
(1) 
Ludford (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Jeg ville have rejst dette punkt i går, men De tillod mig ikke at få ordet.
Jeg vil gerne henlede Deres og Parlamentets opmærksomhed på, at Rådet den 29. april underskrev to retsakter uden at have fået udtalelsen fra Parlamentet, under påskud af at der var en fast tidsfrist, som vi ikke havde overholdt.
Jeg vil gerne påpege, at den samme forebyggende tidsfrist er fastsat til i dag i udkastet til aftale med USA om landets overførsler af data om flypassagerer - den såkaldte PNR-aftale. For at undgå, at man tilsidesætter Parlamentets vilje, anmoder jeg Dem om at sende en formel anmodning til henholdsvis rådsformanden og kommissionsformanden om, at de skal afholde sig fra at træffe beslutninger, før Domstolen har tilkendegivet sin opfattelse, og særlig i denne valgperiode. Det vil være det mindste, vi kan forvente inden for rammerne af loyalt samarbejde mellem institutionerne.
Udsættelsen bør ikke blive af for lang varighed, for Domstolen har fastsat en frist til den 6. juni for parternes fremlæggelse af deres argumenter, og det ser ud til, at Domstolen fremskynder sin procedure, så den meget vel kan nå til en kendelse inden sommer. Under disse omstændigheder synes det ikke at være for meget forlangt, at Rådet og Kommissionen respekterer begge vores institutioner og Domstolen og ikke underminerer lov og orden, i betragtning af at Domstolen er villig til at skynde sig. Jeg frygter disse to fortilfælde fra den 29. april. Jeg beder Dem om formelt at opfordre dem til at afholde sig fra at underskrive aftalen.
Boogerd-Quaak (ELDR ),
   Hr. formand, jeg tilslutter mig fru Ludfords mening. Jeg vil ikke gentage, hvad hun sagde. Jeg vil blot gøre Dem opmærksom på, at jeg i går skrev et brev til hr. Gargani, formanden for Udvalget om Retlige Anliggender, for at minde ham om debatten den 6. april i dette udvalg, hvor vi besluttede at indlede en procedure ved Domstolen. Under den debat drøftede vi imidlertid også en anden procedure i tilfælde af, at hverken Rådet eller Kommissionen ville tage hensyn til Parlamentets opfattelse. I går aftes var der ikke tid nok til at drøfte dette brev, men formanden lovede mig, at han ville tage hensyn til det og gøre noget ved det. Jeg vil for en sikkerheds skyld også maile det til Dem. Hvis Rådet fortsætter og alligevel underskriver, synes jeg, at vi skal starte en anden procedure. Det ville jeg henlede Deres opmærksomhed på. 
Formanden.
   - Selv om Parlamentet stod noget delt i dette spørgsmål, var der hele tiden flertal ved de forskellige afstemninger, der er blevet afholdt om det inden for de sidste to mødeperioder. Det forekommer derfor passende, at jeg minder de andre institutioner om den bekymring, Parlamentet nærer i den forbindelse, og om det, der er blevet sagt her i dag. Det vil jeg gøre i denne uge. 
Perry (PPE-DE ).
   - Hr. formand, ved mødet i Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked i aftes var formanden, hr. Gargani, og udvalget enige om, at de gerne ville stå fast på substansen i udvalgets anbefaling til Dem af 15. april om, at man skulle gribe ind over for Kommissionen, fordi den har undladt at besvare spørgsmålene om Lloyd's. 
Formanden.
   - Tak, hr. Perry. Jeg vil skrive til hr. Gargani i dag og sende kopi af korrespondancen til Dem. 
Goebbels (PSE ).
   - Hr. formand, De meddelte under mødet i går den 4. maj, at skriftlige erklæringer, der ikke er underskrevet af flertallet af medlemmerne, og skriftlige forespørgsler, der ikke er blevet besvaret osv., i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 85 ville blive betragtet som bortfaldet. I den forbindelse henviste De til artikel 185, hvor det fastsættes, at "ved udløbet af den sidste mødeperiode inden et valg betragtes alle i Parlamentet uafsluttede sager som bortfaldne, jf. dog stk. 2". Men tredje afsnit i denne artikel præciserer, at "disse bestemmelser gælder ikke andragender og tekster, hvorom der ikke skal træffes afgørelse". I forbindelse med en forespørgsel fra et medlem af Europa-Parlamentet til Kommissionen eller Rådet er der ikke brug for at træffe en afgørelse, men der er brug for et svar. Derfor kan alle ubesvarede forespørgsler ikke erklæres som bortfaldet.
Det er at lette Kommissionens og Rådets opgave således med et baghåndsslag at fjerne politiske spørgsmål, der ofte er meget vigtige.
I politik frygter man tomrummet. Europa-Parlamentet vil fortsat fungere, indtil det nye Europa-Parlament etableres. Kommissionen fungerer stadig. Den kan meget vel svare på alle de forespørgsler, der hidtil er blevet fremsat.
Formanden.
   - Tak for Deres præcisering af sagen, hr. Goebbels. Det er nu vores femte direkte valgte mandat. Det er ved at være forbi, og tjenestemændene har fortalt mig, at det er den præcedens, vi altid har fulgt. Men i lyset af det, De har sagt om ordlyden i artikel 185, tror jeg, at jeg bør skrive til Rådet og Kommissionen og sige til dem, at det i henhold til vores regler faktisk vil være korrekt for dem at besvare de spørgsmål, De nævner. Vi bør sætte et nyt præcedens for fremtiden i denne forbindelse, og det vil jeg gøre.
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er præsentationen af de nye medlemmer af den udvidede Kommission. 
Prodi,
    Hr. parlamentsformand Cox, mine damer og herrer, det er en højtidelig dag for mig i dag. Det er nemlig min sidste lejlighed til at henvende mig til Dem, eftersom de europæiske vælgere om lidt over en måned fornyer Europa-Parlamentets demokratiske mandat.
Det har været fem år med et godt og konstruktivt samarbejde mellem Kommissionen og Parlamentet. Vi har undertiden været uenige, og vores forslag har undertiden skabt en heftig debat i Parlamentet. Det har dog altid været en fri, åben og konstruktiv debat. Derfor vil jeg gerne takke Dem varmt for Deres samarbejde og for den opmuntring og kritik, som jeg har fået.
Mine damer og herrer, i dag afslutter vi ikke bare et kapitel, men begynder også et nyt, vigtigt kapitel i den europæiske integrationsproces. Vi har ventet længe på denne dag, og nu er udvidelsen endelig en realitet. Den 1. maj 2004 vil altid stå for mig som den dejligste dag, jeg har oplevet i min tid som formand for Kommissionen. Udvidelsen giver nemlig alle institutionerne et skub fremad, og hvad Kommissionen angår, træder den i dag ind i en overgangsfase, som vil blive afsluttet den 1. november i år.
I de forløbne uger har De haft lejlighed til at møde hver af de nye kommissærer under Deres meningsudvekslinger med dem. I dag vil jeg præsentere hele det nye Europas første Kommission for Dem. I denne overgangsfase bygger vi bro mellem den nuværende og den nye Kommission med 25 medlemmer, som indsættes i november. Vi har derfor valgt en helt ny fremgangsmåde, nemlig at knytte vores nye kolleger til 10 nuværende kommissærer uden at tildele dem nogen porteføljer, da dette ville have gjort det vanskeligere for Kommissionen at udøve sine funktioner i de sidste måneder, der er tilbage. Jeg vil dog gerne understrege, at de nye kommissærer deltager fuldt ud i Kommissionens beslutninger, og deres stemme har samme vægt som alle de øvrige kommissærers. De har og får et yderligere ansvar, fordi de repræsenterer EU over for deres landsmænd, og det er en væsentlig funktion i en periode, hvor vores nye medborgere er ved at lære EU og EU's måde at fungere på at kende.
Formelt set nærmer den nuværende Kommissions embedsperiode sig ganske vist sin naturlige afslutning, men i praksis har vi fortsat et omfattende arbejdsprogram. I de kommende seks måneder skal vi gennemføre de strategiske målsætninger i det arbejdsprogram, som vi har udarbejdet sammen med Dem, og som vi sammen med Dem har forpligtet os til at gennemføre. I denne overgangsperiode har vi besluttet ikke at tage nye initiativer, men koncentrere os om at afslutte de store opgaver, som vi har påbegyndt.
Jeg vil kort gøre rede for hovedtrækkene i de store opgaver, som vi i sin tid besluttede sammen med Dem. For det første er der - selv om det ikke afhænger direkte af os - den forventede vedtagelse af den europæiske forfatning. Jeg har tillid til, at den bliver vedtaget, og vedtagelsen vil sende et stærkt signal om EU's fremtid og fastlægge de mekanismer, der skal gøre det muligt for EU at fungere effektivt. Alle forudsætninger er til stede for, at det kommende Europæiske Råd i juni vil kunne løse situationen og afslutte regeringskonferencen. Kommissionen vil på enhver mulig måde samarbejde med formandskabet om at få forfatningen vedtaget.
Det andet vigtige mål er at sikre, at udvidelsen bliver en succes. Efter de 10 nye medlemsstaters tiltrædelse skal vi nu tage behørigt højde for de andre kandidatlandes forventninger, og derfor skal vi i de kommende måneder fortsætte forhandlingerne med Bulgarien og Rumænien. Disse forhandlinger skrider fint frem. Vi har allerede anbefalet, at der indledes forhandlinger med Kroatien, og Rådet træffer afgørelse om Tyrkiet sidst på året på baggrund af den anbefaling, som Kommissionen skal vedtage til efteråret.
Endelig skal vi fortsætte arbejdet med udarbejdelsen af de nye finansielle overslag for perioden efter 2006. Vi har som bekendt besluttet at gå længere end til det rent regnskabstekniske og at give de finansielle overslag et politisk grundlag, eftersom det gælder om at tilrettelægge udvidelsesprojektet efter de midler, der er nødvendige for at gennemføre det. Det politiske projekt, som vi foreslår, bygger på tre grundpiller, nemlig bæredygtig udvikling, unionsborgerskab og Europas internationale rolle.
Når det gælder den første grundpille, nemlig den bæredygtige udvikling, har man i et stykke tid udtrykt voksende bekymring over den europæiske økonomis sundhedstilstand. Vores analyse af situationen er bekendt, og den har De alle givet udtryk for Deres enighed i. Det centrale punkt i vores indsats er Lissabon/Göteborg-strategien, der udstikker vejen for udvikling og vækst indtil udgangen af dette årti. Vores projekt tilsigter på ny at lancere den europæiske udviklingsmodel med vægt på konkurrenceevne, beskæftigelse og solidaritet mellem regionerne og mellem generationerne. Her vil jeg endnu en gang beklage den langsomme gennemførelse af de beslutninger, der er vedtaget. Kommissionen og Parlamentet må fortsat opfordre medlemsstaterne til at følge den vej, som de selv har udstukket, men som de ikke følger.
Den anden grundpille er gennemførelsen af begrebet unionsborgerskab. Hidtil har EU især lagt vægt på at skabe et økonomisk område med fri bevægelighed og fælles regler. I fremtiden skal det forenede Europa også være et område med sikkerhed, retfærdighed og frihed for borgerne.
Hvad angår den tredje grundpille, nemlig Europa i verden, foreslår vi, at Europa udbreder sin regeringsmodel med mellemstatslige forbindelser til resten af verden. På denne måde reagerer vi konkret på den forværring i den internationale situation, som vi er yderst bekymrede over. Over for landene omkring os fører vi en naboskabspolitik, som tager sigte på at udbrede den model for fred, demokrati og velstand, der kendetegner EU, til hele det europæiske kontinent. Vi skal arbejde hårdt med denne vigtige naboskabspolitik i de næste fem år.
Dette er generelt set det politiske projekt, som vi arbejder på. I de næste tre måneder skal vi udarbejde gennemførelsesforanstaltningerne og finansplanen, så den nye Kommission får mulighed for at løse sine opgaver inden for de fastsatte frister.
Mine damer og herrer, vi har i de sidste fem år oplevet en stor udvikling, og her vil jeg gerne understrege en række forhold, som efter min mening er særlig vigtige. Det første er euroen.Efter en række år med ekstraordinære, men abstrakte resultater har Europa med den fælles valuta endelig fået et fantastisk instrument, der skaber politisk og økonomisk enhed - og jeg gentager ordene politisk og økonomisk. Både den faktiske og den symbolske værdi af alt dette er langt større, end man havde forventet.
Det andet vigtige forholder de store asiatiske landes indtræden på den internationale økonomiske scene, og her tænker jeg især på Kina. Alt dette skaber en helt ny global balance for produktion og handel, som man ikke kan se bort fra. Der er tale om en realitet, som vi må tage til efterretning, og vi vil kun kunne opnå gode resultater, hvis vi står sammen om at forsvare vores interesser og vores værdier.
Det tredje forhold er forfatningen.Mens vi venter på forfatningens vedtagelse, er der ingen tvivl om, at vi med konventet har indført en absolut nyhed i Europas måde at føre politik på. Debatten om Europas fremtid har involveret alle ledende skikkelser, har fundet sted i fuld offentlighed og er mundet ud i en sammenhængende tekst, som regeringskonferencen har kunnet arbejde effektivt på.
Jeg tror, at disse store fremskridt for EU's demokrati har skabt forudsætningerne for det fjerde forhold, som jeg vil nævne, nemlig at der er opstået en egentlig europæisk holdning. Her tænker jeg navnlig på de begivenheder, som fra de sidste måneder i 2002 ledsagede konflikten i Irak. For måske første gang i historien oplevede vi en holdning, som samlede størstedelen af borgerne i alle EU's medlemsstater. Da alle muligheder for dialog var udtømt, krævede de europæiske borgere, at en eventuel militær intervention for at forsvare vores sikkerhed byggede på den internationale legitimitet, som EU står for og forsvarer.
I disse år har vi således oplevet forandringer, som absolut ligger ud over det sædvanlige, og vores historie har taget et kraftigt spring fremad. Det har efter min mening en meget simpel konsekvens, nemlig at EU-skepsis tidligere var en luksus, som EU kunne tillade sig. I dag, hvor vi står over for disse forandringer, er EU-skepsis en holdning, som med sikkerhed vil føre til et nederlag.
Mine damer og herrer, disse år i Europas tjeneste har betydet, at også jeg i høj grad har forandret mig. Nu ved jeg med absolut sikkerhed, at jeg i de kommende måneder og år fortsat vil kæmpe beslutsomt og lidenskabeligt for den europæiske idé. De tider er forbi, hvor der var plads til lunkne holdninger, tvetydighed og initiativer truffet uden overbevisning. Europa har brug for beslutsomhed, visioner og mod, og på dette område vil jeg bidrage med hele min entusiasme og alle mine ressourcer.
Formanden.
   - Hr. Prodi, vi takker Dem for det lederskab, De har udvist, og vi takker Dem også for den europæiske overbevisning, som totalt og konsekvent har været til stede under hele Deres embedsperiode. 
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, kære kommissionsmedlemmer, kære kolleger, det er en festlig dag, men samtidig er det også den dag, hvor arbejdet begynder. I forgårs bød vi vores nye medlemmer velkommen, og, hr. kommissionsformand, vi kunne have ønsket os, at De havde delt denne glæde med os her i Strasbourg. Men De er til stede i dag, og det glæder os, at De er her sammen med de nye og hidtidige kommissionsmedlemmer.
Vi har altid betragtet Kommissionen som en slags regering. Hr. kommissionsformand Prodi startede således sit arbejde for fem år siden. Han har vęret udsat for massiv kritik fra nogle af medlemsstaternes regeringer, men vi har altid stųttet ham, for kommissionsmedlemmer er naturligvis politikere, selv om de ikke er bundet af partipolitiske bånd. Jeg ųnsker de nye kommissęrer held og lykke med deres arbejde og vil gerne give tilsagn om enhver tęnkelig stųtte fra vores gruppe. Vi siger velkommen til hr. Balįzs, hr. Borg, hr. Figel', fru Hübner, hr. Kallas, fru Kalniete, hr. Kyprianou, hr. Potočnik og hr. Telička. Lige så hjerteligt vil vi byde to herrer fra de gamle EU-lande velkommen, nemlig hr. Barrot og hr. Almunia, samt naturligvis til hr. kommissær Dimas, som vi allerede har oplevet her i plenarforsamlingen.
Jeg mener, at det er meget vigtigt at fastlægge endnu en gang, hvilken rolle Kommissionen skal spille. Jeg er godt klar over, at det især bliver drøftet i de lande, som nu er indtrådt i EU. Jeg anser diskussionerne i nogle tiltrædelseslande om, at kommissionsmedlemmerne fra tiltrædelseslandene er for europæiske, for at være fuldstændig forfejlede. Jeg vil gerne sige til de nye kommissærer, som udsættes for sådanne beskyldninger i deres hjemlande, at vi står ved deres side, hvis De giver første prioritet til EU's ve og vel, for det er så at sige Deres forfatningsmæssige rolle. De er repræsentanter for hele EU, og det, der er af europæisk interesse, er det centrale omdrejningspunkt for Deres arbejde. Og De kan altid regne med, at vi i PPE-DE-Gruppen vil støtte Dem heri. Hvis de skulle blive udsat for beskyldninger i Deres respektive lande, vil vi være parate til at forsvare Dem!
Jeg håber ikke, at De har noget imod det, når jeg siger, at De naturligvis spiller en vigtig rolle i forholdet til Deres respektive lande, og at det er noget, som De deler med os europapolitikere, så at sige som formidlere af den europæiske tanke i de lande, som vi kommer fra. Jeg håber, at kommissionsmedlemmerne fra tiltrædelseslandene sammen med parlamentsmedlemmerne vil have held til at formidle nødvendigheden af den europæiske politik i deres respektive lande, og at det lykkes for dem at få et budskab igennem om, at den, der kun har sit eget lands briller på, rent faktisk skader hjemlandets interesser. Kun den, som kobler sit eget lands interesser med hele Europas, vil kunne opleve fremgang i hjemlandet. Den, som vælger at vende det blinde øje til alle andre lande, vil ikke have nogen forbundsfæller i Europa og vil således ikke være i stand til at gøre noget godt for sit eget land. Derfor skal interesserne være repræsenteret på det kommunale, regionale, nationale og europæiske plan samtidig, og det ønsker jeg også de nye kommissionsmedlemmer held og lykke med.
Jeg sagde netop, at kommissionsmedlemmerne er politikere, men ikke partipolitikere. Hr. kommissionsformand, jeg vil ikke undlade at opfordre Dem til at bruge de resterende måneder af Deres formandskab på at være en handlekraftig kommissionsformand og til at koncentrere Dem om kommissionsopgaverne i stedet for at deltage i den indenrigspolitiske debat i Deres hjemland, Italien.
EU-topmødet vil finde sted den 17.-18. juni, og, hr. formand, måske er det hensigtsmæssigt, at vi efter valget, eventuelt torsdag den 17. om eftermiddagen, mødes med Formandskonferencen endnu en gang for at drøfte, hvordan vi skal organisere hele proceduren. Jeg siger det som inspiration, således at vi alle sammen tænker over det.
Afslutningsvis kan man konstatere, at Kommissionen og Parlamentet er forbundsfæller. Set i det lys vil vores gruppe også stå den nye Kommission bi, således at vi får succes med at udforme EU som et fælles værk med Kommissionen som den afgørende faktor og kraft med hensyn til at tage initiativer. PPE-DE-Gruppen bakker op om dette projekt, og vi vil godt opfordre Kommissionen til at indlede et tæt samarbejde med os. Hvis det lykkes at få det i stand, vil vi også kunne opnå fælles succes for EU. Med det for øje vil jeg godt ønske de nye kommissionsmedlemmer al mulig held og lykke! Vi støtter op om Dem.
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, kære kolleger fra Kommissionen og her i Parlamentet, den 1. maj var med sikkerhed en dag - som man kunne læse i en tysk avisleder - hvor vi trådte ud af Hitlers og Stalins lange skygger. Men nu begynder hverdagens trummerum. Det er først og fremmest Kommissionen, som er ansvarlig herfor, men ikke i den forstand, at vi har brug for at blive ledet af teknokrater eller bureaukrater. Nej, vi har brug for politiske mennesker, nærmere bestemt kommissærer af kød og blod og ikke - det er jeg enig med hr. Poettering i - kommissionsmedlemmer, som er bundet af snærende partipolitiske bånd. Jeg ville ønske Dem tillykke, hr. Poettering, hvis De også ville sige det til visse andre medlemmer af Kommissionen og især næstformanden i Kommissionen. Vi har nemlig hørt og læst deres kommentarer, og det vidner ikke ligefrem om Kommissionens neutralitet.
Vi har brug for kommissionsmedlemmer med visioner og med politisk tæft i Europa. Jeg mener, at det er den afgørende faktor. Vi i PSE-Gruppen vil bede Dem om at give klart udtryk for, at De er i besiddelse heraf. Under høringerne var der mange af Dem, som var noget tilbageholdende, måske var De stadig lidt generte, eller måske var De mere bange for Parlamentet, end De sandsynligvis vil være med tiden - selv om De altid bør være lidt bange! Men det handler primært om noget andet, for det handler nemlig om den europæiske samfundsmodel, som vi vil gennemføre. Der er nogle - også her i Parlamentet - som måske ville foretrække en nyliberal storm, som blæste fundamentet væk under den europæiske samfundsmodel. Vi foretrækker forårsvinden, der måske er en smule lun, men som dog tilfører friskhed samt nye blomster og blade til Europa, og det uden at ødelægge de træer, som allerede gror her.
Det handler også om, at vi skal have reduceret mange af Europas budgetunderskud. Det bærer De et stort ansvar for, men ikke alene for budgetunderskuddene. Der er andre underskud, f.eks. underskud af arbejdspladser. Europa lider under disse underskud i beskæftigelsespolitikken. Som kommissionsformanden sagde, er vores konkurrenter USA, Kina og nu også Indien. Jeg vil godt advare imod, at vi kun konkurrerer mod hinanden, og at vi gør det med de lavest mulige skattesatser med henblik på at fortrænge hinanden fra markedet, for så at føre en politik, hvor vi flytter arbejdspladser fra en del af kontinentet til en anden. Nej, vi ønsker at skabe nye arbejdspladser på dette kontinent i fællesskab.
Det er også nødvendigt at tage Lissabon-strategien alvorligt, endda meget mere alvorligt. Jeg behøver kun at kigge på det, der sker i nogle lande, hvad angår investeringerne i uddannelse, efteruddannelse, forskning og udvikling, hvilket i øvrigt også gælder for infrastrukturen. Når jeg f.eks. tænker på trafikpolitikken, er infrastrukturen meget ringe eller underudviklet i de nye medlemsstater. Jeg kunne godt ønske mig, og det ikke kun fra disse lande, men også fra det europæiske budget, flere penge til uddannelse, forskning, men også til infrastrukturen. Der er ikke nogen tvivl om, at der er en sammenhæng mellem det og en bæredygtig udvikling.
Med Kyoto som slogan kan kemikalielovgivningen nævnes som det næste eksempel. Også på det område skal vi være foregangsmænd i Europa, men frem for alt dér, hvor det handler om den udenrigsøkonomiske politik, skal vi sørge for, at vi ikke er de eneste, som gennemfører Kyoto-aftalen og vedtager en restriktiv kemikalielov. I stedet skal vi udnytte alle muligheder for at presse USA, Rusland, Kina og Japan til ligeledes at overholde disse aftaler. Jeg er enig med næstformanden i - dog ikke i hendes kommentarer om den spanske regering - at vi ellers vil komme i store vanskeligheder med hensyn til vores konkurrence og konkurrencesituation, hvilket igen vil resultere i store krav til den udenrigsøkonomiske politik.
Det spørgsmål svarede fru Hübner gudskelov positivt på. Foruden den udenrigsøkonomiske politik skal vi også forsvare vores europæiske samfundspolitiske model, f.eks. med hensyn til de offentlige tjenesteydelser. Det er uacceptabelt, at Kommissionen til trods for det klare afstemningsresultat her i Parlamentet igen og igen forsøger at sætte liberaliseringen og i sidste ende også privatiseringen af vand, offentlig nærtrafik, sundhed og uddannelse på dagsordenen. Som gruppe går vi ind for en markedsåbning, og netop her har vi - og det gælder også mig selv personligt med hensyn til jernbanerne - taget positive initiativer sammen med Kommissionen. Men der er områder, som virkelig er essensen af det, som vi forstår ved den nationale eller europæiske samfundsmodel, og det bør man også acceptere og videreføre som sådan.
Som jeg sagde, ønsker vi en politisk Kommission med kommissærer af kød og blod, som også giver udtryk for deres politiske mening her i Parlamentet. Vi ønsker også en Kommission, som vi kan diskutere med. Jeg kan se adskillige her i plenarforsamlingen, som jeg har haft stor glæde af at diskutere med, for de var ligeledes følelsesladede, idet de også selv handlede i vrede og raseri engang imellem. Under sådanne omstændigheder kan vi diskutere med Dem, og De bør diskutere med os, men vær åben og ærlig over for os, og lad være med at lave nogen svinkeærinder! Hvis De diskuterer åbent og ærligt med os, vil vi støtte Dem for Europas skyld, som vi naturligvis har en meget stor fælles politisk interesse i.
Watson (ELDR ).
   - Hr. formand, på vegne af ELDR-Gruppen komplimenterer jeg formanden for Kommissionen for at have samlet et talentfuldt hold af nye kommissærer fra de 10 nye medlemsstater samt Frankrig og Spanien. Vi glæder os over den politiske balance, der er fundet blandt disse 10, såvel som over, at der er tre kvinder iblandt dem. Min gruppe vil støtte den udvidede Kommission, når vi stemmer i dag ved middagstid.
EU behøver en stærk, legitim og ansvarlig Kommission, der er i stand til at formidle politiske visioner og udvise lederskab. Vores ledere må afspejle dette i forfatningstraktaten og i deres forslag til den næste kommissionsformand - men vi kan ikke få en stærk Kommission, før Parlamentet tager sin rolle som den tredje gren af den europæiske regering mere alvorlig.
Hvert femte år fungerer Parlamentet som Unionens personalechef. Vi er her for at måle og veje dem, der bliver udnævnt til Kommissionen eller dens formandskab. Indtil nu har høringerne af kommissærer været hæmmet af for megen partiskhed og for ringe vedholdende og dybdeborende udspørgen. Så alle de kommissærer, der blev udpeget i november, kan forvente skrappe spørgsmål fra medlemmerne fra det politiske centrum, spørgsmål, som der var for få af ved høringerne i sidste måned.
Denne Kommission er den første i et nyt, udvidet Europa, og det er afgørende for De Liberale her i Parlamentet at sikre, at den bliver effektiv, engageret og kompetent. Det er også vigtigt, at vi reformulerer og en gang for alle fastslår det princip, vi længe har haft om kommissærernes individuelle ansvar over for Parlamentet for deres politikker og deres direktorater. Det er uundgåeligt, at arbejdet i denne Kommission vil virke bindende for den næstes, ligesom arbejdet i Parlamentet ikke bliver ophævet den 14. juni.
Som enhver anden udøvende myndighed sigter Kommissionen mod at sikre kontinuitet i forvaltningen af Europas anliggender. Mange af disse har politisk betydning, men alligevel bør der ikke være nogen antydning af, at man ikke kan arbejde, fordi Kommissionen er ved at nærme sig enden på sin embedsperiode. Dette argument er ikke blot krænkende over for Kommissionens og dens tjenestemænds professionalisme, men den stiller et usikkert greb om den europæiske dagsorden til skue.
Kommissionen har mandat til at forvalte EU, og alligevel synes der at være nogle her i Parlamentet, der vil have, at den skal lukke for resten af sommeren. Forestiller de sig ikke, at fastsættelsen af EU's budget for de næste syv år eller spørgsmålet om tyrkisk medlemskab kunne stille visse krav til Kommissionens opmærksomhed inden november? (kære tyske venner, det må I tage alvorligt!). At lukke for Kommissionens initiativret på dette punkt vil ikke blot være helt upraktisk, men direkte uansvarligt.
Lad os læse mellem linjerne her. Min gruppe vil ikke være med til at karakterisere Prodi-Kommissionen som handlingslammet. Ej heller vil vi være med til at forårsage denne lammelse nu ved at indskrænke Kommissionens beføjelser. De europæiske kommissærer må se bort fra deres egne politiske synspunkter, når de bliver udnævnt. Parlamentet bør udvise samme modenhed. Traktaterne kræver en grad af upartiskhed fra kommissærerne, som det vil være vanskeligt at forfalske, og det er derfor, kritikerne af hr. Prodi til trods for alle deres attituder endnu ikke har kunnet fremlægge noget bevis for, at hans andre interesser har påvirket hans arbejde i Bruxelles negativt.
ELDR-Gruppen her i Parlamentet har fremsat deres del af kritikken af nogle af Kommissionens politikker, men vi har altid anerkendt dens individuelle talenter og dens kollektive engagement. I denne uge behøver vi kun at tænke på hr. Verheugens enestående arbejde med at hjælpe med til at sikre succes for udvidelsen af Europa.
Den nye Kommission vil begynde sin embedsperiode med én fordel. Mange velkendte ansigter vil sandsynligvis være der igen i november. Denne kontinuitet kan og bør være en fordel. Ligeledes må Kommissionen have det nødvendige spillerum i de næste fem måneder til at gøde jordbunden og opretholde den drive, der er nødvendigt for at gøre det til en succes. Faktisk er det latterligt at insistere på noget andet, særlig hvis det kun sker af partiegoistiske grunde.
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, kære nye kommissærer, på vegne af Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance vil jeg indlede med at hylde kommissærerne fra de 10 nye medlemslande og ønske Dem hjertelig velkommen i det samlede Europas institutioner.
Da jeg stammer fra et grænseområde, nemlig Lorraine, som i særdeleshed har lidt under konflikter med dets naboer og følgerne heraf, er jeg fuldstændig klar over nødvendigheden af og udfordringerne i fremover at forene vores stemmer og kræfter, og over alt det, som vi har at vinde. Den udvidede europæiske Union, dette forenede Europa, eller genforenede, som nogle siger, der i sin lovgivning og politiske udformning endelig er i overensstemmelse med dets geografiske område, bør skabe en ny europæisk ånd, der er fri for fortidens bitterhed og nationalistiske jerngreb.
Det er til denne delte og solidariske viden, at jeg ønsker at byde velkommen til det nye hold i Kommissionen, der har fælles ansvar og interesser. Det er også og i særdeleshed med en fuldt ud demokratisk samvittighed, der lytter til og respekterer EU's , at jeg i dag ønsker at fremhæve Deres nye udøvende magt, der naturligvis stadig er ved at modnes i sin sammensætning.
Det kan ikke være et værre varsel for eller en værre introduktion af Deres forsamling end at skulle træffe beslutninger eller politikker, der ikke er sammenhængende, eller som ikke tager hensyn til ånden og ytringerne fra EU's befolkning, for en fælles bevidsthed, en offentlig europæisk holdning, er opstået og har stadfæstet sig inden for det europæiske politiske område. Krisen i Irak afslørede den i hele sit virkelige omfang, da det politiske Europa stadig rodede rundt i beregninger eller politiske strategier i visse ministerier. Men begivenhederne har givet denne europæiske ret.
Hr. formand, hr. Prodi, jeg vil derfor meget hjerteligt takke Dem for at have gjort opmærksom på de overordnede politiske retningslinjer, som er blevet besluttet i fællesskab og ofte tilskyndet af Europa-Parlamentet, som De sagde. Jeg vil gerne takke Dem for på ny at have bragt den bæredygtige udvikling ind i de europæiske projekter, for disse politiske beslutninger blev truffet af alle statscheferne i fællesskab med Kommissionen. Disse beslutninger stammer fra Lissabon og Göteborg. De skal respekteres, og de skal iværksættes. Det sociale og økonomiske miljø er ufravigeligt forbundet, og de bør være ledetråden i vores forslag.
Derfor må den nye Kommission ikke længere spilde en god anledning til at tale på vegne af Fællesskabets borgere. Den store bekymring, der i dag findes for fødevaresikkerheden og de genmodificerede afgrøder, skal være udslagsgivende for holdningen hos den europæiske udøvende magt og de forsigtighedsforanstaltninger, der træffes. Flere meningsmålinger viser, at de europæiske forbrugere bliver bestyrket og bekræftet i deres fælles mistro og modstand mod videnskabeligt omstridte fødevarer, der er genetisk modificerede. Ministerrådet magter ikke på trods af mange møder at samle et kvalificeret flertal om dette krav om folkesundhed. Jeg råder Dem derfor til allerede nu og med stor beslutsomhed ikke at acceptere, at Rådet tager fusen på Kommissionen i den nuværende overgangsperiode for at få den til at sluge beslutningen om disse risikable genetiske eksperimenter. Der findes ingen ret til nogen som helst form for videnskabeligt tankespind eller eftergivenhed over for industrivirksomhederne, når mange hundrede millioner europæiske forbrugeres liv og sundhed står på spil, og endnu mindre når de overhovedet ikke ønsker denne nye generation af fødevarer med ukendte konsekvenser.
Kære kommissærer, kære nye kommissærer, tillad ikke genmodificeret majs i Deres korte mandatperiode. Det genforenede Europa får i dag nye ansigter med Dem. Når bekymringer eller store overbevisninger forener stemmerne fra Dublin til Nicosia og fra Tallin til Lissabon fra de mennesker, som De vil komme til at lede, skal De sørge for at være det mest lydhøre forum for dem. Jo mere demokratiske institutionerne i Europa er, jo mere respekt vil EU nyde internationalt.
Kamiński (UEN ).
   - Hr. formand, som nyligt valgt næstformand i Gruppen Union for Nationernes Europa har jeg æren af at præsentere vores holdning. Vi drøfter i dag den naturlige retlige konsekvens af udvidelsen af EU. Hver ny medlemsstat vil være repræsenteret af en kommissær i en ny kommission for et nyt Europa. Det er et synligt bevis på, at alle medlemsstater behandles retfærdigt i de traktater, hvorpå EU er baseret. Vi vil også arbejde for, at hvert land fortsat skal have sin egen kommissær i fremtiden. Vi mener, at det er en naturlig følge af princippet om lighed og respekt for hvert eneste land i EU, også de mindste lande. Jeg ønsker den nye kommission held og lykke og håber, at den vil gøre et godt stykke arbejde for alle borgerne i EU og alle landene i Europa. Jeg vil gerne komme med to anmodninger.
Først vil jeg anmode de nye kommissærer, der repræsenterer de 10 lande, som tiltræder EU, om i særlig grad at fokusere på sikringen af, at europæisk solidaritet har reel betydning. Disse nye lande sakker uforskyldt agterud i forhold til landene i det gamle EU, hvad angår økonomisk udvikling. Jeg vil gentage, at de er uden skyld i dette. Jeg håber, at Kommissionen under Romano Prodis lederskab og i samarbejde med kommissærerne vil gøre alt for at mindske forskellen i forbindelse med den økonomiske udvikling mellem landene i det gamle og nye Europa hurtigst muligt. Det er i både de gamle og nye medlemsstaters interesse at løse dette problem.
Min anden anmodning drejer sig om følgende. Vi mener, at EU skal være baseret på retfærdighed og respekt for alle medlemmer. Vi håber, at den nye udvidede kommission vil sikre, at alle lande behandles lige. Vi kan ikke tillade, at nogle er mere lige end andre i det nye Europa. Vi kan ikke tillade, at der opstår situationer, hvor de svagere lande ikke kan gøre fremskridt, og hvor politisk stærkere lande kan omgå selv de strengeste kriterier. Vi håber, at Kommissionen vil sikre ligeret med det resultat, at borgerne i samtlige lande i EU vil føle, at de behandles retfærdigt uanset størrelsen af det pågældende lands befolkning.
Endelig vil jeg på vegne af den polske UEN-delegation nævne, at vi støtter sammensætningen af hele Kommissionen og vil stemme til fordel for denne. Trods de reservationer om den polske kandidat, som vi gav udtryk for i vores nationale parlament, vil vi støtte Kommissionen i dag. Vi mener, at vi skal have tillid til Kommissionen og ønske den held og lykke med det vanskelige arbejde på vegne af alle nationerne i Europa og på vegne af selve Europa. 
Blokland (EDD ).
   - Hr. formand, det glæder os, at vi i dag kan hilse 10 nye medlemmer af Kommissionen velkommen. For os nederlændere er det i dag en symbolsk dag, for den 5. maj mindes og fejres hvert år slutningen af Anden Verdenskrig i Nederlandene. En krig, der endte trist med en opdeling af Europa. Nu 59 år senere er der virkelig tale om en heling og om et frit Europa. Vi ønsker, at Kommissionen for fuld kraft arbejder videre på Europas helingsproces.
I går stemte vi om mistillidsvotummet, som vi var med til at stille. Det støttede vi. Nu kunne De tro, at vi også ser sure ud i dag. Intet er mindre sandt. Vi har her at gøre med kvalificerede kandidater, og vi vil støtte dem. Men vi har et indtrængende råd til de nye medlemmer. Overtag ikke visse kommissærers sædvanlige taktikker. Gem Dem ikke bag Deres tjenestemænd, heller ikke bag medlemsstaterne, og henfald ikke til tågede udtalelser, men giv konkrete svar. Vær tydelig og præcis i Deres løfter og overhold dem. Det har det europæiske demokrati kun gavn af. Kort sagt, sørg for, at De er kontrollerbar. Det sætter vi og vælgerne, som har stemt på os, stor pris på.
Endelig, fuldend Deres mandat og træd ikke tilbage før tiden. EDD-Gruppen beklager, at det politiske område budgetkontrol ikke særskilt er tildelt en af de nye kommissærer. Med så mange nye medlemmer kunne det nemt være gjort. I de forløbne år har det vist sig, at en kommissær ikke samtidig kan være ansvarlig for budgettet og for budgetkontrol. Det fører til interessekonflikter ved bekæmpelsen af svig. Min gruppe giver de nye kommissærer et motto, som forhåbentlig vil inspirere dem: ingen tilbagetræden, men optræden. Vi ønsker Dem Guds velsignelse af Deres ansvarsfulde arbejde.
Lepper (NI ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, kære kommissærer, det er på tide at indse, at kommunismen er død, og at den umenneskelige version af kapitalismen også er dødsdømt. De kommer med løfter, men lever ikke op til dem. De handler ikke til alle borgernes fordel. De siger, at De er på de fattiges side, men de hjælper de liberale og globalisterne på de fattiges bekostning. De fleste medlemmer af Parlamentet er liberale med socialdemokratiske rødder. De er klar over den fattigdom, korruption og mangel på moral, der ødelægger Europa, men lukker alligevel øjnene for den fattigdom, der påvirker hundrede millioner mennesker i EU. Det er på tide at indføre en ny europæisk socialmodel.
De må være klar over, at vores lande har vedtaget den universelle erklæring om menneskerettigheder og konventionen om barnets rettigheder. Disse instrumenter er de vigtigste af alle internationale instrumenter. Borgernes rettigheder og børns rettigheder overtrædes imidlertid i mange af vores lande. Lad mig minde om et afsnit i artikel 25 i den universelle erklæring om menneskerettigheder: "Enhver har ret til en sådan levefod, som er tilstrækkelig til hans og hans families sundhed og velvære, herunder til føde, klæder, bolig og lægehjælp …"
Skal det altid bare være tomme ord? Er vi ikke nødt til at gennemføre disse løfter? Det er på høje tid, at EU indfører en social markedsøkonomi i overensstemmelse med den sociale lære i forskellige religiøse grupper. Det er hverken kommunisme eller kapitalisme. Det er snarere en helt ny fremgangsmåde til den socioøkonomiske udvikling af EU. Vi skal sammen finde en løsning på denne vanskelige socioøkonomiske situation for borgerne og borgernes velfærd i EU. Jeg håber, at alle borgere i EU har forståelse for og udholdenhed i forbindelse med kampen for et værdigt liv for det arbejdende folk. 
Libicki (UEN ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne spørge kommissærerne om, hvordan de opfatter deres forfatningsmæssigt følsomme position. Man skal på den ene side huske, at de fungerer som en form for regering for EU. På den anden side er hver medlemsstat berettiget til at foreslå en kommissær. Det betyder, at en kommissær samtidig er en repræsentant for hans eller hendes land. Det vil altid være vanskeligt at forene EU's interesser med de enkelte landes interesser. Jeg mener derfor, at Kommissionen skal ledes af grundlæggende principper i EU. Princippet om solidaritet er det vigtigste. Jeg vil opfordre kommissærerne til at udtale sig om dette spørgsmål.
Jeg vil også benytte lejligheden til at takke formanden for hans deltagelse i de ceremonier, der fandt sted i Polen den 3. maj, Polens nationaldag. Jeg er sikker på, at jeg også taler på vegne af mine kolleger. Vi er meget taknemmelige for hr. Cox' deltagelse i den højtidelige ceremoni, der er forbundet med bygningen af Church of the Divine Providence, som er det polske folks offergave i taknemmelighed over at få deres uafhængighed tilbage. Mange tak. 
Formanden.
   - Hr. Prodi, ønsker De at svare vedrørende en kommissærs offentlige formål? 
Prodi,
    Det er et vanskeligt spørgsmål. Kommissærerne bliver som bekendt udnævnt af de enkelte lande, men i samråd med kommissionsformanden. Alene dette viser den holdning, som kommissærerne skal have, nemlig at de kommer fra deres egne lande, men først og fremmest repræsenterer EU's interesser. Jeg kan blot sige, at udgangspunktet er kommissærens eget land, og at målsætningen er den fælles interesse. 
Banotti (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er nu nøjagtig 20 år siden, at jeg var så heldig at få taletid på min første dag i Parlamentet. Det glæder mig særdeles meget, at De fik øje på mig på min sidste dag i Parlamentet!
Når jeg ser mig om, ser jeg mange velkendte ansigter, blandt dem nogle med sølvstænk i det gyldne hår. Jeg vil ved denne sidste lejlighed gerne komme med en anmodning på vegne af kommissærerne fra de små lande. Det er muligt, at det er smukt, hvis det er småt, men selv om det er småt, kan det også være yderst kompetent, farverigt og effektivt. Det er min faste overbevisning, at Parlamentet og Kommissionen er blevet særdeles vel betjent af kommissærerne fra de små lande - naturligvis tænker jeg i denne forbindelse på mit eget land. Jeg håber i fremtiden - i særdeleshed da der nu er andre små lande til stede, så vi ikke længere udgør et mindretal - at der fortsat vil være fuld deltagelse af kommissærer fra mindre lande.
Jeg vil i dette mit sidste øjeblik i Parlamentet gerne give udtryk for min dybe påskønnelse over for Parlamentet, Kommissionen og alle institutionerne og for mit land af at have givet mig det privilegium at have en plads på første parket ved nogle af de mest afgørende politiske begivenheder i de sidste 100 år. Mange tak.
Formanden.
   - Tak for denne afskedstale, fru Banotti. Jeg ville ikke have insisteret på taletidsreglerne ved denne lejlighed! 
Van den Berg (PSE ).
   - Hr. formand, 10 nye lande og 10 nye kommissærer. De 10 nye lande skal opfylde de nye kriterier, og det samme gælder for kommissærerne. Desværre var resultatet af Parlamentets høring af Joe Borg, at han i øjeblikket ikke virker overbevisende på udviklingssamarbejdsområdet.
Offentlige embeder vurderes og bedømmes offentligt her. Jeg vil gerne understrege, at dette sker med fuld respekt for personen, men også i fuld uafhængighed. Vi skal tage vores arbejde alvorligt, og derfor henvises der i det beslutningsforslag, som vi i eftermiddag stemmer om, udtrykkeligt til det kompetente parlamentsudvalgs kritiske vurdering.
Vi synes, at der skal ske en drastisk ændring inden oktober, ellers skal vi hellere se os om efter en anden kandidat for udviklingssamarbejde og bekæmpelse af fattigdommen. Det siger jeg åbent. Hvis Kommissionen i det mindste meddelte, at den har taget den kritiske bedømmelse i beslutningsforslaget til efterretning, ville det imidlertid i høj grad øge værdien af vores arbejde under høringerne.
Prodi,
    Jeg er helt enig. 
Jakič (ELDR ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke hr. Prodi for at præsentere de nye medlemmer af Kommissionen og for den store indsats, han har gjort, for at sikre tiltrædelsen af de 10 nye medlemsstater.
I forhandlingerne med EU har Slovenien forsøgt at stille med det bedste politiske hold. Det lykkedes. Det hold, der førte disse forhandlinger i Sloveniens regering, udførte deres opgave fremragende, naturligvis med støtte fra partierne i parlamentet. Den udpegede kandidat til den nye slovenske kommissær er uden diskussion en af de bedste, og jeg er derfor meget glad for, at han er blevet udpeget. Dr. Potočniks hold - og før ham hr. Bavčars hold - baserede deres succes på det faktum, at alle deres forhandlingspositioner var undertegnet i det slovenske parlament, der var noget unikt og et eksempel på et fantastisk samarbejde fra begge sider.
Hr. Prodi, de 10 eller rettere de 12 nye spillere vil styrke de gode hold, som De er anfører for. Hvis dette hold også arbejder tæt sammen med Parlamentet, vil det blive en endnu større succes, og det må vi ikke glemme. 
Tannock (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som en, der støtter udvidelsen til hele Europa, blev jeg meget skuffet over hr. Prodis udtalelse, der gav grønt lys for Tyrkiets og Balkanlandenes medlemskab med tiden, men permanent udelukkede Ukraine. Denne holdning er efter min opfattelse i strid med artikel 49 i traktaten, hvis vogter han er, naturligvis medmindre han ikke anser Ukraine for at være et europæisk land. Jeg håber, at de nye kommissærer vil være mere positive i deres holdning til Ukraines forhåbninger.
Jeg glæder mig i særdeleshed i dag over hr. Kyprianous' udnævnelse til kommissær fra Cypern, et Commonwealth-land. Jeg opfordrer den nye Kommission til at holde op med at bagvaske den græsk-cypriotiske befolkning efter folkeafstemningen. Jeg går også ind for at gøre en ende på isolationen for den tyrkisk besatte del i nord, men før det sker, er det da forkert at give EU-bistandsmidler - og jeg henvender mig i særdeleshed til hr. Talat - så længe de giver ly til efterlyste flygtninge fra retfærdigheden, særlig fra Det Forenede Kongerige. Vil Kommissionen være venlig straks at se på denne sag? 
Prodi,
    Den debat om EU's grænser, som vi har haft her i Parlamentet, og som vi har haft i Rådet, har efter min opfattelse været en af de mest seriøse, dybtgående og klare debatter. Den mundede ud i en strategi, der foreløbig betragtes som vores fælles strategi, men ingen kan sige, hvad der sker i fremtiden. Det er en meget klar strategi. Vi håber, at forhandlingerne med Bulgarien og Rumænien kan afsluttes i 2007. Kroatien nærmer sig EU med hastige skridt, og hvad Tyrkiet angår, har vi allerede fastlagt en tidsplan, som jeg nævnte igen her til morgen, nemlig at Kommissionen afgiver udtalelse i oktober, mens der i december træffes afgørelse og tages højde for referencerammen og Københavnskriterierne. For de andre landes vedkommende starter vi straks på det, der meget sigende er blevet kaldt "en kreds af venner", hvor vi skal "dele alt undtagen institutionerne." Det betyder absolut ikke, at disse lande får lov til at stå alene ude i kulden, men at vi skal indlede et stærkt samarbejde, som giver Europa en blød sikkerhed, der er af afgørende vigtighed for os, og som giver disse lande mulighed for at udvikle sig og os alle sammen mulighed for at samarbejde, både i Øst og i Middelhavsområdet.
Det forekommer mig at være en særdeles klar politisk doktrin, men det vil tage flere årtier at gennemføre den. Vi skal begynde at gennemføre denne politik på en seriøs og samvittighedsfuld måde, men vi kan ikke blive ved med at holde kontinentet hen i usikkerhed, når det gælder vores horisonter og referencerammer. Dem har vi fastlagt i fællesskab, de er vores retningslinjer, de bringer os videre, og de er absolut ikke en risiko for vores fremtid. Jeg tror, at det er den vej, som vi alle ønsker at gå. 
Maes (Verts/ALE ).
   - Hr. kommissær, ærede medlemmer af Kommissionen, Parlamentet, inklusive mig, vil i dag afgive et tillidsvotum til Dem. Borgernes tillid nyder De imidlertid ikke endnu, i den forstand at mange borgere betragter udvidelsen forventningsfuldt, men også med nogen mistillid. Det vil jeg nævne to grunde til.
Mange af vores borgere synes stadig, at der spildes penge i Europa, at tilsynet er mangelfuldt, og at gennemsigtigheden er for ringe. Vores borgere ønsker, at denne Kommission på ny skal garantere, at der vil være nultolerance, hvad angår svig. Det lovede kommissær Prodi ved begyndelsen af sit mandat, og det skal han også stå til regnskab for over for borgerne, i hvert fald på nuværende tidspunkt. Endvidere betragter jeg lighed og lige deltagelse af mænd og kvinder stadig som et mål. I de seneste dage har jeg imidlertid her i Parlamentet set temmelig mange mænd og meget få kvinder på de højeste niveauer.
Endelig tilslutter jeg mig ønsket om, at solidariteten med Afrika ikke glemmes. På et tidspunkt, hvor vi fester, er der krig i Darfour, og der er stadig ikke fred i Congo. Jeg kan gøre rækken af konflikter endnu længere. Jeg vil indtrængende anmode Dem om at bringe håbet om fred, som vi i Europa hæger om som en grundlæggende ambition, med ud i verden, helt til Mellemøsten, Irak og Afrika. Held og lykke! 
Azzopardi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hvis forudsætningen er, at der ikke kan komme sikkerhed i Europa uden en stabil Middelhavsregion, og når jeg tænker på alt det glimrende arbejde, som Kommissionen har gjort med at udtænke og fastslå en Middelhavsdoktrin, vil jeg gerne spørge, hvordan Kommissionen forestiller sig at få tilvejebragt en mindre reaktiv og langt mere proaktiv holdning til den ømtålelige situation i Mellemøsten. Hvordan vil den bære sig ad med at få indført en reel Middelhavspolitik, en Middelhavssamvittighed og en udenrigspolitik for EU? 
Prodi,
    Fru Maes, De var inde på nogle meget vigtige punkter, og det første var nultolerancepolitikken. Jeg må ærligt talt sige, at vi for første gang i EU-institutionernes historie er gået i gang med en systematisk og gennemgribende reform af vores måde at arbejde på, og her vil jeg gerne rette en stor tak til kommissær Kinnock. Det er som regel et arbejde, som ingen ønsker at udføre, og det er netop, fordi det i mange år kun har givet problemer og ikke nogen fordele. Vi har dog skabt forudsætningerne for en nultolerancepolitik. Vi har nogle strenge regler, og jeg håber, at vi virkelig er i stand til at overholde dem.
De to andre punkter, som De var inde på, er af meget stor vigtighed, og dem vil jeg gerne knytte til hinanden. De spørger måske, hvad Afrika har med ligestilling mellem mænd og kvinder at gøre. Ser De, for et par dage siden mødtes Kommissionen med Den Afrikanske Unions kommission, og her var der lige så mange kvinder som mænd. Jeg må sige, at jeg skammede mig lidt, for de gav os en fantastisk lektion i, hvordan man følger med tiden.
Hvad Middelhavsområdet angår, kan jeg sige, at Middelhavspolitikken er en vigtig del af det, som jeg kaldte en kreds af venner. Vi skal huske, at det er nødvendigt at bruge mange ressourcer på denne politik i de næste fem år. Jeg håber, at også Middelhavsfonden og herefter banken bliver vedtaget med det samme, for det afhænger freden af. Den grænse, hvor spændingerne opstår i øjeblikket, er netop grænsen mellem de forskellige kulturer, og den skal vi nedbryde. Med en økonomisk dialog via banken og en kulturel dialog via fonden er der således gode udsigter for tætte forbindelser og en kreds af venner i den sydlige del af Middelhavsområdet.
Jeg tror, at vi i de seneste dage har taget et egentligt og solidt fremskridt, når det gælder forbindelserne med Libyen. Det er ikke sket af demagogiske årsager, men netop fordi vi skal skabe et område med fred i Middelhavsområdet. Ingen forstår situationen bedre end Dem, eftersom De lever midt i den, men det er væsentligt for vores fremtid. 
Attard-Montalto (PSE ).
   - Kommissærer, jeg er bevidst om, at der hviler et tungt ansvar på Deres skuldre, som i et vist omfang kontrolleres af Parlamentet. Det er dog i sidste ende Deres beslutninger med Rådets accept, der tæller. De skal huske, at De repræsenterer hver og én af de millioner af borgere i det forenede Europa. De står over for store udfordringer: Jobskabelse, socialsikring, integration af socialt udstødte, forbedring af velstand med henblik på vækst af økonomi og fremgang. Jeg ved, at der er meget, som skal gøres. Vi ved, at De har fantastiske teknokrater, der arbejder sammen med Dem, men De må aldrig glemme det politiske aspekt. Der er kloge politikere, som er forstående over for borgernes behov, og betænkninger og drøftelser afspejler behovene hos de mest trængende borgere. 
Giertych (NI ).
   - Hr. Prodi, De sagde, at euroskepticismen er blevet overvundet og har tabt. Jeg er bange for, De får en overraskelse! Euroskepticismen lever og vokser. Euroskepticismen drejer sig ikke om Europa som sådan, men om EU. Europa er er kontinent, der er sammensat af stater, som tilhører deres befolkning. Sådan et Europa vil overleve. Det traditionelle Europa med kristne regler vil overleve, men hvis EU fortsætter med at udvikle sig i retning af en forbundsstat, så vil Unionen gå i opløsning. 
Prodi,
    Vi skal udtrykke os meget klart i den forbindelse, for vi forveksler det meget ofte med de spændinger eller den utilfredshed, som alle de europæiske borgere føler, og som alle institutionerne - ikke mindst institutionerne i borgernes egne lande - måske føler over for EU-institutionerne.
Jeg er bevidst om, at vi har pligt til at knytte tættere forbindelser til borgerne, til at skabe gennemsigtighed og til at gøre os forståelige, men hvis vi foretager en tilbundsgående analyse af situationen, kan vi se, at borgernes holdning til politikken i deres eget land meget ofte er stejlere, mere lukket og mere negativ end deres holdning til EU. Vi forveksler meget ofte en krise i det moderne demokrati med en specifik krise i forholdet til EU-institutionerne. I den henseende er der ingen tvivl om, at vi har overdrevet - og stadig overdriver - borgernes EU-skepsis og deres holdning til Europa. Vi skal arbejde på at forbedre situationen, men vi må ikke forveksle en forbigående krise og en vækstkrise i de demokratiske systemer med en specifik krise i EU-institutionerne. 
Szent-Iványi (ELDR ).
   - Hr. formand, først vil jeg gerne byde de nye kommissærer varmt velkommen. Jeg er så heldig at kende mange af dem. De er meget erfarne, dygtige, gode folk. Jeg vil gerne gratulere dem og udtrykke min fulde støtte til de nye kommissærer. Det er ikke underordnede kommissærer, de skiftes ikke til at køre i BMW, de er fuldgyldige kommissærer med samme rettigheder og samme erfaring som de andre.
Hr. Prodi, De fremsatte nogle meget vigtige og interessante udtalelser om arbejdskraftens frie bevægelighed. Det er et meget følsomt og vigtigt spørgsmål. Jeg vil gerne spørge Dem, om De er parat til på Kommissionens vegne at stå fast, når det gælder afskaffelse af alle begrænsninger for arbejdsmarkedet. Det ville være et meget vigtigt og positivt budskab til de nye medlemsstater. 
Prodi,
    Ja, for efter min mening er det ikke alene en forkert foranstaltning, men også en fuldstændigt overflødig foranstaltning. Historien har vist, at den samme angst gjorde sig gældende for Spaniens, Portugals og Irlands vedkommende, og vi så, hvordan det gik, da de kom med i EU. Udvandringen hørte op, og der begyndte sågar at ske en tilbagestrømning. Vi har ikke specifikke problemer med disse lande. De store indvandringsproblemer kommer fra de afrikanske og asiatiske lande og den meget fattige verden, som omgiver os. Det er det store problem. Og det er ikke det eneste, for der er også et stort modsætningsforhold, nemlig at vi på den ene side lukker grænserne og på den anden side begynder at bejle til den højtkvalificerede arbejdskraft, der befinder sig i disse lande. Vi bruger med andre ord to forskellige målestokke. Derfor vil jeg gerne gentage, hr. Szent-Iványi, at jeg er stærk modstander af disse foranstaltninger, for de er ikke alene forkerte, men også overflødige.
Jeg vil dog gerne vende tilbage til det, De sagde i starten, og benytte lejligheden til at understrege, at den første kontakt med disse kommissærer har bekræftet det, som De sagde, nemlig at vi har 10 meget dygtige kommissærer, hvilket er yderst betryggende. I den næste Kommission får vi faktisk en situation, hvor disse kommissærer bliver seniorkommissærer, mens størstedelen af de gamle medlemsstaters kommissærer bliver juniorkommissærer. Det bliver således de nye lande, der lærer de gamle lande noget. Sådan er Europa! 
Beňová (PSE ).
   - Hr. formand, hr. formand for Kommissionen og nye kommissærer, jeg vil gerne ønske tillykke, og jeg mener, at Deres kandidaturer vil blive bekræftet ved vores afstemning i dag. Men det handler ikke bare om godkendelse, for der venter store forpligtelser og udfordringer i Deres nye stillinger. Der er talt meget om penge, om Det Fjerne Østen og Det Nære Østen, men jeg vil gerne rette mit spørgsmål og opmærksomheden imod en løsning på romani-problemet.
Kommissionen og Parlamentet har ofte bebrejdet Slovakiet, at vi ikke gjort nok for at løse romani-problemet. Jeg vil spørge f.eks. Dem, hr. Prodi, om De ikke vil overveje eventuelt at støtte oprettelsen af et organ til løsning af dette problem, idet spørgsmålet nu er blevet en sag for Europa, og løsningen på romani-problemet ikke kun er et spørgsmål om økonomiske ressourcer. Det er et spørgsmål om en overordnet filosofi og en generel indsats, og jeg mener, at der skal gøres langt mere i denne sammenhæng i fremtiden. 
Rübig (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, gennemførelsen af Basel II vil være på dagsordenen i den kommende lovgivningsperiode. Her handler det om kreditværdighed og den sikkerhed, der er nødvendig for mindre virksomheder og familieforetagender, hvilket naturligvis er et yderst vigtigt emne i forbindelse med udvidelsesfasen. Eftersom Europa er kendetegnet ved mindre virksomheder og familieforetagender, som beskæftiger totredjedele af arbejdstagerne og betaler 80 % af skatterne, ville det være interessant at vide, hvad Kommissionen har i støbeskeen for at gennemføre Basel II så gnidningsfrit og godt som muligt, således at vores virksomheder også fremover vil få mulighed for at sikre velfærden på arbejdspladsen og sikkerheden i ansættelsen.
Van Lancker (PSE ).
   - Hr. formand, Europa-Parlamentet har hidtil altid lagt stor vægt på det grundlæggende princip om lige muligheder. Det samme gælder for Kommissionen, som vi kender den. Det indebærer ikke blot en opgave for den kommissær, som har lige muligheder i sin portefølje, men for alle kommissærer på deres respektive områder. Jeg vil gerne have sikkerhed for, at dette også er tilfældet i den nye Kommission. Vi er naturligvis meget glade for, at der er tre kvindelige kommissærer, men vi forventer af alle kommissærer, at de hylder princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder.
Med al respekt for den nye kommissær, hr. Borg, som uden tvivl er højt kvalificeret, må jeg sige, at han ikke overbeviste mig under høringen om udviklingssamarbejde. Udviklingssamarbejde skal jo også have et meget stærkt kønsperspektiv. Kan kommissionsformanden igen bekræfte, at lige muligheder stadig er et vigtigt spørgsmål også i den nye udvidede Kommission, at Beijing-platformen, som alle vores medlemsstater har undertegnet, fortsat er et udgangspunkt for den nye Kommission, og at seksuelle og reproduktive rettigheder og sundhed for mænd og kvinder fortsat er en prioritet for Unionen? 
Kinnock, Neil,
    Hr. formand, jeg vil gerne udtrykke min taknemmelighed, både over for fru Van Lancker og fru Maes, fordi de har rejst spørgsmålet om kønspolitik og ligebehandlingspraksis i Kommissionen. Det giver mig mulighed for at fortælle, at for første gang i historien har rekrutteringen i denne Kommissions periode nået et niveau på fifty-fifty for forholdet mellem mænd og kvinder.
Måske vil Europas borgere vise samme flid og visdom, når det gælder sikring af, at Parlamentet bliver sammensat fifty-fifty, eller måske vil Parlamentet selv ønske at tage et initiativ og i sin politik medtage forbedring af kønsfordelingen ved udnævnelse af overordnet personale.
I mellemtiden kan jeg oplyse Parlamentet om, at Kommissionen i sin nuværende periode vil nå det mål at sikre, at 20 % af dets mellemledere og ledere er kvinder. Det er blevet gjort helt på basis af fortjeneste, men også ved bevidst at støtte og opmuntre kvinder til at søge og få poster, som de er særdeles velkvalificerede til.
Hvad angår de videre politiske spørgsmål, er jeg sikker på, at den arv, Prodi-Kommissionen vil ønske at efterlade, vil være stærkt præget af de prioriteringer, som formanden selv er gået ind for. Når det gælder udviklingen af alle andre politikker, er jeg helt sikker på, at Kommissionen fortsat vil give en fremtrædende placering til det kritiske spørgsmål om at opmuntre og støtte kvinder som det største køn set i forhold til verdens befolkning såvel som til befolkningen på vores kontinent og i vores Union. 
Vila Abelló (PPE-DE ).
   - Hr. formand, tak fordi De giver ordet til et medlem, der kun skal være her i så kort tid. Jeg tiltrådte den 19. april, og jeg forlader jobbet igen den 19. juli, med to måneders afbrydelse. Det betyder, at jeg kun vil have været medlem i én måned, men i løbet af den måned kom jeg ind i et Parlament med 623 medlemmer og 15 lande, og jeg forlader et Parlament med mere end 700 medlemmer og 25 lande. Det kan nok være, at jeg har fået ændret institutionerne!
Men i løbet af de sidste otte år har jeg også arbejdet sammen med andre institutioner, i særdeleshed inden for medieverdenen. Jeg har haft kontakt med kommissærerne, tidligere med kommissær Marcelino Oreja, derefter med fru Viviane Reding og senest med kommissær Vitorino.
Og det er netop kommunikation, jeg gerne vil tale om her, og det er det, mit spørgsmål til kommissionsformand Prodi fokuserer på. Kommunikation er meget vigtig, og jeg synes, at de europæiske institutioner bør have en egentlig kommunikationspolitik. Ikke en propagandapolitik, men en kommunikationspolitik.
Jeg vil gerne spørge hr. Prodi, om han mener, at hans sidste tiltag, hvor han gav Kulturudvalgets meddelelse direkte til formandskabet, er det mest passende, og om han ikke nu, hvor kommissærkollegiet er blevet udvidet betydeligt, mener, at det er hensigtsmæssigt, at Kommissionen står mere direkte i spidsen for kommunikationspolitikken under behørig hensyntagen til Europa-Parlamentets retningslinjer, så der opbygges en egentlig europæisk ånd. 
Prodi,
    Jeg vil svare meget kort, eftersom jeg også skal svare på det spørgsmål om Basel II, der blev stillet lige før. Det er et yderst vigtigt spørgsmål, som vi netop har arbejdet med for at ændre de oprindelige forslag, der gik ud over de små og mellemstore virksomheder. Rådet har bedt os om at foretage yderligere ændringer af disse forslag og ikke mindst om nøje at undersøge alle konsekvenserne for de små og mellemstore virksomheder. Efter aftale med Rådet har vi givet PriceWaterhouseCoopers til opgave at foretage en grundig analyse. Denne analyse er nu ved at være færdig, og vi afleverer den til Rådet med henblik på de nærmere drøftelser om nogle få uger. Spørgsmålet er således ikke afsluttet - det er stadig åbent og genstand for debat.
Hvad kommunikationsproblemet angår, var formålet med det forsøg, som vi foretog, netop at koordinere kommunikationen bedre i hele Kommissionen. Jeg tror, at vi har opnået nogle reelle forbedringer, og det kan man efter min mening netop se på den mere systematiske måde, som vi har kunnet gå frem på. Jeg vil naturligvis ikke udtale mig om, hvordan kommunikationen kommer til at foregå i fremtiden, for det afhænger helt af, hvordan den nye formand tilrettelægger hele Kommissionens arbejde. Jeg kan dog konstatere - og her er jeg enig med Dem, hr. Vila Abelló - at det er nødvendigt med en meget mere effektiv kommunikationsindsats. Hidtil er kommunikationen nemlig altid blevet formidlet af de nationale medier, og det har altid været en kommunikation, der er nået frem til borgerne på en indirekte måde, og hvor der undertiden er sket nogle betydelige fordrejninger. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
   - Hr. formand, jeg er lige vendt tilbage fra et møde med præsident Chissano fra Mozambique, som De og hr. Prodi mødte her til morgen. Et af de spørgsmål, præsident Chissano rejste, var den bekymring, AVS-landene nærer omkring udsigten til udvidelse og virkningen heraf på dem, idet de frygter, at der meget vel kan blive færre ressourcer til dem. De er også bekymrede over, hvilken grad af engagement i udviklingssamarbejdet de kan forvente fra de nye lande, der tiltræder Unionen. Vi i Udvalget om Udvikling og Samarbejde og Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU vil gerne have forsikringer om, at vi kan forvente samme niveau af engagement fra den nye Kommission som fra den nuværende.
Desuden drejer mit spørgsmål sig om udsigterne for alle direktoraterne for eksterne forbindelser under den nye Kommission. Vi vil ikke have, at vores udviklingsmål og prioriteringer bliver et underpunkt i udenrigspolitiske strategier, interesser og prioriteringer. Vi ønsker i høj grad at se en udviklingskommissær med et sagsområde, der dækker vores udviklingsarbejde i hele verden. EU er trods alt verdens største donor i denne forbindelse. Vi har en enorm rolle at spille, og jeg håber, at den ikke bliver reduceret i fremtiden. 
Lamy,
    Hr. formand, jeg vil meget kort svare fru Kinnock på det første punkt, og jeg har den samme følelse som den, hun har givet udtryk for, for i går aftes var jeg stadig i Dakar, hvor jeg var til møde med de mindst udviklede lande, og vi talte med dem om udvidelsen.
Fru Kinnock, De har ret i, at der i udviklingslandene er en vis frygt for EU's udvidelse. Der er frygt for mange ting i udviklingslandene, hvilket for øvrigt er et af deres kendetegn, men særligt i forbindelse med udvidelsen, og jeg tror, at vi skylder dem en forklaring om, at udvidelsen er en god nyhed for dem, hvilket vi har forsøgt at forklare for en del af dem.
Det er en god nyhed. Den udvidede Union får større vægt og bliver dermed potentielt stærkere, den udvidede Union er markeder, der åbner sig med hen ved 70 millioner nye forbrugere, da disse markeder indtil nu har været mindre åbne for dem end vores markeder, og den udvidede Union er også løfter om en bedre fremtid særligt i et handelsmæssigt perspektiv. Jeg mener, at det er gode argumenter. Der er dog stadig mange uden for Unionen, der mener, at EU ikke kan udvides med succes samtidig med andre ting. Jeg tror, at det er en fejl. Vi har bevist det hidtil. Som en opsummering af mit indlæg vil jeg sige, at vi har nogle gode argumenter over for udviklingslandene, særligt AVS-landene. Vi har derfor nok til at overbevise dem.
Fru Kinnock, hvad angår det andet punkt, er jeg sikker på, at Kommissionen i sin helhed tager denne anmodning og dette ønske til efterretning, som vil blive videregivet til rette vedkommende på det rette tidspunkt.
Schreyer,
    Jeg vil gerne komme nærmere ind på det forhold, som hr. Kinnock udtrykte bekymring for, nemlig om Kommissionen - set i lyset af den nuværende situation - har tilstrækkelige ressourcer til at bekæmpe fattigdommen i udviklingslandene. Jeg kan informere Dem om, at de midler, der skal stilles til rådighed for at bekæmpe fattigdommen inden for rammerne af udviklingspolitikken, for første gang vil overstige den magiske grænse på 1 milliard euro i det foreløbige budgetudkast for 2005, som Kommissionen har fremlagt. Jeg mener, at det er et bevis på, at denne Kommission føler sig stærk forpligtet over for målet om fattigdomsbekæmpelse.
Berg (PPE-DE ).
   - Jeg vil først og fremmest ønske de nye kommissærer tillykke, men jeg har et særligt spørgsmål til hr. Prodi. Jeg har det indtryk, at Kommissionen ikke har en særlig høj status, hverken blandt den generelle offentlighed eller inden for selve EU på grund af de tilfælde, hvor medlemsstaternes ønsker er blevet tilsidesat til fordel for Kommissionens beslutninger. Et eksempel er overholdelsen af principperne i stabilitets- og vækstpagten. Kommissionens status er ikke blevet bedre efter, at tre kommissærer har fratrådt deres stillinger i utide for at vende tilbage til national politik. Mit spørgsmål er følgende: Hvordan vil det være muligt at forbedre Kommissionens status? 
Prodi,
    Jeg håber, at Kommissionens omdømme bliver bedre med de fem medlemmer, der bliver økonomiministre eller udenrigsministre i deres egne lande. Vi er meget stolte af, at de forlader Kommissionen for at overtage nogle yderst betydningsfulde poster i de nye regeringer i nogle lande. Vi håber - og det er mit ønske - at der blandt de nye kommissærer, som vi har fået, er kommende premierministre eller udenrigsministre i deres egne lande. Det er nemlig Kommissionens opgave at skabe en tæt forbindelse mellem de forskellige lande, hvor landenes regeringer ser kommissærerne som en vigtig inspirationskilde, der bidrager til landets udvikling.
Med hensyn til Deres anden bemærkning, hr. Berg, om forbindelserne med medlemsstaterne og effektiviteten af vores indsats vil jeg blot understrege en enkelt ting, nemlig konsekvensen i vores indsats og programmer i de sidste fem år. Vores indsats har ikke altid været en succes, og Rådet har ikke altid arbejdet med samme hastighed som os, men Kommissionen har ikke på noget tidspunkt ændret kurs. Jeg vil gerne minde om, at hvis vi havde haft mulighed for at gøre vores forslag obligatoriske eller i det mindste sørge for, at de blev fulgt, ville Lissabon-strategien have givet et helt andet resultat i EU.
Jeg vil ligeledes benytte lejligheden til at give fru Kinnock et ekstra svar. Jeg håber, at vi i den næste mandatperiode - og det er faktisk noget, som jeg gerne vil sige til Dem - får et specifikt direktorat for Afrika under Generaldirektoratet for Udvikling, for når det gælder udvikling, har vi en særlig forpligtelse over for Afrika. Afrika er vores ansvar. For andre kontinenters vedkommende er der tale om et fælles ansvar og komplekse situationer, men Afrika er vores specifikke opgave. 
Iwiński (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil også takke den afgående Prodi-Kommission. Jeg vil også byde velkommen til og lykønske den nye kommission. Jeg tror, at den nye kommission skal starte med at tackle tre hovedspørgsmål.
For det første skal Kommissionen reparere forholdet til andre europæiske organisationer og styrke samarbejdet. Jeg kan give et eksempel på Europarådet, en organisation der har særlig betydning for undertegnede. Rådet har sit hovedkvarter i nærheden, og dér opstod idéen med at oprette et agentur for migration. Formålet er at finde en løsning på et at de mest presserende spørgsmål for kontinentet.
For det andet skal man huske, at der stadig er 22 lande, som ikke er med i EU. Der er 800 millioner indbyggere i Europa. Heraf er det kun 450 millioner, der er borgere i EU. Det er derfor vigtigt at oprette et agentur for eksterne forbindelser. Endvidere skal man huske, at EU's ydre grænser strækker sig over næsten 4.000 km. 1.150 km deraf omgiver Polen.
Min sidste kommentar er rettet direkte til formanden. Jeg vil gerne spørge denne, hvilke tanker han har gjort sig om den fremtidige udvikling af forholdet mellem de tre største integrerede grupperinger i verden. Jeg henviser til EU i forhold til NAFTA, der udvides til at omfatte hele Latinamerika, og ASEAN og APEC, de asiatiske grupperinger. 
Duff (ELDR ).
   - Hr. formand, måske er den vigtigste beslutning, det irske formandskab står over for, valget af hr. Prodis efterfølger som formand for Kommissionen. Jeg er sikker på, at rådsformanden, , vil spørge Dem til råds, hr. Prodi, om hvilke egenskaber Kommissionens formand skal have. Hvordan vil De svare ham, og hvor kan man finde sådan et dydsmønster? 
Prodi,
    Jeg vil svare meget kort. Hvad Europas nye struktur angår, vil jeg henvise meget klart til mit tidligere svar. Der er naturligvis en ting mere, som vi skal overveje, nemlig den fælles forvaltning af grænserne og forståelsen af, at der ikke længere er tale om et enkelt lands grænser, men om hele EU's grænser. Henvisningen til disse grænsers længde og ikke mindst den specifikke henvisning til Polen er en henvisning til hele EU's solidaritet. For mit eget vedkommende vil jeg minde Dem om, hvor store fremskridt der er sket i det sidste år på netop dette område.
Hvad min efterfølgers kvaliteter angår, er det rådsformanden og premierministrene, der skal træffe afgørelse. Med min egen erfaring kan jeg kun anbefale én ting, nemlig stor tålmodighed og stor fysisk udholdenhed. Det er først og fremmest nødvendigt, at kommissionsformanden har den fysiske udholdenhed til at udføre dette job. Resten afhænger af de valg, som medlemmerne af Det Europæiske Råd træffer. 
Landsbergis (PPE-DE ).
   - Mens vi hylder alle kommissærerne, især de nye, har jeg et spørgsmål til Romano Prodi. Hr. kommissionsformand, vil Kommissionen, som De leder så fint, i den næste periode overveje en form for mere permanent europæisk integrationsstrategi for Königsberg-Kaliningrad-spørgsmålet? Ville det efter Deres mening ikke være værdifuldt for Europa og skabe større forståelse for denne regions historiske position og problemer, hvis det blev foreslået, at kommissærerne med ansvar for kultur organiserer en international akademisk konference om de to personer - Immanuel Kants og Mikhail Kalinins - bidrag til den europæiske kultur?
Prodi,
    Vi har drøftet Kaliningrad-spørgsmålet ved talrige lejligheder. På det sidste møde med Rusland havde vi en meget interessant debat, eftersom alle de spørgsmål, som De kender, hr. Landsbergis, naturligvis var på forhandlingsbordet, nemlig arbejdskraftens og varernes bevægelighed. Vigtigst var dog vores forslag om et samarbejde om byen Kaliningrads økonomiske og kulturelle udvikling, så den virkelig bliver et samlingspunkt for både Rusland og de tilgrænsende lande. Det er således et forslag om, at vi skal gå fra en enkel naboskabspolitik med fælles regler til en stærk samarbejdspolitik. Svaret på Deres spørgsmål, hr. Landsbergis, er således bekræftende: Ja, der er også taget højde for kulturen i disse forslag.
Jeg håber, at den samarbejdsånd, der var på det sidste møde med Rusland, varer ved, når vi om få dage og meget få uger igen har et bilateralt møde med landet i Moskva. Jeg tror, at der er ved at opstå et klima, hvor naboskabet ikke kun er noget, der skal reguleres med grænsevagter, juridiske foranstaltninger og gennemrejsetilladelser, men derimod med et aktivt samarbejde, der også kan omfatte mindehøjtideligheder for specifikke personer, som dog skal fastlægges inden for rammerne af dette egentlige samarbejde. 
Gadzinowski (PSE ).
   - Hr. formand, jeg arbejdede illegalt her for 25 år siden. Jeg var en andenklasses borger. Nu er jeg her igen som medlem af Europa-Parlamentet. Jeg repræsenterer et land, der nu er en del af Europa. Mange af mine landsmænd og -kvinder føler sig dog stadig som andenklasses borgere inden for EU. Det er fordi, at de ikke har ret til at arbejde. Jeg vil gerne spørge Kommissionen om, hvad den planlægger at gøre for at afkorte den periode, hvori der er restriktioner for arbejdstagere. Det vil give borgerne i min del af Europa mulighed for at blive førsteklasses borgere.
Jeg vil endvidere understrege, at det vil være meget uheldigt for EU at distancere sig fra Ukraine. Ukraine er en del af Europa. Ukraine deler vores kulturarv. Hvis man rejser til Lvov eller Chernovtsy, vil man føle det, som om man var i Wien, Budapest eller Bratislava. Jeg vil gerne komme med en appel. Vi skal ikke vende Ukraine ryggen! 
Prodi,
    Jeg mener, at jeg allerede har svaret på det første af de to spørgsmål tidligere. Kommissionen går ind for, at de overgangsordninger, som mange lande har indført, bliver så korte som muligt. Kommissionen er faktisk af den opfattelse, at det ville have været meget bedre ikke at indføre dem.
Hvad Ukraine angår, er jeg helt enig. Vi vender ikke ryggen til landet. Politikken med en kreds af venner og den politik, hvor vi skal dele alt med nabolandene undtagen institutionerne, er i høj grad blevet udarbejdet med Ukraine i tankerne, og vi har knyttet nogle meget tætte forbindelser til landet i de seneste år. Jeg kan forsikre Dem for, hr. Gadzinowski, at Kommissionen vil støtte Polen i alle de interregionale samarbejdsinitiativer, som man kan forestille sig med Ukraine, og det vil vi netop, fordi vi er af den opfattelse, at der er et stærkt bånd mellem Ukraine og EU, ikke blot ud fra et økonomisk synspunkt, men også ud fra et kulturelt synspunkt og på grund af vores følelsesmæssige tilknytning til landet. 
Gorostiaga Atxalandabaso (NI ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne begynde med at ønske de nye kommissærer alt godt og håbe, at de vil gøre deres bedste med de vanskelige opgaver, de står over for i de kommende måneder. Men jeg foreslår, at en af dem påtager sig en ny opgave, der drejer sig om spørgsmålet om statsløse nationer inden for EU. Jeg håber og forventer, at en nytilkommen til Kommissionen vil tage sig af dette. Hr. Prodi kunne vælge en kommissær nu eller bare tænke over det. 
Prodi,
    Det er ikke et spørgsmål, som en kommissær skal tage sig af. Det er et spørgsmål, som hele Kommissionen skal tage sig af, eftersom det hører med til den egentlige definition af Europa. EU er en union af befolkninger og nationer. Hvad disse grundlæggende definitioner angår, er det ikke kun en enkelt kommissær, der er kompetent, men hele Kommissionen og hele Parlamentet, som skal beskæftige sig med dette spørgsmål, da det er grundlaget for definitionen af - og det vil jeg gerne gentage - vores union af befolkninger og nationer. 
Aaltonen (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, selv om jeg gerne vil lykønske det udvidede EU, vil jeg endnu en gang stille det samme grundlæggende spørgsmål, som andre allerede har stillet.
De kvindelige borgere i EU er bekymrede over fremtiden for ligestilling mellem kønnene. Vi ved, at 14 % af medlemmerne fra de nye medlemsstater er kvinder. Vi ved ikke, hvordan det kommende parlament eller den næste kommission vil være sammensat, men jeg går ud fra, at det ikke vil være meget forkert at forestille sig, at den nuværende repræsentation af kvinder på 31 % vil falde.
Hvordan vil Kommissionen sikre, at ligestilling fortsat vil være en af vores grundlæggende værdier i EU? Bør der måske være en kommissær med ansvar for ligestilling i denne overgangsperiode? Da jeg har fattet mig i korthed, ønsker jeg at hilse på og takke tolkene, som vi måske møder i dag for sidste gang. 
Matsakis (ELDR ).
   - Hr. formand, sundheden er en gave, som der bliver sat stor pris på, og noget af det, der optager enhver borger i EU mest. Desværre findes der store uligheder i standarderne for offentlig sundheds- og sygepleje mellem de forskellige medlemsstater. Det er min faste overbevisning, at et sygt barn på Cypern eller i Polen bør have en behandling af nøjagtig samme kvalitet som et i Tyskland eller Frankrig.
Vil den kommissær, der er ansvarlig for folkesundheden, bekræfte over for os i dag, at man vil gøre sig alle mulige bestræbelser for at gennemføre en effektiv strategisk plan for at sikre, at europæiske borgere bliver ligestillet i kampen mod sygdomme, og at der ikke eksisterer nogen grænser med hensyn til behandling af sygdom i EU? 
Byrne,
    Som svar på kommentarerne fra den sidste taler er en af de vigtige udviklinger, der har fundet sted i den seneste tid i forbindelse med dette spørgsmål, samarbejdet mellem Domstolen, Parlamentet og Kommissionen. Sidste år besluttede Domstolen, at borgerne i EU har ret til sundhedspleje i alle medlemsstater. Denne beslutning har sat gang i en ny drøftelse på EU-niveau af sygepleje i EU.
Det glæder mig at kunne sige, at Kommissionen i december 2003 nedsatte en arbejdsgruppe på højt plan af sundhedsministre fra EU, der skulle aflægge rapport om dette spørgsmål, hvorefter Kommissionen kom med sit svar. Vi er nu på det stadium, hvor vi som reaktion på dette har fremlagt en politik, der vil etablere en gruppe på højt niveau, som vil lede drøftelserne af passende reaktioner på sundhedsproblemer og udbuddet af sygepleje på EU-niveau. Kommissionen vil føre an i debatten sammen med sundhedsministrene fra de 25 medlemslande.
Denne udvikling har givet den nødvendige fremdrift til at slå bro over kløften mellem udøvelsen på EU-niveau af kompetencer vedrørende folkesundheden, og hvordan disse forholder sig til og indvirker på udbuddet af sundheds- og sygepleje - et ansvar, der fortsat hviler på medlemsstaterne. Kontakten mellem disse to punkter er vigtig, og Parlamentet vil være opmærksomt på, at der i denne Kommissions tid er blevet oprettet et europæisk center for sygdomskontrol, der er placeret i Sverige.
Disse faktorer har bidraget betydeligt til den videre udvikling af sundhedsplejen i EU, et spørgsmål, der gradvist vokser i betydning for borgerne. Det glæder mig at kunne sige, at Kommissionen, Parlamentet, Domstolen og faktisk alle institutionerne har ydet støtte i denne sag. Det vil sandsynligvis fortsætte under den næste Kommission. 
Bowis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, samtidig med at jeg byder de nye kommissærer velkommen, vil jeg gerne anmode hele Kommissionen om at fordoble sine bestræbelser på at fremme et godt forhold til og godt styre i landene i Centralasien og Kaukasus. Vi ser i dag på vores skærme problemerne i Georgien. Vi kender til menneskerettighedsproblemerne i Usbekistan og Turkmenistan. Vi kender til det nye store spil, der spilles om olieledningerne, hvor russerne, amerikanerne, iranerne, tyrkerne og afghanerne alle kappes med hinanden. Vi ser trusler mod sundheden fra dette område, og vi ser trusler i form af narkotika og miljøtrusler. Vi har behov for, at stabilitet blandt vores nære og nærmeste naboer får en høj prioritet hos den nye Kommission og det nye Parlament. 
Lachnit (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne takke kommissæren for hans intensive og hårde arbejde i forbindelse med udvidelsen af EU. Det vil blive indskrevet i historien med gyldne bogstaver.
Vi trænger til mere samhørighed. Jeg vil gerne spørge hr. Barniers efterfølger, om han er parat til at formulere og skabe en effektiv samhørighedsstrategi.
Prodi,
    Med hensyn til det første spørgsmål om Kaukasus må jeg sige, at jeg så afgjort deler den bekymring, der blev givet udtryk for. Jeg havde et møde med præsident Saakashvili for nylig, og jeg håber, at jeg også får lejlighed til at besøge Kaukasuslandene, hvis det er muligt. Forbindelserne til EU er absolut nødvendige for, at dette område udvikler sig i retning af en situation med sikkerhed og demokrati, som det i høj grad har brug for.
Hvad samhørighedsstrategien angår - den strategi, som kommissær Barnier har udarbejdet - er den blevet overtaget af hele Kommissionen, og den nye kommissær er enig i den. Det er en strategi, der har en meget vigtig funktion, nemlig at skabe solidaritet med de nye lande uden dog at opgive de regioner i de gamle medlemslande, som stadig har problemer med at tilpasse sig til den europæiske gennemsnitsindkomst. Det er en kompleks, men harmonisk strategi, som vi naturligvis kan opnå med de budgetbetingelser, som vi har foreslået, og som forhåbentlig bliver vedtaget i de finansielle overslag for 2007-2013. 
Van Dam (EDD ).
   - Hr. formand, jeg deler den opfattelse, at kommissærerne fra de nye medlemsstater generelt er tilstrækkeligt kvalificerede til at udøve deres hverv i det kommende halve år. Men der er et problem.
Som hr. Prodi sagde, må det forventes, at kommissærerne fra de 10 nye medlemsstater også vil fortsætte i de efterfølgende fem år. Jeg er imidlertid bange for, at medlemmerne af Parlamentet ikke rigtig er klar over dette. Fremmødet ved høringerne var generelt meget ringe. Denne opfattelse deles af formændene for de andre udvalg.
Jeg tror, at vi i denne forbindelse skal gøre det nye Parlament opmærksom på, at det skal tage høringerne i efteråret yderst alvorligt, også hvad angår de 10 kommissærer, som tiltræder i dag. Som første viceformand for Udvalget om Regionalpolitik, Transport og Turisme vil jeg gerne give det kommende Parlament dette råd. Jeg ville selv meget gerne være vendt tilbage til Parlamentet, men desværre har mit parti ikke givet mig mulighed for det. 
Prodi,
    Jeg vil blot takke hele Parlamentet for dets samarbejde med Kommissionen i de sidste fem år. Det har været år, hvor der er blevet gjort et hårdt og solidt stykke arbejde, og jeg er virkelig stolt af at have modtaget Parlamentets stimuli, lærdom og i mange tilfælde også kritik og tegn på en dialektik, der har hjulpet os alle sammen.
Jeg vil gerne takke de nye kommissærer, som vi har fået, og som allerede er begyndt at arbejde. I dag, hvor vi har set det udvidede Parlament, vil jeg blandt kommissionsmedlemmerne gerne rette en særlig tak til kommissær Verheugen, der har stået i spidsen for denne komplekse og vidunderlige udvidelsesproces. Tak til alle og god arbejdslyst!
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet. 

Formanden.
   - På Parlamentets vegne vil jeg gerne byde velkommen til præsidenten for Republikken Mozambique og den siddende formand for Den Afrikanske Union, hr. Chissano, som har taget plads i den officielle loge.
Adskillige kolleger og jeg havde en fortræffelig meningsudveksling med præsidenten tidligere i dag. Jeg stoler på, hr. præsident, at Deres besøg har vist sig interessant og informativt og vil styrke vores forbindelser i fremtiden.
Jeg vil også gerne byde velkommen til Hendes Kongelige Højhed Prinsesse Victoria af Sverige, som nu igen kommer til stede i den officielle loge. 
Formanden.
   - I dag, kære kolleger, er det min sidste mulighed for at benytte det privilegium, det er at tale til Parlamentet som dets formand. Det er et øjeblik, hvor man må tænke over tingene og se tilbage på denne embedsperiode. Takket være vores udvalgs og deres formænds beslutsomme lederskab mener jeg, at De, medlemmerne af Parlamentet, kan være stolte af solide lovgivningsresultater. De har kunnet gennemføre et vigtigt gearskifte og været et yderst hårdtarbejdende Parlament i hele denne periode. Deres arbejde har vist, at hvis man giver Europa-Parlamentet ansvar, reagerer det ansvarligt.
Omfanget af vores lovgivningsmæssige engagement og vores engagement i alle de europæiske institutioner, der har bidraget til at skabe et tillidsfuldt klima, har givet legitimitet, effektivitet og tillid. Selve omfanget af vores forbløffende udgangshastighed - hvis jeg kan kalde det sådan - de seneste måneder, der har ført til vedtagelsen af over 80 betænkninger i vores seneste mødeperioder, er et vidnesbyrd om den generelle opgradering af Parlamentets arbejde i dets femte valgperiode.
Den lære, vi kan drage - og jeg håber, at vælgerne vil forstå det i juni - er, at Parlamentet gør en forskel rent politisk.
Det vigtigste budskab fra denne valgperiode er, at Parlamentet har vist sig at være en moden og pålidelig lovgivningspartner for Rådet og Kommissionen. Vi har hele tiden understreget, at det var politikken, der var det vigtigste. I de sidste fem år har vi med held gennemført 403 procedurer med fælles beslutningstagning og 86 forligsforhandlinger. Det er 250 % mere end i de forudgående fem år. Kun to forslag blev ikke vedtaget, og det efter et demokratisk valg: overtagelsesdirektivet fra 2001 og direktivet om havnetjenester fra 2003.
Den arv i form af lovgivning, som Parlamentet fra perioden 1999-2004 efterlader sig, er en arv, der vil forbedre livskvaliteten for vores befolkninger og lægge grunden til en forøget velstand. Listen over love illustrerer, hvor vidt og bredt vores aktiviteter går inden for områder som transport, kulturel udveksling, finansielle ydelser og forbrugerbeskyttelse.
Vi har også brugt vores lovgivningsmæssige beføjelser med fleksibilitet og dygtighed. 28 % af vores procedurer med fælles beslutningstagning blev vedtaget ved førstebehandling, halvdelen af dem blev afsluttet ved andenbehandling gennem for-forlig. For at sige det klart, så har vi ikke altid udnyttet vores parlamentariske prærogativ til dets yderste grænse, vi har brugt vores prærogativer strategisk og med stærk politisk sans.
Gennem denne valgperiode kan vi i Parlamentet - som den eneste af de lovgivende institutioner i Fællesskabet - ved afslutningen af vores mandat rose os af en lovgivningsmæssig opgave, der er blevet løst 100 %, og som vi, når det gælder udførelse, i sandhed kan være stolte af.
Som De ved, foreslog og nåede vi en vigtig interinstitutionel aftale om bedre fremtidig lovgivning. Lovgivningen har haft en vigtig rolle, men er ikke den eneste, vi har spillet. Vores handlinger har rakt langt videre. F.eks. viser tallene i budgetmæssige termer klart - og lad dette budskab blive forstået af Rådet med hensyn til forfatningstraktaten - at Parlamentet har været fornuftigt, når det gælder ikke-obligatoriske udgifter fra Fællesskabets budget, faktisk mere fornuftige end den anden gren af budgetmyndigheden: Rådet.
Vi har endnu en gang vist, at det at få overdraget ansvar på budgetområdet til gengæld fører til parlamentarisk ansvarlighed.
Parlamentet har af erfaringerne fra 1999 lært den lektie, at den udøvende myndighed må holdes ansvarlig. Den måde, Parlamentet og dets budgetudvalg er modnet på, viser, at de har lært af den tidligere krise, i særdeleshed at parlamentarisk ansvarlighed er et ufravigeligt krav til initiativer fra Unionen og ikke simpelthen noget ekstra.
Den magt, det giver at tilslutte sig en lov, er blevet udøvet på en ansvarlig måde som f.eks. den tilslutning, som Parlamentet giver til tiltrædelsestraktaten. Samtidig med at Parlamentet ikke er noget gummistempel, som drøftelserne og afstemningerne om registeret over passagernavne så rigeligt har vist.
Vi har som parlamentsmedlemmer i stigende grad udfyldt en rolle med at give udtryk for bekymring hos almindelige mennesker. F.eks. førte forhandlingerne om og til lovgivning, der virkelig hjalp.
For at opsummere har vores Parlament været en effektiv lovgiver, en forsigtig udarbejder af budgetter, EU's platform for ansvarlighed blandt myndighederne og en effektiv talsmand for Europas befolkninger.
Kære kolleger, De husker måske overskrifterne på de mål, jeg satte mig, da jeg talte til Dem efter mit valg: vores bidrag til udvidelsen, forøget kommunikation med borgerne og fremme af indre reformer i Parlamentet, i særdeleshed medlemsstatutten. Jeg gik ind i alle tre områder, og jeg vil nu gerne aflægge rapport til Dem her i dag.
Jeg har gennemført et fuldt og travlt skema som formand. I Parlamentet har jeg haft 90 møder med Formandskonferencen, som har dækket 669 dagsordenpunkter. Jeg har haft 54 møder med Præsidiet, som har behandlet 934 punkter. Jeg har haft andre 450 møder med Parlamentet. Jeg har haft 334 møder med besøgende personligheder og politikere og 16 besøg af statsoverhoveder. Jeg har repræsenteret Parlamentet ved 12 møder i Det Europæiske Råd. Uden for Parlamentet i Strasbourg og Bruxelles har jeg på Deres vegne aflagt 203 besøg. Jeg har været i 33 stater, herunder EU's medlemsstater og kommende kandidatlande. I 24 stater havde jeg det privilegium på Deres vegne at tale til de nationale parlamenter. Jeg har givet mere end 1.000 interviews til medierne i Bruxelles og Strasbourg og lige så mange under mine 203 besøg i udlandet på Deres vegne. Jeg har ved 24 lejligheder talt til denne plenarforsamling ud over de normale pligter, som formanden har, og jeg har holdt 130 større taler uden for Parlamentet på Deres vegne. Vores korrespondance beløber sig i alt til næsten 10.000 og yderligere 10.000 sagsmapper. Jeg takker mine tjenestemænd for deres tålmodighed og alt deres arbejde.
Min første prioritet - og det vigtigste offentlige formål for mit formandskab - var udvidelsen, som har nået sin kulmination i denne uge. Det arbejde, næstformændene og Præsidiet, gruppelederne og Formandskonferencen samt forhåndsbudgettering forud for integrationen har udrettet, har alt sammen betydet, at vores arbejde i denne uge med vores nye Parlament på 25 europæiske medlemmer er gået uden det mindste problem. Det er jeg stolt af.
Det er ikke noget tilfælde. Det er en del af en strategisk politisk og administrativ plan. Jeg takker hr. Priestley og hans medarbejdere for det arbejde, de på så professionel vis har lagt i dette.
Hvad havde vi i Parlamentet at bidrage med til udvidelsen? Vi gjorde det gennem det, som Udvalget om Udenrigsanliggender, Menneskerettigheder, Fælles Sikkerhed og Forsvarspolitik og vores ordførere gjorde, gennem vores politiske grupper og mine egne besøg. Vi satte liv i politikken. Vi bragte et Europa med værdier. Vi kom med en sans for at prøve at kommunikere, hvor historisk og hvor spændende dette øjeblik var, og at bibringe den europæiske offentlighed en forståelse heraf. Vi flyttede debatten fremad fra det sterile til det, der er af vital betydning i øjeblikket, idet vi tilskyndede til de nødvendige kompromiser og nåede de nødvendige aftaler om de finansielle overslag. Samtidig førte forventning om medlemskab til en bemærkelsesværdig ændring i de nye stater selv.
I Parlamentet har vi understreget den parlamentariske dimension. November 2002: en særlig udkigspost, hvor vi inviterede alle parlamentsmedlemmerne til at være sammen med os forud for topmødet i København det pågældende år. 2003: Parlamentets og parlamentsmedlemmernes år. De gjorde det højst usædvanlige - ved femte udvidelse, men for første gang nogensinde - at invitere parlamentsmedlemmer fra hver eneste stat som observatører, og det tjener Dem i høj grad til ære.
Lad mig give udtryk for det håb, at der kan findes og vil blive fundet forsoning på øen Cypern i dette Europa, som har forsonet sig, og at vores sidste delte hovedstad med tiden kan blive genforenet.
Udvidelsen har medført anerkendelse af behovet for en ny regelsamling for Unionen og indkaldelse af et konvent om Europas fremtid for at udarbejde den. I modsætning til det forventede blev konventets formel, som var blevet foreslået af Parlamentet og Udvalget om Konstitutionelle Anliggender, vedtaget, og i modsætning til, hvad mange ventede, viste det sig at være en klar succes. Der er stadig arbejde at gøre på forfatningstraktaten. Lad mig her i dag forsikre Parlamentet om, at jeg i den mellemliggende periode - fra nu af og til juli, hvor Parlamentet samles til sin sjette embedsperiode - sammen med vores repræsentanter, hr. Hänsch og hr. Brok, og gruppelederne beslutsomt vil fokusere på at sikre, at Parlamentet kan spille så stor en rolle som muligt i de uger, der er tilbage. Lad mig give udtryk for denne beslutsomhed. Vi vil arbejde sammen med de andre på en succesrig færdiggørelse af forfatningstraktaten inden for det irske formandskabs periode.
Med hensyn til økonomiske reformer har Parlamentet gjort, hvad det blev bedt om. Der er ikke nogen kløft med hensyn til levering fra Parlamentet, men der er desværre en betydelig kløft for Lissabon, der risikerer at blive en troværdighedskløft. 
Meddelelser er et uomgængeligt og voksende krav til parlamentarisk demokrati, særlig for et Parlament, der spænder over et kontinent som vores. Vi har intensiveret vores meddelelser til andre europæiske institutioner og nationale parlamenter. Derved har vi vist, at Parlamentet er en beslutsom og troværdig partner for europæiske fremskridt. Det næste Parlament vil gøre vel i at investere endnu flere ressourcer i meddelelser, i at sælge vores historie - en historie, vi kan være stolte af.
Men - og det er det, jeg er stærkest overbevist om - pr-arbejde og informationskampagner vil aldrig kunne erstatte reel politik baseret på overbevisning, lidenskab og fornuft.
Vi parlamentsmedlemmer er i direkte kontakt med vores vælgere. Vi ved, hvad der bekymrer dem, og hvad de stræber efter. Vi må bringe dem visioner og udvise lederskab. Vi er et uundværligt led i en ubrudt kæde af demokratisk ansvarlighed mellem vores vælgere, regioner, stater og det europæiske ideal.
De vanskelige dage og uger i 2003, da vi gennemlevede EU's Irak-krise, førte til et tilbageslag for effektiv multilateralisme via FN og for EU og for dens transatlantiske forbindelser. Vi har meget at tænke over, og der er meget at lære med henblik på fremtiden. Krisen markerede en afvigelse fra vores europæiske måde at arbejde på. Den viste, at de institutionelle eller konstitutionelle bestemmelser risikerer blot at blive en tom skal, hvis ikke der bliver blæst liv i dem af politisk vilje og af fælles mål.
Denne valgperiode har været præget af, at vi har stået for virkeligt demokrati i internationale anliggender, for europæiske værdier. Jeg er meget stolt af, at vi har holdt fast ved rigtige retssager ved Den Internationale Straffedomstol modsat fraværet deraf i Guantánamobugten.
Det, jeg er mest stolt af ved vores fornyede bekræftelse af multilateralismen, er besøget af FN's generalsekretær Kofi Annan den 29. januar 2004 for at modtage Sakharov-prisen på vegne af FN og de kolleger, der døde i Baghdad, hvilket markerede et klimaks. Det markerede på en stærk og følelsesladet måde Parlamentets engagement i den multilaterale måde at arbejde politisk på.
Vi har forsøgt at udvikle forbindelserne til de andre områder såsom Rusland og USA. Vi har haft en vis begrænset succes, men det er nødvendigt at gøre mere. Jeg kan med stor stolthed fortælle Dem, hvordan det er lykkedes os at få en Euro-Middelhavs-parlamentarisk forsamling på plads, som blev konstitueret i marts i Athen. Som De ved, har Parlamentet spillet en central rolle i at sikre, at denne forsamling fra dag ét bliver et effektivt instrument for demokratisk dialog og et sted, hvor pluralismen er synlig og reel.
Med hensyn til reformer, der var det sidste emne, jeg gav Dem løfte om for næsten to et halvt år siden, har Præsidiet internt udført værdifuldt arbejde under titlen "Raising the Game" med hensyn til nye interne strukturer, at nyt fokus i næste valgperiode på at hjælpe medlemmerne med at stille juridisk og proceduremæssig rådgivning til rådighed i en udstrækning og af en kvalitet, som ikke har været tilfældet før.
Disse reformer har været håndgribelige og gavnlige, og jeg nærer ingen tvivl om, at de vil bringe kvalitet og forbedring til vores arbejde, men en større skuffelse i min embedsperiode har været, at Rådet til sidst ikke fandt et kvalificeret flertal til at vedtage en fælles statut for medlemmerne af Parlamentet.
Vi har indgået kompromiserne, selv dem, som Rådet havde foreslået, og alligevel blokerede et mindretal i sidste øjeblik vejen for os. Et system, hvor medlemmer af samme Parlament har 25 forskellige juridiske og finansielle ordninger, er efter min opfattelse hverken ønskværdigt eller holdbart i det lange løb.
Selv om vores bestræbelser ikke bar frugt denne gang, håber jeg meget, at statutten endelig kan blive vedtaget i begyndelsen af næste lovgivningsperiode. Som De ved, og som De stemte for, er det klart, at Parlamentet trænger til reformer.
Hvad angår spørgsmålet om udgifter, har Parlamentet gjort vigtige fremskridt omkring reform af vores regler og ordninger for at sikre større gennemskuelighed og ansvarlighed. Særlige reformer for rejseordningerne, sekretærbevillingen og andre bevillinger er blevet afgjort af Præsidiet og kvæstorerne inden for de sidste år og er fortsat under min embedsperiode.
I begyndelsen søgte jeg en samlet reform baseret på to elementer: fair behandling af medlemmerne af Parlamentet baseret på lighed og gennemskuelighed for bevillingerne baseret på de faktisk afholdte omkostninger. Det, at Rådet ikke kunne gennemføre dette, er ikke vores skyld. Men det er beklageligt - og lad mig endnu en gang gøre det klart - at der i øjeblikket er en kampagne i gang, der bruger tvivlsomme og uheldige metoder, og hvis vigtigste formål synes at være at bringe denne institution i vanry og at sætte spørgsmålstegn ved medlemmernes ære.
Det er gjort for at gøre størst mulig skade på enkeltpersoner, deres karrierer og deres familier helt uden bevisgrundlag. Det er en skandale.
Vi har nu en erfaring på mere eller mindre 50 år med at udarbejde politikker i EU. I den tid er politikken og mange aspekter af det daglige liv i medlemsstaterne i hele Unionen blevet europæiseret. Europæisk politik og regulering er dybt forankret i den nationale beslutningstagning, men selv om vi har en europæiseret politik, søger vi stadig efter en måde, hvorpå man kan europæisere selve politikken.
Jeg har derfor, særlig i det sidste år, forsøgt at viderebringe dette budskab. Der er så mange europæiske problemer her, som vi i vores mange partier, der er repræsenteret her, klart har forskellige synspunkter på, så vi mangler ikke en europæisk platform at kæmpe på, når det gælder ægte og reelle europæiske valg. Det er min opfordring til Dem, når De tager herfra til valget. Hold Dem til Europa, og prøv at sikre, at det ikke kun kommer til at dreje sig om midtvejsevalueringer og nationale eller lokale skønhedskonkurrencer, men at det kommer til at dreje sig reelt og ægte om at udfordre Europas fremtid.
Jeg vil gerne fremsætte nogle afsluttende bemærkninger om den måde, mit formandshverv er blevet gennemført på. Den succes, jeg har haft i den korte tid, jeg har været her, skylder jeg helt Dem. Jeg ønsker at takke Dem alle, men måske i særdeleshed mine kolleger, gruppelederne, der ved så mange lejligheder har arbejdet sammen med mig i de politiske skyttegrave. Jeg forstår tydeligere, end jeg gjorde i begyndelsen, at man ikke kan gøre alle tilpas hele tiden. 
Jeg har altid prøvet at tjene Parlamentet upartisk, uden fjendtlighed eller fordomme, at tjene det samlede Parlaments interesser og ikke kun nogle af de bestanddele, det består af. Jeg mener bestemt, at jeg har forsøgt at arbejde i overensstemmelse med de principper, som min irske landsmand Edmund Burke gav udtryk for, da han i et brev til sine vælgere i 1774 sagde: "" (Deres repræsentant skylder Dem ikke kun sin flid, men også sin dømmekraft, og han bedrager Dem snarere end tjener Dem, hvis han ofrer sin dømmekraft af hensyn til Deres mening). Jeg står ved de afgørelser, jeg har truffet fra dette sæde, og jeg er parat til at blive bedømt på baggrund af dem.
Jeg takker mine tjenestemænd. Jeg takker Europa-Parlamentet, og igen har jeg ikke ord nok til at takke og lovprise Julian Priestley, Harald Rømer og det vidunderlige lederskab, professionelt lederskab af en transnational kvalitet i verdensklasse for tjenestemænd.
Tillad mig at slutte med noget mere personligt. At have været medlem af Parlamentet i 15 år og været næstformand og formand for ELDR-Gruppen i mere end syv år samt formand for Parlamentet i næsten to et halvt år har været den største oplevelse i mit liv. Med hvad jeg kan forsikre Dem for, var yderst blandede følelser, fortalte jeg mine tilhængere i Munster-valgkredsen her til morgen, at jeg ikke agter at stille op til det kommende valg.
Jeg vil gerne takke befolkningen i Munster for deres konsekvente støtte i årenes løb. Jeg takker mine egne tilhængere og min familie, hvoraf nogle er til stede i dag. Selv om intet politisk arbejde nogensinde er afsluttet, har jeg ydet et bidrag, og jeg ved, at der er andre, der kan tage udfordringen op. Europa har været sagen i mit politiske liv. Jeg vil fortsætte med at tjene den på enhver mulig måde. Jeg forlader Parlamentet, men mine venskaber, min indsigt og min vedvarende respekt for, hvad Parlamentet gør, vil aldrig forlade mig. Frem for alt takker jeg Dem alle for Deres venskab og støtte.
Og nu må jeg tage en dyb indånding! 
Poettering (PPE-DE ).
   - Hr. formand, det er en smuk tradition, at gruppeformændene takker den afgående formand meget hjerteligt, og derfor bad jeg ligesom de andre gruppeformænd om at få ordet. For PPE-DE-Gruppen er det ikke nogen pligtøvelse, men en måde at sige helhjertet og oprigtigt tak på. Hr. Cox, De kombinerer visioner og pragmatisme, og De er indbegrebet af politisk og personlig fairness. De kombinerer de bedste traditioner fra Deres hjemland, Republikken Irland, med vores europæiske overbevisning. De vil altid være blandt Parlamentets store formænd, og De var heldig, at Deres formandskab faldt i en succesfuld tid, det vil sige i en tid med forhandlinger om forfatningen og optagelsen af 10 nye stater i EU.
De nævnte selv en opgave, som forblev uafsluttet, nemlig parlamentsmedlemmernes statut. Straks efter valget til Europa-Parlamentet vil vi - dem af os, som bliver genvalgt - være forpligtet til at fuldføre Deres arbejde med denne statut. Hr. formand, De kan være stolt af den værdighed og pligtopfyldelse, som De udviste i dette embede. Vi har alle god grund til at takke Dem hjerteligt herfor, og det gør jeg også personligt. Jeg ønsker Dem kun det bedste for Deres personlige fremtid og for Deres fremtidige virke hjemme i Republikken Irland. På vores gruppes vegne ønsker jeg Dem rigtig meget held og lykke fremover!
Barón Crespo (PSE ).
   - Hr. formand, De ved ligesom hele Parlamentet, at Den Socialdemokratiske Gruppe ikke stemte på Dem. Men i dag har Den Socialdemokratiske Gruppe ikke desto mindre bifaldet Deres indsats og Deres tale.
Lad mig komme med en personlig bemærkning: velkommen til klubben for de tidligere formænd for Europa-Parlamentet! Det er en af de mest eksklusive klubber i verden.
Watson (ELDR ).
   - Hr. formand, De har givet 15 års utrætteligt arbejde til Parlamentet, og på vegne af ELDR-Gruppen vil jeg gerne rose Dem for Deres lederskab og de visioner, De har udvist under Deres embedsperiode. De har været en fremragende formand for Parlamentet, som har styrket vores profil og sikret, at vores stemme bliver hørt i Rådet og ud over det. Gennem Deres veltalenhed og skønsomme brug af velturnerede har De kommunikeret de faktiske fordele ved vores arbejde til vores borgere. Jeg er stolt af, at den første liberale formand for Parlamentet i 22 år er en af de mest succesrige.
Jeg vil gerne kort fremhæve to fortjenester. Deres energiske kampagne for udvidelse og den beslutsomhed, De har vist med hensyn til reformer af Parlamentet, vil altid tjene Dem til ære. Som min forgænger som leder af ELDR-Gruppen har De vist vores forpligtelse til udvidelse ved at involvere medlemmer fra kandidatlandene i vores arbejde. De har fortsat Deres energiske kampagne for et ja ved afstemningen i kandidatlandene og ved at bringe medlemmer fra deres parlamenter her som observatører i 2002. De har bragt Parlamentet nærmere en reform end nogensinde før, og jeg nærer ingen tvivl om, at vi som resultat af Deres arbejde vil få held til at reformere Parlamentet.
Vi er sikre på, at De stadig har meget at bidrage med til Europa, hvad De end gør i de kommende måneder og år. I dag siger vi , samtidig med at vi takker Dem og ønsker Dem alt godt for fremtiden.
Wurtz (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, jeg tilslutter mig naturligvis mine kolleger fra Formandskonferencen i hyldesten af Deres beslutsomhed, Deres respekt for mangfoldighed og ligeledes af Deres hjertelighed i de personlige relationer. De har ført bevis for, at der ikke er små grupper, men udelukkende kvinder og mænd, der ønsker at udføre deres pligt.
Cohn-Bendit (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, både som medlem og formand har De været et eksempel til forsvar af Europa-Parlamentet. Derfor tillader jeg mig i disse indlæg til Deres ære at anmode Dem om en sidste gang at handle på Europa-Parlamentets vegne. 
Det nuværende Europa-Parlament har tre gange afvist aftalen mellem Europa og USA om PNR-oplysninger. I næste uge …
… vi er parlamentsmedlemmer, og vi stiller os ikke tilfredse med blot at klappe os selv på ryggen, men vi tager vores rolle som parlamentsmedlemmer alvorligt, hvilket hr. Cox igennem fem år har vist os.
Hr. formand, derfor beder jeg Dem tale med Kommissionen for at undgå, at Rådet og Kommissionen i næste uge sætter sig ud over Europa-Parlamentets beslutning om at anmode Domstolen om en afgørelse. Det er vores ret, og det er også Deres pligt som formand at respektere det store flertal i Europa-Parlamentet, og Kommissionen og Rådet har pligt til at respektere flertallets vilje.
Det er mit sidste ønske. De har været en fremragende formand, og De kan blive bedre ved at få Kommissionen og Rådet til at respektere Europa-Parlamentets vilje.
Formanden.
   - Kære hr. Cohn-Bendit, tak for Deres råd. Men det, De bad om, er der allerede truffet beslutning om. Det blev en kendsgerning allerede til formiddag. Mange tak. 
Pasqua (UEN ).
   - Hr. formand, det er meget vanskeligt at lede en så stor forsamling, hvori der findes så mange holdninger, der også er indbyrdes forskellige. Men jeg tror, at det er i Formandskonferencen, at jeg for mit eget vedkommende har set Deres kvaliteter.
Jeg vil ikke kaste mig ud i en øvelse, som nogle ville mene kunne illustrere vores samfund med gensidig beundring, hvilket forekommer mig en smule overdrevent, men lige på det tidspunkt, hvor De besluttede at forlade Europa-Parlamentet, som De har givet meget, selv om vi har været uenige på en række punkter, hvilket er en sand demokratisk forsamling, vil jeg give udtryk for den agtelse, De har i vores gruppe, og vores anerkendelse af den måde, hvorpå De har behandlet dem, der i Europa-Parlamentet er i mindretal. Det er således, man kender sande demokrater. Hr. formand, det er jeg taknemmelig for, og vi takker Dem. Jeg er overbevist om, at De ikke rigtig kan fjerne Dem fra institutionerne. Måske ses vi derfor igen. Jeg ønsker under alle omstændigheder alt, hvad man kan ønske for Dem personligt og familiært. Politisk er det andre, der bestemmer.
Dell'Alba (NI ).
   - Hr. formand, i slutningen af Deres tale takkede De gruppeformændene. Tillad mig dog også at minde Dem om løsgængernes eksistens, som De så udmærket er klar over. Mange af de parlamentsmedlemmer, som er løsgængere, ville have bedt om ordet, så jeg vil benytte mig af, at jeg sammen med fru Garaud har repræsenteret dem i Formandskonferencen i de forløbne år. Jeg vil for sidste gang benytte lejligheden til at tage ordet, men selvfølgelig ikke på en gruppes vegne, eftersom jeg respekterer løsgængergruppens sammensætning, som vi har talt om flere gange. Denne gruppe har desværre ikke fået løst sine organisationsproblemer her i Parlamentet, men det vil jeg naturligvis ikke give Dem skylden for personligt, hr. formand. Lad os blot sige, at gruppen består af et par dusin medlemmer, og derfor er det nødvendigt, at det næste Parlament behandler dette spørgsmål på en mere opmærksom måde.
Hr. formand, personligt vil jeg sige - og det tror jeg også, at jeg siger på fru Garauds vegne - at jeg er enig med dem, der gav udtryk for deres beundring og anerkendelse af den rolle, som De har spillet - navnlig for at forsvare Parlamentet - og den måde, som De har stået i spidsen for Parlamentet på uafhængigt af de enkelte omstændigheder og af den politiske opfattelse, som hver enkelt af os måske har af Deres arbejde. Også jeg vil gerne takke Dem og overbringe Dem mine bedste ønsker for Deres politiske og personlige fremtid.
Bonde (EDD ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne takke for et ualmindeligt godt samarbejde gennem de år, du har siddet i Formandskonferencen. Der er skabt et meget godt kollegialt forhold mellem gruppeformændene. Der var engang, hvor det på forhånd var besluttet, hvad vi ville beslutte på møderne. Vi havde dengang en stor koalition, hvor det ikke var så sjovt at repræsentere en lille gruppe. I de fem år, der er gået siden sidste valg, har man ikke kunnet forudsige beslutningerne fra møderne, før de var afholdt. Der har været lyttet, også til mindretal, og jeg håber, at vi kan føre den tradition videre.
Du er på en måde Parlamentets første rigtige formand, fordi du er udgået af en valgkamp. Vi har aldrig før haft valgkamp i Parlamentets historie, siger ham, der nu har sølvbryllup med EU. Du udgik af en valgkamp, hvor du vandt regulært over David Martin og mig og Gérard Onesta og Francis Wurtz. Valget var et resultat af gode debatter, også i vores grupper, og jeg håber, at vi kan føre den tradition videre, således at man diskuterer, hvordan Parlamentets arbejde skal tilrettelægges, inden man vælger formanden. Når man kommer i Parlamentet om mandagen, så kan menige medlemmer nu tage ordet, det kunne de altså ikke før. Det er et lille konkret resultat af en valgkamp.
Jeg kan bekræfte, at du ikke har gjort alle fuldstændig tilfredse, samtidig kan jeg bekræfte, at det ikke er din skyld, at der ikke er ryddet op i vores rejsecirkus, du har presset på, hver gang det har været muligt.
Tak for et godt samarbejde og lykke i dit nye liv, og jeg håber, at du som din sidste handling kan sørge for at få Præsidiet til at træffe beslutninger om nogle rejsegodtgørelser, som vi kan være bekendt at møde vælgerne med. 
Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er valgs prøvelse for de nye medlemmer af Europa-Parlamentet.(1) 
Gargani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, det er mig en stor glæde og ære at gøre rede for bekræftelsen af mandatet for de 162 parlamentsmedlemmer, som er blevet udpeget af de 10 nye medlemsstater fra den 1. maj 2004, og for seks parlamentsmedlemmer, der er valgt i stedet for dem, som har nedlagt deres mandat tidligere.
Også ved hjælp af proceduremæssige foranstaltninger - og det tror jeg, at jeg siger på hele Parlamentets vegne - understreger vi i dag Parlamentets fuldgyldige optagelse af de parlamentsmedlemmer, som repræsenterer borgerne i det udvidede EU. Som De alle ved, var det i henhold til forretningsordenen nødvendigt at foretage valgs prøvelse. Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked havde i henhold til forretningsordenens artikel 7, stk. 2, pligt til at forelægge en betænkning for Parlamentet. Denne betænkning er nu blevet udarbejdet, og i henhold til denne bestemmelse - som er ændret ved andre bestemmelser - mødtes Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked således i går.
I betragtning af det store antal valgs prøvelser og den knappe tid, eftersom vi var nødt til at gøre det med det samme, anså vi det for hensigtsmæssigt, at formanden for Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked fremlagde denne mundtlige betænkning for Parlamentet, og den består i bekendtgørelsen af, at Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked på mødet i går foretog valgs prøvelse for de 168 parlamentsmedlemmer. Vi har undersøgt de sædvanlige dokumenter, hr. formand, herunder erklæringen om uforenelighed og erklæringen om økonomiske interesser. Det blev enstemmigt vedtaget, at det hele er regelmæssigt, og derfor anbefaler vi en godkendelse. De meddelte, at hr. Kalisz har påtaget sig hvervet som minister, der er uforeneligt med hvervet som parlamentsmedlem. Det er således nødvendigt at bekræfte hans mandat fra 1. maj 2004 til i dag. Vi kan naturligvis ikke foretage valgs prøvelse af hans efterfølger på mødet i dag.
Hr. formand, jeg vil også benytte lejligheden til at takke Dem og hele Parlamentet.
Formanden.
   - I lyset af betænkningen fra Udvalget om Retlige Anliggender og det Indre Marked foreslår jeg, at vi bekræfter de nye medlemmers mandater.


Theato (PPE-DE ),
   Hr. formand, mange tak for, at De giver mig ordet endnu en gang. Jeg vil gerne sige nogle ting til kollegerne om udnævnelsen af medlemmerne af Revisionsretten.
I overensstemmelse med forretningsordenen gennemførte vi i Budgetkontroludvalget en procedure, hvor vi lod os lede af traktatbestemmelserne, hvori det stipuleres, at det vigtigste for at blive optaget som medlem af Revisionsretten er de erhvervsmæssige kvalifikationer og frem for alt fuld uafhængighed. 10 medlemmer udfyldte et spørgeskema, hvorefter vi fik udleveret svarene og de relevante cv'er. Efterfølgende gennemførte vi en individuel offentlig høring for hvert enkelt foreslået medlem bag lukkede døre i Budgetkontroludvalget. Med henblik på at inddrage de nye kolleger, som har været en del af Parlamentet siden den 1. maj, hvor tiltrædelseslandene også i retlig forstand blev fuldgyldige medlemmer af EU, gennemførte vi afstemningen i Budgetkontroludvalget forrige mandag, den 3. maj. Resultatet af afstemningen - og det siger jeg klart og tydeligt og forklarer det om lidt - foreligger nu i form af ni betænkninger her i Parlamentet. I en hemmelig afstemning vil vi stemme om Budgetkontroludvalgets ni betænkninger med dets anbefalinger vedrørende kandidaturerne. Det har vist sig, at det store flertal af kandidaterne også har vundet tilslutning hos flertallet i udvalget. To af de 10 kandidater opnåede ikke et flertal, og heraf har den ene - nemlig den cypriotiske kandidat - trukket sin kandidatur tilbage i et brev til Rådet. Tilbage er altså den slovakiske kandidat, som desværre ikke opnåede flertal i Budgetkontroludvalget.
Jeg vil gerne præcisere, at der påhviler os et stort ansvar, når vi nu stemmer om Budgetkontroludvalgets betænkninger, for medlemmerne af Revisionsretten udnævnes for en seksårig periode. Der er ikke nogen overgangsperioder som i andre institutioner. De vil altså høre under Revisionsretten i seks år, og derfor har Budgetkontroludvalget også gennemført en meget grundig og samvittighedsfuld undersøgelse. Alt, hvad der blev gennemført bag lukkede døre, skete i hemmelighed. Jeg takker alle medlemmerne af Budgetkontroludvalget for dette meget bekostelige og ansvarsfulde arbejde og fremlægger nu disse betænkninger i Parlamentet.
Jeg har imidlertid endnu et ønske. Efter denne tilbundsgående undersøgelse ville det således være ønskeligt, hvis et fremtidigt Parlament ikke kun ville blive konsulteret i forbindelse med udnævnelsen af Revisionsrettens medlemmer, men også kunne give sin accept hertil.
Der er yderligere to ting, som jeg godt vil sige. I oversættelserne af betænkningen til en lang række sprog - som nu er blevet rettet - var der en fejl med hensyn til én af Budgetkontroludvalgets afgørelser. I den danske, franske, ungarske, litauiske, maltesiske, portugisiske og svenske udgave havde der sneget sig en positiv afgørelse ind for hr. Molnárs vedkommende. I mellemtiden er det blevet korrigeret i alle sprogudgaver på nær ungarsk - det var i hvert fald situationen kl. 11.21. Jeg beder Dem altså om at være opmærksom på, at Budgetkontroludvalget ikke fremlægger standardresultater fra afstemningen, men at der reelt er en forskel i afgørelserne, som jeg var inde på.
Da dette er min sidste optræden i Parlamentet, vil jeg godt benytte lejligheden til at takke alle, Dem inklusive, hr. formand, for et fantastisk samarbejde, for en utrolig spændende tid og ønske hver enkelt af Dem alt godt fremover. Hjertelig tak!
Formanden.
   - Tak, fru Theato, De har vores bedste ønsker. 
Kuhne (PSE ).
   - Hr. formand, selv om jeg er sikker på, at jeg - sammen med mødetjenesterne for min gruppe - forberedte stemmelisten korrekt, er der dog stillet spørgsmål hertil. Derfor vil jeg bede Dem om at præcisere over for alle parlamentsmedlemmer, at vi stemmer om betænkningsteksten, som fru Theato sagde i forbindelse med den korrigerede version af de forskellige sprogudgaver. Det bør altså understreges endnu en gang, at vi stemmer om teksten i betænkningen.
Formanden.
   - Jeg kan, som fru Theato skitserede, bekræfte, at det bliver en elektronisk hemmelig afstemning.
(1) 


Attard-Montalto (PSE ),
   Kommissionen i dag består af medlemmer fra 25 lande, og, selv om rollen for hver kommissær er at tjene de fælles europæiske interesser, er der stadig et vigtigt element af national repræsentation.
Denne repræsentation bør kun være et supplement til EU og ikke tjene til at opdele EU, for det betyder, at Kommissionen i sin helhed vil være bevidst om de sociale og økonomiske interesser i hvert land og om nødvendigt handle med fleksibilitet.
Det er i hvert fald ikke i den europæiske ånd at træffe foranstaltninger uden at overveje konsekvenserne for visse sociale sektorer. Jeg mener, at kommissærerne anerkender vigtigheden af fleksibilitet, når visse foranstaltninger kan have negative konsekvenser for familier, der lever et noget andet liv på grund af økonomiske og sociale begrænsninger i den pågældende region.
Jeg kommer fra en lille stat, som også er en ø i Middelhavet, og det er baggrunden for mit indlæg. Vi ved dog også, at fleksibilitet ikke kun er nødvendig i relation til små lande. Selv store lande har været i situationer, hvor det var nødvendigt med en vis fleksibilitet for at opfylde EU's fælles målsætninger.
Som konklusion vil jeg slå fast, at den forskel, der hersker i EU, er positiv, men det er den samme forskel, der medfører behovet for fleksibilitet. Jeg er sikker på, at alle kommissærerne er klar over dette, og at de for Europas fælles bedste vil være fleksible for at kunne forsikre de europæiske borgere om, at Kommissionen ikke er en trussel, men faktisk er der for at beskytte dem. 
Berthu (NI ),
    Vi byder med glæde de 10 kommissærer fra de nye medlemslande velkommen, og jeg godkender dermed Kommissionen i dens nye sammensætning.
Det vedtagne beslutningsforslag lader mig dog tilbage med en stor utilfredshed, for et ændringsforslag, der meget belejligt anmodede Kommissionen om ikke at tage initiativ til eller træffe beslutning om en eventuel ophævelse af gmo-moratoriet i den kommende periode inden etableringen af det kommende Europa-Parlament, blev forkastet.
Som forventet lykkedes det ikke Rådet at blive enige om genmodificerede BT-11-majs, og i henhold til de gældende procedurer er det Kommissionen, der alene træffer en afgørelse. Jeg protesterer mod holdningen i de lande, som bevidst har accepteret denne procedure. Og jeg protesterer også mod Kommissionens undertrykkelse af medborgerne, for kommissær Byrne gentager hver dag, at Kommissionen vil ophæve moratoriet, selv om den offentlige holdning i Europa med stort flertal er imod.
Det er et godt eksempel på et Europa, der styres uden hensyn til befolkningen, hvilket borgerne skal være opmærksomme på, hvis de ikke ønsker, at der altid lades hånt om dem, og det skal helt sikkert ændres.
Iivari og Paasilinna (PSE ),
    I princippet er det godt at have en kritisk holdning, hvis der skal være en kontinuerlig udskiftning af kommissærer. Vi kan dog ikke acceptere en procedure, hvorved Finland efter Erkki Liikanens afgang vil få en dårligere status end andre lande, der allerede har udskiftet deres kommissærer. Det er også et spørgsmål om, hvad der er lovligt, det vil sige overholdelse af bestemmelserne i traktaten. I henhold til traktaten kan stillingen som kommissær kun stå tom efter Rådets enstemmige afgørelse. 
Souchet (NI ),
    Den massive afvisning i særdeleshed af næsten alle de franske medlemmer undtagen fra Gruppen De Grønne og antiføderalisterne af det ændringsforslag, der anmoder Prodi-Kommissionen, hvis mandatperiode i øvrigt er ved at udløbe, om ikke at vende tilbage til det moratorium om genmodificerede afgrøder, som Rådet besluttede, svarer til en egentlig velsignelse fra Europa-Parlamentet af den beslutning, som Kommissionen planlægger at træffe om kommercialiseringen af genmodificerede BT-11-majs og de efterfølgende varianter, hvilket for øvrigt allerede er blevet meddelt af kommissær Byrne. Han vil sandsynligvis meddele det dagen efter det kommende valg til Europa-Parlamentet.
Det er en meget farlig proces, hvor Kommissionen sætter sig over landene med disses stiltiende accept i et spørgsmål, der er væsentligt for borgernes sundhed og miljøet i vores lande.
Det er derfor med en dårlig behandling af europæerne, at denne lovgivning afsluttes. Og det er denne fremgangsmåde, som det fremover er bydende nødvendigt at reformere for at genfinde et Europa, der forvaltes i forhold til europæernes ønsker.

Formanden.
   - Dermed er vores dagsorden udtømt.
Jeg erklærer Europa-Parlamentets session for afbrudt.(1)

