Strategi for vækst og beskæftigelse (forhandling)
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Romana Jordan Cizelj for Udvalget om Industri, Forskning og Energi om midtvejsevaluering af industripolitikken - et bidrag til EU's strategi for vækst og beskæftigelse.
Romana Jordan Cizelj
ordfører. - (SL) Hr. formand! Nyheden om formuleringen af Lissabonstrategien har medført en betydelig reaktion blandt de europæiske borgere.
Vi har hurtigt indset, at de opstillede mål var for ambitiøse set i lyset af tid, men tanken blev offentliggjort og forelagt for Europa og resten af verden. Vi polerede den lidt i 2005, da den nye Lissabonstrategi blev udarbejdet, stadig ambitiøs, men meget mere nede på jorden. Det var dengang, at Kommissionen også udarbejdede en integreret strategi inden for industripolitik.
I øjeblikket vurderer vi, hvad der er opnået, og hvordan det skal fortsætte. Selv om industripolitik fortsat er inden for medlemsstaternes kompetence, har foranstaltninger, tilskyndelse til udvikling og økonomisk vækst på europæisk plan stor indflydelse her. Industri stimulerer etableringen af et videnbaseret samfund, det stimulerer forskning, udvikling og innovation, og samtidig er det en konsument af disse aktiviteter.
Når der træffes beslutning om initiativer på europæisk plan, må vi kun tage de prioriterede områder af fælles aktiviteter i betragtning. Så hvad er egentligt vigtigt? Hvilke emner anser Europa-Parlamentet for prioriterede områder?
Jeg vil gerne nævne, at vi bifalder Kommissionens rapport om det arbejde, der er blevet gjort, og vi fremhæver de prioriterede områder for vores fremtidige aktiviteter.
Det første er uden tvivl klimaændringer og bæredygtig udvikling. Forpligtelserne med hensyn til en betydelig reduktion af drivhusgasser gælder ikke kun for energi og trafik. De har en også stor indflydelse på industrien, og uden den er udvikling af kulstoffattige samfund ikke mulig. Bæredygtig industriel udvikling kræver derfor koordinering, sammenhæng og overensstemmelse.
Vi må spørge os selv, hvilken opmuntring industrien kræver for at udvikle renere teknologi. Hvordan kan vi fremme brugen af mere effektive teknologier? Hvilke er de rette mekanismer til at undgå skader på konkurrenceevnen, eller til at forbrugerne har et valg? Hvordan handler vi ud over EU's grænser?
Der er vores vision at mindske den globale opvarmning, og derfor er det ikke acceptabelt blot at flytte højere emissionsteknologi til tredjelande. Klimaændringer er en mulighed og ikke en trussel for den europæiske økonomi.
Et andet prioriteret emne skal være at sikre de naturlige råvarer og passe på, at naturressourcer håndteres med omtanke. En aktivitet i de medlemsstater, der ikke er blevet harmoniseret, kan forårsage rivalisering og i det lange løb svække nationale økonomier. Derfor forventer jeg en samordnet europæisk aktivitet med en stærk international komponent.
Meget af arbejdet ligger stadig foran os med henblik på at skabe et mere gunstigt miljø for små og mellemstore virksomheder. Europa vil kun virkelig åbne sig op for dem, hvis de ikke støder på nye, forskellige og komplicerede procedurer og hindringer i hver medlemsstat.
Derfor forventer jeg mere enhed, harmonisering og en reduktion af de administrative byrder, både på europæisk og nationalt plan. Jeg forventer foranstaltninger, der kan give et endnu større incitament til personlig initiativ. Samtidig forventer jeg ændringer til det europæiske værdisystem, for at opmuntre det europæiske samfund til at acceptere en større risiko.
Det europæiske samfund værdsætter erhvervelse og generering af ny viden, forskning og innovation. De lovgivningsmæssige rammer skal følge dette. Vi skal formulere passende procedurer for beskyttelse af intellektuel ejendomsret. Disse skal være europæiske, og rimelig hurtige. De nødvendige finansielle midler bør ikke være en hindring for handling - jeg taler om det såkaldte fællesskabspatent.
Jeg har blot nævnt nogle få prioriteter, som også er blevet præsenteret i vores betænkning. Nu ser jeg frem til Deres videre debat, som jeg ved vil blive produktiv, og jeg inviterer Dem til at præsentere Deres bidrag, der ligesom Deres ændringsforslag vil tilføje betydelig merværdi til denne betænkning.
Günther Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! For tre år siden moderniserede vi den europæiske industripolitik og etablerede den som den bærende søjle i hele vores økonomiske strategi.
I dag kan vi konstatere, at det var en rigtig beslutning. Den europæiske industri står bedre end de vigtigste konkurrenter, når det gælder om at forsvare markedsandele. Den europæiske industris store eksport bidrager til den samlede økonomis stabilitet selv i krisesituationer.
På grundlag af en midtvejsevaluering har vi fremlagt en tids- og arbejdsplan for de kommende år. Jeg beder om Deres støtte til denne plan. Først vil jeg gerne takke fru Jordan Cizelj for udarbejdelsen af betænkningen, og De vil forstå, at jeg virkelig glæder mig over og også siger, at denne betænkning er blevet så positiv og er en stærk støtte. Ligesom jeg mener ordføreren, at industripolitikkens vigtigste opgaver er at skabe de rette rammebetingelser for virksomhederne, at gøre EU til et varigt attraktivt hjemsted for industrien og styrke den industrielle basis, så vi også på dette område har tilstrækkeligt med gode og sikre arbejdspladser. Industripolitik i det 21. århundrede har ikke længere noget at gøre med det, man tidligere kaldte industripolitik. Jeg vil gerne endnu en gang sige helt klart, at udgangspunktet for vores industripolitik er, at vores virksomheder skal klare sig i konkurrencen, og at vi ikke kan beskytte dem mod konkurrencen, ja at vi ikke engang vil beskytte dem mod konkurrencen.
Vores opgave er ikke at beskytte industrivirksomheder. Vores opgave er at give dem betingelser, som gør, at de kan udfolde deres præstationsevne fuldt ud. Det glæder mig, at Parlamentets betænkning ikke kun bekræfter vores industripolitiske mål, men også denne politiks metode. Metoden hviler på en kombination af tværgående og sektorspecifikke initiativer.
Der er behov forhandling på en lang række felter, som er vigtige for hele den europæiske industri. Jeg vil nævne tre eksempler, reduktion af den administrative byrde for europæiske virksomheder, styrkelse af deres innovationsevne og fremme af iværksætterkulturen. På den anden side er der spørgsmål, som kun vedrører bestemte industriområder.
Jeg minder om, at vi i fællesskab har indført et system, som garanterer sikker fremstilling og markedsføring af kemiske stoffer i EU og dermed på lang sigt - er jeg overbevist om - vil sikre vores kemiske virksomheders konkurrenceevne. Vi har nu iværksat en omfattende initiativpakke, som skal styrke den europæiske forsvarsindustris konkurrenceevne. Og så sent som i denne uge er der blevet vedtaget et ambitiøst program, som skal forenkle bestemmelserne på automobilområdet.
Jeg kunne fortsætte denne liste med mange flere eksempler. Det er alt sammen sket i et tæt samarbejde, ikke kun med industrien, men med alle berørte grupper. Jeg lægger stor vægt på, at vi har gjort alt dette i fællesskab med Parlamentet, fagbevægelsen og miljø- og forbrugerorganisationerne i en åben, gennemsigtig og kontrollerbar proces.
Jeg afviser industripolitik, som laves bag lukkede døre eller i skumle baglokaler. Den europæiske industri fortjener som den afgørende drivkraft for innovationen i Europa og som den helt afgørende faktor for at sikre vores position i verdenshandelen, at man anerkender og værdsætter dens præstationer, at man styrker dens evne til også at yde denne præstation i fremtiden, så godt det kan lade sig gøre, og at vi fortsat arbejder for at klare de udfordringer, som vi kan se i umiddelbar fremtid. Og det er naturligvis den fortsatte dynamik i den økonomiske globalisering, her må vi ikke stikke os selv blår i øjnene. Det, vi har set indtil nu, er kun begyndelsen.
Det samme gælder nok for de tekniske forandringer og hastigheden i de tekniske forandringer med alle konsekvenserne for produktivitet, strukturændringer og arbejdspladser, og naturligvis bliver spørgsmålet om, hvordan vores klimapolitiske og miljøpolitiske mål påvirker vores industripolitik, stadig mere fremtrædende. Her er der behov for justeringer, og det vil komme til at optage os i den nærmeste fremtid.
Derfor er Kommissionens næste store initiativ, som kommer endnu i denne måned, initiativet til en bæredygtig industriel udvikling, for en bæredygtig industripolitik og en bæredygtig industriproduktion. Politisk handler det om at gennemføre en integreret model for miljøbeskyttelse, beskæftigelsespolitik og industripolitik. Vi ønsker en effektiv økonomi, vi ønsker sikre arbejdspladser, og vi ønsker at mindske vores energiafhængighed og at skabe et rent miljø. Vejen til dette mål ligger i innovative og fremtidsorienterede produkter og teknologier, mindre miljøbelastning i Europa og mere støtte til andre regioner i deres nødvendige anstrengelser for at beherske klimaændringen med moderne teknologi, som er made in Europe. Det er den industripolitiske vej, vi vil gå.
Desuden har vi indledt nye initiativer vedrørende industriklynger og pilotmarkeder. Jeg vil forelægge Dem en handlingsplan om standardisering og undersøge, hvordan industrien kan få bedre og mere konkurrencedygtige serviceydelser. På sektorniveau er der lanceret to nye initiativer. Det ene behandler specielle problemer inden for fødevareindustrien, og det har naturligvis fået en helt enorm betydning på baggrund af prisudviklingen i fødevaresektoren, og det andet beskæftiger sig med de udfordringer, som en af den europæiske industris nøglebrancher står over for, nemlig den elektrotekniske branche.
Jeg tror, at vi alt i alt kan sige, at vores industripolitik er godt på vej til at skabe de rigtige rammebetingelser for de europæiske virksomheders trivsel. Jeg gentager: Det handler ikke om at intervenere eller begunstige bestemte aktører. Det handler heller ikke om at tage ansvaret fra medlemslandene, det handler tværtimod om et partnerskab, om den bedst muligt koordinering og om, at vi vil nå vores fælles mål i fællesskab.
Vi er i færd med at knytte EU's industripolitik tættere til medlemsstaternes industripolitik, og det glæder mig meget, at Parlamentet også udtrykkeligt støtter denne model.
Jerzy Buzek
for PPE-DE-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne ønske hr. Jordan Cizelj tillykke med den fremragende, meget omfangsrige betænkning. Den indeholder alt det, der skal findes, men jeg vil også gerne lykønske kommissær Verheugen, viceformand for Kommissionen, med det indlæg, han kom med for et øjeblik siden, for jeg kan bakke op om det i sin helhed.
Jeg vil gerne først sige, at der engang fandtes et ordsprog om, at den bedste industripolitik er mangel på samme. I dag forholder det sig heldigvis anderledes, vi er vokset fra denne opfattelse. Vi skal huske på, at Lissabonstrategien først og fremmest er udtryk for en industriel handling. Den handler altså om produktion, produkter, konkurrencedygtige produkter, den handler om industri lige fra de små og mellemstore firmaer til de store koncerner. Jeg synes, at fem punkter er vigtige for vores industri - netop lige fra de mindste til de største firmaer. De er blevet berørt, men jeg vil gerne fremhæve dem.
For det første handler det om innovation. Vi har i denne forbindelse behov for forskning og udvikling, men det er et andet problem (det syvende rammeprogram i EU samt nationale programmer). Men vi har også behov for to andre ting, vi skal nemlig skabe makroøkonomiske betingelser, så innovationen vinder på innovationsmarkedet, nye teknologier i stedet for f.eks. offentlig støtte.
Vi skal for det andet skabe denne slags handlemuligheder for bankerne og opfordre dem til at beskæftige sig med kreditter med høj risiko, eftersom innovation udgør en risiko.
Vi skal for det tredje modvirke monopoldannelse på vores marked. Vi diskuterer det nu, og vi taler om det i forbindelse med det fri energimarked. Som vi ved, er det ikke så let en opgave, men vi skal samtidig beskytte vores marked mod dumping fra lande uden for EU.
Vi skal for det fjerde forenkle lovgivningen, anvende en bedre lovgivning. Alle tiltag, som Kommissionen, kommissær Verheugen, iværksætter på dette område, skal støttes.
Vi skal for det femte skabe et grundlag for en ægte energi- og råstofsolidaritet, for ellers vil industrien ikke blive udviklet. Vi skal endelig indføre en langtrækkende standardisering og koordinering af politikken på EU-plan, og den skal være forbundet med medlemsstaternes politik.
Ligesom regionalpolitikken på en eller anden måde koordineres på national plan i alle stater, skal alle medlemsstaters politik koordineres oppefra. Og sluttelig det sidste punkt: normerne for miljøbeskyttelse og klimabeskyttelse - de skal overholdes. Vi ønsker fortsat at være leder på dette område, men vi skal gøre det med mådehold til gavn for vores industri.
Silvia-Adriana Ţicău
for PSE-Gruppen. - (RO) Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske fru Cizelj og takke hende for den åbenhed, hun har vist under udarbejdelsen af denne betænkning. Jeg fremsatte fire ændringsforslag, som vi kan finde under emne 18 og 27 i denne betænkning.
Jeg begynder med at gøre opmærksom på behovet for at korrelere industriel udvikling med forbedring af de sociale sikringssystemer. Alle ansatte i industrien skal have ordentlige arbejdsvilkår. Under punkt 18 i fru Cizeljs betænkning mener Europa-Parlamentet, at den industrielle udvikling er tæt forbundet med tilstedeværelsen af en effektiv transportinfrastruktur på europæisk plan. En udviklet transportinfrastruktur vil også muliggøre udviklingen af industrielle områder uden for bysamfund. Medlemsstater kan også bruge de regionale udviklingsmidler til oprettelse af industrielle og teknologiske parker i landdistrikter tæt ved store bymæssige bebyggelser.
Gennem et andet ændringsforslag, som jeg stillede, anmodede jeg Kommissionen og medlemsstaterne om at støtte og fremskynde gennemførelsen af projekterne, som Det Europæiske Råd erklærede for europæisk interesse for energisikkerhed og diversificering af EU's energikilder. Under punkt 27 i betænkningen kræver Europa-Parlamentet opmærksomhed på behovet for at investere yderligere i uddannelse, faglig uddannelse og forskning. Industriel udvikling og konkurrenceevnen for europæiske produkter afhænger af kvaliteten af de menneskelige ressourcer og deres uddannelsesniveau, samt af de nyskabelser, der er indeholdt i de nye produkter.
Desværre er der, på EU-niveau, på trods af EU's forskningsprogrammer og midlerne, der er afsat til dem, investeret for lidt i anvendt forskning, og dette gælder især for små og mellemstore virksomheder. De står over for vanskeligheder med at yde den medfinansiering, der er nødvendig for deres deltagelse i rammeprogrammet for forskning. I den sammenhæng mener jeg, at banksystemet kunne forberede finansielle instrumenter for at lette SMV'ernes deltagelse i rammeprogrammerne for forskning.
Jorgo Chatzimarkakis
for ALDE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Hr. kommissær! Først vil jeg gerne takke fru Romana Jordan Cizelj. I sin betænkning berører hun virkelig alle aspekter af en moderne industripolitik - navnlig da det netop handler om rammebetingelserne. Jeg er hende meget taknemmelig. Vi har haft et godt samarbejde.
I Deres begrundelse siger De, kære fru Cizelj, at industrien i EU i det store og hele er sund og dynamisk. Ja, vi oplever sågar en renæssance for den såkaldte gamle økonomi. Jeg kommer selv fra et land, som er meget stærkt præget af industrien. Ingen havde regnet med, at der pludselig igen ville komme et boom for stålet. Vi er stærke på verdensplan. Den industrielle situation er robust, og vores flagskib, euroen, har også ført os gennem denne situation. Alligevel kan vi konstatere, at der trods den gode industrielle basis og de nye investeringer i det europæiske område er ved at ske et skift. Der finder en hastig teknologisk ændring sted. Spørgsmålet er, hvordan vi håndterer den. Er det det rette tidspunkt at diskutere det i denne midtvejsevaluering?
Uden råstoffer og uden billig arbejdskraft - vi har ingen af delene - kommer vi under et konkurrencepres, som vi ikke kan klare, hvis vi ikke er kreative. Derfor vil jeg gerne ønske Kommissionen tillykke med, at den har gjort 2009 til kreativitetens og innovationens år. Men hvad betyder det? Innovation, det ved vi, skal i langt højere grad føre til, at vi kan gøre viden til penge. Vi har oprettet Det Europæiske Teknologiske Institut, eller det bliver snart oprettet, og det er et godt grundlag. Men denne verdens kreative forlader ikke kun Europa, de forlader nu også USA. Prøv at læse Richard Floridas bog, som har tænkt over disse ting. Hvad sker der med denne verdens kreative? Forudsætningen for, at kreative mennesker slår sig ned et sted, er de tre T'er: teknologifremme, talenter og tolerance. Spørgsmålet er, om vi i Europa i tilstrækkelig grad opfylder disse tre T'er. Jeg tror, vi har skabt gode forudsætninger med FP7 og EIT, men det er ikke nok. Vi skal gøre meget mere. De tre T'er kræver endnu flere penge. Klyngerne er et rigtigt initiativ. Men man skal ramme de rigtige emner, klyngeinitiativet skal være sammenhængende, ligesom hele EU's politik, og det skal være passende og afbalanceret.
Vi kan se på automobilindustriens eksempel, at sammenhængen til dels mangler, at vi nogle gange strammer skruen for hårdt. Det har noget at gøre med vores klimabeskyttelsespolitik, som mere og mere bliver til en dydsterror, som pålægger Europa en livsstilsregulering, som til dels strammer skruen for hårdt. Hvilke andre forklaringer kan der være på, at CO2-udledning fra udstødningsrøret bliver straffet 24 gange hårdere end CO2-udledning fra skorstenen? Det skal vi sørge for, kære kommissær Verheugen, at EU's politik er sammenhængende. Vi kan ikke være det førende marked og have 80 % af verdensmarkedet for kvalitetsbiler og så på den anden side trække tæppet væk under dem. Her skal vi sørge for, at vi har sammenhæng!
Mieczysław Edmund Janowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne rose ordførerens arbejde. Den foretagede evaluering viser, at man kan være tilfreds med mange af EU's industribrancher. Vi skal dog være bevidste om de udfordringer, som vores fællesskab står over for. Det handler først og fremmest om dynamikken af de teknologiske ændringer, især i forbindelse med nye materialer, nødvendigheden af at spare på energi og vand, miljøbeskyttelsen, samt de demografiske forhold, der har betydning for arbejdsmarkedet. Vi skal have en bedre tilgang til indførelse af innovative løsninger på alle områder, både tekniske og organisatoriske, retlige og finansielle. De eksisterende retlige og administrative, eller ligefrem bureaukratiske, barrierer er ikke gavnlige for konkurrencedygtigheden af vores industriers produkter. Lad os her spøge om vejen fra idé til produktion, fra patenter og europæiske opfindelser. Vi skal altså sørge for løsninger, der er imødekommende for både små, mellemstore og store virksomheder. De europæiske produkter skal og kan vinde som følge af deres konstruktionsmæssige, produktionsmæssige tiltrækningskraft, den fremragende kvalitet, kreativiteten og den gode service.
Jacky Hénin
Hr. formand, mine damer og herrer! Det eneste formål med denne betænkning og drøftelsen her i dag er at tilsløre en himmelråbende kendsgerning i Unionen, nemlig at industrien er i krise og de deraf følgende skader omfattende. Ganske vist virker de fremlagte tal besnærende: 80 %, 73 %. Man kunne lige så godt have skrevet milliarder euro i stedet for at bluffe alle og enhver. Men vi lader os ikke narre! De tjener kun til at sløre tingenes sande tilstand.
Et af de største problemer i industrisektoren som helhed er, at det eneste, der tæller, er profitraten. De gamle industrikaptajner er en uddøede race, som erstattes af dystre, talende spilleautomater! Pyt med, hvilke beslutninger der tages, og hvilke konsekvenser de får for Europas mænd og kvinder, bare profitten er høj og hurtig.
Der er naturligvis nogle, der vil svare, at aldrig har industrien investeret, produceret, handlet eller tjent så meget som nu. Det passer, men hvad betyder en enorm masse penge, som kun kommer nogle få til gode, når befolkningens store masse lider og ser sin drømme om lidt lykke gå op i røg?
Her kan man ikke undgå at bemærke, at beskæftigelsesspørgsmålet ikke omtales i denne betænkning, det samme gælder egnsudviklingsplanlægning, befolkningens behov, skatteindtægter og sociale spørgsmål. Af gode grunde, for de store europæiske industrigruppers salgssucces bidrager efterhånden mindre og mindre til udviklingen i EU. De store europæiske grupper flytter ud og eksternaliserer til lande, hvor der anvendes dumping på løn-, social-, sundheds-, skatte- og miljøområdet, og imens undslår EU sig for at føre nogen form for industripolitik.
Denne politik kvæler samtidig SMV'erne og tilskynder dem til at gøre det samme. Det er indlysende, det ikke er ...
(Formanden fratog taleren ordet.)
Formanden
Hr. Henin! Tidspunktet var ikke fastsat af os, det var fastsat af Deres gruppe. De har desværre et minut og tredive sekunder. Så hvis De vil protestere, kan De bare sende denne protest til Deres gruppe.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Hr. formand! Europa arbejder med rette ihærdigt på at opretholde og forstærke konkurrenceevnen, og det lykkes os i væsentlige sektorer at bevare vores markedsandel, men, som kommissæren netop sagde, vi befinder vi os stadig i den første bølge af globaliseringen. Det gælder virkelig om at have antennerne ude.
Det drejer sig om den nye kombination af forskning, udvikling, fremstilling og salg af innovative produkter på en måde, som faktisk er indbringende. Denne betænkning af Romana Jordan Cizelj sætter virkelig fokus på de rette aspekter. Vi er nødt til at fjerne bureaukratiet, og vi skal faktisk tale om større effektivitet i love og bestemmelser. Handlingsprogrammet giver en impuls til dette, men jeg har alligevel et hjertesuk. Det er stadig vanskeligt for industrivirksomheder at finde vej gennem vores egne europæiske instrumenter. Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation og det syvende rammeprogram er centrale, topstyrede instrumenter, som der træffes beslutning om i Bruxelles. Strukturfondene er decentrale. De har alle deres egne hoveddøre, deres egne kriterier osv.
Mit budskab er, at der skal kombineres endnu mere, koordineres endnu mere og - også inden for Kommissionen - prioriteres, og disse prioriteter skal gennemføres. Så ville jeg se virkningerne i regionerne. Jeg ville se klyngedannelse i succesrige sektorer på alle planer. I min region har vi oprettet et fælles kontor for disse forskellige instrumenter, en one-stop shop, og det giver tydelighed.
Jeg slutter med at sige, at det er unødvendigt at have denne opsplitning og dette bureaukrati. Vi må vide, hvad vi vil, og det øger desuden den synlighed for virksomheder og borgere, som er så nødvendig. De må også sige, at Europa har truffet det rette valg og gennemført det korrekt. Dette punkt lader jo meget tilbage at ønske.
Bogusław Liberadzki
(PL) Hr. formand, hr. kommissær! Jeg lyttede med stor tilfredsstillelse til det, De sagde. Jeg vil gerne forholde mig til tre punkter: At vi for det første har behov for at individualisere tilgangen til visse transportområder, hvilket De nævnte. For det andet skal nogle regioner have større støtte. Det tredje punkt er innovation.
Vi har industrier af global karakter og industrier af lokal karakter. Jeg vil således gerne forholde mig til skibsværftsindustrien. Det er en industri, der typisk er forbundet med havregionerne, men den befinder sig i en svær situation, da den hører blandt de globale industrier - og det gælder ikke blot for Polen, men også for f.eks. Malta og andre EU-medlemsstater.
Kontrakterne gælder for mange år. Eftersom man for tre år siden ikke kunne forudse, at dollarkursen ville falde voldsomt i forhold til euroen, at dollar- og eurokursen ville falde i forhold til f.eks. den polske valuta, har det medført meget store økonomiske problemer. Jeg vil gerne have, at De også inddrager beskyttelse af den europæiske skibsværftsindustri i EU's politik, så vi kan finde en måde at støtte den på inden for rammerne af de globale betingelser, inden for rammerne af konkurrencen med kinesiske eller indonesiske skibsværfter. Jeg tror, at det ligger Dem særligt meget på sinde, da De er æresdoktor fra universitetet i Szczecin.
DanutBudreikait
(LT) Hr. formand! Gennemførelsen af EU's industripolitik, der henhører under medlemsstaternes kompetenceområde, står over for en række hindringer, der forhindre bedre resultater og større konkurrenceevne i at blive opnået. Jeg vil fremhæve nogle af disse - regulering og bæredygtig udvikling.
Industrien i EU udfordres af overdreven regulering og bureaukrati. Små og mellemstore virksomheder lider mest på grund af den utålelige administrationsbyrde.
Små og mellemstore virksomheder tegner sig for mere end 90 % af alle virksomheder, de er kendt for deres innovation, dynamik og fleksibilitet og deres vigtige rolle i at modstå konkurrencepresset samt skabe nye arbejdspladser. Jeg opfordrer derfor Europa-Parlamentet og medlemsstaterne til at foretage større ændringer og forenkle de lovmæssige rammer for SMV'er.
Bæredygtig udvikling er den horisontale dimension for al EU-politik. I EU skal vi stræbe efter at nå overgangen til industri baseret på lavere CO2-produktion og effektiv udnyttelse af ressourcer, som tillader en reduktion i forureningen af miljøet, eksport af forurening til tredjelande og indvirkning på klimaændringer. Bæredygtig udvikling bør være baseret på nye teknologier, så midler til videnskabelig forskning bør forbedres, fordi vi halter bagefter USA og Japan på dette område. Men udgifterne til patenter bør reduceres for at fremme udbredelsen af innovation.
Selv om industripolitikken henhører under det nationale kompetenceområde, har jeg tidligere opfordret Kommissionen til at påtage sig en mere betydende rolle, især i forbindelse med udførelsen af undersøgelser og levering af prognoser sammen med udarbejdelsen af anbefalinger til regeringer, hvor områderne ville være konkurrencedygtige, hvilke er meget vigtigt med hensyn til at flytteproduktionen til tredjelande. Jeg hilser derfor Kommissionens nye sektorspecifikke initiativer inden for elektroteknik og fødevareindustrien, de problemer, der er mest akutte i dag, velkommen.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre opmærksom på to problemer i denne forhandling. For det første vil niveauet for den økonomiske vækst samt beskæftigelsesniveauet i EU blive mindre end forventet i både 2008 og 2009 som følge af den finansielle krise i USA, der har medført en økonomisk krise. Det kan skabe alvorlige problemer, især for små og mellemstore virksomheders funktion.
Kommissionens ambitiøse mål for begrænsning af CO2, som skal indfries af den europæiske industri, kommer på et tidspunkt, hvor de fleste lande i verden i bedste fald er tilbageholdende på dette punkt, og målene vil øge produktionsudgifterne i Europa og bremse den økonomiske vækst. CO2-udslippet opdeles mellem de forskellige medlemsstater uden at tage hensyn til tilbagestående udviklingsniveauer, og det har desuden en negativ indvirkning på udviklingen i den europæiske produktion. Det har på drastisk vis ramt de nye lande - særlig slemt kulbaserede økonomier, som bl.a. mit lands økonomi. Det lader ikke til, at der tages hensyn til begge disse problemstillinger i den omtalte betænkning, der tages især ikke hensyn til deres indvirkning på den økonomiske udvikling og beskæftigelsen i EU.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! Det centrale spørgsmål i denne forhandling er den prioritering, vi skal give det at forsvare og fremme de industrier, der findes i de forskellige medlemsstater under hensyn til deres særlige natur, det være sig tekstil-, beklædnings- og skotøjsindustrien, bilindustrien, værftsindustrien, kemikalieindustrien eller en hvilken som helst anden traditionel eller ny industri, der indebærer nye materialer og nyskabende teknikker.
I forbindelse med denne prioritering er der ikke kun brug for foranstaltninger til at fremme innovationen og til effektivt at støtte mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, men også en strategi for international samhandel, der skal tage højde for den aktuelle situation og de industrier, der findes i vores lande, samt forsvaret af beskæftigelse med rettigheder, fremme af udviklingen i vores regioner og social inddragelse.
Det er ikke nok at sige, at vi ønsker en fremtidsorienteret industri. Det er vigtigt at se på den aktuelle situation og gøre industrierne og deres sociale indvirkning til centrum for de beslutninger, der skal træffes i forbindelse med de makroøkonomiske, finansielle og handelsmæssige politikker, ikke kun på EU-plan, men også nationalt.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Hr. formand! Inden for rammerne af Lissaboncyklussen for 2008-2010 skal der lægges vægt på industripolitikken, da en industrisektor i trivsel er afgørende for, at EU's økonomiske potentiale bliver fuldt udnyttet. Industripolitikken henhører ganske vist i vid udstrækning under medlemsstaternes kompetenceområde, men der er behov for en bedre koordinering af handlingerne på national og europæisk plan med henblik på at sikre, at de politiske strategier er effektive.
I den nye handlingsplan for en bæredygtig industristrategi skal der tages hensyn til elementer såsom bedre lovgivning, begrænsning af de administrative byrder, der især rammer små og mellemstore virksomheder. Og de er jo en af de vigtigste faktorer med henblik på at skabe økonomisk vækst, og de styrker konkurrencedygtigheden i Europa via deres innovative potentiale, dynamik og fleksibilitet.
Der skal endvidere tages hensyn til miljømålsætninger såsom begrænsning af udledningen af drivhusgasser eller større energieffektivitet, da fordelen ved at anvende nyskabende løsninger kan gøre den europæiske industri til den globale leder på markedet for teknologi, produkter og tjenesteydelser, der er miljøvenlige og accepteres af befolkningerne.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand, hr. kommissær! En moderne europæisk industripolitk, nye tilgange, mindre lovgivning, større konkurrencedygtighed og innovation er netop forbundet med kommissær Verheugen, og jeg vil gerne udtrykke mig klart om dette.
Vi er alle enige i, at man skal begrænse overdreven selskabslovgivning, herunder reducere de administrative byrder, især for små og mellemstore virksomheder. Industrien skal opfylde høje kvalitetskrav, miljøstandarder, begrænse udledningen af drivhusgasser, spare på energien, sikre passende arbejdsforhold. Det forhøjer omkostningerne, og vi ønsker samtidig, at de producerede produkter skal være konkurrencedygtige på markedet. Hvordan skal det gøres? Hvordan er det muligt?
Jeg vil gerne klart sige, at EU, dets industri, har behov for arbejdstagere med passende kvalifikationer, der er tilpasset behovene i en videnbaseret økonomi. Man skal altså støtte en kvalitetsforbedring af den menneskelige kapital, enhver form for uddannelse, finansiere midler til udvikling af folk.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre opmærksom på de utilstrækkelige EU-midler til at støtte EU's ambitiøse mål vedrørende klimaændringer. Kommissionen er kommet med lovgivningsinitiativer, der ville have en vigtig indvirkning på de forskellige industrielle sektorer, foranstaltninger, som heller ikke har noget modstykke i EU's budget.
Jeg mener også, at en ambitiøs industripolitik skal gå hånd i hånd med en europæisk beskæftigelsesstrategi. Den frie bevægelighed for personer, bekæmpelse af illegal indvandring, og især respekt for rettigheder for alle europæiske borgere kan sikre rimelige arbejdsvilkår. Overensstemmelse med rettighederne for lovlige indvandrere i en medlemsstat vil også sikre beskyttelse af rettighederne for alle arbejdstagere i denne medlemsstat og undgå social dumping.
Bogusław Liberadzki
(PL) Hr. formand! Jeg tillader mig at tage ordet for anden gang, da jeg sparede nogle sekunder af den første tidsbegrænsning. Hr. kommissær! De har i dag talt om monopoler som en dårlig ting. Jeg vil foretrække, at vi taler om monopolpraksis som et element, der skal bekæmpes.
Hvordan vil De evt. reagere på det, der kendes som naturlige monopoler i den økonomiske teori? Tillader vi, at man opretholder visse områder med naturlige monopoler i vores industripolitk, eftersom vi på den ene side er i stand til at kontrollere dem og på den anden side kan udnytte stordriftsfordelene?
Günther Verheugen
næstformand i Kommissionen. - (DE) Hr. formand, mine damer og herrer! I de resterende to minutter vil jeg forsøge at skitsere den udvikling, som jeg ser for den tid, der ligger foran os. Også fremover vil vi have en stærk europæisk industri. Der er ingen risiko for, at industrien forsvinder fra Europa. Jeg er også helt sikker på, at den europæiske industri fortsat vil skabe vækst og arbejdspladser, men ikke nødvendigvis i Europa. Det er problemet.
Vi ser allerede i dag, at stadig flere store europæiske virksomheder opnår deres vækst og deres resultater uden for Europa og også skaber de nye arbejdspladser uden for Europa. Det fører til et arbejdspladsproblem hos os, og den eneste mulighed for at opnå en balance og virkelig løse vores tids vigtigste sociale spørgsmål, nemlig hvordan vi kan skabe nok gode arbejdspladser til folk, ligger virkelig - som flere talere har sagt, og det støtter jeg fuldt ud - i mere erhvervsinitiativ gennem en stærkere understregning af de små og mellemstore virksomheder.
Nøglen til en langsigtet succes for vores erhvervspolitiske strategi er ikke de store industrivirksomheder, de kan klare sig selv. Nøglen til succes er snarere de mange små og mellemstore virksomheder i Europa, hvis potentiale langtfra er udnyttet. Og det er det, vores politik koncentrerer sig om.
Det andet er, at konkurrencebetingelserne for de europæiske industrivirksomheder vil ændre sig meget hurtigt. Forestillingen om, at en konkurrent som Kina i lang tid kan opfattes som et land, der leverer billige massevarer, mens vi producerer de finere og dyrere varer, er forkert. Kineserne er allerede i dag i færd med at producere og eksportere teknologisk krævende varer af høj kvalitet. Vi kommer meget snart til at opleve, at vi bliver angrebet på områder, hvor vi i dag endnu står meget stærkt. Det betyder, at vi må blive endnu bedre.
Derfor er det rigtigt, hvad der er blevet sagt her om forskning, udvikling, innovation og uddannelse. Det europæiske erhvervsliv og specielt den europæiske industri vil få succes, hvis den beslutsomt vover springet ud i den videnbaserede økonomi. Den vil desuden få succes, hvis den forstår, at vores tids store miljøpolitiske udfordringer, netop de energipolitiske og klimapolitiske udfordringer, faktisk kan føre til økonomiske chancer, som det gælder om at udnytte.
Romana Jordan Cizelj
ordfører. - (SL) Hr. formand! Kommissæren har nævnt den positive tilgang. Og jeg tror, at det, med lidt goodwill og samarbejde, også skal lykkes os at overføre dette fra et europæisk niveau til et nationalt niveau, og skabe en endnu stærkere forbindelse mellem EU's og medlemsstaternes industripolitik.
Jeg ser heller ikke industripolitik som en beskyttelse af virksomheder. Jeg ser det som en politik, at vi skaber til gavn for europæiske borgere, som vi selvfølgelig kan opnå ved at skabe gunstige udviklingsbetingelser for virksomhederne, for investering, innovation, og for oprettelsen af flere nye arbejdspladser.
Det har ikke været nævnt i dag, men politik kan også gøre meget med de relevante offentlige fremskaffelsesordrer. Jeg er enig i det initiativ, at vi må være forsigtige og være særlige opmærksomme på, at den industrielle udvikling inden for EU er afbalanceret, både geografisk og med hensyn til rækkevidden af projekterne. Det er rigtigt, at vores opfattelse af industripolitik, eller af noget andre krav til den, ikke må være for snæver.
Jeg er også overbevist om, at europæisk industri er i god form, selv om den selvfølgelig måske har brug for nogle ekstra skub, og jeg tror, at vi deler den opfattelse, at vi primært søger mere innovation.
Hvad skaber flaskehalse for mere innovation? Efter min mening er en af flaskehalsene utilstrækkelige menneskelige ressourcer. Det er i dette område af vores europæiske samfund, at vi kan gøre noget ved nye værdier, ikke kun i politik, men jeg forventer et større ansvar også fra virksomheder.
Hvis virksomheder virkelig forstår, at de også har deres del af ansvaret for oprettelse af de nødvendige menneskelige ressourcer, tror jeg, at de rent faktisk vil være i stand til at vise, hvilke muligheder mennesker har, hvis de deltager i aktiviteter, som har en tættere forbindelse med oprettelsen af innovation.
Hr. kommissær! jeg føler mig overbevist om, at initiativet i forbindelse med druer vil vise sig at være vellykket, og jeg tror også, at Det Europæiske Teknologiske Institut vil vise sig at blive en succes.
Jeg takker Dem for Deres frugtbare drøftelser, og jeg ønsker Dem succes også i Deres fremtidige arbejde.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 22. maj 2008.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Esko Seppänen
, skriftlig. - (FI) Der er et særligt problematisk punkt i betænkningen, hvor det hedder: "glæder sig over Kommissionens forslag om konsolidering af det europæiske marked for forsvarsudstyr og forbedring af den europæiske forsvarsindustris globale konkurrenceevne". Det betyder, at vi er ved at opbygge et militærindustrielt kompleks over den amerikanske model for EU, en organisation, der er markedsført i fredens navn.
Det er indlysende, at det også vil omfatte satellitpositioneringssystemet Galileo, som der skal finansieres fuldt ud af EU. Det er desuden lige så indlysende, at det juridiske grundlag for en militarisering af hele EU er den nye forfatning, nemlig Lissabontraktaten. Folk bliver ikke fortalt om den måde, hvorpå der bliver fingereret med militære anliggender, i stedet markedsføres EU som et fredsprojekt for civile, hvilket det ikke længere er. EU vil have funktionelle og domstolslignende beføjelser til at indlede offensive operationer, langt ud over dets grænser, som er ulovlige i henhold til international lov
Iuliu Winkler
, skriftlig. - (EN) EU er den vigtigste globale aktør og førende eksportør af teknologi i verden i dag.
Opretholdelse af sin førende position indebærer en række udfordringer. Blandt disse bør man være opmærksom på behovet for at opretholde europæiske eksporterende virksomheder på det globale marked ved at sikre, at illoyal konkurrence anfægtes, mens man modstår fristelsen til protektionisme, og også behovet for at støtte små og mellemstore virksomheder i EU gennem reduktion af administrative forhindringer og hindringer for markedsadgangen. Særlig opmærksomhed skal rettes af EU's institutioner mod at støtte SMV-sektorerne for økonomien i de nye medlemsstater, så de kan udligne den udviklingsmæssige forskel i forhold til deres tilsvarende SMV'er i EU.
Med hensyn til de muligheder, som en bæredygtig industripolitik præsenter, er EU nødt til at tage hensyn til det potentiale, der er forelagt af virksomhederne i de nye medlemsstater.
Den hastende vedtagelse af en omfattende lov for små virksomheder vil bidrage væsentligt til udviklingen af SMV-sektorerne i alle medlemsstaterne, hvilke også bidrager til styrkelse af Europas ledende rolle i den bæredygtige og teknologiorienterede industriproduktion.
