Az EHEC baktérium okozta járvány kitörése az uniós tagállamokban (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata az EU tagállamaiban tapasztalt EHEC-baktérium okozta járvány kitöréséről.
John Dalli
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr, mindannyiuknak szeretném megköszönni, hogy lehetőséget biztosítottak számomra ahhoz, hogy beszámolhassak az E. coli járvány kitörésével kapcsolatos fejleményekről.
Igen mélyen megrendített az ennek az élelmiszer útján terjedő járványnak tulajdonítható európai halálesetek és megbetegedések magas száma, és szeretném megragadni a lehetőséget, hogy együttérzésemet fejezzem ki a betegség szenvedő alanyai iránt.
Meg kell jegyeznem, hogy a helyzet tovább súlyosbodik. Már több mint 1 672 Shiga-toxin termelő E. coli esetet regisztráltak és legalább 661 embernél súlyos szövődmények léptek fel. A legfrissebb információk szerint ez a járvány felelős 21 halálesetért Németországban és 1 elhalálozásért Svédországban. Elszórt eseteket további 11 tagállamból jelentettek. Svájcban 15, az Egyesült Államokban 4 esetet regisztráltak. A járvány középpontja még mindig az észak-németországi Hamburg körüli terület. A Németországon kívülről jelentett esetek vagy utazó német állampolgárokkal kapcsolatosak, vagy olyan személyekkel, akik Németország e területét látogatták meg. Nézzük, mit tesz az Európai Bizottság a járvány leküzdésére!
Először is, azonnal riasztottuk az összes válságkezelő hálózatunkat. A hálózatok az időben történő információcserét lehetővé tévő napi kapcsolatban állnak egymással, ami megteremti a gyors beavatkozás lehetőségét. A Bizottság csaknem naponta találkozik és tárgyal az Önök közegészségügyi és élelmiszer-biztonsági hatóságaival a járvány további fejleményeiről, a fertőzést megelőző egészségügyi intézkedésekről és a fertőzött emberek kezeléséről. A korai figyelmeztető és gyorsreagáló rendszer (EWRS) és az élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó gyors vészjelző rendszer (RASFF) szilárd alapot nyújtott az információcseréhez.
Másodszor felkértük az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központot (ECDC), hogy készítsen tudományos kockázatbecslést, amelyet a helyzet változásával rendszeresen frissítünk. Már rendelkezünk egy uniós esetdefinícióval, amely lehetővé fogja tenni a tagállamok számára, hogy a járvány vizsgálata során ugyanazt a megközelítést alkalmazhassák. A járványt vizsgáló betegkérdőíveket az ECDC folyamatosan gyűjti be és értékeli. Az ECDC az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatósággal közösen a nyilvánosságnak szánt tanácsokat fogalmazott meg a megelőző intézkedésekről. Ezek a tanácsok a Bizottság honlapján az összes hivatalos nyelven elérhetők.
Felkértük az ECDC-t, hogy a mind a tagállamok, mind a szakmai szervezetek bevonásával sürgősséggel hozzon létre egy platformot a kezelés legjobb gyakorlatának terjesztése érdekében. Az uniós élelmiszer-biztonsági referencialaboratóriumunk pedig rekordidő alatt egy olyan módszert fejlesztett ki, amely körülbelül hat napról 48 órára csökkentette az E. coli élelmiszerből történő kimutathatóságához szükséges időt.
Végül hadd hangsúlyozzam, hogy az emberek tájékozottsága milyen kivételes fontossággal bír. Ezért a Bizottság naponta tájékoztatja a legújabb fejleményekről az egészségbiztonsági bizottság kommunikációs hálózatát és az élelmiszer-biztonsági hatóságokat, továbbá a járvánnyal kapcsolatos naprakész információk a Bizottság saját honlapján is olvashatók.
Erősen ösztönözném a tisztelt képviselő urakat és hölgyeket arra, hogy támogassák a nyilvánosságnak szóló tudományos alapú kommunikációt egyrészt a felesleges aggodalmak eloszlatása, másrészt közös erőfeszítéseink erősítése érdekében. Biztosíthatom Önöket, hogy a Bizottság az említett ügynökségekkel együtt nagyon keményen dolgozik a nemzeti egészségügyi és élelmiszer-biztonsági hatóságokkal a járvány elfojtásán.
Ennek megvalósításához minél hamarabb meg kell határoznunk a fertőzés forrását: a munka ezekben a pillanatokban is folyik. Az Egészségügyi Tanács tegnapi ülésén Németországot arra kértem, fokozza az éberséget és a járványvédelmi intézkedéseket a járvány forrásának azonosítása és a fertőzés terjedésének megakadályozása érdekében. Kértem továbbá, hogy a lehető leggyorsabban foglalkozzanak a szennyezés okaival. A német hatóságok elfogadták a Bizottság arra vonatkozó javaslatát, hogy élelmiszerek útján terjedő betegségek kezelésében jártas szakértőket küldjünk Németországba a Bizottság, az ECDC és az EFSA részéről.
Június 5-én, vasárnap, a szakértők megkezdték küldetésüket, azaz segítséget nyújtottak a német hatóságoknak a járvány kezelésében, az eredmények ellenőrzésében és a forrás felkutatását célzó, folyamatban lévő vizsgálatokban. Mint azt mindnyájan tudjuk, a német hatóságok első gyanúját, miszerint Spanyolországból importált uborka okozta a járványt, semmilyen rendelkezésre álló vizsgálati eredmény nem igazolta.
Június 5-én, vasárnap, a német hatóságok arról értesítették az Európai Bizottságot, hogy a járványügyi vizsgálatok alapján úgy vélelmezik, hogy babcsíra lehet a főleg Németország északi részét érintő E. coli járvány forrása. Ezt az információt az élelmiszerekre és takarmányokra vonatkozó gyors vészjelző rendszer azonnal továbbította az összes tagállam felé.
A Bizottság kitüntetett figyelemmel kísér minden új fejleményt, és amint a laboratóriumi vizsgálatok eredményei igazolják valamelyik epidemiológiai leletet, azonnal dönteni fog a megfelelő intézkedést illetően. Egyelőre nincs a birtokunkban ilyen eredmény.
Itt külön hangsúlyoznom kell, kulcsfontosságú, hogy a nemzeti hatóságok ne hozzanak elhamarkodottan nyilvánosságra olyan információkat, amelyek a fertőzés forrásáról tájékoztatnak, ha ezt még bakteriológiai elemzés nem bizonyította. Az ilyen elhamarkodott nyilatkozatok ugyanis az egész európai népesség körében alaptalan félelmeket keltenek, és gondot okoznak élelmiszertermelőink számára is az EU-n belüli és az EU-n kívüli termékértékesítéseikben.
Amíg ezek az intenzív vizsgálatok folyamatban vannak, nem szabad, hogy elhamarkodott következtetéseket vonjunk le. Ezzel összefüggésben szeretnék utalni a legfrissebb, Németországból származó információkra, amelyek szerint gyanítható, hogy babcsíra lehet a fertőzés forrása, ám azt is meg kell jegyezni, hogy laboratóriumi vizsgálatokat még nem végeztek, így óvakodnunk kell az elhamarkodott következtetések levonásától.
Ez is érzékelteti, milyen fontos, hogy a tagállamok kellőképpen alátámasztott és tudományosan megalapozott vészjelzéseket vigyenek csak be az RASFF-be és csak akkor indítsák mozgásba az RASFF-et, ha a tagállamok biztosak a vészjelzést alátámasztó tudományos bizonyítékkal kapcsolatosan.
Önöknek gyorsan és határozottan kell cselekedniük a belső piac megőrzése érdekében. Ha ezt sikerül elérnünk, tanulhatunk a válság során jelentkező leckékből és folyamatosan fejleszthetjük rendszereinket. Sokadszor ismétlem: a rendszerünk működik. Ám szükséges, hogy folyamatosan új tanulságokat vonjunk le. Hiszem, felelősségünk abban áll, hogy rugalmasak legyünk és gyorsan tudjuk alakítani folyamatainkat és eljárásainkat annak érdekében, hogy választ tudjunk adni az ilyen jellegű problémákra.
Továbbra is a koordináció és a világos információs és kommunikációs útvonalak azok a fő fegyvereink, amelyekkel ilyen helyzetekben hatékonyak lehetünk. Ezen a téren is további leckéket kell még tanulnunk.
Mielőtt befejezném, két további pontra szeretnék röviden kitérni. Az első a bizonyos termékekre kivetett kereskedelmi tilalmakkal kapcsolatos. Szeretném ismételten hangsúlyozni, hogy a járvány földrajzilag a Hamburg városát körülvevő területre korlátozódik, ezért egyelőre nincs ok arra, hogy európai szinten ilyen intézkedéseket vezessünk be. Ennek fényében, valamint a fertőzés forrásának meghatározására tett lépésekre való tekintettel aránytalannak tekintünk bármilyen termékre vonatkozó kereskedelmi tilalmat.
Végül pedig el kell mondanom, hogy én is érzem, milyen anyagi következményekkel jár ez a válság a gazdák, különösen a zöldségtermesztők esetében. Ezért működöm szorosan együtt kollégámmal, Cioloş biztos úrral azon, hogy fellépjünk a gazdákat érintő nehézségekkel szemben. A mezőgazdasági miniszterek ma rendkívüli ülést tartanak a Tanácsban az E. coli elleni küzdelemről. Amint befejeztem az Önökkel folytatott eszmecserét, haladéktalanul indulok vissza Brüsszelbe, hogy kollégámmal, Cioloş biztos úrral részt vegyünk a Tanács mezőgazdasági minisztereinek rendkívüli ülésén.
Ezenfelül folyamatos kapcsolatban állunk harmadik országokkal, különösen Oroszországgal annak érdekében, hogy felkérjük őket, vonják vissza az általunk aránytalannak tekintett kereskedelmi korlátozásokat. A Bizottság a tagállamokkal együtt keményen dolgozik közös célunk eléréséért: hogy minél hamarabb véget vethessünk ennek a kitörésnek. Minden érintett esetében ragaszkodom ahhoz, hogy ilyen helyzetben ez nem helyi, hanem európai probléma.
(Taps)
Peter Liese
Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Szeretném megköszönni Dalli biztos úrnak, hogy először a betegeket említette, én is így teszek. Emberek százai betegedtek meg súlyosan. Az észak-németországi egészségügyi szakemberek képességeik határán teljesítenek. Huszonkét ember pedig már életét vesztette. Tegnap a Tanácsban egy másik tagállam, Luxemburg képviselője azt mondta, hogy az anyagi veszteségeket kompenzálni lehet, az emberi élet azonban nem adható vissza. Ezért megértést szeretnék kérni azzal kapcsolatosan, hogy tegyük lehetővé figyelmezetések kiadását még abban az esetben is, ha nem vagyunk 100%-ig biztosak a forrást illetően. Hozzuk tehát nyilvánosságra a fertőzés forrására vonatkozó gyanút is.
Természetesen meg kell találnunk a forrást. Látom, hogy az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) támogatásával is rengetegen és nagyon keményen dolgoznak a hatóságoknál, és őszinte köszönetemet fejezem ki az európai intézményeknek és Dalli biztos úrnak azért, hogy az Európai Unió is segít az ügy kivizsgálásában. Mindazonáltal, mint e Parlament egyik német képviselője, nem mondhatom azt, hogy minden tökéletesen működik. Volt néhány probléma a válságkezeléssel kapcsolatban.
Például a hamburgi egészségügyi főmegbízott asszony tájékoztatta a közvéleményt - igen helyesen -, holott akkor még nem volt abszolút bizonyíték arra, hogy a fertőzés forrása a spanyol uborka. Az EHEC-kórokozót megtalálták a spanyol uborkákon, ahol annak semmi keresnivalója nem lett volna. Ezt még spanyol képviselőtársaimnak is meg kell értenie. Viszont a főmegbízott asszony először a közvéleményt tájékoztatta és csak sokkal később, órákkal vagy egy fél nappal később fordult az Európai Bizottsághoz és a spanyol hatóságokhoz, ami már elfogadhatatlan. Nekünk németeknek magunk között is meg kell vitatnunk, hogyan lehetne jobban kezelni az ilyen bejelentéseket. Együtt viszont arra kellene összpontosítanunk, hogy az ellenség nem Spanyolországban vagy Németországban keresendő, hanem az igazi probléma a kórokozó, amelyet ellenőrzésünk alá kell vonnunk és le kell küzdenünk.
Végül pedig meg szeretném említeni, hogy a legutóbbi plenáris ülésen elfogadtunk egy nyilatkozatot az antibiotikum-rezisztencia témakörében. Bár ezt a kórokozót elsődlegesen nem antibiotikummal kell kezelni, gondot jelent, hogy többféle, elterjedten használt antibiotikummal szemben is ellenálló. Ez egy igen régóta fennálló probléma, amelyet azonban most sokkal gyorsabban kell megoldanunk, mert a következő alkalommal előfordulhat, hogy a kórokozót antibiotikummal kellene ugyan kezelni, ám mivel rezisztens, ez nem lesz lehetséges. Dolgoznunk kell ezen a problémán.
Linda McAvan
az S&D képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr, biztos úr! Igazuk van abban, hogy ez egy közegészségügyet veszélyeztető igen komoly probléma, és most elsősorban a betegek ápolására és a fertőzés forrásának azonosításra kell összpontosítanunk, ám később hosszabb távra kell kitekintenünk és ki kell találnunk, hogyan akadályozhatjuk meg, hogy ez még egyszer megtörténhessen.
Néhány hete az Amerikai Élelmiszer- és Gyógyszer-ellenőrzési Hivatal (FDA) egyik képviselőjével találkoztam. A zöldségekben és gyümölcsökben található E. coli által az Egyesült Államokban okozott problémákról esett szó, valamint arról beszélgettünk, hogy ez miért nem gyakori az Európai Unióban. Ám kitört a járvány, ezért fel kell tennünk magunknak néhány kérdést. Mezőgazdasági gyakorlatunkról van szó, ahogy azt Peter Liese az előbb említette? Vagy az intenzív gazdálkodásról, gyümölcsök és zöldségek melegházi termesztéséről? Esetleg az állatoknál alkalmazott antibiotikumok túlzott használatáról? A trágya kijuttatásáról? Pontosabb élelmiszer-címkézés segített volna meggyorsítani a fertőzés forrásának meghatározását? Bár a Tanács ma nem képviselteti magát, megjegyzendő, hogy a Tanács ellenzi az élelmiszerek származási országának a címkén történő feltüntetését. Remélem, a jövőben nagyobb figyelemmel kísérik majd az erről szóló vitát.
Ezért, biztos úr, szükséges, hogy alapos vizsgálatokat végezzünk hosszú távra, tanuljunk a leckékből és integráljuk azokat politikáinkba. Igen gyakran halljuk a Bizottságtól és számos képviselőtársunktól is, hogy túlszabályozottságot emlegetnek, ám ahogy a bankok esetében, úgy most is kezdem úgy érezni, hogy a piac és a beszállítói láncok érdekeit helyezzük előtérbe az állampolgárok védelmével és a fogyasztó érdekkel szemben. A "business as usual”, azaz a szokásos ügymenet megközelítés itt nem lesz elegendő. Nem normális dolog az, ha az európai állampolgárok belehalnak abba, ha vesznek egy salátát, nekünk pedig politikamódosításra van szükségünk ahhoz, hogy ez ellen küzdeni tudjunk.
Corinne Lepage
Tisztelt elnök úr, biztos úr! Köszönöm, hogy először az áldozatokról és a megbetegedett emberekről beszélt. Egyértelmű, hogy először rájuk kell gondolnunk, no meg a gazdákra, akik igen nehéz helyzetbe kerültek, amit tökéletesen meg is értünk.
Három dologról szeretnék beszélni. Először is arról, hogy továbbra is fenn kell tartanunk az elővigyázatosság elvét. Ebben az esetben alkalmazásra is került, úgyhogy nem panaszkodhatunk, a következményekkel pedig nyilvánvalóan foglalkoznunk kell. Amint arra Liese úr is rámutatott az imént, az emberi élet egyértelműen előrébb való a gazdasági megfontolásoknál, amelyekkel bármikor lehet majd foglalkozni. A halál viszont sajnálatos módon végleges dolog.
Másrészt teljes mértékben egyetértek McAvan képviselő asszonnyal abban, amit az imént a nyomon követhetőség fontosságáról mondott. Ma a címkézésről vitatkozunk. Kulcsfontosságú, hogy minden részletre kiterjedő címkézéssel rendelkezzünk, amelynek segítségével vissza lehet követni a termékeket annak érdekében, hogy megtudjuk, melyik országból származnak.
Harmadszor pedig a probléma lényegi részét képező, kulcsfontosságú kérdéssel kapcsolatban be kell ismernünk, hogy nem tudunk mindent, hogy tudományos ismereteinkben vannak fehér foltok, és azt is, hogy néha bizony teljes mértékben a sötétben tapogatózunk. Nem tudhatunk mindent. Nem szabad azokra támadnunk, akik döntéseket hoztak, és abban sem szabad hinnünk, hogy várnunk kell. Ebben az esetben az elővigyázatosság elvének kell érvényesülnie.
James Nicholson
az ECR képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Mindenekelőtt én is hadd fejezzem ki együttérzésemet az érintettek felé. A halálesetekkel kapcsolatban: az életet nem lehet visszaadni. Valószínűleg hosszabb távon tudunk javítani a kialakult helyzeten, de megmutatkozott, hogy mennyire téves idejekorán következtetésekbe bocsátkozni. Meg tudom érteni a haragot - ha van ilyen, és biztos vagyok abban, hogy van - amit a spanyolok és azok éreznek, akik elvesztették vállalkozásaikat. Valószínűleg tudunk tenni valamit kárpótlásuk érdekében, de az életét senkinek nem tudjuk visszaadni.
Tanulnunk kell ebből és biztosítanunk kell, hogy a jövőben erős felkészültséggel tudunk reagálni ilyen helyzetekben, amint azt a biztos úr is említette. A lehető leghamarabb megoldást kell találnunk a jelenlegi helyzetre, hosszú távon pedig javítanunk kell az ilyen helyzetek esetén mozgósítható válaszmechanizmusainkon.
Feltételezem, utólag már nagyon könnyű arról beszélni, hogy mit lehetett vagy kellett volna tennünk, vagy mit nem tettünk meg, ám most, azzal az előnnyel rendelkezvén, hogy visszatekinthetünk az eseményekre, olyan mechanizmusokat állíthatunk fel, amelyekkel biztosítható, hogy a jövőben ez még egyszer ne történhessen meg. A biztos úrnak igaza van, tanulnunk kell ebből a leckéből. Mindig tanulni kell a hibáinkból. Ha valóban hibákat követtünk el, akkor azokat ki kell javítani annak biztosítása érdekében, hogy ez soha többé ne történhessen meg.
Rebecca Harms
Tisztelt elnök úr, biztos úr! Helyesen hangzott el, hogy túl sok haláleset és túl sok megbetegedés történt az EHEC-baktérium okozta járvány kitörése következtében, és azt gondolom, hogy a jelenlegi helyzet azt mutatja, hogy sem Németország, sem az Európai Unió nem készült fel az EHEC ilyen típusú terjedésére.
Ha végzünk egy egyszerű összehasonlítást néhány más országgal, világossá válik, hogy lenne min javítani. Még egyszer az Egyesült Államok példájára szeretnék utalni. Az 1980-as évek óta hatalmas erőfeszítéseket tettek a kutatás területén, bejelentési kötelezettség van érvényben, továbbá létezik egy központi járványügyi központ Atlantában, amely kiterjedt felhatalmazással rendelkezik egy ilyen járvány kitörése esetén alkalmazandó direkt beavatkozások tekintetében. Németországban viszont két olyan szövetségi minisztériumunk van, akik nyilvánvalóan nem tudtak megegyezni arról, hogy ki viselje a felelősséget. Vannak továbbá olyan regionális minisztériumaink is, akik vállalnák és vállalniuk is kellene a felelősséget, ám nyilvánvalóan túlterheltek. Kommunikációs problémáink vannak a laboratóriumok és a politikusok között. Így teljességgel homályos, hogy mikor kell a tudománynak beavatkoznia, mikor kell járványvédelmi intézkedéseket bejelenteni, és hogy mikor kell politikai lépést tenni.
Meg tudom érteni, hogy egy miniszter, ha arról tájékoztatják, hogy az uborka a fertőzés forrása, figyelmeztetést ad ki erről, de hol van itt a megfelelő koordináció? Hol a valódi döntéshozó hatóság? Számomra úgy tűnik - és ezt nagyon óvatosan mondom - hogy a babcsíra esetében pont olyan elhamarkodottan cselekedtek, mint az uborkánál. Valamiféle eltérés van a tudományos leletek és a politikai lépések között.
Visszatérve az előttünk álló tennivalókra: jelentési kötelezettséget kell bevezetnünk egész Európában, központi laboratóriumokat kell kijelölnünk és egy ilyen betegség kitörésének esetére megfelelő döntéshozói jogkörrel rendelkező központi testületet kell létrehozni az Európai Unióban. Véleményem szerint ezek lennének a megfelelő lépések.
Különösen hálás vagyok Liese úrnak az antibiotikum-rezisztencia problémakörének említéséért. Itt is olyan problémákkal nézünk szembe, amelyekről valójában már tudunk. Csakhogy mivel nem merünk vitába szállni az egészségügyi ágazattal, a gyógyszeriparral és az intenzív állattartó ágazattal - itt aztán bőven lenne tennivaló - nem vagyunk annyira következetesek, mint ahogy az antibiotikum-rezisztencia kérdésének kezelésében arra szükség lenne. Mind az EHEC, mind az antibiotikum-rezisztencia jelentős probléma.
Sabine Wils
Elnök úr, az EHEC-járvány rámutatott az EU liberalizált belső piacának élelmiszer-ipari rendszerében rejlő gyengeségekre. Ha a profitorientáltság kérdése fontosabbá válik az egészség védelménél, annak az élelmiszer-minőség és -biztonság látja kárát. Az EHEC kórokozója eddig legalább 22 ember halálát okozta Németországban és több mint 1500 fertőzést regisztráltak. Több mint 600 betegnél állapítottak meg veszélyes haemolitikus urémiás szindrómát (HUS), amely idegrendszeri rendellenességekhez is vezethet.
Több mint két héttel a járvány kitörése után a fertőzés forrása még mindig tisztázatlan. Ha az élelmiszereket helyben állítanánk elő, könnyebb lenne megállapítani a fertőzés forrását, így a járvány hatásai is mérsékeltebbek lennének. A hosszú szállítási útvonalak és az anonim körülmények között folyó termelés nagyon megnehezíti az élelmiszerek eredetének nyomon követését, amely azonban nélkülözhetetlen, ha élelmiszer-biztonságról van szó. Az embereknek joguk van tudni, hogyan és hol állítják elő az általuk fogyasztott élelmiszereket.
A német szövetségi kormányzat totálisan megbukott az EHEC-járvány kezelése során. A helyi és a szövetségi hatáskörök közötti keveredés következtében a válságkezelés háttérbe szorult. A felügyelő hatóságok nem voltak felkészülve erre a helyzetre.
Az agrárpolitika radikális újragondolására van szükség. Élelmiszereinknek biztonságosnak kell lenniük, ám a mezőgazdasági termelőket is meg kell védeni a kiszámíthatatlan pénzügyi kockázatoktól. A mezőgazdaságot és a vidéki térségeket fejlesztő politikának folyamatosan kell törekednie az élelmiszer-termelési és -értékesítési rendszerek világos decentralizációjára.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Elnök úr, három pontot szeretnék röviden áttekinteni az uborkával kapcsolatos jelenlegi helyzet vonatkozásában.
Egyik nagyszülőm német, és nagyon szeretem ezt az országot, ám el kell ismernem, hogy a német hatóságok egyértelműen elhamarkodottan, meggondolatlanul cselekedtek ebben az esetben.
Ami az uniós intézményeket illeti, intézkedéseiket elemezve világos, hogy az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság és a Bizottság erélytelenül és nehézkesen járt el. Kudarcot vallottak mind a koordináció, mind a helyzet kezelése során.
Harmadrészt a kárt elszenvedő felek gyors anyagi kártérítésre jogosultak. Addig is azt indítványozom a Parlamentnek, hogy rendezzünk egy nagy európai gasztronómiai kiállítást Brüsszelben vagy itt, Strasbourgban, és adjuk az uborkának a fő kiállítási helyszínt.
Vissza kell szereznünk az uborkatermesztők - a német szerző, Heinrich Böll szavaival élve - elveszett tisztességét. Ehhez Európa a megfelelő pódium.
Esther Herranz García
(ES) Tisztelt elnök úr! Csak a mély gyász hangján beszélhetünk a 23 halálesetről: amelyből 22 Németországban, egy pedig Svédországban következett be. Ez a válság egyértelműen bizonyítja, hogy az Európai Uniónak még nagy utat kell megtennie az élelmiszer-ipari figyelmeztető rendszer fejlesztése és a belső koordináció területén.
A bevont tagállamok válaszlépéseik során lassúnak, szakszerűtlennek és működésképtelennek bizonyultak, mindezidáig 23 ember halt meg, ám még mindig nem tudjuk, mi is okozta a bajt.
Az Európai Bizottságnak komolyan el kell gondolkodnia azokon a problémákon, amelyeket a most tapasztalthoz hasonló válsághelyzetekben felelőtlen cselekedeteivel vagy cselekvésképtelenségével okoz, mivel ezek gazdasági összeomláshoz, korábban stabil munkahelyek megszűnéséhez, munkanélküliséghez, reménytelenséghez és talán mondanom se kell, különösen veszélyes közegészségügyi válsághoz vezetnek. Míg Önök a Bizottságban óriási figyelmet szenteltek a helyi hatóságok által Németországban kiadott felelőtlen nyilatkozatoknak, amelyek - teljesen téves és felelőtlen módon - névvel és címmel említettek spanyol gazdaságokat, addig a népesség tudtán kívül továbbra is védtelen maradt a baktériummal szemben. Mivel az emberek azt gondolták, hogy már nem érintkezhetnek a baktériummal, soha még ekkora kockázata nem volt annak, hogy a népesség ártalmas élelmiszert fogyasszon.
A ma délután kettőkor, Luxemburgban megrendezésre kerülő Mezőgazdasági Tanács ülésén az Európai Bizottságnak indítványoznia kell a közös agrárpolitikából felhasználatlanul maradt 2500 millió eurós összeg egy részének felhasználását. Ezt a 2500 millió eurót arra kell felhasználni, hogy a lehető legnagyobb mértékben kompenzálják az okozott kárt. Ennek lehetővé tétele érdekében jogi megoldást kell találni, amint azt korábban is tették például a "kergemarha-kór” és a dioxinbotrány esetében. Most is egy ilyen megoldást kell találni.
Tisztelt biztosok, miniszterek! Az Önök mai luxemburgi intézkedései meg kell, hogy feleljenek intézményük súlyának.
Ezenkívül a német hatóságoknak, felelőtlen gyanúsítgatásaik miatt az első lépéstől kezdve támogatni kell ezt a pénzügyi megoldást, és saját forrásaikat felhasználva kommunikációs kampányokat kell indítaniuk a kertészeti termékekbe vetett, jelenleg romokban heverő fogyasztói bizalom helyreállítására.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Tisztelt elnök úr! A németországi járványkitörés azt jelenti, hogy a valaha látott legjelentősebb egészségügyi és válságkezelési helyzettel állunk szemben. Az Európai Bizottság, és különösen Németország egyáltalán nem a lehető legjobb módon kezeli ezt a válságot. Egyrészt egy emberi életeket követelő tragédiával állunk szemben, másrészt sok ezer ember életének veszélyeztetéséről van szó. Ugyanakkor az alapvető élelmiszerek iránti fogyasztói bizalom is válságba került, ami nehezen megjósolható gazdasági és szociális következményekkel jár.
A társadalom gyors választ vár a helyi és az uniós hatóságoktól, amely fényt derít a válság okaira, valamint hatékony intézkedéseket. Azonban, ahogy az ma már itt említést nyert, szükség van arra is, hogy a katasztrofális következményeket az ártatlan áldozatok egy másik csoportjánál is mérsékeljük, nevezetesen a zöldség- és gyümölcstermesztőknél. Ezeket a termelőket ugyanis elhamarkodottan és igazságtalanul vádolták meg, elvesztették bevételeiket, valamint jövőjüket is veszélyben érezték.
Megelőző intézkedés foganatosítására van sürgős szükség annak érdekében hogy a jövőben hasonló helyzetek ne fordulhassanak elő. Ennek egyik aspektusa, hogy fokozni kell az állattenyésztésben alkalmazott antibiotikumok felügyeletének és ellenőrző mechanizmusainak hatékonyságát, amint azt már egy nem egészen egy hónapja folytatott vitában említettem. Egy másik intézkedésre váró terület az új közösségi agrárpolitika (KAP) kialakítása, amelyet éppen most dolgozunk át. Alapvető fontosságú, hogy a jövőben olyan ösztönzőket vezessünk be, amelyekkel biztosítható a fenntartható termelési módszerekkel elért minőség, amihez a Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja mindig is ragaszkodott.
Frédérique Ries
(FR) Tisztelt elnök úr! A helyzet tovább súlyosbodott: Európában 23 ember halt meg és több mint 2200 megbetegedésről számoltak be. Egyértelmű, hogy rájuk gondolunk ma délelőtt. A német hatóságoknak hivatalosan még mindig nem sikerült beazonosítani a járvány okát. Időközben senki sem vesz európai zöldségeket, az egészségügyi válság pedig társadalmi és persze gazdasági krízissé vált. A kertészeti árutermelő ágazat jogosan követel kompenzációt, és ahogy a biztos úr is említette, az illetékes miniszterek és a biztosok ez ügyben ma délután üléseznek Luxemburgban.
Eltekintve attól, ami az elővigyázatosság elvével és a szükséges nyomon követhetőséggel kapcsolatban elhangzott - ez az első pont - az is kérdéses, hogyan lehetett kiadni egy olyan, bizonyítékokkal nem vagy csak csekély mértékben alátámasztott általános figyelmeztetést, amely kizárólag a spanyol uborkát tette felelőssé. Biztos úr, milyen sürgős tanulságot szándékozik a Bizottság levonni ebből a súlyos válságból, ha egyszer élelmiszer-biztonsági figyelmeztető rendszerünk minden eddiginél inkább az "alapos és jól megalapozott tudományos bizonyítékon” alapul, ahogy azt Ön kijelentette?
Janusz Wojciechowski
(PL) Tisztelt elnök úr! Én is szeretném kifejezni az életek elvesztése felett érzett szomorúságomat és mielőbbi gyógyulást kívánok a betegeknek. Számos dolog magyarázatra szorul ebben az ügyben. Meg kell találnunk a járvány forrását és okát, ugyanakkor azonosítanunk kell a járvány kitöréséről kiadott, Európát és a világot bejáró téves információk forrását és okát is, azokét a téves és ártalmas információkét, amelyek oly sok kárt okoztak. Igen tüzetesen meg kell vizsgálnunk a járvány okait, különösen az ipari jellegű állattenyésztésben, ahol nagy mennyiségben használnak antibiotikumokat. Egyetértek azokkal, akik az imént erről beszéltek. Ha az antibiotikumokat ilyen nagy mennyiségben használjuk, nem lepődhetünk meg azon, hogy olyan törzsek bukkannak fel, amelyek nem reagálnak az antibiotikumokra. Véleményem szerint az antibiotikumokat alkalmazó intenzív mezőgazdasági termelést jelentős mértékben vissza kell szorítanunk és talán le is kell állítanunk az Európai Unióban, a károkat pedig azok okozóinak kell helyrehozniuk.
Martin Häusling
(DE) Tisztelt elnök úr! Az EHEC nem egy új keletű probléma, de az világos hogy Európa még mindig nincs megfelelően felkészülve egy ilyen válságra. Túl sok időbe telik a világos tájékoztatás kibocsátása. Három hét határozottan túl sok idő.
Abban mindannyian egyetértünk, hogy a fogyasztók védelme abszolút elsőbbséget élvez a pénzügyi érdekekkel szemben. Ám világossá kell tenni, hogy kit és mikor kell figyelmeztetni, ki az, aki a felelősséget fogja viseli a kiadott figyelmeztetésekkel kapcsolatban, és hogy mikor kell bevonni az Európai Bizottságot. Németországban a felelősséget 16 szövetégi állam és 2 minisztérium viseli, amely egy európai válság esetén túlságosan is szétaprózódottnak mondható. Az európai intézményeket a válság egy korábbi szakaszában kell bevonni. Úgy gondolom nem sikerült a helyes tanulságokat levonnunk a 90-es évek válságaiból. Ezt sürgősen pótolnunk kell.
Ha élelmiszerekről van szó, a gyártási folyamatoknak átláthatónak és világosan nyomon követhetőnek kell lenniük. A származási országnak világosan szerepelnie kell a címkén. Mindazonáltal szükségünk van egy európai reagáló erőre is a tudományos és orvosi munka koordinálásához, valamint az ellenőrzési tervek elkészítéséhez.
(Taps)
João Ferreira
(PT) Tisztelt elnök úr! A járvány eredetéről szóló ellentmondásos jelentések zűrzavarával kapcsolatban fontos, hogy pár dolgot észben tartsunk. Először is szeretnék rámutatni arra a tényre, hogy több mint 15 nappal az első esetekről szóló jelentések után, valamint több mint egy hónappal az első fertőzések bekövetkezését követően az európai korai figyelmeztető és reagáló egységek még mindig képtelek meghatározni a fertőzés valódi okát. Ez igen sok kárt okozott, mint ahogy arról már volt is szó. Másodszor fontos észben tartani, hogy az Európai Unióban ez egy súlyos, ám nem elszigetelt esete az élelmiszer-biztonsági rés megmutatkozásának. Szeretném emlékeztetni Önöket az ebben a Házban a közelmúltban a dioxinokkal kapcsolatban lefolytatott vitára.
Ezek az esetek elválaszthatatlanok a közös agrárpolitikától (KAP), amely előtérbe helyezi az intenzív, exportorientált termelési modelleket ahelyett, hogy mint az szükséges lenne, a sokkal hatékonyabb nyomon követhetőséget és következésképpen magasabb szintű élelmiszerbiztonságot biztosító helyi termelést és fogyasztást ösztönözné.
Végül pedig fontos, hogy az elszenvedett kárt meg kell téríteni az európai gazdáknak, és nem csak a fertőzés földrajzi környezetében tevékenykedő gazdákra gondolok. A KAP egy közösségi politika, ezért uniós intézkedéseken keresztül kell működtetni a nemzetiek helyett, amelyek nyilvánvaló egyenlőtlenségeket idéznének elő.
Nick Griffin
Tisztelt elnök úr! Először az uborka volt a felelős, tegnap meg már a babcsíra. Ma pedig már nem a babcsíra. Az igazság az, hogy a szakértőknek fogalmuk sincs, ám minden egyes alkalommal amikor ilyen gyanúsítgatásokba bocsátkoznak, emberek megélhetését teszik tönkre különböző országok gazdaságában. Amit valóban tudunk az az, hogy valami igen furcsa ebben a járványban. A vírusban a törzsek és a DNS kombinációja nem természetes. Szokatlan embercsoportokat fertőz meg olyan módon, ami általában nem hozható összefüggésbe az E. coli kitörésekkel. Már most is sokkal több embert betegített meg sokkal több helyen, mint egy átlagos járvány, és ellentétben a normál járványokkal, nem sikerült gyorsan visszavezetni egy vagy két élelmiszer-ipari beszállítóra.
E megmagyarázhatatlan tényezők, valamint azon tények ismeretében, miszerint egyes országok - köztük Nagy-Britannia, az Egyesült Államok, Irak és Izrael - korábban már bejelentették, hogy biológiai fegyverként genetikailag módosított E. coli baktériummal kísérleteznek, nem lenne szükséges sürgősen kivizsgálni annak lehetőségét, hogy esetleg a biológiai terrorizmus egyik példájával, vagy talán egy biológiai fegyver tesztelésével van dolgunk?
Françoise Grossetête
(FR) Elnök úr, a helyzet súlyos, mondhatni nagyon súlyos, minthogy az EHEC-baktérium okozta járvány kitörése kész rejtély. El tudom képzelni a beteg polgárok kétségbeesését, és csak részvétünket tudjuk kifejezni a már bekövetkezett halálesetek miatt.
A jelenlegi helyzet arra kell hogy késztessen mindannyiunkat, hogy nagyon szigorú megközelítést alkalmazzunk az európai közegészségügyi problémák esetén, valamint észrevegyük, a kutatókkal és a gyógyszeriparral való együttműködés elengedhetetlen ahhoz, hogy hatékony válaszokat tudjunk adni az ilyen helyzetekre, valamint hogy ennek módjait is tisztázzuk.
A baktérium életeket követel, túl sok életet, termelőinknek pedig nagyon sokba kerül, nem beszélve arról, hogy a vásárlók bizalma is megrendül a mezőgazdasági termékeinkben és az európai élelmiszeriparban, ami egyébként még mindig az egyik legbiztonságosabb és legszigorúbban ellenőrzött az egész világon.
Az uborka, a paradicsom, a saláta és a babcsíra után vajon mi lesz a hisztéria következő áldozata? Az ügynek komoly gazdasági következményei vannak a termelőkre nézve. A jelzőrendszer nagyon jól működött ugyan, a probléma az, hogy a Bizottságnak se forrásai, se lehetőségei nincsenek arra, hogy ellenőrizni tudja, vajon egy adott tagállam által kibocsátott információ igaz-e vagy sem.
A baktériumok ma sokkal gyorsabban terjednek, mint korábban. A tanulságokat le kell vonni az egészségügyi válság kezelése során alkalmazott kommunikáció módjával kapcsolatosan. Visszajelzést kell biztosítani. Kétségtelenül további ellenőrzéseket kell bevezetni, mielőtt egy nemzeti vagy regionális egészségügyi hatóság következtetéseit készpénznek lehet venni.
Végezetül, ez a válság teljes mértékben igazolja, hogy alapvető fontosságú fejlesztést kell végrehajtanunk az élelmiszerek nyomon követhetőségének területén. Sajnos csak korlátozott számú esetben kötelező a származási ország vagy a származási hely feltüntetése, ezt sokkal több élelmiszerre kell kiterjeszteni. Egy egészségügyi válsághelyzet esetén ez lehetővé tenné a fertőzési források gyorsabb azonosítását és az érintett fogyasztók gyorsabb figyelmeztetését.
Jo Leinen
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A gazdák kárpótolhatók, az emberi élet viszont pótolhatatlan. Együttérzésünk mindazoké, akik meghaltak vagy kórházban fekszenek. Ez a helyzet drámai és elfogadhatatlan. Elfogadhatatlan, hogy három héttel a járvány kitörése után még mindig nem tudjuk, pontosan honnan származik a kórokozó. Ennek nem szabadna megtörténnie Európában.
Ebből számos tanulságot kell levonnunk. Először, meg kell keresnünk a fertőzés forrását és ki kell vizsgálnunk, hogy az élelmiszer-előállító ágazatban vagy az élelmiszerláncban alkalmaznak-e még helytelen gyakorlatokat. Már 20 éve életbe lépett a szabályozás és az Európai Unió standardjai és gyakorlati szabályai meglehetősen szigorúak, ám világos, hogy az élelmiszerek tekintetében továbbra is sebezhetőek vagyunk. Még mindig vannak rések és hiányosságok és ebből ismét tanulnunk kell.
Én is úgy vélem, hogy az ügyben kaotikus volt a kommunikáció. A tényeket nem jól vagy nem helyesen kommunikálták. Fokozottabb európai fellépésre lenne szükségünk, ahogy azt már más képviselőtársaim is kifejtették. Ha bármelyik regionális vagy nemzeti hatóság egész Európára érvényes figyelmeztetést bocsát ki, az csak katasztrófával végződhet. Véleményem szerint az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC) jól végezte dolgát, amennyire meg tudom ítélni, ám egy jobb, korszerű jelentési kötelezettség bevezetése lenne szükséges az okok meghatározásához, valamint egy jobb rendszer bevezetésére is szükség lenne az emberek tájékoztatása érdekében.
Antonyia Parvanova
Tisztelt elnök úr! A német és az európai hatóságok még mindig az E. coli járvány forrását próbálják azonosítani. Még ma sem rendelkezünk konkrét bizonyítékkal terjedésének okáról és minden forgatókönyvet mérlegelnünk kell, beleértve a lehetséges hanyagságot vagy a baktérium nem szándékos úton történő élelmiszerláncba kerülését. Hogy a baktérium hogyan keletkezett, az más kérdés, ennek megállapításához kutatási eredmények kellenek, mégpedig sürgősen. Azonban én is ki szeretném emelni azt, ahogyan a jelenlegi eseményeket a német és az európai hatóságok a közvélemény felé kommunikálták, ami az ismert, komoly következményekkel járt a gyümölcs- és zöldségágazatra nemcsak Spanyolországban, hanem az egész Unióban.
Nem először lehettünk tanúi élelmiszerbiztonsággal kapcsolatos problémának Németországban. Indítványozom, hogy a Bizottság segítsen a német hatóságoknak a német eljárások nyomon követhetőségi és ellenőrzési képességének fejlesztésében, valamint hogy hasonló intézkedéseket vezessenek be a többi tagállam eljárásaival kapcsolatban is.
Átláthatóságra van szükség a fogyasztói bizalom fenntartása érdekében. Minden információt elérhetővé kell tenni, ám ezt nem oly módon kell kommunikálni, hogy már akkor több figyelmeztetés kerüljön kiadásra és felkorbácsolják a fogyasztói félelmeket, amikor még nem áll rendelkezésre bizonyíték. Hadd mutassak rá a média felelősségére is.
Marina Yannakoudakis
Tisztelt elnök úr! A szóbeszéd nagyon veszélyes dolog. Honnan indult ki a járvány? Németországból vagy más tagállamból? A híresztelések hatása nemcsak hogy káros lehet, de a járvány terjedését is elősegítheti. Még mindig rengeteg a megválaszolatlan kérdés a járvánnyal kapcsolatosan. Az egyetlen, amiben biztosak vagyunk, hogy a tagállamok többségében már regisztráltak a baktériummal kapcsolatos eseteket. A mai napig 22 haláleset történt az EU területén.
Ez a járvány rámutat a határokon túli összefogás fontosságára a megelőzés terén. Mindez továbbá igazolja a tagállamok ellenőrzése, együttműködése és tájékoztatása szempontjából egy olyan európai ügynökség létjogosultságát, mint az Európai Betegségmegelőzési és Járványvédelmi Központ (ECDC). Mi, az Egyesült Királyságban még viszonylag szerencsések vagyunk, hiszen csupán három regisztrált esetünk volt. Legalábbis ez a jelenlegi helyzet, holnapra azonban már minden megváltozhat, ezért éberséget kell tanúsítanunk. Azon kívül, hogy a járvány forrását megtaláljuk, további feladatunk, hogy a nyilvánosságot megvédjük, ezért folyamatosan tájékoztatnunk kell őket. Az ECDC naponta hozza nyilvánosságra a legfrissebb fejleményeket.
Együttműködés útján ellenőrzésünk alatt tarthatjuk a járványt. Ha polgárainkat tájékoztatjuk, nagyobb eséllyel kerülik el a fertőzést. Mindezeken felül nyugodt és kimért válaszintézkedéseket kell foganatosítanunk.
Nikolaos Chountis
(EL) Elnök úr, hat hónapon belül már másodszor kell Európának élelmiszerválsággal szembenéznie, amely sokak számára okozott komoly egészségügyi problémákat, sőt, akár ismerőseink halálát is. Valami nagyon nincs rendben, biztos úr!
Januárban a toxinokkal gyűlt meg a bajunk Németországban, most pedig a baktériumokkal, ismét Németország területén. Az első esetet eltussoltuk, bár hónapokig mindenki tudott róla. A másik esetben a felelősséget kényelmes módon a spanyol uborkára hárítottuk.
Mindez európai szinten jelent problémát a felismerhetőség, a nyomon követhetőség és a nem megfelelő ellenőrzés szempontjából. Az első eset kapcsán januárban, amikor a dioxinokról beszélt, Dalli biztos úr azt mondta nekünk, hogy Ön minden szükséges intézkedést megtesz az élelmiszer-ellenőrzési rendszer szabályozásának szigorítása érdekében. Másnap Ön azt mondta, hogy mindez nem a felismerhetőség szempontjából jelent problémát, illetve hogy más, egyéb jellegű probléma jelentkezett. A Bizottság álláspontját a zavarodottság, az elhallgatás és a pánik jellemzi, amelynek következményeképp a betegség áldozatain és a mezőgazdasági termelésre gyakorolt következmények felett sajnálkozhatunk.
Elisabetta Gardini
(IT) Tisztelt elnök úr! A szóban forgó helyzet kétségtelenül igen súlyos, ugyanakkor úgy gondolom, néha teljesen különböző szintű dolgokat keverünk össze.
Az elvesztett életeket nyilvánvalóan nem lehet azonos szinten emlegetni a gazdasági problémákkal, és nem is tesszük ezt. Ám szeretném hangsúlyozni, hogy a problémát nem azzal oldhatjuk meg, ha ujjal mutogatunk a kiváltó okokra - amelyekről aztán később kiderül, hogy nem is ezek voltak a valódi okok.
Ha valakit meggyilkolnak és egy ártatlan embert zárnak börtönbe emiatt, ez nem jelent elégtételt vagy igazságot az elkövetett gyilkosság tekintetében. Pedig pontosan ezt tesszük: egy kivételesen súlyos helyzetben, amikor közegészségügyi válság és az élelmiszerbiztonság forog kockán, ujjal mutogatunk olyan emberekre, akikről végül kiderül, hogy nem is vétkesek, ezzel újabb áldozatokat jelölünk ki.
A spanyol termesztők máris az utcákra vonultak és ma, körülbelül 40 perc múlva az olasz termesztők szintén tüntetni fognak Milánó utcáin, valamint Latina tartományban: friss uborkát és más zöldségeket, valamint gyümölcsöket kínálnak majd a fogyasztóknak, hogy megmutassák, ezek egészséges élelmiszerek, és igen fontosak az egészséges, kiegyensúlyozott étrend kialakításában. Nem sújthatjuk a német fogyasztókat még azzal is, hogy megfosztjuk őket azoktól az élelmiszerektől, amelyek létfontosságúak étrendjük és egészségük szempontjából.
Szeretnék néhány olyan adatot idézni, amelyeken különösen az illetékes hatóságoknak komolyan el kellene gondolkodniuk akkor, amikor riadalmat, félelmet és pánikot keltő információt hoznak nyilvánosságra. A Coldiretti Olaszországban gyűjtött adatait az Eurobarometer publikálta. Ezek szerint egy élelmiszerekkel kapcsolatos vészhelyzet esetén például az olaszok 43%-a egy bizonyos ideig elkerüli azokat az élelmiszereket, amelyekről hallott, míg 13%-uk örökre kihagyja azokat az étrendjéből. Ezért meg kéne próbálnunk elgondolkodni azon, mit is mondunk és ezzel hogyan befolyásoljuk az emberek étkezési szokásait.
Ezért azt szeretném megkérdezni a Bizottságtól, hogy nem gondolja-e úgy, hogy ideje lenne az európai vészintézkedések életbe léptetésének és a pénzügyi kompenzáció mielőbbi megvitatásának?
Dagmar Roth-Behrendt
(DE) Tisztelt elnök úr, Dalli úr! Az Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Főigazgatóságnál dolgozó munkatársaik, valamint Önök is mindent helyesen tettek. Ugyanez nem mondható el a német hatóságokról. A legkevesebb, amint mondhatunk, hogy a kommunikációval kapcsolatban káosz uralkodik, és ez még talán egy enyhe megfogalmazás. Az a tény, hogy Németország egészségügyi minisztere tegnap szükségtelennek tartotta, hogy Luxemburgba utazzon arra az Egészségügyi Tanács ülésére, ahol a fő napirendi pont ez a súlyos fertőzési válsághelyzet volt, azt mutatja, hogy a miniszter úrnak halvány fogalma sincs arról, hogy Európa valójában miről szól, vagy a miniszter úr közönyös, nem ismeri fel a problémákat, esetleg még mindig az országán belüli pártpolitikai krízissel van elfoglalva.
(Taps)
Továbbá meg kell jegyeznem - és maga Dalli úr mondta ezt -, hogy a német hatóságok nyilvánvalóan azt a felfogást képviselték, hogy európai uniós szakértők nélkül cselekednek majd, lekezelő és arrogáns módon úgy gondolván, hogy nincs szükségük az uniós szakértőkre. Továbbá botrányos az a tény, hogy e szakértőknek három napig tartott bejutni Németországba. Itt, a Parlamentben kritikával kell illetnünk ezt a tényt. Ugyanakkor azonban azt is el kell mondanunk, hogy az Európai Unióban a mi feladatunk figyelmeztetni a fogyasztókat, ha veszélyes élelmiszer kerül a piacokra.
Világosan közlöm Önökkel: ha olyan veszélyes baktériumok vannak egy uborkán vagy egy salátán, amelyek nem halálosak, az talán jó dolog lehet, de számomra nem elegendő alap egy kártérítési ügyhöz. A Spanyolországból és más országokból származó uborkákon EHEC-baktérium volt. A fertőzés kitörése mögött nem ez a baktérium állt, de időbe telik, mire kiderítjük, mi okozta a kitörést.
Ám számomra még csak nem is ez a lényeg. Önök közül azok, akik értik az Európai Unió működését és ismerik a korai figyelmeztető rendszert, azt is tudják, hogyan működik ez a rendszer. Tudják, hogy a korai figyelmeztető rendszerben meg kell nevezni a terméket és magát a termelőt is. Ezt könnyedén meg is kereshetik a jogszabályokban. Számomra az a fontos kérdés, hogy a jövőben mi fog történni? A jövőben meg kell fontolnunk, hogy folytatódhat-e a hígtrágya alkalmazása. Továbbra is használatban lehetnek-e még elfogadhatatlan termelési módszerek? Az Európai Unión belül ténylegesen ki mit ellenőriz, ezt mikor és milyen eredményekkel dokumentálják, és kinek milyen kötelességei vannak ebben a tekintetben?
(Taps)
George Lyon
Tisztelt elnök úr! Ez egy valódi válság: 23 ember meghalt, több mint 2000 ember megfertőződött, a zöldségpiacokon zűrzavar uralkodik, az árak a padlóra zuhantak és a becslések szerint a termelők vesztesége naponta 300 millió euróra rúg. A Németország és Spanyolország közötti kapcsolatokat legalábbis feszültnek nevezhetjük, és mégis, a válság kezdete után három héttel még mindig fogalmunk sincs, hogy honnan származik a szennyezés forrása.
Dalli biztos úr, itt és most biztosítékot kérek Öntől arra, hogy valóban minden erőfeszítést megtesznek annak érdekében, hogy kinyomozzák, honnan ered az E. coli járvány. Addig ugyanis, amíg nem nyomoztuk ki a forrást, nem tudjuk elkezdeni a fogyasztói bizalom újraépítésének folyamatát. Másodszor azt kérem, egyértelműen közölje, milyen intézkedéseket szándékozik tenni, amint túljutunk ezen a válsághelyzeten a piac stabilizációja és a fogyasztói bizalom újraépítése érdekében.
Harmadszor hallanunk kell Öntől, hogy mit szándékozik tenni a Bizottság annak érdekében, hogy megpróbálja kompenzálni azokat a gazdálkodókat, akik önhibájukon kívül azt tapasztalták, hogy a piacuk romokban hever és képtelenek értékesíteni a termékeiket. Negyedszer biztosítékot kérek a Bizottságtól arra, hogy egy átlátható, független vizsgáló testületet fognak felállítani, hogy tényszerűen feltárják, mik voltak a hibák. Csak a tények ismeretében tudunk intézkedni az élelmiszer-biztonsági szabályozás réseinek betömése érdekében.
Elisabeth Köstinger
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Az EHEC-baktérium kitöréséből következő válság egészségügyi vonatkozásai felettébb tragikusak. A helyzet súlyos. Sürgősen segíteni kell azokon, akiket érint a fertőzés, és meg kell tenni minden lehetséges lépést annak érdekében, hogy megelőzzük a fertőzés továbbterjedését. Minden szükséges erőforrást elérhetővé kell tenni kutatóintézeteink és kórházaink számára.
E kórokozó megjelenése óta a gyors intézkedések voltak napirenden. Azonban az egységes, egész Európára kiterjedő válságkezelést, egészen a közös fogalomrendszerig terjedően, nem a hozzáértés jellemezte. A kórokozó keresése, amely a szennyezés színhelyének meghatározása érdekében zajlik, idő előtti vádaskodáshoz vezetett minden szereplő részéről, és ezek a viták negatív főcímek tömegéhez és a fogyasztók teljes elbizonytalanodásához vezettek.
Az érintett termelők esetében ez drámai mértékben csökkentette a jövedelmeket, ami puszta túlélésüket veszélyezteti. Többé már a kifogástalan, régión belül előállított termékek sem kelendők. Csak Ausztriában a friss zöldségek értékesítése 75%-kal esett vissza. A zöldségtermesztők a betakarítási időszak kellős közepén szembesülnek ezzel a bevételkieséssel. Az a koordinálatlanság, ahogyan a fogyasztók információkat kaptak az események során, ismét felveti a szükségességét annak, hogy egyetemes és ágazatközi eredetjelölést alkalmazzanak, és hatékonyan ellenőrizzék a "származási helyén történt ellenőrzés és jelölés” elvének érvényesülését.
A fogyasztóknak jogukban áll tudni, hogy a termékek honnan származnak. Ez a boltok polcain lévő termékekre és az éttermekre és a vendéglátásra egyaránt vonatkozik.
Az összes hatóságnak a lehető leghamarabb fel kell számolnia a friss zöldségekkel szembeni előítéleteket, újra meg kell erősítenie a friss zöldségek értékesítését, és új életet kell lehelnie a harmadik országokkal folytatott kereskedelembe. Az EHEC-járvány teljesen váratlanul, önhibájukon kívül taszította egzisztenciális válságba a helyi zöldségtermesztőket. A Bizottságnak lehetővé kell tennie a veszteségek kompenzációját, akár egy európai mezőgazdasági alapon, akár az európai válságalapon akár az értékesítés támogatására szolgáló intézkedéseken keresztül.
Liese úrnak teljesen igaza van abban, hogy az emberi élet pótolhatatlan, és minden haláleset eggyel több az elfogadhatónál. Azonban teljes mértékben a mi kötelességünk, hogy ne hagyjuk cserben a termelőinket akkor, amikor önhibájukon kívül ebbe a puszta túlélésüket veszélyeztető helyzetbe kerültek.
Iratxe García Pérez
(ES) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Mindannyian a lehető leghamarabb szeretnénk véget vetni a német élelmiszerválságnak. Meg kell emlékeznünk az áldozatokról, és remélem, hogy a kezdeti hibák kijavítása után mindenki megnyugvására végre sikerül azonosítani a fertőzés forrását.
Mindazonáltal a válság egészségügyi szempontjai mellett meg kell említenem a gazdasági következményeket. Az ismert végzetes kommunikációs hibák nyomán keletkező gazdasági károkat a spanyol kertészeti ágazat heti 200 millió euróra becsüli. Szeretném hangsúlyozni az ágazat által tanúsított felelősségteljes hozzáállást és az országom hatóságaival történő teljes együttműködést.
Biztos úr, a származási hely nyomon követhetősége működött ugyan, ám mennyi időt is vesztegettünk el azzal, hogy a figyelmet a származási helyre irányítottuk és a mezőgazdasági termelésre összpontosítottunk, míg a fertőzés más forrásait, mint a célállomáson történő árukezelést és elosztást elhanyagoltuk? Miért visszhangozta a Bizottság a Németországból kapott, elhamarkodott információkat?
Hiányzott a koordináció, biztos úr, és a határok egyoldalú lezárása a spanyol termékek előtt a bizonyíték arra, hogy a válság Európai Unión belüli figyelemmel követése csődöt mondott.
Arra szeretném kérni a biztos urat, hogy azonnal mozgósítsa az összes szükséges mechanizmust a spanyol és az európai ágazat kártérítése érdekében, mind anyagi, mind a fogyasztói imázsban bekövetkezett károk tekintetében. Hosszú távon viszont csak később láthatjuk meg, hogy ennek érdekében milyen egyéb intézkedéseket kell életbe léptetnünk.
Megalapozatlan gyanúsítgatások, improvizáció, a koordináció hiánya, milliós veszteségek, egy ágazat becsülete és szavahihetősége elleni támadások: hát nem elég ok ez arra, hogy a felelősök megállapítását követeljük?
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Dalli úrnak a vita elején elhangzott visszafogott észrevételeiért. Azóta hallottunk pár kevésbé visszafogott hozzászólást is a Házban, amelyek okai az emberi áldozatok, valamint a termelőket és fogyasztói bizalmat érintő további következmények voltak. Ez a lehető legsúlyosabb élelmiszerválság és Dalli úr el ezt is ismerte. Tudjuk, hogy az Európai Unió egy bizonyos részére korlátozódik, ám mégsem kizárólag német probléma: ez uniós probléma.
A rendszer célja, hogy felkutassa az okokat és kezelje a következményeket, ám attól félek, hogy a rendszer néhány eleme nem volt megfelelően a helyére illesztve, és lenne pár kérdésem az időzítést illetően. Úgy tudom, hogy a gyorsriasztást 2011. május 22-én adták ki: ami viszont aggályos, hogy az európai szakértők csak június 5-én, vasárnap értek Németországba. Mi a magyarázat erre a hihetetlen késedelemre? Úgy gondolom, ezt ki kellene vizsgálni.
A 178/2002/EK rendelet 55. cikke lehetőséget biztosít egy válságkezelő egység létrehozására. A felszólalók egyöntetűen válságról beszéltek és Dalli úr is elismerte, hogy válsággal állunk szemben. Egy olyan krízishelyzettel, amely ahelyett, hogy enyhülne, egyre tovább fokozódik, ezért javasolnám, hogy alkalmazzuk a rendeletben foglaltakat és hozzunk létre egy ilyen válságkezelő egységet.
A legaggasztóbb mégis a zöldségek "megnevezése és lejáratása”, majd felmentése volt. Ez nem csak a friss zöldségekbe és gyümölcsökbe vetett fogyasztói bizalmat zúzta szét, hanem az élelmiszer-biztonsági és ellenőrzési rendszerünkbe vetett hitet is. Dalli biztos úr, megértem, hogy egyetértése jeléül bólogat és üdvözlöm is ezt, ám meggyőződésem szerint elérkezett az idő a válságkezelő egység felállításához, és szeretném, ha záró megjegyzéseiben reagálna erre a felvetésre.
Ulrike Rodust
(DE) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Európának arról a részéről jövök, ahol az EHEC-járvány a legádázabbul dühöng. Ez az agresszív baktérium feltartóztathatatlannak tűnik. A május közepétől tegnap délig terjedő időszakban 1733 ember fertőződött meg, míg 23-an kínok között haltak meg. A kórházakban óriási a túlzsúfoltság, az intenzív osztályon az ágyak megtelnek és sürgősen vérplazmára lenne szükség. És sehol sem látszik a fény az alagút végén. Szűkebb pátriámban az emberek minden nap új megbetegedésektől tartanak.
Számomra bátorság és felelősségtudat kérdése, hogy a közvéleményt a baktérium minden lehetséges hordozójáról tájékoztassuk. Többféle élelmiszert is bevizsgáltak már, ám a forrást mégsem sikerült megtalálni. Én úgy tudom, a magas színvonalú élelmiszerek egészségesek, és ellenőrzés után kerülnek a piacra. Feltételezem, szarvashibák történtek ebben a vonatkozásban, és ismételten azt kell tapasztalnunk, hogy szabályozásunk nem zár résmentesen. Mindazonáltal hihetetlen hanyagság ebben a helyzetben alaposan megalapozott laboratóriumi bizonyíték nélkül előállni azzal, hogy a forrást sikerült megtalálni. Az érthető pánikhelyzet ellenére sem szabad semmilyen körülmények között boszorkányüldözést folytatnunk, mivel ez sok keményen dolgozó európai gazdát állíthat a falhoz. Ezért világossá kell tenni mindenki számára, hogy mi az Európai Unióban szolidaritást vállalunk egymással és vészhelyzetek esetén készen állunk kölcsönös segítséget nyújtani egymásnak. Magyarul: az összes egészségügyi szakértőnek közösen kell dolgoznia a megoldáson, azoknak pedig, akik önhibájukon kívül a tönk szélére kerültek, anyagi segítséget kell nyújtanunk.
Pilar Ayuso
(ES) Tisztelt elnök úr! Mindenekelőtt részvétemet szeretném kifejezni a válság során elhunytak hozzátartozóinak.
Biztos úr, a nyilvánosság tájékoztatása egy egészségügyi válságról bonyolult és kényes feladat, amit tökéletesen kell dokumentálni és igazolni. Nem bűnbakkeresés a cél, ám ebben az esetben igen súlyos hibák történtek, kezdve egy állásába frissen felvett regionális politikai tisztviselő meggondolatlan és hanyag feltételezéseivel, aki össztársadalmi riadalmat és igen súlyos, helyrehozhatatlan gazdasági krízishelyzetet váltott ki.
Nem mintha a Bizottság válságkoordinációja megfelelő lett volna. Nem hinném, hogy a gyorsriasztási rendszerre vonatkozó rendelet 3. cikkének - amely a tagállamoknak azonnali, 48 órán belüli értesítési kötelezettséget ír elő - sikerült volna megfelelni, továbbá azt sem, hogy az említett rendelet 8. cikkében - amely a Bizottságot kötelezi annak ellenőrzésére, hogy a rendelkezésére bocsátott információ teljes, valódi, világos és jogilag kellően megalapozott - részletezettek teljesültek volna.
Az viszont biztos, hogy a rendelet súlyos hiányosságaira derült fény, valamint az is nyilvánvalóvá vált, hogy szükség van a jelenleg hatályos jogi szabályozás felülvizsgálatára annak érdekében, hogy pontosan meghatározzuk többek között az illetékes hatóságok által alkalmazott válságkezelési eljárásokat, a hibáknak és a hiányosságoknak az élelmiszerláncban található elkövetőre háríthatóságát (ehhez a nyomon követhetőséget kell alkalmazni), az egészségvédelemben a kereskedelmi korlátok eltitkolásának megakadályozását, valamint a kereskedelmi károk és a profitveszteség kompenzálására szolgáló eljárásban alkalmazott döntéshozatalt.
Biztos úr, sem az uborka, sem a szója, hanem ahogy Liese úr említette, a kórokozó a járvány oka. A kiváltó ok az Escherichia coli baktérium O104:H4-es szerotípusa, amelyet a tudományos irodalom már leírt és hústermékekkel hoz összefüggésbe.
Mindenesetre, biztos úr, hagynunk kell, hogy tudósaink végezzék a munkájukat: meg kell vizsgálniuk a nyomon követhetőségi rendszert egészét a teljes élelmiszerláncban, beleértve az élelmiszerek kezelését és elosztását.
Andrés Perelló Rodríguez
(ES) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Akármit is teszünk itt vagy az Európai Unióban, már nem támasztja fel halottainkat, ám remélem, hogy amit teszünk, megakadályozza a további halálesetek bekövetkezését és a további megbetegedéseket, valamint azok szenvedését, akiknek semmi közük a probléma kiváltásához.
Valóban nem ismerjük az okokat, ám már tudunk pár olyan dolgot, amit nem hagyhatunk szó nélkül: hanyagságot tapasztaltunk a politikai intézkedések terén és hanyagságot tapasztaltunk a német szövetségi kormányzat részéről; nem cselekedhetnek úgy, mintha Hamburg egy másik földrészen fekvő városállam lenne.
Ha Merkel asszony és egészségügyi minisztériuma szorgalomra és hatékonyságra váltotta volna azt az arroganciát, amellyel gyakran illettek más tagállamokat, a megtörtént események közül néhány bizonyosan nem következett volna be. Ez a hanyagság botrányos következményekkel járt egy másik tagállam, nevezetesen Spanyolország, és legfontosabb ágazata, a mezőgazdaság számára. Több ezer embert és kisvállalkozást tett tönkre, valamint hosszú időre hiteltelenné tette a gazdaságot.
Arra kérem Önt, hogy menjen ma el a Tanács ülésére és kérje a kárvallottak teljes kártérítését, mivel nem követelhetünk életet azoknak, akik elhaláloztak. Kérem továbbá az ellenőrző rendszerek felülvizsgálatát. Merkel asszonytól pedig azt, hogy vállalja a felelősséget. Arra is kérném, hogy mutasson kevesebb arroganciát és több szorgalmat. Kérem azt is, hogy őt tegyék felelőssé azokért a károkért, amelyeket ő okozott. Nem tagadhatja le azt a tényt, hogy Hamburg az általa vezetett országban található. Nem hagyhatja figyelmen kívül a felelősségét. Nem okolhat egy szövetségi államot, ha egyszer őt kellene felelősnek tekinteni az okozott károkért.
Kicsit több alázat, kicsivel jobb problémakezelés és egy kicsivel kevesebb konzervativizmus más sokat tehetett volna azért, hogy a válság ne csússzon ki a kezei közül, valamint hogy Spanyolországnak és más déli országok gazdáinak ne kelljen a fájdalmas következményeket viselnie.
Felül kell vizsgálni az ellenőrző rendszereket, felül kell vizsgálni a figyelmeztető rendszereket és jelentkezni kell a felelősségért, mert, biztos úr, Spanyolországban pontosan ezt kérjük magától, a Tanácstól és Németországtól.
Esther de Lange
(NL) Tisztelt elnök úr! Szeretném megköszönni biztos úrnak, hogy jelen van. Bár jobban szeretném, ha inkább valahol máshol tartózkodna, például egy Oroszországba tartó gép fedélzetén, hogy a legmagasabb szinten tárgyalhasson az Oroszország által bevezetett exporttilalom visszavonásáról, mivel az túlmegy minden határon. Köszönöm a biztos úr abbéli hajlandóságát, hogy most kommunikálni kíván velünk, csakhogy az eddigi kommunikáció, beleértve a Bizottságét is, szégyenteljes kudarcnak bizonyult. Napokkal a válság kitörése után tartotta csak meg a Bizottság az első sajtókonferenciát. A szellem akkorra már régen kiszabadult a palackból, a médiában pedig az elképzelhető legvadabb történetek keringtek. A biztos úr lehetséges forrásként nevezte meg a holland uborkát annak ellenére, hogy napokkal korábban több mint 200 vizsgálat már kimutatta ennek ellenkezőjét.
Egyetértek Önnel abban, hogy a történtek során a technikai oldallal nem volt semmi probléma. A gyorsriasztás, a nyomon követés és a visszakövetés mind működött. Csakhogy a történetnek van egy kommunikációs oldala is, ami csapnivaló volt mindenekelőtt természetesen Németországban, ahol a rengeteg különböző intézet, hatóság és miniszterek más és más üzeneteket hoztak nyilvánosságra. A mezőgazdasági miniszter például azt az értelmetlen megjegyzést tette, hogy az emberek "egyáltalán ne egyenek semmilyen nyers terméket”, holott semmiféle illetékessége nem volt az ügyben. Feltételezem, ezzel kapcsolatban beszélni fog Németországgal, mivel alapos vizsgálatra lenne szükség annak kiderítésére, hogyan lehetett mindent ennyire rosszul kezelni.
Abban is bízom, hogy a mezőgazdasági miniszterekkel az eset kapcsán egy vészalap létrehozásáról is tárgyalni fog majd, amit a mezőgazdasági költségvetés még rendelkezésre álló többletéből finanszíroznak majd. Ahogy azt mi is tettük a tejtermékek esetében, amikor egy mély válság ütötte fel a fejét az ágazatban, most is a többletforrások mozgósítására van szükség. Csak egyedül az én országomban heti 80 millió eurós veszteséget kénytelen elszenvedni az ágazat úgy, hogy a járvány forrása máshol van. Emiatt erős vállalkozások kerültek az összeomlás szélére. Ez nem lehet az Európai Unió szándéka. Szerintem Ön magával fogja vinni ezt a Parlamentből érkező erős jelzést a Mezőgazdasági Miniszterek Tanácsába.
Anna Záborská
(SK) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Üdvözlöm ezt a vitát. Több nézőpontból vizsgáljuk ezt a problémát, keressük a fertőzés forrását, a kórokozót és a lehetséges gyógymódot. Alig várom, melyik gyógyszercég fogja bejelenteni, hogy van gyógyszere a betegség ellen, amivel újabb pánikot okoz majd.
Véleményem szerint a legnagyobb fejlődésre a közösségi tudatosság növelése terén nyílik lehetőség. Úgy gondolom nem megfelelő és felelőtlen is arról tájékoztatni a polgárokat, hogy melyik nap melyik élelmiszert nem lenne szabad megvásárolniuk, vagy melyik néz ki gyanúsan.
Az viszont szükséges, hogy arról tájékoztassuk polgárainkat, hogy mindennapi életük során mit kell tenniük, és erre uniós és tagállami szinten is kampányt kellene indítanunk. Ha az emberek betartják az alapvető higiéniai szabályokat, ha fenntartják személyi higiéniájukat és megmossák vagy hőkezelik az élelmiszereket, az máris elég ahhoz hogy megvédje őket ettől a fertőzéstől. Ez nem egy nehezen megvalósítható kampány , ám én azt hiszem, a múltban is voltak és a jövőben is lesznek járványok és különböző betegségek, ami pedig az embereket eddig legjobban megvédte, az a saját viselkedésük volt.
Szilárdan hiszek abban, hogy egy ilyen kampány segítene a betegség megelőzésében és a zöldségtermesztőkön is.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Tisztelt elnök úr! Fontos, hogy ma a betegeket, élelmiszertermelőket és fogyasztókat fenyegető olyan betegségről beszélünk, amelyet egy veszélyes baktériumtörzs megjelenése okozott és amelynek forrását egyelőre képtelenek vagyunk megtalálni. Azt mondogatjuk, hogy van egy jó rendszerünk, amely alkalmas az élelmiszerek minőségének ellenőrzésére és a magas színvonal fenntartására. Ennek ellenére folyamatosan lépnek fel a mostanihoz hasonlatos nehéz helyzetek. Ezért lenne fontos felülvizsgálni és továbbfejleszteni felügyeleti és ellenőrzési rendszerünket. Készen kell állnunk még veszélyesebb helyzetek elhárítására is. Nem szabad tájékoztatást kibocsátani a származási helyről, ha ez az információ nem megbízható. Ez egyrészt lelassítja a forrás felkutatására folytatott eljárást, másrészt komoly morális károkat és óriási gazdasági veszteségeket okozhat.
Együttérzésünket fejezzük ki nem csak az áldozatok és a betegek, hanem hozzátartozóik részére is, ám nem feledkezhetünk meg arról sem, hogy kompenzációt kell nyújtanunk számos ország veszteségeket elszenvedő gazdáinak is. A közös agrárpolitika jövőjéről, valamint az élelmiszerhez jutás és az élelmiszer-minőség területén felmerülő biztonsággal kapcsolatos ügyekről beszélünk. Talán ez a nehéz helyzet ráébreszt minket arra, milyen fontos terület is ez, mivel nem csak polgáraink étrendjét, hanem egészségi állapotukat is érinti.
Josefa Andrés Barea
(ES) Tisztelt elnök úr! Közegészségügyi problémával állunk szemben - a biztos úr szerint egy járvánnyal -, és mi a vétkesek keresésével vagyunk elfoglalva ahelyett, hogy a járvány forrását kutatnánk.
A rendszer nem működött: 22 halottunk és 1600 fertőzöttünk van, továbbá még most, három héttel később sem ismerjük a járvány forrását, az elővigyázatossági elv tudományos alap nélküli - ismétlem, tudományos alap nélküli - alkalmazásának eredményeként pedig Spanyolországot hibáztatjuk.
Hölgyeim és uraim, a spanyol uborka nem volt fertőzött. Nem volt fertőzött! Azért ismétlem ezt, mert hallottuk már itt ennek az ellenkezőjét is. Továbbá, csak hogy Önök is érzékeljék e szavak hatását: 300 000 munkahelyet érinthet a megrendült bizalom.
Egy járvány nem ismer határokat. Ezt Önnek mondom, biztos úr: nem ismer határokat!
Felelősséget követelünk a mulasztásokért és azért is, amit azonnal meg kell tenni, mivel Németországban további fertőzésveszély áll fenn - itt van a legtöbb érintett - de Spanyolországot nem lehet vádolni. Kártérítést kérünk!
Isabelle Durant
(FR) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Ahogyan Önök is említették, nem helyi problémával állunk szemben, még akkor sem, ha csak egy bizonyos térségre korlátozódik. Kérem Önöket, hogy ezt határozottabban és egyértelműbben jelentsék ki, mert ezen ügyek vonatkozásában több eszközre és hatékonyabb európai koordinációra jelentkezik komoly szükség.
Az üzenet rendkívül zavaros volt és számos következménnyel járt, például a spanyol termelőkre, ám nem csak rájuk nézve, mivel mások szintén érintetté váltak. Ezt már többen is említették.
Bizonyosan nehéz helyes egyensúlyt kialakítani egyfelől a korai riasztás, másfelől az átláthatóság között. Mindazonáltal az elővigyázatosság vagy az elővigyázatosság elvének alkalmazása nem azt jelenti, hogy véletlenszerűen és túlságosan gyorsan hozzuk nyilvánosságra az információkat. Ezért rendet kellene rakni ezen a területen és a korai figyelmeztetésért felelősséggel tartozóknak kellene megfizetniük a kompenzációt. Önök ezt fogják megvitatni ma délután. Ez az, ami fontos még akkor is, ha először és leginkább én is az áldozatokra gondolok. A gazdák viszont akkor is várják az őket megillető kompenzációt.
A továbbiakban pedig az antibiotikum-rezisztencia és a nyomon követhetőség maradnak azok a fő témák, amelyeket tüzetesebben meg kell vizsgálnunk.
Diane Dodds
Tisztelt elnök úr! Tekintettel az E. coli európai kitörése óta az Unióban bekövetkezett 22 halálesetre, illetve a több mint 2000 kezelés alatt álló személyre, úgy tartom helyesnek, ha a Parlament együtt érez azokkal is, akik elvesztették szeretteiket és jókívánságait fejezi ki a lábadozóknak.
A fogyasztók olyan élelmiszereket követelnek, amelyek jó minőségűek, biztonságosak és nyomon követhetők. Az a tény, hogy a járvány kitörésének forrása a mai napig ismeretlen, illetve hogy a válaszok felkutatása néha esetlegesnek tűnt, azzal a következménnyel jár, hogy a fogyasztók bizalma gyorsan csökken. Gazdasági szempontból a gazdák azok, akik a járvány végéig szenvedni fognak - azok a gazdák, akiknek a termékei tökéletesen biztonságosak.
Egy ilyen helyzetben nyugalomra kell intenünk. A nemzeti kormányok gyorsan kijelölték a felelősöket. Mi az Egyesült Királyságban sokat szenvedtünk a termékeink kapcsán keltett vaklárma miatt, ennek a spekulatív vádaskodásnak azonban véget kell vetni. Azt is megemlíteném, hogy a Parlament folyamatosan szabályozás bevezetését sürgeti, mielőtt azonban ez megtörténik, alapos és mindenre kiterjedő tényfeltárást kell végeznünk.
Teresa Jiménez-Becerril Barrio
(ES) Elnök úr, a legfontosabb és mindenkit egységbe kovácsoló gondolat az áldozatokra történő emlékezés, mert senki sem érzi magát oly védtelennek, mint jelen pillanatban mi, európai fogyasztók. Ezen túlmenően átláthatóságra és felelősségre van szükségünk az áldozatokat illetően.
Az én tisztem, hogy megfeddjem a német hatóságokat, akik tévesen és elhamarkodottan meggyanúsították a spanyol uborkát, konkrétabban Malaga és Almeria példás szövetkezeteit, akik nem fognak tudni megszabadulni a vádaktól.
Nem csak Andalúziában, hanem az egész európai mezőgazdaságban munka nélkül maradt családok ezrei kíváncsiak a miértre - és választ várnak - és arra is, hogy mit tartogat számukra a jövő.
Ezért, valamint annak reményében, hogy a szakértők hamarosan rábukkannak a megoldásra követelem, hogy a Bizottság a Tanáccsal folytatott tárgyalása során kérjen azonnali erkölcsi-gazdasági intézkedéseket minden andalúz és minden európai termelő számára, akik most méltatlankodva, mégis reménykedve tekintenek ránk.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Tisztelt elnök úr! Ahelyett, hogy utat engedtek volna az európai vizsgálatoknak és együttműködésnek, a német hatóságok megrágalmazták és előítélettel kezelték az uborkatermesztőket és másokat. Ám Németországban mindezidáig senki sem mondott le és senki sem ajánlott fel kártérítést az okozott veszteségekért. Németország az, aki súlyos szavahihetőségi gondokkal küzd. Tűrhetetlen, ahogyan Merkel asszony a déli országokat kezelte mind a mezőgazdaság, mind a finanszírozás tekintetében.
Valaki azt mondta, hogy Merkel asszony Adenauer és Kohl tanítványa volt. Egyáltalán nem az: nincs erkölcsi tartása.
Bart Staes
(NL) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Egyértelmű, hogy tanulnunk kell a hibákból, amelyeket elkövettünk. Itt van mindjárt a koordináció problémája Németországban a két szövetségi minisztérium és a tizenhat tartomány között - ezt számos német parlamenti képviselő említette mind a kormány, mind az ellenzék oldaláról.
Szigorú nemzeti ellenőrző rendszer kialakítására van szükség, amihez meg kell vizsgálni, hogyan működik egy ilyen rendszer mind Németországban, mind a többi 26 tagállamban. Jelen pillanatban Németországra mutogatunk, ám lehet, hogy hamarosan mindenki a mi tagállamunkra mutogat majd. Ezért meg kell kérdeznünk, hogy a tagállamok belső ellenőrző rendszerei megfelelően erősek-e. A jelenlegi európai rendszerek - ebben Roth-Behrendt asszonynak teljes mértékben igaza van - működnek. Talán csak a koordináció területén van némi hiányosság. Akárhogy is, a kommunikáció bizonyosan hiányos volt, ezért ezt kell figyelmünk középpontjába állítanunk.
Először is szeretném megkérdezni a biztos urat, többek között fog-e válaszolni a Leinen úr és Roth-Behrendt asszony által feltett kérdésre, azaz bemutat-e majd egy valóban európai megoldást? Másodszor pedig, el tudná mondani nekünk, hogy mit fog tenni a Mezőgazdasági Tanács ülésén és hogyan kompenzálná a veszteségeket szenvedett gazdákat?
Gabriel Mato Adrover
(ES) Tisztelt elnök úr! Éppen a válsághelyzetekben mutatkozik meg az intézmények hatékonysága, illetve a beléjük vetett bizalom. Ebben az esetben mindkettő jócskán hagyott maga mögött kívánnivalót.
A Bizottság pontosan azt mondta, hogy a spanyol uborkát érintő gyanú nem nyert megerősítést. Nem, biztos úr, ami megerősítést nyert az az, hogy a gyanúsítások megalapozatlanok, felelőtlenek voltak, minden objektív adatot nélkülöztek. Szintén megerősíthető, hogy 23 haláleset történt és a spanyol kertészeti ágazat óriási károkat szenvedett.
Ami szintén megerősítést nyert, az az, hogy a Bizottságnak azt kell tennie, amit eddig elmulasztott, azaz elkötelezetten kell cselekednie egyszerre több fronton: meg kell állítania a kitörést, a megfelelő intézkedések megtételével meg kell akadályoznia, hogy megalapozatlan gyanúkra a szavahihetőség fénye vetüljön, ami aztán súlyos következményekkel jár valamely tagállamra nézve (ebben az esetben Spanyolországra), késedelem nélkül kompenzációt kell nyújtania az elszenvedett károkért, és helyre kell állítania Spanyolország biztonságos, igen magas minőségű mezőgazdasági termékeinek tönkretett imázsát.
Judith A. Merkies
(NL) Tisztelt elnök úr, biztos úr! Egy válság kellős közepén vagyunk és az igazat megvallva sokkal fontosabb teendőink is vannak annál, hogy ujjal mutogassunk egymásra és vádaskodjunk. Egy krízishelyzet közepén mindenekelőtt csakis arra kellene összpontosítanunk, hogy döntéseket hozzunk és megoldjuk a válságot. Minden egyebet később is meg lehet vitatni. Először is gyógymódot kellene találni betegeink számára ez ellen az antibiotikum-rezisztens baktérium ellen, és ki kellene nyomozni a járvány forrását. Továbbá arra is szükség van, hogy megfelelően kommunikáljunk annak érdekében, hogy megtaláljuk a helyes egyensúlyt aközött, hogy megfelelően tájékoztassuk a betegeket, fogyasztókat és termelőket, és közben ne okozzunk kárt egyik csoportnak sem.
Ezután annak a kérdésnek szentelhetjük figyelmünket, hogy valójában hogyan is működik a válságkezelés, hiszen bizonyára nem ez lesz az utolsó krízis. Kié a vezető pozíció? Túl sok hatóság került bevonásra, valakinek kezébe kell vennie a vezetést. Erről kell szólnia a biztos úr és a Tanács közötti mai tanácskozásnak. Milyen lesz a jövőbeli helyzet megfelelő vezetés mellett, és ki ölti majd magára ezt a szerepet? Az antibiotikumok használata valóban egy tüske az oldalunkban, mind az állatok, mind az emberek szempontjából. Lényeges különbségek vannak az egyes tagállamok között ezen a téren. Végül, de nem utolsósorban, kompenzációt kell nyújtani az okozott károkért. Összefoglalva: átláthatóságra és vezetésre van szükségünk.
Angelika Werthmann
(DE) Tisztelt elnök úr! Az EHEC az előző hét leggyakrabban emlegetett szava. Mindenekelőtt részvétünket fejezzük ki az áldozatokért. Az emberek egészsége érdekében a hatóságok kötelessége, hogy tájékoztassák a lakosságot. Az emberek jóléte mindennél fontosabb.
Az Egyesült Államokban ehhez egy korai figyelmeztető rendszer áll rendelkezésre. Tény, hogy több mint 2000 ember fertőződött meg, és több mint 20 haláleset is történt. Kötelességünk elmondani az embereknek, hogy hol található ez a baktérium. Spanyol uborkán találták meg, ahol egész biztosan semmi keresnivalója nincs, mivel egy széklettel terjedő baktériumnak nincs helye élelmiszereken.
A gazdasági kompenzációhoz pedig annyit, hogy a felelősöknek kell fizetniük és semmiképp sem a többieknek. Végül pedig szeretném megjegyezni, hogy a Tanács a témában folytatott vita alatt egyáltalán nem képviseltette magát.
Bogusław Sonik
(PL) Tisztelt elnök úr! Köszönöm a lehetőséget, hogy egy ilyen fontos vitában szólalhatok fel. Érthető módon az Európai Unió polgárai igénylik, hogy az európai intézmények számos területen hatékonyak legyenek, beleértve mindenféle betegség terjedésének megakadályozását az Európai Unió egész területén. Ám az egészségügy és az élelmiszerbiztonság területén dolgozó, megelőzést végző ügynökségeknek kész tervekkel kell rendelkezniük a pánik megelőzésére is. Ezeknek az ügynökségeknek a tagállamok vezetésétől teljesen függetlennek kell lenniük, sőt, válsághelyzet esetén intézkedéseikhez végrehajtó hatósági jogkört kell, hogy kapjanak.
Ezúttal nem sikerült megelőznünk a pánikot. Ez milliókra rúgó veszteséget eredményezett és a lengyel gazdákat is érintette. Egy hét alatt a lengyel piacokon a zöldségfélék ára kétharmadával esett vissza. A zöldségtermesztők naponta 2 millió zloty veszteséget szenvednek el. Néhány hónapja a sertésinfluenza kapcsán adtunk ki riasztást. Az európai intézmények akkor nem nőttek fel az elvárásokhoz és nem sikerült megakadályozni az egész Unióra kiterjedő pánikot. Ezúttal is valami hasonló történt.
Marc Tarabella
(FR) Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! A szolidaritásnak kell felülemelkednie, hiszen ez az Európai Unió egyik alapelve. Ugyanakkor a szolidaritás nem szolgálhat mentségül az egyes szereplők számára ahhoz, hogy kibújjanak a felelősség alól.
Nem helyes, hogy a német hatóságok nem voltak képesek együttműködni az Európai Unióval egy olyan tragédia során, amely már az első sajtótájékoztatót követően - ahol tévesen vádolták meg a spanyol uborkát - túllépett a német határokon. Nem helyes, hogy megalapozatlan gyanúsítgatásokba bocsátkoztak, hogy bizonytalan információkat hoztak nyilvánosságra és hogy ekkora zűrzavart okoztak. Nem helyes, hogy a válságkommunikáció alapelveit semmibe vették. Ezért lett a válságból hisztéria. Az ugyanezen hatóságok által táplált szóbeszédek és boszorkányüldözések óriási károkat okoztak; ami a felelősség hiányáról árulkodik. A fogyasztók és a termelők közötti bizalmi kötelék ismét megszakadt.
Ne hagyjuk viszont, hogy a tragédia tanulságai kárba vesszenek, tanuljunk a fontos leckékből: meg kell határoznunk, mi a legjobb módja egy robusztus, határokon túlnyúló nyomon követési rendszer létrehozásának, fel kell állítanunk egy európai kommunikációs és egy válságkezelő egységet. Ha nem tanulunk gyorsan a kudarc nyújtotta leckékből, 23 ember halála válik hiábavalóvá.
John Dalli
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Önnek és minden képviselőnek, aki részt vett a vitában. Arra nem lesz időm, hogy az összes érdekes hozzászólásra reagáljak, ám biztosíthatom Önöket, hogy nyugtáztuk az itt kifejezett érzéseket. Amint már említettem, ma a Mezőgazdasági Miniszterek Tanácsába vagyok hivatalos. Holnap Berlinben egy, az élelmiszer-biztonsági és az egészségügyi ágazat közötti koordinációs ülésen veszek részt az ottani szakértőkkel együtt.
Legfőbb gondom, hogy a kórházi esetek száma ne növekedjen tovább: ez az elsődleges és legfőbb célom. A mozgósításra összpontosítok, valamint arra, hogy felgyorsítsam a járvány okának azonosítását. A válságkezelő egységet 2011. május 30-án állítottuk fel és a Bizottság szintjén innentől kezdve teljes volt a mozgósítás. Közegészségügyi osztályom mozgósította az Európai Betegségmegelőzési és Járványügyi Központot (ECDC), az ECDC pedig válság üzemmódba váltott a tudományos vizsgálatok minél gyorsabb elvégzése érdekében.
A Bizottság késedelem nélkül felkérte az ECDC-t a tudományos vizsgálat elvégzésére. A tagállamok szakértőivel folytatott napi megbeszéléseinken a Bizottság koordinálta a vizsgálati intézkedéseket: az egységes esetdefiníciók létrehozása, az esetjelentések, a betegkérdőívek, a kezelés nézőpontjainak megosztása és a nyilvánosság számára végzett higiéniai tanácsadás mind olyan eredmények, amelyeket igen rövid idő alatt valósítottunk meg.
Igen óvatosnak kell lennünk és minden tényezőt figyelembe kell vennünk. Mindnyájunk számára sokkal könnyebb utólag ítélkezni és nyilatkozatokat tenni, mint az események közepében lenni a válság során. Óvatosnak kell lennünk nyilatkozatainkban és a kritikák megfogalmazása során, mert miközben ragaszkodunk ahhoz - velem együtt -, hogy a döntéseket jól megalapozott bizonyítékokra támaszkodva szabad csak meghozni, nem rémíthetjük meg azokat sem, akiknek kockázatos döntéseket kell hozniuk - gyakran igen nehéz helyzetekben - hogy aztán attól féljenek, hogy később pellengérre állítják őket és mindenki pálcát tör majd döntéseik felett. Úgy gondolom, a helyzet kezelésének ez a szempontja igen nagy fontossággal bír.
Ugyanez vonatkozik a terjedő információk ellenőrzésére és felügyeletére. Olyan európai rendszerrel rendelkezünk, amely lehetővé teszi a gyors kommunikációt, ennek érdekében pedig a szubszidiaritás elvét alkalmazzuk - azaz a lehető legalacsonyabb szintet tekintjük a kommunikáció kiindulási alapjának. Óvatosnak kell lennünk, mivel ha újabb és újabb szinteken ellenőrizzük és felügyeljük a terjedő információkat, feláldozzuk a gyorsaságot. Ahol pedig élet és halál a tét, a gyorsaság a lehető legfontosabb.
A tájékoztatással kapcsolatban azt tudom mondani, hogy folyamatosan bocsátjuk rendelkezésre az információkat, amint azok birtokunkba kerülnek. Ebben a vonatkozásban mi a Bizottságnál egyetértünk abban, hogy az összehangolt és gyors kommunikáció a kockázatkezelés nélkülözhetetlen része. Ha emlékeznek, 2009-2010-ben a H1N1 vírussal kapcsolatos tapasztalataink alapján létrehoztunk egy rendszert a közegészségügyi kommunikáció összehangolására, az EU Egészségbiztonsági Bizottsága pedig egy kommunikátorokból álló hálózattal rendelkezik. Sokkal hatékonyabban kell a regionális szereplőket, valamint az Egészségügyi Világszervezetet (WHO) bevonnunk ebbe a folyamatba. Épp tegnap beszéltem telefonon Margaret Chan-nel, a WHO főigazgatójával a tájékoztatás összehangolásának erről a szempontjáról és az összes kommunikációt megelőző teljes körű koordináció biztosításáról.
Tanulmányozni fogjuk a történteket és tüzetes vizsgálatokat, elemzéseket fogunk végezni. Amint biztosak vagyunk abban, hogy a szennyezést sikerült megállítani, a tájékoztatási részlegeknél történtekre fogunk összpontosítani a krízis kirobbanásakor alkalmazott vizsgálati protokollok és koordináció vonatkozásában. Ezt követően fogunk reflektálni arra, hogy vajon több eszközre és szorosabb európai koordinációra van-e szükség. Ez lehet a válasz egy része, ám amint azt Önök is mondják, sok vitára lesz szükség részint itt a Parlamentben, részint a tagállamok szintjén.
A kompenzáció kérdéséről azt tudom mondani, hogy ezt ma délután tárgyaljuk meg a Mezőgazdasági Tanácsban, és biztos vagyok abban, hogy kollégám, Cioloş biztos úr minden tőle telhetőt elkövet annak érdekében, hogy a probléma következtében károkat elszenvedő gazdáink kompenzálására módot és lehetőséget találjon vagy alakítson ki.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
János Áder
A legújabb németországi élelmiszer-biztonsági botrány ismét ráirányította a figyelmet a megfelelő hatósági ellenőrzés hiányosságaira. Újra megingott a fogyasztóknak az élelmiszert előállítók gondosságába és nem utolsósorban az ellenőrző hatóságok szakszerű működésébe vetett bizalma. Egy jól működő jogállamban a fogyasztó okkal bízik abban, hogy csak olyan élelmiszer kerülhet az asztalára, csak olyan ételt adhat a gyermekeinek, amely biztonsággal elfogyasztható. Sajnos nem ez az első alkalom, hogy ez a bizalom megrendül. Elég, ha csak a májusi, magyarországi mérgezett paradicsom botrányra gondolunk, de említhetnénk a januári németországi dioxinos sertéshúsbotrányt is. Mindezen szomorú események újra és újra felhívják a figyelmet arra, hogy az államnak erősítenie kell a hatósági ellenőrzéseket, és mindenféle hiányossággal vagy visszaéléssel szemben a lehető legszigorúbban kell fellépnie. Az semmiképpen sem várható el ugyanis az állampolgároktól, hogy ezt a munkát az állam helyett maguk végezzék el. Nem képezhetjük ki magunkat élelmiszer-vegyésznek és nem rendezhetünk be a lakásunkban az élelmiszerek megvizsgálására alkalmas laboratóriumokat. E helyett a helyes megoldás az, ha a legkeményebb szankciókkal sújtjuk a szabálytalankodókat, nem riadva vissza akár a kereskedelmi egységek bezárásától sem.
Luís Paulo Alves
Mindenekelőtt együttérzésemet szeretném kifejezni az áldozatok családjai számára. Az előttünk álló időszakban az EU és a tagállamok minden lehetséges eszközzel arra összpontosítanak, hogy megtalálják a szennyezés forrását annak érdekében, hogy felszámolják a kitörést és elejét vegyék az általa okozott további haláleseteknek, valamint hogy helyreállítsák az élelmiszerláncba vetett fogyasztói bizalmat, minthogy e nélkül lehetetlen véget vetni gazdáink kétségbeesésének. Ennek érdekében az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság és a tagállamok egészségügyi minisztereinek együtt kell működniük egymással. Ez lassan valósult meg Németország katasztrofális válságkezelése miatt. Az EU nem hagyhatja magára a gazdákat ebben a helyzetben, hanem olyan mechanizmust kell felállítania, amelynek segítségével a gazdák gyorsan kárpótolhatók a válság során elszenvedett hatalmas veszteségekért, ami már most is sok gazdaság túlélését veszélyezteti. A legfőbb prioritás a fogyasztóvédelem, ám szükséges, hogy javítsunk eljárásainkon. Életbevágó, hogy tisztázzuk, ki, mikor és hogyan bocsáthat ki figyelmezetést annak érdekében, hogy elkerülhessük a közelmúltban megtapasztalt tájékoztatási káoszt, amely katasztrofális következményekkel járt, holott a probléma forrását ekkor még nem is sikerült azonosítani. Szükséges, hogy a páneurópai szervezetek világos intézkedéseket hozzanak.
Ivo Belet
Legelőször is a járvány áldozataira és túlélő családtagjaikra gondolunk. Ez a rettenetes helyzet soha többé nem ismétlődhet meg; gyorsan le kell vonnunk a tanulságokat annak érdekében, hogy a jövőben gyorsabban megtalálhassuk a kiváltó okot, valamint hogy hatékonyabb és összehangoltabb kommunikációra legyünk képesek. Ez a terület, azaz a kommunikáció, valamint a tagállamok közötti egyeztetés hiánya szánalmasan csődöt mondott. Az óriási gazdasági károk bekövetkezése teljes mértékben megelőzhető lett volna, ha több gondot fordítottak volna a kommunikációra a válság idején. Az érintett szereplők a felelősek a károkért. Ezért egy európai vészalap létrehozása mellett érvelünk. Az ezen felüli nemzeti támogatási intézkedések olyanok, mintha törött karra ragtapaszt helyeznénk, továbbá nehezen fedezhető fel bennük a komoly európai szolidaritás bizonyítéka. Amit azt Dalli biztos úr is kifejtette ma délelőtt, ez nem Németország nemzeti problémája; ez egy európai probléma. Kezeljük hát európai összefüggésben. A válság lehetőséget nyújt arra, hogy az európai polgárok számára világosság váljon: Európa nem hagyja cserben az ilyen közegészségügyi katasztrófák áldozatait.
Sergio Berlato
Az E. coli járvány forrásának felkutatása meglehetősen nehéznek bizonyul. Feltételezések szerint a babcsíra a fertőzés forrása, valamint 20 európai haláleset illetve további 300 súlyos németországi megbetegedés okozója, ám a babcsírákon végzett legutóbbi vizsgálatok eredményei negatívak lettek. A járvány közvetlen következménye a gyümölcs- és zöldségfogyasztás tekintélyes visszaesése egész Európában. Bár jelenleg még nem állnak rendelkezésünkre pontos kimutatások az európai kertészeti ágazat E. coli krízist követő veszteségeiről, a gazdasági károk nyilván nem lesznek elhanyagolhatóak. Mivel a témában már beadtam a Parlamenthez egy kérdést, hadd ragadjam meg itt, a Parlamentben ezt az alkalmat arra, hogy hangsúlyozzam, mennyire fontos, hogy a válság súlyának megfelelő eszközökkel az Unió elkötelezze magát az ágazat európai termelőinek támogatására. Felhívnám a Bizottság figyelmét arra is, hogy intézkedéseket kellene bevezetnie a gyümölcsök és zöldségek tartósítása érdekében, valamint szigorítania kéne a csomagolásukra vonatkozó ellenőrzést is.
Spyros Danellis
Mivel az uniós élelmiszerbiztonság fél éven belül már másodszor szerepel a hírekben, és mivel az áldozatok száma ilyen magas, azt kell hogy mondjam, ez már nem élelmiszerbotrány, ez élelmiszerválság. Két hét elteltével máris rohantunk ujjal mutogatni és ezzel egy szavahihetőséggel kapcsolatos problémát okoztunk, mielőtt még megtaláltuk volna a kiváltó okot.
Aláástuk a termelők helyzetét is, akik, bár megfelelően végezték munkájukat, a bűnbak szerepében találták magukat és ennek árát a mai napig fizetik. Aláástuk az európai és más fogyasztók bizalmát is. Törést okoztunk kereskedelmi és nemzetközi kapcsolatainkban. Ez a válság magát az európai mezőgazdasági modellt kérdőjelezi meg, és próba elé állítja a belső piac működését. Többé már nem elegendő megnevezni hogy kit és mit lehet okolni. A Bizottságnak maradandó javító intézkedéseket kell foganatosítania, amelyek közül a nyomon követhetőség kérdése elsődleges cél kell, hogy legyen.
Anne Delvaux
Számos fontos pontot kell kiemelni a tárgyalt témával kapcsolatban, én itt most honfitársaim aggodalmait tolmácsolnám.
Először, az európai fogyasztóknak tisztában kell lenniük azzal, hogy mit esznek. Ennélfogva alapvető fontosságú biztosítani, hogy a mezőgazdasági termékek európai szinten nyomon követhetőek legyenek a termelőtől az asztalig.
Másodszor, fel kell szólítanunk Németországot, hogy tegyen meg minden tőle telhetőt a baktérium eredetének megállapítására. Ebben a vonatkozásban üdvözlöm a Bizottság azon döntését, miszerint szakértőket kell küldeni Németországba. Mindazonáltal a Bizottságnak szélesebb körben kell kifejtenie tevékenységét és ellenőriznie kell, hogy az ellenőrző, elemző és kutatási rendszerek megfelelőek-e, mivel fejleszteni és erősíteni kell élelmiszerekkel kapcsolatos riasztási mechanizmusainkat.
Harmadszor, ellenőrzéseket kell végrehajtani egész Európában annak biztosítása érdekében, hogy a megfigyelő rendszerek hatékonyan működjenek.
Negyedszer és végül, nem szabad megfeledkeznünk azokról a gazdákról, akiket sérelem ért, akiket tévesen gyanúsítottak meg úgy, hogy semmit sem követtek el! És számuk még ezután is növekedni fog a fogyasztók bizalmának elvesztése miatt. Európának ezért egységesen támogatnia kell a megfelelő kompenzációs intézkedések bevezetését.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
Az EU tagállamaiban kitört EHEC-járvány vitájával kapcsolatban szeretném felhívni a figyelmet arra a tényre, hogy az uniós és unión kívüli országok által hozott döntések következtében határok lezárására került sor annak érdekében, hogy megvédjék piacaikat az olyan országokból érkező zöldségektől, amelyekben a fertőzés feltételezett forrása megtalálható. A zöldségtermesztőktől kapott tájékoztatás nyugtalanító. Az értékesítők szerint a vásárlók semmiféle érdeklődést nem mutatnak arra, hogy uborkát, paradicsomot és más zöldségeket vásároljanak. Az értékesítők hatalmas veszteségeket szenvednek el, mivel arra kényszerülnek, hogy egész szállítmányokat dobjanak ki, vagy a vételárnál lényegesen olcsóbban adják el termékeiket. A termesztők egyre kevésbé hajlandók zöldségeket termeszteni, ami azt jelenti, hogy valamilyen más kultúra termesztésébe kezdenek, ez viszont elbocsátásokkal jár. Ha az előrejelzések továbbra is nyugtalanítóak lesznek és nem sikerül megtalálnunk a fertőzés forrását, az üzleteknek likviditáshiány miatt fel kell függeszteniük a kereskedést. Úgy gondolom, az Európai Unió rendelkezik olyan adminisztratív eszközökkel, amelyek gyors reagálást tesznek lehetővé az ilyen esetekben, ezért meg kell fontolnunk, hogyan lehetne hatékonyabbá tenni a rendszert. Mivel ezek az eszközök rendelkezésünkre állnak, a lehető leghamarabb meg kell találnunk a fertőzés forrását, hogy zöldségtermesztőinket ne tegyük ki további veszteségeknek.
Katarína Neveďalová
Társadalmunknak lassan hozzá kell szoknia ahhoz, hogy valamilyen járvány minden évben felüti a fejét - először a madárinfluenza, aztán a sertésinfluenza, most pedig a friss zöldségekben található baktérium.
Ez a járvány áldozatokkal és óriási anyagi veszteségekkel jár. Véleményem szerint az előző járványoktól ez a mostani annyiban tér el, hogy még mindig nem sikerült kétségbevonhatatlanul megállapítanunk a fertőzés forrását - először a (spanyol) uborkára gondoltak, most pedig a (német) babcsíra van soron.
Számos kérdés merül fel a tagállamok által elkövetett hibákkal kapcsolatban. Ez alatt a Németország által elkövetett hibákat értem, mivel visszautasították a Bizottság segítségét és magukban próbálták meg megoldani a válságot. A téves gyanúsítgatások óriási anyagi veszteségeket okoztak a spanyol termesztőknek, és nem csak nekik, hanem valószínűleg az egész mezőgazdasági ágazatnak is.
Az Európai Bizottság tegnap 150 millió euró összegű kompenzációt ajánlott fel azoknak a zöldségtermesztőknek, akik károkat szenvedtek a németországi bélfertőzés következtében. Véleményem szerint nagyon fontos, hogy a kompenzációról a hibákkal összefüggésben tárgyaljunk, mint például Spanyolország esetében. A legutóbbi fejlemények azt mutatják, hogy az egyedüli elszenvedett veszteség az európai gazdák anyagi kára volt. Ám nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy a járványért a legmagasabb ár az Európai Unió számos tagállamának több tucatnyi áldozata volt. Kötelességünk, hogy intézkedéseket tegyünk azért, hogy hasonló hibák és kitörések többé ne fordulhassanak elő.
Rareş-Lucian Niculescu
Először is azt kellene világossá tenni (mivel egy hozzászólás hangzott el ezzel kapcsolatban a Házban), hogy egy ilyen válsággal szembenézve a mezőgazdasági politika nem a probléma, sokkal inkább a megoldás. Az európai fogyasztók hozzászoktak, hogy bíznak a szupermarketek polcain található élelmiszerekben, pontosan azért, mert az európai termelőknek a világ legszigorúbb minőségi követelményeinek kell megfelelniük. Ám a válság rámutatott, hogy az európai rendszer sem csalhatatlan és hogy rendkívül sebezhetőek vagyunk. És valóban, legelőször az áldozatokról kell megemlékeznünk. Tragédia ami történt. Ugyanakkor el kell gondolkodnunk azokon a támogató intézkedéseken, amelyek több ezer mezőgazdasági munkahely elvesztésének megelőzéséhez és mindenekfelett egy teljes ágazat megsemmisülésének elkerüléséhez szükségesek.
Georgios Toussas
Az új, hipertoxikus, máris tucatnyi halálesetet és munkavállalók ezreinek súlyos egészségkárosodását okozó baktérium megjelenésével kirobbant élelmiszerbotránnyal újabb esettel bővült az uniós élelmiszerbotrányok látszólag végeláthatatlan listája. Ez valójában a nemzetközi vállalatok bűne, akik megmérgezik az élelmiszerláncot, és emberi életeket, valamint a munkavállalók egészségét áldozzák fel nyereségük növelése érdekében. Az új élelmiszerjárvány megmutatja, hogy az EU nem képes és nem is fogja megvédeni az emberi életet és a köz egészségét, mivel monopóliumok transznacionális uniójaként a tőke profitjának és nem az emberi életnek a védelmére és szolgálatára esküdött fel. A német hatóságok megalapozatlan - mindenféle tudományos alapot nélkülöző - vádaskodásainak, amelyekkel az EU déli tagállamaiban működő kis- és közepes gazdaságokat illették (és amelyeket az EU sietősen a magáévá tett óriási károkat okozva ezzel az említett országok gazdáinak), egyetlen célja volt: elrejteni és elfedni a KAP kisemberellenes és veszélyes természetét, valamint az EU, a burzsoá kormányzatok és monopóliumcsoportok felelősségét, akik egy pillanatig sem haboznak erősen mérgező élelmiszereket tenni a munkavállalók asztalára, ha a lehető legnagyobb tőkeprofitot érhetik el.
Kathleen Van Brempt
Az EHEC-baktérium okozta járvány észak-németországi kitörésére adott válaszadás módja fontos kérdéseket vet fel. Először is reflektálnunk kell a járvány okaira és azokra a tényezőkre, amelyek az ellene folytatott küzdelem útjába álltak. Valóban túl sok antibiotikum található a szarvasmarhák takarmányában? Vagy az helyzet, hogy a mezőgazdaság túlságosan intenzív természete már nem válik hasznunkra? Milyen mértékig van szükségünk jobb címkézésre és nyomon követésre? Ezek fontos kérdések, különösen most, amikor hamarosan a közös agrárpolitika felülvizsgálatára kerül sor.
Ráadásul világossá vált, hogy alapvető gyenge pontok találhatók az európai élelmiszerválság-kezelési rendszerben. A helyzet természeténél fogva különösen ott, ahol, csakúgy mint a szövetségi kormányzat esetén, egy régión belül két illetékes minisztérium is működik. Ez túlzott tagozódottságot és az átláthatóság hiányát eredményezi a válság megközelítésében és a krízissel kapcsolatos kommunikációban. Az ilyen válsághelyzeteknél mind a fogyasztók, mind az élelmiszertermelők számára kulcsfontosságú, hogy a lehető leghamarabb felálljon egy európai koordinációs központ, amely egyrészt a kommunikációért, másrészt a tudományos vizsgálat összehangolásáért felelős. Ez a járványok megjelenése okainak gyorsabb és hatékonyabb vizsgálatát tenné lehetővé és teljes mértékben ki tudná használni más európai kutatók és laboratóriumok szakértelmét.
