Současný stav mírového procesu na Blízkém východě (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je prohlášení místopředsedkyně Komise/vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku k současnému stavu mírového procesu na Blízkém východě.
Catherine Ashton
místopředsedkyně Komise/vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. - Pane předsedající, jsem vděčná, že se dnes koná dnešní rozprava o mírovém procesu na Blízkém a Středním východě a mám mimořádný zájem vyslechnout si vážené poslance k tomuto tématu. Domnívám se, že dosažení pokroku v mírovém procesu je velmi naléhavé a velmi důležité.
Jak jsme již dříve dnes rozebírali, naši jižní sousedé a širší oblast Blízkého a Středního východu se rychle mění. Jsme svědky historických událostí v Tunisku a v Egyptě a neustávajícího násilí v Libyi; víme také o protestech, které pokračují v Jemenu, Bahrajnu a na dalších místech. Někteří tvrdí, že doba, kdy je region zmítán dramatickými převraty, není vhodnou dobou pro to zaměřit se na pozastavený izraelsko-palestinský mírový proces. Já se však domnívám, že opak je pravdou. V tomto okamžiku je ještě důležitější pokusit se ukončit tento konflikt, a zásadně tak přispět k míru a stabilitě v dané oblasti.
Toto sdělení jsem předala při mých lednových a únorových návštěvách v tomto regionu a při rozhovorech s prezidentem Abbásem a premiérem Netanjahuem: dohoda by měla být nalezena pro zajištění větší bezpečnosti obou národů. Domnívám se také, že Evropská unie má v tomto procesu důležitou roli. Rada pro zahraniční věci vyložila svou pozici velmi jasně, naposledy v prosinci v závěrech Rady.
Jedinou životaschopnou volbou je vyjednaný výsledek týkající se všech otázek konečného statusu. Pro nastolení skutečného míru musí být vyřešen status Jeruzaléma jakožto budoucího hlavního města dvou států, s tím, že stát Izrael a nezávislý, demokratický, sousedící a životaschopný palestinský stát budou žít bok po boku v míru a bezpečí. Pozice EU ohledně osad je jasná: osady jsou nelegální, představují překážku míru a představují hrozbu tím, že by učinily řešení v podobě dvou států nemožným.
5. února jsem předsedala jednání Blízkovýchodního kvartetu v Mnichově. EU šla do tohoto jednání se záměrem docílit posíleného Kvartetu, a já se domnívám, že se nám toho podařilo dosáhnout. Společně s partnery z OSN, z USA a z Ruska jsme se dohodli na ambiciózním časovém plánu. Minulý týden se v Bruselu vyslanci Kvartetu poprvé setkali pod předsednictvím Helgy Schmidové, politické ředitelky a zástupkyně generálního tajemníka Evropské služby pro vnější činnost, s palestinskými vyjednavači. Zítra se vyslanci Kvartetu poprvé setkají s izraelskými vyjednavači.
Vyslanci se nyní dostávají k přípravám dalších klíčových jednání pro okamžik, kdy se Pan Ki-mun, ruský ministr zahraničí Lavrov, ministryně zahraniční Clintonová a já opět setkáme. Ale pokud zde má být řešení v podobě dvou států, musí být oba státy životaschopné. Z tohoto důvodu je důležité, že je EU největším přispěvatelem Palestině. Zůstáváme odhodláni pokračovat v podpoře jejich státotvorného plánu a jeho naplňování, a to jak politicky, tak finančně.
V tomto ohledu jsme již schválili první balíček 100 milionů EUR z částky 300 milionů EUR vyčleněné pro rok 2011. Finanční prostředky pro budování institucí byly dále navýšeny za účelem posílení palestinských kapacit na jejich cestě ke státnosti. Tato práce je klíčová pro ustavení budoucího palestinského státu a klíčová pro nalezení cesty k řešení v podobě dvou států.
Jak vážení poslanci vědí, dvakrát jsem navštívila Gazu a, po jednání s podnikateli, se zástupci občanské společnosti a obzvláště s mnoha dětmi, jsme navrhli komplexní balík podpory zaměřený na infrastrukturu, vybavení a trénink pro hraniční přechod Kerem Šalom. To je konkrétně na podporu většího pohybu zboží, na umožnění exportu v podpoře ekonomického zotavení. V průběhu obou mých návštěv v Gaze jsem žádala o více příležitostí k tomu, aby tamější lidé mohli rozvíjet ekonomiku a poskytovat práci a budoucnost pro své děti. Žádala jsem také, a nepřestávám žádat, o to, aby byl propuštěn Gilad Šalit.
13. dubna budu hostit ad hoc styčný výbor vedený Norskem; jsme uprostřed jednání o možnostech dárcovské konference, která by se konala v červnu. Vážení poslanci budou vědět, že se 22. února uskutečnila užitečná a produktivní výměna názorů s Izraelem v rámci Rady přidružení; na tomto jednání byl diskutován mírový proces na Blízkém a Středním východě společně s dalšími regionálními tématy, jako jsou přirozeně především změny, ke kterým v regionu dochází. Diskuse zahrnovaly naše bilaterální vztahy a to, jak může probíhat lepší spolupráce na aktuálním akčním plánu a v kontextu touhy nalézt nějaké řešení.
Vítám také vůli Izraelců setkat se zítra s vyslanci Kvartetu, ale naléhavě Izrael žádám, aby nyní učinil pozitivní kroky k nalezení řešení a aby prosazoval a podporoval kroky vedoucí k přímým rozhovorům. Jak jsem již řekla, domnívám se, že toto je v zájmu obou národů v regionu a věřím, že premiér Netanjahu má klíčovou roli v napomožení tomu, aby se rozhovory rozběhly.
Vážení poslanci, velmi se těším na vaše reakce, a proto v tuto chvíli přeruším svou řeč. Věřím, že všichni z nás v tomto Parlamentu si přejeme konečně vidět ukončení tohoto konfliktu a aby obě strany nalezly řešení pro stabilitu národa izraelského a národa palestinského, která také pomůže zvýšit stabilitu a bezpečnost v regionu. Naléhavě o to žádám a doufám, že se tak brzy stane.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, dámy a pánové, docela správně jste řekla, paní baronko Ashtonová, že situace v jižním Středomoří odvádí pozornost od konfliktu na Blízkém východě a od mírového procesu, který je již natahován téměř přes třicet let a jež vypadá, jako by se naprosto zastavil.
Jak vaše návštěva ukázala, aktuální události a obecná situace v regionu měly a mají vliv na mírový proces. Ve světle vaší návštěvy bych se vás chtěl zeptat na vaše názory na řadu otázek.
Dnes ráno jsme probírali obtíže, kterým čelí Rada bezpečnosti Organizace spojených národů při vyjednávání další rezoluce, která by nařídila bezletovou zónu nad Libyí. Do jaké míry máte pocit, že mírový proces a důvěryhodnost jednoho z jeho klíčových hráčů byla a je ovlivněna nedávným vetem navrhované rezoluce odsuzující osady na palestinském území? Jak podle vašeho názoru ovlivňuje absence rozhodnutí Rady bezpečnosti vnímání závazku Obamovy vlády pokračovat v tomto procesu?
Zadruhé, jak se díváte na rozhodnutí přijaté Palestinskou národní samosprávou konat prezidentské a parlamentní volby dříve než v září a na rozhodnutí Hamásu neúčastnit se těchto voleb?
Na závěr, baronko Ashtonová, bych rád slyšel, co si myslíte o odstoupení hlavního palestinského vyjednavače v návaznosti na dokumenty zveřejněné WikiLeaks, o výměně křesel v rámci Palestinské národní samosprávy a o dopadech, které zveřejněné dokumenty měly a mají na palestinskou stranu, na izraelskou vládu nebo na obě strany jako celek.
Véronique De Keyser
Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, mluvíme o tom celý den: ta ohromná naděje, která se objevila po revolucích v arabském světě nám ukazuje, že demokracie je aspirací nás všech a že na ní není nic exkluzivního. Právo na život ve svobodě je něco, co musí být všeobecně uznáno.
To se vztahuje také na Palestince, když v okamžiku, kdy zde hovoříme, obzvláště v Gaze, mladí Palestinci - a že jich tam je neskutečně mnoho - nemají žádné vyhlídky, žádnou budoucnost, žádné příležitosti k tomu, aby se vzdělali, aby se volně pohybovali a kteří někdy nemají ani přístup ke zdravotní péči nebo k potravinám. To je zcela nepřijatelné. Sdílíme tyto pocity, myslím, že tyto pocity jsou sdíleny prakticky každým.
Sama sebe se však táži a nemohu porozumět tomu - ujišťuji vás -, čeho se Evropská unie snaží dosáhnout v dohodě o přidružení. O tom jste hovořila. Četla jsem znovu a znovu zápis týkající se dohody o přidružení. Ačkoliv Evropská unie odsoudila porušení mezinárodního práva v mnoha ohledech, jak jste poukázala dříve, poskytli jsme řadu pozitivních pobídek - vy je nazýváte pozitivními pobídkami - v oblastech zemědělství, rybolovu, životního prostředí, policejní práce, soudní spolupráce, dopravy, vesmírné spolupráce, rozšířené vědecké spolupráce, stejně jako v dohodě o posuzování shody a akceptaci průmyslových výrobků, bez jakýchkoli záruk a bez jakéhokoli protiplnění.
Pozvali jste Izraelce na setkání vašeho Kvartetu, ale oni nepřišli. Nechci vás tedy kritizovat, paní baronko Ashtonová. Jsem si vědoma vašeho úsilí; dáváte do této problematiky mnoho. Nechci vám ani říkat, že tyto pozitivní pobídky nefungují. Co se vás chci zeptat je, jestli máme i dnes právo vzdát se všech forem nátlaku, které nejsou sankcemi. Máme právo poskytovat ekonomické a obchodní stimuly, když je tolik lidských práv a tolik aspektů mezinárodního práva neustále porušováno? Nemyslím si to, a co je víc, domnívám se, že jde o politickou chybu ve světle revolucí, ke kterým dnes dochází v arabském světě.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, paní vysoká představitelko, jménem mé skupiny bych chtěla začít sdělením, že nemůžeme více souhlasit s vaším úvodem, s cíli, které jste předestřela, a s úsilím, které vynakládáte k novému vnesení života do toho, co jste sama nazvala "pozastaveným" mírovým procesem.
Domnívám se, že byl pozastaven a že by měl být znovu nastartován, abychom mohli vidět nějaký pokrok. Minulý týden měl Evropský parlament tu čest vyslechnout projev náměstka izraelského ministra zahraničí, který nás přišel přesvědčit o své věci. Pobízel na jedné straně k tomu, abychom se soustavně nezaměřovali na to, co se děje na okupovaných palestinských územích, a na druhou stranu, abychom raději přesměrovali svou pozornost na to, co můžeme jako Izrael a Evropská unie dělat dohromady.
Bylo by pro nás jednodušší tak učinit, pokud bychom měli vážné náznaky toho, že je Izrael opravdu ochotný vdechnout nový život do mírového procesu.
Nemohu si pomoci, ale cítím, že Izrael věří, že dramatické změny v řadě arabských zemí mu dávají mnohem volnější prostor k dýchání. Jako paní De Keyserová se obávám, že se to může ukázat jako velká politická chyba. Právě naopak, Izrael by měl využít toho, co se dnes děje, k urychlení mírového procesu a měl by se co nejdříve pokusit uzavřít mírovou dohodu.
Margrete Auken
Pane předsedající, chtěla bych poděkovat paní baronce Ashtonové za její projev, ve kterém mne trošku zklamala. Docela s paní baronkou Ashtonovou souhlasím, že nyní je doba - v této historické situaci - pro to, aby se palestinsko-izraelská otázka dostala do popředí. Proč však nebylo řečeno ani jediné slovo ohledně uznání Palestiny v září tohoto roku?
My všichni velmi dobře víme, že nám teď dochází čas. Všichni velmi dobře víme, že obzvláště tato otázka potřebuje být naléhavě vyřešena a že zoufale potřebujeme slyšet od hlavní představitelky EU především to, že toto je to, pro co všichni pracujeme. Mnoho z nás bylo pyšných a chovalo se sebevědomě, když nám bylo nedávno uděleno společné křeslo pro EU v Radě bezpečnosti. To bylo vynikající a já bych za to chtěla vyjádřit mé díky. Mělo to také příznivé dopady. Velké množství krásných prohlášení je vynášeno na vysoké úrovni - mnoho jich stoupá do nadpozemských sfér. Hroznou věcí však je, že když se sneseme z majestátních výšek zpátky na zem - do reality - zakoušíme značné problémy.
Jak paní De Keyserová také poznamenala, byli jsme svědky dalšího zlepšení vztahů s Izraelem. Bylo to označeno za pouhou technickou záležitost, aby se vyvarovalo konfliktů s Parlamentem, ale co je mnohem horší, je skutečnost, že izraelské osady se rozrůstají jako nikdy předtím. Obléhání Gazy zcela jistě není u konce a paní baronka Ashtonová naneštěstí zmínila pouze Kerem Šalom, místo hovoření o otevřenosti vůči všem stranám. Ve skutečnosti to je velmi závažná záležitost. Proč je vše, co slyšíme, pouze o penězích? My jsme platili a platili, a to je důležité. Dali jsme peníze Salámu Fajadovi, ale pokud mu nedáme šanci vybudovat jeho stát, vše bude učiněno zbytečně.
Dovolte mi zakončit konstatováním, že důvěryhodnost Evropské unie je v této historické situaci skutečně ohrožena. Pokud doopravdy neporozumíme, že potřebujeme podpořit všechna naše vznosná slova činy, kde bude naše důvěryhodnost ve vztahu ke zbytku severoafrických a arabských zemí? V každém jednotlivém případě se zdá, že když na to přijde, při nejlepším poskytneme nějaké peníze, ale jinak se nedostaneme k žádné politické akci.
Struan Stevenson
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, vývoj situace v Iráku mi dělá vážné starosti. Tamější nedávné povstání - kdy lidé vyrazili do ulic, především mladí lidé, kteří nemohou sehnat práci, kteří vidí rozpadlé hospodářství, stávající nedostatek bezpečnosti a sektářské vraždění - bylo brutálně potlačeno. Dvacet devět lidí bylo zabito a mnoho stovek bylo zraněno. Jsou zde nyní náznaky, že Ajád Aláví, jehož strana al-Irakíja vyhrála volby v loňském březnu, vystoupí z vládní koalice, neboť premiér Núrí Málikí nedodržel mnoho slibů, které al-Irakíje dal v koaličním ujednání.
Pokud se tak stane, dostaneme se zpět na samý začátek a budeme mít sektářskou vládu, kterou budou podporovat al-Hakim a Muqtada al-Sadr na rozkaz Teheránu, a budeme mít destabilizovanou situaci, ve které strana, která vyhrála volby, nebude nadále ve vládě. To jistě není přijatelné, pokud jde o budoucnost Blízkého a Středního východu.
Kyriakos Triantafyllides
Pane předsedající, chtěl bych využít této příležitosti, v návaznosti na to co dnes bylo řečeno, k okomentování stanoviska Evropské unie k událostem, které se odehrávají okolo nás v arabském světě. Toto stanovisko zaměňuje stagnaci za stabilitu, je to odsouzeníhodné stanovisko, neboť nedokázalo věnovat pozornost požadavkům tamějších lidí na svobodu a sociální spravedlnost. Evropská unie se však může chovat jinak, může se chovat správně. Dokázala to v případě Palestiny, alespoň pokud jde o budování státu. I když Evropská unie ani v arabském konfliktu nevyslala silné politické sdělení, podporovala nicméně vládu prezidenta Abbáse a premiéra Fajada v průběhu posledních dvou či tří let; tito byli schopni budovat nezbytné instituce takovým způsobem, aby byl příští září premiér Fajad v pozici, ze které by mohl požádat OSN o uznání nezávislého palestinského státu; a já doufám, že když tak učiní, Evropská unie podpoří jeho žádost.
Evropská unie by mohla hrát podobnou roli v dalších zemích v této oblasti. Doufám a modlím se za to, aby tak učinila, a vyzývám Evropskou unii k tomu, aby vyjednávala a uzavřela dohody s každou ze zemí, kde lidé volají po změně a, společně se zástupci těchto lidí, aby určila oblasti, ve kterých Evropská unie může pomoci, ať už finančně nebo jinak, výměnou odborných znalostí a zahájením společných programů určených ke společenskému a hospodářskému rozvoji v dané oblasti. Tímto způsobem se bude Evropská unie také vypořádávat s cíli, které si stanovila ve své politice sousedství.
Bastiaan Belder
Pane předsedající, paní vysoká představitelko, chtěl bych vás podpořit ve dvou bodech vašeho úvodu. Hovořila jste o přímých jednáních. Minulý týden jsem měl tu čest zúčastnit se rozsáhlých rozhovorů se zástupci izraelské vlády a izraelského parlamentu, Knesetu. Musíte věřit a důvěřovat svým partnerům v diskuzi, a oni říkají, že chtějí přímá jednání s palestinskou samosprávou. Chtěl bych vás proto požádat, abyste využila veškeré své diplomatické vynalézavosti k dosažení těchto přímých jednání, protože, konec konců, potřebujete mít obě strany konfliktu u jednoho stolu, pokud chcete dojednat mír. S ohledem na pozadí událostí, ve kterých se arabské masy dožadují odpovědných vlád, můžeme uzavřít, že se nacházíme ve vhodné době k tomu, aby byl učiněn průlom.
Mým druhým bodem je, že jsem byl velmi potěšen tím, že jste zmínila smutný osud Gilada Šalita, který je uvězněn po dobu již takřka pěti let. Přesně před týdnem jsem mluvil s jeho otcem v srdci Jeruzaléma a on přemýšlel nad tím, jestli se Evropa stále ještě zajímá o jeho syna. Vy jste mi odpověděla. Doufám, že budete vytrvale pokračovat ve snaze co nejdříve umožnit opětovné setkání otce se synem.
Hans-Gert Pöttering
(DE) Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, dámy a pánové, arabský svět je v zajetí hluboké změny. Lidé bojují za svou důstojnost; chtějí žít ve svobodě, v demokracii a v právním státě, tak jako my. Je naší politickou a morální povinností plně a oddaně podpořit lidi v arabském světě, kteří jsou zapojeni do této záležitosti.
Byl jsem minulý víkend v Káhiře a setkal jsem se tam na náměstí Tahrir s mnoha mladými lidmi. Otevřenost, důvěra, odvaha a optimismus těchto mladých lidí v Káhiře na mne hluboce zapůsobily. Egypt a další arabské země nyní mají možnost demokratického vývoje.
To je také příležitostí pro Izrael, aby nezůstal jedinou demokracií na Blízkém a Středním východě vedle Libanonu. Změny, které se odehrávají v Arábii, musí být využity jako možnost pro mír mezi Izraelem a Palestinou. Musíme se zdržet všeho, co představuje překážku tomuto míru. To znamená, že výstavba osad Izraelem je provokací Palestinců a že rakety Hamásu jsou provokací Izraelců. Obojí musí skončit. Mír mezi Izraelem a Palestinou je možný - dva státy žijící spolu v míru uvnitř bezpečných hranic jako dobří sousedé.
Nyní není čas na zbabělost a nesmělá jednání. Nyní je čas pro odvahu, rozhodnost a chování hodné státníka; nyní je čas pro mír na Blízkém a Středním východě; nyní je čas pro demokracii v arabských zemích.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, buďme upřímní, současný stav bez války, protože my nemůžeme mluvit o míru na Blízkém a Středním východě, přinejmenším dovolil diktátorům a autoritářským režimům držet vlastní lidi pod kontrolou a uzavřít pakt o neútočení s Izraelem, a to samé dovolil také Izraeli. Jak jsme viděli, takové podpěry a pilíře jsou velmi křehké a mohou se znenadání zřítit. Nyní se zřítily!
Těší mě, že Izrael nezasáhl do vnitřního arabského vývoje. Nezasahování nicméně nestačí. Jak pan poslanec Pöttering řekl, musíme se chopit příležitosti; to znamená, že Izrael se musí chopit příležitosti uzavřít trvalý mír s demokratickými státy; mír, který nespočívá na ramenech několika diktátorů, ale je skutečně založen na vůli obyvatel konat mír. V tomto ohledu je stavba osad nejen trnem v oku, ostatně jako vždycky byla, ale také překážkou. A co víc, když náměstek ministra zahraničí, který zde již byl citován, prohlásí v průběhu rozhovorů, které jsme s ním vedli v Bruselu, že my přeci v žádném případě Palestincům nebereme žádná nová území, tak je to hnidopišské a ještě k tomu cynické. Výstavba osad musí být zastavena. Jsem hluboce zarmoucen tím, že Američané v této záležitosti použili své veto, neboť tím prokázali, že nemají žádný opravdový zájem na mírovém procesu.
Nyní stručně k volbám, ohledně kterých již byly otázky položeny. Doufám, že tyto volby uznáme. Musíme uznat tyto volby a výsledek těchto voleb jako demokratický krok. To neznamená, že bychom museli uznat jakoukoli politiku, která bude realizována jakožto výsledek daných voleb. Nesmíme však opakovat chybu spočívající v tom, že bychom rozhodovali, kdo je dobrým a kdo špatným vítězem voleb. Místo toho musíme uznat demokratický vývoj.
Na závěr opět, neboť jsme v tomto ohledu všichni jedné mysli, doufám, že zvýšíte své úsilí na osvobození pana Šalita, aby tento problém mohl být konečně vyřešen. Neboť stejně jako je budování osad překážkou opravdu smysluplných rozhovorů, tak je také uvěznění pana Šalita překážkou, ostatně jako vždycky. Doufám, že můžeme přistoupit k oběma problémům takovým způsobem, abychom se konečně dopracovali k rozumným a konstruktivním mírovým rozhovorům na Blízkém a Středním východě.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Pane předsedající, ten kontrast je zarážející! Ta revoluce, ty změny probíhající v arabském světě jsou pro nás všechny fascinující. Snažíme se pomoci. Hovořili jsme dnes o Libyi. V uplynulých dnech a týdnech jsme probírali Egypt a Tunisko. Ve stejnou dobu však máme pozastaven mírový proces. S ohledem na toto pozadí zde musíme docela jasně říci, že jste nám, paní baronko Ashtonová, učinila službu, když se vám podařilo svolat jednání Kvartetu. Učinit takový tah právě teď, v době hluboké nejistoty v daném regionu, a hluboké nejistoty v Izraeli, bylo mimořádně pozitivní službou. Rád bych to zdůraznil. Čas od času musíte také snášet kritiku od Evropského parlamentu. Z tohoto důvodu je snad trocha chvály také na místě.
Pokud jde o obsah, rád bych jasně řekl, že nevěřím, že Izrael je skepticky nakloněn demokracii v arabských zemích. Jde jen o to, že tyto změny ještě nejsou u konce. Když a pokud tam budou demokracie, plně souhlasím s panem Pötteringem a také s vámi, pane Swobodo, pak tam bude zcela zřejmě velká příležitost konečně také rozjet mírový proces na Blízkém a Středním východě. Budování osad musí přestat, to je v každém případě jasné, stejně jako musí přestat sofistika, se kterou je jejich výstavba obhajována. V tomto bodě je naprostá shoda mezi všemi skupinami v Evropském parlamentu.
V souvislosti s povstáním v arabském světě jsme také zakusili a zakoušíme protesty proti vládě Hamásu v pásmu Gazy. Situace na palestinských územích není v žádném případě jednoduchá. Demokratizace zde musí také uspět. V současnosti máme naštěstí umírněného a konzervativního partnera na Západním břehu Jordánu, což však rozhodně není případ pásma Gazy.
Nicole Kiil-Nielsen
(FR) Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, v Evropské unii jsem vysledovala zvláštní tendenci: navzdory prohlášením kritizujícím porušování lidských práv Izraelem pracují členské státy a Komise neúnavně na posilování politických a hospodářských vztahů s Izraelem, aniž by připojovaly jakékoli podmínky.
22. února Evropská unie dokonce vylepšila dohodu o přidružení s Izraelem a slíbila vystupňovat spolupráci v několika podle všeho technických dohodách pokrývajících rozličné oblasti: hospodářská soutěž, přístup k veřejným zakázkám, integrace Izraele do Evropského výzkumného prostoru a do evropských agentur, jako je Europol, Evropská kosmická agentura a tak dále.
31. ledna Komise schválila převod osobních údajů evropských občanů do Izraele, který je zemí podezřelou z použití pasů evropských občanů k provedení mimosoudních poprav v Dubaji v loňském roce.
Izrael, který se již v současnosti účastní více než osmi set projektů s evropskými univerzitami a podniky, obdrží v roce 2013 dotace ve výši přesahující 500 milionů EUR. Mezi příjemci budou výrobci zbraní Elbit a Israel Aerospace Industries, kteří vyrábějí bezpilotní letouny a letadla používaná proti obyvatelům Gazy.
Na Radě přidružení Evropská unie přivítala nová opatření pro Gazu a Západní břeh Jordánu oznámená panem Netanjahu.
Paní baronko Ashtonová, mohla byste prosím naznačit, v čem spočívají tato zjednodušující opatření, když právě v tuto chvíli stovky řidičů kamionů protestují v Gaze, aby odsoudily uzavření hraničního přechodu Karni? A také, co navrhuje pan Netanjahu k zastavení rychlé kolonizace Jeruzaléma a Západního břehu Jordánu?
Byla bych vděčná, paní baronko Ashtonová, pokud byste dala jasně najevo povzbuzení a opravdovou naději pro všechny ty ženy, které včera vyrazily do ulic v Palestině a které očekávají mnoho od Evropské unie.
Patrick Le Hyaric
(FR) Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, revoluce v arabském světě jsou v souladu s aspiracemi palestinského lidu. Je zde však jeden rozdíl: Palestinci bojují ne proti jejich vůdci, ale proti vnější mocnosti, která je ovládá, ponižuje, drancuje, kolonizuje, uvězňuje, která krade jejich půdu a jejich domovy, která buduje zdi a uvaluje blokády na Gazu, a zároveň ponechává jeden milion jejich lidí v uprchlických táborech, v rozporu s mezinárodním právem.
Paní baronko Ashtonová, dobře jsem slyšel vaše vysvětlení, ale Evropská unie musí být více neústupná a aktivnější. Arabský lid nás sleduje. Na Blízkém a Středním východě se všechno mění. Všechno se musí změnit také pro izraelské vedení, které musí respektovat univerzální hodnoty obsažené v právu. Použijte všech prostředků, které jsou vám k dispozici, včetně zpochybnění dohod o přidružení. Souhlasím s tím, co jste řekla o Giladu Šalitovi, ale již jsem se vás ptal, jak zamýšlíte zajistit propuštění Salaha Hamouriho, mladého francouzského Palestince, který hnije bez jakéhokoli důvodu v izraelském vězení.
Konečně, paní baronko Ashtonová, vykonejte silný politický čin, politický čin prvořadé důležitosti: zajistěte, aby Evropská unie oficiálně a bez jakéhokoli odkladu uznala Palestinský stát v jeho hranicích z roku 1967 a s východním Jeruzalémem jako jeho hlavním městem.
Fiorello Provera
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Evropská unie je hlavním finančním podporovatelem palestinské samosprávy, neboť jí poskytuje okolo jedné miliardy EUR ročně, ale přesto zůstává politická role Evropy v mírovém procesu okrajová.
Tato dalekosáhlá finanční podpora nám dává právo žádat Palestinskou národní samosprávu o to, aby se navrátila k jednacímu stolu. Musíme být jasní, pokud jde o problém uznání Palestiny. Problém mírového soužití s Izraelem nebude vyřešen jednostranným uznáním palestinského státu, který navíc ještě ani nebyl vyhlášen.
Palestinská národní samospráva se musí navrátit k tomu, že bude hrát aktivní roli, posadí se k jednacímu stolu a vyřeší přetrvávající spory, především ohledně bezpečných hranic, statusu Jeruzaléma a otázky uprchlíků. I částečná dohoda by posílila umírněné skupiny na obou stranách a snížila vliv extremismu.
Diane Dodds
Pane předsedající, čerstvý vítr přinášející změny na Blízkém a Středním východě přislíbil demokratizaci a žádný opravdový demokrat nemůže popřít, že obyvatelé Egypta, Tuniska a nyní Libye si zaslouží jak svobodu, tak demokracii.
Mohu se také plně ztotožnit s vysokou představitelkou, že tyto události, spíše než by byly pouhou záminkou k odvedení pozornosti, si žádají opětovné zaměření naší pozornosti na mírový proces. V průběhu mých nedávných návštěv v této oblasti jsem se setkala s pochopitelně nervózními Izraelci. Minulost viděla politická vakua naplněná Hamásem a Hizballáhem.
V této situaci musíme zvážit, jakým způsobem můžeme nejlépe pomoci, a to jak v mírovém procesu, tak ve stabilitě regionu.
Uznání izraelské potřeby bezpečnosti a platnosti dohod se sousedními státy jsou důležitými základními kameny. Musíme také uznat, že politika sousedství selhala. V současnosti na tuto politiku vynakládáme jeden a půl miliardy EUR ročně. Musíme zhodnotit její hmatatelné přínosy. Pokud vezmeme v úvahu Egypt, kde ročně přibudou na trhu práce desetitisíce lidí, kteří nemají ani ekonomickou budoucnost, ani naději, možná bychom měli realisticky uznat, že zárodek budoucích revolucí se nachází právě zde.
Francisco José Millán Mon
(ES) Pane předsedající, jak je naznačeno v prohlášení Blízkovýchodního kvartetu učiněného v Mnichově, všichni bychom rádi viděli konec vyjednávání mezi Izraelem a Palestinou v září 2011, a to ve formě dohodnutého řešení pro tyto dva státy, které přinese mír a bezpečnost. Naneštěstí, vyhlídky nejsou právě růžové. Zbývá nám pouhých šest měsíců, ale vyjednávání se naprosto zastavila, a to na otázce osad.
Dámy a pánové, nedomnívám se, že by ztráta drahocenného času byla Izraeli k dobru, ani že by přispěla k nalezení úspěšného řešení. Na druhou stranu mi dělá starosti, že bude ještě náročnější než kdykoliv předtím nalezení umírněných vůdců v Palestině, kteří by měli dostatečnou politickou podporu umožňující sjednání dohod s Izraelem, což není jednoduchý úkol. Na druhou stranu, pokud osady zůstanou, vytvoření opravdu životaschopného palestinského státu bude ještě těžší, než kdykoliv před tím.
Paní baronko Ashtonová, souhlasím, že by mírový proces neměl být odložen kvůli dramatickým politickým změnám v regionu. Pokud aktuální události budou mít za výsledek demokratické režimy, v což všichni doufáme, režimy, které budou naslouchat přáním svých lidí, atmosféra v regionu bude ještě méně příznivá pro Izrael. Může se stát, že Izrael bude ještě více izolovaný a dostane se ještě pod větší tlak od některých z jeho arabských sousedů.
Na závěr, všichni, včetně Izraele, by měli užitek z dosažení řešení, jak jen to bude možné. Chtěl bych proto naléhavě požádat Evropskou unii, aby aktivně přispěla k obnovení mírového procesu v úzké spolupráci se Spojenými státy americkými a s dalšími členy Kvartetu.
Paní baronko Ashtonová, doufám, že se tento měsíc uskuteční další jednání Kvartetu na vysoké úrovni, tak jak bylo vytyčeno v mnichovském prohlášení. Můžete potvrdit, že tomu tak opravdu bude?
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, současná situace v regionu je plná jak nebezpečí, tak naděje. Pro mne je vznik demokratických hnutí ve státech sousedících s Izraelem důvodem k oslavě. Musíme odmítnout rasistický stereotyp, který je považuje za hrozbu.
Vedl jsem parlamentní delegaci do Gazy a na Západní břeh Jordánu v prosinci 2010. Nejvíce srdcervoucím příběhem byl ten malého chlapce, který si každý den nosil do školy své hračky, protože si nebyl jistý, jestli při jeho návratu domů nalezne svůj dům a rodinu na jejich místě.
Rodiče toho dítěte chtějí mír. Každý poslanec palestinského parlamentu, kterého jsme potkali, jak na Západním břehu Jordánu, tak v Gaze, si přeje bezpečné izraelské a palestinské hranice založené na zelené linii z roku 1967. Chtějí také zastavit výstavbu osad. Je nepochopitelné, že premiér Netanjahu odmítl a nadále odmítá žádosti izraelských spojenců o zastavení výstavby osad. Jednoduše zastavit jejich výstavbu. Ne je rozebrat. Zastavit jejich výstavbu.
Pro to, aby mohla začít vážná jednání, je třeba, aby byla výstavba osad zastavena. Žádám paní Ashtonovou, aby zajistila, že se tato žádost dostane opět k čelním izraelským představitelům: prosím, zastavte výstavbu osad a pusťte se do jednání.
Musíme podpořit úsilí prezidenta Abbáse a premiéra Fajada vést palestinský lid cestou míru k palestinskému státu. Nevíme, jaké budou následky, pokud tak brzy neučiníme.
Chris Davies
Pane předsedající, není možné najít lepšího přítele Izraele v Evropské unii než Německo, takže je to opravdu síla číst, že kancléřka Merkelová řvala na premiéra Netanjahu "vy jste nic neudělali na podporu míru, dejte mi něco". Docela síla!
Má samozřejmě pravdu. Izrael hrál a hraje o čas. Má rád hovory o hovorech, protože všechen získaný čas mu dává možnost měnit aktuální stav a řešení zahrnující dva státy mnohem je čím dál obtížněji dosažitelné.
Paní vysoká představitelko, vy máte moc něco změnit. Tady je stanovisko Evropské unie z minulého měsíce, které se týká dohody o přidružení: šest stránek obsahujících odsouzení porušování lidských práv a protiprávností a porušení závazků ze strany Izraele - a přesto shrnutí, které říká, že se snažíme o užší spolupráci s Izraelem.
O co tady jde? Je pak překvapením, že si Palestinci myslí, že Evropská unie měří dvojím metrem? Vkládáte svou důvěru v příjemné rozhovory. Ale Izrael si myslí, že jsme slabí, slabí, slabí. A do té doby, než použijete svou moc, než se postavíte a promluvíte k Izraeli a použijete slovo, které není zvyklý slyšet, nic se nezmění. To slovo je "ne".
David Campbell Bannerman
Pane předsedající, zatímco jsou dobří libyjští občané bombardováni a terorizováni panem Kaddáfím, Evropská unie vyhazuje peníze za projekty pro Libyi jako "zvýšení dodržování norem mezinárodního humanitárního práva". Je celkem zřejmé, že nefungují. Mezitím zde paní baronka Ashtonová žádá ještě o další prostředky, kromě těch téměř tří miliard EUR, které má Evropská služba pro vnější činnost obdržet. Místo toho, abychom byli až po krk v této nabubřelé, zdvojené a nenasytné evropské zahraniční službě a v Evropské obranné agentuře, měla by Británie utratit těch 48 milionů liber, které denně platíme za členství v EU, za naše vlastní národní obranné zájmy.
Libyjská krize ukázala hodnotu toho mít letadlové lodě s rychlými tryskovými letadly rozmístěné mimo krizové zóny. Žádám Davida Camerona, aby přišel k rozumu, a odložil zbavení se jak letadlové lodě HMS Ark Royal, tak alespoň minimálního počtu harrierů. V průběhu falklandské krize paní Thatcherová úspěšně zachránila sesterskou loď Ark Royal, HMS Invincible. Musíme udělat to samé pro Ark Royal.
Cristian Dan Preda
(RO) Pane předsedající, chtěl bych začít zmínkou velmi skeptických a pesimistických hlasů, které v nedávné době vyjádřily názor, že, od té doby, co začala povstání ve Středomoří, mírovému procesu na Blízkém a Středním východě hrozí, že by se stal jejich nepřímou obětí. Na základě této interpretace by došlo k ještě většímu zablokování mírového procesu, než jaké je v současnosti, což by způsobilo ještě další přerušení. Domnívám se, že se na věci nemusíme dívat tak pesimistickým způsobem.
Ve skutečnosti se domnívám, že právě tyto nedávné události nám ukazují potřebu významného pokroku v mírovém procesu. V tomto ohledu potřebujeme evropské vedení, především pro to, aby bylo možno dosáhnout dohody ve stanoveném termínu, tedy do září 2011. Z tohoto pohledu bych chtěl pogratulovat vysoké představitelce za odhodlání, které ukázala, a za úsilí, které učinila v nedávných měsících.
Domnívám se, že za účelem realizace řešení v podobě dvou států a podpory cíle globálního arabsko-izraelského míru potřebujeme znovu dovést obě strany k jednacímu stolu, a v tomto ohledu značí první krok iniciativa Kvartetu konzultovat zvlášť s izraelskými a zvlášť s palestinskými vyjednavači. Zcela jistě potřebujeme učinit i další krok. Věřím, že revoluční atmosféra ve Středomoří může dát mírovému procesu nový podnět. Musíme se však postarat o to, aby změny, ke kterým dochází, nevedly k přehodnocení závazků ve vztahu k Izraeli, jež dříve učinily některé země v regionu.
David-Maria Sassoli
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, Středomoří se dramaticky navrátilo na pořad celosvětových politických jednání a Evropa zjistila, že je opravdu velmi slabá.
Neinvestovali jsme do politiky sousedství s Blízkým a Středním východem a Maghrebem, nepostavili jsme se za zónu volného obchodu nebo za společnou přistěhovaleckou politiku, a to, co se děje v severní Africe má vliv na Blízký a Střední východ, kde se mírový proces zastavil. Paní baronko Ashtonová, Evropa musí pomoci Izraeli a Palestincům znovu zahájit vyjednávání na základě návrhů, které jsou nyní podporovány jak Radou, tak Parlamentem.
Změny, ke kterým dochází, ovlivní také Izrael a tím, že investujeme do změny, můžeme najednou přinést bezpečnost a mír. Evropa musí vyvinout tlak na Izrael, aby uvolnil okupovaná území ze svého sevření a zastavil politiku výstavby osad, což je nezbytnou podmínkou pro to, aby jednání mohla opětovně začít. Jak nyní vidíme, v těchto dnech není nikdo dostatečně odolný, když touha po svobodě vybuchne takovýmto způsobem.
Jakékoli další zpoždění ve vyřešení konfliktu s sebou nese riziko ohrožení izraelských a palestinských nadějí na dosažení spravedlivého řešení a také ohrožení budoucnosti natolik křehké oblasti Středomoří a Blízkého a Středního východu.
Marielle De Sarnez
(FR) Pane předsedající, každý může vidět, že se situace na Blízkém a Středním východě mění s touto demokratickou vlnou, která se valí přes Maghreb, Mashrek a Egypt.
Toto historické povstání mezi arabskými národy musí být vnímáno Izraelem a palestinskými představiteli jako příležitost, a nikoliv jako risk. Opravdu věřím, že náhlé objevení se demokratických hnutí na hranicích Izraele a palestinských území je příležitostí, které by se měly chopit obě strany.
Izraelci a Palestinci dnes musí čelit skutečnosti: svět kolem nich se mění, a je na čase, aby se změnili také. Nastal tedy čas pro to, aby si Evropa vynutila rozhovory, aby si vynutila otevření opravdových jednání a aby si vynutila opravdový mírový proces s ohledem na hledání trvalého řešení, které zahrnuje dva národy žijící bok po boku v míru.
V tomto naprosto zásadním okamžiku by však bylo naprosto nepochopitelné a nevhodné, aby se Evropská unie zbavila zvláštního vyslance pro Blízký a Střední východ. Byla bych proto ráda, pokud byste nám mohla tuto záležitost osvětlit, paní baronko Ashtonová.
Krzysztof Lisek
(PL) Pane předsedající, jako poslanec Evropského parlamentu jsem měl možnost v několika posledních měsících navštívit několik zemí Blízkého a Středního východu, včetně Sýrie, palestinské samosprávy a Izraele. Jeden z čelních představitelů daného regionu mi řekl: "Prosím, řekněte vysokým evropským představitelům, aby se více angažovali, protože pokud jejich zapojení povede k úspěchu, bude to politický úspěch takového druhu, za který se uděluje Nobelova cena." Věnuji tato slova paní Ashtonové. Ale teď již zcela vážně, všichni čelní představitelé mi řekli to samé: Evropská unie musí být silněji zapojena v procesu na Blízkém a Středním východě. Například Spojené státy jsou ovlivněny jistými politickými omezeními, zatímco, na druhé straně, naše zapojení musí zahrnovat spolupráci s partnery, jako jsou Spojené státy, už jenom pro strategické vztahy mezi Spojenými státy a Izraelem. Zadruhé, všichni z nás, včetně paní Ashtonové, by měli využít každé příležitosti naskýtající se Evropské unii. Například minulý týden se uskutečnilo bezprecedentní společné zasedání vlád Polska a Izraele ve formě mezivládní konzultace. Pan premiér Tusk a ministr zahraničních věcí, pan Sikorski, byli v Izraeli. Měli bychom z těchto příležitostí získat co nejvíce.
Ioan Mircea Paşcu
Pane předsedající, i když byla otázka Blízkého a Středního východu komplikovaná, v poslední době se stala ještě komplikovanější. Přirozeně, sázka na jistotu by pro každého byla počkat a vidět, co se stane.
Na palestinské straně je otázkou, kdo vychýlí jazýček vah ve svůj prospěch: Hamás, podporovaný Íránem, získávající navrch na Západním břehu Jordánu - více pravděpodobné - nebo Fatah opět potvrzující svou přítomnost v Gaze - méně pravděpodobné. Pak Jordánsko, klíčová země, která je zachvácena nepokoji, může zlikvidovat celý mírový proces. Pokud jde o Izrael, zřejmě tam existují dvě školy myšlení: první dává přednost novému zahájení současných jednání skrze průlomové návrhy, ta druhá dává přednost té samé strategii "počkejme a uvidíme".
S vizí a s rozhodností učinit správná rozhodnutí na každé z těchto křižovatek je zde nicméně šance, že se dostaneme ze slepé uličky, ve které se nacházíme, ačkoliv se to v současnosti může jevit vzdálené.
Marietta Giannakou
(EL) Pane předsedající, souhlasím s postřehem paní vysoké představitelky, že nyní je vhodná doba pro vážný zásah a opravdová jednání na Blízkém a Středním východě. V prvé řadě, protože nikdo neví, co se příště stane v severní Africe, a zadruhé, protože je jasné, že situace mezi Izraelem a Palestinou je zneužívána jako záminka pro globální terorismus a napětí, především pak pro vytváření napětí v muslimském světě.
Proto potřebuje mírový proces okamžitý zásah, váš zásah, paní Ashtonová, a zásah speciálního vyslance. To bude také příležitost pro Evropu, aby zjistila, jestli je opravdu schopna zasáhnout a hrát roli, kterou kdysi hrály Spojené státy, ale s rozdílnými výsledky.
Finanční pomoc je samozřejmě nezbytná, ale vyžaduje speciální regulaci a speciální kontrolu, protože všichni víme, co se stalo z finanční pomoci za starých časů. Pak je tu samozřejmě to velké téma demokratizace, protože bez sociální demokracie se mírový proces zcela jistě stane velmi obtížným procesem. Zvláštní vyjednávač se zvláštním týmem pomáhajícím k opravdové demokratizaci a ústavnímu pořádku by byli velkým přínosem, a z toho, co jste řekla, paní Ashtonová, mám dojem, že vynaložíte úsilí v tomto směru.
Lena Kolarska-Bobińska
(PL) Pane předsedající, paní Ashtonová, když jsem hovořila s politiky na Blízkém a Středním východě, často jsem od nich slýchala, že Evropská unie je plátcem, nikoli však hráčem. Bylo také řečeno, že Evropská unie musí být hráčem, a nejenom plátcem, protože Evropská unie je jedinou institucí v Kvartetu, které každý věří. Někteří věří Rusku, zatímco druhá strana konfliktu je více otevřena Spojeným státům. Evropská unie je předurčena pro tuto roli. Bylo řečeno, že Evropská unie nemá společnou politiku, protože členské státy mají velmi rozdílný přístup ke stranám účastnícím se konfliktu a ke způsobům řešení těchto problémů. Nyní máme výjimečnou příležitost, protože je zde paní Ashtonová, máme Evropskou službu pro vnější činnost a můžeme vytvořit společnou politiku týkající se tohoto konfliktu.
Komise tento týden publikovala nový dokument zabývající se podporou pro země ve středomořském regionu, který nese název Partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím. Žádám vás, abychom přezkoumali naši politiku týkající se Blízkého a Středního východu a východní Evropy a abychom se poučili z těchto zkušeností, které pak mohou být použity při tvorbě nové politiky ve vztahu k zemím ve Středomoří. Evropská unie poskytla a nadále poskytuje pomoc institucím v Polsku a desíti dalších členských zemích. Pomohla a pomáhá také občanské společnosti na Blízkém a Středním východě. Využijme tedy tuto zkušenost při tvorbě této nové politiky.
Cristiana Muscardini
(IT) Pane předsedající, paní baronko Ashtonová, dámy a pánové, pro dosažení míru je nutné, aby všechny strany v prvé řadě přijaly jisté závazky, počínaje uznáním Izraele, včetně všech důsledků - což stále ještě není případ některých zemí - a proto všechny státy v dané oblasti potřebují poskytnout základní, nejdůležitější záruky, aby bylo možné navázat vztahy založené na vzájemné úctě.
Pokud se dnes obchodní politika stala novou formou zahraniční politiky, pak se musíme pokusit navrhnout a dosáhnout řešení nejen demokraticky, ale také prostřednictvím obchodních dohod. Není myslitelné, aby Evropská unie i nadále pokračovala stejným způsobem ve financování projektů, které nepřináší ani výsledky, pro jejichž dosažení byly finanční prostředky určeny, ani nepatrná zlepšení do demokratického procesu a do mírového procesu.
Izrael nemůže být ponechán osamocen a palestinský lid má právo na stát. Potřebujeme však také podniknout kroky v hospodářském slova smyslu, s pozorovateli, kteří jsou schopni kontrolovat využití pomoci, kterou jim dáváme.
Nová situace, která nastala v nedávných měsících a zahrnuje širší geografický prostor, konečně nutí Evropu k rozhodným politickým činům a k tomu, aby pracovala více s mladými lidmi, kteří mohou pomoci budovat demokratičtější společnost, kterou jsme pořád ještě nebyli schopni poskytnout pro nové generace.
Pino Arlacchi
Pane předsedající, poté, co jsem vyslechl prohlášení paní baronky Ashtonové, bych chtěl položit dvě otázky týkající se jejího hodnocení vlivu toho, co se nyní děje v severní Africe, na mírový proces na Blízkém a Středním východě.
Paní baronko Ashtonová, nedomníváte se, že máme novou příležitost, neboť globální lidskoprávní standard je nyní mnohem vyšší a míra tolerance porušování mezinárodního práva a lidských práv na Blízkém a Středním východě, jako například v Gaze a skrze osady, je výrazně nižší?
Má druhá otázka je následující: nedomníváte se, že psychologie obležené pevnosti, která byla v minulosti v Izraeli hnací silou zahraniční politiky, je nyní podstatně méně ospravedlnitelná, protože hrozba představovaná těmi, kteří se stávají demokratickými režimy, je mnohem menší, a také protože demokracie nechodí do války proti sobě navzájem? Nepřispívají všechny tyto faktory mocně k možnému snížení napětí na Blízkém a Středním východě?
Charles Tannock
Pane předsedající, EU je součástí Kvartetu, ale naneštěstí není v mírovém procesu mezi Izraelem a Palestinci vidět velké pokroky. Je pravděpodobné, že patová situace bude pokračovat po dobu, kdy jsou v arabském světě takové nepokoje a nejistota. Zcela jistě z pohledu Izraele - a já se hlásím k tomu, že jsem místopředsedou Evropských přátel Izraele - nepředvídatelná situace v Egyptě odvádí pozornost od mírového procesu.
Vítám závazek vojenské vlády v Egyptě ctít mírovou smlouvu s Izraelem z roku 1979. Doufejme, že Muslimské bratrstvo se v Káhiře neprosadí. Ať se stane cokoliv, měli bychom zajistit, že budoucí pomoc Evropské unie Egyptu bude podmíněna zachováním mírové smlouvy s Izraelem. Ano, skutečnost, že část domnělého budoucího palestinského státu je ovládána Hamásem, který je stále odhodlán k vymazání Izraele ze světa, je zcela jistě největší překážkou míru.
Írán také ohrožuje samotnou existenci Izraele. Mír v regionu nebude nikdy možný, dokud bude Teherán pokračovat ve financování a vyzbrojování fanatiků z Hizballáhu v Libanonu. Rozumím proto nedávným obavám Izraele, které vyvolala plavba dvou íránských válečných lodí Suezským průplavem po cestě do Sýrie, což bylo poprvé od roku 1979, kdy bylo něco takového povoleno. Egypt přibližující se Íránu představuje velmi znepokojující trend. Přeji proto vysoké představitelce mnoho úspěchů na tomto diplomatickém minovém poli, které před ní leží.
Jaroslav Paška
(SK) Pane předsedající, myslím si, že mírový proces na Blízkém východě prochází v těchto dnech zatěžkávací zkouškou. Arabský svět se mění a málokdo dokáže odhadnout, jaké vlády nebo režimy přeberou moc v arabských zemích.
Situace je o to složitější, že izraelská vláda v poslední době opět provokovala arabský svět výstavbou nových osad na palestinském území. V této době nám, myslím, zůstává jediná možnost - silná angažovanost na všech stranách.
Musíme přesvědčit naše izraelské přátele, aby se zdrželi jakýchkoliv aktivit, které by mohly vyvolat zbytečný hněv arabského obyvatelstva. Současně se však musíme citlivě snažit a důrazně angažovat v arabském světě, především v zemích, kde se dnes rozhoduje o budoucí orientaci, abychom podpořili slušné, demokratické politické síly, které dokáží případné spory řešit mírovou cestou, věcně, bez předsudků a nenávisti.
Vím, že cesta k posílení míru na Blízkém východě nebude jednoduchá, ale doufám, že i izraelská vláda už dnes chápe, že se jí dnes naskýtá jedna z posledních možností na mírové, pragmatické uspořádání vztahů s Palestinou.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, Pan Tannock zmínil íránské lodě, které propluly Suezským průplavem. Má otázka paní baronce Ashtonové, vysoké představitelce, je: je to jisté, že Egypt nemá podle mezinárodního práva žádnou možnost zakázat plavbu lodí, ať si to přeje, nebo nikoli? Chtěl jsem se jenom zeptat, jestli je to založeno na mezinárodním právu, nebo jestli je zde ve hře nějaká politická spojitost.
Catherine Ashton
místopředsedkyně Komise/vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. - Pane předsedající, pokusím se vypořádat s tolika otázkami, které byly vzneseny, jak jen to bude možné, ale, jako vždycky, když diskutujeme o mírovém procesu na Blízkém a Středním východě, je zde reálný smysl pro naléhavost a velká touha Evropského parlamentu vidět, že děláme pokrok. Dovolte mi, abych vám řekla, že toto se tisícinásobně odráží v práci, kterou se snažím dělat, tedy vidět, čeho jsme schopni jako Evropská unie dosáhnout.
Rozhodně chci, abychom již nikdy nemuseli slyšet frázi "plátce, a ne hráč". Mám jí už plné zuby. Už jsem ji slyšela dostkrát. Nekritizuji zde poslance za to, že ji vyřkli. Je to jednoduše výsměch role Evropské unie, ale myslím si, že historicky odráží některé ze způsobů, jak jsme snad byli vnímáni. Pracovala jsem v průběhu tohoto roku tvrdě na tom to změnit, v neposlední řadě v terénu, a o tom vám za chvíli řeknu více.
Chtěla bych začít s vámi, pane Salafranco, neboť jste se mne zeptal na několik velmi konkrétních bodů. Začali jsme s otázkou veta Spojených států v Radě bezpečnosti - čtrnáct hlasů proti jednomu při hlasování o návrhu, který se týkal se osad, rezoluce, jež byla předložena toho dne Libanonem, protože je členem Rady bezpečnosti - které, jak víte, vyvolalo to, co bychom mohli nazvat velkým množstvím hluku v systému i mimo něj. Ve dnech vedoucích k tomu hlasování jsem byla na Blízkém východě s Palestinci. Všechny země EU v Radě bezpečnosti hlasovaly proti americké pozici a hlasovaly pro tu rezoluci.
Naše pozice je naprosto jasná. Všichni jsme zajedno v uznání toho, že osady jsou podle mezinárodního práva nelegální. Ti z vás, kdo, jako já, viděli ty osady, budou opravdu vědět, že nejsou v ničím dlouhodobém zájmu a budou muset být dříve či později vyřešeny při určování hranic. Naše návrhy spočívají v hranicích z roku 1967 s patřičnými výměnami území, jejichž dohodnutí je na stranách a nikoliv na nás, ale jsem si jistá, že realita lidských životů a to, kde žijí, budou vzaty v potaz.
Nemyslím si, že to mělo dramatický dlouhodobý vliv na vztah s USA, v neposlední řadě proto, že Spojené státy pracovaly velmi tvrdě na vysvětlení své pozice - a nebudu se to snažit vysvětlit za ně - a na opětovném navázání spolupráce s Palestinci. Myslím si, že Palestinci pochopili pozici, ve které se Spojené státy nacházely. Je tam tedy stále ještě obrovské množství pokračující práce, ale nechci v žádném případě naznačit, že to nebylo obtížné období. Byla jsem si toho velmi dobře vědoma.
Zeptal jste se mne na palestinské volby plánované na září, kterých se Hamás odmítl zúčastnit. Budete také vědět - a předpokládám, že jste to viděl -, že premiér Fajad je zaměstnán hledáním možností nějakého usmíření. O tom s ním budu brzy hovořit, mezi řadou jiných věcí. Nejsem si jistá, jestli se ty volby budou opravdu konat. Bude to na nich, aby o tom rozhodli. Vím, že přemýšlejí o nejlepším způsobu, jak pokročit dopředu.
Zeptal jste se mne také na úniky, které se objevily na palestinské straně. Víte, že pan Erkat, který byl hlavním vyjednavačem, se přesouvá na novou pozici hlavního poradce prezidenta Abbáse na základě toho, že ten únik byl z jeho kanceláře a on za něj musí nést zodpovědnost. Myslím si, že to mělo dva následky. Jeden je, samozřejmě, velkou starostí o to, co se dělo. Když se snažíte dát dohromady vyjednávací pozici, je řečeno mnoho věcí. Mnoho z nich neskončí v závěrečných verzích dokumentů, ale lidé - a to je správné a patřičné - stráví mnoho času přemýšlením o různých pozicích. Takže bezpochyby zde bylo znepokojení ohledně toho, co bylo řečeno, a to jak v Ramalláhu a okolí, tak na Západním břehu Jordánu i mimo něj. Co je zajímavé, byla tam také srovnatelná opačná reakce, myslím, že v části izraelského tisku, kdy, když viděli, co si mysleli, že byla palestinská pozice, se ptali, proč se v tom neangažujeme? Takže to mělo zajímavý vliv na vyvolání diskuse. Snad z dlouhodobého hlediska - ačkoliv nikdy nejsem příznivcem úniků informací, protože lidem brání formulovat dobré politiky - to možná nemělo ten efekt, který jsme původně mohli vidět.
Dovolte mi jednoduše ukončit diskusi o dohodě o přidružení, což je důvod, proč jsem opakovaně vrtěla hlavou. Co se nestalo, je změna v existujícím rámci a pozici. Pokrok v dohodě o přidružení zůstává závislý na pokroku v mírovém procesu na Blízkém a Středním východě. Co bylo popisováno je ambice mít tyto pevnější vztahy, protože věříme v dohodu o dvou státech a věříme v budoucnost Izraele. Chceme vidět silný Izrael - hospodářsky, politicky, všechny ty věci - stejně jako chceme vidět silný palestinský stát, ale nemůžeme učinit pokrok, dokud neuvidíme pokrok v mírovém procesu na Blízkém a Středním východě. Souhlasím s paní Neyts-Uyttebroeckovou, že je opravdu důležité, abychom začali zrychlovat. To je hlavní bod, který jsem soustavně zdůrazňovala v Izraeli a palestinské samosprávě. Musíme se dát do pohybu.
Jsou pro to dva důvody. Jedním je, že se region mění a tyto změny si to žádají, a, jak řekl pan Arlacchi, v regionu dochází ke změně, která si žádá, abychom uznali, že Egypt - ne že bych se domnívala, že si Egypt přeje vytvořit vojenský problém s Izraelem, to vůbec ne -, demokratický Egypt pohybující se vpřed, se bude chtít znovu podívat na problém ležící na jeho prahu. Myslím, že je to v zájmu obou. Opravdu věřím, že je to v zájmu lidu izraelského stejně jako lidu palestinského, aby bylo nyní nalezeno řešení. To může být opravdu důležitá část bezpečného a stabilního regionu. Již jsem to říkala, a budu to říkat i nadále a budu to říkat i všem našim partnerům, včetně každého v Kvartetu.
Pane Beldere, musíme se dostat, jak říkáte, k přímým jednáním, ale musíme také zajistit, aby byly pozice jednotlivých stran důvěryhodné a aby byly důvěryhodné také mezi nimi navzájem. Je opravdu důležité, aby Palestinci byli schopni jít k jednacímu stolu s podporou Ligy arabských států. Mluvím o tomto tématu s Amr Moussou. Uvidím se s ním opět v Káhiře. Bude v Lize arabských států končit v květnu, myslím, že 14. května. Podle mého porozumění se stane v Egyptě prezidentským kandidátem. Je velmi důležité, že Palestinci mohou s těmito lidmi pokračovat. Je to důležité pro ně a je to důležité také pro Izrael a pro bezpečnost obou dvou. Všechno je to svázáno se zajištěním, že je pokrok napojen na jistotu ohledně schopnosti pokračovat s těmito lidmi a s dalšími partnery, kteří do toho potřebují být zapojeni.
Pane Lambsdorffe, děkuji za vaše poznámky. Domnívám se, že Kvartet je opravdu důležitým nástrojem, ale není vším. Snažím se zajistit, abychom v tom pokročili dopředu. Opravdu cítím, že jsme hráli a hrajeme důležitou roli. Myslím, že jsme sehráli mimořádně důležitou roli během posledních několika týdnů a měsíců, a to v tom, že jsme byli schopni udržovat celou věc v pohybu. Potřebujeme se dostat dále a rychleji. Musíme využít příležitosti spočívající v tom, že se konají setkání vyslanců Kvartetu. Když vyslanci dorazili minulý týden do Bruselu, seděla jsem s nimi hodinu a hovořila o tom, jaké vidím možnosti, a přesvědčovala je o důležitosti využití těchto setkání s Izraelci a Palestinci. Je mi jedno, kde se s vyslanci setkáváme. Rozumím tomu, že Izraelci a Palestinci jsou občas velmi nervózní ohledně toho, co se děje. Takže když jedeme do Jeruzaléma setkat se s izraelským vyjednávačem, je mi jedno, kam jdeme. Tak prostě uskutečněme jednání a vlastně naprosto poprvé umožněme setkání vyslanců s vyjednavači a dejme jim šanci prozkoumat jejich pozice způsobem, jakým jsme doposud neučinili. To je, na čem podle mne opravdu záleží.
Když jsem mluvila o Gaze a Kerem Šalom, opravdu jsem se nesnažila naznačit, že je tam pouze jeden hraniční přechod. Při zkoumání celé infrastruktury hraničních přechodů jsme odvedli kompletní kus práce, protože když jsem jela do Gazy a setkala se především s podnikateli, ale také v rozhovorech s mladými lidmi - a jela jsem také na letní školy, které financujeme -, přišlo mi, že jednou z nejdůležitějších záležitostí pro Gazu je co nejrychleji rozjet hospodářství. Uznávám - a pokaždé, když tam jedu, tak se potkávám s izraelským generálem, který je zodpovědný za otevírání hraničních přechodů, a dostávám od něho nejnovější informace -, že je tam jistý posun. Jsem si toho vědoma. Chtěli jsme nicméně zajistit, že jsme umožnili především vývoz, který je životně důležitý pro hraniční přechody a životně důležitý pro hospodářství, protože dovážet více zboží, pokud nemáte hospodářství, vám nepomůže tolik, jako když můžete mít obojí. Takže záleželo na tom, aby se tak stalo.
Kerem Šalom bylo místem, kde jsme viděli, že bychom mohli udělat tři věci. Především bychom mohli vybudovat infrastrukturu - silnici, která by umožnila častější používání - a zadruhé, mohli bychom tam umístit vybavení, které by umožnilo, aby bylo skenování prováděno mnohem rychleji, a bylo tak dosaženo pohybu zboží. Zatřetí, mohli bychom také jako součást naší mise vyškolit palestinské lidi. Bude to stát 5,3 milionu EUR. Můžeme to udělat a jsme připraveni s tím začít. Záleží na tom, protože ačkoliv chci samozřejmě být svědkem mnohem většího řešení pro Gazu, je důležité, abychom poskytli naši podporu tak, abychom umožnili rychlý chod věcí, které by pomohly zlepšit danou situaci. Tak to je můj podkladový materiál pro Kerem Šalom. Zabývali jsme se také Karni. Dívali jsme se i na další hraniční přechody, ale to je ten, kde můžeme přispět konkrétním způsobem právě teď. Budeme se o to snažit, ale nemění to nic na základním východisku toho, co jsme řekli - že hraniční přechody musí být otevřeny, že se lidé potřebují volně pohybovat a že je tak třeba učinit co nejdříve.
Chtěla bych panu Campbellu Bannermanovi jenom říct, že mi nevadí, že mě napadá, ale prosím, ujasněme si fakta. Většina peněz, které popisujete - a ve skutečnosti je jich ještě více -, je používáno pro vnější výdaje. Nejsou pro mou službu. Jsou pro to, abychom mohli budovat demokracie, podporovat lidská práva, nástroj pro stabilitu, rozvoj a tak dále, o kterých vím, že je vy i další poslanci z vaší skupiny - a myslím, že každý v Evropském parlamentu - absolutně na sto procent podporujete. Chcete, abychom podporovali lidi z Egypta, lidi z Tuniska a lidi z Libye. Tak to je část peněz, které k tomu používáme v průběhu času na celém světě. Rozpočet Evropské služby pro vnější činnost je 460 milionů EUR. Z toho je financováno 135 delegací, zaměstnanci ústředí, všechno, co na celém světě děláme. Je to méně než 50 % rozpočtu britského ministerstva zahraničí. Takže pokud mě pro to chcete napadat, je to v pořádku, ale neobviňujte mě prosím z toho, že bych měla miliardy a miliardy eur, které tak nějak používám pro nablýskanou budovu nebo něco jiného. To je částka, kterou v současnosti mohu čerpat na základě rozpočtu, který existuje. Budu se ji snažit vynaložit, jak nejlépe jsem schopna, v zájmu věcí, ve které věřím a ve které věří Evropský parlament. Její zbytek je pro to, abychom ho dali jiným lidem, kteří to potřebuji k dosažení toho, co si myslíme, že je správné.
Mluvím již příliš dlouho, ale pane Arlacchi, je pravda, že se věci na Blízkém a Středním východě mění a že se mění také podmínky. Co je opravdu zajímavé, když budujeme prostor, v němž se pohybujeme, je být schopen vidět potenciál v regionu - ať je to v Libanonu a možnosti toho, co se tam může stát, nebo je to v rámci mírového procesu na Blízkém a Středním východě, a zcela jistě to, co se děje v Egyptě, a také v mých rozhovorech s Jordánskem, kde často mluvím s jejich ministrem zahraničí. Mluvíme o příležitostech, které tam máme. Takže si myslím, že je to ten pravý čas, kdy můžeme opravdu něco změnit.
Chtěla bych jenom říct něco o vztazích, které máme. Pracuji velmi tvrdě na vztazích s Izraelem a Palestinci a mluvím s hodně lidmi. Mluvím s vysokými představiteli obou zemí, soukromě po mnoho hodin, a s jinými lidmi v průběhu jednání. Velmi si těch rozhovorů vážím, ale říkám vám, že Evropská unie je respektována v obou zemích a mám v úmyslu to tak nechat, protože je to o řešení v podobě dvou států. Řeknou mi o věcech, které se jim nelíbí. Jsem ráda, že tak činí, ale myslím si, že uznávají pozici, kterou se snažíme zaujmout. Nemáme okrajovou roli. Máme realistickou roli. Role, kterou jsme schopni hrát, je taková, které rozumím a kterou používám k dosažení nejlepších výsledků, jakých jsem schopna. Nejsem schopna dělat to, co jsou schopny činit jiné země. Nemám moc dělat některé věci, ale co dělat můžeme, je používat naši hospodářskou a politickou sílu - v tom nejlepším slova smyslu -, abychom byli schopni se tříbit a podporovat posun v tomto procesu. Pravděpodobně tomu věnuji více energie, než čemukoli jinému, co děláme.
Paní Doddsová se ptala, jestli politika sousedství selhala. Neselhala, ale rozhodně patří do kategorie "mohlo by být lepší". Již dávno jsem říkala, že tuto politiku potřebujeme přehodnotit. Společně se Štefanem Füle jsme na tom začali pracovat. Události posledních několika týdnů prokázaly, že to potřebujeme, že ji potřebujeme udělat více efektivní, více schopnou dosahovat toho, co chceme, a že musí být pružná a uznat, že v různých zemích potřebujeme různý přístup, který místním lidem opravdu poskytne věci, které chtějí, oproti hodnotám a aspiracím, jež pro ně a pro nás máme my.
Dočasně jsem povýšila zvláštního vyslance na zástupce generálního tajemníka, protože si myslím, že je velmi důležité, aby vyslanec Kvartetu byl někdo, kdo je rozhodně uprostřed dění a kdo je naším politickým ředitelem. Děkuji Marcovi Ottemu za jeho přínos. Jakmile Helga Schmidová dokončí tento kus práce a budeme vědět, kam směřujeme, podívám se na to, co bychom měli do budoucna udělat, abychom zajistili, že jsme v regionu řádně zastoupeni.
Konečně, pane Swobodo, zeptal jste se mě na tu íránskou loď. Jak tomu rozumím, pozice je taková, že Íránci řekli, že prováděli cvičnou misi na podporu jejich práce potírající pirátství u somálského pobřeží. Povolení k proplutí bylo vydáno na tomto základě. Pokud vím - a to je poslední informace, kterou mám, protože jsme se samozřejmě zeptali na informace, jakmile jsme o tom uslyšeli - šlo o cvičnou misi, tak si nemyslím, že Egypťané měli jakýkoli důvod k tomu, aby jim zakázali přístup. Jestli se to tak odehrálo nebo ne, to je naprosto jiná věc.
Vážení poslanci, velmi vám děkuji za tuto rozpravu. Doufám, že jsem ve své odpovědi pokryla tolik otázek, kolik bylo možné.
Předsedající
Paní baronko Ashtonová, velmi vám děkujeme, protože víme, že jste měla velmi náročný den. Pracovala jste dnes v Evropském parlamentu velmi tvrdě, takže vám děkujeme, za to, že jste s námi byla, a že jste nám podala tak vynikající a podrobné odpovědi.
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Elena Băsescu
Situace na Blízkém a Středním východě a v oblasti Středozemí se nachází v obzvláště choulostivém a kritickém okamžiku, jak také vysoká komisařka zmínila ve svém proslovu. Domnívám se, že toto je vhodná příležitost pro EU, aby se zaměřila na mírový proces v tomto regionu. Izrael je jedním z největších obchodních partnerů Evropské unie, zatímco studenti z celé Evropy mají díky mezinárodním univerzitním výměnným programům přístup ke studijním centrům v Izraeli.
Měla bych také zmínit, že Blízký a Střední východ je místem, kde se již rýsují výzvy budoucnosti. Jedním takovým příkladem je správa pitné vody. Arabské revoluce vytvořily atmosféru nestability ve středomořském regionu, což má obzvláštní dopad na Izrael. V nedávné době bylo díky takovým bezpečnostním rizikům přikročeno k uzavření jednoho hraničního přechodu a Kerem Šalom tak zůstal jediným obchodním hraničním přechodem, který je naprosto bezpečný. Izraelské úřady zaměřují na tuto lokalitu své úsilí, aby byl zajištěn normální provoz civilní a obchodní dopravy. Cítím, že v tomto kontextu je nezbytné co nejdříve znovu začít s jednáními o dosažení mírového řešení. Ano, zapojení Evropské unie do tohoto procesu může poskytnout podporu nezbytnou pro to, aby k těmto rozhovorům došlo za ideálních podmínek.
Dominique Baudis
Revoluce v arabském světě nesmí odvrátit naši pozornost od mírového procesu na Blízkém a Středním východě. Právě naopak, jsou příležitostí, které je záhodno se chopit. Palestina bude do léta pořádat prezidentské a parlamentní volby a palestinská samospráva chce ustavit legitimní instituce a starat se o svou bezpečnost. Pokračující výstavba izraelských osad je nespravedlností a provokací pro Palestince. Dnes máme, s větrem svobody vanoucím skrz celý arabský svět, příležitost znovu začít jednání. EU se musí chopit iniciativy v jejich novém nastartování. Proč to neučinit v kontextu Unie pro Středomoří?
