


Swoboda (PSE ),
   Hr. formand, det er noget ejendommeligt, at vi bliver bedt om at vedtage den uopsættelige forhandling. Det er jo kun et par dage siden, Kommissionen foretog nogle tilsvarende ændringer, og det vigtige ændringer vedrørende agenturet. Dette gælder også - for at forenkle tingene - for Rådets anden anmodning om uopsættelig forhandling om fremme af den økonomiske udvikling af det tyrkiske samfund på Cypern, fordi det i begge tilfælde handler om, at Rådet og Kommissionen for ikke ret længe siden stillede nye og væsentlige forslag.
Udvalget vil beskæftige sig hermed i aften, men i begge tilfælde vil jeg gerne, også på vegne af Udenrigsudvalget, anbefale, at vi forkaster anmodningen om uopsættelig forhandling.

Šťastný (PPE-DE ).
   - Hr. formand, som De ved, skal vi stemme om to anmodninger om uopsættelig forhandling vedrørende makrofinansiel bistand, én vedrørende bistand til Forbundsrepublikken Jugoslavien og en anden vedrørende bistand til Bosnien-Hercegovina. Det drejer sig om to forslag til afgørelser, der alene har til formål at forlænge den aktuelle frist for de finansielle pakker, hvis udløbsdato er den 9. november 2004. I går holdt Udvalget om International Handel - som er ansvarligt for begge henvisninger - et ekstraordinært møde for at tage stilling til anmodningerne om uopsættelig forhandling.
Jeg vil gerne på vegne af Udvalget om International Handel oplyse Dem om, at udvalget i begge tilfælde godkendte anmodningen om uopsættelig forhandling med stort flertal. Det vedtog også betænkningen om disse to henvisninger via en forenklet procedure. Vi mener ikke, at Forbundsrepublikken Jugoslavien og Bosnien skal bøde for problemer i forbindelse med interne EU-procedurer.
Før vi går over afstemningen, vil jeg dog opfordre Kommissionen til ikke at misbruge hasteproceduren, men kun benytte den som sidste udvej og altid underrette Parlamentet via de rette kanaler så hurtigt som muligt. Jeg konstaterer med beklagelse, at Parlamentet ikke blev behørigt underrettet om muligheden for uopsættelig forhandling i dette tilfælde. Håndteringen af sagens akter, og kommunikationen med Parlamentet, fandt sted sent og ikke via de rette kanaler. Jeg håber ikke, dette gentager sig. Når det er sagt, vil jeg gerne på vegne af Udvalget om International Handel anbefale mine kolleger at godkende anmodningerne om uopsættelig forhandling, så Parlamentet kan vedtage udvalgets udtalelse på torsdag, og Rådets afgørelse kan ændres, hvorved Bosnien og Jugoslavien kan få den planlagte finansielle bistand. 
Swoboda (PSE ).
   - Hr. formand, vi går meget ind for det og støtter anmodningen om uopsættelig forhandling. Det er kun af formelle årsager, at jeg vil påpege, at Den Tidligere Jugoslaviske Republik ikke længere findes. Det hedder Serbien og Montenegro. Det er en detalje, som dog anses for meget vigtig netop i denne region.

 - Afstemningen om anmodningerne om uopsættelig forhandling er afsluttet.
Da hr. Barroso, den valgte formand for Kommissionen, ikke er kommet endnu, udsætter vi mødet et øjeblik.

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er redegørelse ved hr. Barroso, den valgte formand for Kommissionen. 
Barroso,
    Hr. formand, ærede medlemmer af Europa-Parlamentet, vi er nu nået til en afgørende fase i den vigtige demokratiske proces, som dannelsen af den nye Kommission udgør.
I juni udpegede stats- og regeringscheferne mig i enighed til formand for Kommissionen. Den 22. juli viste Parlamentets store flertal mig sin tillid. Jeg takker Dem for den ære, som De har vist mig. Jeg sammensatte derpå mit hold, i samklang med Rådet og med udgangspunkt i de personer, som medlemsstaterne havde foreslået. Jeg traf også beslutning om ansvarsområdernes fordeling mellem de indstillede kommissærer og om de store linjer for den nye Kommissions interne organisation. I hele dette forløb har jeg været i vedblivende kontakt med Parlamentet og har haft mulighed for at mødes med alle medlemmerne af Det Europæiske Råd undtagen regeringscheferne i to lande, hvor der er blevet afholdt valg.
Jeg møder Dem i dag, ærede medlemmer, for at anmode om Deres godkendelse af det nye kommissærkollegium.
Det er et hold med mange stærke sider. Der indgår flere kvinder end i nogen tidligere Kommission, de vigtigste politiske strømninger i Europa - de kristelige demokrater og folkepartier, socialister og socialdemokrater, liberale og demokrater - er repræsenteret, og holdet inkluderer personer med omfattende politisk erfaring på såvel europæisk som nationalt plan.
Alle den kommende Kommissions medlemmer har forpligtet sig til at forsvare og fremme vores Unions interesser og vedkender sig deres fælles ansvar over for Europa-Parlamentet. I sin interne virksomhed vil Kommissionen blive ledet i nøje overensstemmelse med kollegialitetsprincippet. Som jeg sagde i juli, og sådan som Parlamentet jo også har lagt vægt på, er der i denne Kommission ikke nogen førsteklasses eller andenklasses medlemmer.
Det er mit indtryk, at den Kommission, som jeg nu foreslår, alt i alt har fået en meget positiv modtagelse af offentligheden rundtomkring i Europa. 

Alle mænd og kvinder i denne Kommission har været til høring i de parlamentariske udvalg. Denne procedure, som ikke findes tilsvarende i medlemsstaterne, er et eksempel på demokratiets funktion i EU-institutionerne. Høringerne har afsløret bred konsensus mellem Parlamentet og den fremtidige Kommission. I langt størstedelen af tilfældene har Parlamentets dom været positiv. I nogle få tilfælde har Parlamentet påpeget svagheder og bedt om en reaktion fra mig.
På Formandskonferencen i sidste uge reagerede jeg på de parlamentariske udvalgs skrivelser. I dag vil jeg gerne præcisere min holdning til de vigtigste punkter - uden at gå i detaljer med de tilsagn, jeg allerede har givet - og fortælle om de yderligere skridt, jeg er parat til at tage.
I forbindelse med en bestemt potentiel interessekonflikt gav jeg den størst mulige garanti for, at Kommissionens arbejde inden for konkurrencepolitik ikke vil blive berørt deraf. Denne garanti er baseret på regler og procedurer, der er offentligt tilgængelige. Kommissionen vil altid opfylde sine forpligtelser på konkurrenceområdet på en uvildig, uafhængig og gennemsigtig måde og med omhu og ekspertise.
Der har været udtrykt tvivl med hensyn til den detaljerede viden om visse komplekse og tekniske porteføljer, f.eks. energi. Jeg kan forsikre Dem for, at jeg har fuld tillid til de indstillede kommissærers politiske færdigheder og deres evne til at varetage deres ansvarsområde, uanset hvor teknisk det er.
Hvad angår kritikken mod en bestemt indstillet kommissær i forbindelse med hendes tidligere politiske karriere, vil jeg minde om, at det vedrører påstande, der kan undersøges i henhold til gældende nationale kontrolprocedurer, herunder juridisk efterforskning. På nuværende tidspunkt er der ikke rettet beskyldninger mod denne indstillede kommissær, og hun har derfor fortsat min tillid.
Jeg forventer, at alle medlemmer af Kommissionen overholder de højeste etiske standarder og til fulde efterlever adfærdskodeksen. Jeg vil gerne gentage, at jeg agter at bruge alle de beføjelser, som traktaten tillægger mig, til at sikre, at dette sker. Jeg vil ikke betænke mig på at kræve, at et kommissionsmedlem, der åbenlyst ikke er sin opgave voksen, eller som ikke opfylder sine forpligtelser i medfør af traktaten, går af. Det gælder også sager, som Parlamentet bringer på bane - disse sager vil jeg aktivt tage stilling til, inden jeg træffer en endelig afgørelse.
Alle Kommissionens medlemmer har forpligtet sig til at indgive deres afskedsbegæring, hvis jeg beder om det. Det gælder naturligvis også eventuelle rokader i løbet af den næste Kommissions embedsperiode. Når Kommissionen først er godkendt af Parlamentet, har jeg de nødvendige beføjelser til at foretage de justeringer, som jeg finder påkrævet.
Dommen over hr. Buttigliones præstation var positiv ved en af de høringer, han deltog i, og negativ ved en anden. Efter denne høring bad jeg ham give en tydeligere redegørelse for sit standpunkt. Han svarede skriftligt, udtrykte sin beklagelse og bekræftede, at han gik ind for princippet om ikke-forskelsbehandling. Jeg ville personligt aldrig acceptere nogen i min Kommission, der forsvarer synspunkter, som ikke er forenelige med chartret om grundlæggende rettigheder. Jeg er sikker på, at hr. Buttiglione fuldt ud vil overholde traktaten og chartret, og jeg kan bekræfte, at resten af de indstillede kommissærer er enige med mig.
Men en god ting er der da kommet ud af denne ulykkelige episode: Den har understreget, hvor stor betydning vi tillægger målrettet politisk handling fra EU's side i forbindelse med bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling. Det må jeg takke Parlamentet for. Denne debat giver os mulighed for at gøre ord til handling, og om handlingen må der ikke herske tvivl. Kommissionen vil give borgerrettigheder og politikken mod forskelsbehandling topprioritet.
Jeg har allerede fortalt Formandskonferencen - og det bekræfter jeg over for Dem her i dag - at jeg agter at oprette en gruppe af kommissærer, der er ansvarlige for grundlæggende rettigheder, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder. Denne gruppe, som jeg vil være formand for, skal overvåge alle Kommissionens handlinger og vurdere initiativer på disse områder. Den skal også fungere som politisk drivkraft. Denne gruppe bliver ikke et snakkeforum. Den skal sikre, at Kommissionens indsats for at fremme grundlæggende rettigheder og bekæmpe alle former for forskelsbehandling er sammenhængende. Jeg har til hensigt at opstille en ambitiøs dagsorden for gruppen. Jeg vil være parat til at drøfte det med Dem og bede om Deres forslag. Allerede nu kan jeg meddele, at jeg vil bruge resultaterne af en offentlig høring, der skal lette oprettelsen af et europæisk agentur for grundlæggende rettigheder, og som vil tage udgangspunkt i det nuværende Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad i Wien. Jeg vil afvente Parlamentets bidrag, inden jeg forelægger et forslag til retsakt på dette område.
Jeg agter også på grundlag af EF-traktatens artikel 13 at iværksætte en indsats med henblik på et rammedirektiv, der skal erstatte de direktiver, som er vedtaget i 2000, og udvide dem til at omfatte alle former for forskelsbehandling. I øjeblikket har disse direktiver et begrænset anvendelsesområde. Med rammedirektivet udvides fællesskabsforanstaltningerne til at omfatte alle områder af forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af køn eller seksuel orientering. Med dette initiativ bekræfter jeg simpelthen endnu tydeligere det, som helt fra begyndelsen har været en af denne Kommissions karakteristiske træk, nemlig at selve dens sammensætning, med otte kvinder i kollegiet, bekræfter dens vilje til at bekæmpe forskelsbehandling.
Endelig agter jeg at iværksætte et program og en handlingsplan til bekæmpelse af forskelsbehandling, der især er rettet mod alle former for antisemitisme, racisme og fremmedhad. I den forbindelse vil den kommende Kommission forpligte sig til at genoptage de forhandlinger om en rammeafgørelse om racisme og fremmedhad, der alt for længe har været blokeret i Rådet.
Alle disse initiativer og andre, som gruppen af kommissærer behandler, eller De selv foreslår, vil blive udarbejdet under min myndighed. Jeg er parat til at forelægge dem for Dem personligt til sin tid - ikke kun på plenarmøder, men om nødvendigt i det relevante udvalg.
Jeg vil gerne gøre det helt klart, at jeg personligt vil tage fuld kontrol over vores foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling og fremme af grundlæggende rettigheder. Så som De ser, har jeg lyttet omhyggeligt til Parlamentets synspunkter. Jeg har taget hensyn til Deres vigtigste bekymringer og indvendinger og har givet detaljerede svar. Nogle af Dem ønskede en mere radikal reaktion og en reorganisation af holdet, men er det en realistisk mulighed på nuværende tidspunkt? Alle de oplysninger, jeg efter omhyggelige overvejelser og omfattende konsultationer sidder inde med, får mig til at tænke, at det vil skabe flere politiske og interinstitutionelle problemer, end det vil løse, hvis vi ændrer porteføljerne på nuværende trin i proceduren. Vi bør huske, at denne proces ikke kun involverer den udpegede formand og Parlamentet, men også Rådet som en tredje og meget relevant partner.
De synes måske ikke alle sammen, at mit hold er perfekt, men er der noget hold i nogen af vores nationale regeringer, som vi kan kalde perfekt? Mange mener dog, at det som helhed er et meget stærkt og afbalanceret hold. Jeg er overbevist om, at vi kan udfylde vores funktion til fordel for Europa og Europas borgere, under Parlamentets politiske overvågning.
Det var mig en stor ære at modtage Deres støtte og tillid med meget stort flertal i juli. Jeg beder Dem nu om at støtte den løsning, jeg foreslår, da det er Dem, der tjener EU's interesser bedst på nuværende tidspunkt. De vil kunne vurdere formanden og alle Kommissionens medlemmer senere i lyset af deres handlinger og ikke kun deres ord.

 Hr. formand, mine damer og herrer, i juli tilkendegav jeg min intention om at opbygge et partnerskab for Europa. Et partnerskab for fremgang, solidaritet og sikkerhed. For at gøre dette skal den nye Kommission tage nogle store udfordringer op på såvel internt som internationalt plan. Den skal leve op til de europæiske borgeres forventninger.
Der venter os nogle fundamentale institutionelle forandringer i de kommende år, når forfatningen, som Kommissionen ønsker det, træder i kraft efter at være blevet ratificeret af alle medlemsstaterne.
Vi skal forberede os på forandringer. Vi skal også give borgerne en klar og objektiv information om de utallige fordele, der er i forfatningen i forhold til de nuværende traktater. Forfatningen vil øge både demokratiet og EU's effektivitet betydeligt. Den vil give Unionen de rigtige midler til at kunne opfylde de europæiske borgeres reelle behov og forventninger på en effektiv måde.
Det er naturligvis medlemsstaterne, der har hovedansvaret for at gennemføre de nationale ratificeringer i henhold til de procedurer, som er fastlagt i deres interne retsordener. Men den kommende Kommission er helt indstillet på at samarbejde med Rådet og Parlamentet for at etablere en fælles kommunikationsstrategi.
Unionen skal sætte væksten i fokus, for Europa har brug for større vækst, flere arbejdspladser, mere iværksættervirksomhed, innovation og forskning. Den skal gennemføre nogle reformer, som sikrer en dynamisk økonomi. Den skal satse på uddannelse og efteruddannelse, viden og teknologisk udvikling for at blive en sand økonomi, som er baseret på viden på højde med en stadig mere skarp international konkurrenceevne.
Disse reformer og denne vilje til konstruktive ændringer skal indgå i en strategi for bæredygtig udvikling, som tager udfordringen op med klimaændringen, og som giver nogle hensigtsmæssige svar på de spørgsmål, der melder sig på energi-, transport- og miljøbeskyttelsesområdet.
I den forbindelse skal vi mangedoble vores bestræbelser på internt niveau, men også internationalt, ved at forfølge en samordnet strategi i en multilateral ramme. Den Russiske Føderations ratificering af Kyoto-protokollen er en mærkbar succes for den multilaterale strategi på miljøområdet, som lover godt for fremtiden.
Et mere dynamisk, mere konkurrencedygtigt Europa skal gå hånd i hånd med bevarelsen af den europæiske sociale model. Jeg vil tilføje, at kun et mere dynamisk og mere konkurrencedygtigt Europa vil være i stand til fuldt ud at opretholde denne model. Lad os i øvrigt ikke glemme, at vi i en række af de europæiske lande stadig er langt fra et virkelig retfærdigt socialt beskyttelsesniveau. Konkurrenceevne, samhørighed og solidaritet skal følges ad. Det er klart, at samhørighedspolitikken og de handlinger, som sigter mod at skabe en mere konkurrencedygtig og mere dynamisk europæisk økonomi, er uadskillelige og komplementære. Især de nye medlemsstater forventer af os alle, at vi bestræber os på solidaritet og samhørighed.
Jeg er overbevist om, at solidaritet er en grundlæggende værdi, og at opgive det ville true vores samfunds karakter. Solidaritet mellem generationer, mellem medlemmer og grupper i vores samfund, mellem medlemsstater og regioner er ikke en abstrakt værdi. Det er et klogt valg, som sikrer den sociale samhørighed og både kræver politisk engagement og de nødvendige økonomiske ressourcer.
EU er ikke kun et økonomisk område. Det er også et fuldt udviklet område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Kommissionen lægger den største vægt på fastlæggelsen af fælles politikker på asyl- og indvandringsområdet. Retfærdige og afbalancerede politikker, som sigter mod at fremme tredjelandsstatsborgernes økonomiske og sociale integration med respekt for den enkeltes kulturelle identitet og det europæiske samfunds grundlæggende værdier.
På dette område er samarbejdet med tredjelandene altafgørende. Jeg vil gerne forsikre Dem om, at jeg er imod etableringen af "lejre" uden for Unionen. Kommissionen vil samarbejde yderligere med tredjelandene for at hjælpe dem med at kontrollere migrationsstrømmene. Det er kun muligt med et partnerskab med tredjelandene, hvis der er en fælles forpligtelse i henhold til de internationale retsregler. Lad mig sige det helt klart. Den kommende Kommission vil arbejde sammen med FN's Flygtningehøjkommissariat for at opbygge et internationalt samarbejde på området. Den vil insistere på, at de tredjelande, som er vores partnere, skal underskrive og overholde Genève-konventionen fra 1951 om flygtningenes status.
Endvidere vil den nye Kommission fortsætte med at arbejde for at styrke sikkerheden for os alle i respekt for de civile frihedsrettigheder i lyset af de store udfordringer, som terrortruslen rejser.
Unionen skal udfylde sin rolle fuldt ud på internationalt plan. Den bærer et meget stort ansvar og skal være en stærk og troværdig partner. Den skal fortsat udvikle fred og stabilitet og styrke den multilaterale dimension på en lang række områder.
Vi skal styrke vores relationer med tredjelandene og de regionale organisationer. Samarbejdet med USA skal være baseret på en ligeværdig relation og på en dyb, gensidig forståelse. Valget af en ny præsident i USA på samme tidspunkt, som den nye Kommission træder i funktion, giver os lejlighed til at relancere den transatlantiske akse, uafhængigt af valgresultatet. Jeg er overbevist om, at USA vil være klar til at bidrage til etableringen af en mere afbalanceret forbindelse med Europa. Men hvis vi ønsker, at USA følger en mere multilateral tankegang, skal vi også fra vores side udvise en større enhed og effektivitet i vores handlinger.
Vi vil fortsætte processen med at udvide Unionen til kandidatlandene. Desuden prioriterer vi nabopolitikken i vores program, et stærkt værktøj for Unionens udenrigsforbindelser. Den vil give os mulighed for at etablere nogle styrkede partnerskaber. Jeg er overbevist om, at freden på vores kontinent har alt at vinde ved øget politisk stabilitet i Østeuropa, Balkan og Middelhavslandene. Endvidere sætter jeg min lid til, at udviklingspolitikken vil skabe yderligere samarbejde med de regioner i verden, som har brug for vores støtte og vores hjælp.
Mine damer og herrer, til januar vil jeg præsentere Unionens strategiske prioriteter for Dem. Det omfatter ikke kun Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram for 2005. Jeg vil også sætte den strategiske programmering ind i et større perspektiv. I forfatningens ånd vil jeg præsentere Dem for prioriteterne for de næste fem år. Mit mål er at nå frem til en aftale om en langsigtet programmering med Parlamentet og Rådet. Herved imødegår jeg et af de største ønsker fra Parlamentets side.
I juli gav jeg udtryk for mit ønske om at skabe et positivt samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen. Jeg er dybt overbevist om, at Kommissionens styrke og troværdighed ligger i Parlamentets støtte og i et aktivt samarbejde mellem vores to institutioner. Jeg har omhyggeligt studeret hr. Borrells forslag om forbindelserne mellem vores to institutioner.
Jeg afventer Deres beslutning med interesse, og jeg er klar til at besvare den med stor åbenhed ved forhandlingen i morgen. Jeg vil desuden sige Dem, at jeg støtter gennemsigtigheden og samarbejdet mellem vores to institutioner.
Jeg ønsker, at der, så snart den nye Kommission træder i kraft, indledes forhandlinger mellem vores to institutioner for at opnå de nødvendige ændringer til rammeaftalen. Europa har brug for et frugtbart samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen, de to institutioner, som altid står i spidsen for det europæiske projekt.
Kære parlamentsmedlemmer, vi står over for en begivenhed af historiske dimensioner, nemlig underskrivelsen - om nogle få dage, den 29. oktober - af en forfatningstraktat. Der er ikke tale om en simpel revidering af de eksisterende traktater, der er tale om afslutningen på en lang proces, som Parlamentet, medlemsstaterne, Kommissionen, de nationale parlamenter og civilsamfundet har deltaget i, for at opnå en mere demokratisk, mere gennemsigtig og mere effektiv Union.
Som repræsentanter for befolkningerne i vores udvidede Europa er De klar over omfanget af de europæiske borgeres forventninger. De er også klar over den apati og skepsis, som præger det europæiske demokrati. Ligesom jeg er De bevidste om de populistiske trusler fra alle dem, som ønsker at svække Europa, og som altid forsøger at skabe tvivl om vores institutioners troværdighed. Vi skal ikke give dem nye argumenter.
Det er et afgørende øjeblik for vores lande og for Unionen. Jeg har delagtiggjort Dem i de principper, som har været styrende for dannelsen af min Kommission, jeg har delagtiggjort Dem i min hensigt om at indgå i et snævert samarbejde med Dem hele vejen i de kommende fem år for at fremme velstanden, solidariteten og sikkerheden. Vi har ingen tid at spilde, øjeblikket er inde til at gribe til handling og i fællesskab arbejde for borgernes velbefindende.
Lad os sætte alle bestræbelser ind på at fremme væksten, beskæftigelsen, harmoniseringen og Lissabon-strategien, styrke en dynamisk økonomi baseret på viden og en større samhørighed i et udvidet Europa.
Denne Kommission er Deres tillid værdig og fortjener Deres støtte. Jeg appellerer til Deres ansvarsfølelse. Jeg appellerer især til Deres europæiske engagement, så De kan udtrykke Deres tillid til dette kollegium. Med denne forbindelse, der bygger på respekt og gensidig tillid, kan vi opbygge et stærkere Europa.
Formanden.
   - Jeg vil nu give ordet til repræsentanterne for de politiske grupper og de optegnede talere. Jeg vil gerne understrege over for Dem alle, at vi skal være færdige med denne forhandling kl. 12.00, for på det tidspunkt ankommer Hendes Majestæt Dronning Beatrix af Nederlandene, og derfor er formanden nødt til at føre nøje kontrol med tiden. Jeg nævner dette, så talerne er opmærksomme på det, så jeg ikke bliver nødt til at afbryde mikrofonerne. 
Poettering (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. formand for den kommende Kommission, kære kolleger, den 22. juli gav Europa-Parlamentet den kommende kommissionsformand sin tillid med stort flertal. I dag er De til stede her med Deres hold, som De har fået foreslået af regeringerne. De gav, hr. kommende formand for Kommissionen, udtryk for Deres vilje til at samarbejde meget tæt med Europa-Parlamentet. Det bifalder vi, men vi vil også tage Dem på ordet i fremtiden. De har indgået yderligere forpligtelser i dag, og det bifalder vi også meget. Vi bifalder, at De vil være formand for en stærk Kommission, og De har flere gange talt om den direktivkompetence, De får som formand. Også dét er i vores interesse, fordi vi har brug for en Kommission med en stærk formand, sådan som vi allerede har haft det i EU's historie.
Vores gruppe har stillet et beslutningsforslag. Beklageligvis lykkedes det ikke grupperne indbyrdes at blive enige om et fælles beslutningsforslag, men vores beslutningsforslag bliver målestok for måden, hvorpå vi følger Kommissionen. Vi forventer af den nye Kommission, at den afstemmer sit politisk-strategiske program nøje med Europa-Parlamentet, og at Kommissionen - og det er imponerende, at alle er her i dag - ikke kun i dag, men også i de fem år, embedsperioden varer, vil være til stede her i Parlamentet og i udvalgene. Glem ikke Deres ansvar over for Parlament, når De bliver godkendt i morgen.
Vi forventer, at Kommissionen tager subsidiaritetsprincippet meget alvorligt. Vi ønsker et stærkt Europa, men vi har også vores nationers identitet, vores regioners identitet og - hvilket vi ikke må glemme - vores byers og kommuners identitet.
Hvilke værdier har vi? Grundlaget for vores frihedssamfund er respekten for hvert enkelt menneskes værdighed, tolerance, pluralisme og retsstatsprincippet. Alle har krav på tanke-, samvittigheds- og religionsfrihed.
Styrken ved vores europæiske kulturelle identitet består i, at vi accepterer og også tolererer de kulturelle forskelle. Hvis vi ophører med at gøre dette, vil Europa mislykkes, det er jeg virkelig overbevist om. Og det betyder, at ingen i EU, ingen i Europa, ingen i verden må blive diskriminieret, heller ikke på grund af hans eller hendes religiøse overbevisning.
Vi ønsker en Kommission bestående af forskellige personer, ikke blot fra alle lande i EU, sådan som traktaten foreskriver. Vi ønsker personer med forskellige kulturelle baggrunde, med forskellige religiøse bekendelser eller ikke-religiøse bekendelser og overbevisninger. Hvis vi accepterer dette - og jeg har indtryk af, at det er det, Kommissionens hold repræsenterer - går vi en god europæisk fremtid i møde.
Aller her skal vide, at hvis kommissærkollegiet ikke bliver godkendt i morgen, så handler det ikke om, at en, to, tre eller fire medlemmer skal udskiftes, men at derimod hvert enkelt medlem af det hold, der står foran os i dag, kommer på prøvestanden. Det handler ikke om én person, det handler ikke om to personer eller tre, det handler om hele kollegiet, og det skal vi vide.
På fredag bliver den europæiske forfatning underskrevet. Vi ved alle, hvor vanskeligt det er at opnå tilslutning i de lande, der skal afholde folkeafstemning. Og tænk venligst på, hvis vi i morgen skulle nå til et resultat - jeg tror ikke, det bliver tilfældet, men hvis det bliver tilfældet - at der så opstår det indtryk i EU, at vi ikke accepterer vores kulturelle pluralisme, og så ville det være endnu vanskeligere at vedtage forfatningen i de 25 EU-lande.
Alt dette skal vi vide. Jeg vil sige ganske frimodigt til Dem, kære kolleger: For mig er det et bevægende øjeblik at se personligheder fra 25 europæiske lande foran os. Da jeg i 1979 blev valgt ind i Europa-Parlamentet, drømte jeg om at opleve den dag, hvor vi fik medlemmer af Kommissionen fra Estland, fra Letland, fra Litauen, fra Polen, fra Den Tjekkiske Republik, fra Slovakiet, fra Ungarn, Slovenien, Malta og Cypern. Vi ser disse personligheder foran os og midt iblandt os her i dag. Det er vores ansvar i morgen at godkende Kommissionen, så Europa kan gå en god fremtid i møde.
Schulz (PSE ),
   Hr. formand, kære kolleger, det er et imponerende billede, man kan se til højre for mig. Det Europæiske Råd føler sig tilstrækkeligt repræsenteret af dronning Beatrix. Det bør vi tage til efterretning. For i virkeligheden har hr. Poettering jo ret, det er en vigtig dag. Her står en kommissionsformand, der kæmper for tilliden til sin Kommission. Parlamentet er til stede, hele Kommissionen ligeså. Godt, Rådet kommer måske også. De har, hr. Barroso, fremsat nogle bemærkninger, som vi alle allerede kendte. De har i dag tilføjet nogle initiativer, men der er et væsentligt element af det, min gruppe i dagevis har forsøgt at formidle til Dem, som De heller ikke har taget op i dag. Det handler om, at vi forventer af Dem, at De drager konsekvenserne af en seks uger lang proces, der har fundet sted her i Parlamentet. I seks uger har vi lyttet til kommissærerne og er i fem forskellige udvalg nået frem til nogle resultater - et meget kontroversielt, der vedrører en enkelt kommissær, der ikke fandt flertal i det ene udvalg, og fire andre, hvor der blev gjort nogle graverende bemærkninger, graverende bemærkninger, der førte til forslag og idéer rettet mod Dem. Og det svar, vi får igen i dag, hr. Barroso, er: Jeg ændrer ikke ved noget, porteføljerne forbliver, som de er. Det er en vanskelig forhindring.
Det er en forhindring. Jeg kan kun appellere til Dem endnu en gang, tænk over det! Jeg vil gerne sige, at jeg har fået et indtryk, som jeg gerne vil henlede Deres opmærksomhed på igen her til morgen. Jeg har indtryk af, at De forveksler afstemningen om Deres Kommission med afstemningen i et nationalt parlament. Europa-Parlamentet kender ikke til princippet om flertallets oppositionsdannelse. Europa-Parlamentet er - her har De ret, hr. Poettering - heterogent. Det består af forskellige strømninger. Det består også internt i vores grupper - den bitre erfaring har De jo gjort Dem - af nogle meget heterogene strømninger. Og de, der ønsker et bredt flertal her i Parlamentet, må tage hensyn til disse forskellige strømninger og forsøge at tage alle med så bredt som muligt. Deres koncept har i ugevis lydt sådan: Jeg har en Kommission, jeg har fordelt porteføljerne, og det ændrer jeg ikke noget ved! Hvis det fortsætter sådan, er der ingen kosmetiske forandringer i form af bebudede initiativer, der hjælper noget. Hvis det fortsætter sådan, bliver det meget vanskeligt for os at godkendeDeres Kommission.
Det handler også om tillid. Vi ved, at vi stemmer om Kommissionen som helhed, ikke om enkelte kommissærer, uanset hvor kontroversielle de måtte være. Hvis det er tilfældet, så er det spørgsmålet, om den grundlæggende tillid er til stede. Har man, eller har man ikke, efter at have overvejet alle kendsgerninger og alle iagttagelser, der er forbundet med de enkelte personer, en grundlæggende tillid til denne Kommission som helhed, som kollektivt organ? Det er netop dét, det handler om. Da vi ikke kan plukke enkelte punkter ud, men skal træffe en afgørelse om denne grundlæggende tillid til kollektivet, kommer vi til at overveje netop dét her til aften i vores udvalg. Har vi denne grundlæggende tillid, eller har vi ikke denne grundlæggende tillid?
Jeg må sige, at min tillid til Dem ikke er vokset efter Deres tale her til morgen. Jeg vil tage fat i et punkt, som De nævnte. De henviste til det amerikanske præsidentvalg. Ja, min gruppe håber, at John Kerry bliver præsident. Vi håber, at han bliver præsident, fordi han siger, at krigen i Irak var en fejl. Vi ønsker en præsident i spidsen for USA, der siger: Ja, det var en fejl. Vi ønsker også én i spidsen for Europa, der siger: Ja, det var en fejl.
Jeg har en sidste bemærkning. En demokratisk afstemning er en normal demokratisk handling. Hvis Europa-Parlamentet godkender Deres Kommission, har De vundet. Så skal det respekteres! Men hvis De ikke bliver godkendt af Europa-Parlamentet i morgen, så er det ikke nogen institutionel krise, men derimod en normal procedure. En normal ret, som et frit valgt parlament udøver over for en udøvende magt.
Watson (ALDE ),
   Hr. formand, for tre måneder siden opfordrede Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater den indstillede formand for Kommissionen til at respektere Parlamentets rettigheder. Min gruppe og Parlamentet har fremført en nøgtern og velovervejet afvisning af hans kandidat til posten som kommissær for retlige og indre anliggender.
Hr. Barroso, vi anerkender, at De kun kan arbejde med det, som De har fået. Vi anerkender, at Deres uafhængighed ikke er fuldstændig. Vi har i det store og hele bakket op om de øvrige medlemmer af Deres Kommission. Men vores vurdering er, som den er, og den skal respekteres. Gruppen støttede Dem som formand for Kommissionen - vi stemte for Dem, og vi støtter Dem stadig. Men vi værdsætter Parlamentets rettigheder for meget til, at der må tages let på dem.
Jeg glæder mig over pakken af foranstaltninger, som De har forelagt Parlamentet i dag. Jeg tror på, at De oprigtigt søger tilnærmelse. Nogle af de foranstaltninger, De foreslår, er dristige, og de er alle sammen vigtige. Jeg tror på, at De personligt går ind for at fremme de grundlæggende rettigheder, og at denne ånd vil præge Deres kommende Kommission. Den Liberale Gruppe vil behandle Deres forslag nøje. Men jeg må sige, at de kommer sent, og de indeholder ikke meget om hr. Buttigliones fremtid - en fremtid, der kan være tæt forbundet med den indstillede Kommissions fremtid.
Parlamentet beder ikke om at blive pacificeret eller talt ned til.
Vi beder om, at de andre grene af vores europæiske regering anerkender, hvad vores traktater anerkender, og hvad den europæiske forfatning anerkender, nemlig at magten i Europa i nogen grad ligger hos Parlamentet og dets folkevalgte medlemmer. Godkendelsesprocessen er ikke et gummistempel, og Parlamentet skal ikke behandles sådan.
Inden for den sidste uge er det ofte blevet sagt, at det bliver Den Liberale Gruppe, som afgør Kommissionens skæbne. Men Den Liberale Gruppe har ikke indstillet de kommissærer, som Parlamentets udvalg har afvist. Det var ikke Den Liberale Gruppe, som ikke ville eller kunne finde det kompromis, der kunne have hævet hr. Buttiglione over enhver diskussion. Hvad der så end sker i morgen, ligger Kommissionens skæbne i hænderne på flere parter.
Endvidere ved jeg, at jeg ikke er den eneste her i Parlamentet, som føler, at der er en usynlig elefant til stede. Elefanten er Justus Lipsius. Elefanten er i hovederne på de regeringer, der har givet Dem en svagere Kommission, end De fortjener, og derefter har nægtet at komme Dem til hjælp, da Parlamentet afslørede deres bluff.
Hvor mange af Europas regeringer ville have gjort, hvad hr. Berlusconi formentlig gjorde, og bedt Dem tage deres mand, basta, også selv om det gav en Kommission med en kommissær, hvis politiske lerfødder formentlig ville have afskåret ham fra en plads i de fleste af EU's nationale regeringer?
Min gruppe føler, at medlemsstaterne skylder Europa deres bedste og mest intelligente folk. Hvor mange regeringer har vist vilje til at acceptere Parlamentets demokratiske og juridiske ret til at vurdere de mænd og kvinder, som er blevet foreslået? Stilheden, De hører, er lyden af Europas regeringer, der lader Dem og Deres nye Kommission blæse i vinden.
Som forsvar for fællesskabsmetoden er Parlamentets styrke i sidste ende Kommissionens. For hvis Rådet kan håne Parlamentets ret, kan De være helt sikker på, at det har samme holdning til Kommissionens uafhængighed.
Rådet foretrækker, at Parlamentet er svagt. Der er for mange i Rådet, som finder det praktisk, hvis Kommissionen er svag. Min gruppe ønsker, at Parlamentet er stærkt, for vi kan ikke forestille os et stærkt EU uden det. Og vi ønsker, at Deres Kommission er stærk, for EU behøver en uafhængig ledelse af bedste kvalitet. Vi har krævet en ny rammeaftale med Deres Kommission. Lav den, og underskriv den, så vi ikke havner i dette dødvande igen.
Parlamentet står over for et svært valg. Hvis Den Liberale Gruppe stemmer imod den indstillede Kommission, gør vi det ikke uden vægtige grunde. Men vi kan og vil ikke forringe Parlamentets eller Udvalget om Borgernes Rettigheders stilling eller posten som EU-kommissær for retlige og indre anliggender af bekvemmelighedshensyn. Man kan sige - hvis jeg må bruge hr. Buttigliones egne ord - at vi ikke vil gå på kompromis med vores principper eller vores samvittighed af politiske årsager.
Formanden.
   - På grund af de gentagne henvisninger til Rådet vil jeg gerne informere Dem om, at Europa-Parlamentets formand har sendt et brev til formanden for Rådet med en indbydelse til ham og de øvrige ministre om at deltage i dette møde i Parlamentet. 
Cohn-Bendit (Verts/ALE ),
   Hr. formand, kære kolleger, hr. Barroso, jeg taler på fransk for at undgå, at der skal tolkes mellem os, og for at De fuldt kan forstå det, som vores gruppe ønsker at fortælle Dem.
Hr. Barroso, De er en lidt spøjs orkesterleder. Efter høringen af en række af Deres musikere fandt vi en pianist på obo og nogle violinister i færd med at spille tromme, og efter disse høringer fortalte vi Dem, at det ikke rigtigt spillede. De sagde da: "Det er ikke noget problem, hvis der er en kommissær med interessekonflikter, så bliver han en deltidskommissær, og jeg, Barroso, vil tage hånd om tingene. Hvis der er en kommissær, som ikke er så meget inde i landbrugsanliggender, så er det ikke noget problem, hun vil få ekstratimer, og hun vil bestå en skriftlig eksamen. Hvis der er en miljøkommissær, som ikke er for godt inde i sagerne, så er det ikke noget problem, hr. Barroso er her. Hvis der er en energikommissær, som ikke kender til den tekniske side af sagerne, ikke noget problem, der findes aftenskoler, han får ekstratimer. Hvis der er en skattekommissær, som ikke kender sit område, ikke noget problem, hr. Barroso er her".
Hr. Barroso, det var Deres første fejltagelse.

Vi søger ikke en europæisk . Vi ønsker en Kommission, der kan fungere. Jeg beklager, men Deres Kommission - sådan som De har sammensat den - kan ikke fungere. 

Hr. Barroso, det er på tv, man søger superstjerner, her søger vi noget andet. Det var den første fejltagelse.
Den anden fejltagelse, hr. Barroso, er Deres turné til de forskellige hovedstæder. De bad nogle regeringsledere om at ringe til nogle parlamentsmedlemmer. Deltog hr. Barroso, hr. Schroeder, hr. Blair eller hr. ditten og datten i høringerne? Var de til stede, da disse høringer fandt sted? Nej, det var de ikke.
Og det er årsagen til, hr. Barroso, at De skal respektere institutionerne. Rådet foreslog Dem. De blev valgt med et pænt flertal. Min gruppe stemte ikke for Dem, men vi anerkender valget. Derefter er der høringerne. Hold op med at bede regeringsoverhoveder om at forstyrre os. Under alle omstændigheder er det sådan, at jo mere de ringer, jo færre stemmer får De. Så prøv at være forsigtig med det! Lyt lidt til vores engelske venner, som er ved at få nok af telefonopringninger fra Downing Street.
Hr. Barroso, vi er nået til den tredje fejltagelse. Og her vil jeg vende tilbage til det, hr. Poettering sagde om kulturforskellen. Hr. Poettering sagde "der er ikke brug for konformisme i Europa-Parlamentet". Ja, hr. Poettering, ingen her bebrejder nogen som helst for deres religiøse, filosofiske eller ideologiske holdninger. Men enhver form for religiøs eller ideologisk fundamentalisme er den rene gift for demokratiet. Og hvis et menneske kæmper imod retten til skilsmisse, er det dets strengeste juridiske ret at være imod skilsmisse og føre en politisk kamp. Hvis et menneske kæmper imod kvinders ret til abort, er det dets strengeste juridiske ret at være imod abort og kæmpe for det politisk. Hvis et menneske kæmper for at få slettet diskrimination på grund af seksuel orientering fra det grundlæggende charter og fra dette forfatningsdokument, som hr. Buttiglione gjorde ved at underskrive ændringsforslag 444 til forfatningen, er det hans strengeste ret, politisk set. Men så er det vores ret at sige, at netop denne person er den mindst egnede til at forsvare ikke-diskriminationen i EU. Det er en politisk og ikke en ideologisk beslutning!
Derfor siger og gentager jeg: De kan ikke stå her og sige, at demokratiet vil blive afvist af borgerne, hvis det fungerer. De kan ikke sige, at hvis noget forkastes i Parlamentet, betyder det, at borgerne afviser traktaten. Det modsatte er tilfældet, hvis Europa-Parlamentet er på højde med demokratiet, vil borgerne stemme for dette demokrati og for denne forfatningstraktat. Vi forsvarer demokratiet, og vi har fået nok af orkesterledernes selvrådighed.
Wurtz (GUE/NGL ),
   Hr. formand, hr. udpegede formand for Kommissionen, er det fornuftigt at vælte en Kommission, fordi to eller tre kommissærer ikke er fuldt tilfredsstillende? Den udpegede formands fremlæggelse af situationen afspejler ifølge min gruppe en dybt fejlslagen diagnose over den krise, som EU gennemlever.
Den nyligt opståede kritik imod Barrosos hold er intet mindre end et lyn fra en klar himmel. Jeg gør opmærksom på, at en ikke ubetydelig del af salen allerede i juli gav udtryk for deres mistillid til den alt for liberale linje, som hr. Barroso står for. Ingen kan være overrasket over, at det kommissærkollegium, som præsenteres for os, kun skærper alle disse forbehold. Ved at sætte en passioneret markedsøkonomitilhænger på den ultrafølsomme konkurrencepost, som ifølge en analytiker er en industrilobbyist, der repræsenterer og plejer tvivlsomme forbindelser mellem offentlige ansvarsposter og private interesser i en grad, så hans nationale parlament enstemmigt har draget ham til ansvar. Ved at udnævne en frihandelstenor til posten som kommissær for international handel, en person, som ikke tøver med at annoncere, at han stoler på, at konkurrencen vil forbedre de offentlige tjenesters ydeevne. Ved at tilbyde ansvaret for det indre marked til en fundamentalistisk liberalist, miljøansvaret til en konservativ, for hvem økologi synes at være den mindste af alle bekymringer, og landbrugsansvaret til en tilhænger af agro-business osv. osv., er det utvivlsomt lykkedes den udpegede formand at overbevise en række tøvende parlamentsmedlemmer om, at han nærede en vis opfattelse af Europa, som helt sikkert ikke var deres.
I forbindelse med denne grundlæggende anfægtelse af hr. Barrosos økonomiske, sociale og miljømæssige valg eksploderede så også Buttiglione-bomben. Hr. Barroso fortalte os, at han lagde stor vægt på kommunikation. Han fik, hvad han ønskede sig. En af de indstillede kommissærer har bragt berømmelse over hele hans Kommission, men for hvilken pris! Uanset kvaliteten af en række af dets medlemmer er holdets image blevet varigt plettet af uværdige og utidssvarende forslag, som ikke er blevet behørigt straffet. Med så fundamentalistiske holdninger til kvindens plads i samfundet og så diskriminerende holdninger til homoseksuelles rettigheder ville et kandidatland være dumpet. Det mindste ville have været, at en europæisk kommissær gjorde det samme.
Jeg vil tilføje, at der også er andre erklæringer fra hr. Buttiglione, som vi skal lægge mærke til, selv om eller snarere så meget desto mere som Rådet og Kommissionen i deres rækker tæller en gruppe tilhængere af disse farlige teser. Jeg tænker på idéen om at etablere lejre til indvandrere og asylansøgere i Nordafrika, hvor hr. Buttiglione fandt sig nødsaget til at præcisere, at det ikke drejede sig, og jeg citerer ham, om "koncentrationslejre, på ingen måde, men om humanitære centre". Tak for præciseringen. Jeg tænker også på den krigeriske forestilling om bekæmpelse af terrorismen, som hr. Buttiglione har kopieret: Vores samfund er bange, vi er i krig, vi vil vinde krigen, tordnede den indstillede kommissær, idet han gentog et kært omkvæd fra den nuværende vært i Det Hvide Hus.
Det er summen af disse elementer, som skal guide vores beslutning i morgen. Jeg har aldrig nogensinde i de 25 år, hvor jeg har set det ene kommissærkollegium efterfølge det andet, set en så upopulær Kommission, endnu inden den er trådt i funktion. Faktisk er jeg overbevist om, at Barroso-syndromet, som i morgen vil give sig udslag i et historisk nederlag eller en pyrrhussejr, efter Santer-Kommissionens nederlag og den efterfølgende Kommissions begivenhedsrige embedsperiode, efter ophobningen af mere og mere iltre sager mellem regeringerne og Kommissionen, mellem regeringerne indbyrdes, mellem Kommissionen og Parlamentet, efter utallige og bekymrende tegn på "eurotræthed" blandt vores medborgere - for at bruge et udtryk, som er i omløb i de nye medlemslande - og især efter valget, som var præget af en rekordlav valgdeltagelse, og lige før en mulig ikke-ratificering af udkastet til forfatning, er et nyt og kraftfuldt tegn på den dybe krise, som Europa befinder sig i, uden vision og uden et samlende projekt.
Gid vi hurtigst muligt får gjort helt rent bord, så vi kan genfinde meningen med det, der kunne og burde være et storslået og smukt eventyr i vores tid. Det er på det grundlag, min gruppe enstemmigt med alle 17 stemmer i morgen vil stemme imod indsættelsen af Barroso-Kommissionen.
Farage (IND/DEM ),
   Hr. formand, denne ballade over hr. Buttiglione er et eksempel på EU's største problem. Der er mange forskellige kulturer, forskellige sprog, forskellige religioner og forskellige levemåder på vores kontinent. Dette politiske forsøg på at ensrette dem vil efter min mening aldrig virke.
I Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti tager vi overhovedet ikke stilling til hr. Buttigliones kommentarer. Vi har andre grunde til at modsætte os denne Kommission. Vi modsætter os den, fordi den en udemokratisk institution. Selv hvis Parlamentet forkaster den i morgen, får vi bare en ny samling politisk udnævnte, og den vil stadig ligne et hvilehjem for mislykkede nationale politikere.
Den udarbejder lovgivning, den producerer lovgivning, i over 3.000 udvalg, hvis sammensætning ikke er blevet oplyst og ingen kender. Kommissionen er EU's regering, og den har initiativretten - hvilket forfatningstraktaten ikke laver om på. Kommissionen er integrationens drivkraft. Kommissionen er vogter af traktater, som i forvejen er uacceptable. Kommissionen er nationalstatens fjende. Det er, hvad det handler om.
Vi stemmer nej i morgen. Måske er ironien i det, at Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti for første gang nogensinde i Parlamentets historie er enig med flertallet.
Crowley (UEN ),
   Hr. formand, efter hr. Farages kommentarer kan jeg konstatere, at det bliver første gang nogensinde, at Det Forenede Kongeriges Uafhængighedsparti stemmer sammen med kommunisterne!
Her i Parlamentet har vi i de sidste seks uger holdt en række høringer, hvor vi har ladet de indstillede kommissærer vise, hvad de står for. Som følge deraf har visse udvalg - som alle talere hidtil har nævnt - stillet spørgsmålstegn ved enkelte personers egnethed eller andet. I sandhedens interesse skal det siges, at hr. Barroso har reageret. Han har foretaget ændringer og har gjort en del for at imødegå nogle af bekymringerne. Men hr. Barroso har heldigvis ikke ladet sig slå ud af det stormløb, der har fundet sted, især inden for den seneste uge. Vi har brug for gensidig respekt mellem alle EU's institutioner og en forståelse af, at magten ikke kun ligger hos en enkelt institution, men at vi er afhængige af hinanden.
Det er fremgået af nogle af indlæggene her til formiddag og vores drøftelser i løbet af den sidste uge, at hvis man har erfaring inden for erhvervslivet eller politik, hvis man har faste overbevisninger, hvis man har en stærk ideologi, hvis man har stærke meninger, så er man ifølge nogle ikke egnet til at være EU-kommissær. Og alligevel prøver Europa i øjeblikket - for at sikre, at det farverige billede af dagens genforenede Europa går igen i alle institutionerne - at finde folk med holdninger, folk med visioner, folk, der på bedste vis kan repræsentere de lande, der indstiller dem.
Det, som tilsyneladende er blevet glemt i hele denne diskussion og debat, er, at Parlamentet i juli godkendte hr. Barroso og skænkede ham sin tillid. Og det var ikke det eneste: Kommissionsformand Barroso havde allerede de 25 medlemsstaters tillid, der havde indstillet ham til posten. De nationale regeringer havde hver især indstillet den person, som de anså for bedst egnet til posten som EU-kommissær.
Det påhviler os at spille vores rolle inden for EU-institutionernes demokratiske rammer, men det er også vores ansvar, at vi ikke lader EU drukne i nationale politiske diskussioner og falske beskyldninger vedrørende ideologi eller "hvem sagde hvad til hvem". Lad os blive en ny verdens stemme. Lad os stå for den fred, den tolerance og den accept, som EU oprigtigt bør stå for. Lad os forstå og fuldt ud virke for et mangfoldighedens Europa i denne genforenede form. Lad os vise tillid, hvor det er på sin plads: Hr. Barroso er kommet os i møde, han har fremsat nye initiativer og nye politikker. Lad os sikre, at vi kan udvise samme tolerance, som vi forventer af andre.
Romagnoli (NI ).
   - Hr. formand, kære kolleger, sådan som jeg allerede sagde i min første tale her i Parlamentet, vil jeg ikke støtte Barroso, fordi han repræsenterer antieuropæiske kræfter og antieuropæiske interesser, og fordi han er den eneste repræsentant for en selvmodsigelse fyldt med interessekonflikter og for en Kommission, som efter min mening er antieuropæisk i selve sin essens. Vi må ikke glemme, at hr. Barroso bl.a. gav sin udtrykkelige støtte til det amerikanske indgreb i Irak. Derfor anser jeg ham for at være ansvarlig for den holdning, som nogle europæiske lande har indtaget sammen med USA, og som har været til stor skade og ulempe for hele vores kontinent. Hvis vi skal forsvare Europa og de europæiske interesser, er det helt andre holdninger, som Kommissionen og dens formand skal give udtryk for.
Jeg anmoder parlamentsmedlemmerne om ikke at stemme for Barroso-Kommissionen. Tak.
Pinheiro, João de Deus (PPE-DE ).
   - Hr. formand, De har i de forskellige indlæg hørt medlemmerne fremsætte forbehold med hensyn til visse høringer med henvisning til kompetenceforhold eller til subjektive begrundelser, eller fordi det, der blev sagt under nogle af høringerne, er blevet ganske fordrejet. Heroverfor har De forstået at give et politisk svar, hvorved De på én gang har sikret både Kommissionens kendemærke, som er at have en entydig formand - en specifik politisk frontfigur - og kollegiet som sådan. De har således formået at udnytte Kommissionens politiske realitet til at besvare i hvert fald en del af den relevante kritik, som Parlamentet har fremført. De har gjort det rigtige, og det har De, fordi De ikke har villet begå den dødssynd at svække en Kommission fra dens start, en Kommission, der til gavn for Europa skal være stærk og skal have et stærkt lederskab.
Det er indlysende, at tiden ikke er til en falsk krise. På et tidspunkt, hvor vi skal befæste udvidelsen, og hvor vi har Lissabon-strategien, Tyrkiet, de finansielle overslag og så mange andre spørgsmål at tage os af, er det sidste, vi har brug for, en falsk krise. De har gjort alt for at undgå en sådan krise. De har gjort det rigtige. Bliv ved med at følge den vej, bliv ved med at vise Parlamentet den respekt, som De har vist, og De vil fortsat kunne regne med vores støtte.
Swoboda (PSE ).
   - Tak, hr. formand, hr. kommissionsformand Barroso. De har selv sagt, og det er allerede blevet sagt i dag, at De ønsker at være formand for en stærk Kommission. Rent faktisk er der en række kommissærer, der netop i høringerne har vist sig meget stærke, og som i dag f.eks. sidder i Deres umiddelbare nærhed. Og der er mange kommissærer, der, som De har sagt, har potentiale til at blive virkelig gode kommissærer, når de har tilegnet sig de tekniske kundskaber. Mange af dem står os ikke nær rent samfundspolitisk og politisk, men vi har alligevel godkendt dem, fordi vi er overbevist om, at de passer godt ind i Kommissionen.
Men der er nogle tilfælde - og Dem måtte De jo forsvare i dag, hvilket jo er problematisk i starten af en Kommissions embedsperiode - som vil skabe problemer i Kommissionen i de kommende år. Der er helt sikkert især en kommissær, som efter vores mening ikke er egnet til at have den portefølje, der er påtænkt ham. Hr. Buttiglione er godt nok - som det allerede er blevet sagt flere gange - i sin gode ret til at have disse holdninger, som vi ikke deler. Men hvis han har disse holdninger, og hvis han også handler ud fra dem og bliver ved med det, så er han ikke egnet til at have den portefølje, De har tildelt ham. Det skal understreges!
Hr. Barroso, problemet er ikke længere kun hr. Buttiglione. De selv har gennem Deres handlinger eller manglende handlinger gjort Buttiglione-sagen til Barroso-sagen. Det er beklageligt, og det vil helt sikkert spille en stor rolle ved vores afgørelse i aften.
Hr. Barroso, De har nu stillet en række forslag, men De tager igen ikke Parlamentet alvorligt, for meget af det, De sælger her, har vi allerede. De handler, som om De svarer med noget nyt. Men De svarer ikke med noget nyt, De tager kun fat i det, der allerede eksisterer. De sælger gammel vin på nye flasker. Det kan vi ikke acceptere. Det vil vi se meget nøje på, og jeg tror, De har fundet en vej til Parlamentet, som vi ikke kan acceptere, fordi den ikke er i overensstemmelse med virkeligheden.
Deres forslag, hr. Barroso, om at skabe en slags underkommission i Kommissionen, griner hr. Buttiglione jo allerede ad. Han griner ad det og overfuser en mulig kommende kommissær, hr. Špidla. Kan man behandle Deres forslag til Kommissionen på den måde? De har ikke sagt noget i dén anledning. Jeg kunne godt tænke mig, at De sagde noget i dén anledning. Hvad mener De om, at et medlem af Deres Kommission overfuser et andet medlem af Kommissionen, endda gør det med falske påstande og griner ad Deres forslag? Netop derfor er der ikke meget trøst at finde i det, De har foreslået i dag, hr. kommissionsformand Barroso.
Jeg må desværre sige Dem, at jeg godt kunne have ønsket mig det anderledes. De har ikke overbevist os. De har ikke engang gjort et seriøst forsøg på at overbevise os.
Koch-Mehrin (ALDE ).
   - Kære hr. Barroso, jeg stemte for Dem i juli, fordi jeg mente, De kunne blive en god kommissionsformand. Jeg stemte også for Dem, fordi De gav os tre tilsagn, nemlig at der ville komme flere kvinder i denne Kommission - det løfte har De indfriet - at der ikke ville være nogen superkommissærer - også dette løfte har De indfriet - og De gav os det tilsagn, at De ville fjerne kommissærer fra deres ansvar, fra deres portefølje eller afskedige dem helt, hvis de ikke blev godkendt af Parlamentet. Disse tilsagn danner igen i morgen grundlag for vores afstemning.
Derfor, hr. Barroso, vil jeg gerne bede Dem om at tage dette meget alvorligt. Det glæder mig nemlig, at De vil følge en helt klar liberal økonomisk kurs med Deres Kommission. Det glæder mig også, at De gør menneskerettigheder til en topprioritet, men Parlamentet er folkets repræsentation, de europæiske borgeres repræsentation. Tag votummet alvorligt, afskedig de kommissærer, der ikke får Parlamentets godkendelse! Det er et godt skridt for Europa og et godt skridt for demokratiet.
Hudghton (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, hr. Barroso omtalte vores udvalgshøringer som et eksempel på demokratiets funktion, men uden ledsagende beføjelser til at godkende eller afvise enkeltpersoner bliver høringerne en farce. Efter høringerne hørte jeg talspersoner for visse politiske grupper udtrykke dyb skuffelse over visse personers præstation, men fortsætte med at sige, at fordi han eller hun var medlem af deres politiske familie, ville de støtte dem alligevel.
Hr. Barroso anerkendte visse særlige svagheder - interessekonflikter - og påstod, at han havde forsøgt at løse problemerne. Jeg tror, at interessekonflikter handler lige så meget om opfattelse som om virkelighed. Det er da ikke for meget forlangt, at den enkelte har forberedt sig tilstrækkeligt til at kunne vise, at vedkommende er sin opgave voksen.
Borgernes forventninger og vores ansvarsfølelse er blevet nævnt. Min ansvarsfølelse kræver, at jeg stemmer imod Kommissionen i morgen.
Musacchio (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, kære kolleger, efter at De præsenterede Dem for første gang her i Parlamentet, har vi fået flere grunde til at stemme imod Dem. Vi har allerede fortalt Dem, hvad disse grunde er, nemlig krigen, som De støttede, og de liberalistiske politikker, som De er stærk tilhænger af.
I dag kan vi også tilføje de demokratiske grunde, og det er ikke noget tilfælde. Man kan ikke sige, at man vil samarbejde med Parlamentet, og så begynde med ikke at respektere dets afgørelse. Man kan ikke sige, at borgerne oplever en demokratisk krise, og så gå foran med et sådant eksempel. Derfor er vores nej til Dem og Deres Kommission et ja til freden, det sociale Europa, demokratiet og en ny æra for Europa-Parlamentet. Hvis De og Deres Kommission taber, vil det netop være en sejr for Parlamentet og demokratiet. Og det vil skabe større tillid hos borgerne.
Giertych (IND/DEM ).
   - Hr. formand, Parlamentet har hørt nogle sandheder. Den indstillede kommissær Buttiglione har mindet os alle om betydningen af ægteskabet og familien og den rolle, som disse institutioner spiller i samfundet, en rolle, der gennem tiderne og generationers erfaringer er stadfæstet. Vi støtter fuldt ud hr. Buttigliones kommentarer til disse spørgsmål. Hans kritikere har fremkaldt tvivl om, hvorvidt hans holdning er moralsk, og det er forkert, for hr. Buttigliones holdning er faktisk meget moralsk i denne forbindelse. Vi vil desværre ikke kunne give ham vores støtte i form af stemmer, da vi skal stemme om Kommissionen som helhed, en Kommission der består af 25 kommissærer. Vores støtte til en af disse kommissærer må ikke kunne veje tungere end vores modstand imod de resterende 24. Den måde, hvorpå Kommissionen vælges, er usædvanlig udemokratisk. Generelt har de personer, der indstilles af regeringerne som potentielle kommissærer, ikke en chance for at få støtte fra vælgerne i de pågældende lande, og de mødes med offentlig misbilligelse netop på grund af deres aktiviteter. Det var i hvert fald tilfældet for den polske indstillede kommissær, fru Hübner, da hun blev valgt, og vores holdning til hende er negativ. Jeg er sikker på, at det samme gør sig gældende for indstillede kommissærer fra andre postkommunistiske lande. I lyset af den afgående Kommissions holdning til Polen og de uretfærdige betingelser, som vi skulle opfylde for at tiltræde EU, og som afveg betydeligt fra de betingelser, som Den Tyske Demokratiske Republik skulle opfylde, er der al mulig grund til at have store betænkeligheder ved Europa-Kommissionen som institution. Vi kan ikke støtte Kommissionen. Jeg beklager over for hr. Buttiglione. Når vi stemmer imod Kommissionen, er det ikke rettet mod ham personligt. 
Kamiński (UEN ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, den forhandling, der blev indledt i Parlamentet af den yderste venstrefløj, er en forhandling, som Europa godt kunne undvære. Lige nu er der brug for, at Europa og Barroso-Kommissionen tager fat på at løse de problemer, som millioner af europæiske borgere står over for, både i de nye og gamle medlemsstater. Denne ideologiske debat, som er indledt uden antydningen af skam af Parlamentets yderste venstrefløj, er meget farlig og uden fortilfælde. Hvis Barroso-Kommissionen rent faktisk afviser den, vil det være et signal om, at katolikkerne ikke mere kan praktisere deres tro i Europa. Det kan vi ikke acceptere.
Kamiński (UEN ).
   - Hr. formand, De fortjener vores støtte, og den vil De få.

Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Fru formand, i juli undertegnede Parlamentet hr. Barrosos kandidatur som formand for Kommissionen. Der er nu gået tre måneder, og hverken hr. Barroso eller Parlamentet har skiftet holdning i mellemtiden. Hr. Barroso udvælger ikke de indstillede kommissærer. Det er en opgave for medlemsstaternes regeringer. Og selv om regeringerne sommetider vælger kontroversielle kandidater, er det desværre ikke regeringerne, men hr. Barroso selv, der skal sluge den bitre pille i dag. Jeg vil imidlertid gerne understrege, at vi ikke har nogen indvendinger imod hr. Barrosos hold. Jeg mener, at hr. Barroso vil leve op til det løfte, han har givet Parlamentet i dag, om, at han vil ændre sammensætningen af Kommissionen under sin embedsperiode, hvis situationen kræver det. For at bruge en metafor bør hr. Barrosos carte blanche for tillid fornyes, men vi skal også være meget opmærksomme på hans håndtering heraf. Hr. Barroso, jeg ønsker Dem held og lykke. 
Mayor Oreja (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. Barroso, dette er ikke et hvilket som helst tidspunkt i de europæiske institutioners historie, for vi er i gang med at lave en forfatning for Europa.
En forfatning er ikke blot endnu en traktat, og perioden frem til vedtagelsen af en forfatning er ikke blot endnu en periode. Hvordan bør politikerne opføre sig på et tidspunkt, hvor vi er ved at udarbejde en forfatning? Vi skal være i stand til delvist at se bort fra vores ideologiske forskelle og vores partimæssige forskelle. Hvad vil vi bede de europæiske borgere om, når vi beder dem om at støtte den europæiske forfatning? Vi vil bede dem om at se bort fra deres ideologiske forskelle, når de skal stemme om vores fælles forfatning.
Vi vil bede dem om, at Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater, socialdemokrater, liberale og konservative sammen stemmer for forfatningen. Og hvordan skal vi kunne bede dem om denne indsats og adfærd, hvis vi understreger vores ideologiske forskelle og differentierer vores partiers strategier som aldrig før?
I denne forfatningsgivende periode bør Parlamentet være en institution til efterfølgelse. Parlamentet er den eneste institution, som borgerne har valgt ved en folkeafstemning, og det sociale miljø, som vores samfund stiller krav om, gør det nødvendigt med et politisk miljø, som er baseret på den størst mulige grad af samhørighed og enhed. Derfor ønsker vi at handle i overensstemmelse med dette politiske miljø, som er nødvendigt for at få vedtaget den europæiske forfatning, og vi vil give hr. Barroso vores utvetydige opbakning.
Nogle mener, at det vil være en succes for Europa-Parlamentet, hvis hr. Barroso lider nederlag. Lad mig sige til dem, at de tager fejl. Det vil være en succes for dem, der ikke tror på EU.
Wiersma (PSE ).
   - Fru formand, for første gang i EU's historie har udnævnelsen af den nye Kommission tiltrukket sig meget stor opmærksomhed i alle europæiske medier. Det skyldes for en del den ganske særlige måde, hvorpå hr. Buttiglione har udtalt sig om fortolkningen af de grundlæggende borgerlige rettigheder i Europa og de sårende bemærkninger, som han fremsatte om store grupper mennesker. Det er ikke blot min gruppe, der finder disse bemærkninger uacceptable og absolut upassende for et fremtidigt kommissionsmedlem, hvis opgave det netop skal være at forsvare alle europæiske borgeres grundlæggende rettigheder. Den måde, hvorpå den kommende formand, hr. Barroso, hidtil har forsvaret hr. Buttiglione, vækker det indtryk, at han ikke bekymrer sig om de opfattelser, som store dele af Parlamentet har. Som De sagde i formiddag, kan der ikke være tale om ændring af porteføljen.
Det, der fik problemerne omkring hr. Buttiglione så skarpt frem i lyset, var den åbne og direkte måde, hvorpå Europa-Parlamentet hørte de nye kommissionsmedlemmer. Af hensyn til det stærke behov for klarhed og fuldstændigt uden forudfattede meninger bedømte medlemmerne af Parlamentet de nye kommissionsmedlemmer på grundlag af deres syn på fremtiden og EU's virkemåde. Det gælder i hvert fald for min gruppe, at det arbejde, som er udført i de forløbne fire uger på en yderst seriøs måde, udgør grundlaget for den endelige dom, som vi vil fælde over denne Kommission i morgen. Det drejer sig ikke blot om hr. Buttigliones provokerende udtalelser. Også for en række andre indstillede kommissionsmedlemmers vedkommende har det vist sig, at deres kendskab og indsats i forbindelse med den krævende stilling, som de skal beklæde i de kommende fem år, efter vores opfattelse ikke altid er tilfredsstillende. Gennem den indtrængende og seriøse måde, hvorpå Parlamentet har udført sit arbejde under høringerne, har det tydeligt vist sig, at en række kandidater kommer til kort. Dette gælder for det nye lettiske kommissionsmedlem, fru Udres, næsten fuldstændigt manglende europæiske engagement. Det gælder ligeledes for de forskellige interessekonflikter, som gør det praktisk talt eller fuldstændig umuligt for det nederlandske indstillede kommissionsmedlem, fru Kroes, at udføre sit arbejde i en række vigtige sager.
De åbne spørgsmål omkring nogle kommissionsmedlemmer og andre kommissionsmedlemmers svage optræden udgør imidlertid ikke det eneste problem. Det er mindst lige så vigtigt, at det under høringerne kun var få af de fremtidige kommissionsmedlemmer, der viste sig at have en klar holdning til EU's rolle. Derfor var de heller ikke eller næsten ikke i stand til at opstille tydelige prioriteter for Kommissionens kommende periode eller at give et godt eksempel på Europas globale rolle. Socialdemokraterne ønsker, at EU spiller en stærk rolle i verden og anvender en effektiv multilateralisme for at forstærke freden og demokratiet. Europa bør give et klart og sammenhængende alternativ til USA's ensidige strategi. Det er skuffende, at der under høringerne kun fremkom få fornyende idéer på dette område fra Kommissionens side.
Den åbne og direkte måde, hvorpå Europa-Parlamentet har budt de fremtidige medlemmer af Kommissionen velkommen, har skabt høje forventninger. I de forløbne fire uger har vi vist Europas borgere, at vi ønsker en ny Kommission med dygtige og retskafne kommissionsmedlemmer, som også har tydelige idéer om Europas fremtidige kurs. De europæiske borgere forventer i morgen, at vi fremsætter en klar udtalelse om den Kommission, som hr. Barroso har præsenteret. Selv om en række af de indstillede kommissionsmedlemmer klart opfylder de høje krav, vi har fastsat, kan vores vurdering af kollegiet som helhed ikke være positiv i øjeblikket, heller ikke efter i formiddag.
De Sarnez (ALDE ).
   - Fru formand, ud over spørgsmålet om Europa-Parlamentets politiske eksistens er der her tale om hele spørgsmålet om balancen i de europæiske institutioner. Ønsker vi, at den europæiske fremtid fortsat skal besluttes af regeringerne bag lukkede døre, eller tror vi mere end nogensinde på nødvendigheden af at opbygge et demokratisk Europa?
Fru formand, De valgte at ignorere Europa-Parlamentets udtalelser og afstemninger, hvilket efter min mening var for ikke at mishage Rådet. De havde en historisk mulighed for at opnå Deres uafhængighed og således bidrage til at styrke Kommissionen og vores Fællesskab. De valgte at gøre det modsatte, og det skal vi og kan vi ikke acceptere, for ud over Europa-Parlamentets egne beføjelser er det hele spørgsmålet om Europas demokratiske fremtid, som står på spil.
Hassi (Verts/ALE ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, mange medlemmer af den indstillede Kommission har min fulde støtte. Desværre har jeg imidlertid ingen anden mulighed end at stemme imod den. Opgaven for kommissæren for retlige anliggender, frihed og sikkerhed er at overvåge gennemførelsen af de borgerlige rettigheder i henhold til chartret om grundlæggende rettigheder, også i ansøgerlandene.
Hvad angår de konservative, vil jeg gerne sige til dem, som har været imod tiltrædelsesforhandlinger med Tyrkiet på grund af menneskerettighedsspørgsmålene. Hvordan kan De støtte en mand i dette embede, som erklærer hele grupper af mennesker for at være syndige og dårlige mennesker? Hvilket signal sender det til Tyrkiet og de øvrige ansøgerlande?
Mine damer og herrer, Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance var også betænkelig ved de svar, der blev forelagt Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed af hr. Dimas, den indstillede kommissær for miljø. Hr. Dimas erklærede, at miljøbeskyttelse efter hans opfattelse fremmede økonomisk udvikling, og det glædede os meget. Han fremlagde dog ingen form for handlingsplan eller noget konkret om, hvordan denne miljøbeskyttelse skulle udvikles, og det er et punkt, der bekymrer os. Jeg håber, at hr. Dimas' arbejde vil kunne overbevise os om, at der ikke er noget at være bekymret for. 
Rizzo (GUE/NGL ).
   - Hr. Barroso, Deres idé om et Europa, som har begrænset suverænitet, og som er underlagt USA, har vi allerede talt om i de sidste par dage under behandlingen af Deres program. Her til morgen har vi dog set endnu en af Deres kvaliteter, nemlig Deres arrogance. Parlamentet har ingen betydning for Dem, eller rettere en meget lille betydning. Det kunne vi også konstatere, da De kom for sent og ikke engang sagde undskyld i modsætning til kommissionsformand Prodi, som også kom for sent, men som sagde undskyld.
Deres Kommission er middelmådig, når man tænker på superliberalismen, privatiseringerne og den manglende fordømmelse af krigen. Dens kommissærer er middelmådige, og med kommissær Buttiglione har den fået en elendig og middelalderlig kommissær, som skader Italiens omdømme og er fortaler for, at vi skal vende tilbage til fortiden, nemlig til den mørkeste middelalder med racediskrimination, seksuel diskrimination og kønsdiskrimination. Derfor stemmer vi imod Deres Kommission.
Blokland (IND/DEM ).
   - Fru formand, de to nederlandske medlemmer af IND/DEM-Gruppen er meget utilfredse med det postyr, der er opstået omkring det indstillede kommissionsmedlem Buttigliones udtalelser, for at bruge et mildt udtryk. Der er her tale om diskriminering på grundlag af religion, og det må Europa-Parlamentet ikke gøre sig skyldig i. Hvad der betegnes som tolerance, betyder kun at tolerere det, som det progressive Europa selv ønsker at høre. Buttiglione har aldrig opfordret til at krænke kvinders og homofiles rettigheder. Han har kun på et udtrykkeligt spørgsmål givet sin personlige opfattelse. Det er forfatningsmæssigt acceptabelt. Det er imidlertid bevidst forsøgt at finde en stok til at slå hunden med. En minister fra Berlusconis regering er åbenbart på forhånd uacceptabel. Ved på denne måde at påvirke stemningen vil Europa-Parlamentet jo indirekte udøve indflydelse på individuelle kommissionsmedlemmers niveau. Vi nederlandske medlemmer af IND/DEM-Gruppen vil stemme for det nuværende forslag om den nye Kommissions sammensætning.
Angelilli (UEN ).
   - Fru formand, kære kolleger, det er utroligt, at vi i forhandlingen her til morgen ikke fokuserer på den nye Kommissions opgaver og på de aktuelle problemer, som er så vigtige for de borgere, vi repræsenterer. Vi har hverken talt om indvandringspolitikken og bekæmpelsen af terrorisme eller om reformen af strukturfondene og reformen af stabilitetspagten. På det europæiske dukketeaters forscene udspiller der sig et rent ideologisk og politisk angreb på den indstillede Kommission og navnlig på den indstillede kommissær Buttiglione, som har gjort sig skyldig i at have personlige meninger og en religiøs overbevisning. Det var ikke nok med de undskyldninger, som den udpegede kommissær trods alt gav, og det var heller ikke nok med de justeringer, som den udpegede formand trods alt foretog. Man ønsker for enhver pris at gøre regnskabet op, hvilket er uacceptabelt. Vi kan ikke benægte, at det vil give anledning til en institutionskrise, hvis vi stemmer imod i morgen, og det har vi i hvert fald ikke brug for i øjeblikket. Her to dage før forfatningstraktatens undertegnelse i Rom - som burde være et højtideligt og historisk øjeblik - kan vi så afgjort ikke tillade os at foretage en så ynkelig og svag handling, der bestemt ikke står mål med de europæiske borgeres og hele verdens forventninger. De europæiske borgere ville så endnu en gang tydeligt kunne se EU-institutionernes fuldstændige mangel på politisk og institutionel sammenhæng.
Martinez (NI ).
   - Fru formand, hr. Barroso, Europa tæller 50 millioner fattige, bønderne er truet, de nødvendige investeringer gennemføres ikke på grund af sparepagten, og vi, hvad taler vi om i mellemtiden? Hr. Buttiglione! Det er sandt, at denne filosof har udvist opførsel. Han har nemlig citeret Kant, Hegel og Carl Schmitt, men fuldt bevidst ikke Sokrates, som havde en mere moderne seksualitetsopfattelse. Det er tydeligvis diskrimination.
Men hvad mente vores formand, hr. Borrell, da han foragtende foreslog, at hr. Buttiglione tog sig af landbruget? At hr. Buttiglione, eftersom grisene sjældent var homoseksuelle, ikke ville blive bragt i forlegenhed? Når vi er ved landbruget, for øvrigt, skal jeg ikke nævne fru Fischer, hendes interesser i et multinationalt sukkerselskab eller hendes familieopdræt af grise, som er flyttet til Rusland.
Sammensætningen af Deres Kommission er måske mere afbalanceret, end den ser ud til. F.eks. er kommissæren for konkurrence et barn af den løsslupne kapitalisme. Hun vil kræve ofre, men hr. Buttiglione vil bede for hende. De opfinder således hermed den medfølende, kapitalistiske Kommission. Så det er sandt, at der er nogle modsigelser, men efter formand Mao ved vi, at man skal skelne mellem antagonistiske modsigelser og ikke-antagonistiske modsigelser, og De er maoist! Det er i øvrigt derfor, hr. Cohn-Bendit siger, at der skal fokus på Barroso-Kommissionen!
Men efterfølgende ved vi, at man ender med at få Deng Xiaoping, så det er ligegyldigt, om hr. Barroso er hvid som den ligblege kapitalisme eller sort som hr. Buttiglione, det vigtigste er, at han fanger mus.
Thyssen (PPE-DE ).
   - Fru formand, kære kolleger, i morgen stemmer vi om et team, hvis medlemmer vi har kunnet teste individuelt. Det er noget, som man ikke kender til i andre parlamenter. Men udvælgelsen er foretaget andre steder. Træneren har sammensat sit team i samråd med bestyrelsen, vel vidende, at hvert medlem af bestyrelsen havde lov at vælge én spiller. Vi synes ikke selv, at alle disse spillere er lige sympatiske. Vi ville hellere have haft nogle flere kvinder og især nogle flere spillere fra vores egen klub. Også vi er imidlertid bundet til regler, og vi er ikke de eneste, der bestemmer. Nogle spillere har svage sider, men de har alle tilstrækkelig spillererfaring, de har alle lovet fairplay, de har accepteret trænerens autoritet, og de er alle sammen klar over, at det bliver en vigtig kamp. For dem, som måske ikke står på den ideelle plads, er der sørget for ekstra mandsopdækning, og træneren kan selv på et hvilket som helst tidspunkt flytte om på spillerne og om nødvendigt sende dem ud af banen. At vi spiller med denne træner, har vi allerede erklæret os indforstået med, og vi stoler oprigtigt på, at han kan gøre dette team på 24 til et stærkt hold og sørge for, at de kommer op i en højere division end i sidste sæson. Det ønsker supporterne også. De ønsker først og fremmest, at kampen omsider kan begynde. Lidt spektakel er altid godt, men det behøver ikke være for meget. Det, der tæller, er, at der scores, og hvilke point der uddeles under kampen. Jeg synes, at dette team skal have lov at tiltræde. Jeg har tillid til det. En tiltrædelse betyder naturligvis for os noget andet end at give en blankocheck.
Roure (PSE ).
   - Fru formand, hr. formand for Kommissionen, jeg ønsker at minde om, at vi i Udvalget om Borgernes Rettigheder har forsøgt at evaluere hr. Buttigliones personlige evne til at forvalte porteføljen med de grundlæggende rettigheder, retssamarbejdet, asyl og indvandring. På hvert af disse områder har hr. Buttiglione skabt problemer. Ved sin høring i Udvalget om Borgernes Rettigheder viste hr. Buttiglione, at han var fuldstændigt ude af trit med, hvad vi er i færd med at opbygge i vores parlamentariske udvalg. Ikke blot med hensyn til grundlæggende rettigheder, men også asylret, den europæiske arrestordre og gensidig retshjælp i straffesager. Udvalget om Borgernes Rettigheder havde svært ved at udtale sig positivt om, at hr. Buttiglione skulle have denne porteføjle.
Hr. Barroso, De er traktaternes vogter, og De skal forsvare Europa-Parlamentets rettigheder. Vi beder Dem derfor om at tage hensyn til vores udtalelse. Vi mener ikke, det er en løsning at tvinge det igennem. De ændringsforslag, De har foreslået, er uacceptable og ligefrem ydmygende for de pågældende kommissærer. Europa-Parlamentet påtager sig sit ansvar og hele sit ansvar. Vi er befolkningernes repræsentanter, og der er på ingen måde tale om en institutionel krise. Der er tale om demokrati i praksis.
Pistelli (ALDE ).
   - Fru formand, kære kolleger, i juli viste vores gruppe Dem sin tillid på grund af det løfte, De gav os om et samarbejde ligesom det, vi havde under Deres forgænger Romano Prodi. De er valgt af Rådet, og Deres kommissærer er valgt af de nationale regeringer. Vores opgave består i at undersøge Deres kommissærer og give Dem vores ja. Vi har udført vores arbejde på en omhyggelig måde og givet udtryk for vores kritik af fem kommissærer. De beder os i dag om at have tillid til Dem. Hertil vil jeg svare, at De snarere bør have tillid til Parlamentet og dets vurderinger. Personlige garantier er ikke nok, og det er heller ikke nok med løfter om en omrokering efter godkendelsen. De politiske beslutninger skal træffes forinden og ikke bagefter. Vi har ikke skiftet mening, når det gælder målsætningen om at skabe stærke forbindelser mellem Kommissionen og den demokratiske repræsentant for den europæiske befolkning. Vis os, at De heller ikke har skiftet mening ved at træffe nye valg i dag og ikke i morgen. Ellers vil vi - og det siger jeg på vegne af ALDE-Gruppens italienske delegation - stemme imod Kommissionen.
Harms (Verts/ALE ).
   - Fru formand, hr. Barroso, der er en ting, jeg gerne vil tilbagevise på det kraftigste: Afvisningen af hr. Buttiglione har intet med at gøre, at vi vil tilbage til de tider, hvor folk med bestemte holdninger ikke fik lov til at blive offentligt ansat, det har heller intet med at gøre, at vi ønsker at afskaffe borgernes frihedsrettigheder. For os er den subjektive religionsfrihed noget, vi altid vil forsvare som en forfatningsret! Men hr. Buttiglione har gjort sig selv til , til i den nye Kommission. Han handler på vegne af hr. Berlusconi og angriber dermed det opklarede Europa, og det skal Europa-Parlamentet sætte sig til modværge mod, hr. Barroso. Vi skal dog ikke kun tale om hr. Buttiglione i dag. Lad os f.eks. tage de indstillede kommissærer hr. Kovács eller hr. Dimas. Som medlem af Gruppen De Grønne ønsker jeg ikke, at vi mere end 20 år efter den første beretning fra eller 10 år, mere end 10 år efter den første konference i Rio om klimaforandringerne, at vi med hensyn til det, vi har lært om den økologiske
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Fru formand, for mig er der to grunde til at stemme nej til den foreslåede Kommission.
Den politiske sammensætning er et tydeligt skridt til højre for EU. De markedsliberale og de borgerlige dominerer de fleste nøgleområder. Som socialdemokrat er det derfor en selvfølge for mig at stemme nej.
Det er også åbenbart, at flere af de indstillede er direkte uegnede inden for deres pågældende ansvarsområde. Ved høringen i udvalget viste den indstillede Stavros Dimas, at han mangler både de nødvendige kundskaber og fremtidsvisioner for miljøpolitikken. Samme problem har vi på energiområdet. Den indstillede landbrugskommissær er godsejer, og kandidaten til posten som konkurrencekommissær har meget stærke bånd til storindustrien. Den person, der skal beskytte kvinders, homoseksuelles og flygtninges rettigheder, er imod ligeberettigelse, er homofob og vil indskrænke asylretten. Man spørger sig selv, om det kan blive meget værre.
Borghezio (IND/DEM ).
   - Fru formand, Berlusconi-regeringen har begået en stor synd - sådan som hr. Buttiglione ville sige - ved ikke at genudpege Monti, som er en pålidelig mand med stor magt. Derfor blev Buttiglione sjovt nok netop kritiseret af de samme politikere, som i sidste valgperiode valgte et medlem af Bilderberg-klubben til Europæisk Ombudsmand og måske har tænkt sig at genvælge ham.
Efter vores mening er det dog stadig en reel kendsgerning, at Kommissionen tilsyneladende styrker det europæiske superstatsprojekt, der er ridset op i den nye forfatning, som vi ikke kan acceptere af netop de årsager, man påberåber sig til støtte for den, nemlig frihedsrettighederne og regionernes, befolkningerne og nationernes rettigheder, som man ønsker at træde under fode med dette projekt. Det kan vi se hver eneste dag med de foranstaltninger, hvor man ikke lytter til befolkningernes og regionernes stemme, og hvor selv minoriteternes sprog bliver tilsidesat. Det er ikke det europæiske projekt, som stifterne drømte om, og det er ikke vores historie. Derfor giver vi udtryk for vores uenighed i dette projekt. 
Allister (NI ).
   - Fru formand, op til denne forhandling har vi set hysteriet hos venstrefløjen og De Liberale nå sit højdepunkt. Når det kommer til stykket, har de, som taler mest om menneskerettigheder og ytringsfrihed, vist sig at være hyklere og aldeles intolerante i deres ondskabsfulde angreb på kommissærkandidat Buttiglione.
Jeg beklager, at Parlamentets formand har nedgjort sit embede ved at slutte sig til venstrefløjen i det, som er en nægtelse af den indstillede kommissærs tanke- og ytringsfrihed, uanset hvordan det præsenteres. Det er en trist kommentar til den moralske retskaffenhed her i Parlamentet, at der tales så nedsættende om personer, der vover at holde fast ved moralsk retlinethed. Men for mig er det noget andet, der er afgørende. Det er, at jeg ikke med min stemme vil godkende ledelse ved ikke-folkevalgte marionetter. Jeg for mit vedkommende vil ikke være med til at ...
Szájer (PPE-DE ).
   - Ifølge forslagene i forfatningstraktaten, som er accepteret af 25 regeringer, vil Kommissionens fremtidige formand kunne vælge mellem tre kandidater fra hvert land, der er indstillet af den pågældende regering. Men i år er der ikke en eneste regering, der har gidet eller rettere været modig nok til at indstille flere kandidater. Den valgte formand for Kommissionen har ikke haft mulighed for at vælge. Han har kun kunnet vælge mellem de få muligheder, som medlemsstaterne har præsenteret. Regeringerne har foretaget deres indstillinger på mange forskellige måder. Nogle regeringer har sendt de personer til Kommissionen, som de ønskede at komme af med. Men der har heldigvis også været kloge regeringer, og heldigvis har langt de fleste regeringer valgt deres bedste politikere, hvorved de fælles europæiske målsætninger hjælpes på vej. Opfattelsen i vores gruppe er, at de personer, der har gjort det særdeles godt, er Benita Ferrero-Waldner, Dalia Grybauskaite og Charlie McCreevy, og de personer, der har gjort det temmelig dårligt, er Ingrida Udre, László Kovács og Neelie Kroes.
Der skal noget helt særligt til at samle et homogent hold fra denne brogede forsamling. En europæisk regering, der er i stand til at stoppe Kommissionens prestigetab, som har stået på i årevis. Formanden, José Manuel Barroso, har allerede som premierminister bevist, at han er en stærk og ægte leder. Jeg er sikker på, at han vil være i stand til at samle en tilfredsstillende Kommission. Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater vil bedømme arbejdet i den kommende Kommission i forhold til dens evne til at skabe mere enighed, samhørighed og større konkurrenceevne i EU - evnen til at bringe EU tættere på borgerne, forbedre borgernes levestandard og sikkerhed, hjælpe de nye medlemsstater med tiltrædelsen og fremme rettighederne for minoriteter. Personer, der søger at forfølge kortsigtede politiske personlige interesser, er en trussel mod stabiliteten i EU's institutioner og de omfattende planer for det netop forenede Europa. Hvis vi skulle tage hensyn til vores personlige holdning, ville vi heller ikke støtte flere kandidater. Men vi skal tage hensyn til interesserne for et fælles Europa. Der er meget på spil, og jeg håber, at Europa-Parlamentet kan leve op til forventningerne.
Van den Burg (PSE ).
   - I Økonomi- og Valutaudvalget har vi hørt fire indstillede kommissionsmedlemmer, to mænd og to kvinder. Selv om vi har meget stor respekt for Deres forsøg på at få flere kvinder i Kommissionen, har vi desværre nogle indvendinger imod disse to kvinder i Kommissionen. Vi venter stadig på svarene og reaktionerne på nogle af disse indvendinger. Hvad angår fru Kroes, bad vi Dem i Økonomi- og Valutaudvalget om at offentliggøre den juridiske udtalelse, som ligger til grund for den adfærdskodeks, som hun har udarbejdet for at forhindre interessekonflikter. Under høringen gik hun selv med til, at den blev offentliggjort. Kan De oplyse, hvorfor dette endnu ikke er sket?
Et andet spørgsmål vedrørte tydeliggørelsen fra Deres side af, hvordan De griber de sager an, som hun ikke kan behandle på grund af hendes tidligere forbindelser. Påtager De Dem selv disse sager? Opretter De en arbejdsgruppe til at behandle dem? Hvordan garanterer De os, at der ikke spiller andre interessekonflikter ind, og at disse sager derfor behandles på en passende måde?
Dernæst er der den anden kandidat, fru Udre. Hun har flere gange under høringen meddelt, at hun ikke kan bebrejdes noget i forbindelse med den mistanke, der er rettet mod hendes parti om modtagelse af anonyme gaver. Det er meget svært for os at bedømme dette. Vi har anmodet Dem om at undersøge kendsgerningerne eller få dem undersøgt og informere os om disse og om Deres vurdering af dem. Også dette spørgsmål er stadig åbent, og det vil vi gerne have svar på. 
Duff (ALDE ).
   - Fru formand, først vil jeg gerne takke de kommissærer, der villigt lod sig underkaste høringsprocessen. Det var en ordentlig omgang for alle implicerede. Processen er langtfra perfekt. Der er helt sikkert mulighed for forbedring, men processens legitimitet er accepteret, ikke kun af Kommissionen og Parlamentet, men også af Rådet. Den har alvorlige politiske konsekvenser, og vi er nu ved at forberede os på at drage vores konklusioner.
Jeg må sige til formandskandidat Barroso, at vi ikke skaber en forfatningsmæssig krise, hvis vi nedstemmer Kommissionen. Institutionerne handler inden for rammerne af deres beføjelser i medfør af traktaten. Vi skaber et politisk drama, men Parlamentet gør den forfatningstraktat, som vi skal underskrive med så stor stolthed i Rom på fredag, demokratisk. Hvis Barrosos første hold bliver afvist, glæder vi os til at se hans andet hold så hurtigt som muligt.
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   - Fru formand, jeg var bekymret, og det bliver jeg ved med. De er naturligvis ikke skyld i udsendingene fra paven, hr. Chirac, hr. Blair og hr. Schröder, for blot at nævne nogle stykker. De er imidlertid ansvarlig for tildelingen af porteføljer til Deres kommissærer. Nogle af de indstillede kommissærer har chokeret Europa med deres udtalelser. Andre har udelukkende kunnet overbevise os om, at de havde taget fejl af både embede og epoke. Det gælder hr. Dimas på miljøområdet, som nægter at se det damoklessværd, der hænger over vores hoveder. Klimaændringerne og konsekvenserne af jordens frådseri tvinger os til at tænke i andre baner end ren produktivisme og at forvalte anderledes end ud fra ren liberalisme. Der er behov for en bæredygtig og økologisk udvikling, hvad enten vi vil det eller ej. Voksende uligheder, udnyttelse af naturen, social tilbagegang, medtaget sundhed, alle advarselslamper blinker, og det, Deres kollega foreslår, er at fortsætte ad samme brandvarme spor. Nej, jeg kan ikke stole på dette hold, fordi vores europæiske drøm risikerer at blive til et liberalt mareridt, fordi vores handlinger i dag bliver afgørende for morgendagen, og fordi de europæiske borgere kræver et mere ambitiøst Europa.
Lundgren (IND/DEM ).
   - Fru formand, stadig større grupper af EU-borgere ser bekymret på, hvordan medlemslandenes selvbestemmelse undermineres kontinuerligt. Trods al tale om subsidiaritet flyttes den politiske magt successivt til EU's institutioner. Alligevel påpeger Barroso med stolthed, at de kommissærer, han foreslår, er åbenlyse føderalister fra højre, socialdemokrater og liberale. De vil arbejde energisk for forfatningsudkastet, lover han.
For dem af os, som har fået befolkningens mandat ved demokratiske valg til at arbejde mod centralisering og bureaukratisering af det europæiske projekt, for dem af os, som har fået befolkningens mandat til at sige nej til forfatningsudkastet, kan denne Kommissionen derfor ikke godkendes.
Battilocchio (NI ).
   - Fru formand, kære kolleger, hr. formand for Kommissionen, på vegne af Italiens nye Socialistiske Parti, som jeg og Gianni De Michelis repræsenterer her i Parlamentet, kan jeg bekræfte, at vi stemmer for Deres Kommission. En Kommission, hvis udpegelse desværre har været forbundet med en masse polemik, som snarere hang sammen med nationale og politiske spørgsmål end med EU-problematikker. Vi har tillid til Dem, hr. formand, og vi forventer, at Deres politik er på højde med de nye udfordringer, som Europa kommer til at stå over for.
Jeg er det yngste parlamentsmedlem her i Parlamentet, og også som repræsentant for mine jævnaldrende vil jeg gerne give udtryk for forhåbningerne og forventningerne hos en ny generation af europæere, der appellerer til Dem om, at vi efter at have skabt det monetære og finansielle Europa nu gør en indsats for at skabe europæernes Europa, nemlig et kontinent, som langt om længe taler med én stemme og har en fælles sjæl, men med respekt for alle dets særpræg, som er en fælles arv og rigdom, vi på enhver måde skal benytte os af.
Vi er på Deres side, hr. Barroso, men vi beder Dem om, at De med Deres handlinger lever op til den tillid, som vi har til Dem, og at De altid får os til at føle os stolte af at være europæiske borgere. 
Grossetête (PPE-DE ).
   - Hr. formand for Kommissionen, hvis jeg kunne ønske mig noget af Dem i dag, ville det være, at vi snart kom i gang!
Jeg må nok indrømme, at jeg under høringerne blev chokeret over udtalelserne fra nogle af medlemmerne af Deres hold, og jeg spørger mig selv om visse andres evne til at leve op til deres porteføljer. Det er meget fortrydeligt, for Deres Kommission er i alt væsentligt en god Kommission. Vi var tilfredse med mere end 85 % af Deres kollegium. En række af de indstillede kommissærer er kompetente og meget inde i deres fagområder. Behøver vi derfor forhindre EU i at fungere?
Hr. Barroso, De er desværre faldet i den mediefælde, der kaldes korte bemærkninger. De skal i dag tage hensyn til de henstillinger, som Europa-Parlamentet har formuleret efter høringerne. Deres forslag om oprettelsen af et agentur for grundlæggende rettigheder forbavser mig en smule og beroliger mig ikke ligefrem. Det er sådan, at man opretter et agentur, når man ikke rigtigt ved, hvordan man skal løse et problem. De har således et meget stort ansvar, og vi forventer af Dem, at De sørger for, at denne Kommission bliver stærk og behandler Parlamentet med respekt, at den forklarer forfatningen, at den iværksætter Lissabon-strategien, at den indleder reformer, som skaber mere konkurrenceevne, mere social samhørighed og større glæde for vores medborgere, og at den tager fat om Tyrkiet-spørgsmålet på en objektiv måde.
Det ja, vi giver Dem, er ikke udtryk for blind tillid, men for sund fornuft. Hvis Deres hold tager alle disse udfordringer op, vil den have vores tillid, men De skal vide, at ligesom i ægteskabet sættes tilliden konstant på prøve, hver eneste dag. Jeg ønsker Dem held og lykke!
Berès (PSE ).
   - Fru formand, hr. formand for Kommissionen, Deres Kommission er beklageligvis liberalt indstillet. Men ud over denne indstilling begår De en institutionel fejl ved ligesom Deres forgængere at ignorere virkeligheden i det, der er EU's institutionelle trekant.
Hr. Santer faldt, fordi Europa-Parlamentet stod for meget i ledtog med og for længe var for eftergivende over for dets naturlige allierede, nemlig Kommissionen. Deres umiddelbare forgænger, Romano Prodi, ankom terroriseret af Europa-Parlamentet og ønskede at ignorere det i mere end et år indtil den dag, han stod hjælpeløs over for Det Europæiske Råd og på ny var tvunget til at støtte sig til Europa-Parlamentets reelle magt.
Nu ønsker De at indlede en særegen dialog med Rådet, og Rådet er ikke engang til stede for at støtte Dem på et tidspunkt, hvor De står i denne vanskelige dialog med vores institution. Derfor siger De os, at hvad angår udskiftningen af en kommissær eller ændringen af porteføljerne, så er det for sent. Men hvis det er for sent, hvori består så Europa-Parlamentets reelle magt? Jeg håber på at kunne demonstrere det for Dem i morgen.
Endelig begår De en grundlæggende fejl, for en af Deres Kommissions vigtigste beføjelser vedrører nemlig konkurrenceområdet. Set fra det synspunkt er Deres kandidat svækket, og hun vil svække Deres Kommissions samlede magt. Et eksempel herpå er tanken om, at man bliver en god kommissær, fordi man har været virksomhedsleder. Jeg kan fortælle Dem, hr. kommissionsformand, at alle vores erfaringer på såvel nationalt som europæisk plan viser os det modsatte. Kommissærposten er en politisk post, hvor vi har brug for folk, som er i stand til at udøve deres funktioner helt uafhængigt og med en skærpet sans for den europæiske dimension og europæiske interesser og ikke for særinteresser.
Sterckx (ALDE ).
   - Fru formand, spørgsmålet er egentlig, om et kommissionsmedlem kan tilsidesætte sin personlige overbevisning eller ej, når han er på arbejde. Vi taler om et politisk område, som er særdeles følsomt, nemlig borgerlige rettigheder, asylpolitik og flygtningepolitik, et politisk område, som i de kommende år vil blive stadig mere europæisk, og derfor skal vi have en i teamet, som er den drivende kraft i denne politik. Med de foranstaltninger, som De bebuder, hr. kommissionsformand eller udpeget formand for Kommissionen, siger De egentlig allerede underforstået, at De ikke har den rette person på det rette sted i Deres team. Jeg har stadig mine tvivl. Der er mange grunde til, at jeg gerne vil stemme for Deres team, men der er altså en vigtig grund til, at jeg tvivler. Jeg vil derfor gerne bede Dem om inden i morgen eftermiddag at give mig argumenter, der kan fjerne mine tvivl. 
Coûteaux (IND-DEM ).
   - Fru formand, de franske separatister stemmer imod Barroso-Kommissionen, og det har vi masser af grunde til at gøre. Der er først og fremmest det faktum, at Kommissionen er et administrativt kollegium, som intet behov har for indsættelse, og som ikke skal adlyde andre politiske instanser end Rådet. Desuden synes dette hold yderst middelmådigt, og vi kan begynde med Dem selv, hr. Barroso, som blev valgt på grund af Deres store evner til at forholde Dem afventende. Sammensætningen af Deres Kommission afspejler i øvrigt en sand ærbødighed over for USA, eftersom det er klart, at jo mere landene har fulgt USA, f.eks. under Irak-krisen, jo større belønning får de.
Hertil skal føjes valget af nogle overraskende personligheder, nemlig en kommissær med store multinationale interesser, som får ansvaret for konkurrenceområdet, og en WTO- og frihandelsayatollah, som får ansvaret for handelsområdet, og der er næppe andre end hr. Buttiglione, som synes at undslippe den almindelige middelmådighed, og om hvem man i øvrigt spørger sig selv, hvad han laver på denne antikristne galej.
Og hvis jeg kun skulle nævne en eneste grund, ville jeg nævne denne, som er den mest simple, nemlig at Europa efter vores mening ville klare sig langt bedre, hvis der ikke var nogen Kommission overhovedet.
Nassauer (PPE-DE ).
   - Fru formand, mine damer og herrer, debatten viser i det mindste, at Europa-Parlamentet bliver mere politisk og har større politisk magt, end det fremgår af traktaterne. Det er endnu et signal om, at Parlamentet, når det handler om, hvordan Europa arbejder i praksis, ofte er forud for den forfatningsmæssige virkelighed, og at traktaterne skal indhente Parlamentet. Derfor, hr. Barroso, ønsker CDU/CSU-gruppen - og det alle 49 delegerede - at De tiltræder, at De arbejder tæt sammen med Parlamentet, tættere, end det fremgår af forfatningen.
Nu vil Socialdemokraterne forhindre, at De tiltræder. De er åbenbart parate til at udløse en sand europæisk krise, selv om formanden for Den Socialdemokratiske Gruppe for at være på den sikre side har erklæret, at det ikke er nogen krise, men derimod en normal parlamentarisk procedure. Det er bare så "normalt", at det ikke er sket før i Europa. Og hvorfor? Det er der kun én eneste grund til, og den vil aldrig forlade offentlighedens bevidsthed. Det er den omstændighed, at en kommissærkandidat har vovet at give udtryk for en religiøs overbevisning. Og fordi det er det, hele sagen drejer sig om, vil jeg gerne præcisere vores holdning endnu en gang. Vi er faktisk forpligtet til ikke-diskrimination. Staten har ikke ret til at stikke sin næse i sådanne anliggender. Og ingen må blive diskrimineret på grundlag af sin seksuelle orientering eller sit køn. Sådan står der i chartret og i forfatningen.
Jeg tænkte, at De ville give mig et bifald for denne konstatering. Jeg ser trods alt bekræftende hovednikken. Derfor kan jeg sige Dem, at jeg har citeret. Jeg har ordret citeret, hvad hr. Buttiglione sagde i høringen. Og det er det, De er uenige om. Det er til at grine ad, mine damer og herrer!
Gebhardt (PSE ).
   - Fru formand, vi kan ikke stemme for Kommissionen i morgen i dens nuværende sammensætning. Der er for mange spørgsmålstegn. Det starter med formanden, der skamløst har tænkt sig at gøre lige, som han vil, med det frit valgte Parlament. Set fra offentlighedens synspunkt fortsætter det med hr. Buttiglione, der har diskvalificeret sig selv med usaglige diskriminerende udtalelser som kommissær for retlige og indre anliggender, og det fortsætter muntert med andre navne.
Jeg vil gerne tage fat i fru Udre, der er Letlands kandidat. Hun citeres for, at EU som helhed er overflødig. Ved høringen roste hun forbedringerne, men det er ikke nok. Netop den kommissær, der skal være ansvarlig for told og skatter, tager det ikke så nøje med pengene. Finansieringen af hendes parti er indhyllet i mystik. Der er stærk mistanke om ufine forbindelser til den russiske olieindustri, der leder en stor del af sin olie til Vesten via Letland og i den forbindelse foretager mange bestikkelser.
Borgerne forventer af os, at vi kun godkender medlemmer af Kommissionen, der er hævet over enhver mistanke. Det halter med den personlige integritet i dette tilfælde, og det fører sammen med de andre spørgsmålstegn til en afvisning af den samlede Kommission.
Bonino (ALDE ).
   - Hr. Barroso, jeg og min kollega Pannella viste Dem vores tillid i juli, og vi foreslog Dem faktisk at tilføje en dagsorden for demokratiet til Deres forslag om en dagsorden for fred og udvikling.
Måske var vi gode til at se frem i tiden, for i dag diskuterer man faktisk, om EU er et parlamentarisk demokrati eller ej, og om Parlamentets beføjelser beskyttes af Kommissionen, som er traktaternes vogter. Det forekommer os overhovedet ikke at være tilfældet.
I dag drejer det sig ikke om Buttiglione, men om Barroso, det vil sige forholdet mellem Kommissionen, Parlamentet og Rådet. Det, som vi drøfter i dag, er ganske enkelt EU's demokrati. Der er overhovedet ikke tale om en institutionel katastrofe, men derimod om en simpel politisk krise, som efter min mening også kan tage en absolut positiv drejning. Hr. Barroso, Europa-Parlamentet og det parlamentariske demokrati er selve EU's essens.
Tajani (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. udpegede formand, denne forhandling finder sted lige før undertegnelsen af den første europæiske forfatning, som er en historisk begivenhed for et EU med 500 millioner borgere. Fremtidens Europa skal spille en hovedrolle i international politik og have et loyalt, solidarisk og harmonisk forhold til USA, sådan som De sagde i Deres tale.
Derfor beder vi Dem om at gøre en indsats for, at EU får et sæde i FN's Sikkerhedsråd, hr. kommissionsformand. Vi anmoder Dem om at sørge for, at EU fortsat spiller en fredsbevarende rolle i Middelhavsområdet og er opmærksomt på verdens sydlige halvkugle og det afrikanske kontinent. Det er der, nødsituationerne opstår i fremtiden, det er der, vi skal forsøge at løse problemerne, og det er der, vi skal tage indvandringsproblemet op. Men det Europa, som vi skal skabe med en harmonisk fordeling af beføjelserne - mellem Rådet, Kommissionen og Parlamentet - skal også være hjemsted for rettigheder, respekt for individets centrale stilling, ikke-diskrimination, subsidiaritet, gennemsigtighed og lige muligheder eller med andre ord for frihed.
Barroso-Kommissionen er så afgjort i stand til at føre Europa mod disse målsætninger og beskytte borgernes interesser, rettigheder og friheder. Jeg er enig i Deres valg, hr. formand, og jeg er enig i den italienske regerings beslutning om at udpege Rocco Buttiglione til medlem af Kommissionen. Han er en europæisk og Europa-venlig politiker, der som italiensk minister for EU-politikker har vist, at han er i stand til at varetage EU's interesser. Jeg vil gerne minde Parlamentet om, at størstedelen af de parlamentsmedlemmer, som hørte Buttiglione i udvalget, gik ind for hans udnævnelse til kommissærkandidat. En kommissær, der skal bedømmes ud fra sine handlinger og ikke ud fra sin religiøse overbevisning. At dømme ham og hele Kommissionen ud fra dette ville være en antieuropæisk beslutning, og at gøre noget sådant lige før forfatningens undertegnelse ville ikke blot være en alvorlig politisk fejl, men også et hårdt slag for EU-institutionerne.
Hr. udpegede formand, PPE-DE-Gruppens italienske delegation, som jeg står i spidsen for, har tillid til Dem og Deres Kommission. Vi er sikre på, at den vil være et frisk pust i istitutionssystemet. Held og lykke, José Durão Barroso.
Batzeli (PSE ).
   - Fru formand, det er første gang, der opstår en politisk krise som denne efter en høring af kommissærerne, og det er hele Kommissionen, der er tale om. Der er opstået et institutionelt modsætningsforhold mellem de tre fællesskabsorganer, Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen. Krisen startede naturligvis i selve Rådet, men jeg tror, at De, hr. Barroso, med den holdning, De har givet udtryk for i dag, og med de løfter, der er givet, vil forlænge krisen uden at have forstået, at Kommissionen ender som en boksebold mellem Europa-Parlamentet og Rådet, hvis den fastholder denne kurs.
Jeg vil også gerne sige, at krisen ikke kun kommer til udtryk i Buttigliones politikker og kommunikation, men også i mange kommissærers negative fremtoning, bl.a. kommissærerne for konkurrence og landbrug samt for skatter og afgifter, som ikke har været i stand til at overbevise medlemmerne af deres respektive udvalg om deres perspektiver og politiske engagement.
Guardans Cambó (ALDE ).
   - Fru formand, den udpegede kommissionsformand opfordrede Parlamentet til at handle ansvarligt på dette område. Jeg er enig med ham. Men det er ikke nødvendigvis til Deres fordel, hr. Barroso. Vi dømmer og stemmer ikke om nogens religiøse overbevisning. Vi dømmer om Kommissionens vilje til at kæmpe for EU's grundlæggende værdier og Deres kommissærers evne til at gennemføre politikker, der bygger på principper, som de ikke tror på og ikke støtter. Vi dømmer om, hvorvidt Parlamentet har afgørende indflydelse på Europas politiske fremtid eller om, hvorvidt vi ønsker det reduceret til et rådgivende nævn inden for Rådet.
Endelig dømmer vi om Deres egen respekt for Parlamentet og Deres uafhængighed af de enkelte regeringer. Tiden er inde til at være seriøs, det er rigtigt. Tiden er inde til at vise borgerne vores engagement over for demokratiet og vores engagement over for dem og dermed styrke Europa. Uanset hvad der sker, er der ikke tale om en institutionel krise, men om demokratiets udvikling.
Saryusz-Wolski (PPE-DE ).
   - Hr. formand for Kommissionen, jeg vil på vegne af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater takke for den måde, hvorpå De har udøvet Deres hverv. Vi følger Deres indledende handlinger nøje, og disse handlinger er efter vores opfattelse overbevisende og viser den vilje, som er nødvendig for en stærk leder. Vi mener, at De under Deres formandskab i Kommissionen skal lægge særlig vægt på tre punkter og udfordringer. Disse omfatter gennemførelsen af udvidelsen uden at afvige fra princippet om solidaritet og samhørighed samt udviklingen af EU's østlige dimension. Den første udfordring vil være at involvere de nye medlemsstater i alle aspekter af EU's politik. Udvidelsen af institutionerne har nu fundet sted, men der er behov for langt mere arbejde og tid for de nye medlemsstater, hvis de fuldt ud skal opnå rettigheder og ligebehandling. Og først da vil det være muligt at betragte udvidelsen som gennemført i ordets bogstaveligste forstand og ikke blot i institutionel forstand. Den næste udfordring vil være at lukke det økonomiske hul og sikre social og økonomisk samhørighed i EU efter princippet om solidaritet. Deres mest umiddelbare udfordring vil være at overbevise Rådet om behovet for at sikre, at der i de finansielle overslag for 2007-2013 er en sammenhæng mellem EU's stigende antal opgaver og kompetencer og de midler, der er nødvendige for gennemførelsen heraf. De sagde i juli i Parlamentet, at man ikke kan få et større Europa for færre midler, og vi forventer, at De lever op til disse ord. Den nuværende udvidelse er ikke særlig omkostningskrævende, men man skal ikke forsøge at gøre den endnu mindre omkostningskrævende og dermed fratage de fattigste lande muligheden for at overvinde udviklingsgabet, en chance der blev givet til andre lande. Kommissionens målsætning skal være at gennemføre Prodi-Kommissionens forslag om et budget baseret på 1,24 % af bruttonationalproduktet. Vi forventer endvidere, at De holder de løfter, som De har givet til Parlamentet i denne sammenhæng. Det tredje punkt drejer sig om EU's østlige dimension og nye naboskabspolitik. Vi har brug for en politik, der er generøs, men ikke lemfældig, og en politik, der er krævende og effektiv. Vi håber, at De vil have tillid til os, og vi har i sinde at stemme til fordel for Deres Kommission, herunder hr. Buttiglione. Mange tak. 
Berger (PSE ).
   - Hr. formand for Kommissionen, De har sagt, der har været en positiv og en negativ høring i hr. Buttigliones tilfælde. Jeg frygter, at De i dette tilfælde igen ikke har lyttet nøje til Parlamentet, for der har også været ret kritiske bemærkninger i brevet fra formanden for Retsudvalget. Jeg beklager personligt meget, at den indstillede kommissær Buttiglione ikke ville, ikke kunne udnytte chancen for en anden høring i Retsudvalget, men han understregede dér f.eks. med al tydelighed, at hans religiøse overbevisning ikke blot var hans private holdninger, men at han også ville gøre dem til rettesnor for sine politiske handlinger. Forslag, der går imod han personlige overbevisning, forslag fra andre kommissærer vil han bedømme ud fra sine private forestillinger. Efter min mening rækker det ud over, hvad private holdninger er. Jeg vil også gerne sige, at jeg forventer en undskyldning for angrebene på den indstillede kommissær Špidla.
Malmström (ALDE ).
   - Fru formand, hr. Barroso, De blev udpeget til kommissionsformand efter mange møder og forhandlinger og kompromiser bag Rådets lukkede døre. Det er ikke nogen ideel procedure.
Høringerne af resten af Kommissionen er en måde at demokratisere hele denne procedure. Den finder sted i fuld åbenhed og med stor interesse fra mediernes og offentlighedens side. Det tvinger hver kommissær til at tænke over sine visioner og idéer. Mange regeringsmedlemmer havde ikke klaret en sådan undersøgelse.
Nu er en af Deres kommissærer blevet underkendt for første gang. Det drejer sig om en person på en meget, meget følsom post med ansvar for kontroversielle anliggender som diskrimination, borgernes rettigheder, flygtninge, politisamarbejde og bekæmpelse af terrorisme. Vi er mange, som ikke stoler på den person, som skal have ansvaret for disse anliggender, og som bliver centrum for europæisk debat.
Modsat europaskeptikerne her i Parlamentet tror vi på en stærk Kommission. Vi ønsker et godt samarbejde med Kommissionen, men vi kan ikke støtte en Kommission med Rocco Buttiglione på denne post. Skift ham ud, så støtter vi jer.
Zahradil (PPE-DE ).
   - Hr. Barroso er efter min opfattelse en dygtig politiker, en politiker, der kan finde nye løsninger, og en politiker, der kan løsne op for EU's strukturer, der er blevet lidt for stive, især i økonomisk sammenhæng. Jeg mener derfor, at han skal have en chance, og at hans autoritet ikke fra starten skal undermineres. Vi skal ikke lade Parlamentet være en arena for interne politiske kampe, vi skal i stedet forsøge at finde konstruktive og positive løsninger og ikke lade os styre direkte ind i en krise. Hr. Barroso vil derfor have den tjekkiske delegations støtte i Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater.
Jeg vil derudover fremhæve, at hr. Barroso talte for Parlamentet som vogter af EU-traktaterne og ånden i traktaterne, og det er noget, jeg hilser meget velkommen. Jeg vil endvidere understrege, at det i traktaterne er klart og tydeligt fastsat, at enhver ændring dertil skal vedtages enstemmigt, og at dette også finder anvendelse på den europæiske forfatning. Annulleringen af forfatningen kræver kun, at én stat ikke ratificerer den. Det er derfor uacceptabelt, når forskellige politikere kommer med bemærkninger om, at det er ligegyldigt, om én, to eller tre stater ikke ratificerer forfatningen, og at forfatningens gyldighed ikke vil blive påvirket, eller endog hævder, at stater, der ikke ratificerer forfatningen, vil være nødt til at forlade EU. Jeg håber, at Kommissionen vil støtte den holdning, der er beskrevet i de eksisterende traktater, og ikke acceptere fleksible fortolkninger af traktaterne og bemærkninger som ovenfor nævnt, at Kommissionen vil sende et klart signal om sin imødekommenhed over for et alternativt scenario, hvor den europæiske forfatning ikke træder i kraft, og at den vil være villig til at forsøge at finde en løsning vedrørende et sådant fremtidigt scenario, selv om jeg ikke håber, at det vil blive nødvendigt.
Jeg håber derfor, at Kommissionen vil fungere som katalysator for en konstruktiv forhandling om den europæiske forfatning, og at den vil spille en positiv rolle i denne forhandling. 
Poignant (PSE ).
   - Fru formand, hr. formand, at investere er at have tillid. Når man ikke har tillid, investerer man ikke. Så hvad skal vi basere os på? Jeg kan ikke tilgive Deres tilstedeværelse på Azorerne. Dernæst ved vi, at krigen i Irak var baseret på en løgn, og for at gentage et efterhånden nedslidt udtryk, må De ikke glemme de 10 bud. Løgn er en synd, så med et gran af anger i den forbindelse kunne De opnå en ganske lille smule neutralitet i andre rækker end dem, De er helt sikre på i dag.
Desuden er der holdet. Alt er allerede sagt om holdet, eller næsten. De kunne have opnået et gran af tillid, hvis De havde udskiftet en del af det. De annoncerer et agentur, men De holder pengene tilbage. Det dur ikke. Clemenceau i Frankrig sagde: "Når jeg vil begrave et spørgsmål, opretter jeg et udvalg". Jeg har indtryk af, at vi allerede kan begynde at sende kondolencebreve. Og så er der holdningen. Hvis De havde gjort et lille tegn mod venstre side af salen, ville De have sagt f.eks. flere offentlige tjenesteydelser til at afbalancere konkurrencen, jeg vil sørge for at få udviklet tjenesteydelsesdirektivet for at undgå dumping, og jeg vil indføre nogle sociale minimumsrettigheder i Lissabon-strategien. De kunne have gjort nogle tegn, selv i form af personer. Det gjorde De ikke, så derfor bliver der ikke nogen neutralitet.
Ludford (ALDE ).
   - Fru formand, vi forfølger ikke hr. Buttiglione, men forsøger at redde Europas borgere fra at få en leder inden for retlige anliggender, der er så absolut uegnet. Det er ikke kun det, at han er parat til at indarbejde sine reaktionære fordomme mod kvinder og homoseksuelle i den offentlige politik - og hvilket signal sender han dermed sine otte kvindelige kolleger? - men han har heller ikke gjort sig positivt bemærket inden for asyl og indvandring, sikkerhed og retsstatsspørgsmål. De gav os en liste over initiativer, som Kommissionen vil tage, men de er allerede i gang og burde under alle omstændigheder være prioriteter.
Hr. Barroso, De siger, at det er umuligt at ændre porteføljen på nuværende tidspunkt. De udviser dermed fuldstændig foragt for Parlamentet, da det lige præcis er det, Parlamentet har bedt om. De må ikke lade Dem kujonere af Rådet. Jeg bakkede Dem op i juli, fordi jeg mente, at De ville være uafhængig. Jeg har hørt, at hr. Blair personligt ringer rundt til britiske Labour-parlamentsmedlemmer og forsøger at vride armen om på dem, så de ikke stemmer imod. Han skulle hellere bruge skatteydernes penge på at ringe til sin gode ven, hr. Berlusconi, og bede ham finde en anden kandidat.
Varvitsiotis (PPE-DE ).
   - Fru formand, en af de grundlæggende konklusioner, der kan drages af de seneste høringer af de indstillede kommissærer, er, at Parlamentets rolle er blevet bekræftet, idet de indstillede kommissærer i tidligere tilsvarende procedurer ikke har været igennem så betydningsfulde eller så langvarige og dybdeborende høringer. Det, der har afgørende betydning, er imidlertid Kommissionens klare og oprigtige vilje til at samarbejde med Europa-Parlamentet. På denne måde vil begge organer få en stærkere rolle og en større plads i borgernes bevidsthed.
Lad os se virkeligheden i øjnene! Den grundlæggende kritik er koncentreret om hr. Buttiglione. Hr. Buttiglione anvendte nogle uheldige formuleringer, men hans forklarende skrivelse og formandens personlige garantier har overbevist mig om, at hr. Buttiglione ikke vil blande sine religiøse eller filosofiske holdninger ind i den politik, han vil føre. Personligt mener jeg, at den nye Kommission består af personligheder, som vil kunne klare de næste fem års udfordringer, og derfor vil de græske medlemmer fra Nyt Demokrati stemme for den. At vi stemmer for Kommissionen, betyder naturligvis ikke, at vi giver den carte blanche, vi vil tværtimod følge dens arbejde på nært hold for at sikre, at den lever op til de udfordringer, den vil møde. 
Barón Crespo (PSE ).
   - Hr. formand for Kommissionen, i juni gav de spanske socialdemokrater Dem en chance. Jeg er nødt til at sige, at De ikke har udnyttet den.
Da det desuden drejer sig om forfatningen, er jeg nødt til at minde om, at PPE bad om, at vedtagelsen blev fremskyndet, og at valgresultaterne blev taget i betragtning. PPE-koalitionen opnåede 36 % og socialdemokraterne 27 %. Netop derfor gav vi Dem den chance. Men der er en anden gylden regel i forfatningen, og det er, at Europa, Parlamentet og Kommissionen, fungerer ved hjælp af absolut flertal i forbindelse med budgettet og den fælles beslutningsprocedure. Og det skal være reglen, og det kan ikke bare løses ved telefonopringninger til medlemmerne af Rådet.
I dag, tre måneder efter at De blev valgt, foreslår De os et hold, og om tre måneder vil De foreslå os et program. Det vil vi se nærmere på senere, men De har under alle omstændigheder sagt noget vigtigt i dag, nemlig at De lover os en ændring af Deres Kommission, hvis vi stemmer for Dem. Problemet er, at vi lige nu ikke har tiltro til Dem, efter det der skete i juli.
Hvad angår gennemførelsen af forfatningen, og også af hensyn til demokratiet, tilbyder vi Dem muligheden for at tage hensyn til Parlamentets konstruktive bemærkninger, hvis Parlamentet stemmer nej. 
Hökmark (PPE-DE ).
   - Fru formand, vi svenske moderate tager stilling til Kommissionen som helhed. Vi vil ikke bidrage til, at man her i Europa-Parlamentet stemmer på basis af, hvad enkelte kommissærer har haft af private holdninger eller moral.
Der er et par kommissærer, hvis holdninger vi ikke bryder os om. Det undrer mig lidt, at man fra PSE-Gruppens side overhovedet ikke har fremført nogen kritik af den indstillede kommissær, som endnu ikke har villet tage afstand fra invasionen af Prag i 1968, og som ikke havde nogen kundskaber inden for sit eget politiske område.
Der er et par kommissærer, hvis holdninger vi ikke bryder os om, men vi bedømmer Kommissionen som helhed, meget på basis af, at vi også anser det for naturligt, at de enkelte lande skal have lov til at indstille sine egne kommissærer, hvis det europæiske samarbejde skal fungere. Vi ville stå over for en håbløs opgave, hvad angår det europæiske samarbejde, hvis religiøs opfattelse og privat moral blev bragt op på europæisk niveau for at blive bedømt her i Parlamentet. Vi ville også stå over for en håbløs opgave, hvis Parlamentet underkendte de kandidater, som de forskellige landes regeringer har indstillet.
Vi støtter derfor Kommissionen med formand Barroso i spidsen, til dels på baggrund af at der nu forestår en lang række vigtige opgaver. Det handler om den nye forfatningstraktat. Vi skal sikre, at den udvidelse, som nu er gennemført, bliver vellykket, og at der bliver ført vellykkede forhandlinger med nye kandidatlande, ikke mindst Tyrkiet. Det handler også om, at Lissabon-processen skal blive en succes. Vi har ikke til hensigt at føre en diskussion, som leder til, at det mislykkes for Europa at gennemføre denne proces. Vi giver Barroso vores støtte.
Santoro (PSE ).
   - Fru formand, kære kolleger, hr. Barroso, jeg er en journalist, som man forhindrede i at fortsætte sit arbejde. 
I Italien sidder ministerpræsidenten på både pengene, politikken og fjernsynet. Jeg mener dog, at det er op til italienerne at gøre en ende på denne abnorme situation, tage hul på et nyt kapitel og sætte landet på skinner til fremtiden.
Buttiglione-sagen vedrører til gengæld først og fremmest Dem, og det gør den ikke mindst, fordi den ikke skyldes fordomme eller religiøse uoverensstemmelser, men derimod den indstillede kommissærs ord og handlinger, som har vist, at han er helt uegnet. Også Jesus og ikke kun homoseksuelle og kvinder ville finde ham uegnet, eftersom Jesus sagde, at kun den, der er uden synd, må kaste den første sten. De ligger under for den italienske regerings diktat, som forhindrer Dem i at finde en fornuftig og værdig politisk løsning. En lang række interessekonflikter kaster skygger over Deres Kommission. En Kommissions interessekonflikter er dog ikke en skygge, men en kampesten, og derfor vil det efter min mening ikke være til skade for EU, hvis vi stemmer imod. De kunne have undgået det, men det gjorde De ikke, og derfor ender De med at bryde Deres løfter om selvstændighed og uafhængighed af de nationale regeringer i den parlamentssal, hvor De havde givet disse løfter, og over for det Parlament, som De havde lovet at respektere.
Doyle (PPE-DE ).
   - Fru formand, jeg vil støtte den nye Kommission ved afstemningen i Europa-Parlamentet i morgen, men med tungt hjerte. Det europæiske projekts succes afhænger af tolerance over for mangfoldighed og forskellighed og, om nødvendigt, enighed om at være uenige. Hverken Kommissionen eller vi skal lovgive om spørgsmål vedrørende personlig moral - de skal afgøres af de nationale regeringer og de enkelte privatpersoner.
Selv om jeg er alvorligt bekymret over, hvad jeg ser som manglende tolerance fra min tidligere kollega hr. Buttigliones side - vi har begge været i PPE-DE-Gruppen i de sidste fem år - i hans udtalelser om visse emner såsom mindretal i Baltikum, homoseksualitet og synd samt enlige mødre og fædre, går jeg alt i alt med til at støtte hans kandidatur. Jeg accepterer hans ret til stærke, ortodokse katolske synspunkter. Der er nogle af hans meget stærke fundamentalistiske synspunkter, som jeg som katolik ikke er enig i, men vi kan blive enige om at have forskellige meninger. Det er, hvad hele princippet om det europæiske projekt går ud på.
Jeg har kraftige forbehold over for fem af kommissærerne, men på grundlag af hans cv og erfaring mener jeg, at hr. Buttiglione er egnet til posten som kommissær. Kan det ikke være, hr. Barroso, at han er den rette mand til det forkerte job? Han har sagt, at han ikke vil gå på kompromis med sine principper eller sin samvittighed af politiske hensyn, og det forventer jeg heller ikke, men det bliver umuligt for ham med netop denne portefølje i lyset af de udfordringer, han står over for.
Vi står foran så mange opgaver. De har vores støtte, hr. Barroso. Generelt har De et vældig godt hold. Jeg ville meget hellere tale om interessekonflikt i forbindelse med den indstillede kommissær for konkurrence eller uduelighed i forbindelse med den indstillede kommissær for energi.
Costa, António (PSE ).
   - Hr. formand, jeg stemte for Deres udnævnelse i juli. Jeg beklager derfor de vanskeligheder, som vi har med at indsætte den Kommission, De nu foreslår. De mener, at Deres styrke følger af denne dyst med Parlamentet. De tager fejl. Det drejer sig ikke kun om morgendagens afstemning. Det drejer sig om det politiske grundlag, som De tager som udgangspunkt for Deres mandat de næste fem år. De mener, at De kun har brug for Rådets støtte. De tager fejl. Se blot, hvordan det i dag har overladt Dem til Deres skæbne. Deres styrke, Kommissionens styrke, følger af den tillid, som såvel Rådet som Parlamentet viser Dem. Uden Parlamentets solide støtte vil Deres Kommission altid være en svag Kommission.
Gør i løbet af det næste døgn det, som De bør gøre, for at vinde Parlamentets solide støtte. Hvis De ikke benytter denne lejlighed, så lad være med at se Dem selv som et offer, og lad være med at gøre et drama ud af det, hvis Kommissionen forkastes. Tag ikke en forkastelse som et personligt nederlag, men som et klart mandat til af Rådet at forlange en Kommission, som er Parlamentets støtte værdig. Det er lige nu Deres beslutning, og kun Deres. De må vælge, om De ønsker Europa-Parlamentets støtte, eller om De ønsker at forblive et gidsel for de nationale regeringers - og særlig Berlusconi-regeringens - valg. Træf den rette beslutning. Vi vil vide at træffe vores. Mange tak.
Brok (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. formand for Kommissionen, mine damer og herrer, kære kolleger, der er to ting, der er blevet understreget for mig i denne debat. For det første er der næppe tvivl om kommissionsformand Barrosos kvalifikationer. For det andet er følelserne for flere forholds vedkommende nu blevet så stærke, at vi ikke længere kan lytte og ikke længere kan læse i hele tekster. Derfor må vi forstå, at hr. Buttiglione har givet udtryk for, at han går ind for ikke-diskrimination, for en overholdelse af chartret, at han skelner mellem moral og ret, hvilket vi - tror jeg - alle kan tilslutte os.
Jeg har desuden konstateret i denne debat, at den saglige inkompetence, der er blevet konstateret for nogle kommissærers vedkommende, i mange tilfælde overhovedet ikke spiller nogen rolle, når de - muligvis - har den politisk rigtige farve. Det er i hvert fald trådt fuldstændig i baggrunden her i debatten. Det får mig til at konkludere, at der findes en række kolleger, for hvem denne afgørelse er en afgørelse vedrørende værdier: i stedet for værdier, der stammer fra en religiøs overbevisning. Det er, efter min mening, en stillingtagen, vi ikke kan tillade os her i Parlamentet. Vi skal træffe beslutninger om de pågældende personers saglige kvalifikationer og ikke om deres personlige religiøse opfattelse. Det er efter min mening et vigtigt og afgørende punkt, som vi absolut bør holde os for øje. Derfor mener jeg, at vi igen skal indføre en portion tolerance og liberalitet og ikke være slaver for samme mondæne holdning.
Det er nemlig det punkt, vi absolut skal holde os for øje her. Og da Barroso-Kommissionen jo nærmer sig Parlamentet, da den yder et godt stykke arbejde inden for udenrigspolitik, forfatning, udvidelse, der skal fyldes med liv, Europa-Parlamentets rettigheder og Lissabon-proces, appellerer jeg til mine kolleger: De må ikke lade Kommissionen mislykkes på grund af forskellige holdninger til andres værdier!
Kósáné Kovács (PSE ). -
   Hr. formand, da vi valgte Dem i juli som Kommissionens kommende formand, stillede Socialdemokraterne Dem nogle vanskelige spørgsmål. Nu om dage er der færre spørgsmål, der er flere desillusionerede og bitre bemærkninger, som er baseret på erfaring. Der er intet forkert i det, De siger, eller det, De har sagt i dag. For De ved præcis, hvad der skal siges i Parlamentet, og De opremsede med påtrængende selvsikkerhed alle de europæiske værdier og grundlæggende rettigheder. Der er dog et problem forbundet med Deres beslutninger, og det er harmonien mellem ord og handlinger. Ved tildelingen af porteføljerne ønskede De at tækkes Europas mest konservative kredse. De har indtil nu vist meget lidt af den lovede fleksibilitet og tolerance, og der er ingen garanti for, at Deres indstillede næstformand ikke vil gå imod de resultater, der er opnået i Europa indtil nu. Vi har forberedt sammensætningen af den første Kommission med 25 kommissærer, som var der tale om en fest. De har én dag tilbage til at erstatte den anspændte og negative stemning med festglæde. Vi har også en samvittighed, det gælder ikke blot hr. Buttiglione. Ansvaret er Deres. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   - Fru formand, jeg har været medlem af Parlamentet i nogen tid, og mine kolleger ved udmærket, at jeg ikke går ind for et Parlament, der optræder behagesygt, sagtmodigt eller underdanigt over for Kommissionen og Rådet, men et Parlament, der udøver sit ansvar, som indsætter Kommissionen, som ikke angriber den, som fører demokratisk kontrol med den, som bestrider, drøfter, ratificerer og berigtiger.
For at kunne udøve dets beføjelser ansvarligt er Parlamentet imidlertid nødt til at stille krav i stedet for at give efter, og det må ikke ty til hovmod eller opføre sig som en arrogant mandarin.
Det betyder, at selv om Kommissionen ikke lever op til alle vores krav, kan vi ikke bare nægte at indsætte den og sende den hjem. Barroso-Kommissionen skal alene dømmes ud fra dens evner og kompetence, og ikke ud fra dens medlemmers personlige, etiske eller moralske overbevisninger, for hvis vi havde fulgt dette kriterium, fru formand, havde vi sandsynligvis heller ikke kunnet stemme for formanden for Europa-Parlamentet. Det er den store tolerance, vi udviser, fru formand.
Jeg vil gerne sige til de få medlemmer af Den Liberale Gruppe, der stadig er til stede, at de gav os en lektion i fornuft og ansvarsbevidsthed, da de i juli stemte for formanden for Kommissionen, til trods for at de var blevet udelukket fra den aftale, der førte til valget af en socialdemokratisk formand for Parlamentet.
I Barroso-Kommissionen er der kompetente personer, tidligere medlemmer af Parlamentet, der, og det vil jeg gerne understrege, skal dømmes på baggrund af deres evner og kompetence og ikke på baggrund af deres personlige meninger. Jeg beder derfor medlemmerne af Den Liberale Gruppe om alvorligt at overveje deres stemme, at de tænker nøje over sagen og overvejer betimeligheden i at stemme for Kommissionen. Det er den bedste måde at opnå denne positive kompleksitet, som kommissionsformanden har fortalt os om, og som ligger til grund for EU's fremskridt. 
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   - Fru formand, afstemningen om Kommissionen er af særlig institutionel og politisk betydning.
Desværre er der efter høringerne opstået alvorlig tvivl med hensyn til den generelle politiske retning, Kommissionen vil følge, idet der, med visse klare undtagelser, herskede en stærk neoliberalistisk holdning uden noget tilsvarende overbevisende socialt engagement.
Høringerne har også vakt vores tvivl med hensyn til konkurrence, skatter og afgifter og landbrug, som kræver yderligere forklaringer og konkrete politiske bindinger. Det, der gjorde udslaget for vores holdning, var imidlertid høringen inden for sikkerhed, retlige anliggender og frihed. Hr. Buttiglione krænkede med sine udtalelser det, der udgør selve kernen i vores værdier for det europæiske samfund, som vi ønsker at opbygge, og som vi ønsker skal være et samfund med solidaritet og tolerance og uden diskrimination.
Hr. Barroso, vores holdning er klar. Hvis ikke der sker en reel ændring af hr. Buttigliones portefølje, bliver vi nødt til at stemme imod Deres Kommission.
De nævnte risikoen for en institutionel krise. Europa-Parlamentets udøvelse af sine beføjelser, som er fastlagt i selve traktaten, kan imidlertid under ingen omstændigheder fremkalde krise. Det er tværtimod udtryk for en demokratisk institutionel funktion. Ansvaret ligger nu hos Dem, hr. Barroso. De har stadig mulighed for og beføjelser til at komme med en institutionel og politisk løsning på den situation, der er opstået.
Peterle, Alojz (PPE-DE ).
   - Fru formand, ligesom Dem har jeg for første gang æren af og ansvaret for at deltage i beslutningsprocessen vedrørende Kommissionen i det udvidede EU. Jeg håber, at Parlamentet kan udføre denne opgave med både værdighed og troværdighed. Jeg har med glæde stemt for den kommende kommissionsformand, ikke fordi han er fra det smukke land Portugal, men fordi han har præsenteret os for en vision, der fortjener støtte. Han har i dag styrket denne vision med en række programpunkter og med et klart ønske om et tæt samarbejde med Parlamentet og med ønsket om at videreføre Kommissionen i den europæiske forfatningsaftales ånd.
Jeg er ikke interesseret i at drøfte resultatet af det amerikanske valg i dag eller Berlusconis skæbne, vi skal heller ikke gå helt tilbage til Adam og Eva. Vi skal beskæftige os med EU's fremtid og Kommissionens styrke. Det er ikke vores rolle at dømme om personlige holdninger hos vores kandidater, men træffe afgørelser om den indstillede Kommissions kompetencer. Vi har rigeligt med udfordringer foran os uden at forfalde til små politiske spil.
Jeg er utilfreds med meget af det, jeg har læst om høringerne, både fra venstre- og højrefløjen. Og selv hvis jeg var enig i kritikken, ville jeg aldrig sætte hele Kommissionen på spil blot for en enkelt flertalsafstemning i et af udvalgene vedrørende én af kandidaterne. Hvis vi vedtager en praksis, hvor vi dømmer efter en eller anden ideologisk målestok, som farves af en eller to sætninger eller citater helt ude af kontekst, vil vi få svært ved at finde en kandidat, der kan overleve, da alle på et eller andet tidspunkt i deres liv har sagt noget, der let kunne være emne for lange politiske debatter. Jeg vil naturligvis støtte en Kommission, der kan fungere kollegialt sammen, baseret på formandens forsikring, og jeg ønsker Kommissionen held og lykke.
Grabowska, Genowefa (PSE ).
    -  Hr. formand for Kommissionen, en af de opgaver, som Kommissionen i sin kapacitet af vogter af traktaterne står over for, er videreførelsen af processen i relation til EU's udvidelse. I processen indgår der en vurdering af, om et kandidatland respekterer menneskerettighederne, og om det pågældende land er gennemsigtigt og ubestikkeligt. Jeg har mine alvorlige tvivl om, hvorvidt Deres Kommission vil kunne udføre denne opgave tilfredsstillende. Jeg føler mig derfor foranlediget til at spørge, om en kommissær, der så tydeligt har vist, at han ikke forstår - eller ikke ønsker at forstå - det europæiske menneskerettighedssystem, som vi er så stolte af, er den rette til at foretage en vurdering af, hvorvidt menneskerettighederne i Rumænien, Bulgarien og måske endda Tyrkiet krænkes. Jeg har endnu et spørgsmål til Dem, hr. Barroso. Sammensætningen af Deres Kommission viser noget om europæisk demokrati, og det er en proces, som alle borgere i EU følger nøje. Hvilket budskab vil De nu sende til borgerne? Er det et budskab om, at Europa-Parlamentet ikke skal tages i betragtning? Er det et positivt budskab? Bringer det EU tættere på borgerne? Er det det rette budskab at sende to dage før undertegnelsen af den europæiske forfatning? Hr. Barroso, vær venlig at høre på Europa-Parlamentet, og inddrag os i stedet for at kæmpe imod os. 
Formanden.
   - Mange tak! Kære kolleger, må jeg få Deres opmærksomhed et kort øjeblik, før hr. Barroso får ordet. På grund af det højtidelige møde med den nederlandske dronning kl. 12.00 kan vi ikke føre debatten til ende, selv om vi har forsøgt at overholde tiden nøje. Det vil sige, at de tre sidste talere kommer til at tale efter det højtidelige møde med den nederlandske dronning. Derefter indleder vi afstemningerne. Jeg beder om Deres forståelse herfor. Nu har hr. Barroso ordet.
Barroso,
    Fru formand, jeg får ikke tid til på 10 minutter at svare på alle spørgsmålene, men jeg vil forsøge at svare på de grundlæggende spørgsmål.
For det første har jeg, hvad angår den tvivl, der hersker om nogle af kommissærerne, svaret mere detaljeret på mødet med Formandskonferencen. F.eks. hvad angår spørgsmålet om uafhængighed for konkurrenceporteføljen, vil vi offentliggøre alle udtalelserne fra Juridisk Tjeneste, idet vi viser, at man kan sikre kommissærens og Kommissionens uafhængighed på konkurrenceområdet. Vedrørende beskyldningerne mod et af kommissionsmedlemmernes tidligere hovedaktiviteter, kan jeg ikke i modsætning til, hvad en række parlamentsmedlemmer har anmodet om, undersøge alle indstillede kommissærers fortid. Det kan ikke lade sig gøre. Jeg skal holde mig til det, der er objektivt. De ved meget vel, at vi i det politiske liv er mange, som er genstand for ubegrundede beskyldninger. Jeg kan ikke give efter for intolerance og mistænksomhed, blot fordi der verserer nogle rygter, eller blot fordi der sker nogle angreb i vores respektive lande. Til gengæld ville jeg naturligvis have midlerne til at handle i tilfælde af, at der skulle være beviser på uacceptabel praksis.
Nu kommer jeg til det grundlæggende spørgsmål, som jeg meget gerne vil udtrykke mine følelser omkring, nemlig det institutionelle spørgsmål. Mine damer og herrer, før jeg blev premierminister, var jeg oppositionsleder. Jeg er også parlamentariker, jeg har stor respekt for alle sande demokratiske parlamenter, og jeg har stor respekt for Deres parlament. Men forhandlingen har netop vist, at der i mere vanskelige spørgsmål, f.eks. spørgsmålet om hr. Buttigliones portefølje, var en splittelse. Det er sandt, den findes, for nogle af Dem beder mig om at skifte hr. Buttiglione ud, og andre beder mig om at lade være. Det kom ikke til nogen fælles holdning på Formandskonferencen, tværtimod. Jeg modtog breve fra samtlige udvalg. Vedrørende hr. Buttiglione modtog jeg to breve. Det ene sagde, at han fortjente Deres støtte, og det andet sagde på nær en enkelt stemme, at han ikke fortjente den. Jeg har til opgave at finde en balance i dette. Set fra vores side har De ret til at repræsentere alle befolkningerne i Europa, det ved jeg, og det respekterer jeg. Jeg har den største respekt for Dem. Men EU er en svær balancegang. Også regeringerne har ret til at repræsentere nationalstaterne, og jeg selv eller Kommissionen, når den først er indsat, skal tænke på de overordnede europæiske interesser.
Jeg kan sige Dem helt bevidst, at det netop var min tanke på de overordnede europæiske interesser, ikke denne eller hin stats interesse, og ikke denne eller hin vælgerforsamlings interesse, der fik mig til at konkludere, at den bedste løsning efter min mening var den, jeg har foreslået Dem. Jeg har ikke efterkommet alle ønsker fra dem, der ønskede en omlægning, det er sandt, men jeg har i stort omfang imødekommet Deres bekymringer, og jeg har givet nogle ret vigtige garantier angående substansen, de grundlæggende rettigheder, borgernes frihedsrettigheder og ikke-diskrimination. Jeg mener, at jeg har udtrykt mig helt klart, og jeg kan fortælle Dem, at min Kommission, hvis den opnår Deres tillid, bliver den mest avancerede Kommission på områder som frihedsrettigheder og borgerrettigheder og ikke-diskrimination, hvilket fremgår af sammensætningen af min Kommission.
Helt ærligt, mine damer og herrer, forventede jeg mig en vis kritik, især fra dem, der allerede var imod mig, da jeg blev indsat. Jeg forventede mig ideologisk kritik, men den eneste kritik af min Kommission, jeg ikke havde forventet, er netop den, der påberåber sig en mangel på engagement i menneskerettigheds- og ikke-diskriminationsspørgsmålet. Tilknytningen til disse værdier fremgår af selve sammensætningen af Kommissionen.
Jeg må derfor bede Dem have tillid, for jeg har forsøgt at finde en balance. Der skal findes en balance, ikke blot balancen mellem Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen, men også en balance i Europa-Parlamentet. Er De sikre på, mine damer og herrer, som kritiserer mit valg, at den anden del af salen ville støtte Kommissionen, hvis jeg gav efter for Deres krav? Efter alle de høringer, jeg har gennemgået, især med lederne for de politiske grupper, som er repræsenteret her, er jeg overbevist om, at der ville blive krise, hvis vi valgte en anden vej. En krise, som naturligvis kan løses, for i demokratier kan man løse alle kriser. Men jeg spørger Dem, mine damer og herrer, om det er normalt, at De af Dem, som er mest engagerede i den europæiske sag, nu kan stemme side om side med ekstremister, som ikke ønsker Unionen, medlemmer fra den yderste højrefløj, som er imod Unionen, dem, som er absolut imod fremskridt for vores europæiske projekt ...
Synes De ikke, det er underligt, at populisterne, at de, der uophørligt fører krig mod vores institutioners troværdighed, kan stemme imod denne Kommission samtidig med overbeviste europæere, som det er tilfældet med størstedelen af medlemmerne her i salen, er jeg sikker på.
Derfor, mine damer og herrer, forpligter jeg mig til at respektere principperne om institutionel balance. Jeg har gjort en stor indsats for at imødekomme Deres berettigede bekymringer, men jeg må sige Dem i al ansvarlighed, at den europæiske kultur også betyder tolerance og kompromiser. Den betyder ikke, at man kan kræve alt af andre.
Jeg vil ikke have nogen magtkamp med Parlamentet, for jeg ved godt, at De repræsenterer Europas befolkninger, men det, jeg kan sige Dem, er, at vi skal gå vejen og mødes på halvvejen med vores bekymringer. Sådan er det. Nogle var allerede imod Kommissionen fra begyndelsen, og nu har de set muligheden af at vinde større støtte. Men jeg siger Dem, mine damer og herrer, at hvis denne Kommission ikke skulle få den nødvendige støtte, tror jeg ærlig talt, det ville være vanskeligt at tale om sejr for nogle og nederlag for andre. Det ville være et skidt øjeblik for hele Europa. Jeg tror ikke, vi ville være i stand til fuldt ud at engagere os i det, der skal gøres for at harmonisere Lissabon-strategien, for debatten om de finansielle overslag, for Unionens samhørighed, for at gøre udvidelsen til en stor succes, for at blive ligeværdige med USA og for at forhandle med Rusland på det topmøde, som er planlagt i november. Jeg tror, det ville være skidt for Europa. Jeg har derfor påtaget mig mit ansvar, og jeg tror, at vi hver især nu skal påtage os vores. Men jeg kan sige Dem helt ærligt, at jeg er her for at samarbejde med Dem i kompromisets ånd. Jeg beder Dem udvise samme kompromisånd for Europas skyld.
Formanden.
   - Kære kolleger, vi afbryder nu forhandlingen og fortsætter med det højtidelige møde med den nederlandske dronning. Forhandlingen fortsættes derefter med tre talere.

Formanden.
   - Mine damer og herrer, Deres Majestæt, det er en stor ære for Europa-Parlamentet at byde Dem velkommen til dette møde i Parlamentet.
Deres tilstedeværelse her i dag, Deres Majestæt, er en vigtig milepæl for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet, EU og Nederlandene.
I de seneste måneder har vi været vidne til den indsats, Deres land har ydet i forbindelse med rådsformandskabet, og som fortsætter indtil udgangen af året. Det nederlandske formandskab har med sin gode indsats vist os, at der ikke er nogen sammenhæng mellem et lands størrelse og omfanget og kvaliteten af dets indsats. Det har gjort en kæmpemæssig og utrættelig indsats med et pragmatisk syn på tingene og har altid arbejdet til fordel for EU og de værdier, det bygger på.
Deres Majestæt, vores institution anerkender også Deres personlige indsats og Deres engagement over for de dårligst stillede samfundsklasser. Vi beundrer Deres indsats over for dem, der intet ejer eller kun ganske lidt, og den kærlighed og dybe respekt, som Deres land viser Dem og Deres familie, er et bevis på det store arbejde, De gør.
Deres Majestæt, det er mig en stor ære at give Dem ordet her i Europa-Parlamentet.
Hendes Majestæt Dronning Beatrix af Nederlandene.
   - Hr. formand, mine damer og herrer, medlemmer af Europa-Parlamentet. Hvis vi skulle nævne en ting, som er mest karakteristisk for os alle, ville det sandsynligvis være vores modersmål. Alle medlemsstater lægger derfor vægt på, at deres sprog anerkendes i Unionen. På denne baggrund vil jeg i dag tale til Dem på nederlandsk.
Samtidig er jeg overbevist om, at samarbejdet i Europa i stadig højere grad vil kræve, at vi gør indrømmelser på dette område. Hvis vi ikke vil gøre Unionen til et babelstårn ...
må vi bestræbe os på at forstå hinanden så godt som muligt. I et Europa med mange sprog er det derfor meget vigtigt, at især unge opmuntres til at lære et eller flere fremmedsprog for at kunne tale direkte med deres medborgere i Europa. Netop i et Europa, der er ved at forenes, er god kommunikation - den direkte kontakt mellem mennesker - det bedste grundlag for gensidig forståelse.
I 1950 tog Europas grundlæggere det første initiativ til De Europæiske Fællesskaber, som var forløberen for Unionen. Idéen tiltalte især den ældre generation som en måde til at afværge krig i vores verdensdel. For den yngre generation var det frem for alt et inspirerende ideal og en udfordring.
Da jeg var 23, skulle jeg holde en tale om dette emne for en international gruppe unge, som følte sig forbundet med dette europæiske ideal. De opfordrede mig derefter til ikke at lade det blive ved disse ord, men til at opmuntre unge mennesker i andre lande til sammen at tænke over Europas fremtid. Det begyndte vi også meget begejstret på. Europa gav os dengang et helt nyt perspektiv. Vi opdagede muligheden for på tværs af grænserne at tale med jævnaldrende, etablere kontakter og sammen udvikle initiativer. Hvad der var begyndt med sådanne prosaiske, konkrete byggesten som kul og stål, udviklede sig til en bevægelse, som skulle fjerne de mure, der opdelte Europa, bevare freden og tilføre vores verdensdel ny ukuelighed og energi, absolut ikke, som Robert Schuman sagde, som et - et spring ud i det ukendte - men som et spring mod en fælles fremtid, som denne gang var klart defineret og forankret i traktater. Vi, der var unge dengang, ville helhjertet tage del i det og således være med til at udforme vores egen fremtid.
Jeg holdt den tale på et , en europæisk studenterkongres, i Toulouse. Når jeg nu genlæser ordene, genkender jeg den begejstring, som dengang havde os i sin magt. Vi beundrede den vision og det mod, som grundlæggerne af De Europæiske Fællesskaber udviste, men syntes, at den ældre generation ikke nåede længere end til flotte ord og gjorde for lidt for virkelig at skabe en europæisk enhed. "Lad os konstatere," sagde jeg på kongressens afsluttende møde, "at vi i stedet for fælles idealer kun har problemer, og at det er disse problemer, som i dag udgør den eneste europæiske enhed".
Heldigvis passer disse ord ikke længere nu, 43 år senere. Den europæiske enhed har overbevisende taget form og er blevet en del af vores liv. Men der mærkes ikke længere ret meget til den daværende begejstring. Mange har nu en kritisk holdning og er især bekymrede over de hindringer, som stadig skal overvindes. Overholdelsen af indgåede aftaler synes sommetider vanskeligere, end man havde troet, og enigheden om den kurs, der skal følges, holder ikke altid stand. Heldigvis kan vi dog konstatere, at de problemer, der viser sig, ofte netop er den direkte følge af de hurtige fremskridt, som der gøres med den europæiske integration.
De, som tvivler, forbigår nemlig alt det, som vores lande i mellemtiden har opnået. Den oprindelige idé - Europas enhed - har taget en utrolig fart, hvilket sandsynligvis ville forbavse Europas grundlæggere fra årene efter den katastrofale anden verdenskrig, til trods for deres vision og ambitioner. Unionen har på sit område udryddet krig, underordnet magt under ret og skaffet de deltagende lande en uhørt velfærd. Det unikke europæiske eksperiment har, til trods for perioder med forsinkelse og modgang, ført til imponerende resultater.
Unionen forener nu 25 europæiske nationer. Som det første statsoverhoved, der taler i Parlamentet efter tiltrædelsen af de nye medlemsstater, vil jeg i dag byde deres repræsentanter her i Parlamentet hjertelig velkommen.
Enhver, som er optaget af det europæiske ideal, har set frem til dette øjeblik. Deres lande hører jo traditionelt til Europa. Mange har frigjort sig fra den årelange undertrykkelse, som har holdt vores verdensdel adskilt i to lejre. Vi har den dybeste respekt for den overbevisning og handlekraft, hvormed de har gjort dette. Vi beundrer også de umådelige bestræbelser, som alle lande har gjort sig for på kort tid at træffe de mange og ofte gennemgribende forberedende foranstaltninger, som var nødvendige for deres tiltrædelse af Unionen.
Med deres ankomst er den europæiske familie blevet en - som det så smukt hedder på fransk - , en stor familie. Vi forventer meget af denne udvidelse. Det store bidrag fra de nye medlemsstater kunne måske blive, at de medbringer samme elan, som de har vist, da de frigjorde sig fra sovjetstyret, og ved de imponerende bestræbelser, hvormed de forberedte sig på medlemskabet. Det kan næsten ikke undgås, at Unionen som helhed vil finde styrke og inspirationskilder i denne elan og i den begejstring, hvormed De indleder dette nye kapitel, ofte med hjælp fra den yngre generation.
Den, der træder ind i en ny familie, vil altid blive konfronteret med tilpasningsproblemer - især hvis det drejer sig om en familie uden for ens eget land. Det har vi nogen erfaring med i min familie! For det meste kræves der størst tilpasning af den nyankomne, selv om det ville være ærligere, hvis denne opgave blev fordelt over begge parter. Dette gælder også for udvidelsen af vores Fællesskab. De nye medlemmer er nødt til at bestræbe sig på at tilpasse sig det, der allerede findes i Unionen, men de ældre medlemmer er i lige så høj grad nødt til at vise vilje til at tilpasse sig. Det er ikke blot den kollegiale holdning, som man kan forvente i denne kreds, men oven i købet den korteste vej til et godt samarbejde.
Det grundlæggende princip i EU er, at det er baseret på en . De deltagende lande - også de, som traditionelt har hørt til Europas mest magtfulde lande - har af hensyn til deres fælles fremtid accepteret lovens autoritet. I Europas historie er dette et enestående skridt. Dette indebærer samtidig respekt for hver individuel borgers rettigheder. Unionens forankring i retten symboliseres rammende af dens højeste tjenestemænds edsaflæggelse over for hele EF-Domstolen.
Vores 25 lande er forenede - men "i mangfoldighed". De hæger om deres egen identitet, deres eget sprog og deres egen kulturarv. Her skiller Europa sig stærkt ud, og det er i vores alles interesse omhyggeligt at beskytte og bevare dette. Den konstante konfrontation med andre kulturer gør os mere bevidste både om vores egen kultur og om vores fælles arv. Vi står dermed også stærkere over for materialismens og massekulturens ånd, som uomtvisteligt, og i stadig mere truende former, breder sig i verden. 
For at kunne fungere ordentligt skal Unionen have tydelige beføjelser på en række områder. På andre områder, hvor succes er mindre afhængig af, at kræfterne forenes, kan det som modvægt være hensigtsmæssigt at give regeringer, lavere myndigheder og borgerne selv mere spillerum til at søge deres egne løsninger, på nationalt eller regionalt plan. Med en god balance mellem centralt og delegeret styre kan det undgås, at Unionen fremmaner billedet af et altomfattende bureaukrati, som fremmedgør befolkningen. Hvis et ansvar er tydeligt og placeres og bæres der, hvor Fællesskabet er bedst tjent med det, vil borgerne også bedre forstå og respektere den fælles interesse.
Europa drejer sig ikke så meget om at nå et endeligt mål, men mere om processen på vej mod dette mål. For nogle går processen for langsomt frem, for andre går den for hurtigt. Succes fremkalder ofte modstand. Denne behøver ikke tage modet fra os, men snarere tilskynde os til at fortsætte. Sommetider skal man afvente det rette tidspunkt til det. Rom blev ikke bygget på en dag. Det samme gælder for det bygningsværk, som blev baseret på Rom-traktaten.
Unionen bliver forstærket, hvis den åbner sig for lande, der deler vores retsnormer, og som bestræber sig på at opfylde kriterierne. Denne erkendelse kan være en tilskyndelse til at føre drøftelser med dem, som vil tilslutte sig Unionen, åbent, ærligt og uden at være forudindtaget. Hvis befolkninger bestræber sig på at lade den vanskelige overgang til den demokratiske statsform forløbe så godt som muligt, fortjener de ekstra anerkendelse og støtte.
Om tre dage undertegnes forfatningstraktaten i Rom. Præamblen indeholder den højtidelige erklæring, at Europa fortsat vil arbejde for fred, retfærdighed og solidaritet i verden. Det er en vidtrækkende ambition. Dermed tilkendegives det, at dette organiserede Europa føler sig forbundet med idealet i en ligeledes organiseret verden. Vi respekterer og støtter FN som en global struktur, der forsvarer de samme principper i verden. Fred er en forudsætning for al fremgang og udvikling. Fred er sårbar og kræver intensiv beskyttelse. EU-landene, som har været i stand til at bevare freden inden for deres grænser, støtter nu fredsoperationer i andre dele af verden, og med henblik herpå udsender de deres soldater. Med forfatningstraktaten viser vores lande også tydeligt, at de påtager sig deres ansvar for resten af verden og uformindsket vil fortsætte med at kæmpe mod fattigdom, ulighed og uret.
Mine damer og herrer, medlemmer af Europa-Parlamentet, i vores verdensdel findes der en historisk følelse af at være åndeligt beslægtede, en samhørighedsfølelse, som gør os til europæere. I de traktater, som vi har indgået, har vi hver gang beskrevet tydeligere, hvilken slags civilisation vi vil leve i. Vores europæiske institutioner, herunder Parlamentet, er grundpillerne i denne civilisation. Når De udfører den udfordrende opgave at repræsentere 450 millioner europæere, ønsker jeg helhjertet, at De har den inspiration, som Europa i dag kræver af os alle.
Formanden.
   - Mange tak for Deres ord, Deres Majestæt.

Formanden.
   - Vi fortsætter nu med forhandlingen om redegørelse ved Barroso, den valgte formand for Kommissionen, der præsenterer kommissærkollegiet og forelægger dets program.
Queiró (PPE-DE ).
   - Hr. formand, vi ved alle, at Kommissionen består af en formand og 24 kommissærer, med forskellig politisk orientering og forskellige personlige holdninger, men i besiddelse af den legitimitet, der hidrører fra, at de blevet foreslået af demokratisk valgte regeringer. Det kommer derfor ikke som nogen overraskelse, at den bedømmelse, som hver enkelt af os foretager af hver enkelt kommissær, er forskellig. Denne bedømmelse må imidlertid ikke angå deres personlige overbevisning eller religiøse holdning. Hvis dét en dag bliver tilfældet, er der ikke længere tale om et parlament, men om en sindelagsdomstol med morbid hang til censur.
Denne bedømmelse skal angå kommissærernes kompetence, og her er det værd at erindre, at høringerne altovervejende har været positive, mere end 80 %. Det, som det drejer sig om, er, hvordan Europa-Parlamentet vil agere over for en Kommission ledet af en stærk formand, med en klar målsætning, der sikrer den europæiske integration og ligevægten mellem medlemsstaterne.
Vi har i løbet af denne debat kunnet konstatere, at Kommissionens formand har været lydhør over for medlemmernes budskab og har handlet derefter. Han har forpligtet sig over for Europa-Parlamentet, ikke mindst med hensyn til ikke-diskriminering, og har modtaget et brev fra hver enkelt kommissær, der til fulde fortjener Parlamentets tillid. Det står nu tilbage at konstatere, om Parlamentet er lydhørt over for kommissionsformandens budskab og selv handler i overensstemmelse dermed.
At man ikke stemmer for en Kommission, fordi man ikke er 100 % enig med den, er forståeligt. At man stemmer imod en Kommission på 25 medlemmer, fordi man er uenig med et af dens medlemmers religiøse holdninger, er ikke forståeligt, men er udtryk for intolerance. Hr. Buttiglione var oprigtig, da han lagde sine holdninger frem, og jeg tror også, at han var oprigtig, da han sagde, at han ikke vil blande sine holdninger sammen med udøvelsen af sine funktioner. Kære kolleger, vi må bedømme Kommissionen og dens kommissærer på deres handlinger, og det er derfor udtryk for fordomme at ville forkaste en Kommission, før den træder i funktion på grund af de religiøse holdninger hos et af dens medlemmer. At bedømme Kommissionen i løbet af dens mandat er derimod den måde, hvorpå vi på ansvarlig vis udøver vores hverv.
Hr. kommissionsformand, jeg ved ikke, hvilket resultat afstemningen i morgen vil få, men jeg kan som portugiser sige Dem, at De kan regne med vores stemme, og jeg håber ikke, at det bliver på grund af 12 stemmer fra den portugisiske venstrefløj, at denne Kommission ikke godkendes. 
Segelström (PSE ).
   - Hr. formand, hr. kommissionsformand Barroso, halvdelen af Europas borgere er kvinder. Kvinder, som har hørt, at de skal forsørges i ægteskabet og underordne sig, og at enlige mødre er dårligere mødre. Det er ikke EU's værdier, og det er uacceptabelt. Samme værdigrundlag og rettigheder gælder for EU's homoseksuelle. Ifølge FN og EU er menneskerettigheder også kvinders rettigheder, præcis som Lissabon-strategien bekræfter kvinders ret til arbejde og lige løn for lige arbejde. Det er fakta og ikke bare ord, som De sagde indledningsvis.
EU og Kommissionen må respektere kvinderne for EU's skyld og af hensyn til et lige Europa med lige rettigheder for begge køn. Heller ikke i dag lyttede De til os folkevalgte. Desværre, hr. Barroso.
Gargani (PPE-DE ).
   - Hr. formand, kommissionsformand Barroso præsenterede Kommissionen som et samlet hele og som et kollegium, hvilket er rigtigt, og det har han lagt sin politiske linje efter.
Kommissionsformanden har fulgt regeringernes angivelser, men har vist sine kommissærer tillid, for det er ham og kun ham, der står inde for programmet. Hvis det er Barroso, der er orkesterets dirigent - sådan som hr. Cohn-Bendit siger - er det ham, der skal stemme instrumenterne og fortælle os, om musikerne kan spille. Vi må ikke lade kulturelle årsager, der ikke har noget med Parlamentet at gøre, spille ind her i Parlamentet, og det samme gælder for kulturel intolerance, som ikke har noget med Parlamentets demokrati at gøre. Et moralsk og praktisk taget fundamentalistisk Europa, hvilket den katolske kultur aldrig har været, var ikke det, som Fællesskabets stiftere De Gasperi og Schuman drømte om, men er et intolerant Europa.
Afstemningen i morgen bliver sandhedens afstemning, kære kolleger. De, som ikke har folkelig kultur samt politisk og samfundsmæssig tolerance, og de, som ikke har institutionskultur, stemmer nej. De, som tror på et liberalt, tolerant, velvilligt, overbevisende og institutionelt Europa, hvor forholdet mellem Parlamentet og Kommissionen er kendetegnet af demokratisk kontrol og ikke af en bureaukratisk og fagforeningsagtig kontrol, stemmer for Barroso for at styrke balancen mellem de 25 lande.
Jacques Delors udtalte i et interview, som han gav i Italien for et par dage siden, at Kommissionen er et kollegium og ikke består af enkeltpersoner. Vi, som altid henviser til Delors, bør ved denne lejlighed fortolke Parlamentets rolle korrekt og godkende den samlede Kommission og det ansvar, som formanden i dag har påtaget sig over for Parlamentet. 
Formanden.
   - Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen om godkendelsen af Kommissionen finder sted i morgen kl. 11.00. 
Kauppi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, med Deres tilladelse har jeg en bemærkning til forretningsordenen. Martin Schulz, formand for De Europæiske Socialdemokraters Gruppe, var i sin åbningstale i forhandlingen tidligere på dagen meget nedladende over for Hendes Majestæt Dronning ...
Formanden.
   - Fru Kauppi, det er ikke et indlæg til forretningsordenen. 
Formanden.
   - Vi går nu over til afstemningen.
Lipietz (Verts/ALE ),
   Det står klart, at de vedtagne eller forkastede ændringsforslag fuldstændig har vendt op og ned på min betænkning, eftersom Europa-Parlamentet ikke mener, at det er ønskeligt med nulevende personer på EU's fremtidige sedler, at årsagerne til vores vanskeligheder bunder i Europas alt for lave arbejdstid, og at Centralbanken i modsætning til, hvad der står i traktatens artikel 2, ikke skal beskæftige sig med bæredygtig vækst. Jeg anmoder derfor om, at De stemmer nej til denne betænkning, og hvis den uheldigvis skulle blive vedtaget, hvilket naturligvis ville være et kolossalt signal om Europas fremtid, ønsker jeg, at mit navn bliver taget af betænkningen.

 - Afstemningen er afsluttet.
Vi går nu over til stemmeforklaringer. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Giuseppe Garganis betænkning (A6-0012/2004) om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø. Jeg mener, at det arbejde, som Kommissionen har indledt med at forenkle og tydeliggøre fællesskabslovgivningen, er meget vigtigt. Jeg mener desuden, at dette arbejde er af stor betydning, fordi det bevarer de kodificerede lovteksters fulde indhold, fordi der blot sker en samling af dem. Det er ganske afgørende, at fællesskabslovgivningen bliver mere tilgængelig og lettere at forstå for almindelige borgere, da det vil stille dem bedre og give dem større mulighed for at nyde deres rettigheder. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg er enig i Kommissionens synspunkt om, at det er en meget vigtig forudsætning, at fællesskabslovgivningen forenkles, hvis EU skal blive mere tilgængeligt for borgerne. Jeg mener, at borgerne på den måde kan få bedre kendskab til såvel deres pligter som deres rettigheder.
Fællesskabsbestemmelsernes spredning og det forhold, at mange af dem har været genstand for adskillige ændringer gennem årene, gør det meget vanskeligt at identificere gældende regler og indebærer et betydeligt analysearbejde, som kun juridisk uddannede i praksis kan udføre.
Af disse grunde og for at sikre klarhed og gennemskuelighed i fællesskabslovgivningen finder jeg det helt afgørende, at der sker en kodificering af Fællesskabets bestemmelser, sådan som Kommissionen i 1987 og Det Europæiske Råd i Edinburgh i 1992 har defineret det.
Jeg støtter derfor det foreliggende forslag, der tager sigte på en kodificering af Rådets direktiv 76/464/EØF af 4. maj 1976 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, en kodificering, der skal erstatte tidligere spredt lovgivning. 

Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Giuseppe Garganis betænkning (A6-0011/2004) om forslag til Rådets direktiv om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos toskallede bløddyr (kodificeret udgave). Jeg mener, at det arbejde, som Kommissionen har indledt med at forenkle og tydeliggøre fællesskabslovgivningen, er meget vigtigt. Jeg mener desuden, at dette arbejde er af stor betydning, fordi det bevarer de kodificerede lovteksters fulde indhold, fordi der blot sker en samling af dem. Det foreliggende forslag tager sigte på en kodificering af Rådets direktiv 95/70/EF af 22. december 1995 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos toskallede bløddyr. Det nye direktiv skal erstatte de forskellige retsforskrifter, som det indeholder. Det er ganske afgørende, at fællesskabslovgivningen bliver mere tilgængelig og lettere at forstå for almindelige borgere, da det vil stille dem bedre og give dem større mulighed for at nyde deres rettigheder. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg vil gerne støtte Kommissionens synspunkt om, at en forenkling af fællesskabslovgivningen vil betyde, at EU bliver mere tilgængeligt for borgerne, der får større bevidsthed om deres pligter og rettigheder.
Fællesskabsbestemmelsernes spredning og det forhold, at mange af dem har været genstand for adskillige ændringer gennem årene, gør det meget vanskeligt at identificere gældende regler og indebærer et betydeligt analysearbejde, som kun juridisk uddannede i praksis kan udføre.
Af disse grunde og for at sikre klarhed og gennemskuelighed i fællesskabslovgivningen finder jeg det helt afgørende, at der sker en kodificering af Fællesskabets bestemmelser, sådan som Kommissionen i 1987 og Det Europæiske Råd i Edinburgh i 1992 har defineret det.
Ligesom det er tilfældet med direktiv 76/464/EØF, støtter jeg derfor det foreliggende forslag, som tager sigte på en kodificering af Rådets direktiv 95/70/EF af 22. december 1995 om minimumsfællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse sygdomme hos toskallede bløddyr, en kodificering, der skal erstatte de i dag spredte retsforskrifter, som det indeholder. 

Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi stemmer for samarbejdsaftalerne med Rusland, Ukraine, Georgien, Kirgisistan, Moldova, Kasakhstan, Usbekistan, Aserbajdsjan og Armenien i overensstemmelse med denne betænkning.
Aftalerne bør ikke tage sigte på at styrke EU's udenrigspolitik og EU's stræben efter at blive en global aktør. Aftalerne bør først og fremmest understrege økonomisk udvikling og respekt for menneskerettigheder.
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Elmar Broks betænkning (A6-0023/2004), partnerskabs- og samarbejdsaftaler, om forslag til Rådets og Kommissionens afgørelse om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Rusland, Ukraine og Usbekistan på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af EU. Disse partnerskabs- og samarbejdsaftaler (PSA'er) er "blandede" aftaler, der trådte i kraft før EU's seneste udvidelse, og som derfor behøver en tillægsprotokol, så de 10 nye medlemsstater kan tilslutte sig dem. Rådet har bemyndiget Kommissionen til at indlede forhandlinger med disse lande på vegne af Fællesskabet og dets medlemsstater med henblik på at afslutte protokoller til partnerskabs- og samarbejdsaftalerne. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Denne betænkning har til formål at løse et problem, der skyldes, at Rådet ikke har reageret, hvad angår en forordning for området bistand til hjemstedsfordrevne i Latinamerika og Asien. Eftersom den nuværende forordning udløber ved årets udgang, må den forlænges, da den yder støtte til nogle af de mest sårbare grupper i verden - til dem, der er nødt til at forlade deres hjem på grund af væbnede konflikter.
Målet med bistanden er især at støtte disse personers frivillige tilbagevenden og reintegration i deres værtssamfund eller i deres hjemlande samt forsoningsbestræbelser mellem konfliktparter og hjælp til hjemstedsfordrevne.
Selv om vi har stemt for betænkningen, hvis ordfører ønsker, at forordningens gyldighed skal ophøre ved udgangen af 2006, idet hun kræver en ny samlet procedure og en evalueringsrapport fra Kommissionen om forordningens gennemførelse, er der visse punkter, som vi gerne vil fremhæve:
- den beskedne betydning, som Rådet tillægger bistands- og samarbejdsspørgsmål,
- den selvmodsigende holdning hos Kommissionen, der på den ene side foreslår forordningen forlænget i det uendelige og på den anden kun bevilger midler til og med 2006,
- modsigelserne fra Rådets og Kommissionens side, hvad angår samarbejds- og udviklingsbistand, idet midlerne hertil hyppigt beskæres, fordi de overføres til genopbygningsbistand ...
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    Vi mener, at EU's udviklingspolitik har brug for en revision. Vi er positivt indstillet over for humanitær bistand og støtte til mennesker i udsatte situationer. Vi mener dog, at de respektive EU-medlemslande skal revidere deres forskellige former for bistandsforanstaltninger. FN er den internationale organisation, gennem hvilken medlemsstaterne har mulighed for at samordne deres bistand. Vi er modstandere af, at EU's kompetence udvides til flere og flere områder, og mener ikke, at bistand er et EU-anliggende. Vi har derfor valgt at stemme imod betænkningsforslaget.
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for Luisa Morgantinis betænkning (A6-0018/2004) om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 2130/2001 om foranstaltninger på området bistand til hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika. Jeg mener, at det arbejde, som Det Europæiske Fællesskab udfører for at hjælpe hjemstedsfordrevne i udviklingslandene i Asien og Latinamerika er af afgørende betydning. Forordning (EF) nr. 2130/2001 af 29. oktober 2001 yder støtte til nogle af de mest sårbare grupper i verden - til dem, der er nødt til at forlade deres hjem på grund af væbnede konflikter. Det hedder i denne forordning, der udløber den 31. december 2004, at dens forlængelse "afhænger af mulighederne for at integrere forordningen i en enkelt rammeforordning for Asien og Latinamerika". Dette vil være en ulempe, der dog kan ændres på ved at reducere gyldigheden til to år - 2005 og 2006. Jeg mener, at en sådan ændring har stor betydning for, at Fællesskabets indsats over for disse befolkningsgrupper kan fortsætte. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg glæder mig over Udviklingsudvalgets støtte til Kommissionens forslag om at forlænge gennemførelsen af forordningen om hjemstedsfordrevne - inklusive flygtninge, fordrevne, der er blevet tvunget til at søge tilflugt uden for deres hjemegn, og personer, der tidligere har været flygtninge eller fordrevne - og "demobiliserede soldater".
Dette instrument, der indgår i EU's støtte- og udviklingsbistandspolitik, er overordentlig vigtigt og udgør ofte det sidste og eneste håb for tusinder af mennesker, der befinder sig i en desperat situation.
Jeg glæder mig også over den tendens, som vi har set i de seneste år, i retning af en gradvis forøgelse af bevillingerne. Erfaringen har vist, at denne type aktioner spiller en vigtig rolle med hensyn til forebyggelse af konflikter eller til forsoningsbestræbelser mellem konfliktparterne og til at hjælpe hjemstedsfordrevne eller demobiliserede soldater med at generhverve deres ejendom og gøre formuerettigheder gældende, og de udgør derfor ofte det sidste håb for en ny start. 

Lauk (PPE-DE ).
   - PPE-Gruppen har stemt for betænkningen som helhed. Vi vil dog gerne holde fast i, at vi har stemt mod en offentliggørelse af de enkelte stemmer i ECB. Trods denne ene modstemme har vi godkendt betænkningen som helhed. Vi er dog mod en offentliggørelse af de enkelte stemmer.
Goudin, Lundgren og Wohlin (IND/DEM ),
    De svenske borgere har valgt, at Sverige ikke skal indgå i valutasamarbejdets tredje fase og indføre euroen. På trods af dette bør vi have nogle holdninger til ECB's arbejde, når der er tale om handlinger, som også påvirker landene uden for euroområdet. Derimod mener Junilisten ikke, vi skal tage stilling til de mere specifikke forslag vedrørende ECB's arbejde eller konstruktion, og vælger derfor ikke at stemme for de foreliggende ændringsforslag.
Vi kan dog ikke støtte punkt 14, ifølge hvilket Parlamentet ønsker øget propaganda for euroen. Vi vil heller ikke støtte punkt 15, ifølge hvilket Parlamentet ønsker, at alle gamle og også nye medlemslande slutter sig til euroen. Sverige vil forbeholde sig retten til at stå uden for euroområdet. Vi vil gerne understrege, at det er særligt vigtigt, at nye lande nøje overholder kravet om, at den samlede gælds andel af BNP ikke må overstige 60 %. Dette krav må ikke blive anvendt lige så slapt, som det har været tilfældet tidligere. Dette er vigtigt af hensyn til hele EU's finansielle stabilitet.
Lienemann (PSE ),
    Jeg stemmer imod betænkningen om ECB's årsberetning. Betænkningen kautionerer for ECB's monetære politik, selv om Centralbanken er delvist ansvarlig for den svage vækst i Europa og de ugunstige forhold for beskæftigelsen.
Faktisk har ECB frasagt sig enhver strategi, som kunne fremme en euro/dollar-paritet, der var mere favorabel for eksporten og industrien, især for at undgå et alt for stort fald i dollarkursen. I samme ånd synes ECB at have givet afkald på at påvirke pariteten med valutaer som f.eks. Kinas. Disse pariteter hæmmer vores eksport og fremmer udflytninger (i mange tilfælde vejer det ofte tungere på virksomhedernes konkurrenceevne end arbejdsomkostningerne).
Det faktum, at ECB ikke har fuld beskæftigelse som målsætning, påvirker naturligvis Centralbankens holdning. Jeg beklager, at forfatningsudkastet på ingen måde ændrer denne situation og fortsat tillader denne absolutte uafhængighed uden at afbalancere målsætningerne om såvel prisstabilitet som beskæftigelse.
På resultatsiden er der intet i euroområdets situation, som berettiger til at give ECB carte blanche. Inflationen er steget - og uanset hvad nogle måtte have sagt, har indførelsen af euroen desværre haft en virkning på prisstigningen - kursen er fortsat høj, og væksten er lav.
Mann, Thomas (PPE-DE ),
    Jeg har netop stemt for ECB-betænkningen, hvor hr. Lipietz har trukket sit navn tilbage. Jeg var mod samtlige ændringsforslag, der havde ført til en udvanding.
ECB har ydet et virkelig godt stykke arbejde, sikret prisstabilitet og altid garanteret sin uafhængighed. Derved har den vundet borgernes tillid og således overvundet mange hindringer for euroen. Vi har grund til at takke den daværende formand, Wim Duisenberg. Jean-Claude Trichet fortsætter i hans spor.
ECB-direktionens uafhængighed skal garanteres - en offentliggørelse af resultater af afstemninger ved navneopråb er efter min mening forkert. Der er tilstrækkelig gennemsigtighed, da offentligheden og Parlamentet bliver underrettet umiddelbart om de valutapolitiske beslutninger. Den kvartalsvise "monetære dialog" med Økonomi- og Valutaudvalget og vores besøg i Frankfurt fortjener at blive kendt af en bredere offentlighed.
ECB's indsats for stabilitets- og vækstpagten er forbilledlig. ECB påpeger med rette, at den lille vækst i euroområdet ikke skyldes pagten. Den fører til en bæredygtig, inflationsfri vækst på grund af forpligtelsen til at have solide budgetter. Den "intelligente nyfortolkning", der stræbes efter fra Kommissionens side, er en uintelligent manipulation af pagtens principper og giver skattesyndere et utilladeligt alibi.
Manolakou (GUE/NGL ),
    Euroens indførelse er i arbejdstagernes bevidsthed blevet identificeret med en bølge af prisstigninger på grundlæggende forbrugsvarer, med en hård sparepolitik, større arbejdsløshed og fattigdom til arbejdstagerne og fortjeneste til arbejdsgiverne.
ECB er gået i spidsen med at presse på for at sænke lønningerne, reducere de sociale udgifter og ændre det sociale sikringssystem til gavn for den private kapital.
ECB's politik med udelukkende at fokusere på målet om prisstabilitet er ikke kun slået fejl med hensyn til de grundlæggende forbrugsvarer, men har også bidraget til at forværre arbejds- og levevilkårene for arbejdstagerne, til at besværliggøre de små og mellemstore virksomheders adgang til kapitalmarkedet og til en omfordeling af velstanden til gavn for kapitalen.
Den fælles pengepolitik har vist sig at tjene storkapitalens fælles interesser og øge de væsentlige forskelle, der er mellem de nationale og lokale økonomier, ved at lægge byrderne på arbejdstagerne og de nederste socialklasser.
Vi var og er imod ØMU, fordi vi arbejder for arbejdstagernes interesser. "Visionen" om euroen er i dag blevet til arbejderfamiliens mareridt. Derfor stemmer vi imod ECB's årsberetning, da den har bidraget til at øge arbejdsløsheden og de sociale problemer, som arbejderfamilien slås med. 
Queiró (PPE-DE ),
    Jeg har stemt for denne betænkning, fordi jeg deler den opfattelse, der fremføres i betænkningen, at ØMU'en efter fem år kan betegnes som en stor succes, og at dette i høj grad skyldes ECB's og dens forløber, Det Europæiske Monetære Instituts, arbejde. Det hænger dog også sammen med den fortjenstfulde indsats, som medlemsstaterne - især medlemstater som Portugal - har udført for at leve op til stabilitets- og vækstpagten. Ligesom det siges i betænkningen, mener jeg også, at den europæiske økonomis svagheder ikke er et resultat af den førte pengepolitik, men især har rod i manglende strukturreformer, der kunne give større international og global konkurrenceevne. 
Ribeiro (GUE/NGL ),
    I denne betænkning, der er styrket i sin endelige - men af ordføreren forkastede - version, fremstilles ØMU'en som en "succes", ligesom Den Europæiske Centralbanks pengepolitiske ortodoksi får ubetinget støtte. Det giver ikke et sandt billede af historien, sådan som vi ser den, og vi afviser derfor denne udlægning.
Man taler om en succesfuld makroøkonomisk stabilitet, når det påviseligt forholder sig sådan, at de seneste år har været præget af svag økonomisk vækst og beskæftigelse og af, at fordelen ved produktivitetsstigninger er gået fra arbejdstagerne til arbejdsgiverne. Endvidere er der stadig stor arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse samt ulige indkomstfordeling i EU, hvor den stramme penge- og skattepolitik har haft negative følger for den økonomiske vækst og beskæftigelsen i stedet for at medvirke til økonomisk opsving og bekæmpelse af arbejdsløsheden.
EU er langt fra at udgøre et homogent økonomisk område, eftersom der består betydelige forskelle mellem medlemsstaterne, hvad angår økonomisk og regional udvikling, inflation og arbejdsløshed. Disse forskelle er blevet uddybet af enhedspengepolitikken, og prisen for de økonomiske tilpasninger er blevet betalt af lønninger og beskæftigelse, af lønmodtagerne og befolkningerne.
Hertil kommer euroens inflationseffekt på de grundlæggende fornødenheder og på bankernes satser og gebyrer, der ikke er genstand for passende kontrol.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jeg tilslutter mig flere af ordførerens bemærkninger i vurderingen af Den Europæiske Centralbanks virksomhed. Jeg er enig i, at ECB har været en faktor af betydning for den institutionelle og økonomiske stabilitet, og at den således har løst den væsentligste del af sin opgave. Det synes imidlertid stadig mere indlysende - især i betragtning af den stigende betydning, som den tillægges - at ECB's mandat også indbefatter "specifik støtte til Lissabon-målene". Det er derfor vigtigt mere aktivt at gennemføre en penge- og valutapolitik, der fremmer målsætningen om fuld beskæftigelse baseret på konkurrenceevne, investeringsstøtte og indsats mod følgerne af de ekstremt høje oliepriser for markedet.
Endelig vil jeg fremhæve den rimelige kritik, som ordføreren retter mod det forhold, at mange banker stadig opkræver gebyr på overførsler og veksling af checks mellem lande i euroområdet, for det er faktisk sådan, at "så længe dette er tilfældet, vil der aldrig reelt blive tale om en "fælles valuta"".
Jeg beklager, at ordføreren tog afstand fra den vedtagne beslutning ved den endelige afstemning, og jeg undrer mig over, at han først gjorde det på det tidspunkt, for den vedtagne tekst adskiller sig kun lidt fra den, som kom fra udvalget selv. 
Kauppi (PPE-DE ).
   - Hr. formand, efter min opfattelse var den måde, hvorpå Martin Schulz, formand for De Europæiske Socialdemokraters Gruppe i Europa-Parlamentet, startede med at kritisere det hollandske formandskab for ikke at have været til stede i den tidligere forhandling, meget upassende. Det faktum, at han rettede sin kritik imod Hendes Majestæt Dronning Beatrix, var meget upassende på en dag, hvor vi havde et højtideligt møde under tilstedeværelse af Dronning Beatrix. Det er ikke passende, at Martin Schulz af politiske årsager forsøger at angribe det hollandske ...
Formanden.
   - Undskyld jeg afbryder Dem, fru Kauppi, men Deres indlæg er ikke et indlæg til forretningsordenen. 


Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om to betænkninger fra Budgetudvalget om forslag til det almindelige budget for 2005.
Betænkning (A6-0021/2004) af Garriga Polledo for Budgetudvalget om forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2005
og betænkning (A6-0020/2004) af Jensen for Budgetudvalget om forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2005.
Der er mange talere ved forhandlingen om disse emner, og jeg beder ordføreren, hr. Garriga Polledo, om at tage ordet. 
Garriga Polledo (PPE-DE ),
   Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær, mine damer og herrer, i september sagde vi i plenarforsamlingen, at vi havde modtaget et forslag til budget fra Rådet, der handlede mere om bogholderi end om politik. På torsdag skal vi her i Parlamentet stemme om en klar politisk behandling af budgettet. Det er politisk, fordi det afspejler de politiske prioriteringer, som de parlamentariske grupper og medlemmerne gik til valg på den 13. juni. Og lad os huske, at det var Parlamentet - Dem, mine damer og herrer - der stillede op til valget, ikke Rådet. De indgik alle en aftale med vælgerne om at forsvare og fremme foranstaltninger, der forhåbentligt er afspejlet i dette forslag til budget, jeg forelægger til vedtagelse.
Det er også politisk, i og med at det afspejler Rådets sædvanlige strategi, som går ud på at finansiere sine egne prioriteringer før Parlamentets. Det vil sige, at vi med afstemningen på torsdag vil forsøge at opnå ligevægt mellem institutionerne, for uden denne ligevægt kan EU ikke fungere ordentligt.
Jeg vil gerne, hr. formand, sige et par ord til kommissæren, der i dag trækker sig tilbage som medlem af Kommissionen. Budgetkommissæren har altid en vanskelig rolle at spille mellem Parlamentet og Rådet - to budgetmyndigheder, der er tvunget til at nå til enighed, selv om det ved visse lejligheder ser ud som om, de er meget langt fra en aftale. At vi har haft fred omkring budgettet i de forløbne år, er i stort omfang kommissærens fortjeneste, og derfor har vi, det vil jeg gerne sige, takket være de aftaler, som kommissæren og hendes hold har forelagt i sidste øjeblik, formået at redde visse vanskelige situationer. Jeg håber, at hun i sit nye liv, efter Bruxelles, får lige så meget succes, som hun har haft her. De skal, fru kommissær, under alle omstændigheder vide, at det for alle de personer, der har haft med budgettet at gøre, har været en fornøjelse at arbejde sammen med Dem.
Der bliver brug for den tålmodighed og de forhandlingsevner, som den afgående kommissær har haft - og som vi håber, at den nye har - i forbindelse med Europa-Parlamentets førstebehandling, for den er meget forskellig fra førstebehandlingen i Rådet.
Som ordfører og medlem af Budgetudvalget igennem de sidste 10 år kan jeg udmærket skelne mellem, hvad der kan kræves, og hvad der er politisk muligt. Men Parlamentet har visse partiholdninger, det ikke kan give afkald på. Reelt forsvarer Europa-Parlamentet sine prioriteringer i en meget vanskelig og restriktiv budgetsituation.
Vi kan overordnet acceptere Kommissionens forslag til budget som ændret af de korresponderende udvalg, de politiske grupper og de individuelle medlemmer, der har stillet ændringsforslag. De ved allerede, at der har været en teknisk tilpasning af lofterne for udgiftsområde 3, 4 og 5, der i sig selv skaber et næsten uovervindeligt problem med at nå frem til tallene fra budgettet for 2004.
Hr. Mulder - som var ordfører for budgettet for 2004 - gjorde en fremragende indsats i forbindelse med budgettet. Jeg forsøger at gøre det samme i år, selv om jeg godt ved, at de finansielle midler, jeg råder over, er lavere end sidste år.
Rådet har beskåret de interne politikker med 55 millioner euro i forhold til det foreløbige budgetforslag og skabt en umulig margen på 108 millioner euro. De ændringsforslag, som De, mine damer og herrer, har stillet til dette forslag til budget, beløber sig alene for udgiftsområde 3 til mere end 350 millioner euro. Og hvert eneste af disse ændringsforslag er helt berettiget.
Rådet har beskåret de eksterne politikker med 129 millioner euro i forhold til Kommissionens foreløbige budgetforslag og efterlader herved en margen på 14 millioner, mens den negative margen i udvalget var på 115 millioner euro, og det skadede allerede Parlamentets traditionelle eksterne prioriteringer alvorligt.
Ændringsforslagene til udgiftsområde 4 svarer til mere end 400 millioner euro, og jeg er som ordfører nødt til at tage hensyn til dem, også fordi de grundlæggende svarer til de ønsker, som to vigtige parlamentariske udvalg har givet udtryk for, nemlig Udviklingsudvalget og Udenrigsudvalget.
På udgiftsområde 5 - hvor det i princippet så ud til at blive nemmest at nå en aftale - foretog Rådet af sig selv nogle nedskæringer, der gjorde Kommissionens og de øvrige institutioners administrationsudgifter halvandet point lavere end det, der var afsat i Kommissionens foreløbige budgetforslag, og det er, som kommissæren ved, meget vanskeligt at fastholde et administrationsbudget, der er meget nøje beregnet, når der bagefter kommer en anden institution og beskærer det.
Gudskelov har Kommissionen - og jeg takker endnu en gang kommissæren - formået at gøre en ekstra indsats for at spare, uden at det går ud over effektiviteten. Jeg vil under alle omstændigheder gerne sige, at Europa-Parlamentet ønsker at tilbageføre de administrative udgifter, der står i det foreløbige budgetforslag.
På grund af disse omstændigheder har vi været nødt til at fastsætte en række prioriteringer, nemlig:
For det første har vi prioriteret Lissabon-strategien og dens politikker om vækst og jobskabelse, for de står i næsten alle de politiske programmer, De er gået til valg på. På et tidspunkt, hvor EU's økonomiske vækst er vanskelig og svag, ville det være selvmord ikke at styrke de politikker, der netop tager sigte på vækst, udvikling og jobskabelse. Vi har derfor stemt for nogle ændringsforslag, der forøger disse udgiftsområder, der relaterer til Lissabon-strategien, med 80 millioner.
For det andet er der kommunikationsstrategien, der også er en prioritet for Parlamentet på grund af den lave deltagelse ved valget til Europa-Parlamentet, på grund af udvidelsen af EU, hvor der er brug for at forklare den europæiske idé meget bedre til de nye borgere, og på grund af den igangværende forfatningsdebat om EU's fremtid, og derfor har vi stillet et ændringsforslag til en værdi af 24 millioner euro.
For det tredje drejer det sig om styrket sikkerhed, terrorbekæmpelse og konsolidering af en europæisk indvandrings- og asylstrategi. Jeg tror, at De alle er enige i denne prioritering, og at det derfor ikke er nødvendigt at forklare, hvorfor det bør være en prioritering for Parlamentet og EU i 2005.
For det fjerde er der endnu en grundlæggende prioritering, nemlig konsolideringen af en ekstern fællesskabsaktion med særlig fokus på bekæmpelse af sygdom og fattigdom og bistand til geografiske områder. Her følger vi princippet om, at EU's nye eksterne forpligtelser ikke må ske på bekostning af Parlamentets traditionelle prioriteringer, eller sagt på en anden måde, nye forpligtelser kræver nye ressourcer.
For det femte ønsker vi en meget seriøs forhandling med Rådet om finansieringen af de decentrale agenturer, som jeg vil komme ind på bagefter.
Jeg vil gerne understrege den støtte, jeg har modtaget fra de politiske grupper, da disse prioriteringer skulle omsættes i ændringsforslag til budgettet. Jeg har kun modtaget støtte, positive forslag og opbakning fra de øvrige koordinatorer. De har alle ofret andre prioriteringer, de har alle været nødt til at komme med vanskelige forklaringer over for deres kolleger om de trufne beslutninger. Og jeg har et meget klart budskab til Kommissionen og Rådet. Denne førstebehandling er udtryk for en klar og utvetydig politisk forpligtelse med henblik på forhandlingen til november. Vi vil ikke stemme for en andenbehandling, som ensidigt går ud over vores prioriteringer. Hvis der er brug for ofre, skal alle, og jeg gentager, alle institutionerne komme med ofre.
Lad os nu gå over til de enkelte udgiftsområder, idet jeg minder om, at Europa-Parlamentet vil betragte afstemningen på torsdag som et hele, og at vi derfor, når vi skal forhandle, ønsker en trepartsforhandling og forlig.
Under udgiftsområde 1 - landbruget - har vi stemt for 50,779 milliarder euro som forpligtelsesbevillinger. Vores reference har været det foreløbige budgetforslag fra Kommissionen, selv om vi stadig ikke har givet os selv de nødvendige bevillinger til at opfylde Københavnskriterierne.
Under underudgiftsområde 1b) har vi en politisk prioritering, som Budgetudvalget har givet udtryk for, og som der derfor skal stemmes om på torsdag. I henhold hertil forhøjer vi beløbet på 57 millioner euro til over loftet for underudgiftsområde 1b), det udgiftsområde, der er beregnet til etablering og uddannelse af unge landbrugere.
Vi har også forøget bevillingerne til udryddelse af dyresygdomme og fødevaresikkerhed, da de også hører til Parlamentets prioriteringer.
Under udgiftsområde 2 vil vi stemme for 42,378 milliarder euro som forpligtelsesbevillinger. På dette område er betalingerne det væsentlige, og det er det udgiftsområde, hvor de ændringsforslag, vi har stillet om betalingerne, har størst indvirkning. For at undgå og for at udnytte de uindfriede forpligtelser (RAL), der allerede, mine damer og herrer, beløber sig til 122 milliarder euro - hvilket svarer til et regnskabsår - hæver vi det foreløbige budgetforslag for de områder, hvor de uindfriede forpligtelser er dobbelt så store som de årlige forpligtelser. Hvad angår resten af områderne, støtter vi Kommissionens betalingsanmodning, som vi håber, at Rådet tager hensyn til. Derfor hæver vi vores betalingsanmodning til 3,8 milliarder euro.
Under udgiftsområde 3 - interne politikker - stemmer vi for 9,012 milliarder euro, hvorved vi får en margen på nul, og vi stemmer for et ændringsforslag med asterisk. Under alle omstændigheder er det, vi først og fremmest ønsker på dette udgiftsområde - bortset fra de traditionelle horisontale ændringsforslag til og den forbedrede gennemførelse - at få en seriøs drøftelse med Rådet om finansieringen af agenturerne.
Mine damer og herrer, fra 2000 til 2005 er antallet af decentrale agenturer - som var Parlamentets idé, jeg husker den budgetprocedure, hvor vi vedtog det - vokset fra 7 til 23. Budgettet for agenturerne er øget fra 96 til 281 millioner euro, og for budgettet for 2005 forventer vi en stigning på 20 %. Antallet af stillinger i agenturerne er steget fra 418 i 2000 til 2695. Alt dette har betydet en reduktion af loftet for udgiftsområdet på ca. 134 millioner euro for at finansiere de øvrige prioriteringer. Jeg kan ikke acceptere denne situation, og jeg har i sinde at drøfte dette meget seriøst med Rådet.
Med henblik på forhandlingen med Parlamentets ordfører for agenturerne, fru Haug, har vi stillet et ændringsforslag, som berører alle agenturerne, og som betyder en reduktion på 40 millioner euro, hvorved budgettet herfor lander på niveauet for budgettet for 2004. I dette tilfælde ønsker vi først og fremmest at påpege, at finansieringen af enhver yderligere vækst, som Rådet ønsker for de nyoprettede agenturer, skal drøftes med Parlamentet, for med det nuværende stramme budget, med de finansielle overslag for perioden 2000 til 2006, sker denne årlige stigning for agenturerne allerede på bekostning af Parlamentets prioriteringer, og Parlamentet har andre politiske prioriteringer end agenturerne, selv om det naturligvis er nødvendigt at finansiere agenturerne, og vi forpligter os til det.
Jeg vil gerne tale om pilotprojekterne. Vi har allerede aftalt en acceptabel pakke med de politiske grupper. Nogle af disse pilotprojekter er meget interessante, f.eks. projekterne om SMV'er, terrorisme, atomvåbennedskæringer og konfliktforebyggelse. Jeg synes, at vi gennemfører en omfattende og ambitiøs pakke.
Hvad angår de forberedende aktioner, vil jeg også gerne fremhæve den parlamentariske aftale om frivillig tilbagesendelse af indvandrere, om støtte til bekæmpelse af fattigdomsbetingede sygdomme - som vi afsætter 10 millioner euro til, hvilket efter min mening er en betydelig finansiel støtte - samt den nye strategi, som vi har fulgt, og hvor vi har behandlet visse pilotprojekter som undersøgelser.
Endelig har vi inden for udgiftsområde 4 stemt for 5,119 milliarder euro - endnu et ændringsforslag med asteriks. Grundlæggende er det, der sker under udgiftsområde 4, at vi endnu en gang står i den situation, at vi skal finansiere Irak. Denne finansiering var ikke forudset for 2005, og forslaget går ud på, at vi skal finansiere det på bekostning af Parlamentets traditionelle prioriteringer, f.eks. udenrigspolitikken, som medlemmerne af Parlamentet har stemt om i år, forrige år og i 2000. Det er heller ikke acceptabelt. Vi har derfor, idet vi har taget hensyn til forslagene fra Udviklingsudvalget og Udenrigsudvalget, anmodet om, at dette udgiftsområde bliver finansieret med de nye midler, der er afsat i den interinstitutionelle aftale med et tillægsbeløb på 190 millioner euro. Samtidig sætter vi spørgsmålstegn ved den fælles sikkerheds- og udenrigspolitik - eller kommer den i samme pakke. Den er meget vigtig for Parlamentet, men finansieringen skal findes inden for den generelle ramme for det, der skal finansieres inden for udgiftsområde 4.
Hr. formand, vi stiller et forslag, som flertallet af medlemmerne forhåbentligt vil stemme for på torsdag, og som vil sætte os i en seriøs forhandlingsposition over for Rådet, for, gentager jeg, vi tager hensyn til de politiske prioriteringer, som Parlamentet har sat sig.
Jensen (ALDE ),
   . - Hr. formand, hr. minister, fru kommissær. Jeg vil først rette en tak til fru kommissær Schreyer, som deltager i sin sidste budgetforhandling i dag, og jeg synes også, som hr. Garriga, at det er ganske vemodigt. Jeg kan huske, da De startede for lidt over fem år siden. Hvordan forholdene mellem Parlamentet og Kommissionen var på budgetområdet. Det var, så man nærmest frøs, når man kom ind i et udvalgslokale og skulle tale budget, fordi forholdene var ikke gode efter Santer-Kommissionens fald. Der var ganske stor mistillid mellem Kommissionen og Parlamentet, og der var mange hårde ord. Jeg synes, at De igennem Deres måde at arbejde på, fru Schreyer, og Deres måde at tackle tingene på har gjort en meget stor indsats for at genopbygge tilliden mellem Parlamentet og Kommissionen. Det skal De have tak for. Jeg synes virkelig, det er lykkedes fantastisk godt igennem disse fem år.
Jeg skal sige noget om budgettet for de øvrige institutioner. Vi vedtog - hr. Garriga og jeg - sammen at følge en strategi, hvor vi prøvede at finde så mange midler som muligt inden for udgiftsområde fem, så vi kunne tilbageføre mange af de besparelser, som Rådet havde vedtaget, for at kunne opfylde ønskerne om personaludvidelser som følge af udvidelsen og som følge af personalereformen og ændret finansiel styring.
Hvis vi ser på budgettet for Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Ombudsmanden og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, så er det budget vi forelægger nu, og som er blevet vedtaget i Budgetudvalget, i forhold til det foreløbige budget fra Rådet steget med 10 millioner EUR. Vi har altså tilbageført hen ved to tredjedele af Rådets besparelser, og det gør det faktisk muligt for alle institutionerne at få gennemført de ønskede personaleansættelser som følge af udvidelse og personalereform og reformen af den finansielle styring. Jeg er glad for, at det i dialog med institutionerne er lykkedes at finde en løsning, som kan tilfredsstille alle - det håber jeg i hvert fald - og jeg takker for et konstruktivt arbejde i processen.
Jeg synes især, det var urimeligt, at Rådets besparelser ramte budgettet for Ombudsmanden og for Databeskyttelseskontoret. Det er små nye institutioner, som er i en opbygningsfase, og jeg føler, at den løsning, vi har fundet i Budgetudvalget, er et rimeligt resultat for disse to institutioner.
Til gengæld har vi så kun en meget beskeden margen op til loftet for de administrative udgifter. Vi har sådan set nærmest opbrugt margenen. Jeg forstår, at nye statistiske opgørelser fra Eurostat viser, at lønningerne vil stige mindre, end vi oprindeligt havde ventet det i 2005. Når vi når frem til budgettallene under andenbehandlingen, vil presset på de administrative udgifter derfor være mindre, end vi først troede, og vi kan måske så trods alt finde en margen.
Vi har også i forskellige institutioner undersøgt muligheden for, om vi gennem fremskyndede betalinger i år kan hjælpe til med at skabe luft i budgettet til næste år, og sidst, men ikke mindst bør institutionerne selvfølgelig løbende sikre, at administrationen foregår så effektivt og billigt som muligt, så vi får hindret de økonomiske gevinster gennem samarbejde mellem institutionerne.
Hvad angår Parlamentets budget har vi holdt det på de 20 % af de administrative udgifter. 20 % af de penge, der er under udgiftsområde fem. Det niveau ser umiddelbart rimeligt ud i forhold til behovene. Jeg vil dog understrege, at Parlamentet i de senere år har haft mulighed for inden for vores budget - det vil sige inden for de 20 % - at afholde ganske betydelige udgifter til betaling af bygninger, hvor vi så sparer husleje på de kommende års budgetter. Det er et klart ønske i Budgetudvalget, at vi i forbindelse med sådanne investeringer får en øget gennemskuelighed i Parlamentets budget. Vi er i gang med at få opført to nye bygninger i forbindelse med Parlamentets bygning i Bruxelles. To nye bygninger, som vil koste over 300 millioner EUR, og det må formodes, at de kontraktlige forhandlinger nu endelig skrider så hurtig frem, at der både i år og i 2005 vil kunne betales af på en del af denne sum.
Det er fortsat håbet, at der snart kan vedtages en medlemsstatut for Parlamentet. En medlemsstatut, der vil sikre medlemmerne ensartede økonomiske vilkår. Imidlertid ligger det fast, at selv om en medlemsstatut bliver vedtaget meget hurtigt, vil det tage et stykke tid at få det nye system til at køre i praksis. Det er usikkert, hvor mange medlemmer en medlemsstatut vil komme til at omfatte i første omgang, for der vil givet blive en række overgangsordninger. Derfor har vi fundet det mest rimeligt, at vi ikke angiver et egentligt beløb for, hvad medlemsstatutten måtte koste i 2005. Det er angivet med et såkaldt "p.m." (pour mémoire).
I budgettet for 2005 er der endvidere afsat 17,5 millioner EUR til en forhøjelse af medlemmernes sekretariatsgodtgørelse. Der foregår i øjeblikket et udvalgsarbejde, et udredningsarbejde, hvor vi ser på, om vore regler kan skrives klarere og lettere forståeligt, og fra Budgetudvalgets side har vi opført beløbet til forhøjelsen af sekretariatsgodtgørelsen i reserven, mens vi venter på en egentlig afgørelse i Præsidiet.
Der er desuden på Parlamentets budget afsat et beløb til en kampagne om den nye forfatningstraktat. Det er ikke en kampagne i den forstand, at vi skal ud og propagandere, men Parlamentets ledelse har følt, at vi i Europa-Parlamentet har en ganske særlig forpligtelse til at sikre, at befolkningen i EU bliver oplyst om, hvad der egentlig står i denne traktat, og får en viden, de kan bruge som grundlag for de afstemninger, der skal være i de enkelte lande. Til brug for de egentlige kampagner forud for afstemningerne, vil det være de nationale regeringer og nationale partier, der varetager oplysningsarbejdet. Man har følt, at vi har en særlig forpligtelse, og det er jeg sådan set enig i. Vi har en særlig forpligtelse til at oplyse, hvad der står i den ny forfatningstraktat og det er det, som det beløb, der er afsat på budgettet, skal anvendes til.
Parlamentets Budgetudvalg har i sin afstemning overholdt "gentlemanaftalen" med Rådet. Vi blander os ikke Rådets budget, og det blander sig ikke i vores budget. Men der var undervejs i vores behandlinger fremsat ændringsforslag, som faktisk skar i Rådets budget til administration af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og samtidig skar i Parlamentets budget, nemlig i budgettet til bygningsreserve. Forslaget faldt i Budgetudvalget, men er genfremsat her i plenarforsamlingen. Hvor megen sympati jeg end kan have for forslagets hensigt, har jeg ikke som ordfører anbefalet det eller støttet det. Hensigten med dette forslag er jo at presse Rådet til at skabe større gennemskuelighed i administrationen af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det er i høj grad de stigende udgifter på dette felt, som har ført til en stigningstakt på næsten 5 % i Rådets budget for 2005, mens stigningen i de andre institutioner er på godt 3 %. Jeg er meget enig i, at vi skal sikre gennemskuelighed og også sikre, at der i denne del af Rådets budget ikke opføres poster, som rettelig burde være en del af aktionsudgifterne. Jeg vil således gentage min opfordring til Rådet om at holde mere igen i dels budget og til at sikre øget gennemskuelighed. Jeg skal understrege, at set fra Parlamentets side indgår udgifterne til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik ikke i "gentlemanaftalen". Det er givet et område, vi vil komme til at diskutere yderligere i de kommende år. Til gengæld vil vi fra Parlamentets side selvfølgelig også holde øje med vore administrative udgifter og løbende se på, om der er muligheder for besparelser og effektiviseringer - det tror jeg, vi skylder vores skatteborgere. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil begynde med at lykønske hovedordføreren for budgettet, hr. Garriga Polledo, med hans fremragende indsats og hans utrættelige stræben efter at opnå den altid vanskelige konsensus på det udenrigspolitiske område. I lighed med tidligere år har det ikke været nemt, hvilket han selv har påpeget.
Det har ikke været nemt, fordi vi endnu en gang skal klare finansieringen af de nye prioriteringer med de samme ressourcer på bekostning af EU's traditionelle udenrigspolitiske aktioner - jeg tænker naturligvis på Balkan, naboskabspolitikken, FUSP's aktioner samt aktionerne i Middelhavsområdet, Mellemøsten, Latinamerika og Asien.
Vi håber derfor, hr. formand, at vi kan finde en løsning på disse vanskeligheder, der bliver ved med at opstå år efter år i forbindelse med revisionen af de finansielle overslag, så vi ikke i hvert eneste budgetår skal løse disse "fra hånden i munden"-situationer.
Vi bakker derfor fuldt og helt op om ordførerens indsats for at opnå 190 millioner i ekstra finansiering - og jeg vil gerne tilføje, at Udenrigsudvalget har anmodet Kommissionen om at forelægge en beretning om anvendelsen af demokratiklausulen og om samtidig at styrke samarbejdet med FN.
Hr. formand, jeg vil også gerne gentage Europa-Parlamentets krav om, at Kommissionen overvejer at oprette en biregional solidaritetsfond mellem EU og Latinamerika, som ikke betyder yderligere beløb.
Jeg vil også gerne give udtryk for mine bedste ønsker til kommissær Schreyer for den nye epoke i hendes liv uden at glemme, at kommissærerne går, men at tjenestemændene forbliver. Jeg ønsker ikke at minde om stemningen under den diskussion, vi havde i Parlamentet her til formiddag, men jeg beder Dem om at være meget opmærksomme og tage hensyn til og ikke glemme de beslutninger og prioriteringer, som Parlamentet fastsætter som budgetmyndighedens ene arm. 
Wijkman (PPE-DE ),
   Hr. formand, også jeg vil takke Salvador Garriga Polledo for et meget dygtigt stykke arbejde med budgettet i en vanskelig situation. Jeg vil også gerne give udtryk for min tilfredshed med, at Kommissionen i de fem år, der er gået, åbenbart har forbedret rapporteringen om virksomheden på udviklingsområdet - det område, vi arbejder med i det udvalg, jeg repræsenterer her i dag. Der er stadig lang vej endnu, ikke mindst i form af at udarbejde nogle resultatmål, men der er uden tvivl gjort fremskridt.
Der hersker stor enighed i det udvalg, jeg repræsenterer, om, at Unionen i sin virksomhed udadtil skal skænke fattigdommen og milleniummålene maksimal opmærksomhed. Hvis dette skal kunne ske, skal en større andel af budgettet dog øremærkes indsatsen i lavindkomstlande. I dag er det kun godt 40 % af pengene, som havner dér.
Derfor har vi foreslået ændringer i fordelingen og naturligvis også tillæg til Rådets forslag, dels for at styrke indsatsen mod hiv, malaria og tuberkulose, dels for at allokere mere bistand til Asien - den region, hvor langt størstedelen af antallet af fattige mennesker lever. Vi foreslår også en ny budgetpost på i alt 10 millioner euro med henblik på en proaktiv og effektiv håndtering af andre sygdomme end hiv, malaria og tuberkulose, som koster mange millioner liv hvert år, ikke mindst blandt børn.
Disse forslag kan kun blive til virkelighed, hvis fleksibilitetsmekanismen kan udnyttes. Vi har overhovedet ingen indvendinger mod at bidrage til genopbygningen i Irak, tværtimod, men vi kan ikke acceptere, at det går ud over vores langsigtede indsats mod fattigdommen.
Endelig har jeg, siden Budgetudvalget kom med sine forslag, på Udviklingsudvalgets opfordring stillet tre ændringsforslag. De er ikke forbundet med nye penge, men handler derimod om at flytte en række budgetposter fra budgettets afsnit 19, Eksterne forbindelser, til afsnit 21, Udvikling og forbindelser med AVS-lande. Vi forstår ikke, hvorfor fattigdomsindsatsen i Asien og Latinamerika skal rubriceres og placeres anderledes i budgettet end en tilsvarende indsats i Afrika. Budgettet bør reflektere politiske mål og ikke Kommissionens organisatoriske struktur. Jeg håber, vi får støtte til vores krav, ikke bare ved førstebehandlingen, men også ved andenbehandlingen.
Martin, David (PSE ),
   Hr. formand, Udvalget om International Handels krav er meget beskedne, og vi er glade for, at Budgetudvalget har opfyldt vores to vigtigste krav. For det første gjorde vi indsigelse mod Rådets nedskæringer i udgifterne til personale i GD for Handel i forhold til det foreløbige budgetforslag. I lyset af WTO-forhandlingerne, antallet af tvister, der nu forelægges WTO's tvistbilæggelsesorgan, og behovet for at oprette flere EU-delegationer, mente vi ikke, at det var acceptabelt at skære i GD for Handels budget. Jeg er glad for at kunne sige, at Budgetudvalget var enigt med os og har ophævet disse nedskæringer med et globalt ændringsforslag.
For det andet var Udvalget om International Handel bekymret over behovet for et parlamentarisk forum, der skal følge WTO's arbejde. Også her ønskede vi at sikre, at der var en budgetpost til finansiering af dette parlamentariske forum, og igen var Budgetudvalget enigt med os. Så Udvalget om International Handel er meget glad for, at Budgetudvalget har godkendt begge vores ændringsforslag i deres helhed. Jeg håber nu, at Parlamentet vil støtte Budgetudvalget, og at Rådet vil acceptere Parlamentets ændringsforslag.
Guy-Quint (PSE ),
   Hr. formand, fru kommissær, hr. formand for Rådet, mine kære kolleger, at overholde de politiske retningslinjer, som Parlamentet ønsker, er hvert år en næsten umulig opgave.
For 2005 var opgaven som for de andre år helt umulig, for på trods af den gældende aftale om de finansielle overslag er Rådets prioriteter, at midlerne på ingen måde skal stå mål med vores ambitioner. At overholde vores prioriteter afhænger således mere af cirklens kvadratur end af virkeligheden.
Dette har bragt Den Socialdemokratiske Gruppe til at følge den strategi, som vores ordfører, Salvador Garriga, har foreslået, og det vil jeg gerne takke for. Denne strategi består i først og fremmest at behandle de politikker, som Parlamentet har besluttet, idet vi beder Rådet leve op til sine forpligtelser angående agenturernes funktion samt udgiftsområde 5 og Unionens udenrigspolitikker, hvor den lovede bistand til Iran uden vanskeligheder kan finansieres over de disponible midler fra fleksibilitetsinstrumentet på mere end 450 millioner euro. Alene denne strategi har givet os mulighed for at opstille et budget, som afspejler nogle meget fornuftige retningslinjer for EU i 2005, som Den Socialdemokratiske Gruppe har støttet. Vedrørende udgiftsområde 1 ved vi, at vi kun bliver hørt, og vedrørende udgiftsområde 2 og 5, som ikke giver større problemer i dag, har vi fulgt ordførerens anbefalinger.
Men ved at tildele dette forslag til budget så reducerede midler og ved at fordele indtægterne så tilfældigt presser Rådet os til at opgive det, der ligger os allermest på sinde i den europæiske konstruktion, nemlig solidariteten. Hermed mener jeg solidariteten mellem Europas befolkninger, men også solidariteten mellem Europa og resten af verden. Uden Europa-Parlamentets intervention ville vi således have skullet vælge mellem nogle geografiske områder, som skulle nyde godt af Unionens udviklingspolitik. Dette går imod den opfattelse, som vi, de europæiske socialdemokrater, har af, hvad omfanget af Unionens samarbejdsområde skal være. Vi skal ikke oprette et hierarki mellem lidelse, sult eller undertrykkelse. Vi skal være overalt, hvor vi kan gøre en indsats, og vi skal give os selv midlerne til det.
Derfor blev alle poster for samarbejde styrket ved vores afstemning i udvalget, uanset geografiske forhold. På samme måde styrkede vi budgetposterne for Lissabon-strategien, uanset om det er til SMV, beskæftigelsen eller den sociale dialog. Vi tror, at solidariteten først og fremmest opstår gennem vækst og beskæftigelse, for solidaritet er at dele frugterne af væksten.
Endelig, mine kære kolleger, er vores sidste prioritet inspireret af den europæiske solidaritet og består i at give EU's informationspolitik en central karakter. Det er vigtigt, hvis Unionen skal fortsætte sin aktion, at borgerne forstår det arbejde, som foregår i Unionen. Det er vores prioritet at gøre EU's hensigt klar og synlig. I vores samfund, som konfronteres med vold og hele spektret af lavkonjunkturer, som er tilskuer til krigen i Irak og i verden, skal Unionen være indbegrebet af et økonomisk vækstforetagende, som er baseret på solidaritet. Det er den første betingelse for at bekæmpe terrorismen og for fortsat at skabe fred. Vores budget, som vi fremlægger, og som vi stemmer om på torsdag, skal respektere vores prioriteter, og det er det vigtigste værktøj til at iværksætte vores politiske foretagende.
Endelig vil jeg ikke slutte af uden en meget dybfølt tak til vores kommissær, Michaele Schreyer, for hendes store indsats i de seneste fem år. Som Anne Jensen vil jeg minde om hendes store bidrag til budgetproceduren, hendes renovering og modernisering. Fru Schreyer, på vegne af min gruppe vil jeg gerne takke Dem rigtig mange gange for det, De har udrettet sammen med os, Europa-Parlamentet, i de seneste fem år, og jeg ønsker Dem al mulig held og lykke med Deres karriere til størst mulig demokratisk velvære for Unionen.
Oomen-Ruijten (PPE-DE ),
   Hr. formand, også jeg vil takke ikke blot kommissær Schreyer, men også vores ordfører, hr. Garriga. Han har sørget for, at jeg af og til stadig kunne bevare mit gode humør. Budgetudvalget ønskede på en række områder at forenkle tingene, og det er især sket på bekostning af en række ændringsforslag, som vi i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender har stillet. Budgetudvalget har nemlig delt alle ændringsforslagene i to. Det vil sige, at der i Budgetudvalget først er stemt samlet om ændringsforslagene om agenturerne og derefter om alt, hvad der har at gøre med Lissabon, informationsstrategien og pilotprojekterne. Det betyder, at forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne for 2004 er taget som udgangspunkt ved denne samlede afstemning. Det er ikke nemt, fordi der ikke er taget hensyn til, at der er kommet 10 nye medlemsstater til, og at der for disse 10 nye medlemsstater også skal udvikles nye aktiviteter. Bilbao har f.eks. fået ekstra opgaver inden for rammerne af de små og mellemstore virksomheder, og det er ikke nemt at holde disse inden for budgettet for 2004. I Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender er vi derfor ikke glade for, at vores ændringer ikke er overtaget på en række punkter. Vi håber dog, at de ændringsforslag, som vores kolleger fra Den Socialdemokratiske Gruppe har stillet om sociale anliggender, og vores egne ændringsforslag alligevel bliver vedtaget. Jeg vil nemlig meget gerne også i morgen eller i overmorgen atter kunne skåle med hr. Ferber på et godt samarbejde mellem os i fremtiden.
Om det tekniske kontor og de oplysninger, som arbejdstagerorganisationerne har bidraget med i form af et forslag, håber vi igen at kunne opnå enighed. Jeg takker både hr. Ferber og ordføreren på forhånd for den måde, hvorpå de imødekommer os. 
Haug (PSE ),
    Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, Miljøudvalget er et udvalg med betydelige lovgivningsmæssige beføjelser, men med et meget lille budget, og det eneste finansielle instrument for miljøet, Life-programmet, har igen i 2005 fået sit budget beskåret i forhold til 2004. Vi er virkelig meget sparsommelige. Udgifterne under miljøafsnittet udgør ikke engang 0,25 % af EU's budget, altså mindre end en kvart procent. Samtidig har vi indtryk af, at Generaldirektoratet for Miljø ikke har nok personale til at gennemføre den politik, vi ønsker. Det gælder i øvrigt også for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse. Og når vi hører ordet sundhed, tænker vi naturligvis alle straks på tobak. Det er klart.
Vi bruger over 950 millioner euro på subsidier til tobaksavlerne. Det er mere end fem en halv gang så meget som hele miljøbudgettet. Men vi har kun afsat 14 millioner euro til at udvikle alternativer for tobaksavlerne. Det må der laves om på! 
Rübig (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg er glad for, at denne debat om EU's fremtid finder sted i dag, for fremtiden handler altid om penge og om, hvor de bliver investeret, og jeg tror vi er på rette vej med investeringerne i Lissabon-strategien. Vi har afsat 92 millioner euro til forberedende foranstaltninger og pilotprojekter og 49 millioner euro til det finansielle miljø, hvor hovedindsatsen lægges på de økonomiske skel i grænseregionerne. Jeg tror, den seneste udvikling med krisen i bilindustrien og stigningen i energipriserne viser, hvor nødvendigt det er, at vi gearer EU's budget til vækst, og her er det også vigtigt, at det bliver kommunikeret ordentligt. Informationspolitik bliver et emne, som vi kommer til at beskæftige os meget med i de næste fem år. Vi skal blive meget bedre til at forklare, hvad EU går ud på. Op til valget så vi jo forskellige mobningsstrategier mod EU og demokratiet i Europa. Jeg mener, det er vores opgave at forklare offentligheden, hvad der foregår her, og hvor vigtig Europas position i verden vil være for os i fremtiden.
Det er netop derfor, vi støtter Info Points, kampagnen for EU's fremtid, Carrefours, Prince, alle disse vigtige initiativer til at bringe Europa tættere på borgerne og forklare det. Vi betragter også alle programmet Intelligent Energi til Europa som meget vigtigt. Jeg håber, vi vil gøre endnu mere fremover, når man ser på energipriserne. Her i Parlamentet bør vi allerede nu begynde at få vores tekniske infrastruktur op på det mest moderne niveau, hvad enten det gælder informations- og kommunikationsteknologien eller internettet og fjernsynet, og forsøge at blive verdens mest moderne parlament. 
Wuermeling (PPE-DE ),
   Tak, fru kommissær Schreyer, mine damer og herrer, også jeg vil gerne bidrage til, at vi kan blive verdens mest moderne parlament, selv om mit bidrag i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse vil være ret beskedent. Under vores drøftelse af budgettet har vi opstillet nogle klare prioriteringer, netop med hensyn til Lissabon-strategien. Det er mere vigtigt med konkrete initiativer for at fremme Lissabon-strategien, også i denne budgetprocedure, end den evige række af udtalelser fra stats- og regeringschefer eller nogle gange fra os selv, som er ganske gratis for dem, som fremsætter dem.
Vi betragter stadig det indre marked som hjertet i vores konkurrencestrategi, og vi kan konstatere, at der fortsat er en række hindringer for det. Derfor har vi foreslået, at der afsættes midler til at afholde et nyt forum om det indre marked for at diskutere de forskellige mindre forhindringer, som fortsat findes i det indre marked, med de mennesker, som berøres af dem, så vi kan skabe fremtidsorienterede lovgivningsinstrumenter for at fjerne disse hindringer.
I Udvalget om det Indre Marked betragter vi også østudvidelsen som en vigtig faktor, der kan fremme vækst, velstand og beskæftigelse, men vi er naturligvis også klar over, at der stadig er vanskeligheder forbundet med at få økonomierne til at vokse sammen hen over grænserne. Derfor foreslår vi et pilotprojekt for dannelse af i grænseregionerne, så der kan indgås strategiske alliancer her. Vi mener også, at det indre marked for forbrugere stadig indeholder et stort potentiale for at forbedre vores konkurrenceevne, og til dette formål har vi afsat midler til områder som fødevaresikkerhed og bekæmpelse af sygdomme hos dyr.
Jeg vil personligt gerne takke fru kommissær Schreyer varmt for det gode samarbejde. Det er en kendsgerning, at de mennesker, som har ansvaret for budgettet, skaber sig mange fjender og generer en masse mennesker, men de skaber sig også nogle venner. Hvad angår grænseregionerne, er de i hvert fald blevet venner, ligesom ordføreren for vores budget, hr. Garriga Polledo, og mange tak for det. 
Grosch (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, også vi i Udvalget om Transport og Turisme vil gerne takke fru kommissær Schreyer for det arbejde, hun har gjort. Det gælder for os som for de andre udvalg, at vores forventninger nogle gange er større end de midler, vi har til rådighed, og det er grunden til, at vi i stedet for at opstille nye prioriteringer har forsøgt i det mindste at afsætte de nødvendige midler til de ting, som allerede er vedtaget i fællesskab af Rådet, Kommissionen og Parlamentet, så befolkningen kan have tillid til, at det, som De lover, også vil blive udført.
Jeg vil komme med tre eksempler på dette, og de vedrører alle sikkerhed og miljø. Agenturerne er blevet nævnt ofte i denne debat. Vi finder det ikke særlig positivt, når f.eks. de tre parter når til en klar enighed om politikken for jernbanesikkerhed, sikkerhed i flytrafikken og bekæmpelsen af havforureningen, og Rådet så kommer og reducerer midlerne til disse formål til ingenting. Når det sker, taler vi ikke længere om tekniske beslutninger om finansieringen, men om politiske budgetbeslutninger. Jeg mener, at udmeldingerne fra Transportudvalget har været meget klare, nemlig at vi må stille midlerne til rådighed i det mindste for vores fælles politiske mål, især når miljøet og sikkerheden er på spil. Vi kender trafikproblemerne, de berører os internationalt, nationalt og lokalt. Borgerne forventer mere end ren og skær krisestyring, de forventer signaler og en bæredygtig politik på disse områder.
Det andet aspekt, som efter min mening er meget vigtigt, er vores prioritering af de transeuropæiske net. Vi må ikke glemme, at vi nu er 25 og ikke 15. Vores skøn over udgiftsbevillingerne var realistisk, også i forhold til den nuværende situation og Kommissionens beskrivelse af den. Vi ved, at det ikke tjener noget formål at afsætte flere penge, end de nuværende projekter kan opsuge, men vi vil også gerne sende et signal om, at vi i fremtiden ønsker at planlægge et transeuropæisk net med alle 25 lande og flere endnu, og de nye lande, som er repræsenteret her i Parlamentet, forventer også en sådan prioritering.
Mobilitet og transport befinder sig i spændingsfeltet mellem økonomi, sikkerhed og miljøhensyn, og de påvirker alle de borgere, som ønsker at leve sammen i Europa. Derfor ønsker jeg at se, at disse velkendte prioriteringer også får den rette finansiering. 
Berend (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, også jeg vil gerne på vegne af Regionaludviklingsudvalget takke både ordføreren og kommissæren for det gode samarbejde gennem de seneste fem år. Når det gælder strukturfondene og regionalpolitikken, er der tre fremtrædende aspekter i budgettet for 2005, som bør nævnes.
Det første er, at 2005 er det første fulde regnskabsår for EU med 25 medlemmer. For det andet, og det er en konsekvens af det første, er de samlede midler til regionalpolitikken i det foreløbige budgetforslag med rette blevet forhøjet, idet forhøjelsen af betalingsbevillingerne er noget større end forhøjelsen af forpligtelsesbevillingerne, som har været mere beskeden. For det tredje er det ved tildelingen af midlerne tydeligt, at der for de otte nye medlemsstaters vedkommende sker en løbende overgang fra førtiltrædelsesinstrumenterne til støtte fra Samhørighedsfonden.
Rådet har foretaget nogle nedskæringer i det foreløbige budgetforslag, som vi betragter som uacceptable. Under budgetproceduren har Regionaludviklingsudvalget blot gjort brug af sin ret til at bruge ændringsforslag som et middel til at genindføre de beløb, som Rådet har skåret væk, naturligvis med skyldig hensyntagen til de samlede budgetudgifter. Kort sagt tjener alle de ændringsforslag, vi har krævet og vedtaget, kun til at genindføre udgiftsområdet, som det var i det foreløbige budgetforslag, og dermed forhindre nedskæringer i budgettet for regionalpolitikken. 

Herranz García (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, jeg vil indlede med at takke ordføreren, hr. Garriga Polledo, for hans indsats. Han har udvist stor forståelse for landbrugsspørgsmålet i forbindelse med budgettet for næste år. Jeg vil også gerne takke medlemmerne af Budgetudvalget og Landbrugsudvalget for deres samarbejde, fordi de har medvirket til at gøre landbrugsdelen på budgettet for næste år særdeles positiv.
Ændringsforslagene vedrørende landbrugsbudgettet har generelt taget sigte på at reetablere Kommissionens foreløbige budgetforslag, fordi Rådet havde beskåret det helt vilkårligt ud fra det ene kriterium, at der skulle ske besparelser, og uden at tage hensyn til de forskellige landbrugsbudgetposter.
Jeg glæder mig over stigningen i støtten til de unge europæiske landbrugere, og jeg vil gerne endnu en gang minde om, at de europæiske landbrugeres gennemsnitsalder er over 50 år, og at det derfor er det største problem, som landbruget står over for i fremtiden.
På den anden side vil jeg gerne afvise den foreslåede nedskæring i tobaksstøtten og erindre Dem om, at dette spørgsmål allerede er blevet drøftet i Europa-Parlamentet, hvor vi besluttede at beskære støtten med 50 % fra 2010, og at støtten fra 2006 begynder at blive reguleret med mindst 40 %. Forhandlingen blev dermed løst på daværende tidspunkt, hvilket de personer, der er imod tobaksdyrkningen, glædede sig over. Jeg synes derfor ikke, at vi skal tage hul på dette spørgsmål igen under den nuværende budgetforhandling.
Jeg synes heller ikke, at ændringsforslag 285, der bekæmper støtten til husdyravlen, er passende, for der er ikke noget retsgrundlag for at bekæmpe husdyravlen og diskriminere på denne måde. Hvis der skal være en forhandling, skal det være om tyrefægtning, for støtten er ikke til Spaniens nationale fest.
Endvidere mener jeg, hvad angår nedskæringerne i eksportstøtten, især til kvægeksporten, at markedsordningen stadig er åben, og at Doha-runden, når den lukkes, vil fortælle os, hvilken løsning der bør træffes. Tiden er altså ikke moden til det endnu. 
Fraga Estévez (PPE-DE ),
   Hr. formand, jeg vil også gerne tilslutte mig lykønskningerne af hovedordføreren for budgettet, og jeg vil gerne tilføje, at Budgetudvalget har taget de fleste af vores ændringsforslag til sig.
Hvad har været hovedformålet med udtalelsen fra Fiskeriudvalget? For det første at få tilbageført de bevillinger, som Rådet så uberettiget har beskåret to vigtige områder med i forhold til Kommissionens foreløbige budgetforslag, nemlig de internationale fiskeriaftaler om en nedskæring af betalingerne fra det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet. For det andet er der stillet et ændringsforslag, som Budgetudvalget også har accepteret, om det nye EU-agentur om fiskerikontrol, som Parlamentet har vist stor interesse, og som det er nødvendigt at bevilge penge til, så det snarest kan blive iværksat.
Jeg vil gerne komme ind på to ændringsforslag, som Budgetudvalget har forkastet, og som jeg ønsker at stille igen. Det drejer sig om ændringsforslag 98 og 99. Det første vedrører de regionale rådgivende råd, og det andet en stigning i støtten til forbedring af de videnskabelige udtalelser.
Hr. formand, de rådgivende råd vedrørende fiskeriet har været reformens store nyskabelse, og det er det eneste instrument, vi har til at sikre, at sektoren deltager i beslutningstagningsprocessen. Parlamentets mål er, at alle de råd, der er fastsat i fællesskabslovgivningen, er iværksat til næste år, og derfor behøver vi en stigning på en halv million euro til dette udgiftsområde.
Hvad angår forbedringen af den videnskabelige information, har hverken Rådet eller Kommissionen forudset en stigning i forhold til sidste år. Det står der heller ikke noget om i det 6. rammeprogram for forskning. Vi synes ikke, at det er for meget at bede om halvanden million på budgettet til dette område.
Hr. formand, jeg tror kun, at vores udvalg, i modsætning til de øvrige udvalg, har foreslået en budgetstigning på tre millioner euro i forhold til det foreløbige budgetforslag. Derfor anmoder jeg om Deres støtte til Fiskeriudvalgets ændringsforslag. 
Trüpel (Verts/ALE ),
   Hr. formand, fru kommissær Schreyer, som ordfører for Kultur- og Uddannelsesudvalget vil jeg gerne indlede med at understrege, at vores budgetpolitik i de kommende år bør afspejle vores identitet som et kontinent med kunst, kultur og kulturel mangfoldighed, som vi europæere er så stolte af. Derfor er det ikke nogen tilfældighed, at alle medlemmerne af Kulturudvalget mente, at vi måtte afvise Rådets nedskæring af midlerne til kulturpolitikken, for man kan ikke have en troværdig kulturpolitik i et EU med 25 medlemmer, hvis midlerne til den skæres ned i 2005, det første år med et fælles budget for dem alle. Derfor har medlemmerne af Kulturudvalget, uanset hvilken politisk gruppe de kommer fra, først og fremmest krævet at få genetableret Kommissionens budgettal for områderne bypartnerskaber og informationspolitik, for at vinde offentlighedens accept, og for ungdomsprogrammerne. Det er især disse områder, der påvirker offentligheden. Vi bør gøre noget for at vise, at vi også på kulturområdet kæmper for vores vidunderlige Europa. 
Lehne (PPE-DE ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, også Retsudvalget er et udvalg, som kun stiller små krav til budgettet, for vores andel af det, hvis forvaltning vi bliver rådspurgt om, skal nok regnes i promiller af det samlede budget.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på et enkelt punkt, som derfor har særlig stor betydning, nemlig at Retsudvalgets område også omfatter EF-Domstolen og Retten i Første Instans. Borgerne klager ofte over, at sager ved disse domstole tager meget lang tid, og at afgørelserne først træffes på et meget sent stadium, og dette sker ofte, når de handler om sager, der er vigtige for borgerne.
Jeg vil gerne understrege, at dette ikke skyldes dommerne, men derimod utilstrækkelig kapacitet til at oversætte dokumenter og formularer. Hvis det med dette budget skulle lykkes os at yde et passende bidrag til at tilpasse EF-Domstolens udstyr til nutidens forhold og krav, ville det være en stor sejr, som ville gavne de mange europæiske borgere, som søger rettens hjælp til at løse deres tvister. Endelig er der ingen tvivl om, at EF-Domstolen spiller en fremtrædende rolle i Europas fortsatte udvikling og integration, og jeg mener derfor, at den bør råde over tidssvarende udstyr, så den kan løse sin opgave.
Hvis budgettet bidrager til dette, vil vi være tilfredse i Retsudvalget, for så vil et vigtigt mål være nået. Selv om man ikke kan nå det hele i år, vil det være et skridt i den rigtige retning, hvis der sker en løbende udvikling mod dette mål. Hermed slutter jeg min udtalelse for Retsudvalget. 
Deprez (ALDE ),
   Hr. formand, fru kommissær, hr. minister, jeg vil gerne først og fremmest på vegne af Udvalget om Borgernes Rettigheder takke mine kolleger fra Budgetudvalget og især hovedordføreren, vores ven Gariga Polledo, for at have støttet og godkendt de fleste af de ændringsforslag, som blev stillet af Udvalget om Borgernes Rettigheder. Blandt disse vil jeg gerne fremhæve fire.
For det første har vi efter Fourniret-sagen, som for nylig rystede Belgien og Frankrig, planlagt en ny budgetpost for at give Kommissionen mulighed for at stille forslag med henblik på at skabe forbindelser mellem nationale strafferegistre for forbrydelser som pædofili, seksuelle overgreb og alvorlige overtrædelser begået af vaneforbrydere.
For det andet har vi, hvad angår visainformationssystemet, som almindeligvis kaldes VIS, opført hovedparten af bevillingerne i reserven, og de bliver først frigivet, når Kommissionen som lovet har stillet et andet forslag, som præcist beskriver skelettet og funktionen af VIS-systemet som sådan. Det er et følsomt område med hensyn til persondatabeskyttelse.
For det tredje har vi, hvad angår agenturet for forvaltning af ydre grænser, opført alle bevillinger i reserven. Ikke at vi betvivler agenturets betydning og nødvendigheden af hurtigst muligt at gøre det operationelt, tværtimod, men vi vil frigive bevillingerne fra reserven, når Rådet har truffet en afgørelse vedrørende agenturets endelige sæde. Vi anmoder om, at Rådet udtaler sig inden udgangen af denne uge. Hvis det er et strategisk agentur, kan det ikke nøjes med et midlertidigt sæde med alle de omkostninger og operationelle genvordigheder, det medfører.
For det fjerde har vi også henlagt hovedparten af de bevillinger, man har anmodet om til posten for passagerrettigheder, til reserven. Vi kender alle til den uoverensstemmelse, som hersker i den henseende mellem Parlamentet og Kommissionen, vedrørende det niveau af persondatabeskyttelse, som luftfartsselskaberne skal levere til de amerikanske toldmyndigheder. Kommissionen har gentagne gange lovet, at det nuværende passive datatransmissionssystem, PULL, vil blive erstattet med et aktivt system, nemlig PUSH. Indtil videre har Kommissionen ikke gjort noget ved sagen. Bevillingerne bliver frigivet, når Kommissionen har opfyldt sine forpligtelser.
Endelig skal jeg tale om et sidste ændringsforslag, som Budgetudvalget desværre ikke godkendte, hvilket jeg beklager. Det drejer sig om Kommissionens ønske om at lancere et forberedelsesprogram vedrørende forvaltning af hjemsendelse af de indvandrere, som ikke har tilladelse til at blive på Unionens territorium. Det er naturligvis ønskeligt og vigtigt at organisere et bedre samarbejde mellem medlemsstaterne på dette område, men vi skal holde os inden for reglerne, mens der ikke foreligger nogen regler for et forberedelsesprogram. I erklæring nr. 5, der er vedlagt som bilag til Nice-traktaten, har stats- og regeringscheferne højtideligt anmodet Rådet om at træffe en afgørelse på området fra den 1. maj 2004 i overensstemmelse med proceduren i artikel 251, det vil sige kvalificeret flertal og fælles beslutningstagning. Rådet har intet gjort, idet det lader hånt om regeringschefernes vilje og Parlamentets rettigheder. Jeg ville ønske, at Rådets institutionelle kriminalitet blev straffet ved at støtte ændringsforslag 146, som er stillet af Udvalget om Borgernes Rettigheder.
Onesta (Verts/ALE ),
   Hr. formand, fru kommissær, hr. minister, hvordan kan man på 60 sekunder sammenfatte Konstitutionsudvalgets tanker? Det er ganske enkelt. For det første ønskede vi at genopføre det, som Rådet havde skåret ned på, her tænker jeg især på de budgetposter, som angår frigivelse af informationer eller Jean Monnets handlingsprogram. Det var imidlertid især, da Udvalget om Konstitutionelle Anliggender nåede til Prince-programmet, at det kneb sig selv i armen for at finde ud af, om det havde forstået de tal rigtigt, som det havde foran sig! Det var meget overraskende at finde ud af, at Kommissionen havde divideret beløbet fra 2004 med tre, når vi nu er på vej ind i en afgørende fase af den offentlige debat om forfatningen. Var det virkelig muligt, at det var undgået Kommissionens opmærksomhed, at der den 18. juni ville blive indledt en forhandling om en forfatningstraktat? Rådet derimod havde ikke denne undskyldning, eftersom Rådet i sommer var klar over, at der var et forfatningsudkast på bordet, og at det var nødvendigt at forhandle om det. Det er grunden til, at vores udvalg har ønsket ikke at stille sig tilfreds med en genopførelse af denne budgetpost, men har villet gange det tal, som Kommissionen har foreslået, med fem, for at få det op på 7,5 millioner. Demokratiet har ikke nogen pris, men det har nogle omkostninger, hvilket Rådet må til at forstå!
Til sidst vil jeg gerne som mine kolleger ønske tillykke med den fremragende indsats, som vores kommissær, fru Schreyer, har lagt for dagen i de sidste fem år i Europa-Parlamentet, og komme med en mere personlig bemærkning, idet jeg vil ønske, kære Michaele, at dit mandat i morgen bliver forlænget med nogle uger, alt efter, hvordan afstemningen falder ud.
Gröner (PSE ),
   Hr. formand, også jeg vil gerne takke kommissæren, fordi hun i de seneste år har støttet Udvalget om Kvinders Rettigheder i dets bestræbelser på at fremme . Eftersom vores udvalg ikke har så mange budgetposter at forvalte, er denne tværgående politik særlig vigtig for os. Jeg må imidlertid sige, at jeg er enig i hr. Prodis bemærkning om, at succesen ikke har været lige overvældende allevegne. Ligesom med Lissabon-strategien har vi forankret og i strukturfondene, men når alt kommer til alt, går kun 6 % til kønscentrerede projekter. Derfor har det været meget vigtigt for os, at ændringsforslagene bliver brugt til at opnå fremskridt på dette område ved at fastsætte minimumsmargener i de store programmer, i Meda, i de store samarbejdsprogrammer, inklusive dem med andre lande, i hjælpen til Afghanistan og Irak. Denne linje blev desværre ikke fulgt af Budgetudvalget, som sagde, at en del af disse beløb skulle anvendes til kønscentrerede projekter, men det var faktisk ikke modigt nok. Hvis vi virkelig ønsker forandringer, skal der fastsættes nogle minimumssatser. Jeg tror, der er behov for yderligere debat om dette emne, og vi må opbyde det nødvendige mod til at gøre det.
Det sted, hvor Udvalget om Kvinders Rettigheder faktisk har kompetence, er inden for under rammeprogrammerne, men det viser sig gang på gang, at vi mangler pålidelige oplysninger om, hvordan EU-midler bliver brugt på kvinder og på mænd. Det er derfor meget vigtigt, at vi får startet et . Selv om Rådet har stemt for idéen, er det tanken, at det hele skal være budgetneutralt, eller med andre ord, det må ikke koste noget, og kvinderne må gøre, hvad de vil, bare det ikke koster noget. Det er ikke acceptabelt, så vi vil have indført mindst en promemoria-kontering for dette .
Jeg vil også gerne nævne et projekt fra Daphne-programmet, nemlig det europæiske år til bekæmpelse af vold. Der ligger mange gode initiativer hos Kommissionen for at støtte dette, men ingenting kommer af sig selv, så lad os vedtage året mod vold! 
Schreyer,
    Hr. formand, mine damer og herrer, min første tale til Parlamentet som medlem af Kommissionen for fem år siden handlede naturligvis om budgettet for 2000. Det var et budget for kun 15 medlemsstater, for et EU med kun 375 millioner mennesker. Det var i det budget, førtiltrædelsesstøtten blev vedtaget for første gang, hvorfra der blev udbetalt midler til seks lande, som der var forhandlinger i gang med.
Den tale, som jeg forventer bliver min sidste til Parlamentet, drejer sig om det første budget for et EU med 25 medlemsstater. Det sammenfatter den historiske forandring, vi har gennemført på disse fem år. Der går ikke en dag, uden at jeg glæder mig over, at det er lykkedes os at overvinde Europas deling, og at der nu her i Strasbourg og Bruxelles kan laves politik for et EU med 450 millioner mennesker. Det er en storslået udvikling!
EU's budget er også blevet stadig mere vigtigt og et vigtigt instrument for den europæiske politik. Derfor skal det være solidt, det skal udvikles inden for en fornuftig ramme, det skal være gennemsigtigt, og det skal gennemføres effektivt. Det glæder mig, at det i disse fem år er lykkedes os at reformere og modernisere hele budgetproceduren - ikke kun ved at udarbejde et mere politisk budget, men også ved at strukturere et aktivitetsbaseret budget.
Selve budgettet er blevet mere politisk. Den nye finansforordning og det reformerede regnskabssystem var store kraftanstrengelser fra alle institutionerne i fællesskab - Parlamentet, Kommissionen, Rådet og Revisionsretten. Jeg vil gerne takke varmt for denne store fælles indsats og for det meget effektive samarbejde, især naturligvis tak til medlemmerne af Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget og medlemmerne af Rådets budgetudvalg.
En anden stor kraftanstrengelse fra Budgetudvalgets side har været at sammenfatte, behandle og prioritere de mange ændringsforslag, som medlemmerne har stillet til budgettet for 2005, og jeg vil gerne komplimentere ordføreren, hr. Garriga Polledo, som har udarbejdet denne betænkning og de mange ændringsforslag til den med den sikre hånd, som stor erfaring i budgetlægning giver. Tillykke med denne bedrift!
Jeg vil også gerne komplimentere den nye formand for Budgetudvalget. Det er altid en vanskelig opgave at overtage en så vigtig og vanskelig opgave midt i en budgetprocedure. Udvalget er også under Deres formandskab et rigtig godt udvalg med rigtig gode medlemmer.
De seneste års budgetter har været de laveste af deres slags i EU's nyere historie. Det er jeg som budgetkommissær meget stolt af, for det viser, at vi arbejder i nøje overensstemmelse med principperne for budgetdisciplin, men den relative reduktion i de seneste års budget er foretaget for at skabe plads til at påtage sig nye opgaver, særligt bidrag til de nye medlemsstater, som de også vil modtage.
Det er også fastsat i Agenda 2000, de nuværende finansielle overslag. I de finansielle overslag er der således fastsat et loft for budgettet for 2005 på 119 milliarder euro i forpligtelsesbevillinger, hvilket svarer til 1,14 % af bruttonationalproduktet i EU med 15 medlemmer, og det skal vi altid huske på, når vi overvejer, hvordan de finansielle overslag skal se ud i fremtiden. Ifølge alle institutionerne - Rådet, Parlamentet og Kommissionen - kræver budgettet 2005 mindst 116 milliarder i forpligtelsesbevillinger. Der er kun ganske små forskelle på de tre institutioners forslag til forpligtelsesbevillinger. Hvad skyldes det? Det skyldes naturligvis, at manøvrefriheden er meget begrænset, eftersom så meget blev fastsat både i Agenda 2000 og i tiltrædelsestraktaterne.
Der er imidlertid stor spredning i skønnene over det faktiske beløb, der skal udbetales eller betales næste år. Det afhænger naturligvis af, hvor meget man skønner, der vil blive brugt. Vi skal gøre alvor af at sikre, at når der vedtages forpligtelsesbevillinger i et år, så bliver pengene faktisk udbetalt i de efterfølgende år, og Kommissionen kan således ikke støtte de nedskæringer, som Rådet har foreslået på dette område. Vi er taknemmelige for, at Parlamentet insisterer på, at i det mindste de af os foreslåede midler skal genindføres, og endda foreslår en forhøjelse af dem.
Her drejer det sig især om anvendelsen af midlerne fra strukturfondene. Alle parter har i de seneste år i fællesskab arbejdet for at forbedre implementeringen, og det er nu lykkedes, idet anvendelsen af midler er forbedret betydeligt sammenlignet med tidligere. For dette år har vi derfor anmodet om 2 milliarder euro ekstra som betalingsmidler til strukturfondene, fordi der er behov for dem fra medlemsstaternes side. Vi kan derfor roligt gå ud fra, at anvendelsen også vil fungere godt til næste år.
Jeg vil nu tale om personalespørgsmål og forvaltningsudgifter. 2005 vil være det andet år i det udvidede EU, og Kommissionen beder om endnu en portion ekstra medarbejdere for at kunne imødekomme de større krav i det udvidede EU. Fru Jensen bemærkede, at Rådet giver sig selv en langt større stigning i forvaltningsudgifterne, end det giver de andre institutioner. Også til Dem, fru Jensen, vil jeg gerne sige tillykke med Deres arbejde - det stiller mangeartede krav til Dem at være ordfører for alle øvrige institutioner.
Jeg vil gerne takke Parlamentet, fordi det har accepteret de 700 stillinger, som Kommissionen havde anmodet om, men som De nok kan forestille Dem, er jeg ikke helt så begejstret for at høre, at De vil sætte 150 af dem i reserven i første omgang. Det siger sig selv, at det er en af Parlamentets pligter konstant at overvåge, hvad der sker med disse stillinger, og om brugen af dem bliver prioriteret korrekt, men jeg vil gerne argumentere for, at der fastsættes nogle betingelser for frigivelsen fra reserven, som faktisk kan opfyldes i fremtiden. Vi er naturligvis klar over, at hele rekrutteringsprocessen vil tage tid.
Jeg vil også gerne på Prodi-Kommissionens vegne takke Parlamentet, fordi det altid har godkendt den forøgelse af stillingerne, som vi har bedt om, for De er naturligvis klar over, at de voksende forventninger ikke kan opfyldes, hvis ikke de nødvendige ressourcer er til stede.
Gennem alle disse år har det været den udenrigspolitiske del af budgettet, der har været under størst pres. Det skyldes dels begivenhederne rundtomkring i verden og dels, at EU er begyndt at påtage sig et større fælles ansvar, og der skal skaffes de nødvendige ressourcer til at gøre dette. Det har finansielt til dels kun kunnet lade sig gøre ved at trække på fleksibilitetsreserven. På samme måde er det meget sandsynligt, at vi i 2005 ikke vil kunne klare det udenrigspolitiske budget uden at ty til midler fra fleksibilitetsreserven.
Med den ændringsskrivelse, som De har modtaget fra Kommissionen med hensyn til budgettet for 2005, frigøres der midler inden for det udenrigspolitiske område og det udenrigspolitiske budget, og på den måde kan vi foreslå, at midlerne til Kroatien fremover betales fra udgiftsområde 7, eftersom tiltrædelsesforhandlingerne med Kroatien skal begynde til næste år. Vi har også foreslået, at den økonomiske støtte til det tyrkisk-cypriotiske samfund skal betales fra udgiftsområdet for førtiltrædelsesstøtte. Det er glædeligt, at Rådet har besluttet at tage denne finansielle pakke til særskilt behandling. Jeg vil bede Parlamentet om at behandle dette forslag som en hastesag og bevilge den støtte, som vi foreslår til de tyrkiske dele af Cypern. I forbindelse med denne støtte bør det være målet at støtte de to samfund til at nå til en endelig løsning på Cyperns deling og overvinde den.
Som svar på en forespørgsel fra Rådet foreslår Kommissionen også, som del af budgettet for 2005, at Peace-programmet for Nordirland fortsætter i endnu to år. Selv om dette også er en fornuftig foranstaltning, vil jeg gerne påpege, at det i forbindelse med de tre sidste punkter, jeg har nævnt, har været Rådet, der kom med anmodningen og altid havde meget gode politiske grunde til at gøre det. Lad mig minde om, at politisk rigtige beslutninger på højt niveau altid også skal følges af mere møjsommelige beslutninger på budgetniveau.
I forhold til indeværende år kommer vi til at se den største stigning i budgettet for 2005 på landbrugsbudgettet, som vil stige fra 44 milliarder euro til 50 milliarder euro næste år. Det er der vigtige og gode grunde til. For det første kommer budgettet for første gang til at omfatte direkte støtte til landmænd i de nye medlemsstater. For det andet er valutakursen højere end tidligere. For det tredje har Rådet vedtaget landbrugsreformer, som har resulteret i stigende - ikke faldende - udgifter. Alt taget i betragtning vil landbrugsbudgettet næste år lægge beslag på 0,48 % af hver medlemsstats bruttonationalprodukt og næsten 45 % af EU's samlede budget.
Denne struktur med tyngdepunktet på landbrugssektoren har sin historie og sin fornuftige begrundelse, men vi må alligevel stille os selv det simple spørgsmål, om denne struktur lever op til fremtidens udfordringer, eller om vi skal opstille andre prioriteringer for fremtiden og for de næste finansielle overslag. En af disse prioriteringer vil naturligvis være at opfylde målene fra Lissabon, og her må alle bidrage. Der er opstillet nogle mål, som alle har tilsluttet sig, og enten tager vi det alvorligt, at disse mål er opstillet, eller også gør vi det ikke. Men hvis vi tager dem alvorligt, skal der i fremtiden stilles større midler til rådighed fra EU's budget til investeringer i fremtiden i form af forskning, uddannelse og innovation. Det er en meget vigtig udfordring.
Det fremgår af nogle af debatterne blandt medlemsstaterne på rådsniveau, at medlemsstaterne plæderer for en fremtidig nedskæring af budgettet til 1 % af bruttonationalproduktet, udtrykt i forpligtelsesbevillinger, hvilket ville betyde, at det absolutte niveau for budgettet for 2005 ville blive fremskrevet for fremtiden. Hvis man samtidig permanent ville medtage landbrugsudgifterne i dette område, ville det betyde, at der ikke ville ske de store ændringer i strukturen, men EU vil ikke være i stand til at klare fremtidens opgaver og udfordringer med fortidens struktur. Der er derfor behov for en ændring.
Det er vanskelige forhandlinger, der ligger foran Dem. Der har været andre tidligere, men vi skal være opmærksomme på misforholdet mellem det, som man har lovet de europæiske borgere, og det, som faktisk bliver gjort efterfølgende. Dette misforhold må ikke vokse yderligere, for det vil skabe frustration og skuffelse over Europa. Vi arbejder alle for, at dette ikke sker, og at EU's budget i stedet vil få en struktur, som lever op til fremtidens krav.
Jeg håber nu, at Europa-Parlamentet, Rådet og den kommende Kommission vil tage meget kloge beslutninger, ikke kun for budgettet for 2005, men også, og især, for de næste finansielle overslag. Jeg håber, at samarbejdet mellem Parlamentet og Kommissionen omkring budgetspørgsmål vil fortsætte med at være lige så godt, som det har været i de sidste fem år.
Dombrovskis (PPE-DE ),
   Hr. formand, fru kommissær, hr. minister, mine damer og herrer, Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater står for gennemsigtighed og stor effektivitet i relation til anvendelse af EU's budgetmidler.
PPE-DE-Gruppen finder, at Rådets foranstaltninger, som omfatter gennemførelse af nedskæringer på 1,5 % i de øvrige EU-institutioners løbende udgifter, men som ikke finder anvendelse på Rådets eget budget, er urimelige. Vores gruppe støtter spareforanstaltninger med hensyn til administrative udgifter samt maksimal effektivitet i anvendelsen af de beløb, der er til rådighed på EU's budget, og at man undgår overflødige udgifter og dobbeltfunktioner blandt EU-institutionerne. Vi mener, at sådanne foranstaltninger skal gælde for alle EU-institutionerne, herunder Rådet og Europa-Parlamentet. Derfor har PPE-DE-Gruppen f.eks. gentagne gange stillet forslag om en reduktion af Europa-Parlamentets udgifter til under det traditionelle loft på 20 % af de samlede administrative udgifter.
Udvidelsen af EU har naturligvis medført en stigning i EU's udgifter på budgettet. PPE-DE-Gruppen går ind for at yde de midler, der måtte være nødvendige for at opfylde de krav, der opstår som følge af udvidelsen af EU. Heri indgår også administrative udgifter og udgifter til oprettelsen af nye stillinger. PPE-DE-Gruppen mener dog, at der kun skal oprettes nye stillinger, hvis der foreligger en klar og tydelig begrundelse for behovet for de pågældende stillinger. Samme princip finder anvendelse på indførelsen af den nye finansforordning og den nye vedtægt for tjenestemænd i EU.
Den andel af de samlede udgifter, som de administrative udgifter udgør, er en af indikatorerne i evalueringen af effektiviteten af de politikker, der gennemføres af EU. En meget omfattende og omkostningskrævende administration mindsker denne effektivitet. Opgaven for Europa-Parlamentet og alle de øvrige europæiske institutioner er at forsøge at øge effektiviteten af de politikker, der gennemføres af EU.
Jeg vil gerne opfordre mine kolleger i Europa-Parlamentet til at støtte PPE-DE-Gruppens holdning i afstemningen om budgettet for 2005, hvad angår de øvrige EU-institutioner, og huske, at vi også bærer ansvaret for at sikre den mest effektive anvendelse af de europæiske skatteyderes penge. 
Walter (PSE ),
   Hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær, kære kolleger, jeg vil godt starte med at udtrykke min store respekt for den afgående kommissærs arbejde. I de sidste fem år har jeg haft fornøjelsen af at arbejde tæt sammen med hende som ordfører for min gruppe, og jeg må sige, at jeg har den største respekt for det arbejde, som hun ydede. For det er ikke noget let sagsområde, som hun bevægede sig i, og hun havde heller ikke altid en solid støtte i folk omkring hende. Tværtimod måtte hun tit gøre sig store anstrengelser, og netop derfor respekterer vi hende så højt.
Jeg vil også godt udtrykke min respekt for mine to kolleger, som nu er ordførere her i Parlamentet, hr. Garriga Polledo og især fru Jensen, som overtog ordførerposten for kun en måned siden. Det er i sig selv bemærkelsesværdigt, at hun har kunnet udføre så fremragende et stykke arbejde uden forberedelse, og det er noget, som jeg har meget stor respekt for.
Det budget, som vi har foran os, er ikke en eller anden abstrakt skabning, hvor der kun flyder tal rundt. Det afspejler nemlig den type politik, som vi ønsker at føre, og det, som vi har besluttet os for, med hensyn til i hvilken retning EU skal udvikle sig, og hvordan EU skal se ud i fremtiden. Her skal vi altid holde os for øje, at det er skatteydernes penge, som vi bruger, og at vi er forpligtet til at være meget påpasselige med, hvad vi bruger dem til. Jeg mener, at man kan sige, at Parlamentet i de senere år altid har været en meget omhyggelig forvalter af de europæiske skatteborgeres penge. Hvis der hvert år under budgetforhandlingerne til stadighed formidles det indtryk, at Parlamentet ønsker at bruge flere penge, mens Rådet, der repræsenterer regeringerne, altid ønsker at reducere udgifterne, er det kun udtryk for falsk beskedenhed fra Rådets side. Jeg mener, at vi skal sørge for, at vi også reelt kan disponere over de midler, som er nødvendige for at initiere de politikker, som vi ønsker. Jeg vil illustrere det med to-tre eksempler. I de forgangne år har vi igen og igen oplevet, at kategorierne blev smallere. Det blev netop sagt, at kategori 4 er blevet mere og mere restriktiv. Fru Schreyer påpegede med rette, at kategori 4 ikke kun plejede at omfatte udenrigspolitik, men også Afghanistan, Irak og Balkan. Alt dette skulle finansieres med de samme midler. Rådet ønskede, at der skulle bruges flere penge på den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, men gennemførte besparelser på det, som vi ønskede. Det er midler, som ellers ville have været til rådighed til f.eks. demokratisering og konfliktforebyggelse. Det kan man da ikke! Man kan ikke finansiere løfter for fremtiden med midler til løfter, som man afgav i fortiden. Det gør kun tingene uigennemsigtige for borgerne, som ikke længere har en klar forestilling om, hvad EU rent faktisk står for. Det vil vi ikke være med til, og vi vil fortsætte med at fortælle ubehagelige sandheder.
På det andet område, nemlig i indenrigspolitikken, har vi - som det ligeledes blev nævnt - oprettet adskillige nye agenturer. Det er agenturer, som skal udføre administrationsarbejde, men de kommer ind under et område, hvor vi vil lave indenrigspolitik, miljøpolitik, forsknings-, udviklings- og uddannelsespolitik. Det bliver altså stuvet ind oven på alt det andet. Man overfører yderligere opgaver, og Rådet giver uden videre sin godkendelse hertil og kommer derefter til os og siger, at vi skal være mere sparsommelige! Vi skal nok spænde livremmen ind, også i dette års budgetprocedure. Vi vil kigge nøje på, hvad vi har brug for. Derfor vil vi positionere os tilsvarende i budgetproceduren for at få vores sager gennemført og tydeliggøre for borgerne, at vi også holder og gennemfører det, som vi lovede tidligere. Vi vil ikke udstede blankochecks. Det gør vi hverken i forbindelse med budgetproceduren for 2005 eller med hensyn til EUs fremtidige finansiering. Her vil man kunne regne med, at Parlamentet står fast. Vi vil fortælle folk, hvad der er behov for, men også, hvor der kan spares penge.
Virrankoski (ALDE )
   ,Hr. formand, jeg vil først og fremmest ønske ordførerne for budgettet, fru Jensen og hr. Garriga Polledo, tillykke med deres fremragende arbejde i udarbejdelsen af forslaget til dette års budget.
Det har været en omfattende og vanskelig opgave, men begge ordførere har udført opgaven fremragende. Jeg vil endvidere takke den nye formand for Budgetudvalget, hr. Lewandowski, for hans dygtige ledelse af udvalget. Jeg vil dog især sige tak til Dem, kommissær Schreyer, for den enestående samarbejdsvilje, som De har udvist, ikke blot i år, men i alle fem år af sidste valgperiode. I denne periode og under Deres ledelse er EU-budgetterne udarbejdet, og retsgrundlaget herfor er revideret. Budgettets struktur er ændret, finansforordningen og reglerne for gennemførelse heraf er revideret, og regnskabssystemet gennemgår i øjeblikket en reform. Jeg vil takke fru Schreyer for det fremragende samarbejde og ønske hende held og lykke med fremtiden.
EU's budget for regnskabsåret 2005 har som overordnet mål at fremme den økonomiske vækst. De særlige fokusområder i udvalgets forslag er større økonomisk samhørighed og jobskabelse, og vi mener, at fokusområderne er rigtige. Et af målene er endvidere at sikre EU's landbrug inden gennemførelsen af den planlagte reform. Derfor har udvalget genetableret ca. en milliard euro i forhold til de nedskæringer, som Rådet har fastsat. Det er især vigtigt at reducere transporten af dyr lidt efter lidt, og udvalget har til dette formål afsat 10 % af bevillingerne til yderligere forskning. Udvalget har foreslået yderligere 40 millioner euro til forebyggelse af dyresygdomme. Det har været et af min gruppes vigtigste fokusområder. Strukturfondene er et vigtigt instrument til jobskabelse, og det er derfor fornuftigt, at udvalget har undertegnet et beløb på 3,8 milliarder euro i betalingsbevillinger. På denne måde kan vi fremskynde gennemførelsen af programmerne og samtidig begrænse uindfriede forpligtelser, som er steget til et beløb, der svarer til ca. to års bevillinger. Det er en trussel imod strukturpolitikken i de kommende år.
Fremme af iværksætterånd har været et særligt fokusområde. Det har været af afgørende betydning at underbygge de relevante udgiftsområder og øge støtten til små og mellemstore virksomheder samt forsknings- og uddannelsesprogrammer. Min gruppe støtter disse forslag. Disse fokusområder harmonerer ligeledes med de nye finansielle overslag, idet de også har til formål at øge EU's konkurrenceevne ved at undertegne disse udgiftsposter. Forslaget foran os - eventuelt i ændret form - vil være Parlamentets første chance for at præsentere sin holdning til budgettet for næste år. Budgettet vil forhåbentlig blive godkendt i december i en positiv ånd. 
Trüpel (Verts/ALE ),
   Hr. formand, fru Schreyer, på vegne af De Grønne vil jeg også gerne som det første benytte lejligheden til at takke Dem hjerteligt for Deres arbejde endnu en gang. Hvad angår den grønne kvindepolitik, vil jeg godt tilføje, at jeg er meget stolt af, og at det glæder mig meget, at det netop var Dem, der som budgetkommissær repræsenterede os så modigt og bestemt, så dialogorienteret og så kompetent på dette såkaldte hårde politikområde i de senere år. For Gruppen De Grønne var det en enestående succes, men det var også en succes for hele EU. Det er jeg stolt af, og jeg ønsker Dem alt det bedste fremover.
De har også haft mod nok til at opkaste spørgsmålet om, hvor længe budgetpolitikken fortsat vil kunne struktureres som nu. Ligesom ordføreren hr. Garriga har De i dag gjort det endnu tydeligere, at budgetpolitik i helt særlig grad er en politisk opgave, og at det netop ikke kun er talkolonner, som vi skal håndtere, men at det også handler om at sætte navn på prioriteringerne i vores politiske arbejde og dermed også udtrykke vores politiske selvforståelse i Europa.
Først vil jeg gerne understrege, at vi generelt støtter de store linjer i det, som vores ordfører, hr. Garriga Polledo, sagde. Ligesom flere af de forrige talere vil jeg gerne anskueliggøre dette med udgangspunkt i nogle politiske områder. Tingene fungerer bedre i strukturpolitikken, som implementeres bedre, og som handler om solidaritet og det virkelige sammenhold i Europa og om at reducere forskellene i levestandard. Nu da det fungerer bedre, er det også en selvfølge, at vi skal bevilge flere penge til det.
Hr. Walter påpegede for lidt siden, at vi jo netop havde ønsket os flere agenturer, og at Rådet derfor skal være parat til at stille flere penge til rådighed, for vi kan ikke tillade, at politikken med decentrale agenturer resulterer i en priskrig i europæisk politik.
Desuden vil jeg godt fremhæve - og her er jeg meget enig i mange af fagkommissionernes holdninger - at vi skal opprioritere informationspolitikken. Kun hvis vi virkelig når ud til borgerne i vores forehavender, og hvis vi reklamerer massivt for forfatningen i de kommende måneder, vil vi kunne vinde flere borgere for dette europæiske projekt, som er politisk rationelt. I vores gruppe er der et flertal for lige præcis dette initiativ om at gøre det europæiske arbejde mere gennemsigtigt og at kæmpe offensivt for Europa.
Herefter blev udenrigspolitikken omtalt. Også her mener vi, at genopbygningen i Irak helt afgjort skal fremskyndes Det går imidlertid ikke med den nuværende budgetstruktur, og vi skal derfor udnytte fleksibilitetsinstrumentet.
Endvidere vil jeg gerne fremhæve - hvilket hr. Garriga ligeledes var inde på - at der er en politisk vilje i Parlamentet og i Budgetudvalget til at imødegå terrorisme, den voksende fundamentalisme og totalitære tankemåde. Principielt støtter vi dette initiativ, men tror samtidig, at det er absolut nødvendigt at kæmpe for enkelte foranstaltninger, som virkelig er hensigtsmæssige.
Afslutningsvis kan jeg konstatere, at alle i Parlamentet altid taler om Lissabon-strategien. Det synes vi også er rigtigt, men tilsyneladende er der nogle kolleger, som taler om forskellige aspekter af den. Vi er fuldkommen overbevist om, at man ikke må adskille vækstpolitik fra bæredygtig udvikling. Med grøn tankegang og miljøbeskyttelsesforanstaltninger kan man også opnå sorte tal på bundlinjen. Det er den virkeligt moderne erhvervs- og innovationspolitik, i stedet for at falde tilbage til ånden fra 1960'erne, hvor man adskilte erhvervs- og miljøpolitik. I så henseende håber jeg, at vi vil kunne finde kompromiser med kollegerne fra de andre grupper i de forestående forhandlinger.
Seppänen (GUE/NGL )
   , Hr. formand, fru kommissær, jeg havde også meget godt at sige om kommissær Schreyers femårige embedsperiode, men jeg har ikke mere at tilføje til det, der allerede er sagt i dag, og jeg vil derfor blot sige mange tak til kommissær Schreyer på vegne af min gruppe.
Hvad angår næste års budget, skal det bemærkes, at vores gruppes synspunkter varierer meget. Mange repræsentanter for de lande, der klassificeres som nettobidragydere, støtter Rådets hårde linje på 1 %. Hovedparten af vores gruppe mener dog, at budgettet er for stramt, da de områder, som Parlamentet har prioriteret, ikke gennemføres, især i relation til eksterne forbindelser. Ud af de prioriteter, som ordføreren har fastsat for Kommissionens budget, støtter vi fremhævelsen af betydningen af Lissabon-strategien, men vi beklager, at de store grupper i Parlamentet ikke vil støtte tildelingen af yderligere midler til beskæftigelse og social velfærd. Erhvervslivet har alt for stor indflydelse på den måde, hvorpå vi går videre.
Der er to aspekter, som skal overvejes, hvad angår større bevillinger til information. Der foreslås flere midler til kampagner til fordel for EU's nye forfatning. Det er vores erfaring, at både Kommissionen og Parlamentet kanaliserer disse midler over på reklamekampagner og forsøger at påvirke det endelige resultat af folkeafstemningerne i medlemsstaterne. Midler til information om EU anvendes alt for ofte til reklamekampagner uden fremlæggelse af alle sider af det pågældende spørgsmål. Det er ikke rimeligt, især ikke hvad angår spørgsmålet om forfatningen, da det på nuværende tidspunkt udelukkende hører under medlemsstaternes kompetenceområder og slet ikke under EU-institutionernes kompetenceområder.
De nationale partier i vores gruppe udgør ikke et fælleseuropæisk politisk parti. Det er ikke alle partier på venstrefløjen, der ønsker at begrænse deres bevægelsesfrihed med en streng partilinje eller tvungen solidaritet på EU-plan. Nogle medlemmer af vores gruppe er derfor ikke så begejstrede for anvendelsen af parlamentsmidler til støtte af europæiske politiske partier. Der er derimod en mere positiv holdning til en stigning i lønsatsen til de ansatte. Vi afventer med interesse forhandlingerne mellem Parlamentet og Rådet om andenbehandlingen af budgettet. De nye marginer er ikke tilstrækkelige til at dække både Rådets og Parlamentets prioriteter, og de er begge nødt til at indgå kompromiser med hensyn til deres målsætninger. Vores gruppe vil tage endeligt stilling til budgetforslaget, når vi ser resultatet af de forhandlinger, der indledes nu. 
Grabowski, Dariusz Maciej (IND/DEM ),
   Hr. formand, mine damer og herrer, der er to meget vigtige grunde til, at vi mener, at EU's budget for regnskabsåret 2005 er utilfredsstillende, og at vi stemmer imod forslaget. Forslaget til budgettet for 2005 blev udarbejdet på et tidspunkt, hvor man regnede med, at Polen og ni andre lande ville komme med i EU, men forslaget blev dog aldrig drøftet eller udarbejdet i samarbejde med disse lande. I polsk politik er der et princip om, at der ikke skal besluttes noget om landet uden om landet. At Polen ikke er konsulteret, viser manglende jævnbyrdighed og respekt for et partnerland. Den anden begrundelse har med indholdet at gøre. EU skal fokusere på to spørgsmål. For det første skal EU fokusere på udvidelsen, der skal omfatte 10 nye lande, og for det andet skal EU fokusere på den faldende økonomiske vækst inden for EU, især sammenlignet med det sydøstlige Asien og USA. De nye medlemsstater er karakteriseret ved lav velstand, dårlige økonomiske strukturer, manglende kapital og meget stor arbejdsløshed. Indlemmelsen af disse lande i EU bør virke som en katalysator for en ændring af EU's økonomiske politik for at sikre, at ovennævnte haltende punkter elimineres hurtigst muligt. Budgetforslaget for regnskabsåret 2005 er ikke udarbejdet til imødekommelse af denne udfordring, da det kun repræsenterer 1,03 % af landenes bruttonationalprodukter, og det beløb, hvormed budgetudgifterne vil stige, vil ikke være meget større end de bidrag, som de nye medlemsstater skal betale. Som tidligere kan der forventes et budgetoverskud, da det er sandsynligt, at ikke alle midler i strukturfondene vil blive brugt. Det vil betyde, at de nye medlemsstater i stedet for at modtage mere fra budgettet, end de indbetaler, vil blive nettobidragydere. Jeg anmodede om, at budgetoverskuddet for 2004 på 5.470 millioner euro blev øremærket til modernisering og udvikling af de nye medlemsstater, men det skete ikke. Strukturfondene vil blive forøget, men kun med et lille beløb. Det går for langsomt, set i lyset af at forbruget i de nye medlemsstater ofte er 10 gange lavere end i de gamle medlemsstater. Lidt over 1,4 milliarder euro skal øremærkes til direkte støtte til landmænd i de nye medlemsstater. For lande som Polen, hvor EU har pålagt hovedparten af producenterne betydelige restriktioner, kan støtte ikke kompensere for disse tab. Hvis EU ønsker at løse problemerne, skal vi forstå, at investeringer i de nye medlemsstater vil være den mest effektive form for investering. Hvis der ikke investeres, vil EU generelt opleve større og større økonomiske og sociale problemer, og det ønsker vi ikke. Mange tak. 
Roszkowski (UEN )
   Mange tak, hr. formand. Jeg vil også takke fru Schreyer for de mange års arbejde med EU's budget. Jeg vil på vegne af Gruppen Union for Nationernes Europa også gerne sige, at vi i princippet kan acceptere den strategi, hvormed Europa-Parlamentet genindfører de budgettal, der er foreslået af Kommissionen og reduceret af Rådet. De fleste medlemmer af UEN-Gruppen ønsker naturligvis at se en større stigning i disse tal, især under udgiftsområde 2, men som det erklæres i en polsk popsang, må man elske det, man kan få, når man ikke kan få det, man elsker. Vi hilser forøgelsen af støtten til gennemførelsen af Lissabon-strategien og informationspolitikken velkommen. Vi ønsker dog samtidig at understrege, at støtte til informationskampagner forud for folkeafstemningerne om forfatningstraktaten ikke udelukkende skal anvendes på reklamekampagner for traktaten. Der skal anvendes et tilsvarende beløb på kritisk mediedækning. Vi skal respektere den offentlige mening i vores lande, og den offentlige mening om dette spørgsmål er meget splittet. Vi bifalder genindførelsen af støtten til programmer under budgetposten, der dækker Tacis og Meda, som er af særlig interesse for vores gruppe. Vi er imidlertid betænkelige ved den tvetydige holdning, som Budgetudvalget indtager med hensyn til vores ændringsforslag. Ændringsforslaget vedrører et forbud mod bestemmelsen om EU-støtte til projekter i tredjelande, som kan resultere i udførelse af tvungne aborter, sterilisering eller omskæring af kvinder. Der er tale om et ændringsforslag, der har til formål at beskytte menneskerettighederne. For at sikre, at retten til at vælge er en ægte rettighed og ikke blot en hån imod begrebet, anmoder vi Parlamentet om at stemme til fordel for vores ændringsforslag, ændringsforslag 5. Det ændrer naturligvis ikke på det faktum, at UEN-Gruppen i princippet støtter budgettet for regnskabsåret 2005 i den version, som Budgetudvalget har udarbejdet, og at vi vil stemme for forslaget ved førstebehandlingen. Vi håber dog samtidig, at EU i de kommende år vil få et større budget, således at vi får mulighed for at udføre de mange ambitiøse opgaver, der er stillet. Her tænker vi især på den hurtige udvikling - eller kravene om udvikling - i de nye medlemsstater, idet udviklingen i disse lande og accelerationen heraf vil være til gavn for EU generelt. 
Kozlík (NI ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, vi taler om at få del i kagen, men kagens oprindelige størrelse er der ikke mange, der taler om. Det er værd at huske, at ca. 90 % af budgetmidlerne kommer fra bruttonationalindkomsten og midler, der er afledt af moms, og at disse midler er tæt forbundet med omfanget af den økonomiske vækst. 
I går fastslog formanden for Den Europæiske Centralbank, Jean-Claude Trichet, at 2003 var ledsaget af svag vækst på kun 0,5 % af bruttonationalproduktet. Han fastslog endvidere, at verdensøkonomien på nuværende tidspunkt registrerer den stærkeste vækst i de sidste 30 år, og at EU bør udnytte dette positive globale miljø. 
Der tages imidlertid ikke højde for disse realiteter i budgetforslaget. I 2004 forventes en foreløbig vækst på 7,9 % i udgiftsforpligtelserne i forhold til 2003. Den er baseret på de seneste tal, hvor der tages højde for tendenser i juli eller august. Sammenlignet hermed og til trods for det forudsete gunstige vækstmiljø giver EU's budgetforslag kun mulighed for en stigning på 5,4 % sammenlignet med 2003, og det betyder, at den årlige vækst i udbetalte midler skal være 30 % lavere end i 2004. Derudover skal EU-budgettet for 2005 i modsætning til budgettet for 2004 nu afspejle et helt års medlemskab for de 10 nye medlemsstaters vedkommende. Ud fra denne betragtning er de udgangspunkter, som Rådet har fastsat, og som Kommissionen i princippet har accepteret, ud fra et udviklingsmæssigt synspunkt både forsigtige og restriktive, og de vil give betydelige problemer i gennemførelsen af de grundlæggende struktur-, regional- og solidaritetspolitikker i EU. Mange tak.
Ferber (PPE-DE ).
   - Mange tak, hr. formand, hr. formand for Rådet, fru kommissær, kære kolleger, jeg kan kun tilslutte mig den tak for de fem års samarbejde, som vi havde med kommissæren. Det var ikke nogle nemme år, når man kigger på startfasen, hvor vi havde forhandlinger og Agenda 2000. Det var heller ikke nogle nemme år, når det drejede sig om at sammenfatte de forskellige ønsker og fastlægge et fælles europæisk budget. Jeg vil gerne takke Dem hjerteligt for det helt igennem tillidsfulde samarbejde, og jeg ønsker naturligvis for Dem, at De om kort tid igen kan begynde Deres arbejde på det frie universitet i Berlin i vintersemestret. Hvis en ny EU-Kommission tager over i morgen, vil byrden med europæisk arbejde blive løftet fra Deres skuldre, og De vil atter kunne hellige Dem Deres forskningsaktiviteter.
Jeg vil selvfølgelig også gerne takke de to ordførere, som har klaret at strikke en rigtig god pakke sammen under rammebetingelser, som ikke ligefrem har været nemme. Og det er det, som vi skal drøfte her i dag, nemlig spørgsmålet om, hvor Europa kan synliggøres, og hvor vi kan skabe en europæisk merværdi, der også tydeligt dokumenterer for borgerne, hvor vores prioriteringer ligger, og hvor Europa yder et bidrag til økonomisk fremgang.
Jeg vil godt benytte lejligheden til at sige noget klart og tydeligt om Lissabon-strategien, for hos mig melder spørgsmålet sig, om denne strategi med at skabe en konkurrencedygtig økonomi i hele Europa, kun er et spørgsmål om omfordeling via det europæiske budget, eller om der er bestemte medlemsstater, som skal yde noget særligt, især når jeg tænker på det land, fru kommissær, som både De og jeg kommer fra, og hvor Deres parti er med i den nationale regering. Ville vi ikke kunne gøre meget mere for Europas konkurrenceevne, hvis strukturerne blev brudt op, således at man kunne skabe reel vækst?
Derfor bør man ikke entydigt sige, at Lissabon er en måde at bruge det europæiske budget som en omvej til at fordele flere penge blandt borgerne. Vi skal starte med at gøre det muligt at gennemføre de nødvendige reformer. I Lissabon blev der - også fra den tyske regerings side - stillet mange forslag, og jeg kunne godt tænke mig, at disse også bliver gennemført i praksis.
Men for at komme videre til budgettet, så er EU's forvaltningsapparat i de seneste fem år vokset så kraftigt som aldrig før, hvilket ikke udelukkende har noget med udvidelsen at gøre, men også med, at Rådet er blevet meget opfindsomt med hensyn til at opbygge administration i form af agenturer. Ligesom hr. Walter spekulerer jeg også på, om vi betaler for alt dette ud af de politiske områder i budgettet, hvor det slet ikke hører hjemme i første instans. Eller er Rådet nu endelig parat til at inkludere det i forvaltningsudgifterne?
Når det handler om udenrigspolitikken, er jeg led og ked af, at udenrigsministrene turnerer rundt i alverdens lande med spenderbukserne på, og at vi så igen og igen møjsommeligt skal få de nye prioriteringer til at hænge sammen rent budgetmæssigt, hvilket bestemt ikke er nogen let opgave. Det blev også nævnt, og da de gamle prioriteringer ikke spiller nogen rolle længere, har vi valgt en stram budgettilgang her, og jeg håber, at vi kan nå frem til nogle fornuftige resultater med Rådet, som vil bidrage til at gøre dette Europa synligt, men som også vil bidrage til, at vi kan spare dér, hvor det virkelig er muligt. 
Dührkop Dührkop (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne tilslutte mig den kritik, der er kommet til udtryk, ikke mindst mod Rådets manglende budgetansvarlighed. Samtidig med at Parlamentet vedtog de nuværende finansielle overslag, var vi helt klar over, at nogle udgiftsområder var utilstrækkelige til at dække de behov, der allerede var kendt i 1999.
Udgiftsområde 4, "foranstaltninger udadtil", er et godt eksempel. Det har været underbudgetteret fra starten af, uden de nødvendige midler til at gennemføre bistanden til Kosovo, og EU har hvert eneste år forpligtet sig til en særlig indsats i visse dele af verden, hvilket hr. Ferber også har mindet om: Kosovo, Eksjugoslavien, Afghanistan og senest Irak.
Der var ikke taget højde for noget i tallene i maj 1999, hvorfor der det ene år efter det andet har været behov for uventede revisioner. Parlamentet har været nødt til at acceptere, at Rådet har skåret i nogle af dets traditionelle politikker. Efter fem budgetår betyder disse nedskæringer et meget betydeligt beløb for politikken vedrørende udviklingsbistanden. Beløbet falder i relative tal, samtidig med at vi hele tiden siger, at vi ønsker et Europa, der er åbent over for omverdenen.
Til trods for at Parlamentet formåede at øge Berlin-tallene til administrative udgifter under udgiftsområde 5, har budgettet været meget stramt, hvilket efter min mening har betydet, at Kommissionens arbejdsindsats ikke længere er så effektiv. Rådet tøver dog ikke med at bede om nøjsomhed i forbindelse med administrationsudgifterne, samtidig med at det bevilger sig selv betydelige årlige stigninger.
I år er de problemer, der allerede var tydelige under udgiftsområde 3, "interne politikker", slået ud i lys lue. Jeg vil ikke gentage, hvad der her er blevet sagt om agenturerne. Vi er stort set enige heri, men vi ønsker at få de nødvendige midler til at finansiere dem. Desuden har vi i løbet af denne periode brugt det såkaldte fleksibilitetsinstrument til at revidere udgiftsloftet for udgiftsområde 2. Jeg vil gerne sige til Rådet, at det ikke er seriøst. Der skal naturligvis være budgetdisciplin og -stringens, men det, De har gjort i de sidste fem år, er ikke eksempler på stringens, men på makværk.
At beskære udgifterne med nogle hundrede millioner er i dette tilfælde ikke en besparelse, men en kortsynet regnskabseksersits. De skaber nye prioriteringer, men for at iværksætte dem ofrer De en del af de allerede eksisterende prioriteringer, idet Deres kriterium er, at et bestemt udgiftsloft ikke må overskrides. Så er der ikke tale om politik, men om regnskabsføring. Jeg synes, at politikerne bør komme med flere løsninger på vores samfundsproblemer end bogholderne - og dette siger jeg med behørig respekt for bogholderne.
I forbindelse med de nye finansielle overslag håber jeg, at Rådet ændrer holdning, at det ser tingene i et bredere perspektiv, og at det er opmærksom på, at EU's budgetpolitik står over for nogle udfordringer, der er endnu vigtigere end at fastholde udgifterne under en vis procentdel af BNP, hvilket ser ud til at være det eneste klare mål, som Rådet har.
Fru kommissær Schreyer, jeg tilslutter mig naturligvis alle lykønskningerne med tak for Deres gode indsats og ønsker Dem held og lykke. 

Mulder (ALDE ).
   - Hr. formand, også jeg vil begynde med at takke fru Schreyer for alt det arbejde, hun har gjort, og jeg vil specielt takke hende for den åbne holdning, som hun altid har indtaget her i Europa-Parlamentet. Jeg har altid haft en god dialog med hende, især dengang, da jeg var ordfører for budgettet for i år. Jeg vil også gerne takke hr. Garriga. Det glæder mig meget, at han i år har overtaget en række initiativer, som jeg tog sidste år. I den forbindelse må jeg også øjeblikkeligt vende tilbage til Kommissionen, for i ændringsskrivelsen vedrørende landbrugsbudgettet for næste år er der igen optaget to initiativer om kvaliteten af landbrugsprodukter og den fremtidige finansiering af smitsomme dyresygdomme. Jeg synes, at vi i hvert fald må undersøge, hvordan det skal ske.
Når jeg ser tilbage på de forløbne år, har mit slagord hele tiden været, at vi skal være sparsommelige med europæiske penge. Det har vi helt klart også været, hvilket fremgår af omfanget af det europæiske budget i de seneste år. Vi må ikke overskride de finansielle overslag, hvis det ikke er nødvendigt, men jeg må med det samme tilføje, at Rådet jo gjorde det særdeles vanskeligt for os. Hvilket formål tjener det at oprette nye agenturer hvert år, hvis der ikke også stilles de nødvendige finansielle midler til rådighed? Desuden har Rådet svært ved at træffe en beslutning om, hvor disse agenturer skal placeres. Sommetider kommer de i de mærkeligste dele af Europa, og de anbringes midlertidigt andre steder. Alt det koster penge. Flytningen skal betales, og alt skal dækkes af de programmer, som Parlamentet sætter pris på. Jeg synes, det er en forkert holdning, og jeg synes derfor, det er udmærket, at vi gennemdrøfter dette grundigt. Det kan ikke være sådan, at en del af budgetmyndigheden ensidigt træffer beslutninger, som har finansielle konsekvenser, uden at den oplyser, hvordan disse skal finansieres i fremtiden.
Hvad angår udgiftsområde 3, er der en del, som jeg stadig stor tilhænger af, nemlig finansieringen af de små og mellemstore virksomheder gennem investeringsstøtte, gennem Den Europæiske Investeringsfond i Luxembourg. Jeg synes, vi skal give de små og mellemstore virksomheder, det private initiativ, især i de nye medlemsstater, så mange chancer som muligt, for i nogle af disse medlemsstater mangler der stadig en god og sund banksektor. Derfor er det godt, at et ændringsforslag også i år er vedtaget under førstebehandlingen for at støtte den slags ting.
Hvad angår udgiftsområde 4, er budgettet også i år meget stramt. Jeg tror, det ligesom sidste år er uundgåeligt, at vi gør brug af fleksibilitetsreserven. 
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, kommissær Schreyer har gjort et godt stykke arbejde, og hun fortjener så afgjort Parlamentets respekt. Jeg tror, at vi kunne have arbejdet sammen i endnu fem år, hvis ikke kortene skulle blandes på ny i Kommissionen, hvilket jeg er meget ked af.
De har efterladt os et lille arvestykke i form af Deres tale om omfanget af og strukturen i fremtidens budget. Essensen af det er jeg enig med Dem i, og jeg er Dem meget taknemmelig for, at De har modsagt Deres egen regerings forestillinger om et skrumpende budget. Man kan ikke flytte nye politikker op på europæisk niveau, uden at der stilles penge til rådighed herfor. 
De påpegede - og her skal jeg være forsigtig - at landbrugsbudgettet har et betydeligt omfang. Det er korrekt, men vi skal ikke forfalde til at bruge dette budget som et stenbrud til de kommende opgaver. Vi ønsker en nyorientering, og De talte om Lissabon-målsætningen og den økonomiske udvikling. Jeg mener, at landdistrikterne falder ind under dette. De nævnte forskning, uddannelse og innovation, og det har vi også brug for i landdistrikterne. Lad mig minde Dem om, at vi her i Parlamentet i forbindelse med EU-udvidelsen vedtog et forslag fra Landbrugsudvalget om, at de penge, der kom ind til hektarpræmier, skulle ydes som strukturhjælp til landdistrikterne . Der er imidlertid ikke sket noget her, og jeg mener, at vi bliver nødt til at tage denne drøftelse igen, når det i årene fremover handler om Tyrkiets optagelse. Det er vigtigt, at vi investerer penge i landdistrikterne , hvor der skabes merværdi, og merværdien skal også blive i disse lande. Det er måske undertiden mere fornuftigt end at investere i bestemte industrielle storprojekter.
Jeg mener, at vi skal og vil tage hensyn til det i budgetstrukturen i den mellemlange finansielle planlægning. Jeg håber, at Parlamentet er enig i dette. Desværre kan vi ikke fortsætte samarbejdet. Vi får et noget større ansvar via den ændrede anvendelse af de obligatoriske midler, hvad landbrugsbudgettet angår. Jeg håber, at vi kan opnå en ændring her, som er på linje med det, som Parlamentet ønsker. Tusind tak, fru Schreyer, for Deres store arbejde!
Maštálka (GUE/NGL ).
   - Mange tak, hr. formand, mine damer og herrer. Jeg er sikker på, at jeg ikke er den eneste, der tænker, at en af de vigtigste opgaver og målsætninger for det udvidede EU med 25 medlemsstater utvivlsomt er social samhørighed i så stort et omfang som muligt for at garantere fornuftige leve- og arbejdsvilkår.
Som det er nu, er budgetforslaget for regnskabsåret 2005 ikke gunstigt i relation til at sikre en balance mellem økonomisk og social udvikling. Formålet med budgettet er snarere at opnå en bedre balance og solidaritet mellem medlemsstaterne og garantere lige muligheder på arbejdsmarkedet og på det sociale område.
Ikke blot vil budgetforslaget ikke nå det mulige loft på 1,27 % af EU's bruttonationalprodukt, budgettet vil heller ikke engang nå 1 % som i tidligere år. Efter min opfattelse er det imidlertid ikke budgettet, der giver de alvorligste problemer, men snarere de planlagte nedskæringer i strukturfondene til videreuddannelsesprogrammer, nedskæringer i midlerne til bekæmpelse af social udstødelse, nedskæringer i uddannelsesstøtten og støtten til de ngo'er, der arbejder i den sociale sektor. I modsætning hertil vil udgifterne til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik stige.
EU skal efter min opfattelse ikke prioritere målsætninger til opnåelse af en neoliberal økonomi og styrkelse af militæret, men i stedet koncentrere sig om målsætninger til forbedring af livskvaliteten. Mange af de sociale problemer, som borgerne i de nye medlemsstater oplever, skyldes til dels opfyldelsen af de økonomiske krav, som EU har stillet over for disse medlemsstater. Det ville derfor kun være retfærdigt at præmiere deres indsats og deres tillid til EU. Jeg mener ikke, at budgettet lever op til dette forhold, og jeg vil derfor stemme imod det. Mange tak. 
Wohlin (IND/DEM ).
   - Hr. formand, jeg repræsenterer et parti, som er kommet ind i Parlamentet i år. Vi mener ikke, vi kan godkende budgettet for 2005. Vi mener, udgifterne er for store. Foranstaltningerne stiger til 1,14 % af bruttonationalindkomsten. Dette budget skal danne grundlag for den fremtidige finansielle programmering, og vi mener, den kunne have været mere restriktiv. Der er mange områder, hvor man havde kunnet spare. Vi har derimod naturligvis ikke noget imod omprioriteringer inden for de rammer, Kommissionen og Rådet har afstukket. Der findes mange velmotiverede omprioriteringer.
Derimod synes vi naturligvis, det er vigtigt, at man begrænser landbrugssubsidierne stærkt. De udgør 55 % af budgettet, som Michaele Schreyer sagde, og det er helt urimeligt. Jeg ved, at det ikke er i overensstemmelse med traktaten, men vores forslag til udvikling er naturligvis at skære kraftigt ned på landbrugssubsidierne og i stedet anvende pengene til nye initiativer.
Vi argumenterer for 1 % af BNI som vores mål. Det er ikke et stop for reformer, men derimod et krav om omprioritering. Vi mener heller ikke, at Lissabon-strategien skal danne grundlag for, at man forsøger at øge EU's udgifter væsentligt. Vi mener, i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, at vækst i allerhøjeste grad er et nationalt anliggende, som ikke styrkes af omfattende EU-udgifter og skatter. Det er ikke måden at skabe øget vækst.
Derfor afviser vi selve grundelementet i de bagvedliggende tanker. Jeg skal ikke komme ind på alle detaljer i omprioriteringerne. Alt det skal diskuteres. Vi har brug for en meget tydeligere kobling mellem dem, som foreslår udgifter, og dem, som har ansvar for at arrangere finansieringen og opkræve skatteydernes penge. For mig ser det ud, som om Parlamentet forhøjer udgifterne uden at tage det politiske ansvar for at opkræve yderligere skattepenge. Det er ikke nogen god arbejdsfordeling på lang sigt at have én, som foreslår udgifter, og en anden, som har til opgave at opkræve pengene. Deraf kommer spændingerne.
Aylward (UEN ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne sige tak for kommissærens fremragende indsats i de sidste fem år og ønske ham alt godt i hans fremtidige karriere.
EU er helt klart nødt til at prioritere sine budgetforpligtelser. Der blev for nylig stillet forslag om at øge samarbejdet inden for Unionen om bekæmpelse af terrorisme og organiseret kriminalitet. Det betyder en stigning i budgettet for retlige og indre anliggender. EU er stærkt rustet til at fremme samarbejdet på asyl- og indvandringsområdet og til at fremme det retlige samarbejde og politisamarbejdet. Det lader også til at være holdningen blandt EU's justitsministre, som mødes i dag for at udarbejde mere effektive EU-programmer til fremme af koordineringen af EU's asylpolitik. Budgettet på disse områder øges til næste år og i de finansielle overslag for 2007-2013.
Jeg vil også gerne understrege min støtte til landbrugsbudgettet, især i betragtning af at vi har solgt midtvejskontrollen til vores landbrugere, og de forventer, at den forpligtelse bliver opfyldt.
EU's regeringer ønsker også at spille en hovedrolle i genopbygningen af Irak. EU gav på donorkonferencen i 2003 et løfte om støtte over fem år og vil være i forreste linje, når det gælder om at yde finansiel bistand til den nye irakiske regering. Budgettet for næste år skal tage højde for disse forpligtelser. Selv om der har været uoverensstemmelser inden for EU med hensyn til, hvordan situationen i Irak skal håndteres, er vi alle nu enige om, at EU skal være i forreste linje i genopbygningsarbejdet. Det irakiske folk har gennemgået for mange lidelser. Vi må arbejde sammen om at sikre, at deres livskvalitet forbedres drastisk, og jo hurtigere, jo bedre.
Martin, Hans-Peter (NI ).
   - Hr. formand, hvad angår de store linjer, vil jeg gerne tilslutte mig det, som den forrige taler, hr. Wohlin, var inde på. Jeg mener, at EU, som jo egentlig skulle være et skjold for Europa, virkelig begår en stor fejl ved at videreføre dette spild i milliardklassen, for at sige det mildt. Imidlertid er budgettet også fuldt af smarte nicher og skjulte hjørner. Der er næppe nogen, som ved det bedre end hovedparten af dem, som lytter til forhandlingerne her. Jeg vil blot gribe fat i to. Det, som man nu stiler imod med hensyn til gennemførelsen af partistatutten, må man på utroligt mange områder betegne som virkelig problematisk for den demokratiske politik. Det handler om, at man sniger sig ind der, og at der her - for at citere partiforskeren hr. von Arnim - åbnes en guldhane i det skjulte, som til enhver tid kan åbnes på skatteydernes regning. Hvis vi fortsætter på den måde, vil det også blive vendt mod det europæiske projekt. Det samme gælder for forhøjelsen af sekretariatstillægget til Parlamentet, hvilket er et forslag, som i øjeblikket meget klogt holdes klar i kulissen, men som ikke desto mindre igen er et mål i sig selv. Det er selvfølgelig nødvendigt, at vi kan udføre et godt stykke arbejde her, men ikke på en sådan måde, at begunstigede kan få penge så let, og hvor partimedarbejdere bevisligt igen og igen kan modtage mange, mange penge uden at yde noget som helst for Parlamentet. 
Lewandowski (PPE-DE ).
   - Hr. formand, fru Schreyer, den opgave, som først Budgetudvalget og nu Parlamentet generelt har forsøgt at løse i relation til fastsættelsen af en holdning til budgetforslaget om regnskabsåret 2005, er en meget vanskelig opgave. På den ene side er vores bevægelsesfrihed meget begrænset. Det er normalt, når man når slutningen af et finansielt overslag, når der opstår nye opgaver, som man ikke har taget højde for, og når midlerne er brugt på disse opgaver. Jeg henviser ikke til udvidelsen eller samhørighed, men hovedsageligt til støtten til Irak, nye opgaver på det sikkerheds- og forsvarspolitiske område og det stadigt stigende antal agenturer. På den anden side er det nødvendigt for det nydannede Parlament at understrege sine prioriteter igen og føre valgløfterne ud i livet. Parlamentet skal også stå ved sine tidligere holdninger, nemlig at udøve demokratisk kontrol over pengestrømmen inden for EU. Ved denne lejlighed har Parlamentets traditionelle strategi, hvorved Kommissionens forslag er genindført i stedet for Rådets traditionelle og ekstremt mekaniske nedskæringer, vist sig at være utilstrækkelig i lyset af denne udfordring. Afstemningerne i Budgetudvalget har afsløret en offensiv strategi, undertegnet af hr. Garriga, ifølge hvilken Parlamentet udtrykker sig klart og tydeligt og skaber bevægelsesfrihed inden anden runde - eller andenbehandlingen - for at kunne forsvare sine traditionelle prioriteter. Disse omfatter de prioriteter, der er nævnt mange gange i dagens forhandling, som f.eks. Lissabon-strategien, informationspolitik, udvikling af landdistrikter, som ikke nødvendigvis betyder flere arbejdspladser inden for landbruget, og bekæmpelse af terrorisme. Denne gang har disse prioriteter ikke efterladt meget plads til nye initiativer fra de nye medlemsstater, og det skal der ændres på i fremtiden. Det skal understreges, at denne strategi fik stor støtte fra forskellige kræfter inden for Budgetudvalget. Hvorvidt denne form for intern partisolidaritet kan opretholdes i de resterende runder af slaget om budgettet for regnskabsåret 2005, vil imidlertid vise sig under afstemningen på torsdag. Som parlamentsmedlem fra Gdansk, oprindelsesstedet for solidaritetsbevægelsen, afventer jeg afstemningen med håb, og begrundelsen herfor er klar og tydelig. Den stærke holdning, som Parlamentet har indtaget på nuværende tidspunkt, vil have en vidtrækkende betydning for fremtidige årsbudgetter, men mest af alt for de finansielle overslag for 2007-2013. Med hensyn til de mange takketaler henvendt til fru Schreyer igen i dag vil der være endnu en lejlighed til at takke hende under vores sidste fælles møde i Budgetudvalget, som starter om kort tid. Mange tak. 
Pittella (PSE ).
   - Hr. formand, kære kolleger, fru kommissær, også jeg vil gerne takke Dem varmt. Der er mange skyer på den europæiske himmel netop nu, hvor vi skal gøre en kraftig indsats, idet udvidelsen er gennemført, og forfatningstraktaten er underskrevet. Der er en vedvarende nærighed i nogle medlemsstater, når det gælder det europæiske projekt, og det kommer også til udtryk med hensyn til ressourcerne, som er en nødvendig forudsætning for, at der er tilstrækkelige midler til at nå målsætningerne.
Barroso-Kommissionen lader til at være en svag allieret i denne kamp, og også på dette punkt skal Parlamentet gøre sig til den vigtigste forkæmper for institutionernes troværdighed og genskabe borgernes tillid. Når alt kommer til alt, støttede vi netop ordførerne Garriga Polledo og Jensens strategi for at skabe sammenhæng i vores udtalelser og holde de væsentligste løfter, som vi har givet vælgerne. Det gælder først og fremmest løftet om at sætte gang i den strategi, der tager sigte på vækst og konkurrenceevne. I Budgetudvalget har vi udført et godt stykke arbejde, som der bør bygges videre på.
Jeg ved, at vi står over for en vanskelig forhandlingsfase, og at man vil kalde det en skandale, at vi har skåret ned på midlerne til f.eks. agenturerne. Men hvem er det egentlig, der har skåret ned på agenturernes midler? Er det os i Parlamentet, eller er det Rådet, som med sin smålige nærighed tvinger os til sådanne beslutninger? Det samme gælder for samhørighedspolitikken og de eksterne politikker. Efter Rådets opfattelse skal genopbygningen af Irak nemlig høre ind under EU's sædvanlige programmer. Vi er nødt til at stå sammen, kære kolleger. Jeg tilslutter mig hr. Lewandowskis appel, nemlig at Parlamentet på torsdag bør stemme for med et stort flertal ved førstebehandlingen, så vi konkret opnår et positivt resultat, når det gælder Parlamentets troværdighed. 
Joan i Marí (Verts/ALE ).
   - Hr. formand, jeg vil gerne gøre opmærksom på, at Det Europæiske Kontor for Mindre Udbredte Sprog er ved at løbe tør for penge. Vi er også blevet underrettet om, at der ikke kan tildeles midler til parlamentarisk anvendelse af statsløse sprog. Hvorfor er Ebner-rapporten, der skulle sikre reel sproglig mangfoldighed i Europa og udvikling af mindre udbredte sprog og mindretalssprog i EU, endnu ikke blevet gennemført?
Her til formiddag har vi hørt den nederlandske dronning tale om retten til at anvende sit modersmål i et flersproget Europa. Hvad sker der med de modersmål, som EU har glemt? Jeg taler om catalansk, mit og ni millioner andre europæeres modersmål. Er der noget andet parlament i verden, hvor formanden og den første næstformand ikke må tale på deres modersmål?
Bør Unionen være mere effektiv med hensyn til budgettet? Tolkene og oversætterne må meget undskylde, men hvis Europa ikke går ind for reel sproglig mangfoldighed, bør vi spare penge ved kun at bruge ét officielt sprog: engelsk.
Markov (GUE/NGL ).
   - Hr. formand, fru kommissær, som det allerede er sagt, har EU en strategi om at blive den økonomisk stærkeste region i verden inden 2010. Det forudsætter imidlertid, at de graverende forskelle mellem medlemsstaterne elimineres. Hertil hører - hvis man tager strategien fra Göteborg alvorligt - at det ikke kun drejer sig om økonomien, men at der derimod etableres et afbalanceret forhold mellem økonomisk udvikling, social udvikling og økologisk udvikling, og at dette sker under hensyntagen til ligestillingstanken. EU er jo ikke kun et indremarkedsprojekt, men også et solidaritetsprojekt! Derfor er det mig fuldkommen uforståeligt, at der med udvidede opgaver i en udvidet Union - jeg henleder opmærsomheden på de mange kloge taler, som alle mulige regeringsrepræsentanter holdt - nu skal ske en begrænsning i midlerne til 1 % af bruttonationalproduktet, og budgettet ligger sågar under det. Så har man overhovedet ingen mulighed for nogensinde at realisere denne tanke. Derfor siger jeg også med klar adresse til Rådet, at den opførsel er opportunistisk. Man holder skøntaler, men når det handler om at gennemføre den planlagte politik i praksis, trækker man følehornene til sig. Det er fuldstændig uacceptabelt!
Hvis vi imidlertid accepterer dette, foregriber vi allerede resultatet af budgetforhandlingerne for 2007-2013. Når vi først én gang er slået ind på denne vej, vil vi næppe på noget tidspunkt få lejlighed til at sige, at nu er det nok, og at vi ikke vil være med til det længere. Derfor skal vi møde dette forslag fra Rådet med et kategorisk nej, således at vi for perioden 2007-2013 åbner mulighed for at etablere et fornuftigt forhold mellem medlemsstaterne med henblik på udviklingen af de forskellige politiske områder. Først skal man tænke på, hvad man vil opnå, og hvilke politikker man vil gennemføre, og derefter skal man så stille penge til rådighed og ikke omvendt. 
Titford (IND/DEM ).
   - Hr. formand, efter at have læst betænkningerne om budgetforslaget for 2005 kan jeg ikke lade være med at ønske, at de også blev læst af de nyttige idioter derhjemme, som den britiske regering så ofte forlader sig på, og som bliver ved med at fortælle os, at EU ikke handler om at skabe en kæmpestor fællesstat. Jeg synes, de skulle tælle, hvor mange gange ordet "integration" forekommer i teksten.
Jeg vil gerne koncentrere mig om et enkelt punkt. Jeg bliver syg om hjertet ved at læse om, hvor mange millioner der skal afsættes til organer, som - for at blive i jargonen - er "aktive på europæisk plan" eller "informationscentre". De står til at modtage store summer, som de kalder "EU-støtte til organisationer, der fremmer den europæiske idé". Jeg vil skære gennem al jargonen og fortælle Dem, nøjagtig hvad det drejer sig om: hjernevask!
EU er et politisk bureaukrati, der holder sig selv i gang. På en hidtil uset måde kan EU vilkårligt tildele store summer af skatteydernes penge til oprettelse af professorater på universiteter og finansiering af uddannelsesinstitutioner med dybt foruroligende navne som "Europakollegiet" eller "Det Europæiske Universitetsinstitut" og mange andre.
I alt indeholder dette hjernevaskbudget en finansiel ramme på 77 millioner euro over tre år. Budgettet er udtryk for groft misbrug af offentlige midler. En stor del af de pågældende midler vil blive brugt til at hjernevaske befolkningen, så de tror, at EU er en vidunderlig ting, og at "integration" virkelig er et dejligt ord. Der er ikke noget dejligt ved at vildlede folk. I mit land kaldes dette at tage folk ved næsen. Vi bør forkaste dette budget.
Gollnisch (NI ).
   - Med hensyn til budgettet, hr. formand, er vi bekymrede for holdningerne hos den nye budgetkommissær, fru Grybauskaite, som faktisk efter min mening bebuder den fælles landbrugspolitiks endeligt. De franske landmænd er adviceret. Men Europa-Parlamentets Budgetudvalg har sin del af ansvaret, for det praktiserer en kundebeskyttelse, som afspejler sig ved en eksplosion af fællesskabsbudgettet på 11,72 % i betalingsbevillinger i forhold til 2004. Dette er særligt chokerende på et tidspunkt, hvor Frankrig for at overholde de 3 % i underskud, som er fastlagt i stabilitetspagten, må spænde bæltet ind og forhøje skatterne. Europa-Parlamentets uansvarlighed afspejler sig i en forhøjelse af det franske bidrag til fællesskabsbudgettet på mere end 1 milliard euro. 17 milliarder euro i det hele, hvilket svarer til 110 milliarder franc. De franske skatteydere, som i forvejen er nogle af dem i Europa, der betaler mest i skat og sociale sikringsydelser, kommer ikke til at sætte pris på det, ligesom de ikke vil sætte pris på, at Frankrig finansierer Tyrkiets førtiltrædelse til EU med op til 47 millioner euro. Europa risikerer at blive en finansiel afgrund, og vi ønsker ikke at falde i denne afgrund.
Maat (PPE-DE ).
   - Hr. formand, jeg vil da gerne reagere på hr. Gollnischs påstand om, at Frankrig yder det største bidrag til EU. Det gør faktisk Nederlandene. Hvad angår landbrugsdelen, må jeg sige, at 40 % går til Frankrig, og at 60 % af landmændene og gartnerne i Nederlandene må klare sig uden noget som helst europæisk bidrag. Jeg kæmper også for det franske landbrug, men han skal gengive tallene rigtigt.
Jeg protesterer kraftigt mod Rådets handlemåde, hvad angår landbrugsudgifterne. Den gennemgribende reform i 2004 - hør godt efter, hr. Gollnisch - lægger stort pres på indkomsterne, især de europæiske landmænds indkomster. I nogle tilfælde halveres de. Det er også grunden til, at jeg protesterer kraftigt mod for store nedskæringer i landbrugsbudgettet, især i eksportbidragene. Jeg er glad for, at Kommissionen delvist vil rette op på dette, og jeg er også glad for ordførerens indsats. Han har i hvert fald på landbrugsområdet vist sit gode hjerte, og han er rede til at vende tilbage til Kommissionens første initiativ og til at rette Ministerrådets fejl.
Hvad angår fiskeriet, vil jeg desuden opfordre Parlamentet til at følge Fiskeriudvalgets forslag om at oprette regionale fiskeriråd. I øjeblikket er der tale om en enorm kløft mellem, hvad der sker i Bruxelles, og hvordan der i praksis skal arbejdes med det. Parlamentet har derfor al mulig grund til at samarbejde og forsøge virkelig at slå denne bro. Jeg er også glad for, at ordføreren i hvert fald er rede til, til trods for hans kritiske holdning til agenturer, at udruste og udstyre Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed. Dette er af væsentlig betydning, hvis vi ønsker at give vores kystsamfund større sikkerhed til søs.
Mit sidste punkt vedrører dyresygdomme. Jeg ved, at der igen er forslag om at foretage nærmere undersøgelser. Efter min opfattelse er undersøgelsesfaserne forbi, og jeg er glad for det nederlandske formandskabs initiativer om både i november i Parlamentet og gennem Rådet i december at tilrettelægge to store konferencer for at nå frem til en bedre europæisk politik vedrørende beskyttelsen mod dyresygdomme, såsom fugleinfluenzaen i øjeblikket i Thailand og i Asien. Dette er en meget kraftigere måde at gribe sagen an på end på ny at fylde en undersøgelsesfond, for i mellemtiden ved vi temmelig meget, men vi har stadig ikke mobiliseret den politiske handlekraft for at nå frem til en meget kraftig bekæmpelse af risiciene ved smitsomme dyresygdomme. 
Gill (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne komplimentere begge ordførere, især fru Jensen, der påtog sig ansvaret for sin betænkning halvvejs gennem året.
Den Socialdemokratiske Gruppe støtter fru Jensens tilgang og mener, at ændringsforslagene er udtryk for et tilfredsstillende kompromis mellem Kommissionens forslag og Rådets nedskæringer i budgetudkastet. Navnlig støtter jeg fuldt ud opretholdelsen af bevillingerne på FBF-niveau i budgettet for Ombudsmanden samt i finansieringen af en objektiv informationskampagne om forfatningstraktaten. Det er vigtigt, at vores borgere kan træffe oplyste beslutninger på grundlag af kendsgerninger. Hvis vi skal øge sekretariatsgodtgørelsen, er det vigtigt, at vi først har fået en vedtægt for medlemmernes assistenter på plads. Derfor er midlerne hertil stadig i reserven.
Jeg har fulgt budgettet i over fem år, og jeg har altid fokuseret på gennemsigtighed. Hvert år er budgetforløbet det samme, hvor Kommissionen foreslår X, Rådet derefter skærer ned til Y, og Parlamentet vil have Z. Denne proces er mangelfuld og fører ikke altid til den mest effektive ressourceanvendelse. Jeg tror, problemerne opstår, fordi vi ikke har mulighed for at forstå baggrunden for Rådets beslutninger om at øge eller reducere budgetposterne. Disse beslutninger træffes bag lukkede døre.
Hvis Rådet oprigtigt ønsker, at Parlamentet skal støtte dets handlinger, er det nødt til at træffe disse beslutninger på den offentlige arena. I løbet af årene har jeg forsøgt at forbedre budgetprocessen, især i lyset af, hvordan andre institutioner udarbejder og foreslår deres budgetter, ved at opfordre til anvendelse af aktivitetsbaseret budgettering. Jeg må sige, at jeg er dybt skuffet over, at ingen af de andre institutioner har gjort en rimelig indsats for at indføre denne metode. Jeg mener, at Kommissionens budgettering er blevet bedre og mere gennemsigtig, efter at den har indført aktivitetsbaseret budgettering.
Når det er sagt, er der mange muligheder for forbedring, også i Kommissionen. Der er kraftigt behov for større åbenhed og en grundig vurdering af programmer, af succeser og fiaskoer, med henblik på at sikre, at revision af programmerne eller deres mål sker på basis af en uafhængig vurdering. Der er områder, hvor Kommissionen stadig ikke formår at forene politikprioriteter med et passende ressourceniveau. Min personlige kæphest er f.eks. udryddelse af fattigdom.
Det er ikke kun Kommissionen og Rådet, der skal opnå større gennemsigtighed - det ville også være godt for Parlamentet. I de seneste år er der opstået horisontale ændringsforslag. De forenkler naturligvis afstemningsprocedurerne, men skaber også to problemer. For det første slører de Budgetudvalgets beslutninger, og for det andet betyder de, at færre og færre deltager i beslutningsprocessen, både i Parlamentet og i de politiske grupper.
Vi har en enestående mulighed for at behandle disse spørgsmål, nemlig i vores forhandlinger om de næste finansielle overslag. Vi har chancen for ikke blot at se på tallene og udgiftsområderne, men også gøre vores interne processer klarere og enklere. Budgetprocessen er ikke kun for nørder som mig selv og andre, der sidder her - alle her i Parlamentet står til ansvar over for Europas borgere for de beslutninger, som Parlamentet træffer om budgettet.
Endelig opfordrer jeg Rådet, Kommissionen, Parlamentet og de øvrige institutioner til at benytte lejligheden til at træffe radikale foranstaltninger, som kan sikre, at de kommende budgetter er enkle og gennemsigtige. Jeg vil også gerne takke kommissær Schreyer. Jeg vil gerne takke hende for hendes store indsats på dette område og ønske hende alt godt i fremtiden.
Elles (PPE-DE ).
   - Hr. formand, ligesom de øvrige talere i denne forhandling vil jeg gerne lykønske begge ordførere. Det er aldrig let at repræsentere Parlamentet i budgetspørgsmål, uanset om det drejer sig om Kommissionens eller Parlamentets budget. Min kompliment til dem begge. Vi er naturligvis ikke ved budgetprocedurens afslutning, men allerede her i den første store offentlige forhandling er vi kommet et godt stykke vej.
Jeg vil gerne lige hurtigt tale om noget, som ligger os meget på sinde i min politiske gruppe - spørgsmålet om valuta for pengene. Jeg vil gerne understrege, hvad kommissær Schreyer sagde her i eftermiddag, og som ikke nævnes så ofte: Vi har et budget, et meget stramt styret budget. Hvis jeg husker rigtigt, var det i 1992 på 1,1 % af BNP, og nu er det på under 1 % af BNP, med besparelser i f.eks. landbrugsbudgettet.
Men vi må holde fokus på bestemte poster. Hr. Titford nævnte finansiering af kulturelle organisationer. Vi har bedt om, at en af disse poster holdes i reserven, netop så vi kan sikre, at midlerne går til organisationer, der rent faktisk eksisterer. Men jeg vil minde hr. Titford om, at selv det beløb, som han nævnte, er under 0,01 % af det samlede budget. At nægte at godkende budgettet på det grundlag holder ikke rigtigt. Jeg havde været mere overbevist, hvis han havde talt om midler til Irak, hvor vi som politisk gruppe sidste år bad om 500 millioner euro, men alle stejlede og sagde, at vi ikke kunne finde et beløb i den størrelsesorden. Men vi har fundet det, fordi vi har kunnet tage fra andre budgetposter.
Det er altid rart at have ret, når man ser tilbage, men jeg er enig med fru Dührkop i, at vi, når vi opstiller et budget, klart skal definere de ønskede prioriteter i forholdet mellem Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet, så vi ikke finder andre målsætninger skjult bag en mere overordnet politisk vilje. Det vil være yderst nødvendigt, når vi skal til at udarbejde de næste finansielle overslag - vi må ikke svigte på netop dette område af den eksterne politik.
For det andet er der i forbindelse med de finansielle overslag et af de spørgsmål, vi har stillet om godkendelse af stillinger. Vi vil gerne se, om der bliver ændringsforslag til finansforordningen, som giver os mulighed for at sikre, at de tildelte bevillinger anvendes efter hensigten. Derfor vil vi gerne se de ændringsforslag, inden vi træffer endelige beslutninger om de finansielle overslag til næste år.
Endelig har vi ofte slået til lyd for idéen om interinstitutionelt samarbejde. Jeg ved, at De har gjort Deres bedste i Deres embedsperiode, fru kommissær. Men jeg mener, at vi her i Parlamentet bør huske, at når vi beder Kommissionen anvende adfærdskodeks for højtstående embedsmænd, for den måde, hvorpå kommissærerne forvalter deres embede osv., bør vi ikke bede Kommissionen anvende standarder, som vi selv nægter at anvende. Hvis vi beder om en adfærdskodeks, er vi også nødt til at selv at anvende den fremover for at bevare vores troværdighed.
Haug (PSE ).
   - Mine damer og herrer, der er allerede blevet talt meget om dette års strategi fra Parlamentets side med hensyn til 2005-budgettet. Det er ligeledes blevet sagt, at de decentraliserede agenturer spiller en vigtig rolle for os i forhandlingerne med Rådet. Lad mig endnu en gang kraftigt understrege, at vi ikke er imod agenturerne, nej - tværtimod. Vi synes, at de yder et fremragende stykke arbejde for vores fælles europæiske sag. Men én ting skal vi holde os klart for øje, og det er, at etableringen af nye agenturer er accelereret betydeligt i de senere år. I 1990 var der kun tre agenturer, i 1995 seks, i 2000 syv, og i 2005 vil der være 23. Vi har altid støttet Kommissionen i dens ønske om at ville koncentrere sig om sine kernekompetencer og overføre bestemte områder til agenturerne. Men vi ønsker, at det skal ske med fokus på sagen og under streng politisk og budgetmæssig kontrol. Rådet går pr. definition ind for etableringen af nye agenturer. Især efter at medlemsstaterne er blevet repræsenteret i agenturernes repræsentantskab, og Rådets interesse samler sig først og fremmest om agenturer, der gennemfører europæisk lovgivning. I det foreløbige budgetforslag for 2005 afsættes der 281,303 millioner euro til agenturerne. Det er 53,7 millioner euro mere end i budgetåret 2004. Nu skal vi holde os for øje, at alle agenturer, med undtagelse af fire, finansieres under udgiftsområde 3, interne politikker. Men her er det nu småt med midler. Der er altså kun to muligheder. Enten finansierer vi kritikløst alt, hvad der bevilges til agenturerne, og annullerer midler under andre budgetposter for at samle pengene sammen, eller vi forhandler med Rådet, således at vi kan øge udgiftsområde 3 med de manglende 54 millioner euro. Det er lige præcis det, vi ønsker.
Og nu vil jeg endnu en gang henvende mig til fru Schreyer og også takke hende, som alle andre før mig har gjort det. Alle de mandlige talere kan give bedre komplimenter, end jeg kan. Men De ved, at min tak kommer fra hjertet, for Michaele Schreyer har kunnet bevæge sine kolleger i Kommissionen til virkelig at stille fremtidsorienterede forslag. Så fremtidsorienterede, at jeg mener, at de ikke vil kunne gennemføres, mens jeg er medlem af Parlamentet. De ved, hvilke forslag jeg taler om, og det inkluderer den generelle korrekturmekanisme og rapporten om egne indtægter, med "vinduet til fremtiden" for et indtægtssystem, som efter planen skal gennemleve successive forandringer. Det var meget modigt gjort. Det var der ingen af Deres forgængere, som magtede at gøre. I hvert fald ikke Deres to mandlige umiddelbare forgængere på posten. Det vil jeg gerne sige Dem hjerteligt tak for. Kære fru Schreyer, det er simpelthen bare noget, som kvinder klarer!
Samaras (PPE-DE ).
   - Hr. formand, mine damer og herrer, Rådet har faktisk overtaget alle grundlæggende beføjelser inden for den fælles udenrigspolitik og den europæiske forsvars- og sikkerhedspolitik. Der er i virkeligheden skabt et minibudget, som udelukkende kontrolleres af Rådet, og som er helt integreret i Rådets operationelle udgifter, som vi i Parlamentet, på grund af gentlemanaftalen, dårligt nok må røre ved. Man fratager os afgørende beføjelser og budgetkontrolmagt og henviser til gentlemanaftalen for at afværge vores reaktion. F.eks. revideres kontoen for den nye koordinator for terrorbekæmpelse ikke af Europa-Parlamentet, men hører direkte under Rådets udgifter. Det samme gælder kontoen for den ansvarlige for ikkespredning af masseødelæggelsesvåben og Fado-programmet. I sin forklarende redegørelse for budgettet bryster Rådet sig selv af, at dets generalsekretariat har fået en ny, mere dynamisk og fleksibel profil, en udvikling, som Rådet som sagt er stolt af, idet det tilføjer, at det vil kræve nye og bedre vilkår for Rådet. Det er dette separate minibudget, som Rådet nu er ved at opbygge til sig selv, hvorved det skaber sit eget bureaukrati for udenrigsanliggender.
Derfor må vi spørge os selv, om vi ønsker et Europa-Parlament, som fører politik på Europas vegne, eller et Europa-Parlament, som blot skal godkende finansieringen af de politikker, regeringsorganerne fører. Ønsker vi et Europa-Parlament, der er med i beslutningsprocessen, som det er fastsat i den nye forfatning, eller et Europa-Parlament, som alle betragter som givet, men som ingen regner med? Hvis det er det sidste, vi vil have, ved vi, hvad vi skal gøre. Absolut intet. Hvis vi gerne vil regnes med og repræsentere EU, må vi sende det signal ud i alle retninger, at vi er her, og at vi ikke bare er til pynt. 
Casaca (PSE ).
   - Hr. formand, også jeg vil gerne give udtryk for anerkendelse af det arbejde, som de to ordførere, Salvador Garriga Polledo og Anne Elisabet Jensen, har udført, ligesom jeg bestemt også gerne vil tilslutte mig den tak, der rettes til kommissær Schreyer for det fremragende arbejde, som hun har udført, et arbejde, der - i modsætning til det, vi har hørt her i salen i dag - på ingen måde har betydet nogen astronomisk stigning i budgettet. Det har tværtimod i meget vid udstrækning indfriet de mål, som vi havde sat os, og har indebåret en ganske høj grad af budgetdisciplin. Hvad enten vi tager afsked i denne uge eller udsætter afskeden lidt endnu, vil jeg gerne udtrykke min oprigtige taknemmelighed over for Dem, fru Schreyer, og ønske Dem alt godt fremover.
Jeg vil også gerne sige, kære kolleger, at den kommende kommissær - selv om vi endnu ikke ved, præcis hvornår hun indtager sin post - har bedyret, at hun vil videreføre det arbejde, der er godt i gang, og har givet nogle tilsagn om sit engagement, som jeg finder særdeles tilfredsstillende, og som får mig til at tro, at vi vil fortsætte ad den vej, vi har fulgt indtil nu. Det er helt afgørende, at vi med hensyn til de finansielle overslag forstår, hvor vigtigt det er med en rolig overgang, hvor vigtigt det er, at vi ikke falder for fristelsen til at diskutere det hele én gang til, til at begynde forfra igen fra scratch. Det vil være til stor skade for varetagelsen af vores interesser, og det vil være til stor skade for den europæiske integration. Det er derfor, kære kolleger, et punkt, jeg bliver nødt til at fremhæve. Lad os fortsætte det arbejde, som vi har udført indtil nu, med en ny Kommission, men uden nogensinde at glemme alt det, som vi allerede har skabt i fællesskab. Mange tak. 
Bowis (PPE-DE ).
   - Hr. formand, hvis De spørger vores vælgere, hvad de ønsker af EU, vil de formentlig bede os om at gøre mindre. Men de vil også sige, at hvad vi gør, skal vi gøre bedre. Fru kommissær, hvis De spørger dem, hvor vi skal sætte ind, vil de sige "der, hvor vi kan få beskyttelse og hjælp". På intet område er dette mere sandt end inden for folkesundheden - med hensyn til lægemiddelsikkerhed, fødevaresikkerhed og beskyttelse mod sygdomme og sundhedskriser. Derfor tilslutter jeg mig det, som fru Haug sagde om disse agenturer. Visse agenturer er centrale for vores borgere, og vi giver dem ikke tilstrækkelige midler til at udføre det arbejde, vi forventer af dem.
Det første af disse, som jeg vil nævne, er Det Europæiske Lægemiddelagentur, hvor nye områder - lægemidler til sjældne sygdomme, lægemiddelovervågning, naturmedicin osv. - læsses oven på agenturets oprindelige ansvarsområder, mens finansieringen er uændret. Jeg beder Parlamentet om at støtte ændringsforslaget vedrørende lægemidler til sjældne sygdomme, som fru Haug har stillet på vegne af Udvalget om Miljø, og om at se meget nøje på den fremtidige finansiering på området.
Det andet eksempel er Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, der forventes at flytte til Parma. Det forventes også, at den får nye ansvarsområder, ikke mindst i forbindelse med sundhedsanprisninger, ernæringsmæssige profiler osv. Det finansierer vi heller ikke tilstrækkeligt. Det kan hævne sig, og hvis det gør, har vi mistet befolkningens tillid. Det gælder for begge de agenturer, jeg har nævnt.
Det tredje eksempel drejer sig om vores nye "baby", Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, der oprettes i Stockholm. I Stockholm har man allerede konstateret, at omkostningerne er større end forventet. Den svenske krones værdi er steget i forhold til euroen, og udgifterne til personale og bygninger gør sig begge gældende. Som følge deraf vil det ikke være muligt at gennemføre den forventede ansættelsespolitik. Jeg beder om, at dette også må blive undersøgt, for hvis vi ikke beskytter folk mod sundhedskriser og den drastiske stigning i sundhedstrusler, vil de ikke takke os. Hvis vi ønsker at betale for dette - og det bør vi - så er vi nødt til at se på budgettet for støtte til tobaksdyrkning. Det ville betale for alle disse agenturer. Hvis vi fjerner denne støtte, fjerner vi også en sundhedstrussel.
Xenogiannakopoulou (PSE ).
   - Hr. formand, jeg vil også gerne indlede med at rette en varm tak til ordførerne, hr. Garriga og fru Jensen, for det fremragende arbejde, de har gjort.
Budgettet for 2005 er særlig vigtigt. Det er det første EU-budget efter udvidelsen, og i 2005 er vi halvvejs gennem tidsplanen for Lissabon-strategien.
Desværre bevægede Rådets førstebehandling sig i retning af nedskæringer. Rådet udviste en inkonsekvent holdning over for de mål, det har sat, og de midler, det endeligt besluttede at anvende for at gennemføre målene. Der er problemer med Rådets politiske troværdighed, når det beslutter at skære betalingsbevillingerne til strukturfondene ned med 3 milliarder euro, når Kommissionen og den ansvarlige kommissær gentagne gange har fremhævet, at gennemførelsen af disse programmer forventes intensiveret i 2005.
Der er problemer med Rådets politiske troværdighed, når det gennemfører betydelige nedskæringer inden for afgørende politikker under Lissabon-strategien. Der er problemer med den politiske troværdighed, når vi for tiden drøfter EU's nye budgetramme for perioden 2007-2013, og man får det indtryk, at der bag Rådets nedskæringer gemmer sig et symbolsk loft på 1 %.
Mine damer og herrer, under førstebehandlingen på torsdag bør vi i overensstemmelse med den strategi, vi følger i Budgetudvalget, og med ansvarsfølelse over for de europæiske borgere og de mål, vi har sat, støtte en reetablering af bevillingerne til strukturfondene.
Vi finder det nødvendigt at styrke de politikker, der tager sigte på bæredygtig udvikling og beskæftigelse. Vi arbejder for at styrke det sociale Europa og for en væsentlig støtte til de små og mellemstore virksomheder. Vi er nødt til at bruge førstebehandlingen i vores indsats for, inden december, at gøre budgettet for 2005 til et pålideligt udviklingsredskab, som sikrer en jævn integrering af de nye medlemsstater, en mindskelse af forskellene internt i EU og en effektiv gennemførelse af de europæiske politikker.
Til sidst vil jeg også rette en varm tak til kommissær Schreyer for hendes indsats og ønske hende held og lykke i hendes politiske karriere fremover.
Formanden.
   - Mange tak, fru Xenogiannakopoulou. Det var den sidste taler, og forhandlingen under ét er hermed afsluttet. Afstemningen finder sted på torsdag. Mødet er hævet og genoptages kl. 18.00 med spørgetid. Mange tak. 

Formanden.
   - Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden. Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen (B6-0017/2004).
I Irland er der lige blevet oprettet et websted for forsvundne børn, og det er forsynet med link til et globalt netværk. Lignende websteder er også blevet oprettet i USA, Brasilien, Argentina, Chile, Sydafrika, Malaysia, Costa Rica, Mexico, Canada og Australien og på EU-plan ud over Irland også i Belgien, Storbritannien, Italien, Nederlandene og Spanien.
Kan Kommissionen oplyse, om der er EU-støtte til rådighed til sådanne websteder, og hvorfor der i bekræftende fald kun er så få EU-medlemsstater, der deltager i dette globale netværk? Hvilke skridt kan den tage for at sikre, at hver enkelt medlemsstat har sit eget websted og bliver aktivt involveret i arbejdet i netværket, der gør det muligt for alle at fremkomme med oplysninger om uopklarede tilfælde af børns forsvinden?
Patten,
    Lad mig starte med at sige, at Kommissionen sætter stor pris på det arbejde, som udføres af International Center for Missing and Exploited Children. Jeg er meget glad for, at seks EU-medlemsstater deltager i dette globale netværk for forsvundne børn, der er oprettet på et amerikansk initiativ.
De eksisterende finansieringsprogrammer, især Agis og Daphne, og tidligere Stop - som nu er udløbet - har konstant været rettet mod problemer som børnehandel, seksuel udnyttelse af børn, børnepornografi, vold mod børn generelt og, i denne forbindelse, problemet med forsvundne børn. Navnlig har både Stop og Daphne været anvendt til at yde finansiel støtte til den belgiske organisation Child Focus'projekt Childoscopeog til Institute for International Research on Criminal Policy på universitetet i Ghent i overensstemmelse med Rådets resolution fra 2001 om civilsamfundets bidrag til eftersøgning af forsvundne eller seksuelt udnyttede børn.
Programmer såsom Agis og Daphne fokuserer dog på samarbejde mellem EU-medlemsstater. Det globale netværk for forsvundne børn er derimod et verdensomspændende initiativ, som ikke er begrænset til Unionens medlemsstater. I princippet kunne oprettelse af websteder i EU-medlemsstaterne til eftersøgning af forsvundne børn være et passende finansieringsformål for et af de relevante finansieringsprogrammer. Kommissionen kan kun opfordre de relevante myndigheder og civilsamfundsorganisationer i medlemsstaterne til at oprette websteder inden for rammerne af det globale netværk for forsvundne børn og indsende passende projektforslag i forbindelse med de relevante programmer.
Ryan (UEN ).
   - Jeg takker kommissæren for hans svar. Vi ved alle, at tiden er afgørende, når det gælder om at finde forsvundne børn, ikke kun via internettet, der, når det bruges korrekt, kan være et effektivt redskab til at finde folk hurtigt, men også via mobiltelefonnettene.
Jeg har to spørgsmål til Kommissionen. For det første, ved vi, hvor mange forsvundne børn der er i det udvidede EU? For det andet vil jeg gerne spørge Kommissionen, om den i sit arbejdsprogram for 2005 vil iværksætte et initiativ til oprettelse af et websted for forsvundne børn i alle EU-medlemsstaterne.
Patten,
    Som svar på det første spørgsmål er jeg bange for, at det eneste, vi kan gøre, er at komme med et kvalificeret omend ret dystert gæt. Det er meget svært at sige nøjagtigt, og de 10 nye medlemsstaters tiltrædelse af EU gør det ikke lettere at give et samlet tal. Uanset hvad det er, er det alt for højt.
Det er således et stærkt argument for, at vi skal udarbejde det forslag om et websted, som det ærede medlem nævnte. Jeg skal sørge for, at mine efterfølgere - forhåbentlig mine efterfølgere! - i Kommissionen bliver gjort opmærksom på dette forslag og tager det alvorligt. Det er et problem, der giver anledning til stor bekymring, og vi bør, som det ærede medlem sagde, prøve at løse det ved hjælp af alle tænkelige ressourcer, herunder moderne teknologi.
Formanden.
Det fremgår nu klart, at der på trods af EU-udenrigsministrenes aftale om at acceptere Burmas (Myanmar) deltagelse i ASEM-topmødet ikke er sket forbedringer i landets menneskerettighedssituation, og at Aung San Suu Kyi er ikke er blevet løsladt.
EU's udenrigsministre har som følge heraf erklæret, at de vil skærpe foranstaltningerne over for den militære ledelse. Hvilke konkrete forholdsregler har man planlagt/truffet for at sikre, at styret i Burma nu løslader Aung San Suu Kyi og opfylder de andre krav, der blev fremsat på Gymnich-mødet i Tullamore (Irland)? Hvorledes agter Kommissionen at gennemføre disse foranstaltninger samt forslaget om, at den europæiske støtte til Burmas befolkning udvides?
Patten,
    Efter Burmas militære ledelses ynkelige fejlslagne forsøg på at opfylde de Tullamore-krav, som spørgsmålet handler om, blev EU den 11. oktober enigt om at vedtage yderligere målrettede foranstaltninger mod Burmas militære ledelse.
De yderligere forholdsregler, som Rådet har vedtaget, lægger både direkte politisk pres og indirekte økonomisk pres på den militære ledelse. For at udøve direkte politisk pres og øge den militære ledelses internationale isolation har Rådet vedtaget at udvide det rejseforbud, der gælder i hele EU for højtstående burmesiske officerer og deres familier. I henhold til de nye regler kan ingen burmesisk officer med rang af brigadegeneral eller derover komme ind i EU.
For at udøve indirekte økonomisk pres har Rådet vedtaget at indføre nye foranstaltninger, der forbyder nyinvesteringer i navngivne statsejede burmesiske virksomheder. I henhold til de nye foranstaltninger er det også forbudt at yde lån eller kredit til statsejede burmesiske virksomheder.
Kommissionen er klar over, at de nye foranstaltninger ganske vist isolerer den militære ledelse yderligere, men ikke kan tvinge den til at gennemføre de aktioner, som EU krævede i Tullamore. Vi tror dog, at det øgede pres i betydelig grad vil øge omkostningerne for ledelsen ved ikke at opfylde EU's krav.
Jeg vil gerne tilføje en enkelt ting om bistand. I øjeblikket er bistand fra Fællesskabets budget, som det ærede medlem ved, begrænset til grundlæggende humanitær bistand og sundhedspleje, og den ydes gennem FN-organer og ikke-statslige organisationer, der er aktive inden for Burma og tæt på landets grænser i Thailand og Bangladesh. Kommissionen drøfter i øjeblikket med medlemsstaterne, men også med FN's organer og andre donororganisationer, hvordan vi kan optimere og udvide vores bistand fra budgettet til det burmesiske folk.
De Rossa (PSE ).
   - Jeg vil gerne spørge kommissæren, om han kan uddybe sin bemærkning om Rådets beslutninger om investeringer i statsejede virksomheder. Det vedrører bestemte navngivne virksomheder. Jeg kan forstå, at Total for nylig har indgået en aftale med Myanmar Oil and Gas Exploration Company. Berøres den aftale af Rådets beslutning? I benægtende fald, hvorfor gør den ikke det, hvis vi mener det alvorligt med at udøve et kraftigt økonomisk pres?
Til slut vil jeg gerne spørge kommissæren, om han er enig i, at dette spørgsmål nu bør rejses i FN's Sikkerhedsråd. 
Patten,
    De finansielle sanktioner, som Rådet har vedtaget politisk, vil blive gennemført ved en rådsresolution, der finder direkte anvendelse i medlemsstaterne og er bindende for de økonomiske aktører. Jeg kan ikke på stående fod give det ærede medlem nærmere oplysninger om alle de virksomheder, der er eller vil blive omfattet af forslagene, men jeg kan bestemt sørge for, at han får besked om den særlige virksomhed, han tænker på.
Der er et par ting, jeg gerne vil sige til Parlamentet. For det første skal man, når man iværksætter sanktioner mod navngivne virksomheder, passe på, at man ikke tvinger dem til at bryde eksisterende kontraktlige aftaler eller nægte at betale for varer, de har modtaget. Det er altid mere indviklet at gennemføre finansielle eller økonomiske sanktioner, end det lyder, når man taler om det. Men det ærede medlems bemærkning om den burmesiske energisektors centrale betydning er noget, vi er nødt til at tage i betragtning.
Det andet, jeg gerne vil sige helt ærligt til det ærede medlem, er, at der er grænser for det pres, vi kan udøve for at opnå det ønskede resultat. Ligesom - formentlig - alle Parlamentets medlemmer vil jeg også gerne se Aung San Suu Kyis husarrest ophævet. Jeg vil gerne se hende og NLD deltage fuldt ud i Burmas politiske liv og Burma komme ud af den fattigdoms- og diktaturfælde, som landet i øjeblikket befinder sig i.
Det er også således, at Aung San Suu Kyis mand har undervist på et universitet, som jeg nu har stærk tilknytning til, så det er en sag, jeg har fulgt med stor interesse og bekymring.
Min egen vurdering er, at det - lidt ligesom med Zimbabwe - er sværere at opnå det ønskede resultat, hvis ikke nabolandene og de regionale organisationer samarbejder om at opnå det ønskede menneskerettighedsmål. Jeg håber i dette tilfælde, at ASEAN vil handle mere aktivt fremover, end vi har oplevet i den seneste tid. Situationen i Burma er forfærdelig, og vi må gøre alt, hvad vi kan, for at forbedre forholdene. 
De Rossa (PSE ).
   - Jeg har ikke et nyt spørgsmål, jeg ville bare minde kommissæren om anden del af mit oprindelige spørgsmål, det vil sige om sagen vil blive rejst i Sikkerhedsrådet. 
Patten,
    Det er stadig sådan, at Kommissionen ikke er repræsenteret i Sikkerhedsrådet, og det vil nok ikke ændre sig i den næste Kommissions embedsperiode, selv om den uden tvivl havde fortjent det.
Min egen personlige holdning er, at det ville hjælpe at rejse dette spørgsmål i Sikkerhedsrådet med jævne mellemrum. Jeg er ikke sikker på, at denne opfattelse deles af f.eks. Kina eller visse andre af FN's medlemsstater. Men hvis jeg må sige noget om to lande, der har stærke forbindelser til Burma, nemlig Kina og Indien, så synes jeg, at de begge bør anerkende, at Burma er en destabiliserende kraft i deres region, og at jo hurtigere de samarbejder med andre om at opnå et mere demokratisk styre i Burma, desto bedre vil det være for hele regionen. 
Bowis (PPE-DE ).
   - Kan jeg lokke min ærede ven til at indrømme, at Parlamentet havde ret, og udenrigsministrene havde uret, med hensyn til beslutningen om at lade Burma deltage i ASEM-topmødet? Jeg vil også gerne spørge ham, om han er enig i, at forbuddet mod at lade højtstående generaler og andre komme ind i EU kun er så virkningsfuldt som de enkelte medlemsstaters politik. Vi har ikke oplevet en særlig effektiv politik i forbindelse med f.eks. Zimbabwe.
Endelig beder jeg kommissæren erkende, at selv om Aung San Suu Kyi - hvis husarrest er urimelig - er en central person i spørgsmålet om Burma, må vi acceptere, at mange andre også sygner hen i fængsler, herunder mange medlemmer af det burmesiske parlament. 
Patten,
    Det sidste, som det ærede medlem sagde, er naturligvis helt rigtigt. Fokus er forståeligt nok på Aung San Suu Kyi, både på grund af hendes forhistorie og på grund af hendes internationale status. Hun er blevet hyldet - desværre for det usædvanlige heltemod, hun har udvist gennem årene. Der er, som hun ville sige, rigtig mange, der er blevet forfulgt sammen med hende, og som vi også skal tage i betragtning, og det omfatter størstedelen af NLD's ledelse.
For det andet har det ærede medlem helt ret i, at virkningen af eventuelle sanktioner - og helt sikkert af rejseforbud - helt og aldeles afhænger af, i hvor høj grad medlemsstaterne gennemfører disse sanktioner. Det vil ikke overraske ham, når jeg siger, at jeg i de sidste fem år nogle gange har set en mindre forskel mellem det, som forfægtes på europæisk plan, og det, som sker i medlemsstaterne. Det er uheldigt.
Med hensyn til hans første spørgsmål ved vi, at Parlamentet havde en stærkere holdning til ASEM og burmesisk deltagelse end Rådet. Jeg vil ikke her på dette sene tidspunkt lægge mig ud med Rådet, heller ikke selv om det ikke er til stede. Jeg mener, at Rådet forståeligt nok var bekymret for, at vi skulle lade vores bekymringer over Burma skade ASEM-processen, der har været rimelig værdifuld i de forløbne år. Det kan man have en anden holdning til. I det mindste kunne vi sørge for, at Burmas overholdelse af menneskerettighederne blev drøftet på et plenarmøde i ASEM, og skærpe sanktionerne mod Burma i Rådet. Det var en svær vurdering, og jeg kan godt forstå, hvorfor Parlamentet har sin egen holdning, men jeg håber, at Parlamentet vil forstå, at Rådets standpunkt ikke skyldtes svaghed. 
Kinnock, Glenys (PSE ).
   - Mange tak, hr. kommissær, for den indsats, De har gjort i Deres embedsperiode for at sikre bedre forhold for det lidende folk i Burma.
Jeg ville bare følge op på den seneste fælles holdning, hvor der er en udpræget mangel på klarhed, hvad angår listerne over virksomheder. Hvad menes der helt præcist med de foranstaltninger, der er på plads? Når det er sagt - og det fremgik klart af Deres svar tidligere, hr. kommissær, at vi ikke opnår meget større klarhed på dette område - vil De så give tilsagn om, at Kommissionen vil gennemgå listen over de berørte virksomheder meget nøje og regelmæssigt og vil opdatere listen med jævne mellemrum efter en grundig undersøgelse af, hvad der vil være nødvendigt, hvis dette på nogen måde skal være effektivt? 
Patten,
    Min erfaring i løbet af årene, ikke kun med hensyn til Burma, men også i andre tilfælde, har været, at når Kommissionen bliver bedt om at overvåge sanktioner, gør den det så omhyggeligt som muligt. Den omhu, hvormed vi gennemfører disse politikker, er ikke altid lige populær hos visse medlemsstater. Sanktioner kan undertiden være en ret pavlovsk udenrigspolitisk reaktion. Det, der er vigtigt, er at undersøge sanktionernes troværdighed og sikre, at de gennemføres så effektivt som muligt de steder, hvor de iværksættes.
Jeg var ikke i stand til at give det ærede medlem, der stillede det første spørgsmål, alle de oplysninger, han gerne ville have haft, men jeg har forsøgt - ligesom mine efterfølgere uden tvivl vil gøre - at tale så åbent som muligt om disse ting. Det er helt rimeligt, at Parlamentet ønsker fuldstændig klarhed om disse spørgsmål - om, hvad der gøres i menneskerettighedspolitikkens navn i Burma, og om, hvordan vi prøver at nå et mål, som må antages at være vores fælles mål, både i teori og praksis. Det er at sikre løsladelsen af en usædvanligt modig kvinde og dem, der sammen med hende har kæmpet ikke blot for demokrati, bedre menneskerettigheder og borgerrettigheder i Burma, men også for bedre forhold for et ekstremt begavet folk, som diktaturet har forarmet. 
Formanden.
I lyset af den kommende revision af finansforordningen bedes Kommissionen oplyse, om den vil forelægge et forslag til forenkling af procedurer for offentlige indkøb inden for eksterne aktioner, navnlig hvad angår militære og ikke-militære krisestyringsoperationer?
Patten,
    Først vil jeg gerne slå fast, at operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, ikke kan finansieres via Fællesskabets budget - jeg har set på bestemmelserne i artikel 28, stk. 3, for længe - og derfor finansieres på mellemstatslig basis.
Hvad angår finansiering af ikke-militære krisestyringsoperationer, fastlægges de regler, som spørgsmålet omhandler, ikke kun i finansforordningen, men også i dens gennemførelsesbestemmelser. Gennemførelsesbestemmelserne indeholder allerede forenklede procedurer for offentlige indkøb med henblik på krisesituationer i eksterne forbindelser, f.eks. anvendelsen af proceduren med forhandling. Det skal erindres, at sådanne forenklede procedurer udgør afvigelser fra de normale procedurer. Endvidere overvåger Parlamentet Kommissionens anvendelse af dem, og der forelægges en særberetning herom for budgetmyndigheden hvert år.
Reglerne vedrørende krisestyringsoperationer under FUSP gennemgås i øjeblikket i lyset af deres funktionelle behov, som bør kunne tilgodeses inden for de eksisterende bestemmelser. På længere sigt foreskriver finansforordningen en gennemgang hvert tredje år eller efter behov. Kommissionen har forpligtet sig til at rapportere om sine erfaringer efter de første to år med de nye bestemmelser, det vil sige i foråret 2005. Denne gennemgang vil dække både finansforordningen og gennemførelsesbestemmelserne med henblik på at konstatere, om der er behov for ændring af bestemmelserne, herunder bestemmelserne om offentlige indkøb inden for eksterne aktioner generelt og krisestyringsoperationer i særdeleshed. Jeg håber, svaret er forholdsvis klart. 
Von Wogau (PPE-DE ).
   - Hr. kommissær, selvfølgelig giver jeg Dem ret i, at militære operationer er udelukket fra finansieringen i det europæiske budget. Men mit spørgsmål vedrører politiaktionen i Bosnien og Hercegovina. Jeg har nemlig modtaget rapporter om, at udstyret er ankommet meget forsinket til landet, således at der er gået 6-8 måneder mellem konstateringen af behovet på den ene side og modtagelsen af udstyret på den anden side. EU har besluttet, at det vil give sig selv instrumenter til at håndtere kriser hurtigt, især i nabolandene. Men hvis udstyret først ankommer, når krisen er overstået, er det helt sikkert ikke det, vi har tilstræbt. Derfor vil jeg indtrængende opfordre Kommissionen til at undersøge denne procedure endnu en gang, og måske kan vi endda gøre det sammen. 
Patten,
    Jeg har forståelse for, hvad det ærede medlem siger om både Bosnien og Makedonien. I øjeblikket er det sådan, at alle nødvendige forsyninger og alt nødvendigt udstyr skal indkøbes, hver gang vi har en krisestyringsoperation. Men udbudsproceduren, der naturligvis tager et stykke tid, kan ikke begynde, før missionschefen er udnævnt og har ansat sine egne medarbejdere. Vi er derfor nødt til at finde en måde, hvorpå indkøbsprocessen kan begynde, inden krisestyringsoperationen formelt er vedtaget, så forsyningerne er til disposition, så snart operationen starter eller meget kort tid derefter. Vi kan naturligvis yde teknisk bistand med dette forberedende arbejde, men jeg er sikker på, at det er en af de faktorer, som vil blive taget i betragtning ved den gennemgang af gennemførelsesbestemmelserne, jeg nævnte tidligere. Det er min erfaring, at det ikke altid er muligt for os at handle så hurtigt, som vi gerne ville, og det er på grund af de regler, der er fastlagt, normalt af gode grunde - større gennemsigtighed, hensigtsmæssig budgetprocedure osv. Desværre tænker de, der udarbejder disse regler, ikke altid på den virkelige verden, vi befinder os i. 
Formanden.
   - Vi er hermed nået frem til anden del af spørgetiden, hvor tilstedeværende kommissærer vil besvare spørgsmål. Jeg byder kommissær Verheugen velkommen og begynder med spørgsmål nr. 37 af Markus Ferber om konsekvenserne for befolkningen ved Tyrkiets tiltrædelse af EU.
Formanden.
Har den tyrkisktalende befolkning i Tyrkiets nabostater og i de tyrkiske republikker i Centralasien automatisk en ret til tyrkisk statsborgerskab, hvis de har bopæl i Tyrkiet?
Verheugen,
   Fru formand, hr. Ferber, svaret på Deres spørgsmål er nej. Der er ikke tale om en sådan automatisk ret. 
Ferber (PPE-DE ).
   - I så fald stiller jeg følgende spørgsmål: De har i Deres forslag om optagelse af forhandlinger med Tyrkiet planlagt en omfattende udsættelse af en af de fire grundlæggende friheder i det indre marked. Er De af den opfattelse, at det også vil holde ved en prøvelse for EF-Domstolen? 
Verheugen,
    Det kan jeg ikke svare på, for jeg ved det ikke. 
Formanden.
Kommissær Verheugen blev under sin seneste rejse til Tyrkiet konfronteret med klager over tortur, som stadig skulle finde sted i tyrkiske fængsler. Menneskerettighedsorganisationen Human Rights Watch henviser også i sin seneste rapport til, at sådanne fremgangsmåder fortsat anvendes i Tyrkiet, om end i mindre udstrækning.
Kommissær Verheugen udtalte under en pressekonference den 23. september 2004, at en undersøgelsesgruppe udsendt af Kommissionen er nået frem til den konklusion, at der ikke er grund til at anklage Tyrkiet for systematiske overtrædelser af fangers rettigheder.
Kunne Kommissionens observatører aflægge uanmeldt besøg i fængsler efter deres eget valg?
Overvejer Kommissionen regelmæssigt at sende observatører sted, hvis antallet af klager ikke aftager?
Verheugen,
   Hr. Claeys, først for nogle dage siden aflagde Kommissionen udførligt rapport om situationen i Tyrkiet med hensyn til tortur og mishandling, og jeg henviser Dem derfor til Kommissionens regelmæssige beretning, som blev offentliggjort den 6. oktober 2004. Af denne beretning fremgår resultaterne af det besøg, som hr. Claeys refererer til. I løbet af dette besøg mødtes repræsentanter for Kommissionen med repræsentanter for fem menneskerettighedsorganisationer, to retsmedicinske organisationer, regeringen samt for politiet, gendarmeriet og de retlige institutioner. Kommissionen nåede frem til den konklusion, at der er gjort bestræbelser for i højere grad at gå frem mod tortur og mishandling. Vigtigt i denne sammenhæng er bestemmelserne i den nye straffelovbog.
Procedurerne vedrørende varetægtsfængsling er blevet tilpasset europæiske standarder, selv om anholdte ikke altid belæres om deres rettigheder af politimyndighederne.
Myndighederne har annonceret en nultolerancepolitik over for tortur, og adskillige udøvere af tortur er allerede blevet straffet. Kommissionen lægger vægt på, at man i Tyrkiet stadig kan konstatere talrige tilfælde af mishandling og vel også tortur, og at det nu handler om at udrydde denne praksis fuldkommen. Til det formål er nye bestræbelser fra den tyrkiske regering nødvendige.
I sin anbefaling med hensyn til Tyrkiets fremskridt hen imod en tiltrædelse fremhæver Kommissionen, at reformprocesser og også bekæmpelse af tortur og mishandling skal konsolideres og udvides, og at Kommissionen fortsat vil overvåge denne proces nøje. 
Claeys (NI ).
   - Fru formand, hr. kommissær, mit spørgsmål var egentlig, om Kommissionen agter også i fremtiden at sende undersøgelsesgrupper til Tyrkiet fra det øjeblik, der er klager over tortur i landet. Jeg tror, at kommissæren må være enig med mig i, at Tyrkiet er et meget specielt kandidatland. I dag stod der i den tyske avis en artikel om, at der alene i Tyskland siden begyndelsen af 2003 er ankommet mere end 11.000 flygtninge, som søgte politisk asyl. Hvordan er dette muligt? Enten er et sådant land demokratisk - og så kan der ikke længere være politiske flygtninge - eller også er der virkelig et problem. 
Verheugen,
   Hr. Claeys, de to spørgsmål, De har stillet, er meget forskellige. Hvad angår det første spørgsmål, er svaret et klart ja. Kommissionen vil også fremover gøre alt det, der er nødvendigt, for det første for at hjælpe Tyrkiet i kampen mod tortur og mishandling og for det andet for at overvåge den aktuelle udvikling. Hvis det er nødvendigt, vil der selvfølgelig også blive sendt specialmissioner til Tyrkiet. Jeg vil også gerne påpege en anden ting: De kilder, hr. Claeys, som De henviser til i Deres spørgsmål, og som taler om systematisk tortur i Tyrkiet, stammer fra en politisk lejr, som De normalt ikke støtter Dem til, og som står i diametral modsætning til Deres politiske holdning. De tilslutter Dem normalt ikke vurderinger, der kommer fra denne del af det politiske spektrum. Jeg gør blot opmærksom på det til Deres orientering.
Hvad angår det andet spørgsmål, er Tyrkiet som kandidatland selvfølgelig forpligtet til, som ethvert andet kandidatland, at opfylde de politiske kriterier fuldstændigt. Kommissionen anser det for sin vigtigste opgave i forbindelse med Tyrkiet at være opmærksom på, at det også sker i fremtiden.
Formanden.
Kan Kommissionen, i betragtning af dens strategiske afgørelse om at indlede officielle forhandlinger med Tyrkiet om medlemskab af EU og af modstridende rapporter om dette spørgsmål, oplyse, hvilke konsekvenser Tyrkiets eventuelle tiltrædelse i 2014 eller 2015 vil få for midlerne til de 10 medlemsstater, der for nylig tiltrådte EU, navnlig for så vidt angår den fælles landbrugspolitik og regionalpolitikken?
Verheugen,
   Hr. Czarnecki, man kan ikke gøre andet end at spekulere over dette spørgsmål i dag. De finansielle overslag, som Prodi-Kommissionen har forelagt, og som strækker sig frem til 2013, omfatter ikke finansielle midler til en eventuel tiltrædelse for Tyrkiets vedkommende. Derfor er det også umuligt at sige noget om, hvordan eventuelle omkostninger i forbindelse med Tyrkiets tiltrædelse vil blive fordelt. Det er fuldkommen umuligt at sige noget konkret om det i dag, fordi man ikke kan forvente Tyrkiets tiltrædelse i en periode på mellem 12 og 15 år. I denne periode vil der være en økonomisk udvikling i EU og også i Tyrkiet, som vi ikke kender, EU's budget kan ændre sig graverende, det ved vi ikke, og udgifterne til relevante politikker kan også ændre sig. Som grundlæggende princip kan der i tiltrædelsestraktaten reguleres det, der synes nødvendigt at regulere, også med hensyn til omkostningerne. Tyrkiets tiltrædelse vil ikke komme til at koste mere, end medlemsstaterne og Fællesskabet til enhver tid er parate til at betale via budgettet.
Czarnecki, Ryszard (NI ).
   - Mange tak, fru formand. Hr. Verheugen, jeg vil benytte lejligheden til at takke Dem for Deres personlige bidrag til den nylige udvidelse af EU, hvor bl.a. Polen blev indlemmet. Jeg vil endvidere gerne takke Dem for at komme med en meget vigtig oplysning, nemlig oplysningen om, at Tyrkiet kan tiltræde EU i 2019, men ikke før. Jeg har et yderligere spørgsmål til Dem, hr. Verheugen. Mener De, at EU-støtten fortrinsvis vil blive anvendt til at fjerne forskelle mellem de tyrkiske og europæiske regioner eller fortrinsvis til støtte af det tyrkiske landbrug? 
Verheugen,
   Hr. Czarnecki, først mange tak for komplimentet. Ligesom i Polens tilfælde vil spørgsmålet om udligning af regionale forskelle naturligvis også spille en stor rolle i Tyrkiets tilfælde, hvis landet engang skulle tiltræde. Men det er ikke muligt i dag at sige noget om, hvordan det vil udarte sig finansielt. Jeg vil blot påpege, at der i forbindelse med overførsel af ressourcer til nye medlemslande og også til gamle medlemslande er en øvre grænse, som ligger på 4 % af bruttonationalproduktet. Det betyder, at der ikke bare kan overføres i det uendelige. Men for store medlemslande som Spanien, Italien eller Polen er denne 4 %'s grænse aldrig nået, og den vil heller aldrig blive det. Det kan altså antages nogenlunde sikkert, at Tyrkiet, når det engang kommer så vidt, ikke kan sammenlignes med Estland eller Litauen, men at Tyrkiet skal sammenlignes med Spanien eller Polen, og så taler vi straks om helt andre størrelsesordener. 
Formanden.
Hvilke foranstaltninger træffer Kommissionen for at forbedre funktionsdygtigheden inden for forvaltning og retsvæsen i Rumænien og Bulgarien?
Verheugen,
    Det er et meget komplekst emne, hr. Posselt. Kommissionen tillægger de løbende reformer af den offentlige forvaltning og af retsvæsenet i begge lande stor betydning. Med disse reformer skal det sikres, at begge lande ikke blot er i stand til at opfylde forudsætningerne for medlemskab, men de skal først og fremmest også kunne garantere, at de begge efter tiltrædelsen kan opfylde deres forpligtelser som medlemsstater effektivt.
I Rumænien har der i den senere tid været konkrete fremskridt, f.eks. den formelle vedtagelse af en strategi til fremskyndelse af reformen af den offentlige forvaltning og af en strategi fra 2003 til en reform af retsvæsenet samt vedtagelsen af tre grundlæggende principper for retsreformen i juni 2004. Imidlertid skal Rumænien stadig sørge for en vellykket gennemførelse af disse foranstaltninger.
I Bulgarien blev der ikke mindst efter et meget kraftigt pres fra min side for over et år siden vedtaget en strategi til en reform af den offentlige forvaltning, og gennemførelsen heraf skrider alt i alt fremad. Men jeg må sige tydeligt, at det er nødvendigt med flere store bestræbelser for at forbedre organiseringen af arbejdet, den forvaltningskapacitet, der er nødvendig for gennemførelsen af , og især managementstrukturerne i den bulgarske forvaltning.
Hvad angår retsvæsenet, gør Bulgarien yderligere fremskridt i forbindelse med gennemførelsen af strategien fra 2001 til en reform af retsvæsenet, selv om der har været forsinkelser på nogle områder. Kommissionen følger nøje den fortsatte udvikling på dette område. Kommissionen har støttet disse reformer med førtiltrædelsesstøtte og i tæt samarbejde med andre donorer inklusive medlemsstaterne.
Reformen af den offentlige forvaltning og retsvæsenet hører til de absolutte prioriteringer, som skal støttes som led i Phare-flerårsprogrammeringen for 2004-2006. Desuden er der oprettet uformelle udvalg vedrørende reformer af den offentlige forvaltning og retsvæsenet, som fører en struktureret dialog med begge lande om dette emne, og som skal følge og støtte udbygningen af de operative kapaciteter på begge områder. 
Posselt (PPE-DE ).
   - Hr. kommissær, jeg takker Dem. Efter sommerferien har jeg modtaget et stort antal forespørgsler fra borgerne i min valgkreds, som vedrører disse spørgsmål, især om den ekstremt langsomme grænsekontrol ved den bulgarsk-rumænske og ved den bulgarsk-tyrkiske grænse, som ofte er blevet afbrudt i timevis og i helt op til 12 timer. Desuden har de i høj grad også handlet om korruption. Jeg vil spørge Dem om Deres syn på begge dele på baggrund af helt konkrete klager, både om grænsekontrollen og korruptionen. 
Verheugen,
   Hr. Posselt, jeg kender naturligvis også til disse klager, og sandsynligvis får vi til dels også de samme klager. Kommissionen går i alle tilfælde disse klager igennem. Hvad angår grænsekontrollen, arbejder vi sammen med begge lande på at forbedre dette system - ikke altid lige vellykket, som det viser sig - og programmerne er heller ikke færdige endnu. Alt i alt mener vi imidlertid, at vi kan konstatere en forbedring.
Hvad angår korruption, ved De, at jeg også har nævnt dette emne meget hyppigt her i Parlamentet, og at vi i alle vores fremskridtsrapporter om Rumænien og Bulgarien forlanger, at der gås mere eftertrykkeligt, gennemsigtigt og beslutsomt frem ved bekæmpelsen af korruption. Selv om der er tegn på fremskridt i begge lande, må jeg generelt sige tydeligt, at jeg stadig ikke er tilfreds med det opnåede niveau for korruptionsbekæmpelsen i de to lande, og at det i løbet af de samtaler, jeg har haft med begge lande, har stået i første række på listen over de områder, hvor Kommissionen forventer, at der sker betydelige forbedringer. Jeg vil i hvert fald sige tydeligt, at vi skal se en effektiv lovgivning og effektive institutioner i forbindelse med korruptionsbekæmpelse, før Rumænien og Bulgarien eventuelt tiltræder. 
Formanden.
I fællesskabsaktionen til imødegåelsen af følgerne af udvidelsen for de regioner i EU's medlemsstater, som grænser op til kandidatlandene, er der også medtaget fem græske regioner. Kommissionen var selv af den opfattelse, at Makedonien (den vestlige, den centrale og den østlige del) og Thrakien befinder sig i langt den vanskeligste situation set på baggrund af kriterierne indtægter, arbejdsmarkedets dynamik, infrastrukturer og humane ressourcer. Kommissionen bedes på baggrund heraf oplyse, hvorledes den indtil nu vurderer anvendelsen af fællesskabsmidlerne til disse regioner? 
Hvilken retning vil fællesskabsaktionen tage efter 2006 i betragtning af Bulgariens og Rumæniens forventede medlemskab og indledningen af tiltrædelsesforhandlinger mellem EU og Tyrkiet, så meget mere som Grækenland grænser op til de tre ansøgerlande? Hvilke grænseoverskridende infrastrukturer er der planer om med henblik på at fremme områdets integrering?
Verheugen,
    Kommissionen yder inden for rammerne af strukturfondene et bidrag til udviklingen af de nordlige regioner i Grækenland, ikke blot ved gennemførelsen af operative programmer i enkelte sektorer, men også gennem de Interreg-programmer, der er gennemført i forbindelse med fællesskabsinitiativerne. Med disse programmer fastsættes finansieringen af foranstaltninger til grænseoverskridende, transnationalt og transregionalt samarbejde i regionerne i EU-medlemsstaterne. Inden for rammerne af den tredje fællesskabsaktion for Grækenland, hvor 2000-2006 behandles, samfinansierer EU strukturpolitiske foranstaltninger i de græske regioner. I denne forbindelse blev programmerne for regionerne Vestmakedonien, Centralmakedonien samt Østmakedonien og Thrakien aftalt. Formålet med denne foranstaltning er at fremme udviklingen og strukturtilpasningen. I forbindelse med disse foranstaltninger i de tre nævnte regioner er der budgetteret med offentlige udgifter på i alt 2,7 milliarder euro, hvoraf strukturfondene står for 2 milliarder euro, altså 75 %.
Mens foranstaltningerne i forbindelse med en forbedring af den lokale infrastruktur skrider rigtig godt fremad, er foranstaltningerne til forbedring af den lokale økonomi og arbejdsmarkedets dynamik samt udnyttelsen af potentialet ved humane ressourcer desværre blevet forsinket på grund af vanskelighederne ved at gennemføre sådanne foranstaltninger. Ofte er de ansvarlige myndigheder overbebyrdet med at gennemføre disse meget komplekse og meget krævende programmer.
Foruden disse midler modtager de nævnte regioner også betydelige midler gennem de landsdækkende operative programmer for fællesskabsaktionen for Grækenland. Over 65 % af de strukturfondsmidler, som Grækenland får tildelt, afvikles via disse horisontale programmer. Desuden er de nordlige regioner omfattet af følgende grænseoverskridende programmer: for det første Interreg-programmet Grækenland/Tyrkiet med 46,6 millioner euro. Dette program blev godkendt i slutningen af 2003, men der er endnu ikke gennemført foranstaltninger.
For det andet det grænseoverskridende Interreg-/Phare-program Grækenland/Bulgarien. Her er der fastsat 254 millioner euro, og et stort antal projekter er påbegyndt under dette program, herunder foranstaltninger i forbindelse med transportinfrastrukturen.
For det tredje programmet Interreg Grækenland og Cards Albanien samt Interreg Grækenland og Cards Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Til programmet med Albanien er der afsat 126 millioner euro, til programmet med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien 103 millioner euro, og flere programmer er undervejs, bl.a. for økonomisk udvikling og beskæftigelse. Disse Interreg-/Cards-programmer kan måske om kort tid ændres til naboskabsprogrammer for at fremme og styrke samarbejdet mellem Grækenland og Albanien samt mellem Grækenland og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
Førtiltrædelsesstøtten til Tyrkiet begynder med programmet for 2004 og omfatter en komponent til grænseoverskridende samarbejde mellem Tyrkiet og Grækenland med for øjeblikket ca. 2 millioner euro om året. Formålet med dette projekt er at forbedre det grænseoverskridende samarbejde på lokalt niveau mellem Grækenland og Tyrkiet samt at støtte den fortsatte udvikling af det økonomiske potentiale i grænseregionerne. Der tages udgangspunkt i, at midlerne til disse aktiviteter øges i de kommende år.
Fokus i Phare-programmet for det grænseoverskridende samarbejde mellem Bulgarien og Grækenland, for øjeblikket 20 millioner euro om året, har bl.a. været infrastruktur og især genoprettelse af regionale veje med adgang til de to eksisterende grænseovergange. Desuden er der planlagt samfinansiering af tre nye grænseovergange med tilkørselsveje, hvoraf den ene næsten er færdig. Over to tredjedele af programmidlerne har hidtil strømmet til disse prioriterede områder.
Miljøområdet står på andenpladsen på prioriteringslisten, og efter Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse vil det grænseoverskridende samarbejde mellem Grækenland og Bulgarien blive fremmet på begge sider af grænsen ved hjælp af Interreg. 
Papastamkos (PPE-DE ).
   - Fru formand, nu hvor Europa består af 25 lande, er definitionen af grænseregioner sandelig også blevet ændret.
Mit spørgsmål er helt klart, nemlig om vi får en tidsmæssig og differentieret udvidelse af det territoriale anvendelsesområde for denne meget nyttige fællesskabsaktion.
I øvrigt har Kommissionen selv bekræftet, at de pågældende græske områder har meget alvorlige problemer på baggrund af kriterierne indtægter, arbejdsmarkedets dynamik og menneskelige ressourcer. 

 Fru formand, afslutningsvis vil jeg gerne gratulere hr. Verheugen hjerteligt med hans betydelige bidrag til udvidelsen af EU. 
Verheugen,
    Mange tak, hr. Papastamkos, for de anerkendende ord. Jeg vil endnu en gang forsøge at forklare det med mine egne ord. I de nordlige regioner af Grækenland er der tre forskellige programmer. Vi har de programmer, som vedrører det grænseoverskridende samarbejde med Bulgarien, et fremtidigt medlemsland. Så snart Bulgarien er medlem, udløber dette program, og i stedet for vil der være et normalt Interreg-program ved grænsen mellem Bulgarien og Grækenland, som det er sædvanligt mellem medlemsstater. Men det betyder ikke, at der er færre penge. Det er blot et andet program. Grækenland har også et fælles program med nabostaterne Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, som endnu ikke er kandidatlande. Derfor er der fastsat et andet program her, og Kommissionen planlægger at sammefatte disse instrumenter til et enkelt naboskabsprogram med henblik på en forenkling. Det vil løbe under det næste finansielle overslag. Det er ikke mit indtryk, at man skal regne med færre midler ved denne grænse, snarere tværtimod, når man tager højde for, hvilken høj prioritering landene på Vestbalkan har for vores strategiske overvejelser. Desuden har vi programmer vedrørende grænsen til kandidatlandet Tyrkiet, hvor der som en del af det intensive samarbejde med Tyrkiet, der skal etableres nu også i denne grænseregion, stilles midler i øget omfang til rådighed.
Alt i alt kan man sige, at situationen for de græske grænseregioner vil ændres rent teknisk i det ene eller andet tilfælde, men at man ikke skal regne med, at det fører til tab af midler, snarere tværtimod. 
Formanden.
   - Spørgsmål nr. 44 bliver besvaret skriftligt.
I foråret 2004 erklærede generaladvokat Phillipe Léger ved EF-Dosmtolen, at det statslige svenske apotekmonopol er i strid med EU's konkurrenceprincipper. Der ventes endelig dom i den såkaldte Hanner-sag i løbet af året, men EF-domstolen følger sædvanligvis generaladvokaternes udtalelse.
Hvordan bedømmer Kommissionen fremtiden for det svenske systembolag på grundlag af denne udtalelse om apotekerne?
Monti,
    Fru formand, kære kolleger, selv om Domstolen tager højde for generaladvokatens udtalelse, skal det understreges, at en sådan udtalelse ikke er juridisk bindende for hverken Kommissionen eller nogen anden part. Dette gælder også for den udtalelse, som generaladvokat Léger afgav den 25. maj 2004 i sag C438/02, Åklagaren mod Krister Hanner, der drejede sig om, hvorvidt det monopol, som apoteket har i Sverige med hensyn til salget af medicin, er foreneligt med visse traktatbestemmelser om varernes frie bevægelighed og etableringsretten (artikel 28, 31 og 43).
Hvad angår Systembolaget, som er Sveriges salgssystem for alkoholiske drikke, har Domstolen allerede udtalt sig om dette monopols forenelighed med traktatens artikel 31, hvilket den gjorde i sin dom af 23. oktober 1997 i Franzén-sagen. I denne artikel står der, at de statslige monopolers struktur og aktiviteter skal være tilrettelagt på en sådan måde, at enhver forskelsbehandling af medlemsstaternes statsborgere med hensyn til forsynings- og afsætningsvilkår er udelukket, så handel med varer fra en anden medlemsstat ikke eller er ringere stillet end et nationalt produkt.
Efter en omhyggelig undersøgelse af Systembolagets salgssteder, valg af produkter og reklameaktiviteter traf Domstolen den afgørelse, at Systembolagets monopolsalgsstruktur er forenelig med traktatens artikel 31. Som situationen er nu, giver dommen i Franzén-sagen Kommissionen et juridisk holdepunkt i forbindelse med vurderingen af Systembolagets forenelighed med EU-bestemmelserne. 
Sjöstedt (GUE/NGL ).
   - Fru formand, jeg vil gerne takke Kommissionen for svaret, som efter min mening var virkelig godt. Anledningen til spørgsmålet er, at ikke bare apoteksspørgsmålet, men også systembolagsspørgsmålet nævnes i generaladvokatens udtalelse. Jeg tolker svaret således, at Kommissionen i dag ikke mener, der er problemer med systembolaget, og at virksomheden er forenelig med EU's regler, hvilket efter min mening er et klogt standpunkt.
Monti,
    Jeg har ikke noget at tilføje på nuværende tidspunkt.
Formanden.
Arbejdstagerne på de 10 offentlige spanske værfter, som indgår i firmagruppen IZAR, har iværksat en række faglige aktioner og arbejdsnedlæggelser i forskellige spanske byer i protest mod den overlevelsesplan, som den statslige SEPI-koncern har forelagt, og som indebærer, at de militære værfter adskilles fra de civile, og at sidstnævnte privatiseres. Denne situation skyldes, at den tidligere regering under Aznar ydede "ulovlig" støtte til de offentlige værfter til et beløb af omkring 1.100 millioner euro, som nu skal tilbagebetales til Kommissionen.
Agter Kommissionen at indlede forhandlinger om tilbagebetalingen af denne ulovlige støtte for derved at forhindre adskillelsen og lukningen af de spanske værfter?
Mener Kommissionen ikke, at det for at sikre den spanske skibsbygningssektor vil være nødvendigt at lovliggøre denne støtte?
Monti,
    Fru formand, kære kolleger, Kommissionen vil gerne understrege, at den statsstøtte, som tilbagesøges, fordi den betragtes som ulovlig og uforenelig, skal tilbagebetales til den berørte medlemsstat og ikke til Kommissionen. Dette er en misforståelse, som undertiden opstår. Mens en bøde fra Kommissionen som følge af karteldannelse eller misbrug af dominerende stilling er en indtægt på fællesskabsbudgettet, medfører en ordre om tilbagebetaling af ulovlig og uforenelig statsstøtte en pengeoverførsel fra den virksomhed, som ulovligt har modtaget denne støtte, til den berørte medlemsstat og ikke til fællesskabsbudgettet.
I henhold til Domstolens retspraksis og traktatens artikel 10 skal medlemsstaten og Kommissionen, når en medlemsstat har vanskeligt ved at gennemføre en beslutning fra Kommissionen, hvor der anmodes om tilbagebetaling af ulovlig og uforenelig statsstøtte, samarbejde om at finde en løsning på dette problem. Der er ikke tale om en forhandling, og Kommissionens beslutninger bliver i enhver henseende ved med at være gyldige. Et sådant samarbejde finder i øjeblikket sted mellem Spanien og Kommissionen. Kommissionen har ikke til hensigt at tage sine beslutninger op til fornyet overvejelse, da dette ville forvride konkurrencen på EU's marked for skibskonstruktion. Kommissionen har i de seneste år modtaget en lang række klager fra konkurrenter i EU over den statsstøtte, der er ydet til de spanske skibsværfter. Desuden lader det under alle omstændigheder til at være juridisk umuligt at lovliggøre den pågældende støtte i betragtning af betingelsen om, at der i fremtiden ikke må bevilges yderligere støtte til de spanske skibsværfter, hvilket blev vedtaget af Rådet i 1997 og er gentaget i artikel 5 i den forordning om statsstøtte til skibsbygningsindustrien, der var gældende på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet. 
Meyer Pleite (GUE/NGL ).
   - Fru formand, hr. kommissær, sandheden er, at anmodningen om tilbagebetaling af støtten er et meget hårdt slag for den spanske skibsbygningssektor, som er en strategisk sektor.
De ved lige så vel som jeg, at langt størstedelen af verdens tunge skibe modtager direkte eller indirekte støtte. Selv i EU er denne støtte tilladt, og der er endda fundet forskellige former ved hjælp af regionale regeringer og sammenlægning af den private og militære skibsbygningssektor.
Jeg opfordrer derfor kommissæren og selve EU's politiske ledelse til at revidere begrebet, således at det er muligt at støtte skibsbygningssektoren, som er af strategisk betydning for Europa, især på grund af den illoyale konkurrence fra Korea og USA's protektionisme. 
Monti,
   Tak for dette tillægsspørgsmål, som er af generel interesse. Kommissionen er fuldt ud klar over betydningen af den europæiske skibsbygningsindustri og over den betydning, som skibsbygningsindustrien tillægger lige vilkår inden for Europa, hvilket ikke er foreneligt med et ikke-reguleret system for statsstøtte til skibsbygningsindustrien.
Der har for nylig været to synlige tegn på den betydning, Kommissionen tillægger denne sektor. For det første nævnte De den unfair konkurrence fra Korea. Jeg er sikker på, De kender til Kommissionens stærke initiativ - der desværre var længe om at finde vej til en rådsafgørelse - som bragte Korea inden for WTO's rammer og samtidig indførte en midlertidig defensiv ordning mod unfair konkurrence fra Korea.
Det andet synlige tegn på interesse er programmet LeaderShip 2015, der blev koordineret af Kommissionen med deltagelse fra repræsentanter for Europa-Parlamentet og skibsbygningsindustrien, og hvis formål var at fastlægge en række proaktive politikker.
Det kan give Dem en idé om, hvordan Kommissionen sammen med de øvrige EU-institutioner har forsøgt at tilgodese sektorens behov og samtidig overholde lovgivningen, når det drejer sig om specifikke tilskud. Som De ved, har der i IZAR's tilfælde været tale om en hel række brud på reglerne. 
Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE ).
   - Fru formand, jeg vil gerne spørge kommissæren, om Kommissionen i lyset af den internationale situation, som han har omtalt, og Europas situation i forhold til WTO og Koreas illoyale konkurrence, er indstillet på at revidere den nuværende politik om statsstøtte til den europæiske skibsbygningsindustri. 
Monti,
    Det er ret usædvanligt at tale om Kommissionens politiske hensigter, når den nuværende Kommissions embedsperiode - hvis Parlamentet tillader det - kun løber syv dage endnu. Det bliver nogle heftige dage, i hvert fald for konkurrencepolitikken.
Hvad angår spørgsmålet om skibsbygningsindustrien, og naturligvis uden at forpligte vores efterfølgere til en politik i overensstemmelse med, hvad jeg lige har beskrevet - nemlig streng kontrol med overholdelsen af de eksisterende, ret generøse regler for denne sektor samt aktive foranstaltninger for at fremme sektorens udvikling i samarbejde med industrien - forventer jeg, at der vil blive ført denne slags politik. 
Formanden.
Ordningen med skattelettelser, som Italien ifølge Kommissionen har gennemført ulovligt, eftersom der ikke var indgivet forhåndsmeddelelse om den, og som, igen ifølge Kommissionen, var uforenelig med det fælles marked og stred mod de europæiske bestemmelser om statsstøtteordninger, gennemførtes i 2002 til fordel for 1600 norditalienske kommuner, hvoraf nogle aldrig havde været ramt af naturkatastrofer.
Hvorfor er analysen af denne lov sket to år efter dens ikrafttrædelse og ét år efter den fastsatte sidste frist for interventionernes gennemførelse?
Hvorfor bekendtgjordes meddelelsen om, at gennemførelsen af Tremonti Bis-loven var ulovlig, inden samrådet mellem Kommissionens forskellige tjenestegrene var tilendebragt?
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe med henblik på at sikre, at de beløb, der er udbetalt fra statskassen, faktisk geninddrives, i det mindste for så vidt angår den del, der overstiger det samlede beløb til dækning af de skader, som naturkatastrofer havde påført støttemodtagerne?
Monti,
    Fru formand, med hensyn til fru Sbarbatis mundtlige spørgsmål vil jeg gerne understrege, at Kommissionen faktisk har været meget hurtig til at følge denne sag, som den udelukkende er blevet informeret om via de klager, den har modtaget siden 6. marts 2003.
Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev således truffet den 17. september 2003 på grundlag af de oplysninger, som de italienske myndigheder havde fremsendt den 4. juli 2003. I gennemførelsesforordningen er der i øvrigt ikke fastsat nogen frist for Kommissionens behandling af en sag.
Desuden skal det bemærkes, at Kommissionen vedtog beslutningen om at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure den 20. oktober 2004, det vil sige fem uger efter, at den havde modtaget de sidste oplysninger fra Italien. Med hensyn til anden del af spørgsmålet vil jeg sige, at de artikler, man kunne læse i pressen før Kommissionens vedtagelse af beslutningen, bygger på informationer, der ikke kommer fra Kommissionen selv. Den underretter medierne om sine beslutninger, når disse er blevet truffet, og det sker som regel ved hjælp af en pressekonference og/eller en pressemeddelelse.
Endelig præciseres det i Kommissionens beslutning, at Italien skal kræve, at støttemodtagerne tilbagebetaler den uforenelige støtte med renter samt underrette Kommissionen om de iværksatte og planlagte foranstaltninger for at efterkomme beslutningen inden for en frist på to måneder. Kommissionen overvåger tilbagesøgningsproceduren og kan indbringe sagen for Domstolen i tilfælde af manglende gennemførelse. 
Sbarbati (ALDE ).
   - Fru formand, kære kolleger, jeg vil ganske enkelt sige, at jeg er tilfreds med kommissærens svar, og jeg vil benytte lejligheden til at takke ham for det, som han ikke blot har gjort i EU's tjeneste, men også for Italiens anseelse. 
Monti,
    Jeg vil blot sige mange tak til fru Sbarbati for hendes ord. Tak. 
Rübig (PPE-DE ).
   - Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer, statsstøtteordninger udgør et diskussionspunkt, hver gang der indtræffer naturkatastrofer. Med udvidelsen af EU grænser mål 1- og mål 2-områder i grænseregionerne nu netop op til andre områder, som har fået frakendt denne status. Kunne man forestille sig, at der i forbindelse med statsstøtteordninger skabes tidsmæssigt begrænsede undtagelser for disse grænseregioner i fremtiden? 
Monti,
    Desværre oplever Europa ligesom alle andre dele af verden naturkatastrofer. Der har været en række inden for de seneste år. Jeg er sikker på, at nogle af os husker de store oversvømmelser i Tyskland og Østrig for kun få år siden. Med Parlamentets støtte har Kommissionen forsøgt at indføre hensigtsmæssige ordninger inden for de begrænsninger, som de finansielle ressourcer sætter. Ordningerne omfatter overvågning af statsstøtte - tilskud eller bidrag fra nationale budgetter - samt direkte bidrag fra Fællesskabets budget.
Hvad angår Tremonti Bis-loven, som fru Sbarbati nævner i sin mundtlige forespørgsel, stillede Kommissionen ikke spørgsmålstegn ved, om virksomheder, som var berørt af naturkatastroferne, skulle hjælpes. Problemet var, om den måde, hvorpå loven var formuleret, gjorde det muligt at nå dette mål. 
Formanden.
Kommissionen oplyser i sit svar på skriftlig forespørgsel E-0699/03(1), at den "for nylig har indledt en sag vedrørende bl.a. sektorerne for blækpatroner og printere. Den er i øjeblikket ved, i lyset af Fællesskabets konkurrenceregler, at analysere den adfærd, som en række virksomheder på disse markeder udviser."
Kommissionen bedes oplyse, hvilke fremskridt den i mellemtiden har gjort i denne sag, og om en analyse af markedet for blækpatroner og printere viser, at Fællesskabets konkurrenceregler overholdes, og kan den i modsat fald begrunde, hvorfor den eventuelt har afsluttet undersøgelsen heraf?
Monti,
    Fru formand, denne korte række af spørgsmål viser, hvor mange forskellige emner Kommissionen beskæftiger sig med på konkurrenceområdet.
Jeg vil svare hr. Staes, at det ærede parlamentsmedlem sikkert er klar over, at Kommissionen i starten af 2003 indledte en undersøgelse af markedet for blæk- og laserprintere. Siden da har Kommissionen indhentet en omfattende mængde beviser og ført en lang række samtaler med printerproducenterne og leverandørerne af genopfyldte printerpatroner. I undersøgelserne var der fokus på spørgsmålet om, hvorvidt printerproducenterne overtræder EU's konkurrenceregler som følge af deres printerpatroners form og pris. Undersøgelsen er meget kompleks, både ud fra et økonomisk og juridisk synspunkt.
Kommissionen er i øjeblikket ved at færdiggøre analysen af de indhentede beviser, og det er stadig for tidligt at fastslå, om der er tale om en overtrædelse af konkurrencereglerne, eller om proceduren kan afsluttes. Kommissionen vil naturligvis offentliggøre alle yderligere informationer i den forbindelse hurtigst muligt. 
Staes (Verts/ALE ).
   - Fru formand, jeg takker kommissæren for hans svar. Jeg vil dog gøre opmærksom på, at jeg selv engang har fundet ud af, at 75 centiliter blæk fra en blækpatron er dyrere end en flaske champagne. Dette er da absurd. Jeg har stærkt indtryk af, at der her er tale om kombinationssalg, hvor printerne sælges meget billigt, og hvor blækket sælges til overpris. Jeg er foreløbig ikke tilfreds med kommissærens svar, men jeg vil dog gøre ham opmærksom på, at denne undersøgelse hurtigst muligt skal afsluttes, for dette gavner ikke forbrugerne. 
Monti,
    Tak for Deres iagttagelse. Jeg kan forsikre Dem for, at Kommissionen offentliggør alle relevante aspekter. Vi kan endnu ikke konstatere, om der har været tale om en overtrædelse. Som De ved, har Kommissionen ikke rollen som prisregulator. Vi lever og arbejder i en social markedsøkonomi, og det er af største betydning, at Kommissionen sørger for, at de rette betingelser for konkurrence er til stede ifølge europæisk lovgivning.
Disse betingelser kan undertiden bevirke, at forbrugerne opfatter priserne som høje. I en effektiv markedsøkonomi er det ikke Kommissionens opgave at fastsætte priser. Det er ikke en mulighed. Men jeg er sikker på, at den kommende Kommission nøje vil overvåge alle fænomener, der kan indebære brud på konkurrencereglerne og medføre skadevirkninger for forbrugerne, ligesom denne Kommission har gjort. 
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær Monti. Jeg afslutter hermed spørgsmålene til Dem, det vil sige, at spørgsmål nr. 49 og 50 vil blive besvaret skriftligt. Vi går nu over til næste emne.
Formanden.
I en tid, hvor fødevaremarkedet bliver mere og mere globaliseret, en udvikling, der vil fremskyndes med WTO's voksende rolle, har mange lande uden for EU ikke de samme normer med hensyn til dyrenes vel, fødevaresikkerhed og miljøbestemmelser som EU. Mener Kommissionen derfor ikke også, at der bør lægges større vægt på etikettering af fødevarer, der ikke kommer fra EU, med hensyn til oprindelsesland og produktionsmetoder, således at forbrugeren får klare oplysninger?
Mener Kommissionen ikke, at det ville være mere retfærdigt over for Europas fødevareproducenter og mere i de europæiske forbrugeres interesse, at disse andre lande fik samme normer for fødevaresikkerhed som EU?
Byrne,
    Jeg vil gerne først takke fru McGuinness for dette spørgsmål.
Hovedformålet med EU-lovgivningen om mærkning af fødevarer er at give forbrugerne faktuel oplysning om fødevarerne, f.eks. sammensætning, mængde og holdbarhed.
I henhold til EU's fødevarelovgivning er oprindelsesmærkning ikke obligatorisk, medmindre oprindelsen er tydeligt forbundet med et eller flere af fødevarens karakteristika, eller køberen ikke må vildledes med hensyn til den virkelige oprindelse, f.eks. hvor navnet omfatter en geografisk betegnelse.
Oprindelsesmærkning i sig selv giver ikke forbrugeren klar information om dyrevelfærd eller produktionsmetoder. Vi arbejder fortsat gennem internationale organisationer på at forbedre de globale standarder på områder som f.eks. dyrevelfærd. På denne måde kan vi bedst imødegå det ærede medlems bekymringer med hensyn til reglernes anvendelse i tredjelande.
Hvad angår standarder for fødevaresikkerhed, skal alle fødevarer og foderstoffer, der er på markedet i EU, være sikre, uanset hvor de kommer fra. Tredjelande må kun eksportere fødevareprodukter til EU, hvis de opfylder strenge krav, og dette er verificeret af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret.
Desuden udføres der obligatorisk kontrol af al import af animalske produkter ved EU's grænsekontrolsteder på indførselsstederne. Forordningen om fødevarer og foderstoffer, der er vedtaget for nylig, skal harmonisere kontrollen af alle andre importerede fødevareprodukter.
Disse foranstaltninger sikrer, at de fødevarestandarder, som anvendes i eksportsektoren i tredjelande, der handler med EU, opfylder EU's krav til fødevaresikkerhed. 
McGuinness (PPE-DE ).
   - Først vil jeg gerne komplimentere kommissæren for hans store indsats på et meget vanskeligt område. Der har aldrig før været så mange spørgsmål vedrørende fødevaresikkerhed, og hans job har været at beskytte forbrugerne.
De har ret, når De siger, at mærkning af fødevarer ikke er nok til at beskytte forbrugerne. Jeg har for nylig erfaret, at der i Irland er fundet oksekød fra Sydamerika, som var mærket som irsk. Det skal give anledning til bekymring, da det vildleder forbrugerne.
Hvad er kommissærens kommentarer til dette? Det er et område, som den nye Kommission bestemt bør vise interesse, da vi er nødt til at stramme op på mærkningen, hvis forbrugerne skal have nøjagtige oplysninger. Jeg efterlyser ikke et fødevarepoliti, men det ser i hvert fald ud til, at vi har brug for mere, end vi har i øjeblikket. 
Byrne,
    Først vil jeg gerne takke fru McGuinness for hendes venlige ord om min indsats i de sidste fem år. De varmede meget.
Vedrørende hendes tillægsspørgsmål: Der findes særlig lovgivning om mærkning af oksekød, nemlig forordning nr. 1760/2000, der fastsætter de særlige krav i forbindelse med oksekød, herunder oprindelse, og som blev vedtaget som reaktion på BSE-problematikken for nogle år siden.
Enhver mærkning i medlemsstaterne, der angiver forkert oprindelse for oksekød, er i modstrid med denne lovgivning. Kommissionen er altid bekymret over manglende overholdelse af EU-lovgivningen. Hvis dette er sket i Irland eller andre steder på den måde, som De har beskrevet, er der klart tale om manglende overholdelse af EU-lovgivningen.
I disse situationer er det op til de kompetente myndigheder i medlemsstaterne, i dette tilfælde Irland, at sikre, at manglende overholdelse af EU-lovgivningen undersøges nøje og afhjælpes på passende vis. Kommissionen ønsker bestemt ikke at se denne form for manglende overholdelse af lovgivningen, og det bør der rettes op på af de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat. 
Landsbergis (PPE-DE ).
   - Mit spørgsmål handler om Kommissionens holdning til, at Den Russiske Føderations lov om yderligere garantier og vederlag til soldater osv. i udgaven af 21. januar 1993, 21. juli 1993 osv. …
Formanden.
   - Hr. Landsbergis, jeg er desværre nødt til at afbryde Dem. Det, jeg har hørt hidtil, vedrører ikke spørgsmålet, og De kan kun spørge konkret til emnet her.
Spørgsmålet om, hvor udbredt føtalt alkoholsyndrom er, og om hvilket råd, der er det bedste, man kan give gravide kvinder, er fortsat kontroversielt. I en nylig undersøgelse foretaget af dr. Raja Mukherjee, London, hævdes det, at indtagelse af en hvilken som helst mængde alkohol kan være skadelig, og at en ud af 100 fødte spædbørn lider skade ved, at deres moder drikker under svangerskabet, men at det i mange tilfælde ikke konstateres. Undersøgelser i USA, Sydafrika og Skandinavien tyder på, at et ud af 300 spædbørn er ramt af føtalt alkoholsyndrom. De børn, som er ramt, kan have problemer med hukommelse, opmærksomhedsspændvidde, hyperaktivitet, fysiske abnormiteter og nedsat intelligenskvotient. Der er behov for yderligere forskning inden for føtalt alkoholsyndrom. Man ved imidlertid, at et omfattende alkoholforbrug er skadeligt for det ufødte barn, og en række EU-regeringer anbefaler en maksimumgrænse på 1-2 genstande om ugen for gravide fremtidige mødre. Har Kommissionen på denne baggrund planer om at indføre EU-lovgivning med krav om, at alkoholiske drikke forsynes med advarende etiketter om den potentielle skade for ufødte børn? 
Byrne,
    Allerførst vil jeg gerne takke fru Stihler for dette vigtige spørgsmål. Jeg deler fuldt ud hendes bekymring.
Føtalt alkoholsyndrom - FAS - er en fysisk og psykisk lidelse, der kan omfatte mental retardering, hjerneskade, fysiske abnormiteter, indlæringsvanskeligheder og psykiske forstyrrelser. FAS indtræder som følge af indtagelse af alkohol under graviditeten. Nyere undersøgelser tyder i stigende grad på, at der ikke er nogen sikker grænse over nul for gravide kvinders indtagelse af alkohol. Nøgleelementer i forbindelse med forebyggelse af FAS er oplysningskampagner og forbrugerinformation. Kommissionen er i øjeblikket ved at udarbejde et arbejdsdokument om en samordnet europæisk tilgang til tackling af alkoholrelaterede skader. FAS er et område, der muligvis vil blive behandlet i dokumentet.
Kommissionen undersøger nøje, hvilke typer information der er brug for til imødegåelse af dette problem. Eventuelle retningslinjer herom vil muligvis blive medtaget i Kommissionens arbejdsdokument om alkohol, der efter planen skal udarbejdes til næste år. Kommissionen agter også at udarbejde en rapport om anvendelsen af Rådets henstillinger om alkohol og unge fra 2001, der bl.a. vil omhandle behovet for yderligere foranstaltninger. Desuden undersøges muligheden for at holde en konference om alkohol til næste år sammen med WHO's europæiske kontor.
Endelig vil jeg gerne understrege, at vi ikke må glemme medlemsstaternes centrale rolle, når det drejer sig om at tackle alkoholrelaterede skader. En integreret tilgang kræver samordnet aktion fra alle berørte, herunder familier, skoler, arbejdsgivere, industrien, reklamebranchen og nationale tilsynsmyndigheder. 
Stihler (PSE ).
   - Tak for Deres svar, kommissær Byrne. Jeg takker også for alt det arbejde, De har gjort i de sidste fem år i forbindelse med folkesundheden. Det bliver der sat stor pris på. Som De sagde, tyder nyere forskning i nogle tilfælde på, at én ud af 100 babyer kan være berørt. Anden forskning tyder på, at tallet er én ud af 300. Ifølge fredagens , der handlede om det, som sker i Frankrig, antages det rent faktisk, at omkring 7.000 babyer født i Frankrig er psykisk eller fysisk skadet af passiv indtagelse af alkohol under graviditeten. Hr. Philippe Douste-Blazy, den franske sundhedsminister, udtalte, at FAS var "hovedårsagen til mental retardering hos børn, når man ser bort fra genetiske faktorer". Det er helt klart et europæisk problem, som vi er nødt til at tage alvorligt. Jeg håber, at Kommissionens alkoholstrategi vil tage højde for, hvad der sker i USA, hvor alkoholprodukter mærkes behørigt med en sundhedsadvarsel.
Hr. kommissær, hvordan kan vi sørge for, at dette sker i praksis? 
Byrne,
    Tak for tillægsspørgsmålet og Deres venlige ord, fru Stihler. De varmer.
Som De måske ved, er Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelse ved at udarbejde en fællesskabsstrategi til mindskelse af alkoholrelaterede skader, som Rådet opfordrede til i sine konklusioner i 2001. En række handlingsområder er identificeret som nøgleområder. Et af dem er forbrugeroplysning med henblik på at øge forståelsen af de risici, der er forbundet med indtagelse af alkoholiske drikke. I øjeblikket drejer forslagsudkastene sig om, hvorvidt det juridisk og praktisk er muligt at vise sundhedsadvarsler på alkoholiske drikkes emballage samt på salgsstederne. Advarslerne skulle omfatte oplysninger vedrørende f.eks. graviditet.
Hvis sundhedsmyndighederne ikke går ind og sætter sig på området, er det sandsynligt, at industrien gør det. Det er ikke helt tilfredsstillende, da de oplysninger, som industrien offentliggør, måske ikke er forenelige med bedste praksis på folkesundhedsområdet. Jeg glæder mig til nærmere drøftelser om dette vigtige spørgsmål i fremtiden. 
Formanden.
Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor foretager regelmæssigt inspektioner i medlemsstaterne for bl..a. at kontrollere, om fællesskabsbestemmelserne om hygiejnen på slagterierne overholdes.
Kan Kommissionen i tilknytning til de seneste inspektionsbesøg i Grækenland oplyse, hvorvidt de græske slagterier og kødmarkeder, som f.eks. Rendi i Athen, opfylder de påkrævede fællesskabsnormer? Er den tilfreds med fremskridtene inden for moderniseringen af slagterierne, og er der fortsat mangler i kontrollen med fødevaresikkerheden i Grækenland? Hvilke foranstaltninger har den truffet, eller agter den at træffe, således at Grækenland opfylder sine forpligtelser i henhold til fællesskabslovningen på dette område?
Byrne,
    To inspektioner foretaget af Kommissionens Levnedsmiddel- og Veterinærkontor i Grækenland i juli 2003 og i marts og april 2004 afslørede manglende opfyldelse af Fællesskabets krav vedrørende procedurerne for udstedelse af tilladelser til slagterier og opfyldelse af hygiejnekrav. Disse resultater bekræfter resultaterne af tidligere missioner udført af Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret. De græske myndigheder lovede på basis af Kommissionens henstillinger at afhjælpe disse mangler.
Hvad angår det nye Rentis-marked, er det blevet forsinket i forhold til den tidsplan, som de græske myndigheder har anmeldt. Ifølge vores seneste oplysninger skal byggearbejdet efter planen være færdigt midt i 2006. Selv om Kommissionen i de senere år ved en række lejligheder har haft kontakt med de græske myndigheder vedrørende fødevarekontrolsystemet, er der ikke sket tilfredsstillende fremskridt. Det drejer sig om det særlige problem med, at de græske veterinærmyndigheder ikke har tilstrækkeligt personale til at sikre effektiv gennemførelse af EU's veterinærlovgivning. Derfor sendte Kommissionen i maj 2004 en åbningsskrivelse til de græske myndigheder, hvor den opfordrede dem til at rette op på situationen. Da den ikke modtog fyldestgørende tilsagn fra de græske myndigheder, sendte den en begrundet udtalelse til Grækenland den 18. oktober, hvor den anmodede den græske regering om en effektiv løsning på problemet med personalemangel i veterinærmyndighederne inden for to måneder. I modsat fald kan Kommissionen indbringe sagen for Domstolen.
Kommissionen overvejer tilsvarende foranstaltninger i forbindelse med Grækenlands kontrolsystemer for godkendelse af virksomheder, der håndterer rødt kød. Kommissionen har nøje overvåget situationen i Grækenland og agter fortsat at sikre, at de nødvendige korrigerende foranstaltninger træffes. 
Formanden.
Kan Kommissionen bekræfte, at området mental sundhed vil blive styrket i arbejdsprogrammet for 2005? Kan den endvidere bekræfte, at menneskerettigheder og human behandling er grundpillerne i behandlingen af mentalt syge i EU? Er den tilfreds med udtalelserne i Ungarn og Slovenien om, at sengegitrene bliver afskaffet, og vil den forfølge deres fortsatte anvendelse i Den Tjekkiske Republik og Slovakiet? Vil den også i denne sammenhæng hylde Dr. Jan Pfeiffer, der af Time Magazine er blevet udnævnt til en af 2004's "europæiske helte" for hans kampagne for et menneskeligt behandlingssystem for mentalt syge, uden brug af sådanne senge, i Den Tjekkiske Republik?
Byrne,
    Mental sundhed er en prioritet i Fællesskabets folkesundhedspolitik og i henhold til folkesundhedsprogrammet (2003-2008). Under første punkt vedrørende sundhedsoplysning er der oprettet en arbejdsgruppe om mental sundhed med deltagelse af projektledere og interessenter. I arbejdsprogrammet for 2005 vil aktiviteterne være rettet mod fremme af mental sundhed og forebyggelse af psykiske lidelser hos børn og unge baseret på forbedret dataindsamling og dataanalyse.
Der kan ikke være tvivl om, at menneskerettigheder og human behandling er grundlæggende for behandling af mentalt syge.
Kommissionen hilser vedtagelsen for nylig af Europarådets anbefaling om beskyttelse af menneskerettigheder og af værdighed for personer med psykiske lidelser velkommen. Den støtter desuden FN's standardregler om lige muligheder for handicappede samt indsatsen for at oprette et juridisk bindende FN-instrument til beskyttelse af handicappedes rettigheder og værdighed. Kommissionen deltager fuldt ud i forhandlingerne om dette instrument.
Kommissionen er bekendt med anvendelsen af sengegitre på psykiatriske og sociale hjem i Ungarn og Slovenien samt i SLovakiet og Den Tjekkiske Republik og glæder sig over rapporten herom, der blev offentliggjort i 2003 af Mental Disability Advocacy Center. Som følge af denne rapport stillede Kommissionen forespørgsler om anvendelsen af sengegitre i disse lande og gjorde de nationale myndigheder opmærksom på behovet for at løse dette problem. Ifølge den information, som Kommissionen derefter modtog, forbedredes situationen tilsyneladende. Det blev oplyst, at Ungarn har indført et forbud mod sengegitre, der vil træde i kraft i begyndelsen af 2005. I Den Tjekkiske Republik forlyder det, at senge med sengegitre gradvis skiftes ud.
Kommissionen har iværksat en undersøgelse af forholdene på institutioner i alle de 25 medlemsstater for belyse den nuværende situation med fokus på handicappede. Resultaterne af denne undersøgelse, der blev udført af Inclusion Europe, blev præsenteret i Bruxelles den 22. og 23. oktober. Undersøgelsen bekræftede, at senge med sengegitre - eller net - anvendes i adskillige medlemstater, både gamle og nye. Endvidere viste undersøgelsen, at spørgsmålet om sengegitre skal betragtes i sammenhæng med de mere overordnede levevilkår på store døgninstitutioner. Disse vilkår er undertiden uacceptable og opfylder ikke de mest elementære krav i forbindelse med menneskelig respekt og værdighed. Undersøgelsen konstaterede, at samfundsbaserede tjenester på boligområdet giver mulighed, men ikke garanti, for bedre resultater.
Fra 2005 vil Kommissionen hvert andet år udarbejde en offentlig beretning om de overordnede forhold for handicappede i EU. Beretningen er tænkt som et nyttigt værktøj for alle beslutningstagere på handicapområdet, idet den vil give nøjagtige, dynamiske og opdaterede oplysninger om forholdene for handicappede i hele EU.
Kommissionen bifalder alle hensigtsmæssige bestræbelser på at gøre behandlingssystemer for psykisk syge så humane som muligt. Vi lykønsker også dr. Pfeiffer med hans udnævnelse til europæisk helt i .
Bowis (PPE-DE ).
   - Vi er ikke mange til stede her, men jeg håber, at kommissær Byrnes svar vil blive læst af mange. Jeg vil gerne på Parlamentets vegne sige tak for hans arbejde for folkesundheden i de sidste fem år, især for hans indsats inden for mental sundhed og for at have sørget for, at dette område er rykket længere op på dagsordenen.
Jeg opfordrer ham, som en sidste kraftig appel, til at gentage, at inhuman behandling af psykisk syge ikke kan tolereres i Unionen. Det omfatter f.eks. anvendelse af sengegitre, der ikke bør indgå i noget lands politik. Som han siger, ønsker vi rettigheder og værdighed. Rettigheder og værdighed er, hvad han har talt om. Rettigheder og værdighed er fremtiden for EU's politik om behandling af psykisk syge.
Byrne,
    Jeg vil gerne besvare min ven John Bowis' venlige ord til mig ved at sige, hvor glad jeg har været for at samarbejde med Parlamentet om spørgsmål vedrørende folkesundheden i de sidste fem år og ikke mindst med en af Parlamentets ledere om dette emne: hr. Bowis selv. Det har været en fornøjelse at samarbejde så tæt med eksperter på området til fordel for vores borgere her i EU.
Jeg tager imod opfordringen til at gentage, hvad jeg lige har sagt om dette emne, nemlig at beskyttelsen af handicappede, især handicappede med psykiske lidelser i EU, er af største betydning. Deres menneskerettigheder og værdighed bør respekteres af alle medlemsstater. Det anser jeg for ret og rimeligt, jeg tror, at Kommissionen anser det for ret og rimeligt, og jeg er glad for at høre, at Parlamentet har samme holdning.
Formanden.
   - Mange tak, hr. kommissær, hvis De tillader det, vil jeg gerne undtagelsesvis fra denne plads tilslutte mig Deres bemærkninger og takke Dem for Deres arbejde. 
Crowley (UEN ).
   - Fru formand, desværre deltog jeg som formand i min gruppes møde, da mit spørgsmål kom op. Jeg vil gerne undskylde over for kommissæren og Parlamentet, at jeg ikke var her og kunne tage spørgsmålet selv. Dette er den sidste chance, jeg har for at takke kommissær Byrne for al hans hjælp og store lederskab under mange kriser i de sidste fem år. Jeg ønsker ham alt godt. Der vil ikke blive tale om pensionering for ham, men om en ny fase i hans liv.
Byrne,
    Jeg vil gerne svare min gamle ven hr. Crowley ganske kort og takke ham mange gange for hans venlige ord. Vi har arbejdet sammen, og nu ser jeg frem til et varmt venskab fremover.
Formanden.
   - Mange tak, hr. Crowley. Vi fører det, De har sagt, til protokols.
Spørgetiden er afsluttet. Spørgsmål nr. 56-93 vil blive besvaret skriftligt.

