2. Belorusija, zlasti primera Aleša Mihaljeviča in Natalije Radine
Predsednik
Naslednja točka je razprava o šestih predlogih resolucije o Belorusiji, zlasti primerih Aleša Mihaljeviča in Natalije Radine.
Raül Romeva i Rueda
Gospod predsednik, ne smemo pozabiti, da v Parlamentu tokrat ne govorimo prvič o Belorusiji, in s tega vidika je ta resolucija pomembna zaradi tega, ker jasno obsoja aretacije in zapiranje članov opozicije in kršitve temeljnih pravic teh ljudi.
V državah, kot je Belorusija, bi morale biti svoboda izražanja, pravica do zbiranja in prosto gibanje prednostne naloge, zato je nujno, da pozovemo k takojšnji in brezpogojni izpustitvi teh ljudi, ki niso nič drugega kot politični zaporniki.
Drugič, prav tako je pomembno, da najostreje, odločno in povsem jasno obsodimo - to resolucija tudi počne - mučenje v teh in v drugih državah, tudi če se to zgodi v Evropski uniji, kar se včasih žal zgodi. Vendar pa je v državi, s katero se naši sosedski odnosi krepijo in s katero vse bolj sodelujemo, uporaba mučenja kot oblike ravnanja z zaporniki, predvsem kadar je politično motivirano, nekaj, kar moramo odločno zavrniti in obsoditi.
Na koncu želim odkrito obsoditi kazen, izrečeno mlademu aktivistu opozicije samo zaradi tega, ker je 19. septembra 2010 sodeloval v protestih. Parlament povsem upravičeno odločno nasprotuje tem dejanjem in vztrajam pri tem, da se mora njegov glas slišati.
Marietje Schaake
vlagateljica. - Gospod predsednik, po dogodkih 19. decembra 2010 v Minsku je bilo aretiranih veliko članov opozicije, vključno z nekdanjimi predsedniškimi kandidati, novinarji in zagovorniki človekovih pravic, ki so vse od takrat zaprti v centrih KGB za pridržanje. Obstajajo poročila o mučenju in priznanjih, ki jih je izsilil KGB. Ti dogodki spadajo v širši vzorec zatiranja in politično motiviranih sodnih procesov proti aktivistom opozicije, civilni družbi, medijem in zagovornikom človekovih pravic, ki se izvaja tudi danes.
Pozivamo beloruske oblasti, naj dovolijo politično opozicijo, civilno družbo, svobodno izražanje in pluralizem medijev. Pravno državo je treba spoštovati. Beloruske oblasti bodo pridobile verodostojnost, če bodo takoj sprožile preiskave v skladu z mednarodnimi standardi ob sodelovanju mednarodnih strokovnjakov. Razmisliti moramo o omejevalnih ukrepih, vključno z gospodarskimi sankcijami za podjetja, ki so v lasti beloruske vlade, vendar upamo, da to ne bo potrebno. Zelo dobro bi bilo, če bi se pozivu k takšnim ukrepom pridružilo več držav, saj je sedanje stanje nesprejemljivo.
Kristian Vigenin
vlagatelj. - Gospod predsednik, Belorusija je pogosto na našem dnevnem redu, in sicer zato, ker nam ni vseeno, ker si želimo demokratične Belorusije, kjer se spoštujejo človekove pravice. Vendar imam občutek, da sporočila, ki jih pogosto naslavljamo na oblasti v Belorusiji, naletijo na gluha ušesa - sporočila Evropskega parlamenta in Evropskega sveta. Sklepi Sveta do zdaj niso vplivali na razmere v Belorusiji.
Po letu skromnega napredka se je Belorusija 19. decembra 2010 znašla na prelomnici. Od takrat država vse bolj tone v samoosamitev: s tem se režim lahko nekaj časa obdrži, vendar to negativno vpliva na prihodnost državljanov v Belorusiji. Tega se moramo zavedati, Lukašenka in njegove prijatelje pa moramo na to nenehno opozarjati. Upam, da bo predsednik Lukašenko dobro preučil dogajanje v južnem sosedstvu in spoznal, da je odgovorno ravnanje le demokratizacija, socialne in gospodarske reforme v državi.
V Evropskem parlamentu se ne bomo predali; pozivamo k takojšnji in brezpogojni izpustitvi vseh pridržanih protestnikov ter k opustitvi vseh politično motiviranih obtožb. Še vedno smo prepričani, da ima Belorusija čas za spremembe; sodelujemo z drugimi petimi vzhodnimi sosedami, da bi našli rešitev, ki bi vodila v demokratizacijo in vzpostavitev razmer v Belorusiji, v katerih bodo lahko konec tega ali v začetku prihodnjega leta izvedene svobodne in poštene volitve.
Jacek Protasiewicz
Gospod predsednik, iskrena in ganljiva izjava Aleša Mihaljeviča pred skoraj štirinajstimi dnevi, v kateri je razkril metode mučenja, ki jih beloruski KGB uporablja proti političnim nasprotnikom Aleksandra Lukašenka, nas je pretresla. Pretresljivo je, da v 21. stoletju evropska država, ki je začela sodelovati z Evropsko unijo v sklopu vzhodnega partnerstva, uporablja metode, značilne za nacizem in stalinizem.
Naša resolucija odraža naše ogorčenje in grozo ter našo solidarnost s tistimi, ki so preganjani. S tega sedeža danes želim poslati tri sporočila. Prvo sporočilo je namenjeno Alešu Mihaljeviču, pa tudi Anatoliji Labiedzki in Mihailu Statkijeviču, ki so v zaporu: občudujemo vaš pogum; smo z vami in ne bomo vas pustili same.
Drugo sporočilo je za Aleksandra Lukašenka: začnite spoštovati mednarodne konvencije, ki jih je ratificirala vaša država, vključno s skupno izjavo o vzhodnem partnerstvu, vzpostavljenem v Pragi, in nehajte preganjati vaše državljane.
Tretje sporočilo je za gospo Ashton: čas je za gospodarske sankcije, saj lahko le tako spremenimo način, na katerega je preganjana opozicija v Belorusiji.
Hvala.
Ryszard Czarnecki
Gospod predsednik, Belorusija je država, ki meji na Evropsko unijo, vendar se zdi, da je od nje oddaljena 1000 svetlobnih let. Zdi se, da v Belorusiji živijo ljudje, za katere veljajo drugačni standardi. Vendar to ne drži. Tam živijo tudi Evropejci - ljudje, ki si želijo, da bi živeli v skupni Evropi. Težava je v predsedniku države, ki uporablja metode Sovjetske zveze izpred nekdaj desetletij - predsednik Lukašenko nam ponuja vpogled v zgodovino. V nasprotju z gospodom Vigeninom, ki je govoril pred nekaj trenutki, menim, da bi morali zaupati v naš evropski glas in da Parlament in Evropska unija lahko pritisneta na beloruske oblasti, da bodo spoštovale človekove pravice. Ne gre toliko za vprašanje politike kot pa za temeljna morala in etična načela. Našim beloruskim bratom danes sporočamo, da niso sami.
Rui Tavares
Gospod predsednik, gospe in gospodje, vedno slišimo poročila o primerih kršitev človekovih pravic zunaj Evropske unije, zato bom v tej nujni razpravi izkoristil priložnost in začel z našim glasovanjem o svobodi tiska na Madžarskem oziroma v Evropski uniji, saj sta spoštovanje temeljnih pravic v Parlamentu in spoštovanje človekovih pravic zunaj Evropske unije neločljivo povezana.
Ker nam je uspelo obravnavati težave, s katerimi se srečujemo v Evropski uniji z glasovanjem, ki je razdelilo Parlament na dva dela ter zaradi katerega smo v zadnjih dveh mesecih opravili veliko dela, se lahko zdaj soočimo s predsednikom Belorusije Lukašenkom z visoko dvignjenimi glavami. Predsedniku Lukašenku lahko povemo, da mora prenehati z zaviranjem demokratizacije, zatiranjem nasprotnikov in zatiranjem tiska v državi, saj sam sodeluje v vladi, ki meni, da ima monopol nad pravico do odločanja o tem, kaj je prav in kaj narobe, kaj je uravnoteženo, kaj je nevtralno in objektivno, ne samo v svojih izjavah, ampak tudi v izjavah opozicije in tujega tiska. Videli smo, kako se je predsednik Lukašenko arogantno vedel do mednarodnih medijev po zatiranju demonstracij v decembru.
Zato verjamem, da lahko upamo, da bodo glas Evropskega parlamenta, glas Komisije in glas Sveta slišali v Belorusiji in da bomo dosegli moralno avtoriteto, ki bo obsežnejša kot pa avtoriteta, ki jo potrebujemo za ohranitev našega primera v Parlamentu.
Eduard Kukan
Gospod predsednik, na zasedanju Višegrajske skupine v Bratislavi prejšnji teden je slovaški minister za zunanje zadeve, ki predseduje skupini, predsedniku Belorusije Lukašenku poslal jasno sporočilo. Vse dokler bo v Belorusiji vsaj en politični zapornik, lahko država pričakuje, da bo povsem izolirana od Evrope.
Tudi danes, tri mesece po predsedniških volitvah, so razmere v državi žal še vedno kritične. Tako kot smo razpravljali danes, demokratično usmerjene ljudi še vedno preiskujejo, aretirajo, zapirajo in zadržujejo v nečloveških razmerah, brez možnosti za pravno pomoč in brez možnosti, da bi jih lahko obiskali družinski člani.
Zato je pomembno, da EU sprejme strožje stališče do zadnjega diktatorja v Evropi. Prav tako bomo mogoče morali razširiti obseg gospodarskih sankcij, ki jih izvajamo, saj vsi dokazi kažejo, da nobene besede, ne glede na to, kako stroge so, ne bodo izboljšale razmere za ljudi v Belorusiji.
Justas Vincas Paleckis
v imenu skupine S&D. - (LT) Gospod predsednik, ta resolucija je jasno sporočilo beloruskim oblastem, da Evropska unija ne more in ne bo dopuščala omejevanja pravice do demonstracij, prav tako pa ne bo tolerirala političnih zapornikov v državi, predvsem pa ne bo dopuščala mučenja v prostorih za pridržanje. Bruselj krepi pomoč beloruski civilni družbi, nevladnim organizacijam, neodvisnim medijem in študentom. Prav tako moramo nujno odpraviti drage vizume, zaradi katerih beloruski državljani ne morejo potovati v Evropsko unijo, zmanjšati pristojbino in se dogovoriti o manj strogem vizumskem režimu. V teh razmerah bi bilo še vedno dobro, če bi delegacija Evropskega parlamenta odšla v Belorusijo kljub oviram, če pa ne more potovati celotna delegacija, bi tja morali posamično odpotovati poslanci Evropskega parlamenta, da bi tako bolje razumeli razmere in nanje nekoliko vplivali.
Kristiina Ojuland
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, januarja smo sprejeli resolucijo o Belorusiji. Ni dobro, da moramo vedno znova izražati našo zaskrbljenost zaradi razmer, ne da bi se beloruske oblasti na to pozitivno odzvale.
Čeprav je Evropska unija ponovno uvedla sankcije in ostro nastopila proti Lukašenkovemu režimu, so še vedno kršene temeljne pravice, kot sta svoboda zbiranja in izražanja. Tudi poročila o nenehnem psihičnem in fizičnem mučenju političnih zapornikov in poskusih novačenja obveščevalcev za KGB Evropski uniji jasno sporočajo, da Lukašenkov režim ni razumel našega prejšnjega sporočila.
Mogoče bi morali glasneje spregovoriti in še jasneje povedati, da so razmere v Belorusiji nesprejemljive. Komisijo želim pozvati, da poroča o nadaljnjih ukrepih, ki jih lahko sprejme glede Lukašenkovega režima.
Prav tako pozivam evropska podjetja in vlagatelje, da se umaknejo iz Belorusije, če ne želijo prejemati krvavega denarja ter posredno ali neposredno podpirati Lukašenkovega kriminalnega režima.
Marek Henryk Migalski
v imenu skupine ECR. - (PL) Gospod predsednik, gospa Ojuland je imela prav, ko je govorila o občutku, da se vedno pogovarjamo o istih stvareh, ne da bi videli pričakovane rezultate. Vendar se moti, ko pravi, da smo si glede tega enotni. Pozivam vse, da nastopamo enotno in spregovorimo tako odločno, kot je gospod Protasiewicz, ki je vsem tistim, ki se borijo za svobodo in demokracijo v Belorusiji, poslal jasno sporočilo, da jih podpiramo, režim v Belorusiji pa je jasno opozoril, da so njihova dejanja nesprejemljiva. Poleg tega sporočila, ki bi ga morali vsi podpirati, lahko slišimo tudi druga mnenja, žal tudi od enega izmed avtorjev resolucije, da se tako kot v Belorusiji mučenje uporablja tudi v nekaterih evropskih državah, pa tudi v nekaterih državah članicah Evropske unije. To je nesprejemljivo. Gospa Ojuland ima prav, ko pravi, da nas poslušajo; ne poslušamo le mi drug drugega, ampak so tudi drugi, ki poslušajo nas. Če bodo mnenja tako deljena, potem menim, da bomo še naprej neučinkoviti. Hvala lepa.
Sari Essayah
(FI) Gospod predsednik, zadnji diktator v Evropi, Lukašenko, v Belorusiji vlada z železno roko že več kot 16 let. Nadzira pravosodni sistem in medije v državi, prav tako pa jih brez slabe vesti izrablja za uničevanje politične opozicije, kot smo lahko videli na nedavnih ponarejenih predsedniških volitvah decembra. Hkrati posebne enote in policija grobo razganjajo demonstrante in so zaprle več sto ljudi, tudi skoraj vse predsedniške kandidate opozicije.
Lukašenkova uprava povsem ignorira zahteve EU po izpustitvi političnih zapornikov in prenehanju nasilja nad državljani. EU mora nujno uvesti strožje gospodarske sankcije, saj je Lukašenko izrabil program vzhodnega partnerstva in vse ugodnosti, ki jih prinaša sosedska politika. Nikjer v svetu ne moremo sprejeti tako grobih kršitev človekovih pravic, vsekakor pa ne na dvorišču Evrope.
Mitro Repo
(FI) Gospod predsednik, države, ki kršijo temeljne pravice, lahko najdemo tudi znotraj mej Evrope. V Belorusiji ste lahko obtoženi in greste v zapor samo zaradi tega, ker sodelujete v protestih, sodelujete na volitvah ali izražate svoje mnenje. Politična ozaveščenost ljudi in civilni aktivizem za družbo nista breme: družbo morata bogatiti.
Vendar ne verjamem, da lahko demokracijo v Belorusiji okrepimo le zaradi zaskrbljenosti EU. Prav tako potrebujemo dialog na ravni prebivalstva in sodelovanje v civilni družbi. EU mora podpirati demokratični razvoj v Belorusiji in še naprej organizirati kulturne in izobraževalne projekte. Evropska služba za zunanje delovanje mora dejavno spremljati dogajanje v Belorusiji in podpirati Beloruse, da bi tudi tam lahko prevzeli evropske vrednote.
(Aplavz)
Cristian Dan Preda
(RO) Gospod predsednik, pred dvema dnevoma, 8. marca, na mednarodni dan žena, Natalija Radina ni mogla praznovati, saj je bila v hišnem priporu. Isti dan je Aleš Mihaljevič praznoval svoj 53. rojstni dan v zaporu. Samo zaradi tega, ker je svoboden človek, človek, ki si je drznil vstopiti v predsedniško tekmo v diktatorski državi, kot je Belorusija, in kazen za takšno svobodno odločitev je omejitev gibanja in zapor. V naši resoluciji želim izpostaviti dve točki, ki sta po mojem mnenju zelo pomembni. Menim, da moramo podpreti podaljšanje omejevalnih ukrepov, ki jih je uvedla Evropska unija s pripravo seznama, na katerem so tožilci, sodniki in člani tajne policije, ki so sodelovali v zadnjih kršitvah človekovih pravic v Belorusiji. Drugič, prav tako verjamem, da moramo storiti vse, kar je v naši moči, da bi podprli civilno družbo v tej državi, ki nam vliva nekaj upanja.
(Aplavz)
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, svoj govor bom začela s pozivom beloruskim oblastem, naj prenehajo s cenzuro demokratičnih sil in neodvisnega tiska. Prav tako podpiram ponovno odprtje Urada OVSE v Belorusiji.
Na predsedniških volitvah decembra 2010 so bile močno kršene človekove pravice. Demonstracije, ki jih je organizirala opozicija proti volilnim goljufijam, so varnostne sile neusmiljeno zatrle. Med aretiranimi je bil tudi eden izmed predsedniških kandidatov, Aleš Mihaljevič. Objavil je mučenje, ki ga je doživel v zaporu, kar pa so oblasti zanikale. Hkrati so bili aretirani tudi novinarji, ki so blizu opoziciji. Kljub prepovedi dajanja izjav so potrdili navedbe Mihaljeviča v upanju, da bodo pritegnili pozornost EU zaradi kritičnih razmer v Belorusiji. Razmere, v katerih so bile izvedene aretacije, so nejasne, vendar pa je ravnanje, ki so ga bili po navedbah deležni, resna kršitev človekovih pravic.
Krzysztof Lisek
(PL) Gospod predsednik, komisar, iskreno se zahvaljujem za možnost, da lahko spregovorim, saj sem pred nekaj dnevi Alešu Mihaljeviču, ki ga poznam in je moj prijatelj že več kot desetletje, ko sem se pogovarjal z njim, obljubil, da bom storil vse, kar je v moji moči, da bom danes lahko spregovoril. Čeprav se zavedam, da to ni pravo mesto za pošiljanje osebnih sporočil, želim povedati: "Aleš, s tabo smo, kot je povedal gospod Protasiewicz".
Zelo pomembno je, da danes opoziciji povemo, da jo bomo podprli - to sporočilo pa ni namenjeno le opoziciji. Pomembno je, da to povemo tistim, ki sodelujejo pri pregonu - tožilcem, ki opravljajo preiskave, kot jim je naročeno, sodnikom, ki izrekajo nepravične obsodbe, direktorjem na delovnih mestih, ki odpuščajo ljudi zaradi političnega delovanja, rektorjem na univerzah, ki izključujejo študente, ker sodelujejo v demonstracijah -, povedati jim moramo: "Tega ne bomo pozabili. Ne bomo pozabili, kaj počnete in kako ravnate danes in prišel bo čas, ko vas bo doletela zaslužena kazen."
Corina Creţu
(RO) Gospod predsednik, tudi jaz se želim pridružiti tistim, ki pozivajo Svet, Komisijo in mednarodno skupnost, da v večji meri podprejo civilno družbo in demokratično opozicijo v Belorusiji kot odgovor na dogodke, ki so se zgodili od decembra 2010.
Aretacija in pridržanje več kot 600 aktivistov civilne družbe, novinarjev, učiteljev in študentov, večine predsedniških kandidatov in voditeljev demokratične opozicije, skupaj z nesorazmerno uporabo sile po demonstracijah, organiziranih kot znak nasprotovanja Lukašenskovi izvolitvi, so značilne lastnosti diktature in kažejo na hudo zaničevanje človekovih pravic. Primer Aleša Mihaljeviča, enega izmed nasprotnikov predsednika Lukašenka, ki je bil mučen v centru za pridržanje pred sojenjem, in primer novinarke Natalije Radine sta pomembna v sedanjih razmerah, ki smo se jim dolžni zoperstaviti tako, da podpremo prizadevanja civilne družbe v Belorusiji, neodvisnega tiska in opozicije, da bi spodbudili demokracijo.
Charles Tannock
Gospod predsednik, dejstvo, da se v Belorusiji tajna policija predsednika Lukašenka še vedno imenuje KGB, nam pove vse, kar moramo vedeti o njegovi miselnosti in metodah. Dvajset let po razpadu Sovjetske zveze je še vedno arhetipičen homo sovieticus, močen moški, katerega zasvojenost z močjo je tako močna kot njegovi nagoni po uničevanju nasprotnikov.
Lukašenko je uporabil KGB oziroma ga uporablja kot politično orodje za utišanje priljubljenih protestov, tudi v primeru Aleša Mihaljeviča in Natalije Radine, ki je sledil še enim žalostno prirejenim predsedniškim volitvam decembra lani. Aretiranih je bilo več kot 700 ljudi. Veliko je zgodb o ugrabitvah, izvensodnih pridržanjih aktivistov opozicije, ki jih je potem psihično in fizično mučil KGB.
Belorusija je za nas tako pomembna, ker je evropska država in ker se je spremenila v Kubo na našem dvorišču. Če želi EU imeti moralni vpliv v svetu pri spodbujanju demokracije, človekovih pravic in pravne države, mora vsekakor najprej začeti na svoji celini, torej v Evropi. Ne nasprotujem potrebi po sodelovanju z režimom Lukašenka. Politika praznega stola ne bi bila produktivna v EU, moramo pa povečati podporo opoziciji v Belorusiji in okrepiti pametne sankcije EU proti Lukašenku in njegovim prijateljem iz KGB.
Eija-Riitta Korhola
Gospod predsednik, dogodki v Belorusiji v zadnjih mesecih jasno kažejo, kako tamkajšnja vlada še vedno sistematično krši državljanske in politične pravice. Decembrske aretacije podpornikov opozicije odražajo način, na katerega želi utišati nasprotnike Lukašenka z uporabo nasilnih sredstev.
Zaprtje Aleša Mihaljeviča in šestih drugih opozicijskih predsedniških kandidatov pod neutemeljeno pretvezo, da so izzvali nasilne demonstracije, je v nasprotju s političnimi pravicami. Svobodno izražanje mnenja je v Belorusiji zaradi zaprtja novinarke Natalije Radine za več kot en mesec še manj verjetno.
Obtožbe o nečloveškem ravnanju in mučenju v zaporih KGB, ki so jih podali Mihaljevič, Radina in drugi, moramo resno obravnavati, prav tako pa jih morajo preiskati neodvisni organi. Belorusijo želim spomniti na mednarodne zaveze, ki jih je dala z ratifikacijo Mednarodnega pakta ZN o državljanskih in političnih pravicah in Konvencijo združenih narodov o preprečevanju mučenja, ter na odgovornost do mednarodne skupnosti, predvsem pa do svojih državljanov.
Johannes Hahn
član Komisije. - Gospod predsednik, zaskrbljeni smo nad poslabšanjem razmer v Belorusiji, kar pa nas žal ni presenetilo. Zaradi obsežnega pregona in zapiranja aktivistov civilne družbe, tudi predsedniških kandidatov, v obdobju po volitvah smo pričakovali, da bodo sledile stroge kazni. Do danes že vemo za štiri primere, ko so bili posamezniki obsojeni na več let zaporne kazni. Bojimo se, da bo v naslednjih mesecih še več takšnih obsodb, tudi za 40 ljudi, ki so zdaj obtoženi. Prav tako smo zgroženi nad poročili o mučenju in slabem ravnanju z ljudmi, pridržanimi iz političnih razlogov, tudi nekdanjega predsedniškega kandidata Mihaljeviča.
Vsa ta prezira vredna dejanja kličejo po posodobitvi odziva EU. Stanje je naslednje: kot veste, se je EU odzvala na ponarejene volitve 19. decembra in na posledično zatiranje, zaradi katerega je bilo na seznam sankcij uvrščenih skoraj 160 ljudi. Šlo je za zelo jasno in odločno obsodbo, namenjeno oblastem. Hkrati sta Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje hitro pripravili nova namenska orodja pomoči, da bi tako zagotovili nujno pomoč žrtvam zatiranja, njihovim družinam in civilni družbi v znesku 1,7 milijona EUR. Ta pomoč je v prvi vrsti namenjena zagotavljanju pravne pomoči in svetovanja žrtvam zatiranja ter podpori organizacijam civilne družbe in državljanskim kampanjam.
Prav tako zaključujemo s preusmerjanjem naše srednjeročne pomoči Belorusiji, da bi tako okrepili podporo civilni družbi. Komisija je za štirikrat povečala svojo pomoč beloruski civilni družbi za obdobje 2011-2013, in sicer na skupni znesek 15,6 milijona EUR, pri čemer je posebno pozornost namenila krepitvi neodvisnih medijev in podpori študentom, tudi z nadaljnjim financiranjem evropske univerze za humanistiko.
Čas je, da razmislimo o tem, ali je potreben dodaten odziv. Visoka predstavnica je nemudoma obsodila prvo obsodbo 18. februarja, hkrati pa je opozorila, da politični motivi ne spadajo v pravne postopke. EU je prav tako ostro obsodila stroge kazni in domnevno mučenje na zasedanju OVSE in o tem razpravlja v Svetu OZN za človekove pravice.
Evropska unija bo razmislila, ali je treba zaradi zadnjih dogodkov še dodatno razširiti naš seznam sankcij in dodati nova imena tistih, ki so odgovorni za izrekanje zadnjih obsodb in ki so vodili zlom demonstracij. EU je pripravljena na dodatne usmerjene ukrepe na vseh ustreznih področjih sodelovanja.
Resolucija Parlamenta bo vsekakor dobrodošlo in pravočasno prispevala k našim razpravam in razmislekom. Zahvaljujem se vam za pozornost.
Predsednik
Prejel sem šest predlogov resolucije, predloženih v skladu s členom 110(2) Poslovnika.
Razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo ob koncu razprav.
