Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0475/2008).
Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Del I

Om: Narkotikastrategi
Gennemførelsen af den strategiske narkotikakampagne baserer sig på to handlingsplaner for to forskellige perioder, nemlig 2005-2008 og 2009-2012. Det er ligeledes forudsat, at der i 2008 på grundlag af en klar tidsplan skal finde en "konsekvensvurdering" sted forud for handlingsplanen for 2009-2012.
Tingenes nuværende tilstand vedrørende narkotika i EU er foruroligende, og de specifikke midler, der vælges til at bekæmpe problemet, skal være særdeles barske, håndfaste, vedvarende og konsekvente.
Hvad er Kommissionens diagnose på grundlag af rapporterne for 2005, 2006 og 2007 af den aktuelle situation, og hvilket aktivitetsniveau har der været fra 2005 og indtil nu?
Hvad sker der med hensyn til konsekvensvurderingen, som blev afsluttet i 2008? Hvad er Kommissionens forudsigelser for perioden 2009-2013, navnlig vedrørende nye instrumenter til politiets og domstolenes bekæmpelsesaktiviteter og samarbejde samt også vedrørende civilsamfundets deltagelse?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Det står klart, at ingen kan tage let på narkotikaproblematikken. Kommissionen vedtog den 18. september 2008 et forslag til EU's narkotikahandlingsplan for 2009-2012, og en slutevaluering af EU's narkotikahandlingsplan for 2005-2008 var vedlagt som bilag. Dette er den konsekvensvurdering, som blev nævnt i spørgsmålet.
Begge dokumenter blev gjort tilgængelige for Parlamentet selvsamme dato. Vurderingen blev foretaget af Kommissionen i første halvdel af 2008 i overensstemmelse med punkt 45.3 i den efterfølgende handlingsplan. Vurderingen gav et vigtigt input til den nye handlingsplan. Man fandt bl.a. ud af følgende:
Vedrørende gennemførelse af EU's nye narkotikahandlingsplan kan man drage den konklusion, at der med blandet succes er sket fremskridt for næsten alle specifikke målsætningers og tiltags vedkommende. EU's narkotikahandlingsplan er tilstrækkeligt afspejlet i de nationale politikker i medlemsstaterne og er blevet omsat til national politik, og/eller disse målsætninger var i forvejen afspejlet i eksisterende dokumenter.
Medlemsstaterne rapporterer, at handlingsplanen afspejler de vigtigste politikområder på nationalt plan. Vurderingen viser, at handlingsplanen understøtter en konvergensproces mellem narkotikapolitikken i medlemsstaterne, hvilket Kommissionen betragter som ganske væsentligt.
Vedrørende narkotikasituationen er der ikke sket nogen væsentlig reduktion i udbredelsen af brugen af narkotika, men brugen af en række af de mest fremherskende typer narkotika synes at have stabiliseret sig og/eller er faldet en smule. Brug af kokain er for opadgående i en række medlemsstater. Den langsigtede tendens i EU med hensyn til udbredelse af narkotikarelaterede infektionssygdomme, navnlig hiv- og aidsinfektioner, er, at omfanget af disse sygdomme er blevet reduceret i de senere år, og det samme gør sig gældende for narkotikarelaterede dødsfald.
Der er i de seneste år opstået nye tendenser inden for brug af narkotika, navnlig samtidig anvendelse af flere typer narkotika. Der beslaglægges flere og større partier kokain, mens beslaglæggelsen af cannabis i urteform, heroin, ecstasy og amfetaminer tilsyneladende er ved at stabilisere sig. Priserne for ulovlige stoffer er generelt faldet, mens renhedsniveauet ser ud til at være relativt stabilt.
Vedrørende handlingsplanens virkning på narkotikasituationen er den konsekvensvurdering, hvortil parlamentsmedlemmet refererer, formodentlig evalueringsrapporten vedrørende gennemførelse. Den aktuelle reduktion i narkotikarelaterede infektionssygdomme og narkotikarelaterede dødsfald på den ene side og gennemførelsen i hele EU af skadeinddæmmende foranstaltninger på den anden side tyder på en klar korrelation med handlingsplanerne, selv om en sådan forbindelse notorisk er vanskelig at bevise endegyldigt.
En række medlemsstater har opnået dramatiske fald i narkotikarelaterede helbredsskader efter indførelsen af skadeinddæmmende foranstaltninger. Der kan drages lignende konklusioner med hensyn til begrænsning af forsyningen med narkotika samt europæisk koordinering og samarbejde om håndhævelsen af narkotikalovene.
Armando França
(PT) Jeg må især takke Kommissionens repræsentant, hovedsagelig for at have svaret på mit spørgsmål, men også for svarets kvalitet. Jeg har læst Kommissionens dokumenter meget omhyggeligt.
For det første må jeg sige, at vi er enige i strategien og handlingsplanen, hvor man primært tager fat på forsyningssiden og derefter på efterspørgslen. Det er vedrørende forsyningssiden, jeg gerne vil give min mening til kende.
For så vidt angår forsyningssiden, er vi særdeles bekymret over de rigelige mængder af kokain og også over de rigelige mængder af syntetiske produkter. Desuden er vi særdeles bekymret over de lokale konflikter, der opstår mellem bander, som i en række medlemsstater kæmper om kontrollen med narkotikamarkedet. Jeg vil bede kommissæren om så vidt muligt at præcisere, hvilke specifikke tiltag der foreslås vedrørende samarbejde mellem medlemsstaterne og mellem politiet og retsmyndighederne i medlemsstaterne på den ene side og mellem medlemsstaterne og de producerende lande, navnlig de kokainproducerende lande, på den anden side. Dette er et område af strategien, vi er meget bekymret over, og hvor vi gerne vil høre konkrete svar fra Kommissionen.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Naturligvis er samarbejde mellem medlemsstaterne ved bekæmpelse af narkotika, narkotikakarteller og narkotikakriminalitet absolut af afgørende betydning og også særdeles vanskelig på grund af de enorme pengebeløb, der cirkulerer. Vores højst prioriterede område er, som man kan se i handlingsplanen, virkelig at tage kampen op mod kokainforsyningskæden. Vi har adskillige initiativer, hvor man tager sigte på at indgå et samarbejde mellem producentlandene i Latinamerika og Vestafrika for at få sat en stopper for handel med kokain. Der er særlige centre såsom Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics og Centre d'Enquête et de Coordination de la Lutte Anti-drogue en Méditerranée. Begge initiativer sigter mod at bekæmpe handelen med kokain.
Der er således et samarbejde, og der er initiativer, men området er vanskeligt, og kampen er hård. Jeg må understrege, at vi ikke bare kan læne os tilbage. Dette er mere eller mindre en endeløs kamp. Jeg er dog glad for at kunne rapportere om visse positive konsekvenser. Antallet af narkorelaterede sygdomme og dødsfald er som sagt faldet.
Om: Import af fjerkrækødprodukter fra Kina
Kommissionens beslutning 2008/638/EF af 30. juli 2008 om ændring af beslutning 2007/777/EF for så vidt angår import af kødprodukter fra tredjelande. Ifølge den tidligere beslutning fik Kina kun lov til at eksportere fjerkrækødprodukter til Fællesskabet, der var varmebehandlet, og som var behandlet i en hermetisk forseglet beholder til en Fo-værdi på mindst tre.
Samtidig godkendte Kommissionen på anmodning fra de ansvarlige kinesiske myndigheder import af fjerkrækødprodukter fra Shandong-provinsen i Kina, som var behandlet ved en lavere temperatur (mindst 70° C).
Set i lyset heraf mener Kommissionen så ikke, at en lempelse af reglerne vil føre til en slækkelse af EU's strenge bestemmelser om dyresundhed, levnedsmiddelhygiejne og dyrevelfærd? Mener Kommissionen ikke, at det, når man træffer en sådan beslutning, der blot gælder én provins i et land, giver anledning til bekymring, og mener Kommissionen, at det med fuld sikkerhed kan bekræftes, at de pågældende fjerkrækødprodukter kun kommer fra Shandong-provinsen? Skønner man ikke, at man ved at give tilladelse til én provins vil modtage en strøm af ansøgninger om lempelse af reglerne i de øvrige provinser (hvilket noget allerede tyder på)? Udgør de indførte foranstaltninger ikke en risiko for EU's fjerkræavlere?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) De bestemmelser om dyre- og folkesundhed, som gælder for eksport af fjerkrækød fra Kina, sikrer et tilsvarende beskyttelsesniveau som det, der gælder i EU. Disse importbestemmelser garanterer, at alle importerede produkter opfylder de samme høje standarder som produkter fra EU's medlemsstater, ikke alene med hensyn til hygiejne og alle aspekter af forbrugersikkerhed, men også vedrørende dyresundhed. Princippet om, at fødevarer uanset oprindelsesland skal være sikre, er det centrale punkt i EU's tilgang til disse spørgsmål.
Det officielle kontrolsystem i Kina blev efterprøvet på stedet via tre kommissionsinspektioner. Resultatet blev offentliggjort på GD SANCO's websted. Inspektionerne har vist, at de kompetente myndigheder, navnlig i Shandong-provinsen, er struktureret godt nok til at garantere overholdelse af fællesskabslovgivningen med hensyn til varmebehandlede fjerkrækødprodukter. Desuden har man ved disse inspektionsrejser også efterprøvet, at de kompetente myndigheder kan håndhæve Fællesskabets importkrav.
Som resultat heraf har de kinesiske myndigheder over for Kommissionens tjenester vist, at de kan attestere, at forsendelser med varmebehandlede fjerkrækødprodukter, der eksporteres til EU, fremstilles i overensstemmelse med Fællesskabets krav og kun kommer fra Shandong-provinsen.
Alle godkendte fabrikker på fællesskabslisten over forretningssteder, hvorfra import af varmebehandlet fjerkrækød er godkendt, er placeret i Shandong-provinsen. Dette blev efterprøvet ved de tre undersøgelsesmissioner på stedet (en i 2004 og to i 2006).
Ifølge WTO-aftalen om sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger kan ethvert tredjeland anmode Kommissionen om tilladelse til eksport for hele eller en del af sit territorium, og anmodningen behandles og bedømmes ifølge de relevante fællesskabskrav. Hvis garantierne fra et tredjeland anses for at være tilfredsstillende, og der finder en effektiv efterprøvning sted, accepteres disse anmodninger fra tredjelande, og der gives tilladelse til eksport.
Enhver risiko for konkurrenceforvridning i forhold til EU's fjerkræproducenter hindres ved, at de trufne foranstaltninger rummer en bestemmelse om tilstrækkelige garantier for, at de varmebehandlede fjerkrækødprodukter fra bestemte regioner overholder det beskyttelsesniveau, som EU anser for nødvendigt. Et bevidst valg fra forbrugernes side ville være svaret på et konkurrencemæssigt pres.
De kinesiske myndigheder udtrykte interesse i at få Kommissionens godkendelse af import af varmebehandlet fjerkrækød fra Jilin-provinsen. For at få denne godkendelse skal de kinesiske myndigheder garantere, at de sundhedsmæssige vilkår, der er gældende ved fremstilling af varmebehandlet fjerkrækød i Jilin-provinsen, opfylder EF-kravene, og Kommissionen vil efterprøve disse garantier ved inspektioner på stedet.
Péter Olajos
(HU) Jeg takker kommissæren meget for hans svar. Problemet er, at det i år var meningen at udføre seks inspektioner i Kina, men ikke en eneste af dem er blevet udført til dato. Her i oktober var det så meningen at udføre en fjerkræinspektion, men dette skete heller ikke, fordi kineserne ikke havde tid. Hvis vi ikke har kunnet foretage en eneste af de seks planlagte inspektioner i år, men vi alligevel har planlagt 15 til næste år, hvordan skal det så kunne lade sig gøre at gennemføre disse 15 inspektioner? Hvis kineserne ikke samarbejder med deres europæiske handelspartner, hvorfor åbner vi så op for import fra Kina, og hvorfor ruinerer vi vores europæiske fjerkræavlere? Hvis Kina ikke samarbejder, skal vi ikke åbne op for deres importvarer - det er min holdning.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Først og fremmest vil jeg gerne sige, at Kina er villig til at samarbejde, og der er intet, som tyder på, at Kina ikke er villig til at samarbejde. For det andet kan jeg med hensyn til inspektionerne og missionerne sige, at missionerne hidtil er blevet anset for at være forløbet tilfredsstillende. Når som helst der måtte opstå tvivl eller spørgsmål, vil der blive iværksat nye missioner. At der er gået så lang tid mellem de sidste missioner og indtil nu skyldes administrative aktiviteter i Kina i to ministerier. Imidlertid kan vi - i det mindste fra Kommissionens side - ikke sige, at man tøver med hensyn til at samarbejde med os vedrørende standarder og produktkvalitet.
Hvis noget tyder på, at det er nødvendigt, er Kommissionen klar til at arrangere nye missioner. Hidtil har det efter vores skøn ikke været nødvendigt.
Jim Allister
(EN) Jeg hører, hvad kommissæren siger, men det minder mig om polemikken om brasiliansk oksekød, hvor Kommissionen i flere måneder stod, ligesom kommissæren står i dag, og forsikrede os om, at alt var godt, og derefter til slut følte sig tvunget til at indføre et forbud.
Det blev nævnt, at kødet bliver underkastet en kontrol i lighed med kød fra EU-lande. Kan kommissæren uden forbehold sige, at hvert stykke importeret kød bliver underkastet den samme strenge veterinære kontrol som krævet af EU's egne producenter? Vil man kontrollere den samme andel af produkterne, og hvordan ved man, om produkterne i virkeligheden er fra Shandong-provinsen? Er det tilstrækkeligt, hvis kødet blot er forarbejdet der? Disse spørgsmål er kilde til fortørnelse hos EU's producenter, som er underkastet alle mulige krav, herunder udfasning af fjerkræbure. Vil det ske i Kina i samme tempo? Producenterne i EU føler, at de bliver underbudt af billige importvarer.
Armando França
(PT) Jeg vil fatte mig i korthed. Mit spørgsmål falder i tråd med den foregående talers spørgsmål. Jeg er enig i, at der for nylig er gjort en indsats for at undersøge og føre kontrol med produkterne, og det er afgørende, at denne inspektion og kontrol fortsætter. Men der kan da helt bestemt ikke blive tale om nogen lempelse af bestemmelserne. Man burde snarere lave stramninger med præcise og klare bestemmelser udarbejdet af EU, som skal gælde i hele Kina og ikke blot i en række af provinserne, som min kollega lige har nævnt. Jeg vil sætte pris på en præcisering.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Indtil videre er alle produkter, der er fremstillet i denne provins, blevet mærket. Myndighederne i provinsen er ansvarlige for kvaliteten og også reglerne med hensyn til oprindelse.
Der vil naturligvis altid opstå spørgsmål, fordi man ikke kan kontrollere alle kyllinger - dette er også tilfældet i EU. Men ved Kommissionens inspektioner - og jeg fik at vide, at den næste inspektion vil finde sted til næste år, så det er allerede blevet planlagt - kan det efterprøves, at det med de administrative systemer kan kontrolleres, hvordan fjerkræet er fremstillet, og hvad niveauet for dyresundhedsbeskyttelse er. Hidtil har svarene vist sig at være tilfredsstillende.
Der vil naturligvis pågå en vedvarende kontrol af fakta, men det er Verdenshandelsorganisationens regler, der gælder, og vi har altid draget fordel af åbenhed. Kvaliteten er vigtig, og standarder er vigtige. Indtil videre er vi overbevist om, at kvaliteten af fjerkræprodukter fra Kina er tilfredsstillende, og den næste provins er som allerede nævnt også villig til at komme med.
Om: Gennemførelse af Den Europæiske Socialfond i medlemsstaterne
Den Europæiske Socialfond (ESF) blev som en af EU's strukturfonde oprettet for at reducere forskellene med hensyn til velstand og levestandard i alle EU's medlemsstater og regioner med det formål at fremme beskæftigelsen samt den økonomiske og sociale samhørighed. I perioden 2007-2013 bliver omkring 75 mia. EUR fordelt til EU's medlemsstater og regioner med henblik på at opnå målene. Medlemsstaterne finansierer en række forskellige programmer, og i den henseende er det vigtigt at vide, hvordan medlemsstaterne, navnlig de nye, anvender de disponible midler, og hvad resultaterne har været med hensyn til at øge levestandarden og fremme beskæftigelsen.
Planlægger Kommissionen at offentliggøre en meddelelse om gennemførelsen af ESF i medlemsstaterne, og hvornår kan vi i givet fald forvente en sådan meddelelse? Hvis Kommissionen planlægger at udsende en sådan meddelelse, kan vi så forvente at se både kvalitative og kvantitative analyser af, hvordan ESF-midlerne bliver anvendt? Det er af afgørende betydning ikke alene at vide, hvor mange penge, der er blevet brugt på at gennemføre en række programmer, men også at sikre, at EU's borgere høster håndgribelige og vedvarende fordele.
Hvis Kommissionen ikke planlægger en sådan meddelelse, hvad skyldes det så, og hvordan kan Kommissionen så garantere gennemsigtig og effektiv anvendelse af ESF-midler?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Kommissionen minder om, at Den Europæiske Socialfond er oprettet ifølge artikel 146 i EF-traktaten for at forbedre beskæftigelsesmulighederne for arbejdstagerne på det indre marked og dermed bidrage til at øge levestandarden. Via Den Europæiske Socialfond igangsættes der også tiltag, som fører til styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed.
Kommissionen er enig med parlamentsmedlemmet i, hvor vigtigt det er at rapportere om de konkrete fordele ved Den Europæiske Socialfond. I den forbindelse agter Kommissionen at fremlægge en række temarapporter om støtte- og aktivitetsmulighederne i henhold til Den Europæiske Socialfond, modtagerne af midlerne og de opnåede resultater. Den første samling rapporter burde være klar i begyndelsen af 2009.
Desuden hedder det i artikel 159 i EF-traktaten, at Kommissionen hvert tredje år aflægger rapport til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget om fremskridtene i forbindelse med opnåelse af økonomisk og social samhørighed. Den sidste samhørighedsrapport blev offentliggjort i 2007, og der blev især fokuseret på spørgsmålet om investering i mennesker. Den næste samhørighedsrapport bliver fremlagt i 2010. Desuden offentliggør Kommissionen i de mellemliggende år en såkaldt "evalueringsrapport".
Ona Juknevičien
(EN) Jeg er meget tilfreds med kommissærens meget præcise og konkrete besvarelse, så det takker jeg mange gange for. Jeg forstår, at Kommissionen finder, at det spørgsmål, jeg stillede, er væsentligt, ikke alene for parlamentsmedlemmerne, men også for Kommissionen. Jeg tror dog, at det er allervigtigst for EU's befolkning. De skal vide, at der er gennemsigtighed i forbindelse med anvendelse af disse midler, og at midlerne anvendes effektivt. Jeg afventer således rapporten i begyndelsen af 2009.
Kunne kommissæren venligst oplyse om, hvilket generaldirektorat der udarbejder rapporten i 2009?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Det er Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Ligestilling under min gode kollega hr. Špidla, der har ansvaret for disse rapporter. Tallene er interessante, og vi sørger for uddannelse til ni millioner mennesker i Europa hvert år, så fordelene er der.
Zita Pleštinská
(SK) Udgifter i forbindelse med byggeri eller renovering kan man kontrollere. Ved projekter finansieret via Den Europæiske Socialfond opnår målgrupperne knowhow, nye kompetencer og ekspertise, og derfor er slutresultaterne afhængige af nogle embedsmænds subjektive synspunkter. ngo'ers og uafhængige organers konkurs som følge af bureaukratiske regler i medlemsstaterne hindrer ofte modtagerne af midler fra Den Europæiske Socialfond i at blive inddraget i andre aktiviteter inden for rammerne af dette program. Hvilke instrumenter sidder Kommissionen inde med for at sikre, at medlemsstaterne ikke opbygger overdrevne administrative hindringer i forbindelse med godtgørelse af omkostningerne ved projekter finansieret via Den Europæiske Socialfond?
Gay Mitchell
(EN) Jeg vil gerne spørge kommissæren, om han nu, hvor recessionen ånder os i nakken, kan se på muligheden for, at Den Europæiske Socialfond kunne samarbejde med bestyrelserne for de såkaldte lokale udviklingspartnerskaber, hvis disse findes i EU's medlemsstater ligesom i f.eks. republikken Irland? I den henseende kunne man tage en drøftelse med OECD, som har foretaget en undersøgelse af effektiviteten af de lokale udviklingspartnerskaber i forbindelse med fremme af oplæring, uddannelse, skabelse af mikrojob og et forbedret miljø for mennesker, der bliver arbejdsløse.
Jeg forventer ikke, at kommissæren vil kunne svare på alt sammen i dag, men jeg vil meget gene have, at han ser på denne mulighed og evt. kontakter OECD for at se, hvordan Den Europæiske Socialfond og de sociale partnerskaber og lokale udviklingspartnerskaber kunne arbejde tæt sammen, så vi bedre kan opfylde samfundsborgernes lokale behov for uddannelse og beskæftigelse, især i byområder.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) For det første vil jeg omkring bureaukrati og administrative byrder sige, at begge dele findes. Ingen tvivl om det. Som sagt har min kollega hr. Špidla ansvaret for anvendelsen af midlerne, og jeg har ansvaret for decharge og dermed for at sikre, at ingen midler går tabt. Dette er altid et dilemma.
Vi forsøger at være så fleksible som muligt, men samtidig bliver fordelene og eventuelle resultater også omhyggeligt gennemgået af de nationale myndigheder, af udbetalingsorganer og formentlig af det ansvarlige ministerium. Dette indbefatter også Revisionsretten og vores generaldirektorat, så der også er indbygget forskellige lag af kontrol.
Resultatet bedømmes ud fra, om der er stor offentlig deltagelse, og projekterne skal være synlige, så vi er nu forpligtet til at få alt omkring finansieringen offentliggjort på internettet, så enhver kan følge sagerne. Den Europæiske Socialfond finansierer dog hovedsagelig uddannelse.
Som svar på det næste spørgsmål kan jeg sige, at der er et samarbejde mellem forskellige kilder til finansiering af strukturfonde, herunder Den Europæiske Socialfond og de regionale udviklingsfonde, og i mit hjemland arbejder de i hvert fald meget tæt sammen. Dette samarbejde afhænger af de nationale myndigheder. Vi kan kun bakke op om et godt samarbejde og effektiv anvendelse af midlerne.
Del II
Om: EU-samfinansierede projekter og Siemens' skjulte fonde
De græske og tyske retsmyndigheder undersøger fortsat sagen om Siemens' skjulte fonde, som firmaet anvendte til at bestikke politiske partier og myndighedspersoner for at skaffe sig større offentlige arbejdsopgaver og leveringskontrakter. De tyske domstole har allerede afsagt dom over en tidligere topleder i selskabet, som har indrømmet, at der også fandtes skjulte fonde i Grækenland.
Da disse bestikkelsessager meget vel kan vedrøre EU-samfinansierede projekter, vil Kommissionen så oplyse om, hvorvidt OLAF eller evt. andre af dens tjenester undersøger legaliteten af procedurerne for kontrakttildeling og gennemførelse af sådanne projekter?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Disse spørgsmål er altid meget komplicerede og alvorlige. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har kompetence til at foretage undersøgelser, når der er tale om EU-midler, og når der er tilstrækkelig alvorlig mistanke om svig eller uregelmæssigheder begået til skade for EU's økonomiske interesser.
I de tilfælde, hvor projekter samfinansieres af EU-fonde - hvilket f.eks. er tilfældet med strukturfondene - har medlemsstaterne og Kommissionen det fælles ansvar for forvaltningen af disse fonde. I den sammenhæng er det medlemsstaterne, som primært har ansvaret for fordeling af udgifterne og de nødvendige kontrolforanstaltninger. Vedrørende disse kontrolforanstaltninger og undersøgelser og ved besked til OLAF om eventuelle tilfælde af svig eller uregelmæssigheder findes der, som parlamentsmedlemmet sikkert er klar over, reguleringsordninger ifølge forordning (EF) nr. 1681/94, hvor det hedder, at medlemsstaterne på et passende tidspunkt skal aflægge rapport til Kommissionen om detaljer vedrørende deres undersøgelse af sådanne mulige tilfælde af svig eller uregelmæssigheder. Desuden arbejder OLAF, når det anses for at være hensigtsmæssigt, tæt sammen med de kompetente nationale myndigheder om forløbet af sådanne sager.
Med hensyn til de sager, parlamentsmedlemmet henviser til, har OLAF oplyst Kommissionen om, at man er vidende om de aktuelle sager i Tyskland og Grækenland, men at retsmyndighederne i begge medlemsstater endnu ikke har bedt OLAF om direkte bistand i sager, der involverer Siemens i Tyskland og/eller Grækenland, vedrørende strukturfondene. Desuden vil Kommissionen gerne henvise til det svar, der allerede er givet som svar på medlemmets skriftlige forespørgsel, og hvori det fastslås, at økonomiske beslutningstagere ifølge artikel 3 i forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 ikke skal kontrolleres samtidigt af både Kommissionen og medlemsstaternes myndigheder og på grundlag af de samme faktiske forhold ifølge fællesskabsreglerne for de enkelte sektorer eller national lovgivning. Derudover kan Kommissionen på et hvilket som helst tidspunkt indlede en overtrædelsesprocedure mod medlemsstaterne, jf. artikel 226 i EF-traktaten, hvis der er tilstrækkelige elementer, som tyder på en overtrædelse af fællesskabets love om offentlige indkøb. Med hensyn til den konkrete sag, som medlemmet henviser til, sidder Kommissionen ikke inde med sådanne elementer, som kunne berettige til indledning af en overtrædelsesprocedure.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Dette er præcis det, jeg beder kommissæren om. Kommissæren ved udmærket godt, at Siemens, som er en stor virksomhed med en lang historie, har skaffet sig kontrakter til en værdi af flere millioner euro via samfinansierede programmer. Selskabet har hovedkontor i Tyskland og har fået kontrakter i bl.a. Grækenland. Der er blevet fremsat beskyldninger og givet indrømmelser vedrørende virksomhedens anvendelse af bestikkelse og korruption.
Hvordan kan kommissæren være så sikker på, at selskabet ikke anvender de samme metoder og de samme skjulte fonde til samfinansierede programmer? Hvor længe har kommissæren tænkt sig at skjule sig bag de undersøgelser, der er i gang i Tyskland og Grækenland? Det er ikke forbudt selv at tage et initiativ. Påtænker kommissæren, der jo har ansvaret for området, at anmode OLAF om at undersøge sagen eller slet ikke gøre noget på grund af frygt for den store kolos Siemens?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Nej, jeg er ikke bange for Siemens, og jeg vil med glæde sende OLAF ud at undersøge disse sager, men der er naturligvis nogen klare juridiske rammer, inden for hvilke vi kan arbejde og kan gå ud at foretage undersøgelser. Vi følger som sagt situationen, og vi kan lægge pres på medlemsstaterne, og vi kan kræve, at de informerer os (de har under alle omstændigheder pligt til at informere os) og gør noget aktivt. Men der skal for indeværende være en tilkendegivelse og anmodning fra medlemsstaterne om OLAF-bistand. Indtil videre har dette ikke været tilfældet, men vi følger situationen.
Vi har klare og nogle gange meget ømtålelige opdelinger af ansvarsområder og forpligtelser mellem medlemsstaterne og Fællesskabets organer. Dette er især tilfældet der, hvor undersøgelsesreglerne er defineret meget præcist.
Formanden
Da hr. Heaton-Harris, som har stillet spørgsmål 44, ikke er til stede, bortfalder spørgsmålet.

Om: Administrative anliggender og Lissabontraktaten
Kunne Kommissionen præcisere, hvilke ændringer Lissabontraktaten ville medføre for de EU-kompetencer, som DG ADMIN har? Har Kommissionen nogen planer om at indføre nogen af reformerne?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Lissabontraktaten indeholder tre hovedbestemmelser i den ændrede traktat om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedrørende administrative anliggender: artikel 197 om administrativt samarbejde, artikel 298 om en åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning og artikel 336 om vedtægten for tjenestemænd og andre ansatte.
Artikel 197 indeholder en bestemmelse om, at Unionen kan træffe foranstaltninger, undtagen enhver form for harmonisering, for at støtte medlemsstaternes bestræbelser med henblik på at forbedre deres kapacitet til at gennemføre EU-retten. Artikel 336 er ændret med henblik på at ændre proceduren om udfærdigelse af institutionernes vedtægt for tjenestemænd og andre ansatte til den almindelige lovgivningsprocedure - dvs. normal fælles beslutningstagning - hvorimod Rådet på nuværende tidspunkt træffer afgørelse ved kvalificeret flertal efter forslag fra Kommissionen og efter høring af den anden institution.
Ifølge den nye artikel 298 skal der ved forordning fastsættes bestemmelser, der sikrer en "åben, effektiv og uafhængig europæisk forvaltning", hvilket vi i forvejen forsøger at gøre uden at afvente den endelige ikrafttræden af Lissabontraktaten.
Nirj Deva
(EN) Må jeg takke kommissæren for hans meget klare svar og lykønske ham med at have gennemført, at Kommissionen fungerer på en åben og effektiv måde på trods af, at Lissabontraktaten aldrig kommer til at se dagens lys?
Men når det så er sagt, har Kommissionen så nogen planer om at indføre nogen af de reformer, hvor det ikke er nødvendigt, at Lissabontraktaten er vedtaget - f.eks. vedrørende bedre mulighed for at gennemføre EU-lovgivningen om vedtægten for tjenestemænd og andre ansatte?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Jeg må svare, at vi forsøger at forbedre arbejdet i administrationen hver eneste dag, og på nuværende tidspunkt har jeg indgående forhandlinger med vores personalesammenslutninger om bestemmelserne om parlamentsmedarbejdere, som også er omfattet af vedtægten for tjenestemænd og andre ansatte. Dette medfører helt sikkert yderligere gennemsigtighed og større klarhed på dette - indtil nu - problematiske område. Så vi er meget tilfredse med, at vi har oprettet mange websteder, hvormed vi kan forbedre gennemsigtigheden af vores aktiviteter helt enormt.
Så dette arbejde pågår. Med hensyn til vedtægten for tjenestemænd og andre ansatte - som er et kompakt dokument - er dette et enormt og kompliceret projekt, hvis vi virkelig sigter mod at foretage ændringer. Vi vil formentlig drøfte eventuelle ændringer med Parlamentet i den næste periode, men små reformer er allerede i gang. Internt har vi lige ændret bestemmelserne om de såkaldte "karriereudviklingssamtaler". Så der sker ændringer praktisk taget hver dag.
Reinhard Rack
(DE) Kommissæren henviste til, at Kommissionen skal og vil foretage varige ændringer og forbedringer af sin vedtægt for tjenestemænd og andre ansatte. En udviklingstendens i de seneste år, der er reel årsag til bekymring, er, at mange opgaver - ja, faktisk flere og flere - outsources til agenturer og andre administrative enheder. Er dette ikke en overtrædelse af princippet om en ensartet forvaltning, navnlig ensartetheden med hensyn til politisk styring af forvaltningen?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Det er et godt spørgsmål, som også tit er blevet drøftet i Budgetkontroludvalget. Som kommissær med ansvar for forvaltning og revision samt bekæmpelse af svig er jeg naturligvis meget bekymret, og min kollega Dalia Grybauskaitog jeg stiller altid spørgsmål om det nødvendige i at oprettelse nye organer, og vi insisterer på, at de bestemmelser, der dækker de nye organer, er lige så gennemskuelige og klare, som de er for vores hovedorganer og hovedkontor.
Det at have agenturer, som kan være mere fleksible og præcise ved gennemførelse af EU's politikker, er hovedsagelig en politisk beslutning. Det bliver ofte drøftet her i Parlamentet og nyder støtte ved mange forskellige lejligheder.
Jeg kan være den bureaukrat, der altid stiller spørgsmål om, hvordan man skal foretage revision af og kontrollere disse agenturer, men samtidig mener jeg ikke, at en vis fordeling af EU's institutioner eller en vis spredning af EU's institutioner i Europa er nogen dårlig idé. Så lad os afveje for og imod: politiske behov og fordele på den side og administrativ og revisionsmæssig klarhed på den anden side. Vi har ved alle beslutninger forsøgt at opnå en vis balance.
Om: Misbrug og korruption hos EU-embedsmænd
Fra tid til anden rystes den europæiske offentlighed af rapporter om misbrug og korruption hos EU-embedsmænd. Kan Kommissionen præcisere problemets omfang i de seneste måneder, i 2008 indtil nu og i 2007 - og i forhold til de foregående år?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Jeg må først sige, at Kommissionen ikke har nogen oplysninger, som tyder på, at der er flere tilfælde af svig end i andre organisationer. Kommissionen påpeger, at Overhuset i det britiske Parlament i en særrapport konkluderede, at der ikke var noget tegn på udbredt korruption i Kommissionen, og at omfanget af svig i forhold til EU's budget ikke er højere end for sammenlignelige offentlige udgiftsprogrammer, herunder i Storbritannien.
I gennemsnit indleder OLAF ca. 40 interne undersøgelser om året, der involverer embedsmænd fra samtlige institutioner. I ca. halvdelen af disse tilfælde konkluderer man, at der er behov for opfølgning, som kan være af administrativ, disciplinær, retslig, finansiel eller endog lovgivningsmæssig karakter eller en kombination af flere af disse.
Kommissionens politik om nultolerance og en formel forpligtelse for embedsmænd til at aflægge rapport om alvorlige forseelser giver øjeblikkelig anledning til øget årvågenhed over for eventuelt svig eller korruption. Det kan også føre til igangsættelse af et væsentligt antal undersøgelser, hvor den oprindelige mistanke i sidste ende viser sig at være ubegrundet.
Med hensyn til Kommissionen blev der iværksat disciplinære forholdsregler over for 15 ansatte i 2007 i forhold til gennemsnitlig fem ansatte mellem 2004 og 2006. I 2007 blev der i syv tilfælde indført sanktioner for en række overtrædelser, bl.a. for uberettiget fravær, økonomiske uregelmæssigheder og eksterne aktiviteter, som ikke var i overensstemmelse med funktionens værdighed.
Personalebestemmelserne indeholder et veludviklet disciplinært system med eventuelle sanktioner lige fra en simpel advarsel til degradering og i de alvorligste tilfælde afskedigelse med eller uden reduktion af pensionsrettighederne. Desuden kan en ansat personligt holdes økonomisk ansvarlig for den påførte skade som følge af vedkommendes alvorlige personlige tjenesteforseelse.
Ryszard Czarnecki
(PL) Kommissæren behøvede ikke at gå så meget i forsvarsposition. Den nuværende Kommissionen kan helt klart være stolt over, at man i sammenligning med hr. Santers Kommissionen er helt på niveau med Frans af Assisi. Der er dog et andet punkt, jeg gerne vil fremhæve, og det er, hvorvidt ansatte i EU's forvaltning er blevet anholdt og retsforfulgt, snarere end blot at blive afskediget.
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) Som sagt kører der nogle sager, men i de sidste seks år har vi ikke afsluttet nogen som helst straffesager. Ingen tjenestemand i Kommissionen er blevet dømt. Vi har nogle igangværende sager, men alle vedrører nationale domstole. Siden 2002 har Kommissionen desuden ophævet ansattes immunitet. Hvis der skal foretages undersøgelser mod en tjenestemand, træffer Kommissionen beslutning om at ophæve immuniteten. Vi har ophævet immuniteten - vedrørende straffesager i domstolene - for 35 personer, og indtil videre er halvdelen af dem blevet frikendt, og sagerne er blevet lukket. Nogle sager kører endnu, og der har ikke været nogen strafferetlige domfældelser endnu. Dette er status med hensyn til straffesager mod Kommissionens embedsmænd. Vi er ganske overbevist om, at der også vil komme en række domfældelser, men ved nogle nationale domstole tager det meget lang tid. Vi samarbejder helt sikkert i forbindelse med alle disse undersøgelser.
Reinhard Rack
(DE) Kommissæren henviste netop til, at korruption som en lovovertrædelse, der kan straffes ved domstolene, også skal følges op og retsforfølges af de nationale domstole. Er de fleste af disse sager - hvilket jeg formoder - belgiske sager, eller bliver embedsmænd i andre medlemsstater retsforfulgt for korruption?
Siim Kallas
næstformand i Kommissionen. - (EN) De fleste, og måske alle, sagerne kører ved de belgiske domstole, da embedsmændene er placeret i Belgien. De fleste af sagerne kører således i Belgien - og også i Luxembourg.
Formanden
Da følgende spørgsmål vedrører samme emne, bliver de behandlet under ét:
Om: CCCTB-konsekvensvurdering
I kommissær Kovács' tale til Økonomi- og Valutaudvalget i juni i år henviste han til en CCCTB-konsekvensvurdering, som han beskrev som "afgørende" for hans foreslåede forslag til retsakt. Kan Kommissionen give os nogle flere detaljer om denne konsekvensvurdering og bekræfte, at Kommissionen, hvis konsekvensvurderingen viser sig at gå imod CCCTB-forslaget, vil skrinlægge planerne for et sådant forslag til retsakt?
Om: CCCTB
Hvad er den aktuelle situation vedrørende forhandlingerne om indførelse af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag, og har Kommissionen i lyset af de betænkeligheder på dette område, som det irske vælgerkorps udtrykte ved afstemningen om Lissabontraktaten, ændret sin tilgang på nogen måde?
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Der foretages for tiden en konsekvensvurdering af indførelsen af et fælles konsolideret selskabsskattegrundlag (CCCTB). Denne vurdering vil belyse en række eventuelle muligheder for en reform på EU-plan af selskabsskattesystemet.
I overensstemmelse med den nuværende praksis i Kommissionen skal et forslag af denne karakter være ledsaget af en konsekvensvurdering udarbejdet i overensstemmelse med de centrale analysetrin, som fremgår af retningslinjerne for konsekvensvurdering. De centrale analysetrin består i at identificere problemet, fastlægge målsætningerne, udvikle de vigtigste politiske valgmuligheder, analysere virkningen deraf, sammenligne valgmulighederne og redegøre for overvågning og vurdering af den valgte politik.
I vurderingen vil man beskrive og dokumentere de bestående grænseoverskridende selskabsskattemæssige hindringer på det indre marked og fastlægge de mål, der skal nås med reformen. En række alternative politiske valgmuligheder, herunder CCCTB, hvormed man kunne gøre noget ved hindringerne, vil blive analyseret, og de respektive økonomiske, miljømæssige og sociale virkninger vil blive vurderet.
Med hensyn til de mest relevante typer af virkning, som de forskellige politiske valgmuligheder har, vil vurderingen sigte mod at vurdere: (a) de alternative skattereformers virkninger overalt i økonomien på EU's konkurrenceevne, på væksten af EU's økonomi og velfærd, (b) de respektive virkninger på virksomheders udgifter til overholdelse af reglerne og (c) især de respektive virkninger på det nationale selskabsskattegrundlag og på udgifterne til skatteforvaltning.
Der er blevet gjort betydelige fremskridt ved udarbejdelsen af konsekvensvurderingen, men arbejdet er endnu ikke afsluttet. Når konsekvensvurderingen først er afsluttet, og de forskellige valgmuligheder er vurderet, vil Kommissionen drage de nødvendige konklusioner. Når Kommissionen foretager en konsekvensvurdering, er det ikke ensbetydende med, at der bagefter kommer et forslag.
Eoin Ryan
(EN) Det ville være en underdrivelse at sige, jeg er skuffet over dette svar. Det er nemlig præcis den samme besked, vi fik af kommissæren i juni. Den gang sagde han, vi ville få vurderingen til september. Jeg må sige, der går meget kraftige rygter om, at kommissæren har fået en interimsrapport om CCCTB. Kommissæren har ikke formelt modtaget den, men jeg kan forstå, at rapporten går imod idéen om CCCTB, og grunden til, at vi ikke kan få den at se, er, at han ikke formelt har modtaget den.
Jeg vil gerne spørge kommissæren, om det forholder sig således, for i så fald er dette absolut ikke fair, da det er et anliggende, som nu er blevet drøftet i temmelig lang tid. Der er mange og meget stærke følelser involveret på begge sider, og jeg tror, kommissæren bør vise os rapporten eller interimsrapporten, således at vi selv kan se, hvad der præcist står i rapporten om dette meget, meget vigtige anliggende. Jeg vil kraftigt opfordre kommissæren til at gøre dette. Jeg synes, det er forkert, hvis kommissæren har modtaget en interimsrapport og ikke viser os den, fordi den ikke viser det, Kommissionen gerne ville på dette område.
Marian Harkin
(EN) Jeg vil gentage, hvad hr. Ryan sagde. Det specifikke spørgsmål, der blev stillet, var: Hvis vurderingen går imod Kommissionens ønsker, vil man så skrinlægge planerne om at gennemføre CCCTB? Og det spørgsmål blev ikke besvaret.
Der har også været en række andre vurderinger, der naturligvis ikke er blevet foretaget af Kommissionen, og som har vist, at CCCTB på mange måder ville segne under sin egen vægt.
Men eftersom kommissæren ikke har svaret på det stillede spørgsmål, vil jeg gerne stille et par andre spørgsmål. Er kommissæren ikke enig i, at det ikke ville være nogen forenkling? I øjeblikket har vi 27 former for beskatningsgrundlag. Med CCCTB ville vi komme op på 28. Hvis ordningen blev sat i værk, er kommissæren så ikke enig i, at den ville skade Europas evne til at tiltrække direkte udenlandske investeringer i og med, at den skat, der skal betales af multinationale selskaber i et givet land, ikke længere ville blive bestemt via denne stats love, men med henvisning til en kompliceret formel, som først kan beregnes bagefter? Så der vil med andre ord være en politisk usikkerhed, og det vil for alvor skræmme de udenlandske investorer væk. Jeg vil blot gerne høre kommissærens holdning til det.
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Ja, det er sandt, at vi har sigtet mod at udarbejde et forslag her i efteråret, men man må forstå, at det i et projekt med et ambitionsniveau som for CCCTB ikke er muligt at forudsige nøjagtigt, hvornår vi er klar til at stille forslaget, da timingen af forslaget afhænger af færdiggørelsen af konsekvensvurderingerne og Kommissionens viderebearbejdelse.
Hvad angår sammenhængen mellem den irske folkeafstemning om Lissabontraktaten og CCCTB, vil jeg gerne understrege, at Kommissionen indtager en afpasset holdning baseret på vidtgående høringer og detaljerede undersøgelser af samtlige aspekter af CCCTB. Kommissionen er bevidst om de punkter, som blev taget op af vælgerkorpset ved folkeafstemningen i Irland i forbindelse med Lissabontraktaten. Jeg vil dog gerne påpege, at bestemmelserne i Lissabontraktaten ikke har nogen som helst direkte indflydelse på den proces, hvorved medlemsstaterne i sidste ende ville træffe afgørelse om et evt. forslag fra Kommissionen om CCCTB.
(Tilråb fra salen fra Eoin Ryan)
Formanden
Jeg beklager, hr. Ryan. Forretningsordenen tillader, at der stilles et tillægsspørgsmål. De kan ikke få ordet.
Om: Toldsamarbejde mellem EU og Kina
Hvad er Kommissionens vurdering af organisations- og effektivitetsgraden for toldsamarbejdet mellem EU og Kina?
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Må jeg få lov til at svare ganske kort på hr. Ryans bemærkninger? Jeg vil blot gerne sige, at parlamentsmedlemmerne snart modtager en fuldstændig, juridisk baseret besvarelse fra lederen af mit kabinetskontor. Efterfølgende vil man være klar over vores holdning.
Vedrørende det andet spørgsmål kan jeg sige, at toldsamarbejde er en vigtig del af det strategiske partnerskab mellem EU og Kina. Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kina om toldsamarbejde og gensidig administrativ bistand i toldspørgsmål udgør retsgrundlaget for dette samarbejde. Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg: EF-Kina holder møde én gang om året for at forvalte og føre tilsyn med gennemførelsen af aftalen.
Ifølge toldsamarbejdsaftalen skal EF og Kina udvikle væsentlig interaktion på centrale toldområder, organiseret til klart at afspejle Det Europæiske Fællesskabs interesse.
Problemet med varemærkeforfalskning har højeste prioritet i forhold til Kina, som er den førende kilde til forfalskede produkter, der strømmer ind over EU's ydre grænser. Under mine besøg i Beijing i januar og april 2008 blev jeg enig med mine kinesiske modparter om at udvikle en ambitiøs handlingsplan for håndhævelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, idet der skal indføres konkrete målsætninger og foranstaltninger på topmødet mellem EU og Kina til december. Handlingsplanen skal bl.a. omfatte et informationsudvekslingssystem om risici i forbindelse med intellektuelle ejendomsrettigheder, et udvekslingsprogram for operationelle embedsmænd og samarbejde om udviklingen af partnerskaber med erhvervslivet i Kina og EU.
Forsyningssikkerhed er et andet uhyre vigtigt aspekt af toldsamarbejdet mellem EF og Kina. Det fælles pilotprojekt om sikre og trygge handelsruter ("Safe and Secure Trade Lane") har kørt siden november 2007 med deltagelse af tre havne, Shenzhen i Kina, Rotterdam i Nederlandene og Felixstowe i Det Forenede Kongerige.
Formålet med dette projekt er at styrke sikkerheden, samtidig med at man fremmer samhandelen mellem EF og Kina ved anvendelse af moderne teknologi og udveksling af forhåndsoplysninger. Det vil samtidig også medvirke til, at man bedre kan ramme handelen med ulovlige varer. Desuden har pilotprojektet til formål at gøde jorden for en kommende aftale om gensidig anerkendelse af sikkerhedsforanstaltninger og den autoriserede økonomiske operatør (AEO) og det kinesiske modstykke. Projektet indebærer samarbejde på så væsentlige områder som tilpasning af den kinesiske sikkerhedslovgivning, informationsudveksling og risikoanalyse. Kina har i mellemtiden pr. 1. april 2008 vedtaget og gennemført sin egen AEO-lovgivning, som tilsyneladende ligner Det Europæiske Fællesskabs koncept meget.
EF og Kina styrker også samarbejdet på andre væsentlige områder. En aftale mellem EU og Kina om koordinerede kontrolforanstaltninger med handel med narkotikaprækursorer forventes at blive undertegnet på det kommende topmøde mellem EU og Kina, hvilket betyder, vi kan bekæmpe handelen med narkotika mere effektivt.
Vi blev enige om yderligere at styrke vores samarbejde for at bekæmpe svig via den etablerede ordning om gensidig bistand.
Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har udstationeret en af sine repræsentanter i Kina for at støtte kontorets indsats mod smugler- og varemærkeforfalskningsaktiviteter, især vedrørende cigaretsmugling.
EU er klar til fortsat at bistå Kina med opbygningen af en toldmæssig kapacitet, bl.a. ved anvendelse af den nylig offentliggjorte model for toldadministration.
Selv om vi har gjort betydelige fremskridt i forbindelse med øget toldsamarbejde med Kina, er det nødvendigt at træffe yderligere foranstaltninger, især vedrørende bekæmpelse af varemærkeforfalskning og piratproduktion. Korrekt gennemførelse af ovennævnte initiativer, navnlig den foreslåede handlingsplan vedrørende håndhævelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, vil afgøre dette samarbejdes effektivitetsniveau.
Georgios Papastamkos
(EL) Jeg vil gerne takke kommissæren for hans besvarelse. Handelsunderskuddet mellem EU og Kina var i 2007 på i alt 160 mio. EUR i EU's disfavør. Dette underskud skyldes i stor grad utilstrækkeligt toldsamarbejde mellem EU og Kina. Bortset fra talstørrelser er vi med god grund også meget interesseret i folkesundhed, beskyttelse af de europæiske forbrugere og naturligvis de europæiske produkters konkurrenceevne.
Jeg tror, disse kontrolforanstaltninger bliver optrappet i den nærmeste fremtid, således at vi kan beskytte de offentlige interesser, som jeg omtalte.
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg deler fuldt ud denne bekymring - og efter min opfattelse er varemærkeforfalskning meget mere end blot et økonomisk problem.
Først og fremmest er det et juridisk anliggende, idet der er tale om en krænkelse af den intellektuelle ejendomsret.
For det andet er det et finansielt eller økonomisk problem, da det udhuler medlemsstaternes indtægter, og det også udhuler overskuddet hos den virksomhed, der fremstiller de originale produkter, og det kan oven i købet resultere i tab af arbejdspladser i medlemsstaterne.
Men for det tredje - og dette er grunden til min reelle bekymring - et det en ny trussel mod EU-borgernes sikkerhed og sundhed - ja, faktisk mod deres liv - så det er, som det så tydeligt blev understreget, et spørgsmål om forbrugerbeskyttelse. Da jeg første gang læste oplysningerne om, at EU's toldmyndigheder havde beslaglagt nogle forsendelser med lægemidler mod kredsløbssygdomme, og kapslerne indeholdt murstenspulver og gul maling, var jeg virkelig chokeret.
Så det er meget mere end et økonomisk eller juridisk anliggende. Det er et spørgsmål om sikkerhed for borgerne, og vi skal gøre vores bedste.
Men jeg må sige, at jeg nu er mere optimistisk. I april traf jeg min nye modpart, den nye minister, der er ansvarlig for toldvæsenet i Kina. Selv med min tidligere modpart fornemmede jeg en række positive ændringer i den kinesiske stil, dvs. den måde, hvorpå de forhandlede. Siden 2005 er den blevet mere og mere konkret, mere og mere fokuseret, og der er sket visse fremskridt i Kina. F.eks. ændrede de sågar lovgivningen om bekæmpelse af varemærkeforfalskning.
Men det er rigtigt, at det stadig ikke fungerer optimalt. Derfor iværksatte vi et handlingsprogram, og jeg har gjort det helt klart over for min nye modpart, at det, vi forventer fra Kina, er konkrete foranstaltninger og konkrete resultater på markedet, og han forstod vist budskabet.
Der er et par yderligere grunde til, at jeg er optimistisk. For det første har Kina, der er en fremspirende stormagt, og som spiller en stadig vigtigere rolle i den internationale økonomi og rent verdenspolitisk, efter min mening simpelthen ikke råd til at blive forbundet med forfalskede produkter og blive betragtet som den primære forsyningskilde. For det andet går det stadig oftere ud over Kina selv. For ganske nylig hørte vi om kinesisk forfalsket mælkepulver, som var årsag til, at nogle børn i Kina døde. Så landet er ikke alene en forsyningskilde, men også et mål for forfalskerne.
Avril Doyle
(EN) Som medlem af Europa-Parlamentets Delegation for Forbindelserne med Folkerepublikken Kina har jeg med interesse noteret mig kommissærens svar.
Har der været nogen forbedring overhovedet med hensyn til Kinas meget dårlige omdømme vedrørende varemærkeforfalskning eller tyveri af intellektuel ejendomsret, siden landet kom med i WTO, og hvilket pres lægger man på Kina for at få forbedringer på dette område?
Kommissæren nævnte Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg: EF-Kina. Hvem deltager fra EF's side, og hvilke kvalifikationer skal man have for at blive medlem?
Mit sidste spørgsmål er, om dette blandede udvalg har kompetence til at behandle sager vedrørende salg fra Europa til Kina af forskellige affaldsprodukter med henblik på dumping?
László Kovács
medlem af Kommissionen. - (EN) Et af de tal, jeg kan henvise til i mit svar, er at mere end 80 % af beslaglagte forfalskede produkter i 2005 kom fra Kina. Og denne andel er nu på ca. 60 %. Jeg tror, det ville være for tidligt at sige, at det skyldes toldsamarbejdsaftalen og er resultatet af det årlige møde i Toldsamarbejdsudvalget, men jeg er ret sikker på, at der må være en vis sammenhæng mellem de to ting.
Som sagt er der sket ændringer i den kinesiske lovgivning, og produktion og distribution af forfalskede varer er nu et element i straffeloven, hvilket ikke var tilfældet før, og der er også blevet indført eksportkontrolforanstaltninger. Jeg vil ikke sige, at denne eksportkontrol er systematisk og fungerer i fuldt omfang. Den er temmelig sporadisk og tilfældig, men det er et skridt i den rigtige retning. Dette er de konkrete fakta, som viser, at Kina er ved at blive mere samarbejdsvillig og tager spørgsmålet mere alvorligt. Jeg har allerede talt om kinesernes motivation.
Med hensyn til Det Blandede Toldsamarbejdsudvalg er de to formænd henholdsvis den ansvarlige kinesiske minister og undertegnede fra EU's eller EF's side, men i det blandede udvalg er alle medlemsstater repræsenteret på ekspertniveau. De afholder mere end ét møde på ekspertniveau om året. Én gang om året mødes de to formænd for det blandede udvalg også og drøfter aktuelle spørgsmål.
Om: Finansiering af sikkerhedsforanstaltninger i europæiske regionallufthavne
Inden udgangen af 2008 forventes Kommissionen at offentliggøre en rapport om finansiering af sikkerhedsforanstaltninger i europæiske lufthavne, som kan føre til et nyt forslag til retsakt om dette anliggende.
Da udgifter til sikkerhedsforanstaltninger udgør en tung byrde for de europæiske regionallufthavne, kan Kommissionen så sige hvilke former for løsninger, man overvejer for at hjælpe regionallufthavnene med at klare de stigende omkostninger ved sikkerhedsforanstaltninger? Planlægger Kommissionen endvidere at indføre nye foranstaltninger, som vil tvinge alle medlemsstater til delvist at finansiere sikkerheden i Europas regionallufthavne?
Antonio Tajani
I overensstemmelse med forpligtelsen i artikel 22 i forordning nr. 300 fra 2008 om fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart og om ophævelse af den tidligere forordning i december i år vil Kommissionen fremlægge en rapport om finansieringen af udgifterne i forbindelse med sikkerhedsforanstaltningerne i europæiske lufthavne.
Situationen taget i betragtning gennemgår Kommissionen resultaterne af samrådet med de interesserede parter og med medlemsstaterne for at fastlægge indholdet i et nyt forslag til retsakt på dette område. Kommissionen vil forelægge sine konklusioner i den pågældende rapport, og for at behandle nogle af de spørgsmål, der er blevet stillet under høringerne, kan Kommissionen også være nødt til at træffe yderligere foranstaltninger på dette område.
Seán Ó Neachtain
(EN) Jeg ville gerne have nogle yderligere oplysninger. Hvad agter Kommissionen helt præcist at gøre for at bistå de lufthavne, der skal bære denne udgift? Der er fem lufthavne i min valgkreds i det nordvestlige Irland, og de finder det meget vanskeligt at overleve økonomisk på grund af det pres, de er udsat for. Der er tale om to internationale lufthavne, Shannon Airport og Ireland West Airport, samt tre andre regionallufthavne. Hvad kan Kommissionen gøre for at bistå disse lufthavne, så de kan overleve, og det er muligt for dem at fungere økonomisk?
Antonio Tajani
Jeg er bange for, jeg ikke kan give det umiddelbare, konkrete svar, som man gerne vil have. Imidlertid er Kommissionen ved at gennemgå resultaterne af en afholdt høring med henblik på at behandle resultaterne og således beslutte om, hvordan, i hvilket omfang - i forhold til medlemsstaterne, hvis det kun er op til medlemsstaterne - det er nødvendigt for os at afslutte gennemgangen af høringerne.
Så snart vi er færdige med at gennemgå høringerne, vil jeg om ønsket gerne informere medlemmet direkte, og under alle omstændigheder vil vi som sagt fremlægge vores rapport om hele denne sektor inden årets udgang. Det er blot et spørgsmål om at vente nogle få uger, så vores embedsmænd kan komme med deres endelige vurdering af alle høringerne. Mit kontor og mine medarbejdere står til rådighed med hensyn til at give medlemmet alle de nødvendige oplysninger, så han kan aflægge rapport over for sit vælgerkorps.
Manolis Mavrommatis
(EL) Jeg vil gerne spørge kommissæren, om han under hensyntagen til det, han lige har sagt, har mulighed for at vurdere sikkerhedskravene for hver enkelt medlemsstat og i regionallufthavnene - fordi det jo var spørgsmålet - når der er mange af dem som i det græske øhav samt i Italien, Spanien og Portugal?
Kommissæren ved naturligvis, hvor mange øer og hvor mange af disse områder der er. Vil finansieringen som sådan fra det samlede budget være rimelig og differentieret?
Paul Rübig
(DE) Vi ved, at omkostningerne naturligvis væltes over på passagererne. Derfor er vi også nødt til at differentiere. Der er nu om dage ikke den helt store forskel mellem f.eks. at tage toget - det være sig TGV eller et andet højhastighedstog - eller et fly. Hvis man ser på sikkerhedsforanstaltningerne på jernbanestationer og i lufthavne, er det muligt, at der bør ske en vis form for harmonisering her. Anser kommissæren det for muligt at indføre ens retsforskrifter her?
Formanden
Kommissær...
(Tilråb fra salen fra Jim Higgins)
Jeg beklager meget, hr. Higgins, men vi har haft to tillægsspørgsmål, hvilket er maksimum, og vi har håndteret det så hensigtsmæssigt, som vi kunne.
(Tilråb fra salen fra Jim Higgins)
Forretningsordenen indeholder en bestemmelse om, at der kan stilles to tillægsspørgsmål. Jeg beklager, men jeg kan ikke gå ind i nogen diskussion her. Det ville være uretfærdigt over for dem, der har spørgsmål, som endnu ikke er blevet stillet.
Antonio Tajani
Jeg vil gerne sige til de medlemmer, der på grund af forretningsordenen ikke får besvaret de spørgsmål, man gerne ville stille, at mit kontor står til rådighed med henblik på at give alle de oplysninger, man måtte forlange, og som det er muligt for os at give.
Med hensyn til spørgsmålet fra hr. Mavrommatis - skåret ind til benet spurgte han, om medlemsstaterne kan indføre strengere sikkerhedsforanstaltninger end de foranstaltninger, der pålægges ifølge forordning nr. 300 fra 2008 - kan medlemsstaterne naturligvis vælge at anvende strengere foranstaltninger end de i rammebestemmelserne anførte. Disse strengere foranstaltninger kan dog få negative konsekvenser for det indre luftfartsmarked, for så vidt som de ofte varierer fra den ene medlemsstat til den anden.
I rapporten, der helt bestemt vil blive offentliggjort i løbet af kort tid, vil Kommissionen overveje, hvorvidt disse strengere foranstaltninger forvrider konkurrencen mellem luftfartsselskaber og lufthavne. Med hensyn til spørgsmålet om lufthavne på øer er Kommissionen også ved at gennemgå dette spørgsmål i forbindelse med de afgivne svar. Lufthavne på øer indgår naturligvis i undersøgelsen, som vedrører systemet generelt i lufthavnene. Som bekendt værdsætter Kommissionen regionerne såsom øerne i medlemmets eget hjemland meget. Men også i lande, jeg personligt kender bedre, er der regioner, som kun kan nås med fly eller skib. Kommissionen tager således meget stort hensyn til disse transportforbindelser.
Hvad angår hr. Rübigs spørgsmål, er Kommissionen ved at gennemgå de forskellige valgmuligheder. Det er muligt at anvende offentlige midler, hvilket er en af de mulige løsninger til finansiering af de omkostninger, der er forbundet med luftfartssikkerheden. Det er derfor ikke givet, at billetpriserne stiger. Der kunne også anvendes andre finansieringsformer. Men for at være helt ærlig og for at give et svar, der ikke kun er formelt, vil jeg da gerne understrege, at Kommissionen gennemgår alle de indhentede oplysninger omhyggeligt, og så snart alt er blevet behandlet, gennemgået og afvejet, vil vi forsøge at udarbejde et forslag, der er velafbalanceret og i overensstemmelse med de europæiske borgeres interesser.
Til hr. Rübig vil jeg ligesom til de øvrige medlemmer sige, at mit kontor altid står til rådighed for alle medlemmer med henblik på at give eventuelle præciserende oplysninger og at arrangere et eventuelt møde med mig om spørgsmål angående transportsektoren.
Om: Højkvalitativ transport og små ø-regioner i EU
Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at sikre, at EU har bæredygtige og højkvalitative transportsystemer, og at beskytte borgernes rettigheder og yde dem sikkerhed? Hvordan vil man bidrage til oprettelse af et pålideligt transportsystem (båd-fly-helikopter), som dækker de små ø-regioner i EU?
Antonio Tajani
Dette er på visse måder en fortsættelse af spørgsmålet fra hr. Mavrommatis. For at sikre bæredygtig, højkvalitativ transport i Europa og beskytte borgernes rettigheder og yde dem sikkerhed foreslår vi over for Europa-Parlamentet og Rådet nogle hensigtsmæssige juridiske og lovgivningsmæssige rammer, og når lovgiverne først har vedtaget dette regelsæt, vil vi påse, at det bliver gennemført.
Tillad mig at komme med tre eksempler: passagerrettigheder, bæredygtig transport og passagersikkerhed. Jeg blev også bedt om at være mere specifik omkring, hvordan denne indsats vil bidrage til at få etableret et pålideligt transportsystem via skib, fly eller helikopter til de små ø-regioner i EU. Den grundlæggende udfordring i dette forslag er finansieringen, og vi kommer således tilbage til det foregående spørgsmål.
Jeg vil gerne sige til medlemmerne - og jeg kunne næsten sige til mine kolleger, da jeg altid er bevidst om, at jeg selv har været parlamentsmedlem i mange år - at vi nok skal komme med et klart svar på dette område. Det er op til medlemsstaterne og de regionale myndigheder at træffe afgørelse om forbindelsernes omfang og kvalitet mellem de små ø-regioner og mellem regionerne og fastlandet. Vores rolle, dvs. Kommissionens rolle, er sekundær og består af to vidt forskellige opgaver. På den ene side gennemfører Kommissionen den europæiske samhørighedspolitik, som støtter udviklingen af regioner med geografiske og naturmæssige ulemper. Inden for rammerne af samhørighedspolitikken kan Fællesskabet tilvejebringe samfinansiering til forbedring af tilgængeligheden til ø-regionerne. På den anden side har Kommissionen en forpligtelse til at sikre, at den økonomiske støtte, der gives til leverandører af transportydelser, ikke forvrider konkurrencen på det indre marked til skade for almenvellets interesse.
Dette sikres via fællesskabslovgivningen om det indre transportmarked. Statsstøtte til kvalitetstransport til og mellem ø-regionerne kan ikke godkendes af Kommissionen, navnlig i form af kompensation for en offentlig serviceforpligtelse. Lovgivning om det indre marked i skibs- og lufttransportsektoren giver medlemsstaterne tilstrækkeligt råderum til at vælge, hvordan man vil organisere de kollektive transporttjenester, som forbinder øerne med fastlandet og med hinanden, forudsat at alle potentielle leverandører af transportydelser har lige muligheder for at stille de pågældende offentlige tjenester til rådighed.
Costas Botopoulos
Da kommissær Tajani jo talte på italiensk, føler jeg mig fristet til selv at gøre dette, men jeg vil afholde mig fra det og i stedet tale græsk.
(EL) Mit spørgsmål vedrørte ikke så meget spørgsmålet om finansiering, som min gode ven hr. Mavrommatis har dækket. Det vedrørte derimod tre konkrete punkter, som kommissæren henviste til, og som jeg gerne vil kommentere specifikt. Det første er transportstandarden, som er et særdeles vigtigt punkt. Det andet er den specielle situation for de små øer. Som bekendt har mit hjemland massevis af meget små øer, som er i en speciel situation. Og det tredje punkt er stemningen hos småøernes beboere, der føler sig en lille smule isoleret, i dette konkrete tilfælde fra resten af Grækenland og fra Europa i almindelighed, når vi ikke tillægger deres problemer, navnlig med hensyn til transport, nogen særlig betydning. Mit spørgsmål er derfor et politisk spørgsmål, som går ud over det finansieringsmæssige aspekt. Mener kommissæren, at EU også skal spille en politisk rolle her?
Antonio Tajani
Jeg vil gerne takke medlemmet for at have svaret mig på mit eget sprog. Jeg føler mig fristet til selv at svare på oldgræsk, idet jeg har studeret sproget i mange år - og min moder underviste også i oldgræsk i mange år - men jeg ville nok lave nogle fejl og løbe den risiko, at medlemmet ikke forstod mig. Men ikke desto mindre vil jeg gerne takke for denne gestus.
Til hr. Botopoulos kan jeg sige, at det også var min holdning, da jeg var parlamentsmedlem, idet jeg var blevet valgt i en valgkreds, der også omfattede mange små øer, og jeg er således helt bekendt med de alvorlige transportforbindelsesproblemer, man står over for langt fra fastlandet, navnlig om vinteren. Da mange af øerne er turistmål, er der om sommeren skibe, der transporterer gæsterne og også de fastboende, som således ikke har problemer i den retning i to eller tre måneder (juni, juli og august). Problemerne melder sig i september, og derefter er der en reel risiko for at føle sig isoleret.
Jeg mener, at Kommissionen, som ikke kan træffe direkte afgørelse i denne sag - jeg nævnte jo i mit indlæg, at vi altid er bevidste om subsidiaritetsprincippet - kan yde støtte, f.eks. ved samfinansiering af visse transportsystemer, uden at forvride det indre marked med henblik på at give disse borgere, der jo er EU-borgere, de samme mobilitetsrettigheder som de mennesker, der lever i storbyer eller på fastlandet, navnlig med hensyn til at have ret til at rejse og modtage vareforsyninger, da problemstillingen også drejer sig om levering af fødevarer samt vand til nogle af øerne.
Jeg deler således fuldt ud medlemmets bekymring. Kommissionen, der har fokus på til enhver tid at beskytte alle borgeres rettigheder, agter, hvor det er muligt og i det omfang, den gældende lovgivning tillader det, at arbejde hårdt for at støtte de mennesker, der bor på de mindste øer, idet man giver dem praktiske løsninger som svar på behovene hos disse borgere, som faktisk må affinde sig med ufordelagtige forhold, især i vintermånederne.
Jeg står til rådighed over for medlemmet og over for alle græske parlamentsmedlemmer - og naturligvis ikke blot de græske parlamentsmedlemmer - hvis man ønsker at drøfte nogle initiativer, man måtte ønske at indføre som praktiske løsninger på problemerne for borgerne på de små øer.
Avril Doyle
(EN) Jeg vil gerne bede kommissæren om at uddybe indholdet af de hensigtsmæssige rammebestemmelser, der blev givet udtryk for var på vej, navnlig vedrørende den økonomiske bæredygtighed for transporten til små ø-regioner?
Kan jeg få forsikringer fra kommissæren om, at det foreliggende system med offentlig serviceforpligtelse ikke på nogen måde vil blive berørt af disse kommende rammebestemmelser, som man påtænker? Det er helt afgørende for den økonomiske bæredygtighed for disse yderregioner.
Antonio Tajani
Jeg takker medlemmet for det stillede spørgsmål. Jeg mener, jeg nævnte dette i mit hovedindlæg, hvormed jeg besvarede spørgsmålet. Det er vores hensigt at forhindre enhver konkurrenceforvridning. Under alle omstændigheder skal formålet med indgriben af en hvilken som helst type kun være at tage højde for borgernes behov - uden negativt at påvirke det indre marked og uden at forringe konkurrencen, idet jeg gerne vil gentage, at formålet er at give folk, der bor i områder, som har dårlige transportforbindelser - frem for alt i vintermånederne - mulighed for at være borgere ligesom alle andre. Vores bistand vil uden at være til ulempe for nogen være målrettet, så disse borgere kan leve under de samme transportmæssige forhold som alle andre borgere i EU.
Jeg kan således berolige med at sige, at vores mål er at hjælpe disse borgere uden at forvride markedet eller konkurrencen.
Om: Europæisk lovforanstaltning om søfartssikkerhed
Har Kommissionen vurderet følgevirkningerne for europæisk søfart i tilfælde af, at der indføres en europæisk lovforanstaltning om søfartssikkerhed, som overlapper med de hidtidige ensartede internationale bestemmelser?
Hvorfor anser Kommissionen det ikke for tilstrækkeligt, hvis medlemsstaterne ratificerer IMO's internationale konventioner, således at anliggender, hvor medlemsstaterne har enekompetence, og anliggender, hvor de har blandet kompetence med Det Europæiske Fællesskab, udelukkende reguleres af international lovgivning, som medlemsstaterne fastsætter via enekompetence på baggrund af deres suveræne rettigheder?
Løber Kommissionen ved at søge at etablere fællesskabskompetence og opnå nye beføjelser på et tidspunkt, hvor EU's borgere er særlig følsomme omkring deres egne landes suveræne rettigheder, navnlig for en branche, der er økonomisk hårdt presset, såsom søfarten, ikke en risiko for at gøre mere skade end gavn overordnet set?
Antonio Tajani
Hr. Mavrommatis er altid meget aktiv og altid involveret i transportmæssige spørgsmål. Kommissionens forslag er altid ledsaget af en konsekvensvurdering. Dette gælder især for forslaget fra november 2005 om den tredje søfartssikkerhedspakke.
Kommissionens forslag for denne branche tager særligt hensyn til de relevante internationale konventioner. I de fleste tilfælde er formålet med forslagene til retsakt at opfordre medlemsstaterne til at ratificere konventionerne eller til at gennemføre dem i Fællesskabet. Forslagene er aldrig kommet til verden i et forsøg på at opnå nye kompetencer. Jeg vil gerne rydde en udbredt misforståelse af vejen. Fællesskabet har i forvejen de nødvendige kompetencer vedrørende søfartssikkerhed inden for rammerne af den fælles transportpolitik. Det er imidlertid, når Europa-Parlamentet og Rådet lovgiver, uundgåeligt at medlemsstaternes evne til at agere egenhændigt på internationalt niveau således bliver begrænset.
Ikke desto mindre er dette ikke til medlemsstaternes ulempe. Det tjener faktisk til at styrke vores kollektive indflydelse i det internationale samfund, hvorved vi kan øge beskyttelsesniveauet for borgernes liv og miljøet. Undertiden bør man fra europæisk side simpelthen tage initiativet. Dette skete f.eks. da vi indførte den fremskyndede udskiftning af enkeltskrogede olietankskibe, og vores beslutning derefter blev fulgt op af en lignende beslutning fra Den Internationale Søfartsorganisations side.
Hr. Mavrommatis kender så udmærket til problemerne med Den Internationale Søfartsorganisation, så vi kan ikke altid træffe beslutninger på egen hånd. Der er kompetencer, som ikke vedrører Europa, og det er derfor nødvendigt hele tiden at sammenligne med denne organisation, ikke mindst fordi vores farvande besejles af fartøjer, der sejler under flag fra lande uden for EU.
Med den foreslåede nye lovgivning om søfartssikkerhed håber Kommissionen dog, at der er fundet en balance vedrørende det globale aspekt af søtransport, hvor der kræves globale løsninger, samtidig med at der tages højde for begrænsningerne ved de globale juridiske rammer.
Fællesskabsaktion er et håndgribeligt udtryk for medlemsstaternes kollektive indsats og engagement, ikke et pålæg fra omverdenen i modstrid med medlemsstaternes interesser. Takket være vores og Parlamentets indsats er antallet af fartøjer i europæiske farvande, der ikke overholder gældende standarder, faldet markant. Kommissionen vil fortsat føre en velafvejet, men proaktiv politik, hvor hovedformålet er beskyttelse af borgernes liv og levebrød.
Manolis Mavrommatis
Kommissæren ved, hvor meget jeg nyder vores drøftelser og forhandlinger. Desuden har kommissæren altid et svar til mig. Jeg vil naturligvis gerne takke kommissæren for svar vedrørende disse punkter, som vækker bekymring i alle EU-landene.
(EL) På et tidspunkt, hvor EU's borgere er særlig følsomme omkring deres egne landes suveræne rettigheder, navnlig for en branche, der er økonomisk hårdt presset, såsom søfarten, mener kommissæren så ikke, at man i forsøget på at etablere eksklusiv fællesskabskompetence og opnå nye beføjelser til Kommissionen vil gøre mere skade end gavn overordnet set?
Antonio Tajani
Jeg mener ikke, dette indebærer en risiko for at gøre nogen skade, men det er målet inden for nogle rammer at forsøge at harmonisere det, der altid er kompliceret inden for søret, fordi vi desværre altid må forholde os til IMO's beslutninger, og som nævnt tager Europa heldigvis nogle gange føringen, og den internationale organisation følger så efter os.
Jeg vil gerne gentage, at det ikke er vores hensigt at begrænse medlemsstaternes rettigheder, men kun at forsøge at opnå en harmonisering, der blot kan være med til at give EU-borgere hurtigere og mere håndfaste svar.
Colm Burke
(EN) Jeg har tænkt på, om kommissæren er tilfreds med den indsats, der ydes fra medlemsstaternes side med hensyn til at gennemføre den allerede eksisterende lovgivning og forordning. Jeg har selv haft den oplevelse, at et rederi i forbindelse med, at jeg optrådte som juridisk repræsentant i en sag om en meget alvorlig ulykke, selv 12 måneder efter ulykken stadig ikke havde overholdt de bestemmelser, som var gældende og havde været gældende i over tre år.
Antonio Tajani
Jeg vil gerne takke medlemmet for dette spørgsmål, fordi det giver mig lejlighed til at påpege det meget positive resultat, vi opnåede i Rådet (transport, telekommunikation og energi) for to uger siden i Luxembourg, hvor Rådet endelig gav grønt lys for godkendelse af den tredje søfartssikkerhedspakke. Denne succes skyldtes også Europa-Parlamentets vedholdenhed og dets engagement samt det forhold, at Parlamentet sammen med Kommissionen gav sin mening til kende for at opnå en mere omfattende forordning til beskyttelse af den offentlige sikkerhed i enhver forstand, herunder i vores farvande, miljøbeskyttelse og ulykkesansvar.
Når disse bestemmelser træder i kraft, vil fællesskabskontrollen helt sikkert blive optrappet. Jeg kan forsikre om, at vi, for så vidt angår Kommissionens engagement, fortsat vil følge situationen nøje og opmærksomt, bl.a. via arbejdet i vores agentur i Lissabon, for at sikre, at al fællesskabslovgivning altid bliver overholdt, og frem for alt for at sikre, at vores farvande bliver stadig sikrere, og med fælles lovgivningsmæssige og operationelle tiltag i samtlige farvande inden for EU's kompetenceområde.
Om: Forbedring af bytransport
Det er en kendsgerning, at bytransporten i øjeblikket ikke er så god for EU's borgere, som den kunne være. Stresspåvirkningen som følge af store trafikpropper og det høje forureningsniveau fra ture inden for byområderne, som står for over 40 % af de samlede CO2-emissioner fra vejtransport, er sammen med den manglende sikkerhed for chauffører og bilister samt bløde trafikanter såsom fodgængere og cyklister blot nogle af de problemer, EU's borgere oplever hver dag i større byområder. Hvad er Kommissionens målsætninger og handlingsplan som reaktion på denne situation, således at der kan udarbejdes mere bæredygtige former for bytransport, og hvilken tidsplan har man sat for foranstaltninger med henblik på at opnå målsætningerne?
Antonio Tajani
Jeg vil gerne sige til medlemmet - "min kollega" er faktisk den vending, jeg først tænker på, og det må jo være gammel vane, da jeg blot har været kommissær i nogle få måneder, hvorimod jeg var parlamentsmedlem i mange år, og jeg føler mig tydeligvis stadig som en del af Parlamentet - at bytransport var et af emnerne på det uformelle rådsmøde i La Rochelle den 1. og 2. september 2008 og blev drøftet indgående. Kommissionen og medlemsstaterne viede problemstillingen stor opmærksomhed, idet man havde inviteret eksperter, borgmestre fra store og mellemstore byer og specialister inden for området til at tale om bytransport.
Jeg selv talte om dette emne på den færdselssikkerhedsdag, som for nogle få dage siden fandt sted i Paris - Kommissionens og Rådets officielle dag i færdselssikkerhedsugen - hvor jeg understregede, at færdselssikkerhed også indebærer, at der skal være et godt system til bytransport. Vores veje bliver sikrere, frem for alt i storbyerne, hvis der er et godt system til bytransport. Efter min opfattelse vil dette uundgåeligt reducere antallet af trafikofre efter ulykker i storbyerne, hvor der er det største antal ulykker og det største antal trafikofre.
Kommissionen er ved at udarbejde en handlingsplan om mobilitet i byer på baggrund af de høringer, der blev afholdt efter offentliggørelse af grønbogen. Det er vores hensigt at forelægge planen inden årets udgang. Denne plan vil omfatte forslag til bestemte tiltag på EU-plan til næste år.
Det er indlysende, at Kommissionen ikke har kompetence på dette område. Der er tale om områder, som vedrører medlemsstaterne, men vi vil på grundlag af subsidiaritetsprincippet - og ordet subsidiaritet kommer jo fra ordet subsidium - gerne hjælpe medlemsstaterne og borgmestrene i storbyerne. Den tidligere borgmester i Milano, Gabriele Albertini, viceformand i Transport- og Turismeudvalget, kan bevidne alt dette. Via denne handlingsplan vil vi forvisse os om, at alle de oplysninger, vi har, al rådgivning, alle idéer og alle forslag vil være tilgængelige for alle byer, frem for alt storbyerne med trafikproblemer.
Via handlingsplanen vil der også være hjælp at hente for politiske aktører på lokalt, regionalt og nationalt niveau med fuld respekt - jeg gentager, fuld respekt - for subsidiaritetsprincippet. De tiltag, vi vil foreslå, vil medvirke til at reducere omkostningerne for at sikre rimelig finansiering af det indre marked og at skabe nye markeder for nye teknologier, idet der udvikles bæredygtig mobilitet i byerne. Det er ingen tilfældighed, at forhandlingerne blev afsluttet så sent som i går aftes, og der blev stemt om et direktiv, der skal tilskynde til, og som er rettet mod, at lokale myndigheder indkøber kollektive transportmidler, hvor emissionen af skadelige gasser er reduceret.
Det er dog i dag stadig for tidligt at redegøre for eller være specifik omkring indholdet i handlingsplanen, men ikke desto mindre forventer vi - og Parlamentet kan også forvente - at den vil omhandle opbrydningen af bestemmelserne om adgang til grønne områder, varetransport i byområder og logistik, bedre information om kollektive transportsystemer i europæiske byer eller vidtfavnende planer om bæredygtig mobilitet i byer og forslag om måder, hvorpå man kan integrere byplanlægning og mobilitet. Handlingsplanen kan også omfatte forslag om informationsudveksling og om forbedret dataindsamling og forskningspraksis og kan endog omhandle spørgsmålet om finansiering, som er et yderst ømtåleligt spørgsmål. Og jeg vil gerne gentage, at alt dette kommer til at ske med respekt for subsidiaritetsprincippet.
Emmanouil Angelakas
(EL) Fru formand! Vi vil afvente den af kommissæren foreslåede handlingsplan med stor interesse, og derefter vil vi få lejlighed til at tale igen.
Jeg vil dog gerne høre kommissærens personlige holdning til følgende spørgsmål: Der er stor debat om de trængselsafgifter, der er blevet indført i byer som London, Rom og Stockholm, og som ser ud til at have bidraget til at nedbringe trængslen og øge antallet af passagerer, der bruger offentlig transport. I andre byer findes der dog ikke noget organiseret netværk, der hersker stadig en skeptisk holdning, og jeg vil gerne på nuværende tidspunkt høre Deres personlige holdning som en erfaren kommissær til, om og i hvilket omfang De går eller ikke går ind for trængselsafgifter.
Antonio Tajani
Fru formand! Det er et yderst prekært spørgsmål. Hvis hr. Albertini, der altid er meget generøs, ville købe os en kop kaffe, kunne vi drøfte det og høre, hvilke erfaringer en borgmester i en stor europæisk by har draget.
Der findes ingen lette svar på dette spørgsmål. Jeg var kommunal rådgiver i Rom i fem år, mens jeg var medlem af Europa-Parlamentet, og jeg beskæftigede mig med de samme spørgsmål. Disse ting må behandles fra by til by og fra sag til sag, fordi nogle byer - og her tænker jeg på Rom - har et historisk bycentrum med meget smalle gader, hvor det er vanskeligt for trafikken at blive afviklet. Andre byer har et andet bymiljø, så det er ikke nemt at lave en enkelt regel for alle.
Stadig under hensyntagen til subsidiaritetsprincippet tror jeg, at borgmestrene med kommunalrådenes støtte skal indføre en trængselsafgift, hvis de finder det nyttigt, og hvis den by, de administrerer, har behov for at begrænse trafikken, for i meget gamle byer bliver der meget let trængsel i bycentrum. Derfor varierer situationen fra by til by, og det er vanskeligt at finde en løsning. Jeg vil helt klart sige, at det ikke er en løsning, man bør give afkald på, selv om den nogle gange giver anledning til forvirring. Man må se på, hvor perimeteren skal være. Jeg vil gerne gentage, at det er et valg, som de enkelte byer skal foretage. Personligt er jeg ikke imod det i princippet, men i visse tilfælde kan det være uretfærdigt at indføre den, i andre kan det være helt relevant.
På grund af de europæiske byers forskelligartethed, mener jeg, at den endelige beslutning i dette tilfælde altid bør overlades til de lokale myndigheder, selv om vi i handlingsplanen fremsætter forslag og idéer. En vigtig ting er, at borgerne altid informeres, og at de ved, hvad der sker, og hvilke beslutninger der træffes, for når det gælder skattebetaling, er det altid godt, at borgerne forstår, hvad det er, de betaler for.
Jeg beklager, at jeg ikke kan give et endegyldigt principielt svar. Jeg er fuldstændig overbevist om, at vi må undersøge de faktiske omstændigheder og virkningen, herunder på bymiljøet, og træffe beslutning i hvert enkelt tilfælde. Afslutningsvis vil jeg gerne gentage, at jeg i princippet ikke er imod det, men der kan være tilfælde, hvor det ville være meningsløst at indføre en afgift af denne art.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! To af de ord, kommissæren brugte, faldt mig for brystet, nemlig at finansiering er et "prekært" spørgsmål, og at han gentog "subsidiaritet", som er vigtigt.
Er Kommissionen bekymret over, at de økonomiske problemer i medlemsstaterne vil hindre de nødvendige investeringer i effektive, offentlige transportsystemer? Samtidig pålægger medlemsstaterne måske i de store byer trængselsafgifter på hårdt prøvede bilister, som ikke har noget valg.
Paul Rübig
(DE) Fru formand, hr. Tajani! Vi glæder os naturligvis over, at vi her har muligheden for at stille spørgsmål, navnlig om indkaldelser af bud på bytransport. Findes der planer om at sende bytransport i udbud, som det er sket i adskillige tilfælde i Sverige, hvor der nu er konkurrence inden for bytransport?
For det andet: Findes der virkelig planer om ensartede kontrolsystemer i hele Europa? Når man kommer til en fremmed by, er det ofte vanskeligt at forstå, hvordan deres system fungerer, og måske er der behov for Kommissionens forslag her.
Antonio Tajani
Fru formand! Mange tak for spørgsmålet. For det første mener jeg, at vi i den handlingsplan, vi snart vil fremlægge, bør lægge vægt på behovet for at informere de europæiske borgere, når de flytter fra en by til en anden, så de ved, hvordan situationen er, og hvad de vil finde, når de rejser fra Stockholm til Madrid eller fra Rom til Wien. På denne måde kan de forstå strukturen, hvilke afgifter de måske skal betale, og de kan tilrettelægge deres rejser i forhold til det, uanset om de rejser i forretningsøjemed eller som turister. Dette er allerede vigtigt, og jeg mener, at vi har meget arbejde tilbage.
Jeg vil naturligvis gerne understrege spørgsmålet om subsidiaritetsprincippet, fordi det ikke er op til EU at gribe ind i spørgsmål, der udelukkende henhører under de lokale myndigheders ansvarsområde. Det samme gælder de finansielle aspekter. Kommissionen kan ikke gribe ind. Finansiering er et problem. I vores handlingsplan vil vi naturligvis forsøge at samle alle de forslag, der er fremsat ved de forskellige høringer som en service over for og hjælp til de lokale myndigheder, som derefter frit kan acceptere eller afvise dem. Vores mål er at forsøge at harmonisere systemet, i det mindste hvad angår information af borgerne, og at give de forskellige lokale myndigheder så megen information som muligt om erfaringer fra andre byer, som de kan bruge, hvis de måtte ønske det. Dette er vigtigt.
Med hensyn til finansiering mener jeg, at hver enkelt lokal myndighed frit kan gøre, som den ønsker, naturligvis uden at forstyrre markedet og borgernes frie bevægelighed. Den mest hensigtsmæssige løsning skal altid vælges i hver enkelt sag. Hvad angår det sidste spørgsmål fra hr. Rübig, giver direktivet om aftaler om offentlige tjenesteydelser de lokale myndigheder mulighed for frit at beslutte, om de ønsker at bruge udbud eller ej. Jeg mener, at EU ud fra dette synspunkt endnu en gang har lagt vægt på princippet om subsidiaritet.
Jeg mener, at dette er korrekt, for vores arbejde bør ikke være invasivt. Vi bør ikke regulere alt og alle, vi bør beskæftige os med de store linjer, give brede svar og om noget hjælpe lokale organer og medlemsstaterne til at løse problemer, hvor de kan, måske med hjælp og støtte fra EU, men uden at denne støtte bliver dominerende eller invasiv. Efter min mening bør vi, når det gælder lokal offentlig transport, holde os til dette princip, og jeg mener, vi ønsker at gøre dette.
Formanden
Hermed er spørgetiden afsluttet.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
(Mødet udsat kl. 19.45. og genoptaget kl. 21.00)
