Razmere v Albaniji (razprava) 
Predsednik
Naslednja točka je izjava Komisije o razmerah v Albaniji.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospod predsednik, hvala, ker ste me povabili, naj nocoj govorim o Albaniji. Čeprav je Albanija na evropski celini, je bila velik del dvajsetega stoletja izolirana. Vendar je Albanija zdaj odprta in dostopna. Postala je država z evropsko perspektivo.
Danes je Albanija v politični krizi. Dogodki v Tirani v petek, 21. januarja 2011, so bili tragični. Čedalje hujši politični zastoj je privedel do štirih nepotrebnih smrtnih žrtev. Razpoloženje v Tirani se mora spremeniti. Treba je preprečiti nevarno slabšanje razmer. Treba je odpraviti politično krizo. To je skupna odgovornost političnih voditeljev v Albaniji.
Državljani Albanije pričakujejo to in prav imajo. Demokratično izvoljeni predstavniki morajo ukrepati kot taki: zastopati morajo ljudi in najti demokratičen kompromis.
Če je rešitev krize v domačih rokah, moramo mi kot zunanji akterji narediti vse, kar je v naši moči, da pomagamo olajšati tako rešitev. Direktor službe za zunanje delovanje, Miroslav Lajčák, je dvakrat obiskal Tirano, kjer se je sestal s predsednikom, predsednikom vlade in vodjo opozicije, in vesel sem, da se mi je danes pridružil.
Njegova sporočila v imenu visoke predstavnice in podpredsednice Komisije, Cathy Ashton, ter v mojem imenu so bila jasna: prvič, ustavite nasilje in pravilno preiščite dogodke, ki so se zgodili 21. januarja. Te preiskave naj opravijo pravosodni organi, in sicer brez političnega vmešavanja.
Drugič, prenehajte z verbalnim nasiljem ter implicitnim in eksplicitnim spodkopavanjem državnih institucij.
Tretjič, vrnite se k političnemu dialogu: priznajte, da imate skupno odgovornost za to, da Albaniji zagotovite bolj pozitivno prihodnost. V bližnji prihodnosti to pomeni, da skupaj zagotovite izvedbo svobodnih, poštenih in preglednih lokalnih volitev.
Četrtič, lotite se pomembne naloge izvajanja 12 prednostnih nalog, navedenih v mnenju Komisije iz leta 2010. Vlada in opozicija morata to narediti skupaj.
Odzivi političnih voditeljev in splošne javnosti na obisk Miroslava Lajčáka so bili spodbudni in pozitivni. Nov zagon bi lahko uporabili in bi ga bilo treba uporabiti za to, da se kriza spremeni v priložnost.
Oba albanska voditelja pozdravljata pozornost, ki sta je deležna, vendar sta tudi sama zašla v slepo ulico, dobra volja in pomoč Evropske unije pa ne moreta nadomestiti dialoga med voditeljema.
Z dejavnim sodelovanjem lahko pomagamo premostiti vrzel. Vendar tega ne moremo narediti, preden obe strani ne pokažeta, da sta evropski prihodnosti Albanije resnično pripravljeni dati prednost pred strankarsko politiko in osebnim nezaupanjem.
Ni prostora za izbirčnost. Albanija mora izpolniti vsa københavnska merila, vključno z medsebojnim političnim dialogom in delujočim parlamentom - ali pa nič.
Albaniji je na voljo naslednje: perspektiva EU v skladu s sklepi Sveta in na podlagi københavnskih meril; jasna določitev 12 prednostnih nalog v mnenju Komisije iz leta 2010, z učinkovitim izvajanjem katerih bi Albanija lahko začela pristopna pogajanja z Evropsko unijo. Teh 12 prednostnih nalog med drugim vključuje izboljšanje delovanja demokratičnih institucij in političnega dialoga, pravno državo in reformo sodstva, boj proti organiziranemu kriminalu in varstvo človekovih pravic.
Teh 12 prednostnih nalog in københavnska merila niso samo vaja za politike. Nasprotno, zagotavljajo jasne, izmerljive koristi za državljane. Albanski politiki morajo interese albanskih državljanov nujno postaviti na prvo mesto.
Pretvorimo te prednostne naloge v evropski okvir zato, da bomo lahko obravnavali sedanje politične izzive v Albaniji. Zato sem en teden pred januarskimi demonstracijami predsedniku vlade Berishi poslal pismo, v katerem sem določil načrt dela na podlagi teh 12 prednostnih nalog, ki naj bi Albaniji pomagal priti iz sedanje slepe ulice. Vsi smo videli tragične dogodke, ki so sledili.
Ni prepozno. Če bomo prejeli nepreklicno sporočilo, da obstaja vzajemna pripravljenost za uporabo tega evropskega okvira pri postopnem odpravljanju političnega zastoja in nedavne krize, se bomo pozitivno odzvali.
Tudi Evropski parlament ima pri tem pomembno vlogo. Kot politiki lahko pošljete jasno sporočilo politikom. Jasno, enotno sporočilo iz tega parlamenta in celotne Evropske unije o pripravljenosti na sodelovanje bi vse strani v Albaniji spodbudilo k razmisleku o najboljšem ukrepanju.
Naj to priložnost izkoristim za to, da albanskega predsednika vlade, gospoda Berisho, pozovem, naj ustvari resnično vključujoče politične razmere v Albaniji. Druge politične sile in organizacije civilne družbe bi imele koristi od evropskega povezovanja.
Prav tako naj pozovem vodjo socialistične stranke, gospoda Ramo, naj zagotovi, da bo ta stranka resnično konstruktivna opozicija - opozicija, ki ima koristi, vendar tudi odgovornosti zaradi teh vključujočih političnih razmer, ki si jih želimo v Albaniji
Michael Gahler
Gospod predsednik, gospod Füle, gospe in gospodje, najprej bi se vam rad najlepše zahvalil za vašo jasno izjavo. Menim, da je bila dobro sprejeta. Mislim, da je razvoj na področjih demokracije in pravne države temeljna zahteva za začetek postopka pristopa Albanije k EU. To vključuje delujoče demokratične institucije, ki se pravilno uporabljajo. Demokratične razprave morajo potekati v parlamentu. Zato so državljani izvolili poslance parlamenta. Tega foruma ne morejo nadomestiti dogodki na ulicah in zlasti ne na tak način, na kakršnega je 21. januarja to poskušal narediti gospod Rama.
Socialistično stranko pozivam, naj polno sodeluje v parlamentarnem postopku in naj v parlamentu predloži politične alternative. Napočil je čas, da se preneha dvomiti o volilnem rezultatu. Socialistična stranka bi morala prevzeti odgovornost za svojo vlogo parlamentarne opozicije. Izkoristiti bi morala priložnost za to, da pripravi posebne predloge za prihodnost, med drugim v parlamentarnem preiskovalnem odboru. Organizacija za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE) ter Urad OVSE za demokratične institucije in človekove pravice (ODIHR) sta pripravila priporočila za izboljšanje temeljnih pogojev za volitve. Pomembno je, da tudi socialisti sodelujejo na tem področju. Slišal sem, da je gospod Rama, medtem ko je bil tukaj v Strasbourgu, privolil v sodelovanje na lokalnih volitvah 8. maja. Pozdravljam njegovo odločitev. Upam, da v njegovem zagotovilu ni nobenih pogojev ali vrzeli. Gospod Rama očitno upošteva dobre nasvete, ki jih je dobil od svojih kolegov socialistov in tudi na srečanjih z drugimi skupinami.
Lahko mu zagotovim, da je veliko ljudi iz naše skupine v Albaniji dejavnih v našem imenu in podpira vključujoči pristop, ki ga je omenil gospod Füle. Zaradi tega smo lahko skupaj prispevali k zagotavljanju pozitivne prihodnosti Albanije.
Adrian Severin
v imenu skupine S&D. - Gospod predsednik, sedanje politične razmere v Albaniji bi vsekakor lahko imenovali zastoj. Včasih je ta kriza bolj umirjena, drugič nasilna, vendar se kar ne konča.
Lani je ta parlament sprejel resolucijo, ki vse domače politične akterje poziva, naj najdejo sporazumno politično rešitev za krizo in vzpostavijo minimalno nacionalno soglasje. Politične sile in zlasti vlada se za to resolucijo niso zmenile. Podobno se zdaj ne upošteva priporočil Komisije in Sveta.
Nedopustno je, da se uveljavljanje pravice do zbiranja in protestiranja v državi, ki jo pesti korupcija, opisuje kot državni udar.
Nedopustno je, da izjave voditelja vlade spodkopavajo verodostojnost državnih institucij - predsedstva, javnega pravobranilca in drugih.
Nedopustno je, da se tisti, ki streljajo na civilne demonstrante, označijo za nacionalne heroje in da se jim obljubi amnestija.
Kmalu bodo nove lokalne volitve. V sedanjih okoliščinah bodo politični preskus za vse politične zainteresirane strani. Komisarja Füleja in direktorja Lajčáka pozivamo, naj naredita vse, kar je v njuni moči, za zagotovitev mednarodne pomoči in mednarodnega spremljanja teh volitev ter tega, da bodo volitve svobodne in poštene ali da bomo vsaj lahko ocenili raven svobode in poštenosti teh volitev.
Podpiramo pristop Komisije in zlasti pristop komisarja Füleja. Podpiramo delovanje gospoda Lajčáka. Vse politične sile moramo pozvati, naj končajo to krizo, saj sicer preostaneta le izolacija Albanije in ogrozitev njenih evropskih perspektiv.
Marietje Schaake
v imenu skupine ALDE. - Gospod predsednik, danes sem imela zelo zanimiv dan, kar zadeva Albanijo. Govorila sem s predstavnikoma dveh glavnih političnih strank v Albaniji. Oba sem pozvala, naj predstavita zamisli o tem, kako doseči napredek države in kako odpraviti politični zastoj, da se bo mogoče osredotočiti na težave, ki zadevajo vse državljane: boj proti organiziranemu kriminalu, odpravo korupcije, ustvarjanje delovnih mest in priložnosti za mlado generacijo.
Noben od njiju ni znal odgovoriti na to. Zanju je bilo pomembnejše obtoževanje. Dobila sem vtis, da se politična elita v Albaniji bolj ukvarja sama s sabo kot s svojimi prebivalci. Ni mi treba poudarjati, kako težko prepričamo naše volivce, da se nam pridružijo pri zagovarjanju širitve EU. Kljub nasprotovanju si Zavezništvo liberalcev in demokratov za Evropo želi, da Zahodni Balkan postane del ozemlja Evropske unije.
Menimo, da je EU skupnost vrednot, ki je razdeljeno preteklost pustila za seboj in se odločila za združeno prihodnost. Albanske oblasti moramo pozvati, naj naredijo enako in ne dopustijo, da bi jih dušile sence preteklosti, temveč naj vstopijo v svetlo prihodnost. In naj ne pozabijo, da je predvsem njihova odgovornost, da zagotovijo blaginjo državljanov in da državljanom ne odrekajo evropske prihodnosti, saj je povsem jasno, da politična kriza ovira prav vsak napredek.
Maja bodo nove volitve in priprave že potekajo. Podpreti bi jih morale vse politične stranke. Pozdravljam predlog, da bi EU morala imeti dejavno vlogo pri zagotavljanju svobodnih in poštenih volitev. Vendar je demokracija dolg proces in vsekakor je več kot samo sistem "en človek, en glas". Za demokracijo so potrebne demokratične institucije in pravna država, njeno moč pa določa spoštovanje manjšin. Demokracija ni sistem, v katerem zmagovalec pobere vse.
Pristop k EU je dolgo potovanje, za katerega sta potrebna trdo delo in skupna zavezanost, za reforme, ki jih je naredila Albanija, pa bosta najbolj koristna sodelovanje in nadaljnja zavezanost procesu EU.
Marije Cornelissen
Gospod predsednik, kriza v Albaniji ni nič novega. Kriza se ni začela januarja z nasiljem proti demonstrantom in se ni začela leta 2009, ko je socialistična stranka po volitvah bojkotirala parlament in ko se je začela gladovna stavka.
Ta kriza je kriza politične kulture. Bojkoti, gladovne stavke, demonstracije, to so običajne metode delovanja v albanski politiki. Tako kot so korupcija, manipulacija medijev in politična imenovanja. Vse to je daleč stran od politike, kakršno si želimo v državi, ki je na poti k pristopu.
Močno si želim, da bi državljani Albanije končno dobili odgovorno vlado in odgovoren parlament s politiki, ki bodo blaginji svojih državljanov dali prednost pred lastnim prestižem in interesi. Obe strani morata začeti napredovati, da bosta dosegli to stopnjo. Vlada ima posebno odgovornost. Vlade imajo monopol nad nasiljem in vlade imajo dodatno odgovornost, namreč, da so nad strankarsko politiko, zato da lahko naredijo tisto, kar je prav za ljudi.
Ta vlada bi morala narediti vse, kar je njeni moči, da bi preprečila ponovitev januarskih dogodkov. Prav tako bi morala polno sodelovati pri sprožitvi neodvisne preiskave januarskih dogodkov, zatreti korupcijo v svojih vrstah in zagotoviti prostor za parlamentarno razpravo. Tudi opozicija ima odgovornost. Tudi opozicija mora narediti vse, kar je v njeni moči, da prepreči ponovitev januarskega nasilja s polnim sodelovanjem na pravih in poštenih volitvah v maju in s sodelovanjem v parlamentarni razpravi, po možnosti enkrat o vsebini, na primer o neznansko visokih stopnjah brezposelnosti v Albaniji.
Vendar, kako spraviti obe strani tako daleč? Na to sem močno upala novembra, ko je komisar Füle vrnil žogico na albansko stran in rekel: dokler tega ne rešite, ne bo nobenega napredka več. Ko se bo to zgodilo, bomo Albaniji lahko podelili status kandidatke. Žal to ni spremenilo ničesar. Zdaj upam, da bo gospod Lajčák nadaljeval tam, kjer drugim ni uspelo, da bo torej obe strani posedel za mizo in dosegel napredek. Močno upam, vendar nisem prav trdno prepričana, da bo to mogoče, če ne bomo udarili po mizi.
Menim, da bi jim morali zagroziti s sankcijami. Jasno mora biti, da neuspeh pri teh pogajalskih prizadevanjih ne bo brez posledic. Vendar morajo sankcije prizadeti politične voditelje in ne državljanov. To pomeni, da nikakor ne smemo posegati v odpravo vizumov za Albanijo, kar je predlog, ki sem ga slišala na hodnikih. S tem bi dejansko škodovali državljanom. Resnično bi rada dobila zagotovilo komisarja, da se v tem političnem postopku ne bo zlorabila liberalizacija vizumskega režima.
Zamisel, o kateri bi lahko začeli razmišljati, pa je, da bi Albaniji odvzeli nadzor nad sredstvi v okviru instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) in ga vrnili v roke EU. To bi omogočilo izvedbo vseh pomembnejših naložb v državi, vlada pa bi bila zaradi tega bolj ali manj pod skrbništvom. Menim, da bi bila to sankcija, ki bi prizadela politike in ne ljudi. Iskreno upam, da ne bo potrebnega ničesar od tega, ker bosta obe strani pripravljeni na kompromis, in da bo gospod Lajčák dosegel uspeh v interesu Albancev.
Charles Tannock
v imenu skupine ECR. - Gospod predsednik, če naj Albanija napreduje proti svojemu končnemu cilju, namreč pristopu k EU, morajo njeni politični voditelji sodelovati bolj konstruktivno, demokratično in zrelo. Prejšnji mesec nas je nasilje opomnilo na notranjo nestabilnost albanske politike.
Sprašujem se tudi, ali sta Svet in Komisija pomislila na to, da bi zaradi krvavih dogodkov ponovno preučila odločitev iz lanskega leta, da se Albancem zagotovi brezvizumsko potovanje v EU, kar seveda utegne spodbuditi še več izseljevanja na schengensko območje iz gospodarskih razlogov, če bodo usahnile neposredne tuje naložbe.
Takšen ukrep bi vsekakor poudaril dejstvo, da Albanija tudi zdaj še zdaleč ne izpolnjuje pričakovanj EU. Organizirani kriminal in korupcija še vedno cvetita in politiki prepogosto manipulirajo s sodstvom. Predsednik vlade Berisha se je celo vmešal v aretacijo - ki jo je odredil generalni državni tožilec - varnostnikov, ki so ustrelili protestnike, in trdil, da je grozil državni udar. Demokratične institucije so šibke in svoboda tiska je omejena.
Odločitev socialistične stranke Edija Rame, da bojkotira parlament zaradi domnevne volilne prevare, je nestabilnost Albanije še poglobila. Albanija nikakor ne more niti začeti uvajati reform, ki so potrebne za ponovno vzpostavitev zaupanja EU v sedanje nestabilne politične razmere. Zaradi te nestabilnosti utegne zdaj tudi Nato ponovno preučiti svojo politiko širitve, saj se je Albanija pridružila zavezništvu pred manj kot dvema letoma. Voditelji Nata se morajo zdaj vprašati, ali je bilo albansko članstvo odobreno prekmalu.
Poleg tega, da imam pomisleke glede politične nestabilnosti Albanije in tega, kako bo to vplivalo na željo te države po članstvu v EU, sem skeptičen tudi glede strateških prednostnih nalog Albanije. Albanija je polnopravna članica Organizacije islamske konference, čedalje močnejšega in vplivnejšega lobija v ZN, ki spodbuja interese svojih članic ter enotno glasuje o človekovih pravicah in zunanjepolitičnih zadevah. Med članicami Organizacije islamske konference sta Albanija in Turčija, ki sta obe podpisnici Kairske deklaracije o človekovih pravicah, v kateri je šeriatsko pravo navedeno kot osnova človekovih pravic v muslimanskih državah.
Albanija se mora tako kot Turčija zdaj odločiti, ali bo sprejela zahodne vrednote ali pa bo dala prednost vrednotam šeriatskega prava, ki jih Evropsko sodišče za človekove pravice tukaj v Strasbourgu šteje za nezdružljive z evropskimi vrednotami, čeprav se albansko članstvo v Organizaciji islamske konference po mojem mnenju za zdaj, iskreno rečeno, zdi le nominalno. Albanija je konec koncev dejansko sekularna država. Zdi se, da je albansko vodstvo načrtovalo pridružitev Organizaciji islamske konference bolj zato, da bi privabilo denar z Bližnjega vzhoda, kot pa na podlagi kakšnih trdnih verskih prepričanj, a seveda bi se to v prihodnosti lahko spremenilo.
Nikolaos Chountis
Gospod predsednik, komisar, upal sem, da bo osemnajst mesecev po zadnjih parlamentarnih volitvah v Albaniji politični zastoj odpravljen. Upal sem, da se bo po priporočilih in sprejeti resoluciji Evropskega parlamenta upoštevalo to, kar smo povedali. Prepričan sem bil, da bodo možnosti Albanije za evropsko povezovanje delovale kot močna spodbuda - saj je to tisto, kar si Albanci želijo - za rešitev ne samo politične težave, temveč tudi gospodarskih, socialnih in demokratičnih težav. Na žalost zastoj še kar traja. Glede tega, kdo nosi levji delež odgovornosti, menim, da presojanje Albancev ni naša naloga
Na žalost pa so se razmere poslabšale. Ponovno bi rad izrazil obžalovanje zaradi žrtev demonstracij, ki so potekale 21. januarja. Nasprotujemo stopnjevanju nasilja; pozivamo k prenehanju zatiranja, spoštovanju človekovih in demokratičnih pravic ter kaznovanju odgovornih.
Vendar ne bom prikrival, da sem zaskrbljen zaradi bližajočih se lokalnih volitev v maju. Narediti moramo preprosto vse, kar je v naši moči, da zagotovimo vzpostavitev vseh potrebnih varnostnih ukrepov za nemoten potek teh volitev. Vse politične sile moramo prepričati, naj sodelujejo v tem volilnem postopku, te volitve pa morajo potekati na podlagi mednarodnih pravil za prave, demokratične volitve.
Menim, da mora biti naša pomoč, pomoč Evropskega parlamenta in na splošno Evropske unije - in glede tega se strinjam z gospodom Fülejem - dopolnilna, da mora biti pomožna in da seveda ne sme biti obarvana s strankarskimi pripadnostmi in političnimi prijateljstvi (če mi dovolite, da se tako izrazim). Rešitve za albansko družbo in albansko težavo ne bomo zagotovili mi. To morajo narediti Albanci, politične sile v Albaniji. Ne strinjam se z izrečenimi zamislimi o grožnjah z ukrepi, saj je večina ukrepov, ki smo jih slišali, naravnana proti Albancem. Mislim, da to ne bo zagotovilo nobenega posebnega rezultata.
Menim, da lahko največji možni pritisk izvajamo prek institucij EU, v okviru odnosov z državo, ki trka na vrata Evropske unije, s poudarjanjem, da vsi ti postopki žal prelagajo možnosti te države za pristop na poznejši čas. Poudariti moramo, da bo zastoj odpravljen le z odgovornim odnosom političnih voditeljev, s pripravljenostjo na politični dialog, ne pa, kot smo slišali, z odnosom, da zmagovalec pobere vse, ter podobnimi praksami in obnašanjem.
Menim, da se bosta zastoj in kriza še poslabšala, če bodo politični voditelji v Albaniji vztrajali pri takšni praksi in takšnem pristopu, zaradi česar država ne bo mogla obravnavati resnih težav, ki jih ima poleg politične težave: težav, ki se bodo pojavile - če se še niso - zaradi gospodarske krize, ki je prizadela sosednji državi Italijo in Grčijo, saj denar, ki ga pošiljata ti državi, do neke mere pomaga gospodarskemu položaju v Albaniji. Zato bodo rešitev političnega zastoja, politična odgovornost in politični dialog tisto, kar bo političnim voditeljem pomagalo najti hitro rešitev za težave, s katerimi se spopada Albanija.
Bastiaan Belder
Gospod predsednik, v devetdesetih letih prejšnjega stoletja sem kot novinar večkrat obiskal Albanijo. Vsakič so me prevzeli nadarjeni mladi ljudje, ki sem jih srečal tam. Država s takšnimi mladimi mora gotovo imeti prihodnost. Lani poleti se je moje zaupanje v evropske možnosti za Albanijo ponovno potrdilo med poletno šolo v južnem delu okrožja Vlorë.
Danes zjutraj sem si z dvema albanskima akademikoma izmenjal elektronsko pošto o nocojšnji razpravi. Oba sta v tridesetih letih in oba sta se odločila ostati v Albaniji; v tujini bi lahko zaslužila veliko več, vendar bosta ostala. Želita služiti svojim ljudem in cerkvi. A kaj lahko storita v zvezi s političnim zastojem v svoji domovini? V obeh primerih je njuno sporočilo jasno; gre namreč za klic na pomoč: "Evropa, ne prepusti naših političnih voditeljev samim sebi. Če jih boš, bodo uničili prihodnost našega naroda. Evropa, prisili obe stranki, socialiste in demokrate, da se bosta pogajali, dokler ne bosta našli rešitve."
Komisar, prvi bom priznal, da je to laže reči, kot narediti, vendar je bil to vseeno klic na pomoč. Prepričan pa sem, da boste želeli narediti vse, kar je v vaši moči, da izpolnite upe, ki jih imajo mnogi odkritosrčni albanski državljani glede Evrope in vas kot pristojnega komisarja. Pri tem vam želim veliko moči in uspeha.
Za konec bi rad poudaril še eno, enako pomembno albansko vprašanje. Informator v Tirani me je opozoril na nevarnost, da bo letos spomladi veliko število albanskih deklet in žensk odšlo v zahodno Evropo, kjer bodo končale v mreži prostitucije. Ali ste tudi vi zaskrbljeni zaradi tega, komisar, in kakšna sredstva so na voljo Evropski uniji za preventivno ukrepanje proti trgovini z ženskami in navezovanju stikov z dekleti v Albaniji zato, da bi jih prisilili v prostitucijo?
Béla Kovács
(HU) Gospod predsednik, politično življenje Albanije je v slepi ulici že vse od parlamentarnih volitev leta 2009. Parlament ne more izvajati svoje vloge nadzornika vlade in parlamentarne institucije na žalost ne delujejo učinkovito. Dejstvo, da socialisti obtožujejo vlado volilne prevare in korupcije ter zahtevajo njen odstop in predčasne volitve pred volitvami, ki naj bi bile leta 2013, ter dejstvo, da predsednik vlade Berisha ni pripravljen odstopiti in obtožuje opozicijo, da poskuša nasilno priti na oblast, kažeta na to, da so pogajanja z Evropsko unijo obsojena na zelo hiter propad.
Evropska unija meni, da morajo države kandidatke nujno okrepiti svoja prizadevanja v boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Ne samo, da je to pomembno za EU, temveč je tudi koristno za družbo zadevnih držav, da ne omenjam, da to lahko prispeva k izboljšanju podobe držav kandidatk. Zaradi tega bo za rešitev sedanjega položaja vsekakor potrebna ponovna vzpostavitev demokratičnih institucij.
Eduard Kukan
Gospod predsednik, politična kriza v Albaniji zdaj traja že odločno predolgo. Da, to ni mrtva točka, to ni zastoj, to je dolgotrajna politična kriza. To škoduje ugledu države, njenim državljanom in njihovim ambicijam glede evropske prihodnosti.
Ne smemo dopustiti, da bi se ta politična kriza in napetosti še nadaljevale. Zdaj moramo poslati skupno sporočilo, da želimo, da Albanija postane država kandidatka, vendar morajo politični voditelji na obeh straneh pokazati voljo do reševanja političnih težav ob popolnem spoštovanju pravne države, ustave in na podlagi demokratičnih institucij.
Predolgo smo poskušali pomagati razrešiti razmere, ne da bi dosegli kakršne koli oprijemljive rezultate. Odločno obsojamo nasilje na ulicah Tirane med demonstracijami, ki so potekale 21. januarja. Dogodke, v katerih so umrli štirje ljudje, je treba ustrezno preiskati.
Albanija je v pričakovanju lokalnih volitev, ki bodo potekale maja letos. To bo še en preskus demokracije v državi. Kot sem že dejal, zdaj je napočil čas, da politični voditelji usmerijo svoja prizadevanja v iskanje zagotovil za to, da volitve ne bodo povzročile dodatnih napetosti in podaljšale krize.
Za konec želim poudariti pomen političnih sporočil in predlogov v govoru komisarja Füleja na začetku te razprave. V teh razmerah lahko Parlament najbolje prispeva s tem, da v celoti podpre te predloge in tako pošlje jasno skupno sporočilo albanskim političnim strankam.
Hannes Swoboda
(DE) Gospod predsednik, najprej bi se rad zahvalil gospodu Füleju za današnjo jasno izjavo in za njegovo predanost temu vprašanju, ki traja že dlje časa. Rad bi se zahvalil tudi gospodu Lajčáku za predanost, ki jo je pokazal v zadnjih mesecih. Gospod Lajčák je navajen obravnavanja in reševanja zapletenih težav. Obema želim veliko sreče. Med to razpravo sta se izoblikovali enotnost in skupna podpora prizadevanjem obeh mož pri iskanju rešitve za Albanijo.
Priznam, da sem bil na začetku te razprave skeptičen. Za razvoj Albanije bi bilo najslabše, če bi ena stran v tem parlamentu obtoževala drugo na podoben način, kot se obtožujeta glavni politični skupini, vlada in opozicija, v Albaniji. Zelo sem zadovoljen, da smo se vsaj do zdaj lahko strinjali o skupnem pristopu. Upam, da bo tako tudi naprej. Obe strani, obe politični skupini - vlada in opozicija - se morata zavezati iskanju izhoda iz te krize.
Strinjam se z gospodom Belderjem. Albanijo sem obiskal kmalu po padcu režima Enverja Hoxhe. Tamkajšnje razpoloženje in zanos mladih sta se me močno dotaknila. Vendar sem zelo razočaran, ko vidim, kaj je nastalo iz tega in kaj ne. Reči moram, da politični razred v Albaniji ni sposoben zadovoljiti želja in zamisli ljudi.
Seveda imamo še vedno svoje politične pripadnosti in osebna prijateljstva. Vendar je nujno, da zdaj obema stranema povemo, naj sedeta za skupno mizo in poskusita zagotoviti, da bodo vsaj lokalne volitve pregledne in odprte. Obe strani moramo tudi pozvati, naj bosta pripravljeni izpolniti zahteve, ki jih je za te volitve pripravil Urad OVSE za demokratične institucije in človekove pravice (ODIHR), bodisi z zakonodajo bodisi s praktičnimi ukrepi, tako da bodo volitve v prihodnosti resnično poštene in pregledne.
Menim tudi, da bi moral Parlament poslati kar se da veliko opazovalcev volitev kljub temu, da so to lokalne volitve, ker bi volitve lahko predstavljale začetek novega političnega ozračja v Albaniji. Albanija to nujno potrebuje.
Strinjam se z vsemi, ki so rekli, da se bo Albanija znašla v izoliranem položaju, če se ne bo nič spremenilo. Vendar ne želimo, da bi bila Albanija izolirana. Želimo, da stopi na pot proti Evropi.
Stanimir Ilchev
(BG) Gospod predsednik, najprej bi rad povedal, da so albanska družba in Albanci poseben primer, vendar me, prosim, ne razumite narobe. Njihova zgodovina je drugačna, njihove kulturne tradicije so drugačne in nekatere od teh razlik so v značaju naroda, načinu, na katerega se je razvijal, preživele do danes in to vpliva na to, kako dojemajo politične procese in jih razvijajo.
Če bomo torej instrumentalizirali težavo, o kateri razpravljamo, bomo morali biti ustvarjalni, prilagodljivi in domiselni. Na primer, menim, da bi morali stopiti v stik tudi z neuradnimi voditelji albanske družbe in ne samo z voditeljema obeh glavnih političnih strank, ki sta sprta.
Tukaj je bilo izrečenih nekaj točnih dejstev o šeriatskem pravu in islamski konferenci, vendar moramo upoštevati, da so Albanci strpni do vseh treh glavnih religij v svoji državi, tudi do pravoslavne in katoliške cerkve. Vse tri skupnosti imajo vplivne voditelje, tako kot jih imajo nevladne organizacije in mladi. Pri naših prizadevanjih za spravo med političnima strankama bi se morali obrniti tudi na te voditelje.
Ulrike Lunacek
(DE) Gospod predsednik, gospod Füle, gospod Lajčák, gospe in gospodje, tudi jaz bi se rada zahvalila gospodu Füleju in gospodu Lajčáku za njuno trdo delo in prizadevanje, da bi našla izhod iz te težave. Zadovoljna sem tudi, da se razprava danes ni spustila na raven prepira med političnima skupinama, ki sta v medsebojnem sporu v Albaniji. Za Parlament bi bilo obžalovanja vredno, če bi se to zgodilo, in upam, da ne bomo prišli tako daleč.
Institucionalna kriza v Albaniji je dejansko tudi kriza politične kulture. Gre za verbalno nasilje, ki se je sprevrglo v nasilje na ulicah in privedlo do štirih smrtnih žrtev. Strinjam se s tistimi, ki pravijo, da je to treba preiskati. Treba je ugotoviti, kdo je dejansko kriv. Vendar bi to, da se je ta proces verbalnega nasilja sprevrgel v dejansko nasilje na ulicah, lahko ogrozilo pristop Albanije k Evropski uniji.
Kakor je razložil že gospod Füle, gre za to, da se političnim nasprotnikom v Albaniji pojasni, da je njihova naloga delovati v interesu Albancev. Pot v Evropsko unijo pomeni, da je treba najti rešitev za to politično krizo, se usesti za isto mizo in prenehati z nenehnim obtoževanjem, pri katerem ena skupina vedno obtožuje drugo in ne uvidi, da lahko k spremembam razmer prispeva tudi sama. Prav to je namreč potrebno. Nenehno obtoževanje glede tega, kdo je te razmere povzročil in kdo je kriv, nima kaj iskati v evropski državi. Upam, da se bosta sprti strani kaj naučili iz tega in spoznali, da tako ne gre več naprej.
Če se bosta gospod Rama in njegova stranka dejansko udeležila lokalnih volitev, kakor je gospod Rama danes naznanil nekaterim od nas, in imenovala člane volilne komisije, to pozdravljam in upam, da bo to prvi korak k temu, da bodo te lokalne volitve lahko potekale v odprti in pregledni obliki in da bodo rezultati po volitvah sprejeti.
Parlament je v celoti podprl postopek liberalizacije, ki je že bila omenjena. Moj poziv gospodu Füleju se glasi: upam, da Komisija ne razmišlja o odpravi liberalizacije vizumskega režima za državljane Albanije kot o možni sankciji za sprti strani. Upam, da se to ne bo zgodilo. Moje drugo vprašanje zadeva možnosti za povečanje pritiska, če se strani ne bosta dogovorili. Ena možnost je, kot je povedala že gospa Cornelissen, da se odgovornost za upravljanje sredstev v okviru instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) odvzame vladi in vrne Komisiji. Druga možnost bi bila zamrznitev sredstev v okviru IPA. Vendar bi zaradi tega trpelo prebivalstvo, kar pa ne more biti naš namen. Kakšni so vaši načrti, če ne bo mogoče doseči rešitve?
Še zadnja točka: v poročilu gospoda Martyja za Svet Evrope je albanska tajna služba obtožena, da je bila vpletena v trgovino z organi ali da jo je podpirala. Ali veste, ali sta albanska tajna služba in albanski pravosodni sistem pripravljena sodelovati?
Jaroslav Paška
(SK) Gospod predsednik, od splošnih volitev leta 2009 v Albaniji obstaja politična napetost zaradi tesnega volilnega rezultata, ki so ga poražene politične sile označile za volilno manipulacijo.
Albanski socialisti, ki jih vodi Edi Rama, obtožujejo predsednika vlade Salija Berisho ne samo volilne prevare, temveč tudi tega, da je odgovoren za razširjeno korupcijo in poslabšanje življenjskih razmer prebivalcev. Na protestnem shodu, ki ga je opozicija 21. januarja organizirala v albanskem glavnem mestu Tirani, je bilo več kot 20 tisoč demonstrantov, ki so zahtevali odstop vlade Salija Berishe. Vendar so zaradi policijskega posredovanja, v katerem so bili uporabljeni vodni top, solzivec in gumijasti naboji, umrli štirje ljudje, poškodovanih pa je bilo več kot 150 ljudi. Nasilno policijsko posredovanje in dejstvo, da je Sali Berisha vsem pripadnikom varnostnih sil, ki so sodelovali pri zatrtju demonstracij, dal izredno nagrado v višini ene mesečne plače, jasno dokazujeta, da si albanski predsednik vlade kupuje naklonjenost varnostnih sil in poskuša pridobiti njihovo podporo ter jih nahujskati proti Albancem.
V spodobnih, civiliziranih državah o vladi običajno odločajo državljani, volivci, ne pa podkupljene varnostne sile ali policija. Če je gospod Berisha pozabil na to temeljno načelo demokratične vlade, nima po mojem mnenju kaj iskati na čelu demokratične države. Gospe in gospodje, menim, da nihče od nas noče, da bi se v Evropi spodbujale vlade, ki svojo oblast gradijo na volilni prevari in skorumpiranih policistih in ki jih zastopajo mali diktatorji, ki ne znajo pravilno predati oblasti drugim v državi. Zato moramo še odločneje zagovarjati demokracijo v Albaniji.
Doris Pack
(DE) Gospod predsednik, gospod Füle, gospod Lajčák, gospe in gospodje, to, o čemer razpravljamo, se ni začelo 21. januarja. Zato se moramo vprašati, sprašujem pa tudi vas: zakaj Komisija in drugi mednarodni organi niso pogasili ognja, ko so se sredi leta 2009 pojavili prvi plameni? Volitve leta 2009 so bile najboljše volitve v Albaniji do zdaj in temeljile so na volilni zakonodaji, ki je bila za čuda sprejeta po tem, ko so socialisti in demokrati dosegli soglasje. Doseganje soglasja je nekaj povsem novega v Albaniji. Menim, da je to pomembno. Vsi volilni odbori socialistov, Urad OVSE za demokratične institucije in človekove pravice (ODIHR), opazovalci volitev in tudi mi smo menili, da so volitve potekale korektno.
Tudi vlada, ki se je potem oblikovala, je bila za Albanijo nekaj novega. Strani, ki se ne preneseta, sta sedli skupaj in sodelovali. Na eni strani demokratska stranka in na drugi manjša socialnodemokratska stranka. Dve sprti skupini sta združili svoje sile, da bi Albaniji pomagali pri napredku. Albanija se je pridružila Natu in ima vizumski režim, a žal še ni dobila statusa kandidatke.
Vendar se je opozicija ravno v trenutku, ko se je izoblikovala vlada, odločila, da volitve niso potekale pravilno, in zahtevala, da se odprejo volilne skrinjice. Kakšna vlada pa odpira volilne skrinjice? Takšna, kakršno imamo v moji ali vaši državi, že ne. Iti je treba na ustavno sodišče ali volilno komisijo. Protesti, kakršne smo videli, gladovne stavke in zavrnitev sodelovanja v parlamentu pri sprejemanju pomembne zakonodaje so preprosto nesprejemljivi. Pomembno je, da to pojasnimo in da se sprijaznimo z dejstvi. Vsega se ne da vedno zvesti na isto raven.
Rada bi izvedela, katera vprašanja so najpomembnejša in najtežja. Obtožbe, ki so bile izrečene nedavno in se izrekajo že od samega začetka, so bile povezane z vprašanjem odpiranja volilnih skrinjic. To ni možno, ker ustava tega ne dopušča. Kako naj potekajo pogajanja o tem, če to ni dovoljeno? Zdaj so se razmere močno poslabšale in ubiti so bili štirje ljudje.
Dobro je, da ste danes poskušali predstaviti načrt dela. Takšno poimenovanje pa je morda le malo pretirano. Zelo si želim, da bi gospod Lajčák in vi, gospod Füle, s tem načrtom dela pripravila pot v boljšo prihodnost za prebivalce te države.
Victor Boştinaru
Gospod predsednik, pozdravljam izjavo komisarja. Rad bi izpostavil tudi prispevek gospoda Lajčáka pri prizadevanjih za to, da se najde rešitev za odpravo dramatičnih razmer.
Nedavnim demonstracijam v Tuniziji in Egiptu sta resda nasprotovala lokalna diktatorja, ki sta na koncu morala oditi iz države - vendar brez večjega nasilja in ubojev, kakršni so bili po poročanju medijev v Tirani. Kar zadeva obtožbe predsednika vlade Berishe, da demonstracije niso bile nič drugega kot državni udar, ki so ga vodili opozicija, predsednik Albanije, generalni državni tožilec in vodja tajnih služb - vsi so bili imenovani pod vodstvom gospoda Berishe - so vsi ti ljudje zdaj socialisti ali je nekaj narobe z gospodom Berisho?
Na tem mestu bi rad navedel izjavo Thomasa Countrymana, namestnika pomočnika državne sekretarke na zunanjem ministrstvu Združenih držav Amerike, ki je javno zavrnil domnevo, da naj bi bili dogodki 24. januarja državni udar. Zdaj si moramo predano in tako učinkovito kot Združene države in Nato prizadevati za to, da obe albanski strani spodbudimo, da ju podpremo in jima pomagamo doseči sporazumno rešitev, vendar pa vse svoje kolege, ki brezpogojno podpirajo gospoda Berisho, tudi pozivam, naj prenehajo s svojim pristranskim pristopom. Treba je pritisniti na obe strani, tako da bosta končno našli rešitev.
Do zdaj je le ena stran pokazala nekaj pripravljenosti za izvajanje resolucije Evropskega parlamenta in 12 predlogov, ki ste jih omenili prej, komisar. Komisijo pozivam k odločnemu in predanemu prizadevanju za sporazum na podlagi resolucije Evropskega parlamenta in 12 pogojev, ki ste jih omenili prej, ob upoštevanju, da bi se lahko proces evropskega povezovanja Albanije brez popolnega soglasja obeh strani povsem zamrznil.
Antonio Cancian
(IT) Gospod predsednik, komisarju bi se rad zahvalil za načrt dela za Albanijo, ki ga je predstavil nocoj in ki ga popolnoma podpiram. Trdno sem prepričan, da ima ta država evropsko prihodnost in da bi zato morala biti kandidatka za pristop.
Krvavi dogodki, ki so se zgodili 21. januarja, so pahnili Tirano za več let nazaj. Zdelo se je, kot da gledamo enake prizore protestov in nasilja, kakršne smo videli v devetdesetih letih prejšnjega stoletja. Zato sem zelo zaskrbljen zaradi nedavnih dogodkov in za bližnjo prihodnost države.
Ko smo novembra 2010 zadnjič obiskali to državo kot delegacija za jugovzhodno Evropo ter 3. in 4. maja 2010 kot parlamentarni odbor za stabilizacijo in pridružitev, sem se skupaj z drugimi kolegi na lastne oči prepričal o težavah Albanije. Pogajanj nam ni uspelo zaključiti s končno rešitvijo za sporazum. Ali je možno, da nismo obravnavali dejanskih težav te države? Ali je bil, poleg čiste politične alkimije, resnični družbeni rak brezposelnosti sploh omenjen? Spet moramo dobiti občutek za odgovornost, saj je to tisto, k čemur glasno pozivamo.
V zvezi s tem vprašanjem je treba pri prizadevanju za vsaj določeno mero zbližanja večine in opozicije glede osnovnih pravil na vse možne načine zagotoviti, da bo naslednji krog volitev kar se da pregleden in demokratičen. Župan Edi Rama bo sodeloval na volitvah kot kandidat v okrožju Tirana, zato bomo kmalu imeli priložnost preveriti in oceniti politične razmere in standard demokracije, saj bomo seveda prisotni na volitvah.
Ne glede na napredek, ki ga bo Albanija dosegla v tem obdobju, Evropa nikoli ne sme opustiti prizadevanj za dialog in sodelovanje. Rad bi se zahvali komisarju za delo, ki ga je opravil in ga bo opravljal še naprej, saj je naša prisotnost v Albaniji pomembna.
Maria Eleni Koppa
(EL) Gospod predsednik, zelo zaskrbljeno sem spremljala dogajanje v Albaniji. Tragične dogodke med demonstracijami proti korupciji, ko so bili v spopadih z varnostnimi silami ubiti ljudje, je treba jasno obsoditi.
Trajna politična kriza zelo resno ogroža stabilnost države. Vsi nosijo svoj del odgovornosti. Vendar bi morala izvoljena vlada prisluhniti sporočilu ljudi, da država potrebuje dobro upravljanje. Ena od prednostnih nalog albanske vlade bi morala biti vzpostavitev pravne države z odpravo korupcije. Ljudje imajo pravico demonstrirati v mejah zakona, kadar menijo, da vlada deluje v nasprotju z njihovimi interesi.
Evropska unija mora narediti vse, kar je v njeni moči, za to, da pomaga zagotoviti mir in preudarnost. Vsi moramo biti vključeni v ta proces.
Kolege poslance iz Poslanske skupine Evropske ljudske stranke (Krščanskih demokratov) pozivam, naj ne spregledajo resnih odgovornosti vlade in naj za politično krizo ne krivijo samo opozicije. Menim, da bi se na tej stopnji moral nadaljevati politični dialog in da bi bilo treba rešitev najti s postopki, ki so določeni v ustavi in zakonodaji.
Simon Busuttil
(MT) Gospod predsednik, pogled na dogajanje v Albaniji me močno žalosti, ker me spominja na zgodovino moje države na začetku osemdesetih let prejšnjega stoletja, se pravi pred tridesetimi leti, ko se je Malta spopadala s podobnimi razmerami: globoko razdeljenostjo, napetostjo, političnim rivalstvom, grožnjami in celo nasiljem. To je bilo zadušljivo ozračje, zaradi katerega nisem bil nič kaj ponosen na svojo domovino. Menim, da na enak način tudi albanske državljane žalosti sedanji težak položaj njihove države in da nikakor niso ponosni na to, kar se dogaja.
Danes sem zelo ponosen na svojo državo, saj smo vzpostavili stabilen, demokratičen sistem, predvsem pa smo zdaj del evropske družine. Politično okolje se je močno spremenilo. Želim si, da bi Albanija dosegla svoj cilj in postala stabilna država, ki je del evropske družine. Vendar je jasno, da tega cilja ne bo nikoli dosegla, če bosta glavni stranki v državi še naprej trmoglavili. Škoda, vendar tako je.
Evropska unija dela vse, kar je v njeni moči; zdaj je bila odpravljena vizumska obveznost za Albance. Vendar mora tudi Albanija opraviti svoje delo in da bi se to zgodilo, morajo vse zadevne strani, tudi vlada in opozicija, sprejeti drugačno usmeritev, takšno, ki obsega politike, ki temeljijo na dialogu, zrelosti in odgovornosti do Albancev; politike, ki ne razdvajajo, temveč združujejo.
Naša naloga ni, da Albancem in Albaniji povemo, kaj naj naredijo. Mi smo tukaj zato, da jim povemo, da je odločitev o tem, ali bo Albanija našla svoje mesto v evropski družini, v njihovih rokah.
Anna Ibrisagic
(SV) Gospod predsednik, čeprav kriza v Albaniji traja že dolgo, se je šele zdaj začela resnično stopnjevati in tokrat je Evropska unija ukrepala takoj in pravilno. Prek predanosti komisarja Füleja in drugih je Evropska unija pokazala, da se Albaniji ni treba sami spopadati s svojimi težavami. To je velika težava, ki zmanjšuje verodostojnost Albanije kot države, ki ima resno namero glede približevanja EU.
Ne gre za to, kdo ima prav in kdo se moti, temveč za to, da je treba politični dialog vrniti v okvir političnih institucij. Nobene strani ne smemo podpreti, češ da ima prav ali da se moti, in zelo jasno moramo povedati, da morajo biti majske volitve sporočilo glede usmeritve, ki jo bo izbrala Albanija - k EU ali k nadaljnji izolaciji.
Zigmantas Balčytis
(LT) Gospod predsednik, strinjam se z zaskrbljenostjo, ki so jo izrazili moji kolegi poslanci, namreč da so razmere v Albaniji skrb zbujajoče in da utegnejo negativno vplivati ne samo na Albanijo, temveč tudi na prihodnje možnosti držav v celotni balkanski regiji. Konec lanskega leta je Evropska unija izrazila prepričanje, da Albanija ter Bosna in Hercegovina napredujeta in bi lahko napredovali z začetkom izvajanja pomembnih reform, in liberalizirala vizumski režim za državljane teh dveh držav. Vendar politični nemir, ki se je začel le nekaj mesecev pozneje in privedel do več smrtnih žrtev, kaže na to, da Albanija ni opravila tega preskusa.
Zaradi tega izbruha nasilja v Albaniji je treba ponovno razmisliti o dolgoročnih obetih za povezovanje regije, saj je politika Evropske unije osredotočena na regionalno stabilnost in takšen pristop je pravilen. Zato bi morala med državami balkanske regije obstajati solidarnost, ohranjanje in spodbujanje okrepljenega regionalnega povezovanja in politične stabilnosti pa bi morala biti v skupnem interesu teh držav.
Elena Băsescu
(RO) Gospod predsednik, napete razmere, ki so konec januarja nastale v Albaniji, poudarjajo, kako pomembno je ohraniti nekatere meje v politični razpravi. Skrajna zaostritev sporov med vlado in opozicijo je privedla do izgube človeških življenj. Poudariti moram, da bi morali ti spori v demokratični državi ostati znotraj zidov parlamenta. Ulica ni primeren kraj za te spore. Napad organiziranih opozicijskih skupin na vladno poslopje v poskusu nasilnega prevzema oblasti je resna zadeva, medtem ko je spletkarjenje nekaterih organov z namenom, da bi prikrili krivce, nesprejemljivo. Zato voditelje albanske opozicije pozivam, naj se spet vključijo v proces razprave v parlamentu. Volitve, ki so potekale leta 2009, so bile poštene in dolžnost političnih strank je, da spoštujejo voljo ljudi. Kompromitiranje državnih institucij ni način za izražanje prepričanj ali nezadovoljstva.
Georgios Papanikolaou
(EL) Gospod predsednik, rad bi pripomnil naslednje: nadvse presenetljivo je, da se družbene napetosti vseeno poslabšujejo, ne pa izboljšujejo, čeprav se kazalniki rasti za Albanijo stalno povečujejo in je rast v letu 2010, sredi svetovne gospodarske nestabilnosti, presegla 2 %, po pričakovanjih pa naj bi leta 2011 dosegla 3 %,.
Očitno, komisar, rast v Albancih ni vzbudila občutka, da živijo v blaginji. Nasprotno, enako očitno je, da se povečuje razočaranje - in z njim strah pred novim valom izseljevanja v sosednje države. V Grčiji smo to zelo silovito doživeli v devetdesetih letih prejšnjega stoletja.
Zato mora Evropa v teh težkih časih Albaniji poleg političnega nasveta posredovati tudi prakse in zglede, tako da bo rast koristila vsem delom družbe.
György Schöpflin
Najboljši opis razmer v Albaniji je hladna državljanska vojna. Politični stranki imata vlogo vojskujočih se strani in vlečeta državo v propad. Razlaga se glasi, da so tako levi kot desni prepričani, da bi morale politične stranke vladati izključno tako, kot je nekoč vladala komunistična stranka.
Ko se enkrat začne takšna polarizacija, je razmere zelo težko spremeniti in približati demokratičnemu standardu, ker je v tem okviru izključna oblast povsem racionalna, kar je tragično. Ali obstaja rešitev? Da - katarza. Vendar katarzo lahko sproži le velika kriza ali velik zgodovinski kompromis.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospod predsednik, rad bi se vam zahvali za to čudovito razpravo in preden vam predstavim svoje sklepne pripombe, naj obravnavam dve vprašanji, ki sta bili zastavljeni med razpravo.
Na prvo vprašanje, ki ga je zastavil gospod Belder, bom odgovoril v pisni obliki ob upoštevanju naše glavne teme v današnji razpravi. Vendar je bilo zastavljeno še eno vprašanje, namreč, ali razmišljamo o sankcijah. Ne, ne razmišljamo. Zakaj ne? Ker je pogojenost pri vprašanjih širitve zelo pravična, kakor je očitno v tem primeru. Če izpolnite pogoje, lahko napredujete s pristopom in se na koncu pridružite Evropski uniji. Če pogojev in zahtev ne izpolnite, se postopek upočasni in na koncu ustavi. Žal je to najvišja cena, ki je ne plačajo samo politiki, temveč tudi državljani zadevne države.
Skupaj z visoko predstavnico si bova še naprej prizadevala za spodbujanje dialoga med albansko večino in opozicijo. Imava jasno predstavo o tem, kako to narediti. Potrebujeva tudi vašo podporo, da bodo voditelji glavne opozicijske stranke in albanski predsednik vlade zagotovo razumeli naše sporočilo.
To bi državo lahko popeljalo iz politične krize in omogočilo pozitivno napredovanje k njeni vključitvi v Evropo. Evropska unija se je zavezala, da bodo vse države Zahodnega Balkana vstopile v Evropsko unijo. Vztrajamo pri svoji zavezi in okrepili bomo svoja prizadevanja, če bodo države izpolnile merila. Albanija mora nujno uresničiti 12 ključnih prednostnih nalog iz mnenja.
Mednje spada obravnavanje temeljnih načel demokracije, kot so pravilno delovanje parlamenta, delitev oblasti, izvedba volitev in spoštovanje pravne države. Vse to bo možno šele, ko se bodo sedanje politične razmere korenito spremenile na bolje s ponovno vzpostavitvijo polnega in konstruktivnega političnega dialoga v parlamentu, spoštovanjem vseh državnih institucij in spoznanjem, da imajo državljani Albanije želje, ki se jim je treba posvetiti. Voditelji Albanije morajo zdaj ukrepati v korist svojih prebivalcev.
Evropska unija je pripravljena pomagati.
Predsednik
Razprava je končana.
Pisne izjave (člen 149)
Niki Tzavela
Sedanja kriza v Albaniji, ki ogroža geopolitično stabilnost na Balkanu, povzroča silno zaskrbljenost in strah. Politična pat pozicija med vlado in opozicijo sproža pomisleke o evropskih možnostih Albanije in predsednik Sali Berisha nima namena sestopiti z oblasti. Čeprav med Albanijo in nedavnimi dogodki v Severni Afriki ni mogoče odkriti veliko vzporednic, so obema primeroma skupni revščina, brezposelnost, skorumpirani, klientelistični režim in pomanjkanje demokracije. Čeprav je bila kriza v Albaniji začasno preprečena, moramo tesno sodelovati z Albanijo, da se politične razmere umirijo. Komisija bi morala razložiti, kako namerava zaščititi pravice Grkov in drugih manjšin v Albaniji z nemotenim, demokratičnim delovanjem sistema in okrepiti Frontex na grško-albanski meji, saj zaradi političnih nemirov obstaja nevarnost prihoda priseljencev v Grčijo. Komisija bi morala resno upoštevati tudi dejstvo, da albanski državljani za potovanje v Turčijo ne potrebujejo več vizuma, zaradi česar je južne meje Evrope lažje prečkati od tam, Grčija pa je prvo zatočišče na poti v preostalo Evropo.
