmisoikeuksista, demokratiasta ja oikeusvaltiosta sekä kriisinhallinnasta ja siviilien suojelusta.
EU:n ja Venäjän välisessä Hanty-Mansijskin huippukokouksessa sovittiin yhteisestä tavoitteestamme saada aikaan strateginen sopimus, joka tarjoaisi laaja-alaiset puitteet EU:n ja Venäjän suhteille lähitulevaisuudessa sekä auttaisi kehittämään yhteistyömme mahdollisuuksia. Tämä on edelleen tavoitteemme, jonka puolesta nykyinen puheenjohtajavaltio sekä tulevat puheenjohtajavaltiot ponnistelevat.
Olemme valmiit tiedottamaan parlamentille neuvottelujen etenemisestä ja olemme kiitollisia päätöslauselman muodossa antamastanne panoksesta.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aloittaa kiittämällä lämpimästi Janusz Onyszkiewiczia tarpeellisesta mietinnöstä.
Olemme jatkuvasti korostaneet, että arvostamme parlamentin näkemyksiä, joten kerron mielelläni lisää neuvottelujen kulusta.
Arvoisa puhemies, Venäjä on ja tulee olemaan tärkeä yhteistyökumppanimme. Yhteiset etumme ovat moninaiset ja päällekkäiset sekä liittyvät esimerkiksi taloudellisiin yhteyksiin sekä yhteistyöhömme Lähi-idän rauhankvartetin jäseninä tai, kuten näimme eilen, Afganistania ja Pakistania koskevassa kysymyksessä. Toki meillä on myös suuria mielipide-eroja esimerkiksi Georgian alueellista koskemattomuutta koskevassa asiassa, kuten kaikki tietävät. Jännitteitä on syntynyt tavan takaa pyrkiessämme vahvistamaan asemaamme Venäjän kanssa jakamassamme naapurustossa. Tältä osin kuulee usein virheellisiä väitteitä siitä, että olemme riippuvaisia isosta naapuristamme. Kaupankäynnissä ja energia-asioissa olemme pikemminkin molemmat riippuvaisia toisistamme eli toisin sanoen meistä on tullut välttämättömät kumppanit toinen toisillemme. Näinä aikoina suhteemme Venäjään ovat äärimmäisen tärkeät, ja yhtenäinen ja näkemyksellinen EU:n strategia on elintärkeä.
Yhdysvaltain presidentti Barak Obama tapaa huomenna Venäjän presidentti Medvedevin ensimmäistä kertaa painaakseen niin sanoakseni "uudelleenkäynnistys-nappulaa" Yhdysvaltain ja Venäjän välisissä suhteissa. Uusi lähestymistapa on varmasti tervetullut, mutta meidän ei pidä aloittaa alusta. Meidän ei tarvitse käynnistää suhteita kokonaan uudelleen, vaan niitä olisi jatkuvasti hiottava. Tämä on ensisijaisten tavoitteidemme kärkipäässä.
Kuten komissio on todennut 5. marraskuuta antamassaan tiedonannossa, suhteidemme monimutkaisuus ja laaja-alaisuus sekä niiden toiminta-alojen suuri määrä, joilla olemme riippuvaisia toinen toisistamme, merkitsevät, että meidän on toimittava johdonmukaisesti Venäjän kanssa. Lisäisin vielä, että meidän olisi oltava asiallisia ja keskityttävä tuloksiin. Uutta sopimusta koskevat neuvottelut ovat epäilemättä paras tapa tuoda esille yhtenäistä ja etujemme mukaista EU:n kantaa, kun tavoitteena on päästä sopimukseen keskeisistä toiminta-aloista. Juuri tällä hetkellä Moskovassa on käynnissä neljäs neuvottelukierros.
Olemme nyt päässeet sopuun sopimuksen yleisrakenteesta, jonka on tarkoitus luoda oikeudellisesti sitova perusta suhteillemme lähitulevaisuudessa niin, että siinä otetaan huomioon suhteiden kaikki eri näkökohdat. Emme ole kuitenkaan asettaneet keinotekoisia aikarajoja neuvotteluille: Meidän olisi mielestäni käytettävä kaikki se aika, jota tarvitaan tyydyttävän tuloksen aikaan saamiseksi, sillä nykyinen sopimus on voimassa siihen asti, joten meillä ei ole tarvetta edetä kovalla kiireellä. Meidän ei siis tarvitse odottaa uuden sopimuksen syntymiseen asti, ennen kuin voimme ratkaista ajankohtaisia ongelmia. Toistaiseksi olemme käsitelleet poliittisia, oikeudellisia ja turvallisuutta koskevia kysymyksiä, joissa ymmärrämme nyt paremmin toistemme kantoja. Nyt olemme käynnistäneet keskustelut myös talouskysymyksistä.
Meille ei pitäisi olla mikään yllätys, että osapuolten näkemykset vaihtelevat suuresti muutamissa kysymyksissä. Venäjällä on kunnianhimoiset odotukset esimerkiksi ulko- ja turvallisuuspoliittisessa yhteistyössä mutta vähemmän kunnianhimoiset talouskysymyksissä. On luonnollisesti EU:n etujen mukaista, että kauppa- ja taloussuhteisiimme sisällytettäisiin oikeudellisesti sitovia ja pakollisia määräyksiä, joilla varmistetaan, että Venäjä hyväksyy selkeisiin sääntöihin perustuvan järjestelmän. Tämä pätee etenkin energiakysymyksiin, joissa ponnistelemme saadaksemme läpi energiaperuskirjan periaatteet, joista tärkeimmät ovat avoimuus, vastavuoroisuus ja syrjimättömyys.
Alkuvuodesta alkanut kaasukriisi on heikentänyt energiasuhteidemme luotettavuutta, ja tähän on saatava muutos. Pyrimme siten neuvottelujen lomassa saamaan aikaan huomattavan parannuksen ennakkovaroitusjärjestelmään, jossa edellytetään seurantaa ja valvontaa kriisitilanteissa konfliktien välttämiseksi ja ratkaisujen helpottamiseksi.
Uuden sopimuksen olisi perustuttava luonnollisesti myös ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioitukseen, minkä olisi oltava mielestämme keskeinen osa sopimusta. Tältä osin Venäjä ja EU ovat, kuten Vondra totesi, tehneet samansuuntaisia sitoumuksia YK:ssa, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestössä Etyjissä sekä Euroopan neuvostossa. Uudessa sopimuksessa olisi syytä korostaa näiden yhteisten sitoumusten ja etujen huomioon ottamista. Sopimus ei tietenkään yksinään ratkaise kaikkia Euroopan konflikteja, mutta se voi tarjota puitteet niiden ratkaisulle.
Jatkamme neuvottelujen ohella työtämme muilla foorumeilla, kuten Georgiaa koskevissa Geneven-neuvotteluissa, Transnitriaa koskevissa niin sanotuissa 5+2-neuvotteluissa sekä Vuoristo-Karabahia koskevan Minskin prosessin yhteydessä. Kuten totesin, oikeus- ja sisäasiat ovat tärkeitä molemmille neuvotteluosapuolille, ja näen niissä huomattavia mahdollisuuksia molempia osapuolia tyydyttävään yhteistyöhön etenkin taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan sekä hyvässä uskossa toimineiden niin sanottujen bona fide -matkailijoiden aseman parantamisessa. Mahdollisuus Venäjän vaatimaan viisumivapauteen on realistinen vaihtoehto muiden alojen parannusten yhteydessä. Tehokasta yhteistyötämme helpottaisi yleisesti ottaen esimerkiksi se, että Venäjä soveltaisi nykyistä korkeampia tietosuojavaatimuksia. Myös tutkimus, koulutus ja kulttuuri tarjoavat monia kansalaistemme eduksi koituvia yhteistyön mahdollisuuksia, jotka olisi syytä ottaa huomioon uudessa sopimuksessa.
Käsiteltävänämme olevaan mietintöön sisältyy toki monia muitakin ehdotuksia, joiden kommentoimiseen minulla ei ole nyt aikaa mutta joihin palaamme vielä tässä keskustelussa. Haluan painottaa vielä kerran, että olen erityisen tyytyväinen Janusz Onyszkiewiczin omaksumaan linjaukseen mietinnössä ja päätöslauselmaesityksessä. Jos asiasta kaivataan tämän keskustelun jälkeen lisätietoja, olen toki valmis antamaan esimerkiksi ulkoasiainvaliokunnalle täydellisen raportin milloin vain viime vuoden tapaan.
Haluan lopuksi vielä todeta, että minulle olisi kovin tärkeää, että neuvottelut, joille annan täyden tukeni, voisivat edetä onnistuneesti. Hyvä sopimus antaa toivoakseni EU:n ja Venäjän suhteille kestävän ja ennustettavissa olevan pohjan lähitulevaisuudessa ja edistää siten suuresti mantereemme vakautta ja turvallisuutta.
Cristina Gutiérrez-Cortines
teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan lausunnon valmistelija. - (ES) Arvoisa puhemies, meille ja Euroopalle, teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnalle sekä meille eurooppalaisille on selvää, että energiasta on tullut ulkopoliittisen muutoksen väline, joka voi synnyttää kiistoja tai yhdistää meitä, ja juuri tätä aihetta me käsittelemme tänään.
Euroopan ja Venäjän perinteet ovat sidoksissa toisiinsa. Historiamme osoittaa lännen selkeän vaikutuksen Valko-Venäjän kehityksessä sekä sen, että Venäjän uskonnollinen perinne, koulutusjärjestelmä ja suurin osa arvoperinteestä perustuvat Venäjää rikastuttaneeseen eurooppalaiseen ajattelutapaan. Meidän kulttuuriamme ovat puolestaan rikastuttaneet venäläinen tiedeperinne, Kazanista ja muualta tulevat suuret matemaatikot sekä venäläinen kirjallisuus.
Neuvostososialismin aikakauden jännitteitä voidaan pitää väliaikaisena ilmiönä, joka on hyvä muistaa mutta joka ei ollut pysyvä. Vakiosuhteitamme Venäjään leimaa ykseys, joten energia-alalla, jolla Eurooppa kärsii vajeesta, meidän on mielestäni tehtävä Venäjälle tiettäväksi, että haluamme jatkaa ystävyyttämme mutta selkein ja nyt myös kirjoitetuin säännöin, kuten herrasmiesmäiseen käytökseen kuuluu ja on aina kuulunut.
Emme voi elää jatkuvassa epätietoisuudessa ja pelätä energiansaannin äkillistä loppumista. Venäjän on myös tunnustettava, ettei se voi käyttää energiaa aseenaan kieltäytyäkseen tunnustamasta naapurimaidensa suvereniteettia. Naapurimaiden kansat ovat saavuttaneet itsenäisyyden ja he harjoittavat demokratiaa täysimittaisesti, ja meidän on pidettävä silmällä tätä ja myös Venäjän velvollisuutena on pitää silmällä tätä samalla tavoin kuin sen velvollisuutena on asettaa selkeät säännöt energianvaihtoa ja energia-alan yhtenäisyyttä varten.
Josef Zieleniec
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (CS) Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Janusz Onyszkiewicziä tästä tärkeästä, hyvin laaditusta ja tasapainoisesta mietinnöstä. PPE-DE-ryhmän varjoesittelijänä olen iloinen huomatessani, että mietinnössä on otettu huomioon Venäjää koskevat ensisijaiset tavoitteemme, kuten EU:n sosiaalisiin perusarvoihin kuuluva terveeseen markkinaympäristöön perustuva käytännön yhteistyö, ihmisoikeuksien painottaminen sekä toimiva oikeusvaltio ja demokratia, sekä kaikkien naapurimaiden suvereniteetin ja EU:n yhtenäisyyden kunnioittaminen.
Neuvoteltavana olevaan uuteen sopimukseen on sisällytettävä yhteistyön kaikki näkökohdat, sen on oltava oikeudellisesti sitova ja sen on oltava Venäjän-suhteidemme laadun tasolla. Jos kuitenkin haluamme, että keskustelumme heijastavat kantojamme ja arvojamme, emme saa unohtaa Venäjän roolia Georgian viimevuotisessa sodassa tai tammikuun kaasukriisissä. Meidän on vältettävä luomasta uusia vaikutuspiiriä Eurooppaan. Emme voi hyväksyä myöskään nykyistä tilannetta tai pikemminkin Kaukasuksella jo tapahtuneita tosiasioita. Siksi Venäjän on annettava selkeät takeet siitä, ettei se turvaudu enää voimakeinoihin naapurimaitaan vastaan vaan ratkaisee kiistat EU:n kanssa jakamansa naapuruuspolitiikan puitteissa. Mielestämme on täysin luonnollista kehottaa Venäjää ottamaan ensimmäinen selkeä askel kohti luottamuksen rakentamista.
Monet kollegani ovat peräänkuuluttaneet tänään täysin perustellusti EU:n yhtenäisyyttä Venäjän-kysymyksessä. Aito yhtenäisyys on kuitenkin saavutettavissa vain asteittain, minkä vuoksi olen ehdottanut kuulemismekanismin käyttöönottoa neuvostossa, jotta jäsenvaltiot voisivat kuulla toinen toisiaan hyvissä ajoin etukäteen kaikissa kahdenvälisissä Venäjää koskevissa asioissa, jotka vaikuttavat toisiin jäsenvaltioihin tai EU:hun yleensä. Vain täten löydämme aidon yhteisen kannan Venäjää koskevissa asioissa ja vain tällä tavoin voimme hyödyntää täysimittaisesti etumme Venäjän suhteen, ja juuri yhtenäisyytemme on tuo etu.
Csaba Tabajdi
PSE-ryhmän puolesta. - (HU) Euroopan parlamentin sosialistiryhmän mielestä Venäjä on keskeinen strateginen yhteistyökumppani. Euroopan unioni ja Venäjä ovat toisistaan riippuvaisia, kuten myös komission jäsen Ferrero-Waldner totesi.
Haluaisin todeta, että kaasutoimituksissa olemme riippuvaisia toinen toisistamme, koska Venäjä ei voisi myydä kaasuaan kellekään muulle. Tämä on sanottava selkeästi. On hyvin tärkeää, että uusi kumppanuus- ja yhteistyösopimus saadaan aikaiseksi. Tämä mietintö olisi voinut ajaa tätä tarkoitusta, mutta se ei tee niin.
Ulkoasiainvaliokunnassa hyväksytyn Onyszkiewiczin mietinnön paikoitellen erittäin tyly sävy saattaa aiheuttaa vakavaa vahinkoa EU:n ja Venäjän väliselle yhteistyöverkostolle. Sosialistiryhmän mielestä parlamentti voi antaa oikeutettua kritiikkiä Venäjälle. Ryhmä tuomitsee voimakkaasti ihmisoikeusrikkomukset. Vaadimme demokraattisten oikeuksien ja perusarvojen kunnioittamista.
Vaadimme Venäjää kunnioittamaan painetun ja sähköisen median riippumattomuuden periaatetta. Vaadimme Venäjän hallitusta tekemään kaikkensa toimittajiin kohdistuvien väkivallantekojen ja toimittajamurhien tutkimiseksi. Kansalaisjärjestöjä koskeva Venäjän lainsäädäntö vaarantaa näiden järjestöjen riippumattoman toiminnan
Sosialistiryhmä on huolissaan tavasta, jolla edelliset Venäjän parlamenttivaalit ja presidentinvaalit oli järjestetty. Kritisoimme Venäjän toimintaa sen ja Ukrainan välisessä kaasukiistassa sekä näiden maiden välisessä konfliktissa. Olemme kuitenkin vakuuttuneita siitä, että Euroopan parlamentin suosituksilla on voitava parantaa EU:n ja Venäjän välisiä suhteita sekä rakentaa uutta strategista kumppanuutta. Mietintö ei palvele tätä tarkoitusta. Sen vuoksi äänestimme sitä vastaan ulkoasiainvaliokunnassa. .
PPE-DE-ryhmä ja ALDE-ryhmä vastustavat komission edustamaa ajattelua. Ne törmäävät Yhdysvaltain uuteen politiikkaan, jos ne luulevat, että Obaman hallinto ja etenkin varapresidentti Joe Bidenin lausunnot edustaisivat muutosta, jolloin Euroopan unioni jää jälkeen tästä uudesta politiikasta, vaikka se ei olisi etujemme mukaista. Emme siis ole huolissamme kritiikistä vaan tavasta esittää sitä.
Emme tarvitse sanelupolitiikkaa vaan perusteltua kritiikkiä. Ei ole Euroopan unionin tehtävä mestaroida ja läksyttää Venäjää. Siten sosialistiryhmä voi hyväksyä mietinnön vain, jos parlamentti hyväksyy kaikki kuusi ehdotettua ja käsiteltäväksi jätettyä tarkistusta. Muutoin mietintö on tehoton eikä edistä EU:n ja Venäjän välistä strategista kumppanuutta. Venäjän ja EU:n välisen onnistuneen yhteistyön kehittäminen on kuitenkin Euroopan unionin etujen mukaista.
Graham Watson
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, ulkopolitiikka edellyttää diplomatiaa ja periaatteita, ja tämä EU:n ja Venäjän välistä uutta sopimusta käsittelevä mietintö tarjoaa molempia. Ryhmäni kannattaa sen sisältöä ja onnittelee esittelijä Janusz Onyszkiewicziä hänen työstään.
Historia on opettanut, että Venäjä ärtyy eniten juuri siitä, että käännämme sille selkämme, joten on sekä Venäjän että Euroopan unionin etujen mukaista kommunikoida, harjoittaa yhteistyötä ja käydä kauppaa luottamusta rakentavalla tavalla. Samoin olisi myös epärehellistä väittää, että Venäjän toiminta olisi moitteetonta. Maa käyttää energiaa aseenaan, sen ylimielinen toiminta Kaukasuksella ja Baltiassa kiristää naapurimaiden hermot äärimmilleen, maan oikeusvaltioperiaatteita taivutellaan Kremlin mielen mukaisesti ja kiristetään erimielisten kohdalla, kuten Mihail Hodorkovskyn tänään alkava uusi oikeudenkäynti osoittaa.
Vaalit eivät tee poikkeusta, kuten tiedämme. Fyysistä väkivaltaa, ihmisoikeustaistelijoiden pelottelua, riippumattomien toimittajien murhia, hyvä Tabajdi, tämä on Venäjän nykytodellisuutta.
(Suosionosoituksia)
Olemme harmissamme siitä, että jotkin jäsenet ovat ottaneet tehtäväkseen viedä pohjaa Venäjän ihmisoikeustilanteen arvostelulta. Olen hämmästynyt siitä itsepintaisuudesta, jolla osa jäsenistä puolustaa uutta sopimusta strategisena välineenä, ja tämä vain, koska Moskova niin haluaa. On totta, että meidän on rakennettava siltoja, mutta emme voi ummistaa silmiämme kamalilta vääryyksiltä.
On kolme syytä siihen, miksi jotkut jäsenet ovat taipuvaisia Putinin liehittelyyn. Ensimmäinen on se, että osa sympatisoi aiemmin neuvostoliittolaisia, ja nyt heidän sympatiansa kohdistuu Kremliin. Toiseksi on niitä, joiden mielestä Venäjä eroaa jollakin tavoin muista maista, jolloin Venäjään ei päde samat säännöt. Kolmanneksi on niitä, joiden mielestä Venäjä on yksinkertaisesti liian pelottava kritisoitavaksi. Yksikään perustelu ei ole pitävä. Euroopan äärivasemmisto on koko Neuvostoliiton aikakauden ajan sivuuttanut tarkoituksellisesti ihmisoikeuskysymykset. On moraalisesti väärin ja poliittisesti mieletöntä puolustella Venäjää nyt, kun se on siirtymässä kohti autoritaarista oikeistoa. Ihmisoikeudet ovat sitä paitsi maailmanlaajuisia ja jakamattomia oikeuksia, sillä muutoin ne eivät merkitse mitään. Unionin olisikin uskallettava puolustaa arvojamme rajojemme sisä- ja ulkopuolella.
Euroopan väkiluku on nykyään kolme ja puoli kertaa suurempi kuin Venäjän. Sotilasmenomme ovat kymmenkertaiset ja taloutemme volyymi viisitoistakertainen Venäjään verrattuna. Meillä ei siis ole mitään syytä piiloutua Kremliltä mutta meillä on täysi syy puolustaa arvojamme. Sen vuoksi kannatamme uutta sopimusta, mutta antakaamme Euroopan aloittaa kumppanuus yhtenäisenä, vahvana ja avoimin silmin.
Adam Bielan
Arvoisa puhemies, Kreml käyttää energiavaroja poliittisena aseena "hajota ja hallitse" -periaatteella lahjoakseen Eurooppaa maa maalta, Kyproksesta Alankomaihin. Menetelmä on osoittautumassa äärimmäisen menestykselliseksi. Sitä vastoin Euroopan unioni on ollut hämmästyttävän passiivinen Venäjän hyökättyä suvereeniin Gerogiaan. EU:n johtajat loistivat poissaolollaan. Solanaa tai komission jäsen Ferreo-Waldneria ei näkynyt mailla halmeilla. Ranskan presidentti Sarkozy puolestaan nolattiin täysin, kun Venäjä vähät välitti hänen neuvottelemastaan rauhansopimuksesta. Euroopan heikkous Venäjän-suhteissa johtuu sen omasta naiiviudesta ja lyhytnäköisyydestä.
Itävallan, Saksan ja Italian energiayhtiöt harjoittavat Kremlin kanssa kahdenvälistä liiketoimintaa. Tämä johtaa suoraan siihen, että Moskova harjoittaa poliittista painostusta yksittäisiä jäsenvaltioita kohtaan. Saksa rakentaa kaasuputkea Itämeren pohjaan karttaakseen Puolaa, mutta Venäjä on silti katkaissut Liettuan, Tšekin tasavallan ja muiden EU:n jäsenvaltioiden energiatoimitukset useammin kuin kerran. Jos Nord Streamin kaasuputki toteutuu, sama saattaa tapahtua kotimaassani Puolassa. EU:n Venäjän-politiikan on perustuttava yhtenäisyyden ja solidaarisuuden periaatteille. Jos haluamme, että suhteemme Venäjän kanssa toimivat, meidän on ehdottomasti kuultava samassa asemassa mahdollisesti olevia muita jäsenvaltioita ennen kahdenvälisten sopimusten tekemistä Kremlin kanssa
Marie Anne Isler Béguin
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää tarkistuksemme hyväksymisestä ja ihmisoikeuskysymysten nostamisesta keskeiseksi aiheeksi neuvotteluissa Venäjän kanssa. Toivoisin, että neuvosto ja komissio eivät antaisi periksi tässä asiassa, ja kehottaisin esittelijää tukemaan muita tarkistuksiamme, jotka koskevat Venäjän vähemmistöjen ja Tšetšenian ihmisoikeuksien kunnioitusta, sillä tätä aihetta ei ole juurikaan käsitelty mietinnössä.
Myös me kannatamme kriittistä suhtautumista Venäjään, sillä vaikka Venäjä on antanut myönteisiä signaaleja erityisesti ollessaan valmis tekemään kansainvälisen sopimuksen näin kriisin aikaan epäilemättä liian kalliiden ydinasevarastojen vähentämisestä, se on edelleen hyvin taipumaton muissa, etenkin sen naapurustoa koskevissa kysymyksissä ja syyttää unionia vaikutuspiiriinsä kuuluviin asioihin sekaantumisesta. Muistuttaisin teitä siitä, että Lavrov kritisoi hiljattain Brysselissä sitä, että otimme kevään huippukokouksessa käyttöön itäisen kumppanuusvälineen, ja että Putin suhtautui kielteisesti Euroopan unionin ja Ukrainan väliseen kaasusopimukseen.
Kuten tiedätte ja kuten kaikki ovat täällä todenneet, Georgian kysymys on ajankohtaisempi nyt kuin koskaan ennen ja on edelleen kiistakysymys meidän ja Venäjän välillä, sillä Venäjä turvautuu jatkuvasti veto-oikeuteensa, jolla se yrittää estää kansainvälisten rauhanturvajoukkojen lähettämisen ja jopa siviilitarkkailijoidemme pääsyn miehittämilleen ja valvomilleen alueille. Siten Venäjä rikkoo kuutta kohtaa sopimuksessa, jonka EU teki Venäjän kanssa 12. elokuuta, eikä se pyri estämään jokapäiväisiä väkivaltaisuuksia Abhasian ja Ossetian hallintoraja-alueella.
Kukaan ei sitä paitsi mene lankaan jäsenvaltioiden energiariippuvuuskysymyksessä, kuten täällä on todettu, tai poliittisessa hinnassa, joka meidän on maksettava.
Arvoisa puhemies, tässä globaalissa kriisissä, jolta ei säästy kukaan, ei myöskään Venäjä, toivon, että odottamattomat tekijät saavat Venäjän suostumaan rakentavaan kumppanuuteen ja EU:n ottamaan enemmän vastuuta tasavertaisena kumppanina.
Vladimír Remek
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelemme tänään suosituksista, joita olemme antaneet neuvostolle uuden sopimuksen tekemiseksi Venäjän kanssa. Mietintö ei kuitenkaan mielestäni tarjoa suosituksia diplomaattisia neuvotteluita varten. Mietinnössä lähinnä painotetaan selkeästi tarvetta vaatia, korostaa, haastaa ja niin edelleen. Tämä on sanelupolitiikkaa, ja onneksi minä en ole se henkilö, jonka oletetaan neuvottelevan näiden suositusten pohjalta. Samalla me kuitenkin myönnämme, että EU saa neljänneksen öljy- ja maakasutoimituksista Venäjältä. Saatamme toisinaan vaatia varmoja ja kestäviä, elintärkeitä raaka-ainetoimituksia peistä taittaessamme. Mitä me EU:ssa tuomme neuvottelupöytään? Missä viipyy meidän kantamme esimerkiksi EU:n jäsenvaltioissa asuvien venäjänkielisten vähemmistöjen ihmisoikeuksiin? Missä viipyvät mielipiteemme SS-yksiköiden entisten jäsenten kokoontumisista ja toimista EU:n jäsenvaltioissa? Vai onko niin, että emme vastusta niitä vaan pikemminkin tuemme niitä, mikä on ristiriidassa esimerkiksi YK:n havaintojen kanssa? Miten on mahdollista, että teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta (ITRE) voi pitää molempia maita, sekä Ukrainaa että Venäjää vastuullisina EU:n maakaasutoimituksissa ilmenneistä ongelmista, mutta suosituksissamme mainitaan vain Venäjä? Se olisi sama kuin jos yrittäisi pelata jalkapalloa vain yhdellä maalilla. Se ei olisi oikeata peliä, kuten kaikki varmasti myöntäisivät. Tuloksilta ei siten pidä odottaa ihmeitä.
Näin ollen minun on vaikea kannattaa mietintöä nykymuodossaan. Jopa ulkoasiainvaliokunnan jäsenistä kolmannes oli tyytymätön luonnostekstiin. Kansainvälisen kaupan valiokunta puolestaan on ottanut paljon realistisemman kannan Venäjän-suhteisiin ottamalla huomioon Euroopan todelliset tarpeet.
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, Venäjällä on epäilemättä osuutensa maailmanlaajuisessa talouskriisissä. Kuulin juuri tänä aamuna radiosta syvällisen raportin Venäjästä, missä lääkkeet ovat liian kalliita, jotta tavallisilla venäläisillä olisi niihin varaa. Maailmanpankin tuoreissa arvioissa Venäjän taloudelle ennustetaan vielä nykyistäkin myrskyisämpiä aikoja. Mitä meidän sitten olisi tehtävä sille synkälle ennusteelle, jonka mukaan tämän vuoden loppuun mennessä yli 20 miljoonaa venäläistä saattaa pudota alle toimeentulorajan, joka on 4 600 ruplaa (noin 185 dollaria)?
Euroopan ja Venäjän on molempien toteutettava kiireellisiä ja määrätietoisia toimia talouskriisin ratkaisemiseksi. Siten etusijalle olisi asetettava yhteiset toimet globaalin taloudellisen ilmapiirin kohentamiseksi. Tämä edellyttää kuitenkin molemminpuolista luottamusta, jota haluan korostaa, sillä valitettavasti Kremlin harjoittama ulkopolitiikka seisoo tukevasti tämän tiellä. Yhtenä esimerkkinä mainittakoon Moldovan kriisi, joka jatkuu yhä ja on muuttumassa yhä monimutkaisemmaksi, eikä Igor Smirnov mitenkään helpota tilannetta. Toisena esimerkkinä mainittakoon Ukrainan sekavan tilanteen toisinto viime viikolla. Toisin sanoen molemminpuolisen luottamuksen puute on yhteisten ponnistelujen tiellä.
Parlamentti lähettää mietintönsä välityksellä rehellisen ja selkeän viestin neuvostolle ja komissiolle Moskovan-neuvotteluja varten, ja toivon vilpittömästi, että se kohtaa Venäjän pystyssä päin.
Jana Bobošíková
- (CS) Hyvät parlamentin jäsenet, tässä suositusluonnoksessa, jonka parlamentti on antanut neuvostolle EU:n ja Venäjän välisestä uudesta sopimuksesta, josta keskustelemme tänään, on kenties vain kaksi asiaa, joista voin olla yhtä mieltä. Ensimmäinen on se, että Venäjän merkitys Euroopan ja koko maailman vakaudelle ja vauraudelle on merkittävä, ja toinen on se, että meidän on saatava aikaan demokraattisiin arvoihin perustuva strateginen kumppanuus Venäjän kanssa. Muutoin minun on sanottava, että suositus on kirjoitettu kylmän sodan ajan voittajavaltion kielellä, joka on vastoin kaikkia diplomatian ja kansainvälisten suhteiden perussääntöjä. Säännöt liittyvät pikemminkin kompromisseihin, kohteliaisuuteen, tasapainoon sekä neuvottelukumppanin kunnioittamiseen. Kyse ei ole sanelusta ja vaatimuksista tai karkeasta tuomitsemisesta. Mietinnön sanavalinnat ja muotoilut tuovat mieleeni erään kopean sulttaanin kirjoittaman kirjeen Zaporozhskyn kasakoille, jotka vastasivat sulttaanille asianmukaisesti. Mietinnön asiatonta Venäjän pelkoa hyvittää hieman teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan objektiivinen lausunto, joka olisi otettava pohjaksi uuden asiakirjan laatimiselle. Nykymuodossaan mietintö on mielestäni vahingollinen sekä EU:lle että Venäjän federaatiolle ja siten Euroopan ja Aasian alueen kansalaisten eduille.
Hyvät jäsenet, toivon, että Tšekin puheenjohtajuuskaudella järjestettävässä EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa, jota johtaa Tšekin presidentti Václav Klaus, ei todellakaan käytettäisi tällaista Venäjän vastaista retoriikkaa. Toivon tätä etenkin siksi, että Tšekin presidentti ei jaa EU:n valtavirran näkemyksiä Venäjän ja Georgian välisestä konfliktista. Toivon todellakin kansalaistemme etujen nimissä, että neuvosto muistaisi, että Venäjä on ja tulee olemaan välttämätön, tarpeellinen ja tasavertainen kumppanimme geopolitiikassa. Kuten täällä on jo todettu, neljännes EU:n öljy- ja maakaasutoimituksista on peräisin Venäjältä, ja puolet Venäjän öljystä ja kaasusta toimitetaan EU:n alueelle. Jo yksistään tämä tosiasia on riittävä peruste sille, että EU pyrkii säilyttämään hyvät naapuruussuhteet Venäjän federaatioon.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Arvoisa puhemies, olen työskennellyt viimeiset kaksi ja puoli vuotta tiiviisti Venäjään ja Eurooppaan liittyvien asioiden parissa Venäjän-suhteiden valtuuskunnan puheenjohtajan ominaisuudessa. Minua ovat työllistäneet erinäiset tapahtumat, mutta olen myös suhtautunut avoimin mielin pitkäkestoiseen Venäjän-strategiaan. Sen vuoksi olen hieman ymmälläni ALDE-ryhmän puheenjohtajan Watsonin äskeisestä puheenvuorosta. En ole ollut puolueellinen yhdessäkään näistä keskusteluista, eivätkä sitä ole olleet myöskään kollegani. Olemme keskustelleet monista Venäjää koskevista ongelmista.
Meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa, että kumppanuussopimuksen tekeminen tarkoittaa myös sitä, että olemme itse kumppaneita. Tämä edellyttää, että molemmat osapuolet sitoutuvat kuulemaan toisiaan vaikeissa kysymyksissä. Kumppanuussopimus voidaankin saada aikaan vain molemminpuolisessa luottamuksen hengessä eikä niin, että toinen osapuoli näkee vain ongelmat. Yhdysvallat on nyt muuttanut strategiaansa. Onko meidän todellakin palattava kalseaan ilmapiiriin, toisin kuin Yhdysvallat, joka tarjoaa mahdollisuutta uusille avauksille? Tämä ei ole järkevä suunta.
Tarvitsemme kumppanuussopimusta, tarvitsemme strategista kumppanuutta, sillä meillä on vain yksi iso naapuri. Olemme riippuvaisia tämän naapurin energiasta, ja se on riippuvainen varoistamme. Meillä eurooppalaisilla on arvomme, joita meidän on puolustettava, mutta keskustelemme myös yhteisistä arvoista ja ihmisoikeuksista tämän naapurimme kanssa. Puhuminen vain kielteisistä asioista ei ole hyvä tapa panna alulle uutta naapuruusstrategiaa, joka on todella tarpeen. Haluankin kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan, jonka myönteisyys auttaa meitä saavuttamaan jotakin, josta kaikki 500 miljoonaa Euroopan kansalaista voivat todella hyötyä.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä Oomen-Ruijtenia hänen äskeisistä sanoistaan. Olen täysin samaa mieltä hänen argumenteistaan ja toivon hänen laillaan, että ne vaikuttavat huomenna hänen ryhmänsä mielipiteisiin, kun se äänestää mietintöön tekemistämme tarkistuksista. Toivotan hänelle onnea tässä.
Ryhmällämme oli suuria vaikeuksia Onyszkiewiczin mietinnön kanssa, minkä vuoksi äänestimme sitä vastaan ulkoasiainvaliokunnassa. Mietintö on monipuolinen, ja aivan oikeutetusti, sillä EU:n ja Venäjän välisten suhteiden asialista on pitkä. On totta, että esittelijä on pyrkinyt käsittelemään kaikkia näitä aiheita mietinnössään, mistä kiitän häntä. Mietinnön äänensävy on silti väärä. Ei voida sanoa, että suhteet Venäjään ovat elintärkeät, kuten esittelijä toteaa, ja sisällyttää mietintöön esimerkkejä vain siitä, mikä on mennyt pieleen tai on pielessä Venäjällä ilman mainintaa siitä, mitä me olemme tehneet 20 vuoden kuluessa väärin suhteissamme Venäjän federaatioon.
Venäjä ei ole ehdokasvaltio vaan pikemminkin strateginen kumppani, joka haluaisi harjoittaa yhteistyötä yhteistä etua edustavilla aloilla. Tämä edellyttää rakentavaa ja järkevää toimintaa, ja olenkin täysin samaa mieltä jäsen Vondran kanssa siitä, että tämän pitää olla lähtökohtana suhtautumisessamme Venäjään. Vastoin yleistä mielikuvaa Kööpenhaminan kriteerit eivät päde tähän. Itse kannatan molemminpuoliseen riippuvuussuhteeseen perustuvaa käytännön lähestymistapaa. Venäjä tarvitsee meitä ja me Venäjää. Yhteistyössä löydämme kyllä ratkaisuja, olipa kyse sitten kaupasta, energia-alan yhteistyöstä, ilmastosta tai ydinasesulkukysymyksestä. Tämä on uutta sopimusta koskevien neuvottelujen taustalla oleva strateginen intressi (korostamme sanaa "strateginen" tässä keskustelussa). Neuvottelut on käytävä vilpittömässä mielessä ja myös Venäjän intressit huomioon ottaen.
Esittelijä kiinnittää aivan oikein paljon huomiota Euroopan unionin ja Venäjän yhteisiin naapureihin. Myös tässä pätee sääntö, jonka mukaan yhteistyöllä saadaan enemmän aikaan tuloksia kuin vastakkainasettelulla. Haluamme kaikin tavoin välttää vaikutusvaltakiistoja. Sitä vastoin Euroopan unionin olisi keskityttävä elvyttämään heikentynyttä Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöä. Näissä puitteissa voimme tarkastella tapoja parantaa suhtautumistamme ratkaisemattomiin eurooppalaisiin konflikteihin Georgiassa, Azerbaidzanissa tai Moldovassa.
Kaikki ei tietenkään ole kunnossa EU:n ja Venäjän välisissä suhteissa. Epäkohtia käsitellään mietinnössä aivan perustellusti. Olemme tuominneet ja tuomitsemme vastakin Venäjän hyökkäyksen Georgiaan. Olemme huolissamme Venäjän autoritaarisista suuntauksista. Vuoropuhelua ei siten voida käydä pelkästään myönteisistä asioista, ja Euroopan neuvoston jäsenenä Venäjä pystyy parempaan. Kaikella kunnioituksella esittelijää kohtaan on kuitenkin sanottava, että hänen kannattaisi nyt painaa reset-nappulaa. Vastakkaisen asenteen vaatiminen nyt, kun Yhdysvaltain hallitus on omaksunut toisenlaisen suhtautumistavan, kääntyisi itseään vastaan. Ongelmamme ovat globaaleja, ja kaikkien panosta tarvitaan niiden ratkaisemiseksi.
István Szent-Iványi
(HU) Venäjän presidentti Medvedev totesi virkaanastujaispuheessaan, että hänen tärkein tehtävänsä on vapauksien turvaaminen ja oikeusvaltion palauttaminen. Valitettavasti tuo lupaus on vielä lunastamatta. Velvollisuutemme on muistuttaa häntä tästä lupauksesta ja tukea nykyistä enemmän Venäjän riippumattomia tiedotusvälineitä, kansalaisyhteiskuntaa sekä ihmisoikeusloukkausten kohteiksi joutuneita ihmisiä.
Ponnistelemme luodaksemme käytännönläheistä kumppanuutta Venäjän kanssa, joten kumppanuussopimuksen tekeminen on etujemme mukaista. Tämä voi toteutua kuitenkin vain, jos Venäjä osoittaa omasta puolestaan voivansa toimia rakentavasti, vastuullisesti ja yhteistyöhaluisesti.
Luottamus Venäjään energiantoimittajana heikkeni tammikuussa. Siksi energia-alan kumppanuuden on oltava keskeinen osa uutta sopimusta. Luottamuksen rakentamista auttaisi, jos Venäjä ratifioisi vihdoin Euroopan energiaperuskirjan ja kauttakulkupöytäkirjan. Odotamme, että Euroopan unioni ryhtyy yhtenäisiin ja päättäväisiin toimiin Venäjän energiatoimituksista suuressa määrin riippuvaisten jäsenvaltioiden hyväksi.
Inese Vaidere
(LV) Esittelijä Janusz Onyskiewicz, kiitoksia hyvin tasapainoisesta mietinnöstänne. Venäjä on hyvin tärkeä kumppani Euroopan unionille. Yhteisillä toimilla voidaan edesauttaa talous- ja rahoituskriisin ratkaisemista. Emme saa kuitenkaan poiketa periaatteistamme ja arvoistamme. Meidän on vaadittava Venäjää palauttaman ihmisarvot Venäjällä, ja meidän on vaadittava sitä palauttamaan lehdistönvapauden, sananvapauden ja yhdistymisvapauden. Meidän on pidettävä huoli siitä, ettei Venäjän kansalaisten tukiohjelmaa käytetä väärin niin, että sillä pyritään vahvistamaan Venäjän poliittista vaikutusvaltaa tietyissä EU:n jäsenvaltiossa. Uuden sopimuksen allekirjoittaminen edellyttää, että Venäjä täyttää Georgian alueellista koskemattomuutta koskevat sitoumuksensa. Laaja yksimielisyys olisi saatava aikaan energian toimitusvarmuutta koskevasta strategiasta, joka puolestaan perustuu energiaperuskirjan ratifiointiin. Meidän on vaadittava niin ikään, että pohjoisen kaasuputken ympäristövaikutukset arvioidaan asianmukaisella tavalla. Kiitoksia.
Milan Horáček
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Janusz Onyskiewicz puhui hyvin selkeästi ihmisoikeuksien merkityksestä Venäjän kanssa harjoitettavassa yhteistyössä, mistä kiitän häntä. Minusta on erityisen tärkeää tehdä täysin selväksi, ettei Eurooppa aseta taloudellisia suhteita, toisin sanoen kaasuputkea, ihmisoikeuskysymyksen edelle. Tavanomainen kumppanuus perustuu kahteen luotettavaan ja toisiaan luottavaan kumppaniin. Strategisen kumppanuuden vaarana on rajoittunut luotettavuus, minkä vuoksi EU:n on varjeltava itseään epäluotettavuudelta. Niin kauan kuin Venäjä jatkaa vakavia ihmisoikeusrikkomuksia eikä varmista vähimmäisvaatimuksia täyttävän demokratian ja oikeusvaltion toteutumista, kuten Anna Politkovskajan tai Hodorkovskin ja Lebedevin tapaukset osoittavat, emme saa solmittua hyvää ja tavanomaista kumppanuutta.
Jiří Maštálka
- (CS) Janusz Onyskiewiczin mietintö on epäilemättä yksi tärkeimmistä vaalikautemme lopulla laadituista asiakirjoista. Minun on kuitenkin sanottava, että olen erittäin pettynyt sen sisältöön. Siinä on vain yksi pieni kohta, josta voin olla samaa mieltä, ja se on se, että me kaikki pidämme hyviä Venäjän-suhteita avainkysymyksenä. Mietintö on mielestäni epäjohdonmukainen, ja olen vakaasti sitä mieltä, että nykymuodossaan se ei auta kohentamaan keskinäisiä suhteitamme. Minusta on lievästi sanoen erehdys, kun mietinnössä esitetään, että kuulemisasioissa valtuudet myönnettäisiin EU:n yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkealle edustajalle. Jos tämä tehtävä pitäisi osoittaa Solanalle, miehelle, joka kymmenisen vuotta sitten pani alulle järjettömät, muka humanitaariset Jugoslavian pommitukset ja joka vastoin kansainvälistä lainsäädäntöä puuhailee suvereenin valtion yhden osan hajottamista, niin minun on sanottava, ettei hän saa luottamustani. Näen epäjohdonmukaisuutta myös siinä, että mietinnössä arvostellaan Venäjää sen ohjelmasta, jolla tuetaan ulkomailla asuvia Venäjän kansalaisia, mutta mietinnössä ei sanota mitään venäjänkielisten asemasta EU:n jäsenvaltioissa. Mietinnössä ei mainita tarkoituksellisesti myöskään Puolan kansalaisuuden todistavaa asiakirjaa koskevaa ongelmaa.
Francisco Millán Mon
(ES) Venäjä on hyvin tärkeä kansainvälinen toimija, turvallisuusneuvoston ja G8-ryhmän vakituinen jäsen sekä tärkeä sotilasmahti. Näistä syistä Euroopan unionin olisi yritettävä luoda vuoropuheluun ja yhteistyöhön perustuvat suhteet Venäjään. Kaiken lisäksi moni EU:n jäsenvaltio on riippuvainen Venäjän energiasta ja käy tärkeää kauppaa sen kanssa.
Suhteita olisi kuitenkin kehitettävä edelleen entistä kunnianhimoisemmiksi. Venäjä kuuluu Eurooppaan ja on Euroopan neuvoston jäsen. Se on tehnyt ihmisoikeuksiin ja demokraattisiin vapauksiin liittyviä sitoumuksia, ja sen olisi jaettava samoja arvoja ja periaatteita kanssamme. Näihin kuuluvat kansainvälisen oikeuden noudattaminen sekä valtioiden suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden kunnioittaminen.
Viimeaikaiset tapahtumat kuitenkin kielivät huolestuttavasta suuntauksesta Venäjällä. Näitä ovat esimerkiksi energiavarojen käyttö painostuksen välineenä, kuten energiatoimitusten keskeyttäminen, tai viimekesäinen Georgian kriisi ja sen jälkeiset tapahtumat.
Kaikki tämä on jäytänyt Venäjän luotettavuutta EU:n kumppanina. Nyt tuo luottamus on yritettävä palauttaa. Haluamme luoda rakentavat suhteet Venäjään todellisina eurooppalaisina kumppaneina, mutta se edellyttää muutosta Venäjän toimintaan.
EU:n jäsenvaltiot mieltävät Venäjän-suhteet kuitenkin eri tavoin, ja tähän on monia eri syitä, joista osa on historiallisia. Sen vuoksi yhteisen kannan saavuttaminen on vaikeaa. Tämä on yksi heikkouksistamme ja ongelmistamme. Käytännönläheisiksi tai realistisiksi lähestymistavoiksi kutsuttavien ajatusten ohella täällä parlamentissa on havaittavissa yhä suurempaa uskoa ajatukseen, että niiden kumppanien, joihin haluamme luoda hyvin tiiviit yhteydet, on toimittava kansainvälisen oikeuden mukaisesti sekä perusoikeuksia ja -vapauksia kunnioittaen etenkin, jos kyse on suureen eurooppalaiseen perheeseen kuuluvista kumppaneista.
Parlamentti ilahtui presidentti Medvedevin virkakautensa alussa tekemästä sitoumuksesta ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion saralla, mutta hänen sanansa on toteuduttava myös käytännössä.
Hyvät jäsenet, haluaisin uskoa, että tulevaisuudessa Euroopan unioni saa Venäjästä pysyvän ja hyödyllisen kumppanin, joka jakaa arvomme, mutta nyt näyttää ilmeiseltä, että tuo tulevaisuus on vielä melko kaukana.
Hannes Swoboda
(DE) Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä lämpimästi neuvoston puheenjohtaja Vondraa ja komission jäsen Ferrero-Waldneria heidän puheenvuoroistaan, jotka olivat mielestämme paljon realistisemmat ja osuvammat kuin Onyszkiewiczin mietintö nykymuodossaan, mikä on hyvin valitettavaa, sillä henkilökohtaisesti pidän Onyszkiewiczia suuressa arvossa. Siksi en aivan ymmärrä, miksei mietinnössä käytetä tätä yhteistä perustaa (Venäjän arvostelua ja haluamme harjoittaa yhteistyötä sen kanssa) yhteisenä nimittäjänä, kuten neuvosto ja komissio ovat tehneet.
Saanen käydä vielä kerran läpi kritiikkimme, jolla tarkoitan siis tietenkin Venäjään kohdistuvaa kritiikkiämme.
Naapuruudesta on sanottava, ettemme ymmärrä ja kritisoimme Venäjän toimintaa Georgiassa, mutta muualla maailmassa on tiedetty jo pitkään, ettei Venäjä ole ainoa syyllinen. On vain niin, että tietyt piirit täällä parlamentissa eivät halua hyväksyä sitä. Meidän on nähtävä molemmat puolet. Tarkastellessani Zurabišvilia tai Burjanadzea, sitä, miten nämä Georgian presidentin entiset liittolaiset ovat nyt siirtyneet oppositioon presidentti Saakašvilia vastaan, sekä havaitessani, ettei ihmisoikeuksia pidetä kovin suuressa arvossa myöskään Georgiassa, ihmettelen, miksi vain Venäjää arvostellaan eikä myös Georgiaa. Ukrainan energiakriisistä tiedämme nyt vallan hyvin (ja te tiedätte tämän yhtä hyvin kuin me), että Ukraina ja sen poliittinen tilanne ovat osaksi vastuussa tilanteesta, mutta silti vain Venäjää arvostellaan.
Milan Horáček, joka haluaa ilmeisesti ratkaista Tšekin tasavallan hallituskriisin, totesi täällä, ettei energiakysymystä pidä asettaa ihmisoikeuksien edelle, mutta emmehän me itse asiassa ole tehneet niin. Kertokaapa minulle tarkemmin, että haluatteko meidän nyt sanovan, että "kaasunne kelpaa meille vasta kun kunnioitatte ihmisoikeuksia?" Teidän on ilmaistava avoimesti, rehellisesti ja selkeästi, mitä haluatte sen sijaan, että vain teette epämääräisiä vihjailuja keskustelussamme.
Kolmas huomioni liittyy ihmisoikeuksiin. Olemme karvaasti pettyneitä Venäjän ihmisoikeustilannetta koskevaan asenteeseen, ja on selvää, ettemme hyväksy sitä. Emme saa vaieta koskaan, kun ihmisoikeuksia on loukattu. Kuten juuri totesin, meidän on selvitettävä ihmisoikeusloukkaukset kaikkialla, missä niitä ilmenee, olipa kyse sitten Georgiasta, Venäjästä tai jäsenvaltioistamme. Tämä pätee myös Venäjän kansalaisten tai muiden kuin Venäjän kansalaisten oikeuksiin, mutta osalla heistä on valitettavasti ongelmia tietyissä jäsenvaltioissa. On sanomattakin selvää, että meidän on toimittava ihmisoikeuskysymyksissä kaikkialla samalla tavoin ja samojen kriteerien pohjalta kaikkialla.
Neljänneksi on sanottava, että olen todella pahoillani siitä, etteivät Venäjä ja sen johto ole muodostaneet historiansa kulusta samankaltaista kuvaa kuin monet jäsenvaltiot. Viittaan täällä jo käymäämme keskusteluun ja huomiseen äänestykseen historiaa käsittelevästä päätöslauselmasta. Venäjä voisi parantaa huomattavasti imagoaan, jos se suhtautuisi nykyistä kriittisemmin historiaansa, toisin sanoen jos se pitäisi stalinismia rikoksena, joka sen olisi kohdattava, eikä suurena kansallisena saavutuksena. Olemme toki ottaneet ihmisoikeuksiin myös selkeästi kantaa, mutta meidän on sanottava kaikkien maiden ja totalitaaristen järjestelmien nimissä, ettemme ole valmiita hyväksymään totalitaarisia järjestelmiä tai sitä, ettei omaa historiaa kohdata.
Siten vaihtoehto voisi yhä olla se, että hyväksytään edes muutama ryhmämme ehdottamista tarkistuksista, joiden tarkoituksena on tasapainon palauttaminen ja kaksiosaisen strategian jatkaminen: Venäjän kritisointi ja kumppanuuteen pyrkiminen sen kanssa.
Henrik Lax
(SV) Arvoisa puhemies, esittelijä on aivan oikeassa todetessaan, että EU:n voitava toimia yhdenmukaisesti Venäjää koskevissa tärkeissä asioissa. Venäjän johtajat pitävät valitettavasti suhteitaan kolmansiin maihin nollasummapelinä. Yksinkertainen totuus on kuitenkin sen, että ellen minä lyö kuonoon, minua lyödään. EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön tiivistäminen olisi molempien etujen mukaista, ja meidän on saatava Venäjän johto ymmärtämään tämä. Nyt on vaarana, että Venäjän vaikea talouskriisi pahentaa entisestään maan johdon suhtautumista yhteistyön tiivistämiseen EU:n kanssa. Siten EU:n yhdenmukainen toiminta on erityisen tärkeää. Aina kun EU on ilmaissut kantansa selkeästi ja ymmärrettävästi, Venäjän johto on aina pysähtynyt valitsemallaan tiellä. Georgian kriisi, alkuvuodesta puhjennut Venäjän ja Ukrainan kaasukiista sekä Viron pronssipatsaskiista osoittavat, että yhtenäinen EU voi saada Venäjän johdon toisiin ajatuksiin.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Arvoisa puhemies, mietinnössä, josta nyt keskustelemme, tehdään melko yksityiskohtaisesti selkoa Venäjän federaation alueella hiljattain tapahtuneista ihmisoikeusrikkomuksista. Tapaukset osoittavat selkeästi, että Venäjä suhtautuu välinpitämättömästi kaikissa muissa vapaissa maissa päteviin sääntöihin. Siksi kehotan neuvostoa ja komissiota vaatimaan Venäjää täyttämään sitoumuksensa, jotka se on tehnyt ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi. Tämän pitäisi olla ehtona uutta sopimusta koskevien neuvottelujen jatkamiselle.
Olen usein kuullut Venäjän kanssa pidetyissä yhteisissä kokouksissa Venäjän duuman jäsenten sanovan jotakin sensuuntaista, ettei aikaa pidä enää tuhlata ihmisoikeuksiin vaan olisi siirryttävä olennaisiin kysymyksiin, kuten kauppaan. Emme hyväksy tällaista asennetta. Ei ole mitään tärkeämpää kuin vapaus, terveys ja elämä itse. Venäjällä sivuutetaan usein nämä arvot, mutta rahan arvo kyllä tunnustetaan ilman poikkeuksia.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, haluan onnitella jäsen Onyskiewiczia kovasta työstä ja kunniakkaista tuloksista.
Tämä on muuten viimeinen kerta, kun toimikautensa lopussa oleva Euroopan parlamentti ottaa kantaa Venäjän-suhteisiin, ja voimakkain viesti, jonka se on lähettänyt, on yhteisiin eurooppalaisiin arvoihimme perustuva johdonmukaisuus.
Siten nyt on otollinen aika muistaa, että Venäjän-suhteidemme perusta on edelleen kollegamme Malmströmin usean vuoden takainen mietintö, jonka sisältämiä suosituksia ei ole vieläkään pantu täytäntöön.
Tällä välin olemme jääneet jonkinlaiseen epätietoisuuden tilaan, jossa hoemme Venäjän-suhteiden tärkeyttä. Ne ovat toki tärkeitä, mutta ei sitä tarvitse koko ajan hokea. Meidän on luotettava omiin voimavaroihimme, arvoihimme ja kykyihimme, kuten Graham Watson on todennut, sekä toimittava näiden arvojen mukaisesti.
Meidän on myös tiedostettava, että Venäjän tilanteessa on tapahtunut muutos huonompaan suuntaan. Viime elokuussa Venäjä lähes miehitti suvereenin naapurimaansa. Venäjällä jatkuvasti tapahtuvien ihmisoikeusloukkausten arvostelu tai pahoittelu ei pelkästään riitä. Kyse on siitä, kuinka nämä ihmisoikeudet ja arvot yhdistetään käytännön elämäämme. Olemme yhdessä vastuussa ainakin epäsuorasti siitä, että jaarittelemme Venäjän ihmisoikeustilanteesta ja demokraattisista arvoista varmistaaksemme kaasun saannin Venäjältä.
Ioan Mircea Paşcu
(EN) Arvoisa puhemies, Venäjän kysymyksessä parlamenttimme jakautuu nähtävästi kahteen koulukuntaan, mikä kielii jäsenvaltioiden ristiriitaisista näkemyksistä.
Pohjimmiltaan ei ole kyse Venäjästä (sillä suurin osahan myöntää, että tämä supervalta on välttämätön strateginen kumppanimme), vaan siitä, miten vastaamme Venäjän käytökseen, joka ei aina ole normiemme mukaista. Ensimmäinen koulukunta (johon Onyszkiewiczin mietintö ilmeisesti kuuluu) vaatii Venäjää tilille normeistamme poikkeamisesta, kun taas toinen koulukunta on sovittelevampi ja enimmäkseen käytännönläheinen.
Kyse on siis siitä, kumpi näistä koulukunnista varmistaa paremmin yhteisten asioidemme (talouden, kaupan, energia-asioiden, turvallisuuskysymysten, tutkimuksen ja koulutuksen) hoidon etujemme mukaisesti ja normeistamme tinkimättä. Kumpi koulukunta vaikuttaa enemmän Venäjän toimintaan? Vaikka itse suhtaudun epäilevästi kykyyn todella vaikuttaa Venäjän toimintaan tavalla tai toisella, peräänkuulutan silti EU:n kantaa, jossa yhdistyvät käytännönläheisyys ja koskemattomuus. Vaikka mietinnön otsikko viittaa Venäjään, todellisuudessa se kertoo myös meistä.
Andrzej Zapałowski
(PL) Arvoisa puhemies, on yleinen tosiasia, että pitkällä aikavälillä kaikkien Venäjän kanssa tehtyjen sopimusten sisältö osoittautuu pikemminkin toivelistaksi kuin oikeudellisesti sitoviksi toimenpiteiksi. Tästä huolimatta on tärkeää jatkaa ponnistelujamme Venäjän-suhteidemme sääntelemiseksi mahdollisimman hyvin. Tätä ei tietenkään voida toteuttaa nykytilanteessa, jossa Euroopan unionin väestö, jonka suuruus on lähes 500 miljoonaa ja osuus maailman bruttokansantuotteesta on yli 20 prosenttia, joutuu tukemaan kumppanivaltiota, joka on sitä itseään paljon heikompi ja jonka väkiluku on pienempi. Sanon tämän, koska yksittäisen EU:n jäsenvaltion edut ovat usein ristiriidassa Euroopan sisäisen solidaarisuuden kanssa. Venäjä ei tunne syyllisyyttä näiden tilanteiden hyväksikäytöstä. Taloudellista yhteistyötämme Venäjän kanssa on toki tarpeen syventää, mutta meidän on vaadittava kumppaniamme noudattamaan samoja normeja, jotka sitovat kaikkia muitakin EU:n jäsenvaltioita. Ihmisoikeusloukkauksia ei pidä missään nimessä sallia.
György Schöpflin
(EN) Arvoisa puhemies, onnittelumme esittelijälle. Tämä mietintö on mielestäni äärimmäisen tärkeä.
Venäjän strateginen ajattelutapa on nähdäkseni suurimpia Euroopan unionin ongelmia tällä hetkellä. Ellemme ymmärrä, kuinka Venäjä mieltää itsensä maailmassa, emme todellisuudessa ymmärrä Kremlin sanomisia tai tekemisiä. Venäjän toiminnassa on kyllä tiettyä logiikkaa, joka ei tosin ole sama kuin meidän. EU:n ajattelutavan keskiössä on rauhanomainen riitojenratkaisu, kun taas Venäjä ei koe tunnontuskia voimankäytöstä, kuten Georgian viimevuotiset tapahtumat osoittavat.
Avainkysymys siis on, kuinka Venäjä mieltää vallan. Euroopan perinteiden mukaan demokraattiset elimet valvovat vallankäyttöä. Venäjän mukaan vallankäyttö voidaan kiteyttää ajatukseen, että vallan keskittäminen tekee siitä tehokkaamman.
Tämä on hyvin vaarallinen ajattelutapa valtioille, joita Venäjä pitää heikkoina. Niistä tulee automaattisesti kohteita Venäjän pyrkimyksille laajentaa valtaansa. Se, että eräs venäläinen yritys hankki hiljattain vaivihkaa merkittävän osuuden unkarilaisesta energiayhtiöstä MOLista, on siten enemmän kuin vain kaupallinen liiketoimi: se kertoo siitä, että Venäjä on hivuttautumassa valloittamattomalle alueelle.
Vallankäytön näkökulmasta Euroopan unioni ja Euroopan yhdentyminen ovat selittämättömiä ja merkityksettömiä prosesseja Venäjälle. Venäjä suhtautuu suvereenisuuden siirtoon kammoksuen, eikä näe sitä tapana turvata rauhan säilyminen. Näin ollen on erittäin tärkeää tiedostaa, että Euroopan unioni on Venäjälle ongelma. EU:n menestyminen on pulmallinen asia Venäjälle ja ennen kaikkea este Venäjän vallankäytön maksimoinnille. Euroopan unionin menestyminen tulevaisuudessa riippuu siis siitä, että ymmärrämme, miten Venäjä mieltää vallankäytön. Se eroaa Euroopan tavasta mieltää vallankäyttö. Tässä ei pidä kuvitella turhia.
Richard Howitt
(EN) Arvoisa puhemies, kävin viime kuussa parlamentin nimissä Georgian hallinnollisella rajalla, jonka Etelä-Ossetian separatistit perustivat Venäjän sotilaallisen hyökkäyksen jälkeen. Tarkastuspisteessä, jossa ei ollut muodollista kommunikaatiomahdollisuutta puolin eikä toisin, näkymä oli todella kuin kylmän sodan ajalta. Jos emme halua ottaa takapakkia, eräs konkreettinen toimi, johon venäläiset voisivat ryhtyä, on se, että he mahdollistavat onnistuneen EU:n poliisitoimen kokonaisvaltaisen käynnistämisen rajan molemmin puolin niin, että se mahdollistaa tulitauon valvontatehtävän toteuttamisen asianmukaisesti. Tämä olisi pieni mutta konkreettinen toimi luottamuksen rakentamiseksi, ja kehotan venäläisiä ryhtymään siihen.
Olen samaa mieltä myös monista näkemyksistä, joita täällä parlamentissa on esitetty siitä, että mitä solidaarisempi Eurooppa on, sitä paremmat ovat suhteemme Venäjään. Tämä tulli esille jälleen tällä viikolla Venäjän yrittäessä saada aikaan erillisiä, ei yhteisiä, sopimuksia EU:n jäsenvaltioiden kanssa hedelmien ja vihannesten tuontimääräyksistä. Tältä osin olen pahoillani liberaalidemokraattien ryhmäjohtajan tämänpäiväisestä puheenvuorosta, jossa hän kuvaili sosialistien suhtautumista ihmisoikeuskysymyksiin pehmeäksi. Kritisoimme Venäjää kansainvälisten vaalisääntöjen rikkomisesta, sananvapauden heikentämisestä, poliittisten vankien vangitsemisesta sekä ihmisoikeusaktivistien pelottelusta ja vainoamisesta, mutta kyseinen puheenvuoro on jälleen yksi osoitus yksistään Venäjän syyllistämisestä, mikä jo sinänsä on osoitus solidaarisuuden puutteesta, joka estää meitä menemästä eteenpäin.
Talouskriisi koettelee yhtä lailla Venäjää kuin muitakin maita, ja se kärsii öljynhinnan romahtamisesta, kun rupla devalvoitiin kolmanneksella, mikä aiheutti 75 prosentin laskun maan pörssimarkkinoilla. Presidentti Medvedev ottaa tänään täysivaltaisesti osaa G20-maiden kokoukseen Lontoossa. Minusta Venäjä tarvitsee nyt yhteistyötämme ja saattaa olla entistä avoimempi muutoksille, jos unionilta löytyy tarpeeksi päättäväisyyttä ja yhtenäisyyttä pyrkiä tähän.
Giulietto Chiesa
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mietintöä lukiessa syntyy mielikuva siitä, että sen laatijan pyrkimyksenä on pikemminkin huonontaa kuin parantaa Euroopan unionin ja Venäjän välisiä suhteita. Jos tämä on Euroopan päämäärä, mietintö on erinomainen, mutta muussa tapauksessa se on hirvittävän huono. Minusta se on hirvittävän huono. Kuinka voimme kuvitella tulevaisuutta, jossa luomme uusia jännitteitä sellaisen maan kanssa, jonka olemassaolon tunnustamme välttämättömäksi omien etujemme tähden? Olemme seuraavat 40 vuotta riippuvaisia Venäjän perinteisistä ja runsaista energiavaroista. Voimmeko toimia toisin? Ei, emme voi.
Myös mietinnön tyyli ja äänensävy ovat ongelmallisia. Mietinnön sivuilta kuuluu imperialistisen Euroopan ääni, joka ei kunnioita keskustelukumppaniaan. Tämä on vastoin naapuruuspolitiikkaamme, eikä tällaisen äänensävyn käyttö ole oikein edes harjoitettaessa yhteistyötä pienen maan kanssa ja vielä vähemmän, kun on kyse suuresta maasta, joka edellyttää kunnioitusta, ja täysin perustellusti. Kyse on ennen kaikkea realismista.
Pelkäänpä pahoin, että Euroopan parlamentti aikoo hyväksyä kylmän sodan hengessä laaditun vanhakantaisen, hyödyttömän, vahingollisen ja tarkoituksensa vastaisen asiakirjan juuri nyt, kun Yhdysvaltain uusi presidentti on käynnistämässä uutta vuoropuhelua Moskovan kanssa. Tässä hengessä Eurooppa ei voi vaatia johtajuutta. Toivon, ettei komissio hyväksy näitä suosituksia.
Romana Cizelj
(SL) Tässä keskustelussa on otettu esille monia poliittisia ongelmia, mutta haluaisin kiinnittää huomionne toiseen haasteeseen, jota ei mainita mietinnössä. Tarkoitan ilmastonmuutosta, jota tähän asti lähinnä vain tutkijat ovat tarkastelleet. Ilmastonmuutoksen hyödyllinen tarkastelu edellyttää kuitenkin, että tuemme ilmastonmuutoksen torjuntaa päättäväisin poliittisin toimin.
Haaste on maailmanlaajuinen ja vaatii keskinäistä vastuunottoa. Siksi meidän on käytettävä hyväksemme kaikki mahdollisuudet vaatia Venäjää hoitamaan oman osansa vastuusta ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämisessä ja ilmastonmuutokseen sopeutumisessa. Venäjää olisi myös vaadittava ottamaan aktiivisemmin osaa kansainvälisiin neuvotteluihin näin Kööpenhaminan konferenssin kynnyksellä.
Hyvät kollegat, haluaisin muistuttaa teitä siitä, että riittäviin ilmastonmuutostoimiin ryhtymisessä on kyse ihmisoikeuksien varmistamisesta.
Monika Beňová
- (SK) Puhun hyvin lyhyesti, sillä kollegani PSE-puolueesta ovat jo sanoneet suurimman osa siitä, mitä itse aioin sanoa.
Mietintö on mielestäni epäjohdonmukainen ja kielii Venäjän pelosta. Olen kotoisin maasta, jossa vallitsi vuosikausia suurelle osalle väestöstä hyvin vaikea järjestelmä. Juuri tästä syystä en ymmärrä, kuinka tämän ylevän parlamentin järkevät mies- ja naisjäsenet ovat nyt valmiita hyväksymään asiakirjan, jossa osoitamme jälleen kerran sormella vain yhtä maata ja syytämme vain sitä.
Olen ollut siinä uskossa, että parlamenttimme ymmärtäisi maailman menoa. Olen ehdottomasti vastaan ajatusta, että kaikki täällä haluavat käydä kauppaa maakaasusta ja öljystä ihmisoikeuksien suojelua vastaan. Euroopan sosiaalidemokraatit haluavat suojella ihmisoikeuksia, kuten he ovat aina tehneet, mutta toisaalta ymmärrämme myös selkeät realiteetit. Ymmärrämme EU:n, Yhdysvaltojen, Venäjän ja koko maailman realiteetit. Näiden realiteettien kohtaaminen onnistuu vain tekemällä yhdessä hyviä sopimuksia.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Arvoisa puhemies, Venäjä on suurin naapurimme, valtava maa, joka eli viime vuosisadan imperialistisessa harhassa mutta koki myös kamalia asioita.
Traumasta toipuminen vie aikaa ja vaatii kärsivällisyyttä, myös meiltä. Uudesta sopimuksesta neuvotteleminen tulee siten olemaan vaikeaa ja tuskallista. Mietintö on vaativa mutta oikeudenmukainen. Kuuden itänaapurimme kanssa harjoitettavan tehokkaan yhteistyön sekä tehokkaan ja vastavuoroisen Venäjän-yhteistyömme välinen johdonmukaisuus on suurin haaste EU:n politiikassa. Tässä onnistuminen riippuu siitä, osaammeko aidosti sovittaa yhteen elämäntapamme ja perusarvot, joista meidän ei pidä tinkiä.
Ewa Tomaszewska
(PL) Arvoisa puhemies, suurimmat esteet sopimusten teolle Venäjän kanssa ovat seuraavat: Venäjä käyttää kaasutoimituksia poliittisena kiristysvälineenä ja uhkaa Georgian itsenäisyyttä, Tšetšenian kansanmurha sekä Venäjän haluttomuus selvittää oikeudenmukaisessa oikeudenkäynnissä Anna Politkovskajan ja Alexander Litvinenkon murhat. Venäjä ei ole valitettavasti tehnyt mitään demokratian luomiseksi tai ihmisoikeuksien kunnioittamiseksi, mikä ei lupaa hyvää tuleville neuvotteluille ja yhteistyölle. Meidän on harjoitettava yhtä ja yhtenäistä solidaarisuuteen perustuvaa politiikkaa, jos haluamme onnistua neuvotteluissamme. Tämä on hyvin tärkeää, koska kyseessä on hyvin tärkeä Euroopan unionin naapuri.
Gerard Batten
(EN) Arvoisa puhemies, kuinka jäsen Ferrero-Waldner voi puhua Venäjästä kumppanina ja kuinka jäsen Vondra kehtaa vakuutella sen demokratian ja ihmisoikeuksien puolesta?
Venäjä on gangsterivaltio, jossa niskoittelevat poliittiset vastustajat, toisinajattelijat ja toimittajat yksinkertaisesti tapetaan. Venäjällä on jopa laki, joka sallii niiden Venäjän kansalaisten tai ulkomaalaisten tappamisen vieraalla maaperällä, joita pidetään uhkana tai kiusantekijöinä. Valitsijani Alexander Litvinenko murhattiin Lontoossa vuonna 2006 valtion tukemana terroristitoimena. Hänen perheensä odottaa yhä oikeuden toteutumista ja murhaajien saattamista oikeuteen Englannissa.
En siis halua, että Euroopan unioni neuvottelee sopimuksista kenenkään kanssa yhtään mistään. Jos komissio on vakavissaan, miksei se ole vaatinut murhasta epäiltyjen luovuttamista hyvän tahdon eleenä ja ehtona neuvottelujen käynnistämiselle?
Alexandru Nazare
(RO) Kestävän yhteistyön mahdollisuudet Venäjän federaation kanssa ovat suorassa suhteessa haasteisiin ja ongelmiin, jotka meidän on kohdattava. Venäjä on jo jonkin aikaa valinnut ilmaisutavan ja toimintalinjan, joissa käytännönläheisen yhteistyön mahdollisuudet ovat toissijaisia ja joissa edistetään tiukkaa linjaa kansainvälisissä suhteissa, mitä emme voi missään muodossa hyväksyä.
Olemme Georgian konfliktista saakka jäänet pisteeseen, jossa näemme keskinäiset eromme kannoissa, jotka olemme omaksuneet tärkeissä kysymyksissä. Venäjän federaatio luulee, että sen joukkojen läsnäolo lähialueilla on hyväksyttävää ja että heillä on jopa oikeus puuttua asioihin, jos Moskova pitää sitä tarpeellisena. Venäjän puuttuminen ratkaisemattomiin konflikteihin antaa vaikutelman siitä, että se on aivan EU:n rajoilla, mikä vaikuttaa meihin kaikkiin eurooppalaisiin.
Haluan muistuttaa siitä, mitä olen tarkistuksissani tosiasiassa ehdottanut. Venäjän joukkojen läsnäolo Transnistrian erillisalueella on vahingoittanut Moldovan tasavallan pyrkimyksiä jo lähes kaksi vuosikymmentä, kun se on pyrkinyt kohti kehitystä ja vapautta päättää itse tulevaisuudestaan. Venäjän federaation on vedettävä joukkonsa pois Transnitriasta luodakseen pohjaa kumppanuutemme rakentamiseksi.
Alexandr Vondra
neuvoston puheenjohtaja. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää teitä kaikkia mielenkiintoisesta keskustelusta. Keskustelu on mielestäni erittäin tarpeellinen tulevien Venäjän-suhteidemme kannalta, ja siinä onkin otettu esille joukko tärkeitä kysymyksiä. Olen suurimmaksi osaksi samaa mieltä siitä, mitä täällä on sanottu.
Niille, jotka puhuvat sitoutumisen tarpeesta, on varmasti selvää, että uudella sopimuksella on suuri merkitys EU:n ja Venäjän välisen yhteistyön kehittämiselle ja tiivistämiselle. Selvää on myös se, että uudella sopimuksella on voitava edelleen parantaa nykyistä kumppanuus- ja yhteistyösopimusta. Sopimuksen on vastattava Venäjä-yhteistyön nykytilaa. Suhteemme ovat nyt paljon tiiviimmät ja laaja-alaisemmat kuin vielä vuosikymmen sitten.
Energiasta puhuville on sanottava selkeästi, että EU haluaa vahvistaa yhteistyötään Venäjän kanssa nykyisten välineiden avulla, joita ovat muun muassa tapaamiset energia-alan vuoropuhelun yhteydessä sekä energia-asioiden pysyvä kumppanuusneuvosto. Tällä puheenjohtajuuskaudella järjestetään energia-asioiden pysyvän kumppanuusneuvoston kokous. Sen tavoitteena on edistää EU:n ja Venäjän välisten energia-alan suhteiden avoimuutta ja luottamusta niihin. Meillä ei ole varaa toiseen keskeytykseen energiatoimituksissa. Meidän olisi syytä myös parantaa ja tehostaa ennakkovaroitusjärjestelmää.
Ihmisoikeuksien puolesta puhuvien mielestä Venäjän vakauden ja vaurauden lisäämisen kannalta välttämättömiä asioita ovat käsittääkseni oikeusvaltion periaatteiden toteutuminen, riippumaton oikeuslaitos sekä ihmisoikeuksien täysi kunnioittaminen, mikä pitää sisällään myös vapaat ja riippumattomat tiedotusvälineet. EU seuraa Venäjän ihmisoikeustilannetta huolestuneena. Otamme nyt ja jatkossa esille nämä huolenaiheet EU:n ja Venäjän välisissä tapaamisissamme. Hodorkovskin oikeudenkäynnin jatkamisen kaltaisten tapausten hoitaminen ovat meille eräänlainen indikaattori arvioidessamme oikeusvaltion toteutumista Venäjällä.
Vipuvoimasta puhuvien kanssa olen pitkälle samaa mieltä siitä, että meidän on puhuttava yhdellä äänellä keskusteluissa Venäjän kanssa ja että keskustelut ovat tarpeen, jotta voimme antaa muodon tuolle yhdelle äänelle. Yhtenäisyys ja solidaarisuus ovat välttämättömiä asioita, joiden hyväksi aiomme tehdä paljon työtä. On tärkeää, että jäsenvaltiot informoivat ja kuulevat toinen toisiaan mahdollisimman paljon Venäjää koskevissa kahdenvälisissä kysymyksissä, jotka saattavat vaikuttaa muihin jäsenvaltioihin ja koko Euroopan unioniin. Parlamentin ehdotukset tältä osin ovat harkinnan arvoisia, vaikken ole täysin varma, olisiko muodollisen kuulemismekanismin luominen käytännöllisin tapa edetä, kun otetaan huomioon neuvoston nykyinen rakenne. Olen kuitenkin vahvasti sitä mieltä, että EU:n ja Venäjän välisten suhteiden nykyisen kehyksen täydentämiseksi tarvitaan jonkinlaista mekanismia tai yhteistä suhtautumistapaa.
Venäjän-politiikassamme on todellakin parantamisen varaa, ja yhtenäisyys ja solidaarisuus ovat avainsanoja tässä yhteydessä. Neuvostossa harrastetaan jo nyt melko tiivistä poliittista kuulemista, kun on kyse solidaarisuuden osoituksesta, mutta kyse on myös poliittisesta tahdosta. Olen samaa mieltä siitä, että EU:n ja Venäjän välillä tarvitaan enemmän luottamusta ja ymmärrystä. Meidän on päästävä yli menneisyyden epäluulosta ja laskettava vuosien varrella kehittyneen aidon ja konkreettisen kumppanuuden varaan, mutta tämä on kaksisuuntainen prosessi, ja tangoon tarvitaan aina kaksi.
Uusi sopimus on yksi toimintatapa. Toinen on vuoropuhelun parantaminen. Parlamentilla on tässä tärkeä rooli, joten voin hyväksyä mietinnön ehdotuksen parlamentaarisen yhteistyövaliokunnan roolin vahvistamisesta uudessa sopimuksessa. Parlamentaarisella ulottuvuudella on paljon annettavaa EU:n perustana olevien demokraattisten perusperiaatteiden ja arvojen välittämisessä ja edistämisessä, kuten on myös kontakteilla kansalaisyhteiskuntaan. Odotamme siis kovasti vuoropuhelun jatkamista kanssanne neuvottelujen edetessä.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, Venäjää koskevat keskustelut eivät ole koskaan helppoja. Venäjä on sekä tärkeä maailmanlaajuinen kumppani että iso naapuri, ja nämä kaksi puolta eivät minusta aina oikein sovi yhteen.
Miellämme Venäjän kuitenkin todelliseksi kumppaniksi, koska se on sitä maailmanlaajuisesti, kuten juuri totesin. Se on sitä esimerkiksi Lähi-idässä, jossa se yrittää löytää ratkaisua Israelin ja Palestiinan väliseen kiistaan, ja monissa muissa vastaavissa kysymyksissä. Se on sitä myös Afganistania ja Pakistania koskevassa asiassa, jota puitiin eilen Haagissa pidetyssä kokouksessa, jossa Venäjällä oli tärkeä osa, tai Iranin kysymyksessä, asesulkuasioissa ja vaikeissa maailmanlaajuisissa ongelmissa, kuten ilmastonmuutoksessa, joka on myös mainittu, tai nykyisessä rahoitus- ja talouskriisissä. Kriisi vaikuttaa kaikkiin. Tämä pätee paitsi meihin myös Venäjään sekä moniin muihin maailmanlaajuisiin kumppaneihin. Siten meidän on ymmärrettävä tämä hyvin selkeästi, mutta samalla meidän on miellettävä Venäjä suurena naapurina, jonka kanssa emme aina ole yhtä mieltä yhteisestä naapuruudesta. Ja meillähän on yhteisiä naapureita, kuten Moldova tai Vuoristo-Karabah tai tietenkin Georgia, kuten osa teistä on maininnut. Naapuruusasioissa meidän on varmistettava merkittävä näkemysten läheneminen, ja meidän on puhuttava suoraan nykyisistä ongelmista ja näkemyseroista.
Yksi ongelmakohdista on niin sanottu itäinen kumppanuus, josta keskustelimme juuri viime viikolla täällä parlamentissa. Kuusi naapurimaatamme kattavan itäisen kumppanuuden päätavoitteena on tukea maita, jotka ovat valmiita lähestymään Euroopan unionin kantoja keskeisissä asioissa, kuten hallitussäännöissä ja vapaassa kaupassa. Minusta on tärkeää, että edellä mainitut maat olisivat kumppaneitamme näissä toimissa. Olemme kuitenkin tässä yhteydessä myös todenneet monenvälisillä foorumeilla, että olemme periaatteessa avoimia Venäjän kaltaisen kolmannen maan väliaikaiselle kumppanuudelle. Venäjä on toki alueellisia asioita koskevan Mustanmeren strategian täysivaltainen jäsen.
Ongelmien ratkaisemiseen on siis olemassa yhteistyön mahdollisuuksia. Yksi ongelma koskee kaasua. Olemme riippuvaisia Venäjän kaasusta, kuten sanoin selkeästi aiemmin ja sanon vastakin. Me tiedämme tämän. Tiedämme myös sen, että kaasukriisi on heikentänyt luottamustamme kumppaneihimme. Kriisi on korostanut energiamääräysten merkitystä EU:n ja Venäjän sekä EU:n ja Ukrainan tulevissa sopimuksissa, joten nuo määräykset liitetään sopimuksiin.
Meidän on vauhditettava energian sisämarkkinoiden luomista sekä lisättävä energiatehokkuutta ja monipuolistettava toimituksia. Siten uudessa sopimuksessa olisi oltava (olemme painottaneet tätä aina) määräyksiä molemminpuolisista ja oikeudellisesti sitovista sitoumuksista. Uuden sopimuksen ohella työskentelemme lyhyellä aikavälillä Venäjän kanssa tehostaaksemme ennakkovaroitusjärjestelmää, kuten totesin aiemmin. Meidän olisi otettava huomioon myös valvontakysymykset sekä konfliktien ennaltaehkäisy ja ratkaiseminen. Tähän olisi otettava mukaan myös Valko-Venäjä ja Ukraina.
Tiedämme, että Venäjä on meille hyvin tärkeä energia-alan kumppani, sillä 40 prosenttia kaasun tuonnistamme ja 20 prosenttia kuluttamastamme kaasusta on peräisin Venäjältä. Tämä on sitä aiemmin mainitsemaani keskinäiseen riippuvuussuhteeseen perustuvaa kumppanuutta. Koska osuutemme Venäjän vientituloista on yli kaksi kolmasosaa (tämä on kehittänyt merkittävästi Venäjän taloutta), on elintärkeää välttää viime tammikuisten tapahtumien toistuminen. Tästä syystä harjoitamme yhteistyötä sekä ukrainalaisten että venäläisten kanssa.
Ihmisoikeusasioissa emme aina ole yhtä mieltä. Toisaalta kuten jo totesin, EU ja Venäjä ovat tehneet samanlaisia kansainvälisiä sitoumuksia niiden välineiden avulla, jotka olemme yhdessä hyväksyneet YK:ssa, OECD:ssä sekä Euroopan neuvostossa. Nämä sitoumukset sisältävät velvollisuuden noudattaa niiden elinten päätöksiä ja arvoja, jotka on perustettu näiden kansainvälisten sitoumusten mukaisesti. Tämä pätee etenkin Euroopan ihmisoikeustuomioistuimeen, mutta on selvää, että EU ja Venäjä tulkitsevat sitoumuksia eri tavalla.
Euroopan unioni ja Venäjä ovat valinneet näissä asioissa vuoropuhelun tien, joka on oikea tie. Siten meidän on kuunneltava myös Venäjää, joka ilmaisee toisinaan huolensa Euroopan unionin sisäisestä kehityksestä esimerkiksi venäjänkielisten vähemmistöjen aseman suhteen.
Mutta totta on myös se, kuten neuvoston puheenjohtaja totesi, että ihmisoikeuksien kunnioituksen laiminlyönti Venäjän federaatiossa on todellinen huolenaihe, ja myös ihmisoikeustaistelijoihin ja toimittajiin jatkuvasti kohdistuvat hyökkäykset pahentavat kuvaa Venäjästä.
Keskustelemme säännöllisesti näistä asioista Venäjän korkea-arvoisten viranomaisten kanssa: Itse keskustelen Sergei Lavrovin kanssa, ja komission puheenjohtaja Barroso keskustelee omiensa parissa. Järjestämme myös kaksi kertaa vuodessa kuulemistilaisuuden ihmisoikeusasioissa. Puheenjohtaja Barroson ja presidentti Medvedevin kahdenvälisissä tapaamisissa 6. helmikuuta käymät keskustelut kattoivat myös ihmisoikeudet.
Presidentti Medvedev itse ehdotti näiden keskustelujen jatkamista 21.-22. toukokuuta pidettävässä huippukokouksessa, ja me hyväksymme hänen ehdotuksensa. Eilinen hyökkäys ihmisoikeusaktivisti Lev Ponomarevia vastaan on tuore osoitus ihmisoikeustaistelijoiden vaikeasta tilanteesta Venäjällä. Toteaisin vain vielä, että molemmat asiat sisältyvät neuvoston komissiolle antamaan neuvottelumandaattiin. Molemmat sisältyvät siihen, ja se on mandaattimme sisältö. Siksi minusta on oikein toimia mandaatin mukaisesti, ja kuten sanoin, olemme aina valmiit raportoimaan neuvottelujen jatkosta, kuten teemme nytkin.
Janusz Onyszkiewicz
Arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa tämän mietinnön arvostelijoille, ettei se koske Venäjää. Mietinnön tarkoituksena on ehdottaa komissiolle, mitkä aiheet sen olisi syytä ottaa esille kahdenvälisissä keskusteluissa ja neuvotteluissa, ja mihin erityisiin aihealueisiin sen olisi hyvä keskittyä. Tämän vuoksi mietinnössä ei mainita Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöä Etyjiä tai presidentti Medvedevin suunnitelmaa. Sellaiset viittaukset olisivatkin olleet asiattomia. Kyse on aivan toisenlaisesta asiasta. Sitä on käsiteltävä Etyjin puitteissa yhdessä Yhdysvaltojen kanssa eikä kahdenvälisten Venäjän-suhteiden puitteissa. Tämänkaltaiset ehdotukset eivät voi myöskään käsittää arvostelua tai arviota esimerkiksi Euroopan unionin omasta ihmisoikeustilanteesta. Siten nämä kysymykset on sisällytettävä Venäjän kanssa käytäviin neuvotteluihin, joissa käsitellään aikoinaan yhteisiä kysymyksiämme. Tämä oli ensimmäinen huomio, jonka halusin tehdä.
Toinen huomioni on yleinen ja liittyy neuvottelujen luonteeseen. Haluaisin huomauttaa, että mietinnössä vältetään käyttämästä tiettyjä ilmauksia, kuten strateginen kumppanuus. Tähän on hyvä syy, nimittäin se, että Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa käsittelevän asiakirjan Venäjää koskevassa osassa on seuraava teksti: (Jäsen luki englanninkielisen tekstin.)
"Strateginen kumppanuus ei ole mahdollinen, jos demokratian arvoja sekä ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion kunnioitusta ei jaeta ja toteuteta täysimääräisesti: kehottaa (siten) neuvostoa antamaan näille arvoille keskeisen sijan uutta kumppanuus- ja yhteistyösopimusta koskevissa neuvotteluissa."
(PL) Kanta on näin ollen varsin selkeä. Meidän olisi muistettava mietinnön tarkoitus ja se, mikä on se viesti, joka sillä on tarkoitus välittää komissiolle. Lopuksi haluaisin sanoa jäsen Bobošíkoválle, että kasakat kirjoittivat sulttaanille, ei toisin päin.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna torstaina 2. huhtikuuta 2009.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 142 artikla)
Cãlin Chiriţă  
kirjallinen. - (RO) Olen tyytyväinen Janusz Onyszkiewiczin mietintöön EU:n ja Venäjän suhteista. Mielestäni EU:n ja Venäjän suhteilla on oltava käytännöllinen perusta, ja niissä on vältettävä kaikenlaisia ennakko-oletuksia.
Ensinnäkin energiantoimituksen alalla tarvitaan kunnollista yhteistyötä, mikä on kummankin osapuolen etu. Tässä onnistuaksemme EU:n jäsenvaltioiden välillä tarvitaan kuitenkin ehdottomasti solidaarisuutta, jotta ne voivat muodostaa yhteisen rintaman Moskovan kanssa kaasuntuonnista käytävissä neuvotteluissa. Vain tällä tavoin voimme taata Euroopan unionin kansalaisille kaasun toimitusvarmuuden kohtuulliseen hintaan. Meidän velvollisuutemme on estää uuden kaasukriisin puhkeaminen.
Toiseksi meidän on käsiteltävä yhteistyössä niitä ongelmia, jotka liittyvät yhteiseen naapurustoomme sekä suhteisiimme Moldovan tasavaltaan, Ukrainaan, Georgiaan, Armeniaan ja Azerbaidžaniin. Tämä lähestymistavan on perustuttava kansainvälisen oikeuden sääntöihin sekä valtioiden koskemattomuuden ja itsemääräämisoikeuden kunnioittamiseen. Tällä tavoin voimme välttää kaikenlaiset autoritaariset pyrkimykset. Meidän on päästävä eteenpäin esimeriksi Transnistrian, Ossetian ja Abhasian konfliktien ratkaisemisessa.
Filip Kaczmarek  
kirjallinen. - (PL) Venäjä on tärkeä kumppani Euroopan unionille. EU odottaa kumppaneiltaan luotettavaa ja rehellistä yhteistyötä.
Keskinäinen riippuvuus voi hyödyttää kumpaakin osapuolta, mutta asia ei välttämättä ole näin. Asia voi olla myös päinvastoin, ja se voi herättää levottomuutta ja johtaa konfliktitilanteeseen. Meidän olisi pyrittävä kaikin tavoin varmistamaan, että taloudellisesta yhteistyöstä, turvallisuudesta, energiavarmuudesta, ihmisoikeus- ja demokratiaperiaatteiden kunnioittamisesta tulee myönteinen ja rakentava osa suhdettamme. Tämän toteutuminen riippuu pitkälti Venäjästä. Venäjä voi valita länsimaalaiset arvot ja standardit. Kukaan ei pakota Venäjää tekemään tätä valintaa eikä tosiaan mitään muutakaan valintaa. Venäjän on tehtävä valintansa itse. Yksi asia on kuitenkin hyvin selvä: Euroopan unioni ei muuta arvojaan Venäjän eikä minkään muunkaan maan toivomuksesta. Olemme johdonmukaisia tai jopa itsepäisiä, mutta emme siksi, että muunlainen asenne merkitsisi arvoistamme luopumista.
Mikäli Euroopan unioni luopuisi perusarvoistaan, se ei voisi olla enää Euroopan unioni. Tämän vuoksi tunnustamme esimerkiksi aina Georgian alueellisen koskemattomuuden. Tämä ei johdu siitä, että meillä olisi jotenkin erityinen suhde Georgian kansaan. Kantamme perustuu lojaaliuteen niitä periaatteita kohtaan, joihin maailmamme perustuu. Tämän maailman vahingoittaminen olisi itsemurha. EU ei todellakaan pyri tällaiseen tulokseen, enkä usko, että Venäjäkään pyrkii.
Marian-Jean Marinescu  
Voidaan ehdottomasti sanoa, että äskettäinen kaasukriisi ja Georgian konflikti ovat luoneet EU:n ja Venäjän federaation suhteisiin uusia jännitteitä.
Venäjän on lakattava käyttämästä tällaisia tilanteita hyväkseen kansainvälisten menettelyjen vastaisesti, eikä se saa luoda uusia etupiirejä.
Samalla EU:n on tehtävä kaikkensa vähentääkseen mahdollisimman paljon energiariippuvuuttaan Venäjästä.
Kuitenkin myös se on totta, että Venäjä on yksi EU:n naapureista ja ratkaiseva kansainvälinen toimija. EU:n ja Venäjän suhteissa on paljon taloudellista potentiaalia, jota EU:n ei kannata olla hyödyntämättä varsinkaan tämänhetkisessä maailmantilanteessa.
Tämän vuoksi meidän on edelleen panostettava Venäjän federaation kanssa käytävään vuoropuheluun ja yhteistyöhön, jossa toteutetaan yhteisiin ja kumpaakin osapuolta hyödyttäviin sitoumuksiin perustuvaa yhtenäistä strategiaa.
Yhteistyö voi onnistua vain, mikäli EU puhuu yhdellä äänellä ja sitoutuu tiettyjen ehtojen mukaiseen mutta samalla rakentavaan vuoropuheluun, joka perustuu yhteisiin arvoihin, ihmisoikeuksien, perusvapauksien ja yleisten kansainvälisten normien kunnioittamiseen.
Katrin Saks  
EU:n ja Venäjän suhteet kokivat viime vuonna melkoisen iskun. Nyt Georgian tapahtumien jälkeen, ja kun Venäjä on tunnustanut Abhasian ja Etelä-Ossetian erillisalueet, Venäjän valmius rakentaa yhteinen turvallisuusalue Euroopan unionin kanssa on kyseenalainen, ja osapuolten kannat Kosovoa sekä yhteistä naapurustoa koskevissa asioissa ovat kauempana toisistaan kuin koskaan. Jatkuvat kiistat kaasuntoimittajien kanssa ja energiavarojen politisointi eivät lisää luottamusta.
Olen iloinen, että kollegani Onyszkiewiczin mietinnössä Venäjää kehotetaan vahvistamaan kansainvälisesti sopimansa velvoitteet erityisesti Euroopan neuvoston ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön jäsenenä, ja ilmaistaan Venäjän hallitukselle huoli maan ihmisoikeustilanteesta ja kansalaisyhteiskunnan kutistuvasta elintilasta. Parlamentti on kiinnittänyt mietinnössään huomiota myös Venäjän federaatiossa elävien vähemmistöjen tilanteeseen ja kehottaa Venäjän viranomaisia varmistamaan Venäjän federaatiossa elävien alkuperäiskansojen kulttuurin ja kielen jatkuvuuden ja kestävän kehittämisen.
Euroopan unionin ja Venäjän suhteiden on perustuttava kumppanuuteen eikä vastakkainasetteluun. Suhteillamme Venäjään on todella tärkeä merkitys käytännön yhteistyön alalla, ja yhteistyömme on tähän asti edistänyt kansainvälistä vakautta. Samalla kumppanuuden on perustuttava myös seuraaviin arvoihin: demokratiaan, markkinatalouteen sekä ihmisoikeuksien ja sananvapauden edistämiseen. Se ei voi perustua vain kaupallisiin etunäkökohtiin, niin että tietyt asiat nähdään vain näiden etujen näkökulmasta ja suljetaan samalla itsepintaisesti silmät muilta asioilta.
Toomas Savi  
kirjallinen. - (EN) Venäjän federaation ja Euroopan unionin välisissä suhteissa on viime vuosina ollut monenlaisia haasteita. Kun Venäjän ja Georgian välinen konflikti pääsi valloilleen viime vuoden elokuussa, haluttiin ehkä ajatella, että hyvä naapuruus perustuu vahvoihin aitoihin. Tässä tapauksessa olen iloinen, että tuo sanonta ei pitänyt paikkansa ja että edellinen Euroopan unionin neuvoston puheenjohtaja Nicolas Sarkozy onnistui kriisin sovittelussa.
Rautaesiripun romahdettua Euroopan unioni on rakentanut Venäjän federaatioon läheistä riippuvuussuhdetta, jonka tarkoituksena on ottaa käyttöön yhteinen käsitys demokratiasta, ihmisoikeuksista ja oikeusvaltioperiaatteesta, samalla kun vaalitaan luotettavia taloussuhteita. Viime vuosina monet ristiriidat ovat häirinneet pyrkimistä kohti tätä päämäärää, ja osapuolten välinen vuoropuhelu on itse asiassa muuttunut melko jäätäväksi ja ottanut "käytännön yhteistyön" muodon.
Kannatan erittäin vahvasti neuvostolle ja komissiolle esitettyä ehdotusta, että niiden on edelleen vaadittava sopimusta, joka perustuu ihmisoikeuksien kunnioittamista koskeviin yhteisiin sitoumuksiin, kuten mietinnössä todetaan, sillä ilman yhteisiä arvoja päädymme todennäköisesti uuteen odottamattomaan kriisiin, jossa tarvitaan hätätoimenpiteitä.
Richard Seeber  
Pidän uutta ja kattavaa EU:n ja Venäjän kumppanuussopimusta erittäin myönteisenä.
Venäjä on EU:n kolmanneksi suurin kauppakumppani, minkä lisäksi sillä on erittäin suuri strateginen merkitys Euroopan unionin energiatoimitusten kannalta. Sopimus Venäjän federaation kanssa luo perustan paremmalle osapuolten väliselle yhteistyölle.
Kun otetaan huomioon, miten tärkeitä EU ja Venäjä ovat toisilleen, sopimus ei kuitenkaan saa jäädä vain poliittisen tahdon ilmaisuksi, vaan meidän on myös pystyttävä varmistamaan, että se pannaan täytäntöön. Parlamentin neuvostolle esittämässä suosituksessa korostetaan etupäässä, miten tärkeää on suojella Venäjällä ihmisoikeuksia ja tiedotusvälineiden vapautta. Koska aiomme vähitellen vahvistaa suhteitamme talouden, turvallisuuspolitiikan ja koulutuspolitiikan aloilla, on erittäin tärkeää, että kaikki kumppanimme kunnioittavat eurooppalaisia arvoja. Tämä on ainoa tapa, jolla Venäjän ja Euroopan unionin välistä kumppanuutta voidaan kehittää niin, että se tyydyttää kumpaakin osapuolta.
Czesław Siekierski  
kirjallinen. - (PL) Uuden sopimuksen aikaan saaminen EU:n ja Venäjän väillä on yksi Euroopan unionin diplomaattien tärkeimmistä haasteista. Euroopan parlamentin tehtävä on osallistua aktiivisesti sopimuksen luonteen ja sisällön muovaamiseen. Mietinnössä analysoidaan yksityiskohtaisesti EU:n ja Venäjän suhteiden tärkeimpiä näkökohtia. Erityisesti siinä tarkastellaan perusteellisesti nykyiseen suhteeseemme liittyviä ongelmia.
Uskon, että mietinnön hyväksyminen on merkittävä edistysaskel kohti uutta EU:n ja Venäjän kumppanuussopimusta. Tällaisen sopimuksen keskeisimmistä elementeistä olisi järjestettävä yksityiskohtainen kuulemistilaisuus, ja niistä pitäisi myös neuvotella perusteellisesti uuden sopimuksen kummankin osapuolen välillä. Mietinnössä viitataan moniin ongelmiin, joiden ratkaiseminen on yksittäisille maille erityisen tärkeää. Muistutan Puolan ja Venäjän federaation väliseen kaupankäyntiin liittyvistä ongelmista. Tällaiset ongelmat voidaan ratkaista vain, mikäli EU:n kanta on yhtenäinen.
Mietinnössä on pitkä luettelo kysymyksistä, jotka pitää ratkaista. Kaikista niistä on mahdotonta päästä sopimukseen lyhyellä aikavälillä, mikä johtuu kulttuuri- ja yhteiskuntaeroista.
Andrzej Jan Szejna  
kirjallinen. - (PL) Venäjä on maa, jossa demokratian perusperiaatteita ei useinkaan kunnioiteta. Maa on tunnettu ihmisoikeuksien loukkaamisesta ja ilmaisunvapauden, myös mielipiteen vapauden, rajoittamisesta. Presidentti Medvedev ja pääministeri Putin käyttävät vaikutusvaltaansa Venäjän tiedotusvälineisiin. Siksi tiedotusvälineet eivät pysty täyttämään perustehtäväänsä eli välittämään tietoa luotettavalla tavalla.
Meidän olisi kuitenkin muistettava, että Venäjä on yksi tärkeimmistä kumppaneistamme. Venäjä on kansainvälisesti johtavassa asemassa. Se on myös tärkeä energiantoimittaja ja tärkeä kauppakumppani.
Mielestäni meidän olisi vastustettava Venäjää selväsanaisesti. Meidän olisi kritisoitava Venäjää puutteellisesta demokratiasta, maan epäonnistumisesta kansalaisvapauksien kunnioittamisessa sekä muiden valtioiden alueellisen koskemattomuuden ja itsemääräämisoikeuden loukkaamisesta. Meidän olisi kehotettava Venäjää kunnioittamaan kansallisten vähemmistöjen oikeuksia ja noudattamaan niitä kansainvälisiä sopimuksia, joihin se on liittynyt. Tarkoitan Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjaa, Euroopan ihmisoikeussopimusta sekä sopimusta Euroopan energiaperuskirjasta. Samalla meidän olisi kuitenkin muistettava, että Venäjän kumppanuus on erittäin tärkeä asia Euroopan unionille ja koko Euroopalle.
