Riigi- ja valitsusjuhtide mitteametliku tippkohtumise tulemused (Lissabon, 18.-19. oktoober 2007) (arutelu) 
President
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused riigi- ja valitsusjuhtide mitteametliku tippkohtumise tulemuste kohta Lissabonis. Tervitan soojalt nõukogu eesistujat ja Portugali peaministrit José Sócratest. Tere tulemast täna siin Euroopa Parlamendis!
Sama südamlik tervitus loomulikult Euroopa Komisjoni presidendile José Manuel Durào Barrosole ning ma tänan teda tema töö eest Euroopa tippkohtumisel.
Daamid ja härrad, enne kui alustame aruteluga, sooviksin - ning ma ei soovi ette rutata - tänada eesistujariik Portugali südamest selle tohutu panuse ja saavutatud edu eest neljapäeva öösel vastu reedet kella ühe paiku öösel, mil ta kiitis heaks Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu.
See on suurepärane tulemus Euroopa Liidu ja meie kõigi jaoks. Euroopa Parlamendi nimel sooviksin lisada: ilma Euroopa Parlamendita ei oleks me täna siin, kus me oleme. See on samuti suurepärane tulemus meie kõigi jaoks, sest leping oli ja on Euroopa Parlamendi peamine prioriteet, kui soovime sellest võitjana välja tulla.
Nende õnnesoovidega eesistujariik Portugalile ja samuti komisjonile - ma näen komisjoni presidendi kõrval volinik Wallströmi, kes andis tohutu panuse - ning mul on nüüd hea meel anda sõna nõukogu eesistujale José Sócratesele. Teretulemast Euroopa Parlamenti!
José Sócrates
nõukogu eesistuja. - (PT) Härra president, komisjoni president, daamid ja härrad, lubage mul esimesed sõnad pühendada minu sõbra mälestusele. Euroopa Parlamendi liikme Fausto Correia mälestusele, kes suri mõne päeva eest. Ta suri noorelt. Tema surm ei ole suur kaotus mitte ainult Euroopa Parlamendile, vaid samuti Portugali Sotsialistlikule Parteile.
Fausto Correia oli poliitiliste ja inimlike oskustega mees. Teil kõigil oli võimalik teda tundma õppida. Ta oli intelligentne poliitik, avatud ja alati pühendunud üllastele Euroopa ideedele. Kuid tema inimlikest võimetest sooviksin rõhutada ennekõike tema lahkust, seltskondlikkust ja sallivust. Tõepoolest - meie inimlikud oskused annavad tähenduse meie poliitilisele elule.
Tema surm on mulle isiklik kaotus, vana sõbra kaotus, kellega jagasin mitmeid hetki oma elust, ning ma tunnen temast suurt puudust.
Daamid ja härrad, kui ma tutvustasin eesistujariik Portugali programmi täiskogu istungil kolme kuu eest, ütlesin väga selgelt välja, milline on eesistujariik Portugali peamine väljakutse - peamine prioriteet -: koostada uus leping ja jõuda selle osas kokkuleppele, lõpetada kuus aastat kestnud institutsionaalsete arutelude ummikseis, millesse Euroopa Liit oli sattunud.
Seetõttu olen täna väga rahul, et pöördun parlamendi poole tutvustamaks kokkulepet, milleni jõuti 18. oktoobril toimunud valitsustevahelisel konverentsil. See leping on aluseks uuele Lissaboni lepingule. Leping allkirjastatakse 13. detsembril linnas, mille nime hakkab leping kandma.
Eesistujariik Portugal alustas oma ülesannete täitmist sellest, et mitte ei hakanud ümber kujundama mandaati, mille oli pärinud eesistujariik Saksamaalt - mis, nagu juba varem ütlesin, oli selguse ja täpsuse eeskujulik näide -, vaid vormima seda mandaati uueks lepinguks. See oli meie missioon.
Kokkulepe, mille saavutasime, kinnitab, et meetodid ja ajakava, mille kuulutasime välja eesistumise alguses, olid õiged. See oli vajalik - nagu ütlesin teile juba eesistumise alguses -, et kasutada kõige paremini ära juunis toimunud ülemkogu istungit, et püüelda lepingu lõpetamise poole mitte detsembris, mida mõned toetasid, vaid juba oktoobris, ülemkogu mitteametlikul kohtumisel, ning meil oli õigus.
Tõele vastab see, et pidasime Euroopa Liidu ajaloos kõige kiirema valitsustevahelise konverentsi lepingu läbivaatamise teemal. Alustasime 23. juulil ja lõpetasime 18. oktoobril.
Kui lepingu ajalugu on kirjas, saame paremini aru selle poliitilise otsuse tähtsusest, miks mitte lükata ülesannet edasi aasta lõpuni, kui suudame selle juba varem ära lõpetada. Euroopa vajas kiiret kokkulepet ja selle ta ka sai. Euroopa vajas märguannet usaldusest ja selle ta ka sai. Euroopal oli vaja võtta suund tulevikule ja seda ta ka tegi.
Me töötasime kiiresti kõikide liikmesriikidega, kes ilma mingite eranditeta näitasid üles konstruktiivsust ja tahet tulla toime ülejäänud raskustega. See võimaldas meil tutvustada asutamislepingu tervikteksti 3. oktoobril ning tõi meid meie eesmärgile lähemale.
Lissaboni tippkohtumise jaoks jäi vähe küsimusi, kuid ilmselgelt olid need poliitiliselt tundlikud küsimused. Selles kontekstis oli meie strateegia püüda jõuda kokkuleppeni tippkohtumise esimesel päeval. See näis meile ühtaegu nii võimalik kui ka väga ihaldusväärne, kuna see saadaks tugeva sõnumi Euroopale. Sõnumi, et EL on suuteline võtma vastu kiireid otsuseid, isegi otsuseid, mida kõik peavad keeruliseks. Veelgi enam: oli väga oluline, et suudaksime lahendada need institutsionaalsed küsimused mitteametliku kohtumise esimesel päeval ning teisel päeval, kohe pärast otsuse vastuvõtmist, arutleda globaliseerumise üle ja selle üle, kuidas Euroopa peaks globaalsed probleemid lahendama.
Seetõttu oli Lissabonis võimalik jõuda kokkuleppele järgmiste küsimuste osas, mis võimaldasid meil lõplikult vormistada Lissaboni lepingu.
Esiteks Ioannina klausel, ja kokkuleppes jõuti lahenduseni kahel tasandil:
deklaratsioon, mis on seotud otsuste vastuvõtmise süsteemiga nõukogus kvalifitseeritud häälteenamusega, mis selgitab Ioannina tegelikku kaitsemehhanismi;
lisaks protokoll, milles määratletakse, kuidas Euroopa Ülemkogu saab seda konsensusmehhanismi muuta või tühistada. Nagu juba ennist ütlesin, oli Ioannina küsimus, kuna nägin seda viimase ülemkogu kokkuleppes, vaja muuta seadusega kohustuslikuks, kuid mitte lepingu vormis. Lahendus, mille võtsime vastu - deklaratsioon pluss protokoll, mis tagavad, et otsuseid Ioannina kohta saab muuta üksnes konsensuse teel - näis meile lahendusena, mis vastab kõige enam viimase kokkuleppe vaimsusele.
Seega pakkusime tagatisi Ioannina kompromissile, kahjustamata sealjuures kvalifitseeritud häälteenamusega otsuste vastuvõtmise protsessi terviklikkust.
Samuti oli vaja lahendada poliitiline küsimus, mis on seotud kohtujuristide arvuga Euroopa Kohtus. Deklaratsiooni suhtes lepiti kokku eesmärgil, et nõukogu kiidab heaks kõik Euroopa Kohtu taotlused suurendada kohtujuristide arvu kolme võrra (kaheksa asemel üksteist). Sellisel juhul oleks Poolal alaline kohtujurist ning ta ei peaks enam osalema rotatsioonisüsteemis, kuna olemasolev rotatsioonisüsteem hõlmab rotatsiooni viie kohtujuristiga praeguse kolme asemel.
Seoses ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametisse nimetamisega leppisime kokku deklaratsioonis, mille eesmärk on, et Euroopa Parlament võtab osa ametisse nimetamisest isegi esimeses etapis, alates 2009. aasta jaanuarist, asjakohaste kontaktide kaudu.
Konverents kiitis samuti heaks deklaratsiooni, millega selgitatakse pädevuste piiritlemist Euroopa Liidu ja liikmesriikide vahel, nagu on ette nähtud aluslepingutes.
Lõpuks Euroopa Parlamendi koosseisu küsimus. Nagu te juba teate, on muudetud Euroopa Liidu lepingu artiklit 9a, milles sätestatakse, et Euroopa Parlamendi liikmeid ei tohi olla rohkem kui seitsesada pluss viiskümmend, pluss president, st 751, säilitades kahaneva proportsionaalsuse põhimõtte.
Kõnealusele dokumendile lisati kaks deklaratsiooni:
esimeses teatatakse, et Euroopa Parlamendi üks lisakoht antakse Itaaliale;
teises tagatakse, et nõukogu annab oma poliitilise nõusoleku Euroopa Parlamendi moodustamisele, mis põhineb parlamendi enda ettepanekul.
Nõukogu kiitis heaks parlamendi esitatud kriteeriumid ning jätkas vastuvõetava kohandamisega, mille eesmärk on võtta vastu praegune raamistik ajavahemikul 2009-2014.
Lisaks juba mainitud küsimustele soovis eesistujariik Portugal samuti viia lepingusse sisse neid eeskirju ja erandsätteid, mis sisaldusid mandaadis, loomulikult austades nende liikmesriikide seisukohti, kes soovisid neid kehtestada, kuid alati püüdes vältida ühenduse otsuste vastuvõtmise protsessi ja lepingu üldise sidususe kahjustamist.
Seega on meil nüüd uus leping. See leping on uus ja hea. See on leping, mis lahendab mineviku kriisid ja seab Euroopa uuele positsioonile, kust see saab oma pilgu tulevikku suunata. See leping on tohutute eelistega, millest mõnda sooviksin rõhutada, kui tohib.
Selle lepinguga võetakse ilma muutusteta vastu Euroopa Parlamendi osaluse suurendamine õigusloome protsessis, samuti tehakse uuendused eelarve protsessis, mille abil suurendatakse Euroopa Liidu demokraatlikku õiguspärasust.
Lepinguga parandatakse otsustusprotsessi, eelkõige laiendatakse kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal.
Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal säilitatakse lepinguga vajalik õiguslik alus tõhusama rände- ja varjupaigapoliitika väljatöötamiseks, samuti politsei- ja õigusalane koostöö võitluses terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu, mis tugevdab meie kodanike julgeolekut.
Lepingus loetletakse selgelt valdkonnad, kus liikmesriigid on andnud volitused ELile.
Lepinguga tugevdatakse riikide parlamentide järelevalve rolli.
Muude lepingus sisalduvate eeliste kõrval sooviksin eriti rõhutada veel ühte punkti: lepinguga muudetakse õiguslikult siduvaks põhiõiguste harta, mille Euroopa Liidu kolm institutsiooni kuulutavad välja 12. detsembril.
Sellele lisandub ELi ühinemine Euroopa inimõiguste konventsiooniga ja fakt, et Euroopa Parlamendi esindajad leidsid lahenduse Euroopa kodakondsuse õigusliku raamistiku küsimusele, nagu neilt paluti.
Mis puutub välissuhetesse, siis lepinguga loodud uus institutsionaalne raamistik - eelkõige kõrge esindaja ja väliskomisjoni asepresidendi ametikohad - peegeldab Euroopa välispoliitilisi ambitsioone, mis võimaldavad Euroopal mängida rahvusvahelisel areenil tähtsamat rolli ja annavad vahendid, et teha tõhusalt koostööd meie partneritega.
Daamid ja härrad, läbirääkimised olid visad ja esitasid suuri nõudmisi, kuid Euroopa oli edukas. Euroopa oli edukas ja saavutas olulise eesmärgi - lepingu, mis kinnitab Euroopa väärtused ning tugevdab Euroopa rolli maailmamajanduse osalisena ning loob tõhusamad institutsionaalsed tingimused, mis võimaldavad Euroopal mängida oma rolli.
Seetõttu väljub Euroopa sellest tippkohtumisest tugevamana. Tugevamana, et seista silmitsi ülemaailmsete probleemidega. Tugevamana, et täita oma rolli maailmas. Tugevamana, kuna on edastanud sõnumi usalduse kohta meie majandusele ja Euroopa kodanikele.
Lissaboni leping näitab, et Euroopa on nüüd valmis, veendunud ja enesekindel. Lissaboni leping valmistas Euroopa ette uueks ajajärguks.
Lubage mul tänada Euroopa Parlamenti ja selle presidenti Hans-Gert Pötteringi ning parlamendi esindajaid valitsustevahelisel konverentsil - Elmar Broki (PPE-DE), Enrique Barón-Crespot (PSE) ja Andrew Duffi (ALDE). Eesistujariik Portugali nimel soovin tänada suurepärase koostöö eest meie töövaldkonnas, teie konstruktiivsete soovituste eest, kuid ennekõike teie püsiva pühendumise eest sellele, et Euroopa jõuaks kokkuleppele ja teeks seda kiiresti.
(Vali aplaus)
Samuti sooviksin tänada Euroopa Komisjoni, eriti komisjoni presidenti, kellele eesistuja on tohutult tänu võlgu väärtusliku abi eest viimastel kuudel, et aidata läbirääkimisi edukalt lõpule viia. Tänan teid, härra president!
(Aplaus)
Samuti soovin väljendada siirast tänu nõukogu peasekretariaadile, eriti selle õigustalitusele ja peadirektor Jean-Claude Pirisele. Eesistujariigi nimel sooviksin neid tänada nende raske töö, oskuste ja pühendumise eest. Nad tegid suurejoonelist tööd.
Samuti sooviksin tänada kõiki liikmesriikide esindajaid, kes osalesid valitsustevahelisel konverentsil erinevatel tasanditel. Eesistujariik ei unusta seda koostööd, pühendumist ja avatust, mida kõik näitasid üles parima lahenduse otsimisel.
Daamid ja härrad! Lubage mul nüüd öelda isiklikud tänusõnad. Sooviksin tänada välisminister Luķs Amadot, kes istub minu kõrval, riigisekretär Lobo Antunest ning kõiki Portugali diplomaate, kes andsid endast selle perioodi jooksul parima tagamaks, et see jääb kõigile kahtlemata meelde kui ELi eesistujariigi üks suurepärastest saavutustest.
Daamid ja härrad, pärast eesmärgi saavutamist, milleks oli Lissaboni lepingu lõplik vormistamine, said riigi- ja valitsusjuhid teise päeva hommikul pühenduda Lissaboni tegevuskava välismõõtme üle arutlemisele ja selle üle arutlemisele, kuidas Euroopa peaks astuma vastu globaliseerumisega seotud väljakutsetele. See oli suurepärane arutelu, mida iseloomustas Euroopa Parlamendi presidendi väärtuslik panus. See arutelu pidas samuti silmas tulevikku.
Euroopa Komisjoni president andis arutelule olulise panuse teatise abil "Euroopa huvi: edukas toimetulek üleilmastumise ajajärgul”. Seda dokumenti kiitsid riigi- ja valitsusjuhid taevani.
Aruteluga hõlmatud põhiküsimused olid finantsturud hiljutiste rahutuste kontekstis ning kliimamuutused seoses Bali konverentsiga.
Erinevatest järeldustest, mida võib arutelust teha, sooviksin rõhutada ühte: idee, mis oli arutelu läbivaks jooneks reede hommikul, kohaselt on Euroopa nüüd valmis - ja mõnes valdkonnas isegi kohustatud - juhtima globaliseerumise protsessi, olgu selleks siis turgude vastastikune avamine, keskkonna-, sotsiaal-, finants- ja intellektuaalomandi standardite parandamine või strateegilise koostöö tugevdamine meie rahvusvaheliste partnerite vahel.
Daamid ja härrad, lubage mul lõpetuseks öelda veel ühte asja. Vastab tõele, et 18. oktoober lõppes kokkuleppe saavutamisega Lissaboni lepingu üle, kuid see päev algas samuti ühe teise olulise kokkuleppega, millest sooviksin teile siinkohal rääkida. Nimelt kokkuleppega Euroopa tööturu osapoolte vahel tööturu uute väljakutsete kohta. See oli samuti oluline kokkulepe. Selle kokkuleppe abil näitasid tööturu osapooled üles eeskujulikku konstruktiivset pühendumist, vastutust ja sotsiaalset dialoogi. Eeskujulikku tähelepanu pööramist vajadusele dialoogi ja reformi järele globaliseerunud ja pidevalt muutuvas maailmas.
Daamid ja härrad, lubage mul lõpetada isikliku märkusega. Poliitilises elus tuleb harva ette võimalust teenida oma riiki ja Euroopat kriitilisel hetkel. Ma avaldan au selle eest, et mul oli selline võimalus. Soovin teid kogu südamest tänada toetuse eest, mille olen alati siin parlamendis kõigi istmeridade tagant saanud.
Siiski ei ole meie töö lõppenud. Meil on veel palju teha. Omalt poolt soovin teile kinnitada, et eesistujariik jätkab tööd sama pühendunult, energiliselt ja veendunult, nagu ta seda alustas, ning töötab tugevama Euroopa ja parema maailma nimel.
(Vali aplaus)
President
Suur tänu teile, nõukogu eesistuja, aruande ja tehtud töö eest.
Daamid ja härrad, kuulsite Euroopa Parlamendi koosseisu kohta ning eesistujariigi aruandes ei arutata Euroopa Parlamendi presidendi hääleõiguse üle. Seetõttu rõhutan siinkohal, et see ei olnud teemaks ka Euroopa Ülemkogus. Euroopa Parlamendi president loomulikult võib, kui ta seda soovib, oma õigust kasutada. Seda õigust ei saa keegi temalt ära võtta ja ka Euroopa Ülemkogu ei ole seda temalt ära võtnud. Ma soovin selle siinkohal ära märkida.
Nüüd paluksin meile kõnelema Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Durćo Barroso.
José Manuel Barroso
Euroopa Komisjoni president. - (PT) Härra president, nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, Lissaboni tippkohtumine oli ühendatud solidaarse Euroopa tippkohtumine. EL väljus kuus aastat kestnud perioodist, mille jooksul arutati institutsionaalsete küsimuste üle, ja väljus nende arutelude põhjustatud jaotusest. Me saavutasime kokkuleppe Lissaboni lepingu üle.
Kõigepealt sooviksin avaldada siirast lugupidamist eesistujariik Portugalile tehtud töö eest ning eelkõige peaminister José Sócratesele kindlakäelise juhtimise eest. Samuti sooviksin öelda komplimendi tema meeskonnale, kelle oskustele ja pühendumisele olin tunnistajaks peaaegu iga päev. Samuti tuleb tunnustada eesistujariik Saksamaa märkimisväärset tööd, eriti kantsleri Angela Merkeli tööd, kellel õnnestus määratleda mandaat, selge ja täpne mandaat, mis oli aluseks valitsustevahelisele konverentsile. Samuti vastab tõele, et ilma eesistujariik Portugali meelekindluse ja pädevuseta ei tähistaks me praegu fakti, et vormisime selle mandaadi lepinguks.
Lubage mul öelda, et eriti tähtis on see, et leping allkirjastatakse 13. detsembril Lissabonis Jeronimo kloostris ehk täpselt sealsamas, kus allkirjastati Portugali ühinemisleping Euroopa Ühendusega. Kakskümmend aastat pärast Portugali ühinemist Euroopa Ühendusega näib, et Portugal maksab Euroopale tagasi kõige eest, mida see on teinud Portugali jaoks, aidates Euroopal ummikseisust välja tulla.
Peaminister, Portugalil on põhjust tunda uhkust oma töö pärast, eesistujariik Portugali töö pärast Lissaboni lepingu sõlmimisel.
Euroopa Komisjoni president.- Lubage mul samuti tervitada Euroopa Parlamenti selle panuse eest valitsustevahelise konverentsi raames. Kogu nimetatud protsessi jooksul näitas Euroopa Parlament üles tugevat poliitilist tahet lahendada institutsionaalne küsimus, olles otsustanud tugevdada Euroopa demokraatiat.
Eelkõige soovin avaldada lugupidamist president Pötteringi ja Euroopa Parlamendi delegatsiooni - hr Brok, hr Barón Crespo ja hr Duff - rollile ja tänada neid konstruktiivse koostöö eest komisjoniga. See oli tõepoolest eeskujulik koostöö ning olen seisukohal, et nii Euroopa Komisjon kui ka Euroopa Parlament andsid panuse uue asutamislepingu väga olulistele edusammudele, nimelt kodakondsuse küsimusele.
Lissaboni leping on laienenud Euroopa Liidu esimene leping. Esmakordselt oleme Euroopa, mida varem poolitas totalitaarne kardin, integratsiooni ajaloo jooksul pidanud läbirääkimisi ja saavutanud kokkuleppe ühise Euroopa lepingu üle.
Täna oleks asjakohane tuletada meelde Berliini deklaratsiooni olulisust, millega ei tähistata mitte ainult Rooma lepingute allakirjutamise 50. aastapäeva, vaid samuti vaba ja taasühinenud Euroopa esilekerkimist.
Lubagem mul täna tuletada meelde mõnda ennustust, mida oleme kuulnud kahe viimase aasta jooksul. 2005. aastal, pärast kahte negatiivse tulemusega rahvahääletust, rääkisid mõned inimesed, et 25 või 27 liikmesriigist koosnev Euroopa Liit ei suuda kunagi jõuda kokkuleppele Lissaboni lepingu suhtes, olgu selle sisu milline tahes. Mõned skeptikud väitsid, et Euroopa Liidul takistab konsensusele jõudmist liiga paljude erinevate riiklike huvide olemasolu.
2007. aastal ütlesid kriitikud, et liikmesriigid ei suuda kunagi jõuda kokkuleppele mandaadi osas. Seejärel ütlesid nad, et juunis toimunud Euroopa Ülemkogu mandaati ei hakata kunagi austama.
Möödunud nädalal, olles teel Lissaboni, kuulsin kriitikuid väitmas, et oleks väga keeruline, kui isegi mitte võimatu, jõuda kokkuleppele ja et delegatsioonid on broneerinud hotellid kuni pühapäeva hommikuni, võib-olla lootes ära kasutada väga ilusat ilma Lissabonis ja Portugalis.
Fakt on aga see, et 27 liikmesriiki jõudsid konsensusele, tunnustasid mandaati ja jõudsid kokkuleppele Lissaboni lepingu suhtes ning seda kõike neljapäeva öösel pärast õhtusööki.
Lissabonis saavutatud edu näitab meile, et Euroopa Liit on tõepoolest visam, kui ta välja paistab, ning ta oskab väga hästi taastuda tagasilangusest. Ütlen uhkusega, et Euroopa Liit on täna elujõuline ja toetusvääriline.
Komisjon on väga rahul valitsustevahelise konverentsi tulemustega. Kahte komisjoni seatud läbirääkimatut tingimust austati täielikult. Ühest küljest on Lissaboni leping praeguse olukorraga võrreldes selgelt edasi liikunud. Olen alati öelnud, et komisjon ei saa heaks kiita lahendust, mis on vähem ambitsioonikam kui Nice'i leping. Tegelikult soovisime võimalikult suurt arengut.
Teisest küljest võitlesime innukalt selle nimel, et hoida komisjoni pädevust puutumatuna ja säilitada ühenduse meetod Euroopa Liidu keskmes. Ometi tehti, olgem ausad, katseid vähendada ja nõrgendada komisjoni pädevusi. Lubagem mul selgitada: Euroopa integratsioon ei saa toimida ilma tugevate Euroopa institutsioonideta ning ma usun, et kõnealune leping tugevdab neid, mitte ei muuda nõrgemaks, sest kui soovite, et Euroopa Liidul oleks suurem võime tegutseda, on teil vaja tugevaid, tõhusaid, demokraatlikke ja vastutustundlikke Euroopa institutsioone.
Lissaboni leping tugevdab Euroopa Liidu demokraatlikkust. Esiteks on nüüd tänu Euroopa Parlamendi jõupingutustele olemas selge määratlus sellest, mida tähendab Euroopa kodakondsus.
Teiseks annab reformileping samuti juriidilise jõu põhiõiguste hartale, mis on meie õigusliidu kontrolli- ja tasakaalusüsteemi keskne osa. Üheskoos president Pötteringi ja peaminister Socratesega kuulutame harta Euroopa Parlamendis välja enne reformilepingule allakirjutamist. Seega tunnustatakse hartat siin Strasbourgis sellele vääriliselt.
Kolmandaks hakkab Euroopa Parlament tulevikus Euroopa Liidu õigusloome protsessis suuremat rolli mängima.
Neljas demokraatlik eelis, mis võeti kasutusele reformitud asutamislepingus, on seotud liikmesriikide parlamentide õigustega, mis tugevdavad vastutuse ja subsidiaarsuse põhimõtet.
Siiski jääb Euroopa Liidu demokraatlikkuse peamiseks tunnusjooneks Euroopa Parlament. Asi, mida mulle meeldib Strasbourgis viibides kõige enam teha, on kuulata, kuidas mitmed poliitilised juhid ja poliitilised persoonid kogu maailmast käsitlevad siinsel täiskogu istungil oma püüdlusi demokraatia poole ja oma tugevat usku vabadusse ja üksikisiku õigustesse. See on tõepoolest üks Euroopa Parlamendi ametitest: olla maailmas vabaduse häälte parlament. See peaks panema kõiki eurooplasi uhkust tundma. Kui kuulete neid hääli, siis saate samuti aru, mida oleme Euroopas saavutanud, sest kunagi ammu marssisid inimesed Euroopa linnades samuti samade demokraatlike õiguste eest. Peaksime olema uhked selle üle, et elame mandril, kus tänu Euroopa Liidule on meil olemas põhiõigused ja me ütleme seda üheskoos, kui kiidame heaks reformilepingu ja põhiõiguste harta.
Euroopa Liit seisab silmitsi mitmete, nii sisemiste kui ka välimiste väljakutsetega. Meie kodanikud soovivad tulemusi. Lissaboni leping pöörab uue lehe meie otsuste langetamise oskuses ja tugevdab meie tegutsemisvõimet. Eriti pakub leping olulisi eeliseid justiits- ja siseasjade valdkonnas.
Reformileping tugevdab samuti Euroopa Liidu ühtekuuluvust välisküsimustes. Mina isiklikult omistan väga suurt tähtsust kõnealuses lepingus ühele suurimatest uuendustest, milleks on Euroopa Liidu välispoliitika kõrge esindaja ametikoha loomine, kes on samal ajal samuti komisjoni asepresident.
See on Euroopa Liidule suurepärane võimalus tegutseda maailmas järjekindlalt ja ühiselt. Meie sisemine heaolu, vabadus ja turvalisus sõltuvad Euroopa Liidu võimest tegutseda globaalsel tasandil otsustavalt.
Reformilepingu abiga on Euroopal tingimused ja vahendid globaliseerumise kujundamiseks ja mitte selle eest peitu pugemiseks. Me ei tohiks seda võimalust käest lasta.
Ma tean, et mõned pühendunud eurooplased ei ole rahul erandite arvuga. Komisjon ja mina oleksime loomulikult eelistanud neid erandeid ja erikorda vältida. Siiski on mitmekesisus Euroopa Liidu peamine tunnusjoon ja mõnikord on vaja jõuda poliitilistele ja institutsionaalsetele kompromissidele. Eelistaksin konkreetseid erandeid konkreetsete riikide jaoks, selle asemel et olla sunnitud vähendama kõnealuse lepingu ja Euroopa ambitsioonide üldist taset.
Tähtis on see, et vaatamata meie mitmekesisusele oleme siiski ühendatud oma põhieesmärkide, põhiväärtuste ja aluspõhimõtete osas. Täitmist ootavad paljud ülesanded: majandusreform, majanduskasv ja töökohtade arvu suurenemine, sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine, keskendumine uuendustele, meie ettepanekud energia ja kliimamuutuste kohta, meie õiguse, vabaduse ja turvalisuse programm. Peame jätkuvalt tõestama, et me ei ole pühendunud institutsioonilisele eneseimetlemisele, ja näitama, et tegeleme tõeliste probleemidega, millega Euroopa silmitsi seisab.
Meie tippkohtumise alguspäeva hommikul saime samuti suurepäraseid märguandeid tööturu osapooltelt, kui tööturu osapooled leppisid Euroopa tasandil kokku Euroopa tööturu analüüsis ja tervitasid üldjoontes kaitstud paindlikkuse ideed. See näitas, et tööturu osapooled soovivad meiega samuti koostööd teha aktiivse hoiaku osas teel globaliseerumise suunas.
Lissabonis saavutasime edusamme samuti tippkohtumise teisel päeval. Arutlesime suure probleemi üle, millega Euroopa Liit peab 21. sajandil silmitsi seisma: Euroopa huvide edendamine globaliseerumise ajajärgul.
Meie arutelu oli loomulik täiendus reformilepingu sõlmimisele. Sõnum oli selge: pärast läbirääkimiste lõpetamist institutsioonide üle jätkem need arutelud kõrvale ja seiskem silmitsi tõeliste probleemidega, mis valmistavad meie kodanikele palju enam muret, kuna nad soovivad meilt konkreetseid tulemusi.
Meie arutelu oli väga positiivne. Komisjoni esitatud dokument, mis põhineb Euroopa huvide ideel, kiideti täielikult heaks ja vastu võeti otsus töötada globaliseerumist käsitleva deklaratsiooni nimel detsembris toimuva Euroopa Ülemkogu jaoks, et näidata, et globaliseerumise käsitlemine on praegu suuresti Euroopa Liidu töö ühine joon.
Riigi- ja valitsusjuhid tervitasid viienda vabaduse ideed: teadlaste ja ideede vaba liikumine, mis on nurgakiviks sellele, kuidas reageerime globaliseerumisele. See on eriti oluline, kuna oleme pühendunud olulistele aruteludele Galileo üle ja valmistume Euroopa Tehnoloogiainstituudi rakendamiseks.
Tunnen väga suurt heameelt arutelu vaimsuse üle. Oli selge, et peame nüüd hakkama tugevdama Lissaboni majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva strateegia välismõõdet. Oli selge, et ilma liikmesriikide täiendava pühendumiseta hariduse, uuenduse, teadusuuringute ja tehnoloogiaga seotud küsimustele ei saavuta me edu. Olen seisukohal, et samuti on õige öelda, et kõik liikmesriigid tunnistavad vajadust Euroopa tasandi lähenemisviisi järele ja enamate meetmete järele Euroopa tasandil, kui soovime tõepoolest saavutada edu globaliseerumise ajajärgul.
Komisjon on algusest peale väitnud, et institutsionaalne reform on oluline, kuid samuti vajame sellega kõrvuti tulemusi. Nagu ütles komisjon 2005. ja 2006. aastal, on kahetine lähenemisviis võimalus väljuda institutsionaalsest ummikseisust.
Lissabonis saavutasime strateegilise eesmärgi: leppisime kokku reformilepingus. Nüüd on äärmiselt oluline saavutada järgmine eesmärk: Lissaboni lepingu ratifitseerimine enne Euroopa Parlamendi valimisi 2009. aastal. Usun, et Euroopas on tõepoolest tekkinud uus poliitiline usaldus. Viimased küsitlused näitavad, et Euroopa Liitu pole juba 1994. aastast alates nõnda tugevalt toetatud. Poliitiline kliima on seega samm õiges suunas.
Valitsustevaheline konverents ja Lissaboni mitteametlik ülemkogu näitasid, et kui Euroopa institutsioonid ja liikmesriigid teevad koostööd, suudame lahendada isegi kõige keerulisemad ja väljakutsuvamad probleemid. Ma soovin, et Lissaboni vaimsus, tänu millele jõudsime konsensusele ELi asutamislepingu üle, inspireerib Euroopa Liitu ka järgmistel aastatel liikuma eduka ratifitseerimise suunas. Vajame seda tugeva Euroopa Liidu jaoks, mis annab lahendused oma kodanikele.
President
Suur tänu komisjoni presidendile.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Härra president, nõukogu eesistuja, komisjoni president, daamid ja härrad, see, mida sooviksin väljendada, on peamiselt minu enda ja minu fraktsiooni rahulolu. Rahulolu möödunud neljapäeval Lissabonis saavutatud tulemustega ja rahulolu teekonnaga, mille Angela Merkel määras ja millel liikumist härra Sócrates jätkab.
Pärast enda varustamist institutsionaalsete vahenditega, mida tal on toimimiseks vaja, saab Euroopa lõpuks ometi vahendid, et astuda vastu 21. sajandi suurtele väljakutsetele. See oli meie soov. Nimetatud põhjusel oleme toetanud seda teksti juba selle ettevalmistamise algusest peale, ehkki, nagu te teate, enamik meist oleks siiski eelistanud ambitsioonikamat teksti. Kõnealune leping saab kriitikat siit- ja sealtpoolt. Mina isiklikult tervitan Lissabonis saavutatud kokkulepet, kuna see annab märku uue Euroopa dünaamika algusest.
Lihtsustatud leping, reform või reformileping, muudetud või muutmisleping - nimi loeb vähe. Ei loe mitte karp, vaid see, mis on karbi sees. See leping allkirjastatakse ametlikult Lissabonis 13. detsembril. See on suurepärane kuupäev. Number 13 on mulle alati õnne toonud. Vaadakem kas või minu sünnikuupäeva - olen sündinud kolmeteistkümnendal, seega on see suurepärane. Seejärel peavad kõik liikmesriigid ratifitseerima selle enne 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimisi. Mõned on juba teatanud, et alustavad protsessiga päev pärast allkirjastamist Lissabonis, ning see valmistab mulle rõõmu.
Euroopa Liidu riigi- ja valitsusjuhtidele sooviksin vaid öelda, et on oluline, et see leping oleks aluseks Euroopa projektile, mis on rajatud selle kodanike tõelisele liikmelisusele. ELi institutsioonid ja liikmesriigid peavad püüdma seda saavutada selgitamise, selgitamise ja lõpuks veel kord selgitamise abil. Mida see tähendab? See tähendab lepingu sätete konkreetsemaks muutmist, mis mõjutavad demokraatlikku elu liidus. Kodanike algatus ja riikide parlamentide kaasatus tähendab, et tuleb pakkuda teavet põhiõiguste harta, kus on kirja pandud Euroopa kodanike olulised õigused, sisu kohta.
Siiski tähendab see samuti parema teabe pakkumist meie kodanikele selle kohta, kes on valitud esindajad siin parlamendis - 2009. aastal saab neid olema 751 - ja mida nad teevad. See tähendab selgitamist, kuidas kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamine, mis muutub reegliks, võimaldab Euroopal tegutseda uutes valdkondades, nagu politsei- ja õigusalane koostöö, keskkonnakaitse, majanduspoliitika ja sisseränne. Samuti tuleb selgitada meie partneritele rahvusvahelisel areenil, et ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, kes on samuti Euroopa Komisjoni asepresident alates 1. jaanuarist 2009, on esmaseks kontaktisikuks koos nõukogu presidendiga, kes valitakse kaheks ja pooleks aastaks, ning lihtsustab ühtekuuluvust ja konsensust Euroopa Liidus, mistõttu saab Euroopa lõpuks rääkida ühe häälena.
Kui Lissaboni leping lubab, et Euroopa Liit saab olema demokraatlikum, läbipaistvam, tõhusam ja suutlikum tegutsemaks ühtse poliitilise organisatsioonina rahvusvahelisel areenil, siis tuleb seda ennekõike selgitada liidu kodanikele.
Tänu lepingule saab Euroopa lõpuks ometi minna aruteludelt üle tegudele. Euroopa on võimeline alustama kaugeleulatuvaid ja hädavajalikke reforme, et võidelda tõhusalt kuritegevuse ja terrorismiohu vastu. Samuti on Euroopa võimeline kinnitama oma juhtivat rolli maailmas võitluses kliimamuutuste vastu.
Daamid ja härrad, kui astume koos oma rahvusvaheliste partneritega vastu sellistele olulistele väljakutsetele, ei saa me enam endale lubada, et takerdume ebaproduktiivsesse jaotusesse. Teekond, mis sai alguse Berliinist, tegi peatuse Lissabonis ning läbib Ljubljanat ja Pariisi, liigub õiges suunas, kuna paneb lõpuks ometi aluse järjekindlale Euroopa poliitikale, poliitikale, mille esmane eesmärk peab olema kodanike kaitse, hüvang ja heaolu, kodanike, kes nõuavad Euroopalt isegi rohkem, nagu näitasid meile meie Poola sõbrad, kes ilmusid hääletusele üksmeelselt. Nende ja kõigi teiste nimel - elagem ootustele vääriliselt.
Martin Schulz
fraktsiooni PSE nimel. - (DE) Härra president, daamid ja härrad, lubage mul alustada härra Sócratese ja härra Amado tänamisega. Nende ülesanne oli raske, väga raske. Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel sooviksin neile öelda, et nad on ülesande väga suurepäraselt lõpule viinud. Palju õnne, peaminister!
(Aplaus)
Euroopa seisab silmitsi suurte väljakutsetega - mitte ainult nüüdsest alates, vaid juba mitmeid aastaid. Juba aastaid oleme pidevalt arutlenud sama probleemi üle. Lõhe rikaste ja vaeste vahel muutub üha suuremaks - nii Euroopa Liidus kui ka kogu maailmas, meie mandril ja teistel mandritel. Sotsiaalne õiglus kodus ja sotsiaalne õiglus kogu maailmas on üks peamisi väljakutseid ELile. Saareriigid, mis kuuluvad ÜROsse, on juba aastaid palunud ÜRO-lt abi. Mitmed nendest riikidest teavad, et kui kliimamuutused jätkuvad ja merevee tase tõuseb, siis neid enam üsna varsti ei eksisteeri. Kliimamuutuste näol ei ole tegu teooria, vaid praktikaga, mis nõuab Euroopa Liidult kiiret tegutsemist.
Me seisame silmitsi väljakutsetega. Te võtsite ühe nendest väljakutsetest oma eesistujaks olemise ajal vastu: väljakutse Aafrika mandrile. Ülirikaste eurooplastena ei saa me pealt vaadata, kuidas see manner välja sureb, olgu siis kodusõdade või AIDSi tõttu. Eesistujariik Portugal tegi seepärast hästi, et keskendus Aafrikale. Meid - eurooplasi, riike ja parlamenti - on palutud appi seda probleemi lahendama ja meilt, daamid ja härrad, ei ole palutud abi mitte ainult paaril viimasel aastal, vaid väga pikka aega. 2001. aastast alates ei ole Euroopa Liit siiski keskendunud nendele väljakutsetele, vaid hoopis konstitutsioonilistele probleemidele. Selleks on kulunud liiga palju aega! On hea, et see on nüüd läbi, et põhiseaduslik raamistik on lõpuks ometi paigas ning me saame nüüdsest sellele tuginedes astuda vastu poliitilistele väljakutsetele. Möödunud nädalavahetuse suur edu seisneb selles, et oleme nüüd lõpuks ometi võimelised keskenduma sellele, mida on vaja poliitiliselt ära teha ja mida inimesed meilt ootavad.
Seetõttu, härra president, daamid ja härrad, oli möödunud nädalavahetusel julgustavaid märke. Tippkohtumine tööturu osapooltega on samm õiges suunas. Tööandjad ja töötajad peavad saama üksteisega rääkida võrdsetelt positsioonidelt. Meile, sotsiaaldemokraatidele, on põhiseaduse eelnõu - seda ei tohiks nii nimetada ning ma pean ütlema, et see on kaugel põhiseadusest - üks elementidest, et sotsiaalset õiglust viiakse siin, Euroopas ellu Euroopa Parlamendi suurema kaasotsustamise abil. Kvalifitseeritud häälteenamuse puhul ei saa ilma meieta, sotsiaaldemokraatideta, ilma vasakpoolseteta Euroopas midagi teha. Ütleksin seetõttu, et see leping aitab Euroopa õigusloomel muutuda sotsiaalsemaks, tuginedes eesmärkidele, milles leppisime tööturu osapooltega kokku kõnealusel tippkohtumisel. Tulevaste häälteenamusega otsuste puhul annab see meile lõpuks ometi võimaluse - muide samuti põllumajanduspoliitika valdkonnas - võtta käsile reformid, mida oleme kõigile juba pikka aega meelde tuletanud. Need reformid on samuti vajalikud, kuna kõik, kes soovivad paista usaldusväärsena maailmakaubanduse voorus - Doha voorus - ja Balil, peavad kunagi ütlema: jah, me vajame reformi ELi toetuste andmise poliitika valdkonnas. Ka see on võimalik selle lepingu abil.
On väljakutseid, millega peame silmitsi seisma. Ameerika Ühendriikide president räägib Kolmandast maailmasõjast ja meie räägime sellest, kas Euroopa Parlamendi presidendil on või ei ole hääleõigust! Sellisele ebaproportsionaalsusele tuleb Euroopas lõpp teha. Lepingu eelnõu on samuti võimeline seda lõpetama.
Usun, et oleme selle lepinguga astunud suure sammu edasi. Euroopa muutub demokraatlikumaks, Euroopa muutub läbipaistvamaks ja institutsioonid muutuvad tõhusamaks. Meie Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioonist mööname, et me ei ole saavutanud kõike, mida oleksime tahtnud, ning neile, kes nüüd kisavad jälle, et selleks on tegelikult põhiseadus - lugesin Briti ajalehtedest, et mõned meie kaasparlamendiliikmetest kinnitavad, et oma olemuselt on see põhiseadus - pean kahjuks ütlema, et nad ei ole lugenud ei põhiseadust ega seda lepingut. See leping jääb põhiseadusest kaugele. Siiski on seda oluliselt rohkem kui Nice'i puhul!
Seetõttu ei toimu areng alati sellises suunas, nagu meie sooviksime. Mõnikord kulub selleks rohkem aega. Siiski võib öelda ühte: see, mis on nüüd laual, sobib paremini demokraatliku poliitika, sotsiaalpoliitika ja institutsioonide tähenduses, et anda meile võime ja muuta meid sobivaks selleks, et võidelda tõhusalt ülemaailmsete sotsiaalsete väljakutsete vastu, millega silmitsi seisame. Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsioon on võimeline seda lepingut heaks kiitma, nagu ka kõik minu fraktsiooni delegatsioonid ning selline oli meie eilse arutelu tulemus.
(Aplaus)
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra president, see, et reformileping peaks allkirjastatama linnas, millele Caesar on andnud nime Felicitas Julia, on sobilik, kuna see linn on saanud jagu aastatepikkustest rünnakutest, piiramisest, isegi viimase minuti riugastest, et väljuda verise ja muserdatuna, kuid siiski enam-vähem tervelt, nagu demokraatlikuma ja läbipaistvama Euroopa Liidu projekt. Felicitas, Jose. Olgu teie nimi - nagu Caesari omagi - igavesti seotud ajalooliste muutustega, mille sepistasite Lissabonis. Muutustega nagu kaasotsustamismenetluse tavapäraseks muutmine, nõukogu vetode türanniale lõpu tegemine, energiavaldkonna, justiits- ja siseasjade seadmine demokraatliku kontrolli alla. Need muudatused annavad Euroopa Liidule võime astuda vastu globaliseerumisega seotud väljakutsetele.
(Naer)
Kahju, et lepingut ei saa lihtsamini kokku võtta, ent pärast seda, kui seda on sodinud 27 liikmesriigi riigiteenistujate pastapliiatsid - mida võikski loota? Teie kuulus poeet Fernando Pessoa kirjutas kord: "Mitte ükski intelligentne idee ei leia üldist heakskiitu, kui sellesse pole segatud veidike rumalust.” Antud juhul oli süüdlaseks riiklik huvi, mis lahjendas või muutis kõlbmatuks poliitika ja tava, mis on kõigi meie huvides.
See lehmakauplemine, millega siin tegelesite, jättis sellest farsi tasandile langenud komöödia mulje: otsuse abil, et Austria ülikoolid võivad rikkuda seadust veel järgmisel viielgi aastal, samas kui politseinikud vaatavad mujale, või Euroopa kodanike kahe klassi loomise abil: põhiõigustega ja põhiõigusteta kodanikud. Või ettepaneku abil, et Euroopa Parlamendi president peaks loobuma oma hääleõigusest või et nõukogul on õigus määrata parlamendi kodukorda. Ent tõeline tragöödia peitub selles: me ei näinud, et ükski rahvusliider oleks koju naasnud Euroopa lippu lehvitades. Selle asemel hõiskasid nad erandite ning väljajätmiste üle, mis moonutavad meie ees täna olevat teksti.
Kuidas te küll loodate inimesi veenda, kui kõlate ise nõnda ebaveenvalt? Kas pürgimuste vaesus, mille loogiliseks järelduseks on minimalistlik leping, peegeldub teie entusiasmi puudumises? Loomulikult on teil õigus käituda nagu soovite, ent see on samuti teie kohustus. Ainus asi, mida parlament pidi kahetsema paljude edusammude seas kõnealuses protsessis. Läbipaistvuse ja demokraatia koodeksid, mis suunasid põhiseaduse konventsiooni, olid head tehingud, mis olid paremad kinnistest tippkohtumistest ja tagaruumitehingutest neljapäeva esimestel tundidel pärast südaööd. Nõnda oluliste küsimuste üle ei tohiks otsustada kamikazelikult.
(Aplaus)
Sellele vaatamata: palju õnne. Ütlen toosti, kusjuures minu klaas on poolenisti täis: juua Lissaboni lepingu terviseks. Lootkem, et see võimaldab meil kiiremini edasi liikuda ja muuta küünilisus taastatud usuks.
(Aplaus)
Brian Crowley
fraktsiooni UEN nimel. - (GA) Härra president, õnnitlen liidu valitsusjuhte kokkuleppe saavutamise puhul ELi uue lepingu üle. Otsuseid saab nüüd ELi institutsioonides ELi tasandil lihtsamini vastu võtta. See on just see, mida uus leping teeb. EL toimib hästi, kui parlament, komisjon ja nõukogu töötavad üksmeelselt uues vaimus.
fraktsiooni UEN nimel. - Härra president, ehkki teised võivad Lissaboni tippkohtumisel toimunut pidada šokeerivaks, olen mina kindlalt veendunud, et valitud esindajatel, kelleks on Euroopa Liidu liikmesriikide kodanike valitsused, on õigus kaitsta seda, mida nad peavad oma kodanike õigusteks Euroopa Liidus.
Olen seisukohal, et kui vaadata üldisi näiteid, mis kaasnesid Lissaboni tippkohtumisega, näeme selles ka positiivset: näeme, et on tehtud edusamme, ja mis kõige tähtsam: mängu tuleb uue ala ja Euroopa Liidu uue arenguvaldkonna võimalus, eriti valdkondades, kus kaasotsustamismenetlust kohaldatakse keskkonnaalaste, globaliseerumise, teadusuuringute, hariduse küsimuste suhtes ja Euroopa institutsioonide vajaduse suhtes reageerida üha kiiremini toimuvatele muutustele maailmas.
Ent samuti eksisteerivad probleemid - ja mõned kolleegid on neile viidanud - justiits- ja siseasjade valdkonnas, näiteks pidi Iirimaa ootama teatavate valdkondadega seoses konkreetset valikut ja erandeid. See ei tähenda, et oleksime tihedama koostöö ja kooskõlastamise vastu. Tegelikult on meie roll Europolis ja Eurojustis narkootikumidega kauplemise ja piiriülese kuritegevuse vastu võitlemisel olnud enamasti oma ajast ees. Teeme Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni analüüsikeskuses koostööd kaheksa teise riigiga, et võidelda kokaiiniga kauplemise vastu.
Kuid ma olen seisukohal, et kõige tähtsam küsimus, kui räägime demokraatiast ja kõnealuse lepingu ratifitseerimisest, seisneb selles, et ratifitseerimine on järgmine samm inimeste ja Euroopa üldsuse teavitamise teel, mille saame astuda. Kahjuks viiakse rahvahääletus läbi vaid ühes riigis - minu kodumaal Iirimaal. Pöördun palvega kolleegide poole, et kui me kõneleme Euroopa tulevasest arengust, ei teeks me sama viga, mille tegi president Prodi Euroopa Komisjoni presidendiks olemise ajal, väites, et see on alles esimene samm teel tulevase asutamislepingu poole ja järgmiste lepingute poole, mis toovad endaga kaasa muutused, kuna inimesed, kes rahvahääletusel osalesid, küsisid: mis mõtet on hääletada selle lepingu üle, kui peame lähitulevikus veel ühe lepingu üle hääletama?
Lubagem meil inimestele, kellega peame looma demokraatlikud sidemed, öelda täpselt, mis on asutamislepingu sisuks, ja mis kõige olulisem: tehkem nii, et see oleks tervitatav väikestele ja keskmise suurusega riikidele nende huvide ning õiguste kaitsmise abil.
Monica Frassoni
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (IT) Härra president, daamid ja härrad, fraktsioon Verts/ALE on alati olnud vankumatu toetaja vastuvaieldamatu vajaduse puhul Euroopa põhiseaduse järele, kokkuvõtliku ja tugeva teksti järele, mis väljendab Euroopa demokraatiat ja selle elanike ühtekuuluvust.
Me toetasime põhiseaduse lepingut - ehkki koos selle tohutute puudujääkidega - ning täna loodame, et see segane asi - me ei saa nimetada seda lihtsustatud lepinguks, kuna see, mida teie meile täna esitlesite, on ausalt öeldes nali - ratifitseeritakse ja me saame edasi liikuda, härra Crowley, järgmisse etappi.
Me ei liitu selle tulemuse ülistamisega, mis sisaldab üksnes tagurpidiseid samme võrreldes põhiseaduse lepinguga. Õnneks, härra peaminister Sócrates, oli valitsustevaheline konverents lühike. Ma ei tea, milliseid selguse meistriteoseid oleksid nõukogu ning selle õigus- ja diplomaatiline talitus meile näidanud, kui see oleks kauem kestnud. Seetõttu - see oli halastavalt lühike.
Meie jaoks on täna oluline hurjutada tänase olukorra eest, mida peame äärmiselt ebarahuldavaks, vastutajaid. Esiteks Euroopa konventsiooni ja selle presidenti, kes keeldus süstemaatiliselt lisamast päevakorda õigeaegselt asutamislepingu muudatusettepanekute suhtes vetoõiguse kasutamise liigitust ja maksab täna hinda oma töö süstemaatilise tükkideks lammutamise ja unustusse vajumise näol.
Mitte keegi, sealhulgas peaminister Sócrates, ei ole tühistanud konventsiooni tööd; Euroopa-meelsed, kes ei toetanud referendumeid, leiavad end täna tühjade kätega, koos väiksema demokraatia, suurema natsionalismi ja suurema segadusega. Briti valitsus ja Briti meedia, mis oma pragmaatilisuse ja usaldusväärsuse kajastamisega on tegelikult häbiväärselt andnud järele Murdochi kõmulehtede vingumisele ja - pärast seda, kui aitasid muuta põhiõiguste hartat ja põhiseaduse lepingut palju halvemaks, kui see tegelikult oli - on suutnud avalikku arvamust veenda selles, et väiksemad õigused, väiksem kaitse, vähem läbipaistvust ja vähem demokraatiat on suur võit.
Parlament ja komisjon, kes otsustasid vaikida kaks aastat kuni proua Merkeli, nõukogu ja valitsuste imeväärse algatuseni, kes otsustasid avalikult arvamuselt ja riikide parlamentidelt ära näpsata lepingute reformiprotsessi ning võita raskused ja kaotada segadus, et päästa, mida päästa annab.
Härra president, ratifitseerimine on nüüd alanud ja selle käigus fraktsioon Verts/ALE ei valeta avalikule arvamusele. See tekst sisaldab positiivseid elemente, kuid on täis lõkse ja komistuskive. Me töötame nii, et uue lepingu ratifitseerimine ja rakendamine ei jätaks kõrvale fakti, et teekond tõeliselt vaba, avatud ja demokraatliku Euroopa suunas ei ole lõppenud ning see on üksnes väike etapp, mis ei ole isegi mitte hiilgav.
Francis Wurtz
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Härra president, nõukogu eesistuja, komisjoni president, kindral de Gaulle ütles Valéry Giscard d'Estaing'i kohta: "Tema probleem on rahvas.” See väide kehtib samuti hästi tänase nõukogu kohta. Taas kord näitasid 27 liikmesriiki tippkohtumisel, et nad on lehmakauplemises vilunud. Mainimist väärib kõigile tõrkuvatele liikmesriikidele tagatud Prévert'i stiilis möönduste loetelu. See on hind, mida tuleb maksta, et kõik nõustuksid, alates ELi asutajate järeltulijatest kuni paadunud euroskeptikuteni.
Lõpuks näis, et vaid kaks kuni kolm asja on puutumatud ning nõukogus ei mõelnudki keegi nende puudutamisele. Näiteks piiratud raamistik, millesse Euroopa Liidu majandus- ja sotsiaalpoliitika peab ära mahtuma: avatud turumajandus vaba konkurentsiga, Euroopa Keskpanga krediidi küsimus, kapitali vaba liikumise põhimõtte range järgimine, kõige selle, mida investorid peavad kaubandustõketeks, järkjärguline eemaldamine ning võimu koondamine institutsioonidesse, millele kodanikud, riikide parlamendid ja isegi valitsused, eriti väiksemates riikides, juurde ei pääse, ning tõepoolest mõõde, mis eeldab sõjalisi aspekte Euroopa Liidu välispoliitikas.
Need on niinimetatud piirid, mida ei tohi ELi valitsusringkondade kohaselt ületada. Probleem seisneb selles, et just nende pihta on suunatud enamik küsimusi ja kriitikat meie kodanikelt ning usalduskriisi, mille all Euroopa Liit kannatab meie kaaskodanike tõttu, toidab nendele küsimustele vastamata jätmine, kriitika mitte kuulda võtmine. Kui Euroopa Ülemkogu liikmed oleksid 18. oktoobril toimunud kohtumise ajal avanud aknad, oleksid nad saanud mõõta inimeste rahulolematuse tugevust, mida väljendati Lissaboni tänavatel Portugalis viimase kahekümne aasta suurimal demonstratsioonil, ning ma arvan, et ei härra Sócrates ega härra Barroso ei vaidle mulle selles suhtes vastu.
Euroopa Liidu ülim väljakutse - mida võime lugeda komisjoni teatisest Lissaboni tippkohtumise kohta - on selgitada kodanikele, mida Euroopa Liit kujutab endast eurooplastele. Alati selgitada, mitte kunagi võtta arvesse. Alati anda teada, mitte kunagi pidada avalikke arutelusid ja seetõttu, suurema põhjusega, mitte korraldada rahvahääletusi. Jah, Euroopa Ülemkogu probleem on rahvas, kuid ilma inimesteta ei oleks Euroopa suurtel ambitsioonidel tulevikku. See küsimus väärib aga ühel päeval avatud arutelu, kas pole? Ja seda ma teilt palungi.
Nigel Farage
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra president, see ei ole esimene kord, mil ma näen komisjoni presidenti ja riigijuhte tulemas siia parlamenti pärast tippkohtumist iidses linnas Lissabonis ja kuulutamas, et see oli fantastiline edu ja näide sellest, kui edukas on Euroopa Liit. Jah, härra Barroso, te mäletate seda, kas pole nii? Lissaboni tegevuskava. Olin siin seitsme aasta eest ja mulle öeldi, et sellel nädalavahetusel toimunud kohtumise abil Lissabonis saame endale kõige kõrgtehnoloogilisema majanduse maailmas ja täieliku tööhõive ja kõrge majanduskasvu. Nagu me juba teame, oleme läbinud 75% teest ja see asi on kokku varisenud.
Teie asemel ma ei oleks nii rahulolev selle möödunud nädalal Lissabonis toimunud tippkohtumisega, kuna ükskord soovivad liikmesriikide parlamendid kaasa rääkida. See on loomulikult ebatavaline, kuna üldiselt pole liikmesriikide parlamentidel enam kuigi palju teha, kuna ELi institutsioonid on nad anastanud. Siiski soovivad liikmesriikide parlamendid kord sõna sekka öelda ja on tõepoolest suur võimalus, et siis viiakse rahvahääletused läbi ka mujal kui Iirimaal.
See on loomulikult see, mida teie ei soovi, kas pole nii? Te põlgate demokraatiat nii palju, et nimetate seda isegi populismiks. Te kohtlesite Prantsusmaal ja Hollandis läbiviidud rahvahääletusi põlgusega ja keeldusite tunnistamast, et "ei” on vastus. Te olete euronatsionalistid, ohtlikud inimesed, keda ei peata miski.
Lissaboni tippkohtumisel toimunu oli suur pettus ja püüe määrida Euroopa inimestele kaela põhiseadus lihtsalt selle sõna väljajätmise ja selle ümberpakendamise abil, mis tegelikult sisaldab neidsamu ettepanekuid. Teie käitumine on äärmiselt inetu, kuid ma usun ja loodan, et Westminsteris viib kõigi parlamentide ema asja lõpuni ning Briti inimesed saavad rahvahääletuse.
Oleme küllalt kuulnud Euroopa poliitilistest klassidest. On aeg, et võtaksime Suurbritannias ja teisteski riikides kuulda seda, mis inimestel on öelda. Te ei saa selle projektiga edasi rühkida, kui inimesed teid ei toeta. Lubagem inimestel rääkida.
Jean-Marie Le Pen
fraktsiooni ITS nimel. - (FR) Härra president, daamid ja härrad, kaks ja pool aastat tagasi lükkasid prantslased ja hollandlased tagasi Euroopa põhiseaduse. 19. oktoobril võttis Euroopa Ülemkogu Lissabonis vastu lihtsustatud reformilepingu, mis on väga halb nimi, kuna seda on muudetud veelgi keerulisemaks ja see reformib tagasilükatud põhiseadust üksnes vähesel määral. Lühidalt: nad püüavad meile puru silma ajada ja veenda meid, et sellel tekstil pole eelmisega midagi ühist, et vältida Euroopa inimeste silmitsi seismist rahvahääletusega.
Näib, justkui ütleksite, et see on liiga tõsine küsimus, mida inimeste kätte usaldada. Meie oleme aga vastupidisel seisukohal. Kuna see on lõigatud ja kleebitud Euroopa põhiseadusest, väärib see igas riigis rahvahääletusele panemist ratifitseerimise kohta, alates Prantsusmaast ja Hollandist. Üksnes rahvahääletus saab tühistada seda, mida teine rahvahääletus otsustas. Täna, ilma et püüaksin olla erakonnapoliitikast lähtuv, algatan oma kodumaal suure petitsiooni ja püüan selle poole, et Prantsuse president, kes algatas Euroopa minilepingu, teeks kannapöörde ja pakuks rahvahääletust.
See puudutab asjaomaste rahvuste tulevikku, nende suveräänsust, sõltumatust, identiteeti ja vabadust. Me ei saa näiteks anda meie esindamise vastutust välismaal kõrgele esindajale, enam mitte, kui meie istekohale ÜRO Julgeolekunõukogus esitatakse väljakutse Euroopa Liidu juriidilise isiku nimel. Või lubada meie kohtu- ja õigusalast korpust lammutada Luxembourgi kohtunikel. Erakonnad, kes eitavad sellist demokraatiat, kannavad ajaloo ees rasket vastutuskoormat.
Irena Belohorská
(SK) Eelmise nädala riigi- ja valitsusjuhtide tippkohtumisel lepiti kokku lepingus, mis peaks seadma Euroopa institutsioonid uude olukorda ja parandama kehtivaid aluslepinguid. Kuna Euroopa Liidu praegune struktuur erineb tohutult 1957. aasta struktuurist, peame vastu võtma uue Euroopa dokumendi, peame selgitama uusi eeskirju. Toetan seda protsessi täielikult.
Selleks et olla usaldusväärne, peab Euroopa Liit tagama inimõigused ja põhivabadused oma kodanikele. Neid väärtusi on mainitud mitu korda preambulas ja lepingu artiklites ning liit on rajatud just nimelt inimväärikuse, vabaduse, demokraatia ja võrdsuse väärtuste austamisele. Avaldan suurt kahetsust, et ehkki uue lepingu artiklis 3 kuulutame, et käitume rangelt vastavuses ÜRO inimõiguste hartaga, siis samal ajal keeldume Euroopa Liidu põhiõiguste harta lisamisest lepingusse. Ma räägin üldsõnaliselt meelega, kuna ei soovi näidata näpuga üksikutele liikmesriikidele, kes keelduvad oma arvamuse avaldamisest kõnealuse tähtsa küsimuse kohta. Põhiõiguste hartat lepingus ei ole ja ma avaldan selle üle kahetsust. Kas harta ei kinnita siis inimõigusi, mis on talletatud põhiseaduslikus traditsioonis ja on ühine kõigile liikmesriikidele?
Usun, et Euroopa Parlamendi liikmed mängivad praegu väga olulist rolli lepingu reformimisel: nad kaitsevad Euroopa kodanike arvamusi ja nad peaksid käituma katalüsaatorina konsensusele jõudmisel sellises valdkonnas nagu seda on inimõigused. Õnnitlen teid, härra Sócrates ja härra Barroso.
Elmar Brok
Euroopa Parlamendi esindaja valitsustevahelisel konverentsil. - (DE) Härra president, nõukogu eesistuja, komisjoni president, daamid ja härrad, eesistujariik Saksamaal õnnestus koostada mandaat ja eesistujariik Portugalil õnnestus saavutada selle tunnustamine ja rakendamine. Ma tänan neid selle eest.
Viimastel päevadel toimunud arutelude käigus tohutul hulgal väiksema tähtsusega küsimuste üle on ära unustatud, et see leping kujutab endast läbimurret demokraatia ja tegutsemisvõime osas, kuna Euroopa Parlamendile kuulub nüüd 95% õigusloomest kaasotsustamismenetluses, kuna ei tehta enam vahet kohustuslike ja mittekohustuslike kulude vahel ning kuna eelarve- ja põllumajanduse sektoris on parlamendil nüüd kõik õigused, Euroopa Parlament saab avaldada arvamust kolmandate riikide lepingute ja nende ratifitseerimise kohta, Euroopa Parlament valib komisjoni presidenti ning ilma Euroopa Parlamendita ei saa komisjon ega kõrge esindaja ametisse asuda.
Praegu on nii, et demokraatia ja tegutsemisvõime on loodud kolmanda samba eemaldamise abil ning et uute kaasotsustamismeetoditega nõukogus kaasotsustamismenetluse laiendamiseks on parandatud tegutsemisvõimet.
Kaasotsustamine ja kvalifitseeritud häälteenamusega otsustamine on nüüd juriidilises tähenduses eeskirjad. See on asjade ümber pööramine, mis on väga olulise tähtsusega. Põhiõiguste harta ja juriidiline isik on olemas ja lisaks on säilitatud tervikuna Ühendkuningriigi nn piirjooned, kuna Ühendkuningriigis on tehtud erandeid justiits- ja sisepoliitika valdkonnas.
Siiski peame selgitama teatud küsimusi: artikliga 24 seotud küsimusi. Peame võitlema selle tagamise nimel, et nõukogu ei kuritarvita üleminekut ühelt lepingut teisele ametikohtade jaotamiseks, näiteks kõrge esindaja ametikoht. Me saame üksnes väita, et Euroopa Parlamendis on 751 liiget, ja ma ei näe ühtki kohta, kus selles tekstis eksisteeriksid erinevused hääleõiguste vahel.
Lisaks pean ütlema, et peame nüüd tõepoolest pöörama tähelepanu selle teksti rakendamisele, et võtame põhiseaduse tegelikkusesse üle nii, nagu meie lepingust aru saame. Härra president, lubage mul esitada üks märkus. 1994. aastal määrati mind esimest korda esindama parlamenti - mille eest sooviksin teid tänada - Westendorpi grupis. See oli minu neljas valitsustevaheline konverents. Kui me alustasime, ei olnud meil parlamendi esindajana midagi öelda. Sooviksin siinkohal tänada proua Guigoud, härra Tsatsost, härra Hänschi ja härra Méndez De Vigot, samuti kahte kaasparlamendiliiget valitsustevahelisel konverentsil nende suurepärase koostöö eest viimase 13 aasta jooksul.
President
Tunnustan samuti järjekindluse eest parlamendi pädevuste laiendamise nimel.
Enrique Barón Crespo
Euroopa Parlamendi esindaja valitsustevahelisel konverentsil. - (PT) Palju õnne, härra eesistuja elab oma nime vääriliselt, töötab kirglikult ja läbimõeldult tippkohtumise õnnestumise nimel.
Euroopa Parlamendi esindaja valitsustevahelisel konverentsil. - (ES) Nõukogu eesistuja, komisjoni president, daamid ja härrad, ma võin isikuna, kes viibis valitsustevahelise konverentsi lõpus kohapeal, tunnistada - arvan, et see oli esimest korda nii, et presidendile ja kolmele esindajale võimaldati juurdepääsu konverentsile - ja öelda, et eesistujariik Portugal võttis Euroopa Parlamenti kuulda. Esiteks taastades kodakondsuse, mis näis võimatu kuni septembri keskpaigani, ning teiseks käsitledes nõuetekohaselt põhiõiguste hartat, mis näis samuti võimatu, ning samuti tunnustades kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise olulist laiendamist.
Mitte ainult Euroopa Parlament ei ole edu saavutanud, vaid samuti Euroopa, ja meie oleme sellele kaasa aidanud. Nõukogu eesistuja alustas oma kõnet Ioanninast kõnelemisega. Ma vaidlen talle vastu ja ütlen, et peaksime selgitama Euroopa kodanikele, mis asi on protokoll Ioannina deklaratsiooni kohta, ning mis mind kõige enam hämmastas, on see, et valitsused ei ole nõukogus eriti tugevalt võidelnud selle nimel, et peatada Luxembourgi kompromissi lisamine lepingusse, mis tähendab selle hävitamist.
Enam-vähem sama juhtub - ning siinkohal pöördun komisjoni presidendi poole - ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja küsimusega. Te peate hakkama selle nimel väga kõvasti võitlema, kuna parlament kavatseb oma õigusi kaitsta selle tagamiseks, et lepingu jõustumise hetkeks on olemas arukas lahendus, ja ma loodan, et see saab nii olema, eeldusel, et jagada on väga palju huvitavaid ametikohti ning loomulikult soovime seda protsessi jälgida demokraatlikult.
Härra president, lõpetuseks ütles peaminister Sócrates, et Lissaboni leping on sündinud. See on endiselt väga väike laps ning ma loodan, et detsembris kirjutavad kõik alla sellele, et soovivad seda näha kasvamas ja ennekõike, et kõik tegutsevad vastastikuses lojaalsuses ja solidaarsuses selle nimel, et Lissaboni leping muutuks reaalsuseks.
President
Suured tänud, härra Barón Crespo, selle ülesande tunnustamise eest ning samuti tänan juba ette paljude teiste ülesannete tunnustamise eest.
Andrew Duff
Euroopa Parlamendi esindaja valitsustevahelisel konverentsil. - Härra president, 26 riigi jaoks on asutamisleping kindlasti suur samm edasi Euroopa ühtsuse poole ja võistleb tähtsuse poolest kindlasti Maastrichti lepinguga. Loomulikult puudub Lissaboni lepingul viimati mainitud, tagaleinatava eelkäija lihtsus, kuid sellega säilitatakse kõik peamised reformid. Nii Euroopa Liidus kui ka välismaal näevad inimesed peagi mõjusamat, tõhusamat ja demokraatlikumat Euroopa Liitu.
Kuid ühes riigis seda ei juhtu. Näib, et Briti inimesi heidutab ELi elu ja nad on püüdnud valitsustevahelisel konverentsil vähendada põhiõiguste, vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonna ühise poliitika, samuti ühise välis- ja julgeolekupoliitika reguleerimisala ja mõjuvõimu. Miks arvatakse, et selline koostöö mittetegemise strateegia teenib Briti elanike huve, ei ole selge. Ei härra Farage ega konservatiivne partei paku paremat või alternatiivset lahendust. Soovin ja loodan, et see kummaline ja isikupärane Briti poliitika osutub võimalikult lühiealiseks.
President
Tänan teid, härra Duff, et täidate oma kohustusi suure pühendumusega.
Luís Queiró
(PT) Nõukogu eesistuja, komisjoni president, daamid ja härrad, parim viis tähistada eelmisel nädalavahetusel saavutatud olulist tulemust - tänud mandaadi alaste läbirääkimiste eest eesistujariik Saksamaale ja mandaadile tõhusa pühendumise eest eesistujariik Portugalile -, mida tahaksin kõige rohkem kiita, on kasutada tõhusalt ära uued institutsionaalsed vahendid ja saavutada paremad tulemused.
Hiljuti öeldi Euroopa kodanikele korduvalt ja üsna õigesti, et vajame uut institutsionaalset raamistikku, et kohandada Nice'i Euroopat laienenud Euroopaga. Nüüd on aeg tõestada, et see ümberkorraldatud Euroopa on võimeline täitma oma uut missiooni.
Viiskümmend aastat pärast Rooma lepingule allakirjutamist ei ripu Euroopa kohal enam sõja ega häda igavest taaka. Uueks väljakutseks on seista silmitsi globaliseeruva maailmaga, kus tarbib ja toodab üha enam inimesi, kus kaovad piirid ja mitte ükski Euroopa riik ei ole tegelikult maailmatasandi tegutseja. Me peame seisma silmitsi globaliseerumise hirmudega ja tehnoloogia revolutsiooniga ning tõestama, et Euroopa, mida on tugevdanud uus leping, on suuteline avastama uusi teid ja looma uut heaolu. Nüüd on samuti võimalus leida uued lahendused uutele probleemidele. Kuue, kaheteistkümne või isegi viieteistkümne liikmega oli lihtsam edendada tihedaid sidemeid kodanike ja ühenduse struktuuride vahel, kuid tänapäeval on see kõige raskem väljakutse üldse.
Koos ELi laienemisega on ka võimukeskus kodanikest üha enam kaugenenud. Seda negatiivset mõju võib muu hulgas täheldada nõukogu eesistumise rotatsioonisüsteemi kadumise puhul või põhimõttest loobumise puhul, et iga liikmesriigi kohta on üks volinik. Me peame selle negatiivse mõju vastu võitlema ning parlament mängib selle ülesande puhul otsustavat rolli, et saavutada rohkem läbipaistvust ja vähem bürokraatiat, rohkem arengut ja vähem tarbetut õigusloomet, rohkem koostööd riikide parlamentidega ja eemalduda vähem kodanikest, rohkem ühtekuuluvust ja vähem ebavõrdsust. Kui oleme vabanenud kahtlustest meie sisekorralduse suhtes, hakakem südikuse sümboliteks ning võtkem vastu kaasaegsed väljakutsed. Täna peaksime tähistama oma ühinemisvõimet.
Edite Estrela
(PT) Härra president, nõukogu eesistuja, komisjoni president, daamid ja härrad, täna on kasutatud Lissaboni mitteametliku ülemkogu kohta selliseid sõnu nagu rahulolu, õnn, edu ja võit ning seda õigustatult. Tõepoolest kuulutati kokkulepe uue lepingu üle välja veidi enne 18. oktoobri keskööd. See oli ajalooline hetk.
Esiteks saavutatud tulemuste tõttu, kuid samuti seetõttu, et seda tehti nii kiiresti. Pisut rohkem kui 12 kuud kestnud intensiivse töötamise ja läbirääkimiste järel oli võimalik jõuda vajalikule konsensusele tippkohtumise esimesel päeval. Veelgi enam: samal päeval kirjutati alla kokkuleppele Euroopa Liidu tööturu osapoolte, tööandjate ja ametiühingutega, et ajakohastada tööturgu - see oli oluline samm Lissaboni strateegia uue tsükli jaoks.
Eesistujariik Portugali tuleb õnnitleda. Tema saavutas oma peamise prioriteedi tunnustatud oskuste abil: anda Euroopale uus leping, mis oli suur võit. Euroopa väljus kuus aastat kestnud ummikseisust ja saab nüüd keskenduda sellele, mis on kodanikele tõesti oluline, nagu ütles Jean Monnet: me ei saa peatuda, kui maailm meie ümber on liikumises, ning kiirus, millega maailm tiirleb, ei luba Euroopal aeglaselt reageerida.
Leping allkirjastatakse 13. detsembril ja sellele järgneb ratifitseerimine, mis peaks olema kiire ja probleemivaba. Portugali kodanikuna sooviksin öelda, et olen väga rahul, kuna taas kord on Lissaboni nimi lahutamatult seotud otsustava hetkega Euroopa integratsioonis. Peaminister Sócrates, ma tänan teid. Te olete ära teeninud tänu Portugalilt ja samuti Euroopalt oma meelekindluse ja pühendumise eest. Euroopa ei ole enam ummikseisus. Tänan teid, härra peaminister!
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Härra president, õnneks lõppes Lissaboni tippkohtumine hästi. Eesistujariik Saksamaa tegi suurepärast eeltööd ning eesistujariik Portugal viis selle professionaalselt lõpule. Kahjuks pean juhtima tähelepanu sellele, et taas kord mängisid rolli riiklikud huvid. See ei ole kindlasti sobilik Euroopa koostöö puhul. Nüüd peavad meil olema eripädevused, et arutada sisu, mitte protsessi üle. Kahjuks oleme näinud rõhuvaid arenguid, mis soovitavad, et peaksime arutlema pigem protsessi, mitte sisu üle. Kui me siiski lõpuks arutleme protsessi üle, siis sooviksin öelda selgelt välja, et me ei vaja lepingu ratifitseerimiseks rahvahääletusi. Rahvahääletused lihtsalt ei ole lahendus. Laskem esindusdemokraatial teha oma tööd!
Ja mitte seetõttu, kuna kardan vastuhääletamist - kaugel sellest! Pigem seetõttu, et on täiesti vale lahutada ELi küsimused riikide parlamendivalimistest. EL on ja jääb riikide poliitika täiesti lahutamatuks osaks. Rahvahääletusi kasutatakse ametisoleva valitsuse pihta tulistamiseks. Need võimaldavad teistel erakondadel vältida nende üle hindamist nende ELi poliitika põhjal. Loomulikult hinnatakse kõiki erakondasid nende ELi poliitika põhjal ning see juhtub, kui lähme valima riiklikel valimistel. Siiski esitab see kaks nõuet: nõue, et meie, valijaskond, võimaldame ELi poliitikal mõjutada meie otsust riiklike poliitikute kohta, ja nõue, et erakonnad ei pea loomulikult kasutama rahvahääletusi, et vältida vastutust Euroopa Ühenduse ees. Sestap loodan, et jõupingutused selle tagamiseks, et esmatähtsaks seatakse mitte protsess, vaid sisu, õnnestuvad.
Konrad Szymański
(PL) Nõukogu eesistuja, komisjoni president, mul on väga hea meel, et reformilepingu protsess hakkab lõpule jõudma. Mitte seetõttu, et kavandatud muudatusi integratsiooni osas saab minu arvates tervikuna ellu viia - mõnikord on need sellest väga kaugel. Minu rahulolu põhjus peitub pigem selles, et viimasel ajal oleme pühendanud liiga palju aega ja poliitilist energiat institutsioonidele.
Ma olen veendunud, et ELi edu ei ole institutsioonide koosseisu või võimumehhanismide tulemus. See edu seisneb poliitilises tahtes ja ühises tulevikunägemuses. Ma loodan, et kui ratifitseerimine on lõpule viidud, ei takista meid miski võtta aktiivselt osa tulemuslikust Euroopast, vastutada rohkem ülemaailmse julgeoleku eest, mõjutada aktiivsemalt naaberriike ning lõpuks arutleda ELi laienemise üle, võita konkurentsi, investeeringute ja majanduskasvu osas. Vaatamata sellele, mis on öeldud viimase seitsme aasta jooksul, ei ole institutsionaalsed muutused lõppenud ega ole leitud neile probleemidele rahuldavat lahendust.
Johannes Voggenhuber
(DE) Härra president, paljudest ülestõusudest, talupoegade sõdadest ja revolutsioonidest Euroopas teame kõik romantilist jutustust põgenikust, kes peideti üle piiri toimetamiseks sõnnikuvankrisse, et ta pääseks Richelieu nuhkide ja kuninga valvurite eest. Kui tal see lõpuks õnnestub, siis ei näe ta hea välja ning samuti ei lõhna ta väga meeldivalt, kuid kui ta on end puhtaks pesnud, võib öelda: ta elab!
Põhiseadusega kukkus samamoodi välja. Valitsused on peitnud selle mitteloetavate, seletamatute tekstide, erandite, klauslite, joonealuste märkuste, resolutsioonide, protokollide sasipuntrasse ning selle sõnnikuhunniku varju all on nad selle üle piiri toimetanud. Tragöödia seisneb lihtsalt selles, et nad ei ole põhiseaduse varandust peitnud ära mitte kuninga valvurite eest, vaid kodanike valvsate silmade eest.
Ma olen selles tekstide sasipuntras kaevanud. Jah, ma leidsin tõepoolest põhiseaduse peamised saavutused, mille kallal ma isegi rohkem kui kümme aastat töötasin, ning ma võiksin tegelikult õnnelik olla. Ometi muudab mind see olukord väga kartlikuks. Lisaks - nagu ikka taoliste seikluste puhul juhtub - on üks või teine põgeniku abistaja võtnud osa varast endaga kaasa. Ning seetõttu leidsin sellest sõnnikuhunnikust mõne valitsuse sõrmed. Üks oli kindlustanud enda jaoks erandi ja seetõttu näpanud osa põhiõiguste hartast, osa parlamendi õigustest, osa andmekaitsest jne. Varandus jõuab kohale kahjudega, kuid üldiselt võttes vähemalt jõuab.
Me oleme võitnud tükikese Euroopast, oleme säilitanud tükikese Euroopa tulevikust, aga mitte kodanikega, vaid ilma kodaniketa, mitte parlamentidega, vaid ilma parlamentideta, ning see on väga ohtlik. Me oleme võitnud tükikese Euroopast, kuid me ei ole lahendanud usalduskriisi Euroopa kodanike seas. Sestap ootab parlamenti tohutu väljakutse: võita uuesti Euroopa kodanike usaldus.
Ilda Figueiredo
(PT) Härra president, avaldame kahetsust, et Lissaboni tippkohtumine võttis üle niinimetatud Euroopa põhiseaduse sisu, mille eelnevalt olid prantslased ja hollandlased rahvahääletustel tagasi lükanud, püüdes samal ajal põigelda kõrvale vajalikust demokraatlikust arutelust ja avalikest aruteludest rahvahääletuste näol. Lisaks sellele, et sellega solvatakse demokraatiat ja suveräänsust, näitab see, et kardate kodanike hääletamist lepingu üle, mis kujutab endast kvalitatiivset tõuget neoliberalismi, föderalismi ja militarismi kasuks, mis kahjustab üha enam töötajate ning vaeste majanduslikke ja sotsiaalseid saavutusi.
Kuid võitlus jätkub, sest enam kui 200 000 inimest tõestas seda muljetavaldava demonstratsiooniga, mida toetas CGPT Lissabonis 18. oktoobril. See oli suurim demonstratsioon viimase 20 aasta jooksul ning nõukogu eesistuja ja komisjoni president, kes mõlemad on portugallased, ignoreerivad seda lihtsalt sümboolselt. See läheb selle lepingu ajalukku.
Vladimír Železný
(CS) Härra president, pärast põhiseaduse läbikukkumist näis, et demokraatliku otsustamisprotsessi põhimõte on taas kord saavutanud ülemvõimu ELis, vähemalt mõneks ajaks. Me arvasime valesti. Seesama põhiseadus tuli väga kiiresti lauale tagasi, üksnes teistsuguse pealkirja all. Selle autorid isegi mitte ei püüa varjata fakti, et see on esialgne põhiseadus veidi muudetud kujul, mille eesmärk on ignoreerida inimeste demokraatlikku tahet rahvahääletuse näol.
Leping, mis tugevdab mittevalitud ELi ametnike rolli ja seeläbi demokraatlikku defitsiiti, loob muu hulgas 105 õigusloomega seotud ja õigusloomega mitteseotud pädevust ELis. 68 juhul asendab see riikliku vetoõiguse kvalifitseeritud häälteenamusega. See kahjustab riikide pädevusi välispoliitika valdkonnas. See annab otsustamisõiguse ELis suurtele liikmesriikidele, ennekõike Saksamaale väikeste riikide arvel.
Lihtne võrdlus näitab, et see on peaaegu identne Euroopa föderaalse riigi põhiseadusega, mille prantslased lükkasid tagasi ja hollandlased maha matsid. Jultumus, millega see on lauale tagasi toodud pokkerimängija tõsise näoilmega ja uue orwelliku pealkirja all, on rabav. Lissabonis võitis uut tüüpi utoopiline natsionalism: üleeuroopaline ja ELi natsionalism; natsionalism ilma tõelise rahvusliku, kultuurilise ja ajaloolise aluseta, mis on juurdunud üksnes Brüsseli pikkades ametikoridorides. Berlaymonti patriotism kuulutas välja võidu.
Neid, kes esindavad riike, mis elasid peaaegu pool sajandit kommunistliku totalitaarse režiimi all, ei üllata enam peaaegu miski. Meid on harjutatud võimu jultumusega ja inimeste tahte põlgamisega. Isegi mitte Vastastikuse Majandusabi Nõukogus ei kogenud me sellist avalikku petmist, nagu petab EL täna oma liikmesriike. Vähemalt peideti Vastastikuse Majandusabi Nõukogus sarnased katsed erakonna poliitbüroo taha, kuid see on nüüd minevik.
Kodanikud soovivad ise otsustada, kas annavad oma suveräänsed õigused Euroopa üliriigile, millel puudub demokraatlik või ajalooline raamistik. Sel põhjusel soovin näha rahvahääletust.
Luca Romagnoli
Härra president, daamid ja härrad, reformilepingu raames, mida mina ei tunnusta, on nii võitjaid kui ka kaotajaid. Poola ja Itaalia kahtlusavaldustele seoses uute kohtade jagamisega parlamendis leiti lahendus, kuid Poola võidab veel teisigi palju olulisemaid lahinguid: ta sai erandi põhiõiguste hartast, tal saab Euroopa Kohtus olema kohtujurist ning ta saab hüvitisi Ioannina mehhanismi alusel. Isegi Austria võitis, kuna tal lubati piirata välismaalastest tudengite juurdepääsu oma riigi ülikoolidele.
Romano Prodi kuulutas enne kohtumisele minekut, et võitleb selle nimel, et ei kaotaks Itaalia pariteeti. Ta lõpetas Prantsusmaa pariteedi kaotamisega, kuid taastas Ühendkuningriigi pariteedi, kiideldes lubadusega, et kodakondsuse alusel kohtade jagamine vaadatakse läbi pärast 2014. aastat. Siiski olime selle saavutanud juba eelmisel täiskogu istungil Brüsselis.
See, millega Prodi loid administratsioon leppis, olid lihtsalt mõned laualt pudenenud leivaraasud, mille tulemusel ligikaudu kolme miljonit Itaalia kodakondsusega eurooplast peetakse vähem eurooplaseks kui pakistanlasi, indialasi ja keenialasi, kellel on olnud õnne elada ja töötada Ühendkuningriigis, või kamerunlasi Prantsusmaal, keda, ehkki nad ei ole ühenduse kodanikud, võetakse kohtade jagamisel arvesse.
Me ei olekski saanud Itaalia valitsuselt midagi paremat oodata, sest teda toetavad mühaklikud kommunistlikud vasakpoolsed ning valelikud ja silmakirjalikud kesk-vasakpoolsed. Nagu võite näha, on meil ka teisi põhjuseid, miks me ei pea nende lepingutega loodud Euroopat enda omaks ja miks loodame, et tähistame peagi Prodi naeruväärse valitsuse De profundis't.
Jana Bobošíková
(CS) Daamid ja härrad, pärast Lissaboni lepingu põhjalikku lugemist on selge, et riigipead tutvustavad põhimuudatusi ELi dokumentides.
Reformileping kirjutab sõna-sõnalt ümber ELi lepingud ja Euroopa Ühenduse aluslepingud. Sooviksin rõhutada fakti, et need muudatused ei mõjuta ainult ELi protsesside üksikuid etappe, vaid samuti põhimõtteid, millele tuginedes EL viiekümne aasta eest loodi. Reformileping kannab vaba konkurentsi põhimõtte lepingu põhitekstist üle protokollidesse, mis lisatakse lepingule. Ma arvan, et see peaks olema punane lipp demokraatlikult meelestatud kodanikele.
Daamid ja härrad, kui ELi projekt soovib olla usutav, siis tuleb reformileping panna liikmesriikides rahvahääletusele. Poliitikud peaksid heitma kõrvale oma ülbuse ja mugava olukorra. Nad peavad selgitama Lissabonis vastu võetud otsust kodanikele ja võitma neid selle poole. Vastasel korral suureneb lõhe kodanike ja poliitilise eliidi vahel veelgi. See mitte ainult ei ohusta heaolu, vaid see süvendab demokraatlikku defitsiiti ELis tervikuna.
Timothy Kirkhope
Härra president, olen peaministrile tema tänahommikuse seisukohavõtu eest tänulik ning samal ajal märgin, et valitsusjuhid, Briti inimesed ja Briti Konservatiivne Partei on olnud järjekindlad oma murede osas põhiseaduse ja väga sarnase reformilepingu pärast.
Briti peaminister ütles, et reformileping ei ole põhiseadus. Teised valitsusjuhid ei nõustunud temaga. Ta ütles meile, et Suurbritannia nn punane joon on kindlustatud. Nagu suurem osa Briti inimestest, ei saa ka mina täielikult aru ega usu meie peaministrit selles küsimuses. Kõne all on usaldus. Meie peaminister andis lubaduse viia läbi rahvahääletus - kahe aasta tagune valimislubadus. Seetõttu ei ole käesoleva asutamislepingu rahvahääletus mitte ainult poliitiliselt, vaid samuti moraalselt hädavajalik.
Iiri peaminister ütles nädalavahetusel võimaliku rahvahääletuse kohta: "Miks mitte lasta inimestel sõna sekka öelda? Minu arvates on ärritav näha, et nii paljud riigid põgenevad selle eest, et anda oma inimestele võimalus.”
Mõned päevad tagasi ütles Gordon Brown, et see leping tähistab ELi institutsionaalse reformi lõppu järgmiseks kümneks aastaks. Siiski on viimase 15 aasta jooksul käsitletud reforme neljas lepingus ning ma kahtlen, kas vajadusele teha täiendavaid institutsionaalseid muudatusi suudetakse vastu panna. Näiteks nn põrkmehhanismi klausel võimaldaks tühistada liikmesriikide vetosid.
Teisest küljest keskendub konservatiivne Euroopa nägemus kolmele põhivaldkonnale: ülemaailmne konkurentsivõime, ülemaailmsed kliimamuutused ja ülemaailmne vaesus. Õnnitlen president Barrosot eriti tema meelekindluse puhul püüelda igal juhul nende eesmärkide poole. Siiski saab nende vastu võidelda poliitilise tahte abil ja selleks ei ole vaja kõnealust lepingut. Peaksime meeles pidama seda, mis oli kirjas Laekeni deklaratsioonis. Selles oli kirjas, et Euroopa Liit peab muutuma demokraatlikumaks, läbipaistvamaks ja tõhusamaks, ent see nõudis meilt samuti suuremat pühendumist kodanikele ja mitte ainult otsuste teatamist neile. Tänane küsimus on: kas Lissaboni leping vastab Laekeni deklaratsioonile? Laekenis küsiti õigeid küsimusi. Kas oleme andnud õiged vastused?
Poul Nyrup Rasmussen
Härra president, sooviksin öelda nõukogu eesistujale: milline suurepärane tippkohtumine. Ma ei ole kunagi kahelnud, et te selle ellu viite, kuid üks asi on mitte kahelda ja teine asi seda ellu viia ning teie tegite seda. Palju õnne.
Ma ei tea, kas kolleegid teavad: see on ajalooline pöördepunkt. Esimesel päeval saime tõelise maailma uue asutamislepingu. Ma tean, et kõik siinsed maksimalistid ei pea seda just kõige ilusamaks asutamislepinguks, ent tõeline maailm ei ole samuti kõige ilusam maailm, mida on võimalik saavutada. Seega vajate tõhusat asutamislepingut, selgete väärtustega asutamislepingut - ja selle olete te saanud.
Teisel päeval, mu sõbrad, saime juhised - esimesel päeval asutamislepingu, teisel päeval juhised -, mis käsitlevad seda, mida inimesed meilt ootavad: tõelist maailma. Teisel päeval ütlesite, et soovime, et Euroopa liikumine globaliseerumise suunas oleks inimlikum, palju kaasahaaravam ja see põhineks meie sotsiaalse ühtekuuluvuse väärtustel. Te ütlesite, et Lissaboni protsess ei ole ainult vähestele mõeldud protsess, vaid suunis Euroopa Liidu välispoliitilise sihi kohta, mille kohaselt ei ole eesmärk olla maailma kõige tugevam majandusjõud, vaid mõista, et maailm on ühtekuuluvam üksnes siis, kui see põhineb sotsiaalsel turumajandusel.
Seda soovin täna teile rõhutada. Soovin tänada eesistujariiki mitte ainult esimese päeva, vaid samuti teise päeva eest, kuna teisel päeval jõuti järeldusele, et käesoleva Euroopa Liidu näol pole tegu turuühiskondadega. Tegu on sotsiaalsete turumajandustega, mis tähendab, et oleme favoriidid sotsiaalsete teemade ühendamisel majanduse konkurentsivõimega. Hästi tehtud, eesistuja ja sõber, kui ma nii võin öelda, sest sellega jõuan kolmanda ja viimase sõnumini.
Andkem eesistujariik Portugalile selle viimane tippkohtumine detsembris, mille käigus eesistuja mitte ainult ei allkirjasta asutamislepingut, vaid mille käigus meie kinnitame, et Lissaboni protsess viidi hästi läbi. Seega asugem tegutsema. Liigutagem endid. Seda inimesed meilt ju ootavad.
Marielle De Sarnez
- (FR) Härra president, Euroopa Liit saab endale uue lepingu. Ilmselgelt saab kahetseda mõningaid asju: kahetseda, et tekstis hüljati Euroopa Liidu sümbolid; kahetseda mõne riigi võidetud erandiklausleid, eriti harta osas, ja lõpuks kahetseda lepingu keerukust, mistõttu nõuan mina konsolideeritud teksti, et Euroopa kodanikud leiaksid oma tee selleni. See oleks hea.
Kõigest hoolimata annab see leping meile vahendid Euroopa taaselustamiseks, eeldusel, et me seda soovime. Selle tekstiga saab Euroopa Liit vahendid, mida vajab oma integratsiooni jätkamiseks, ühise poliitika laiendamiseks ja süvendamiseks. Energia, kliimamuutuste, sisserändepoliitika, terrorismivastase võitluse, majandusliku koordineerimise, välis- ja kaitsepoliitika ning arengupoliitika osas saab Euroopa nüüd edasi liikuda.
See sõltub lihtsalt poliitilisest tahtest. Mitte keegi ei saa nüüd enam kasutada vabandust, et institutsionaalsetest tegutsemisvahenditest jääb vajaka. Nüüd peavad kõik seisma silmitsi oma kohustustega ning seda öeldes mõtlen institutsioonide kõrval eelkõige liikmesriikidele. Need on Euroopa jaoks head uudised ja ma loodan, et need on head ka kodanike jaoks.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Härra president, vastupidiselt Poola süngetele ennustustele ja alusetule kriitikale viimaste parlamendis toimunud arutelude ajal, eriti Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni liidri poolt, osutus Lissaboni tippkohtumine diplomaatiliseks kompromissiks. Nii ELi kui ka Poola ametivõimud tajusid kokkuleppele jõudmise potentsiaali. ELi pool näitas üles, et hindab Poola olulisust ja potentsiaali kohtujuristide arvu suurendamisel Euroopa Kohtus ja samuti Ioannina klausli säilitamisel.
Peame lootma, et kompromiss, milleni tippkohtumisel jõuti, on üksnes sissejuhatus konsulteerimisele Euroopa kodanikega. ELi reformilepingu eelnõu on lõpuks liiga oluline dokument, et smugeldada seda salaja läbi poliitiliste koosolekuruumide. Ärgem unustagem, et lepingu eelmine eelnõu kukkus läbi kahe liikmesriigi rahvahääletusel. Kui me ei lase üldsusel veel kord öelda, mis neil on öelda ELi tuleviku kohta, siis ei riku see mitte üksnes ELi põhiväärtuseid, vaid annab selgelt tunnistust sellest, et valitsus kardab oma valijaskonna häält. Las demokraatia diktaatorid lasevad üldsusel endal väljendada oma tahet ELi tulevikunägemuse kohta.
Ian Hudghton
Härra president, mina esindan Šotimaad. Minu erakond SNP moodustab Šotimaal uue valitsuse ning ma usun, et see valitsus osutub palju konstruktiivsemaks Euroopa Liidus osalemise suhtes kui ükski teine Ühendkuningriigi valitsus varem.
Ma tunnistan vajadust reformida aluslepinguid ning luua avatum, demokraatlikum, tõhusam ja vastutavam valitsust. Toetan põhimõtteliselt kvalifitseeritud häälteenamuse laiendamist ning Euroopa Parlamendiga kaasotsustamismenetlust. Kuid mitmekesisus, millele härra Barroso üsna õigesti viitas, tähendab alati seda, et soodustatakse riiklikke huve. Me ei tohiks kaotada sidet kohalike kogukondadega seeläbi, et tallame jalge alla nende huvid või esineme nõnda.
Šotimaa kardab, et ühise kalanduspoliitika tugevdamine, mis on aluslepingute ainupädevus, võib üksnes takistada kalavarude majandamise põhjalikku reformimist, mis on minu arvates vajalik. Kahjuks - ehkki see ei tulnud üllatusena - ei tõstatanud Ühendkuningriigi valitsus seda küsimust tippkohtumisel. Taas kord on Ühendkuningriigi valitsus ignoreerinud Šotimaa peamisi huve.
Koenraad Dillen
(NL) Härra president, põhiseadus on surnud. Elagu põhiseadus! Kuidas teisiti saakski kirjeldada Lissaboni sündmusi? Me kõik nõustume, et reformileping on ainult selle põhiseaduse kloon, mille prantslased ja hollandlased tagasi lükkasid, mis on, nagu ütles Valéry Giscard d'Estaing, veelgi vähem loetav kui selle originaal. Kõigest hoolimata tuleb iga hinna eest vältida rahvahääletusi, nagu meile öeldi.
Tõepoolest eksisteerib 2005. aastaga võrreldes üks suur erinevus. Seekord ei anta prantslastele, hollandlastele ja teistele Euroopa kodanikele võimalustki väljendada oma arvamust. Näite sellisest demokraatia põlgamisest võib leida volinik Wallströmi sõnavõtust, kellel on alati palju öelda lõhe ületamise kohta Euroopa ja kodanike vahel. Ta kutsub riikide parlamente üles ratifitseerima seda teksti võimalikult kiiresti.
Siiski on demokraatia tõeliseks austamiseks vaja, et kõigi ELi liikmesriikide kodanikud saaksid väljendada oma arvamust lepingu kohta, teksti kohta, mis mitmes suhtes kahjustab rahvusriikide suveräänsust rohkem kui vaja. Need, kes selle eest vastutavad, ei tohiks kaevata, kui kodanike hirm avaldub taas kord vastupanuna ametliku Euroopa vastu järgmistel Euroopa Parlamendi valimistel.
Hans-Peter Martin
(DE) Härra president, daamid ja härrad, kindlasti ei ole teil praegusel hetkel kerge! Riikides, kus lubati rahvahääletusi, näiteks Ühendkuningriigis või minu kodumaal Austrias, kirjeldatakse lepingut pisidetailina, millegi laiendusena. Teistes riikides, näiteks Saksamaal, räägitakse ühenduse täielikust ümberkorraldamisest ja ajaloolisest läbimurdest. Mis on nüüd tõsi?
Ma arvan, et peaksime antud olukorras tuletama meelde Lääne-Saksamaa endise presidendi Roman Herzogi sõnu ja väga selgeid ütlusi, kes oli lisaks selle kongressi esimees, mis vastutas põhiõiguste harta koostamise eest, ja kes ütles, et ELi põhiseadus kahjustab demokraatiat. Nüüd sisaldub see muudetud kujul reformilepingus.
Kui te ei soovi demokraatiat kahjustada, kui te ei soovi seda lämmatada, siis olgem vähemalt poliitiliselt viisakad ja lubagem rahvahääletusi, nagu neid on tehtud minevikus - viimase ELi põhiseaduse lepingu puhul - isegi Hispaanias ja Luksemburgis.
Marianne Thyssen
(NL) Härra president, komisjoni president, nõukogu eesistuja, daamid ja härrad, vaadates muudatusi, mida reformileping teeb sellistes valdkondades nagu ränne, põllumajandus, politsei- ja õigusalane koostöö, ning otsuseid ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, põhiõiguste harta, euroala ja sotsiaalse turumajanduse kohta - mis on esmakordselt muutunud eesmärgiks - ja samuti valitsustevahelise solidaarsuse kohta energia valdkonnas, näib mulle, et see leping tugineb kongressi ja juuni tippkohtumise tulemustele ning pakub meile rohkem löögivõimet ja demokraatiat kui poliitilised institutsioonid. Nüüdsest on liit paremini varustatud, et anda inimestele vastused, mida nad ootavad, nii seesmiselt kui ka väliselt.
Viimasega seoses sooviksin õnnitleda nõukogu eesistujat päevakorra koostamise puhul. Nõukogu eesistuja, seeläbi, et lubasite tippkohtumisel otsustada mitte ainult lepingu üle, vaid vahetada samuti mõtteid meie põlvkonna probleemi - globaliseerumise üle - saatsite välja olulise sõnumi. Kui kõik on öeldud ja tehtud, siis ei ole olulised mitte institutsioonid - institutsioonide juhtimine -, vaid nende poliitika.
Sellega jõuan küsimuseni komisjoni presidendile. Kas arvate, et jõuline poliitika kujundamine on nüüdsest alates kuni lepingu lõpliku ratifitseerimiseni võimalik või paneb ratifitseerimine teid kartma, et te ei saa inimesi eksitada ja peate piirduma ettevaatlike küsimustega? Teisisõnu: kas konkreetsete projektide Euroopa jätkab eksisteerimist 2008. aastal?
Lõpuks kaks lühikest küsimust nõukogule. Härra nõukogu eesistuja, kas olete palunud riigi- ja valitsusjuhtidelt isiklikku poliitilist pühendumist, et nad viiksid asjaomastes riikides ratifitseerimise edukalt lõpule? Ma väga loodan seda. Teiseks: millal ilmub nende lepingute kooskõlastatud tekst? Lõppude lõpuks peab ju leping, mis sisaldab läbipaistvuse ja lihtsustamise eesmärke, olema loetav, kas või ainult inimeste seisukohast. Tänan teid, härra president, ja tänan teid, nõukogu eesistuja ja komisjoni president, juba ette vastuste eest minu küsimustele.
Jo Leinen
(DE) Härra president, meil on Lissaboni strateegia ja loodetavasti saame nüüd samuti Lissaboni lepingu ning need mõlemad viivad Euroopat edasi. Parlament ning eriti põhiseaduskomisjon on võidelnud ja töötanud uue Euroopa lepingu nimel seitse aastat. Mööndavasti me ei ole saanud põhiseadust, kuid me saame öelda, et see reformileping on edasiminek igas suhtes. Ei ole ühtki punkti, milles oleksime Nice'i lepinguga võrreldes mahajäämuses. Kõik läheb edasi ja toob meid lähemale 27 liikmesriigist koosnevale Euroopa Liidule. Peame seda samuti ütlema väljas ootavatele kodanikele.
Uue lepingu võitjad on Euroopa kodanikud. Eksisteerivad erinevad otsese ja kaudse osalemise vormid Euroopa poliitikas ning meie oleme suutelised lahendama suuri probleeme, millele on siin viidatud, kiiremini ja tõhusamalt. Võidavad samuti kodanike esindused Euroopas, riikide parlamendid ja Euroopa kodanike esindus - Euroopa Parlament. Sel eesmärgil ei kahjustata demokraatiat - nagu just öeldi ja mis on täielik nonsenss -, vaid tegu on Euroopa demokraatia viimistlemisega, mille saavutame selle lepinguga tegelikult.
See oli nüüdseks juba neljas kokkulepe. Ma loodan, et see oli viimane kord, kui liikmesriigid pidid sel eesmärgil kokku tulema. Nüüd tuleb kogu jõud suunata ratifitseerimisele. Ma loodan, et mitte ükski riik ei ütle "ei”. See on võib-olla selle lepingu viimane võimalus. Iga "ei” tooks endaga kaasa eraldatuse, võib-olla isegi selle riigi isoleerituse. Me loodame, et nii ei juhtu. Kõik jõud tuleb suunata ratifitseerimisele, et saaksime lepingu 2009. aastaks.
Lapo Pistelli
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, kunagi oli Milano metroo seinale kirjutatud väga teravmeelne ja küüniline lööklause "tulevik ei ole see, mis ta kunagi oli”, just nagu ilm või toit.
Elame ajal, mil noorem põlvkond ei ole enam veendunud, et tulevik saab olema parem, nagu mõtlesid kunagi nende vanemad. Tõepoolest võib kuulda inimesi ütlemas, et "Euroopa ei ole enam see, mis ta kunagi oli”. Meie mandril tärkab ja areneb suveräänne, natsionalistlik, Euroopa-vastane mõtteviis. Me oleme kuulnud mõnesid teemakohaseid näiteid täna hommikul siin parlamendis.
Ma usun, et Lissaboni tulemus on oluline, ehkki pigem kiiruse poolest, millega selle üle otsustati, mis saadab positiivse sõnumi avalikule arvamusele, mitte sisu poolest, kuna jätkuvalt eksisteerib palju erandeid ja klausleid ning see on jätkuvalt liiga keeruline. Sellele vaatamata on parlamendil, komisjonil ja nõukogul aega 18 kuud, et taastada avalik arvamus pärast seda kriisiperioodi.
Me kõik või vähemalt enamik meist siin parlamendis usub, et Euroopa on lahendus globaliseerumisega seotud muredele ja mitte nende põhjus ning me oleme tugevamad, kui käsitleme rännet, kliimamuutusi, innovatsiooni ja teadusuuringuid üheskoos. Nõnda mõtleb enamik parlamendiliikmeid. Nüüd on meil aega 18 kuud, et veenda selles 500 miljonit kodanikku, kes elab Euroopas, enne Euroopa Parlamendi valimisi.
Mario Borghezio
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, Lissaboni tippkohtumisel oli üksainus tulemus: Euroopa kodanike eemaldumine Euroopa Liidust, et teha ruumi lobitöötajatele ja tehnokraatlikele võimudele. Nägemust sellest, mille nimel võitleme - kodanike ja piirkondade Euroopa - muutub üha ähmasemaks. Isegi meie parlamendis: kus on korsiklased, Valle d'Aosta elanikud, baskid, kus on bretooni separatistid, elsaslased?
Kohtade jaotamisel on häbi, et meie riik, mida esindab nördinud peaminister Prodi, saab lüüa Prantsusmaalt. Isegi see ei olnud piisav hääbuvale härra Prodile, kes oli Lissabonis justkui Alice Imedemaalt, täiesti eksinud ja valesti informeeritud. Tänu härra Prodile jäeti Itaalia välja deklaratsioonist, ühisdeklaratsioonist, millega Prantsusmaa, Saksamaa ja Ühendkuningriik palusid üsna õigustatult astuda Euroopal samme, et vältida USA riskantsete hüpoteeklaenude turu kriisi kordumist.
Härra Prodi ütles pressile antud avaldustes maailma finantskriisi kohta, et ta ei saa aru, miks on Euroopa laenamise suhtes sellisel seisukohal. Endine konsultant ja komisjoni endine president Goldman Sachs võib mõnikord käituda nagu rahvusvahelise panga konsultant, kuid tal ei ole kavas muretseda tohutute tagajärgede pärast Itaalia peredele - samuti põhjapoolsetele -, keda rõhub hinnakoorem ja kes ei tule ots-otsaga kokku...
(Juhataja katkestas kõneleja)
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Härra juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni president, minu fraktsiooni kõneleja Joseph Daul ütles, et Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon on rahul, kuna oleme ummikseisust välja tulnud, kuid me ei ole õnnelikud. Me ei ole õnnelikud, kuna valitsustes ei valitse just väga Euroopa-meelne õhkkond, mis on vastuolus valimistulemustega, millega president Barroso viitas Euroopa kodanike tahtele, samuti ei ole me rahul, kuna Lissaboni leping sisaldab paljusid mõõdu järgi valmistatud elemente valitsustele, mis tahavad järjest rohkem endale ja järjest vähem Euroopale.
Nõukogu eesistuja, te viitasite - ja ma sooviksin teid õnnitleda saavutatud kokkuleppe puhul, kuna sooviksin rõhutada, et pean seda kokkulepet oluliseks meie väljumisel ummikseisust - te viitasite kolmele küsimusele, mida sooviksin nüüd rõhutada.
Esiteks arvan, et siin täiskogul on väga oluline kuulutada ametlikult välja põhiõiguste harta. Seda ei tehtud Nice'is, seda tehti salaja. Tehkem seda ametlikult, kuna põhiõiguste harta, kas koos või ilma eranditeta, on Euroopa kodanike DNA.
Teiseks, härra nõukogu eesistuja, tunnen muret Euroopa Parlamendi kohtade jagamise pärast, kuna see, mille olete vastu võtnud, rikub lepingus sätestatud kahaneva proportsionaalsuse põhimõtet. Kas see hakkab parlamendis kehtima? Vaatame, mida teha annab, kuid te olete teadlik sellest, et see, mille te vastu võtsite, ei võimalda kahanevat proportsionaalsust.
Lõpuks kõrge esindaja küsimus. Ma arvan, et jõudsite heale kokkuleppele, kuid ma arvan, et nõukogu eesistuja, kõrge esindaja ja komisjoni president moodustavad paketi, mida peame arutama parlamendis.
Kokkuvõttes, härra nõukogu eesistuja, arvan, et see oli Paul Valéry, suurepärane poeet ja võib-olla seetõttu suurepärane eurooplane, kes kirjutas, et luuletus ei ole kunagi lõplik, üksnes hüljatud. Ka Euroopa ehitamine ei lõpe kunagi. Antud juhul oleme konsensuse huvides loobunud mõnedest põhiseaduse lepingu eelistest, kuid me jätkame nende nimel võitlemist. Toetasime neid samuti preambula lauses, mis - irooniliselt - päästeti hävimisest: veelgi lähedasem liit Euroopa kodanike vahel. See on meie eesmärk, härra nõukogu eesistuja.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Härra juhataja, Madalmaad jagavad samuti laupäevahommikust kergendustunnet kokkuleppe saavutamise pärast ning seetõttu arvan, et oleme tänu võlgu nõukogu eesistujale. Uus leping võimaldab Euroopa Liidul edasi areneda. Liit muutub kindlameelsemaks ja demokraatlikumaks. Euroopa Liit seisab taas omil jalul. Liit saab nüüd taas keskenduda oma olulisele ülesandele; asuda tööle tegevuskavaga, mis ulatub sotsiaalse Euroopa edasiarendamisest kuni paremini kooskõlastatud välispoliitikani. See on samuti parim võimalus, kuidas tuua Euroopat kodanikele lähemale.
Minu kodumaa Holland on näinud kõvasti vaeva arutlemaks lepingu olemuse üle, mis on nüüd vastu võetud, ja erinevuste üle praeguse lepingu ja endise põhiseaduse lepingu vahel, mille riik rahvahääletusel tagasi lükkas. Järeldus oli, et erinevused on sellised, et teist rahvahääletust ei ole vaja. Uues lepingus puudub esialgse põhiseaduse põhiseaduslik olemus ning meil ei ole vaja korraldada uut rahvahääletust. Selleks on vaja lihtsalt tavalist parlamentaarset ratifitseerimist.
Reformidel, mille üle otsustati, on meie siiras toetus, kuna need saavutavad olulisi edusamme - eriti Euroopa Parlamendi õiguste osas -, muutmata sealjuures tasakaalu liikmesriikide ja Euroopa institutsioonide vahel. Suurem liit vajab teistsuguseid, laiaulatuslikemaid eeskirju. Loodetavasti liiguvad nüüd kõik liikmesriigid edasi ratifitseerimise suunas, et saaksime 2009. aastal minna edasi uute eeskirjadega, et edendada Euroopa Liidu olulist rolli kõigis valdkondades, kus meie kodanikud meilt seda ootavad.
Bronisław Geremek
(PL) Härra president, sooviksin alustada oma hääle lisamisega nendele siiralt tänulikele häältele, mis kõlasid eesistujariik Portugalile. On saavutatud märkimisväärne edu. Euroopa Liit vajas väljapääsu lüüasaamisest ja ebaõnnestumisest, vajas poliitilist mõõdet ning tänu eesistujariik Portugalile ta selle ka sai.
Samuti pean seda äärmiselt tähtsaks, et põhiõiguste harta on nende otsuste osa, ning sooviksin siinkohal lisada, et põhiõiguste harta on kompass, instrumentaarium Euroopa jaoks. Ma ei suuda isegi ette kujutada, kuidas riik, mis soovib olla osa Euroopa Liidust, võiks samal ajal lahutada ennast sellest, mida peab oma moraali, filosoofiliseks ja poliitiliseks aluseks.
Kriitilisi sõnu rääkis siin minu kolleeg Andrew Duff seoses Briti valitsuse seisukohaga, kes nõudis erandiklauslit. Mina olen paremal seisukohal. Poola valitsus, kes palus erandiklauslit Poola inimeste poolt vastu võetud otsuse tulemusena, on jäämas ilma oma võimust. Sooviksin avaldada siirast lootust, et järgides poliitilist ümberkorraldust, mis toimus minu esindatavas riigis, ja lojaalsusest Poola solidaarsuse traditsiooni vastu järgib Poola põhiõiguste hartat täielikult. Poola nõustub täielikult põhiõiguste hartaga, ilma mingite eranditeta.
Alain Lamassoure
(FR) Härra president, ülekaaluka Prantsuse erakonna UMP kõnelejana õnnitlen eesistujariik Portugali ja olen rõõmus kokkuleppe üle lepingu teksti kohta. See annab laienenud Euroopale eeskirjad, mida see vajab, et toimida tõhusalt ja demokraatlikult.
Kaasraportöörina Euroopa Parlamendi koosseisus on mul samuti hea meel, et nõukogu nõustus resolutsiooni ettepanekuga, mille üle parlament hääletas 11. oktoobril. Nõukogu kiitis seeläbi heaks tähenduse, mille andsime kahanevale proportsionaalsusele, selle põhimõtte ülekandmisele arvudesse, Eurostati arvandmete kasutamisele, et väärtustada elanikkonna arvessevõtmist ja soovi leida stabiilsem süsteem pärast 2009. aastat.
Nõukogu kokkulepe on rohkem kui 100protsendiline kokkulepe, see on 101protsendiline kokkulepe, kuna nõukogu lisab, et üks lisakoht tuleb anda Itaaliale, ilma selgitusteta. Sel põhjusel esitan kaks märkust.
Esimene märkus puudutab seda, nagu te ütlesite, härra president, et kõigil parlamendiliikmetel säilib hääleõigus, isegi presidendil ja isegi 73. itaallasel - vastupidiselt visadele kuulujuttudele, mida mõned ajakirjanduses levitavad.
Minu teine märkus puudutab seda, et Itaaliale antud 73. koht kaldub kõrvale lepingusse kirjutatud kahaneva proportsionaalsuse põhimõttest, mille esitas parlament ja mille kiitis heaks nõukogu. Seetõttu peame tagama, et otsust kohaldada artiklit 9a ei saa rünnata Euroopa Kohtus ja sel põhjusel esitavad raportöörid läbivaadatud eelnõu parlamendile, võttes arvesse Euroopa Ülemkogu soove.
President
Siiras tänu teile raporti eest kohtade jaotamise kohta, samuti tänud härra Severinile. Olete teinud siinkohal suurepärast tööd ja me oleme saatnud teid 99% teekonnast.
Bernard Poignant
. - (FR) Härra president, "Mitte miski ei ole võimalik ilma meesteta, mitte miski ei kesta ilma institutsioonideta”. Nõnda ütles Jean Monnet ja see peab paika ka meie olukorra puhul.
Kas leping on siis perfektne? Loomulikult mitte! Jean Monnet'l on ka sellele vastus. Rooma lepingu kohta kirjutas ta, et ta ei küsinud endalt, kas leping oleks saanud olla parem, kuna see vastas kõigele, mis oli tol ajal võimalik ja vastas kogemustele. Möödas on ajavahemik 1957-2007. Kas me riskime uuesti alustamisega? Ei, loomulikult mitte. Kolmandat lepingut ei tule. Ühest kriisist piisab. Kaks on liiga palju. Jean Monnet'l on taas kord vastus: "Ma olen alati arvanud, et Euroopa areneb nende kriiside kaudu ning et Euroopa saab olema nende kriiside lahenduste summa.” Selline see leping ongi.
Kuid ilmselgelt ei nõustu kõik, kuna meie Briti sõbrad on elavalt huvitatud eranditest. Ma elan poolsaarel, sestap mõistan saarlaste mentaliteeti. Jean Monnet koges seda 1951. aastal söe ja terasega. Nad ei olnud huvitatud, seda pakuti neile ja seejärel nad tulid pardale. Tuletagem meelde Tony Blairi. Ta kirjutas alla Maastrichti lepingu sotsiaalprotokollile. Me leiame kindlasti mõne Briti kolleegi, kes kirjutab ühel päeval alla põhiõiguste hartale. Olgem kannatlikud ja ärgem unustagem Hiina diplomaati, kes ütles kord, et ta imetleb arukat aeglust Euroopa loomisel. Liikugem edasi.
Loomulikult sooviksin lõpetada eesistujariigi Portugali õnnitlemisega ning kuna olen prantslasest parlamendiliige, olen uhke eesistujariik Portugali pärast ja tingimuste pärast, mille korral näib, et oleme saanud kaks ühe hinnaga!
Hartmut Nassauer
(DE) Härra president, daamid ja härrad, ühe hingetõmbega on Euroopa Liit väljunud oma põhiseaduslikust ummikseisust. Uus Euroopa Liit saab olema tegutsemisvõimelisem, demokraatlikum ja läbipaistvam ning ta on võimeline täitma oma ülesandeid edukamalt nii liidu sees kui ka kogu maailmas. See on hea ja sellega seoses õnnitlen eesistujariik Portugali. Kui ma mainin uhkusega, et eesistujariik Saksamaa oli Lissaboni tee alguses, siis loodan, et te ei pane mulle mu ütlust sakslasena pahaks.
Kuid praeguseks ei ole lahendatud kõik probleemid. Seda näitasid absurdne episood 751. koha mandaadiga ja presidendi hääleõigusega. Küsimust, et kas ülemkogul on või ei ole õigust tühistada valitud liikme hääleõigust - olenemata seisukohast, ei tohiks üldse tekkidagi. Ma olen tänulik, et nii president kui ka parlamendi esindajad selgitasid seda valitsustevahelisel konverentsil kiiresti ja selgelt.
Sellele vaatamata probleem säilib. See on seotud parlamendi koosseisuga, mis on ebaselge pärast 2014. aastat. Ma olen veendunud, et see hõlmab süsteemi leidmist, mis määratleb ja reguleerib parlamendi koosseisu vastavalt objektiivsetele kriteeriumidele, olenemata poliitilisest kapriisist. See ei saa olla õige, et nõukogu jagab parlamendi kohti nagu oleks ta mõisahärra. Me peame kuni 2014. aastani selle vastu võitlema.
Ühest olulisest eelisest ei ole võib-olla tänaseni piisavalt aru saadud: subsidiaarsuse põhimõtte tugevdamine. See on väga oluline samm, mis hõlmab riikide parlamentide vastutust Euroopa õigusloome eest, kui sellega on seotud subsidiaarsus. Subsidiaarsust ja nõuet tugevdada ühendust, mitte muuta seda nõrgemaks, härra komisjoni president. Me peame tulevikus selle nimel pingutama. Ma saan riikide parlamentidelt üksnes paluda, et nad kasutaksid neid uusi võimalusi ära!
(Aplaus)
Richard Corbett
Härra president, tervitan samuti kõnealust kokkulepet, mis vaatamata mõnedele iseärasustele, nagu lisakoht Itaaliale, on hea pakett, mis väärib ratifitseerimist ja paneb Euroopa Liitu paremini toimima, parandades samal ajal selle demokraatlikku vastutust.
Lubage mulle jäänud viimasel minutil peatuda sellel teisel aspektil. Härra Kirkhope küsis just, kas oleme leidnud vastuse Laekenis tõstatatud küsimusele ELi demokraatliku vastutuse ja selle kodanikele lähendamise kohta. Ütleksin, et oleme kindlasti liikunud selles suunas. Tuletagem meelde üht: kui see leping jõustub, siis ei saa ühtki Euroopa õigusakti võtta vastu esiteks ilma, et seda oleks eelnevalt kontrollinud kõigi riikide parlamendid; teiseks peab selle heaks kiitma nõukogu, mis koosneb nendesamade riikide parlamentide ministritest, ning kolmandaks peab selle heaks kiitma Euroopa Parlament, mille liikmed on valitud otse kodanike poolt Euroopa küsimustega tegelemiseks Euroopa tasandil.
Sellist vastutuse taset ei ole olemas mitte üheski teises rahvusvahelises struktuuris. Vaadakem Maailma Kaubandusorganisatsiooni. Vaadakem Rahvusvahelist Valuutafondi. Vaadakem Maailmapanka. Vaadakem Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni. Või ükskõik millist muud organisatsiooni: mitte kusagil mujal ei ole sellisel tasemel demokraatlikku vastutust kui rahvusriigis. Need, kes muretsevad demokraatliku vastutuse pärast rahvusvahelistes struktuurides, peaksid keskenduma nimetatud institutsioonidele ja organisatsioonidele. Me peaksime olema uhked selle üle, mida oleme saavutamas demokraatlikus Euroopa Liidus.
Bogdan Klich
(PL) Härra president, meil on tõepoolest uus leping ja ainuüksi see on põhjus, et tunda rahuldust. Siiski on veel midagi, mis on palju olulisem - see, et leping on hea. Leping on hea, kuna vastab kõigile väljakutsetele, millega Euroopa täna silmitsi seisab.
Veelgi enam: see vastab eesmärkidele, mis määratleti kohustusena Laekeni deklaratsioonis kuue aasta eest. Kooskõlas nende eesmärkidega reguleerib ja lihtsustab leping nii Euroopa Liidu institutsioonilist raamistikku kui ka õigussüsteemi. See muudab Euroopa Liidu demokraatlikuks, muu hulgas parlamendi seadusandja rolli tugevdamise abil. See toob liidu selle kodanikele lähemale ning teeb seda ühe moodusena kodanike algatuse kaudu.
Küsimus seisneb selles, kas liit soovib lepingu tulemusena omada suuremat mõju maailmas ja tegutseda tõhusamalt? See ei sõltu ainuüksi lepinguga loodud või muudetud institutsioonidest, see sõltub ennekõike liikmesriikide juhtide poliitilisest tahtest. Kui sellest jääb vajaka, siis ei ole kõik institutsioonilised reformid midagi väärt. Selleks et leping ei oleks kehtetu õigusakt, hinge vaakuv dokument, kutsun üles näitama välja poliitilist tahet selle allkirjastamisel ja pärast selle ratifitseerimisel.
Adrian Severin
Härra president, reformilepingu tekst, milles lepiti kokku Lissaboni tippkohtumisel, on selge areng ja samm edasi Euroopa integratsiooni ajaloos, mida sooviksin nimetada Euroopa ühendamiseks. Seetõttu tuleks seda rahulolevalt tervitada.
Sellele vaatamata: ükskõik kui oluline see samm ka poleks, ei ole see viimane. Lühiajaliselt on ülioluline, et kõik 27 liikmesriiki ratifitseeriksid asutamislepingu. Nüüdseks peaks olema kõigile selge, et plaan B-d ega C-d ei ole olemas. Pärast ratifitseerimist peame jätkama keskpikas ja pikas perspektiivis vajalike reformide ja poliitikaga, kuni oleme saavutanud täieliku kooskõla Euroopa ajaloo ja geograafia vahel Euroopa riikidevahelise demokraatia raames.
Sellisel kergendushetkel on samuti ülioluline saada lahti igasugusest demokraatlikust silmakirjalikkusest ja demagoogiast ning tunnistada, et siinses keerulises maailmas on poliitilise haldamise jaoks vaja - rohkem kui kunagi varem - kutseoskust, mis ei saa olla rahvahääletuste teemaks. Peame paluma, et inimesed otsustaksid "jah”-i või "ei” abil põhimõtete ja alustalade üle, mitte keeruliste tehniliste üksikasjade ega keeruliste kompromisside üle. Lõpuks peame säilitama mittekäskiva mandaadi põhimõtte.
Teisest küljest peame samuti tunnistama, et edusammud, mida täna tähistame, on tehtud läbipaistvuse ja siiruse arvelt. Lõhe inimeste ja meie - poliitiliste juhtide - vahel jääb pärast Lissaboni sama suureks nagu varemgi. Kuni me seda lõhet ei ole ületanud, peaksid šampanjapudelid jääma avamata.
Jan Zahradil
(CS) Härra president, Euroopa Tulevikukonvendi endise liikmena, ainsa riikliku parlamendi liikmena, kes oli kaasatud läbirääkimistesse, ja põhiseaduse veendunud vastasena juba algusest peale on mul hea meel öelda, et Lissabonis valitses kaine mõistus, vähemalt osaliselt.
Euroopa põhiseaduse kontseptsioon oli juba algusest peale väär. Mul on hea meel, et sellest öeldi lahti, ja mul on hea meel, et minu esindatav riik on üks neist, kes sellele kaasa aitas. EL ei ole riik, ei saa selleks kunagi ning sestap ei saa tal olla põhiseadust. See tuleb rajada valitsustevahelisele lepingule, mille puhul liikmesriigid, rahvusriigid, jäävad Euroopa integratsiooniprotsessi nurgakiviks.
Mis puutub lepingu sisusse, siis kõigile meile meeldivad või ei meeldi selle teatavad aspektid. Ühest küljest on mul isiklikult hea meel riikide parlamentide ja riigijuhtide rolli tugevdamise üle niinimetatud paindlikkuse klausli abil. Mis mulle aga teisest küljest ei meeldi, on riikide vetoõiguse vähendamine. Siiski, olen realistina teadlik asjaolust, et oleme jõudnud võimaluste piirile.
Sellele vaatamata pean tähtsaks fakti, et esimest korda ELi ajaloos on läbirääkimiste teel väljatöötatud kunstlikku kontseptsiooni teataval määral pärast selle tegelikkuses katsetamist läbi vaadatud. See annab mulle põhjust loota, et EL näitab ka tulevikus, et suudab eemalduda teatavatest kontseptsioonidest, kui need osutuvad kõlbmatuks, nagu näiteks - minu arvates - viiekümne aastane iganenud föderalistlik mudel. See annab mulle põhjust loota, et EL suudab liikuda tõelise, paindliku, detsentraliseeritud valitsustevahelise organisatsiooni suunas, mis tuleb toime 21. sajandi väljakutsetega.
Härra president, ma usun siiski kindlalt, et parlament ei anna järele kiusatusele äratada ellu juba surnud põhiseaduse ideed, kuna see näitaks üksnes seda, et ta on elevandiluust torn.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Härra president, eelmisel nädalal ma ei arvanud, et võiksime nii edukalt lõpetada.
Esiteks võtsime Lissaboni tippkohtumisel vastu uue reformilepingu, mis on tohutu edusamm, ning ma õnnitlen soojalt peaminister José Sócratest, president Barrosot ja tõepoolest kõiki meid. Ma läksin, ilma et oleksin üritanud kehtestada vetot või võidelda selle lõpliku vormi üle. Minu arvates tähendab see seda, et Euroopa Liit on väljunud oma institutsionaalsest kriisist.
Teiseks on häid uudiseid minu esindatavast riigist, kus Euroopa-vastase ja paremäärmusliku valitsuse kõrvaldamine võimult viimastel päevadel on vastuvaidlematu edu. Poola inimeste seisukoht on kinnituseks sellele, mida olen öelnud juba mitu korda - enamik poolakaid toetab Euroopa integratsiooni, poolakad soovivad, et Poola oleks Euroopa Liidu partner, mitte selle vastane.
Sellised sündmused sisendavad kahtlemata optimismi Euroopa ühisprojekti tuleviku suhtes. Ma usun, et Euroopa Liit on valmis astuma vastu tuleviku väljakutsetele ning, nagu härra Sócrates õigesti täheldas: Euroopa Liit on nüüd tugevam ja seesmiselt rohkem ühtekuuluva struktuuriga, samuti kahtlemata jõulisem partner rahvusvaheliste ülemaailmsete suhete alastel läbirääkimistel. Nõukogu eesistuja ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ametikohad on potentsiaalsed relvad, mis, kui kasutada neid pädevalt, võivad positiivselt tugevdada Euroopa Liidu mainet.
Selle kokkuleppe üks kõige olulisematest saavutustest on lisaks see, et põhiõiguste harta muutus õiguslikult siduvaks. Loodan, et Poola uus valitsus annulleerib otsuse välistada Poola kodanikud harta IV peatüki - solidaarsus - sätete kohaldamisest. See peatükk sisaldab sätteid töötajate ja ametiühingute õiguste kohta, mis on eriti südamelähedased poolakatele ja Euroopa vasakpoolsetele.
Tunne Kelam
Härra president, sooviksin õnnitleda eesistujariik Portugali suurepärase tulemuse eest antud olukorras. On üks asi, mida me ei tohi unustada: Euroopa Tulevikukonvendi peamine eesmärk, st ületada lõhe institutsioonide ja Euroopa kodanike vahel, on siiani täitmata. Nüüd on meil olemas vahendid ühise Euroopa poliitika kohaldamiseks. Vajame vaid poliitilist tahet ja otsustavust. Nüüd koondub kõik rakendamisele ning Lissaboni lepingu rakendamine peaks põhinema kahel põhimõttel: esiteks subsidiaarsuse põhimõttel.
ELi pädevuste määratlemine on selgelt väga julgustav saavutus, mis on seotud riikide parlamentide suurenenud rolli ja vastutusega, kuna meie kodanikud peaksid tajuma, et Euroopa Ühendus käsitleb ühenduse probleeme tõhusalt ning samas hoidub nende eludesse sekkumast seal, kus see pole vajalik.
Teine põhimõte on seotud solidaarsusega, mis on Euroopa ühenduse põhiväärtus. See, et Euroopa Parlamendi moodustamiseks lepiti kokku kahaneva proportsionaalsuse põhimõttes, on kindel märk solidaarsusest ning ma olen selle eest tänulik. Teine väga oluline katse, mille solidaarsus peab läbima, on ühise välispoliitika loomine energiavarustuse kindluse kohta, nagu selle möödunud kuul esitas Euroopa Parlament, sealhulgas kõrge eriesindaja loomine energia valdkonnas, kes alluks uuele välisasjade kõrgele esindajale.
Lõpuks tsiteeriksin ühte peent väljendust solidaarsuse kohta, mida komisjoni president Barroso ütles oma Venemaa kolleegile eelmise aasta mais Samaras, et ELile on solidaarsuse seisukohast Poola ja Eesti sama olulised kui Saksamaa ja Portugal.
Jerzy Buzek
(PL) Härra president, pärast Lissaboni tippkohtumist võib arutelu Euroopa lepingu üle pidada lõpetatuks, kuna nüüd on meie ülim eesmärk ratifitseerida leping võimalikult kiiresti ja võimalikult tõhusalt.
Parlamendil on siinkohal mängida oma roll: palun ärge unustage, et lepingu kohaselt on meil varasemaga võrreldes suurem võim. Arvestada tuleb kolme punktiga: ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja rolli ja ülesannete kirjeldamine ning tema valimise küsimus, mis tuleb ühise otsusena Euroopa Ülemkoguga võtta vastu 2009. aasta 1. jaanuarist. Me peame selle ühisotsuse valmistama ette erinevates valdkondades, peamiselt julgeoleku ja kohtumõistmise valdkonnas. Kolmandaks peame pidama poliitilist arutelu, et viimistleda põhimõtted, mille alusel Euroopa Ülemkogu eesistuja tegutseb, pöörates erilist tähelepanu tema suhetele Euroopa Parlamendiga.
Kõige olulisem on siiski ratifitseerimine ning see sõltub suurel määral meist, Euroopa Parlamendi liikmetest. See toimub igas riigis erineval moel. Peame leidma viisi, kuidas veenda kodanikke, et see tähendab edu mitte üksnes liidule, mitte üksnes poliitikutele, vaid kõigile. Meie peamine ülesanne on ratifitseerimine. Tänan ja palju õnne.
José Sócrates
nõukogu eesistuja. - (PT) Härra president, daamid ja härrad, sooviksin teid tänada suurepärase arutelu eest tippkohtumisel ja Lissaboni lepingu teemal.
Esiteks: te võite selle lepingu kohta öelda, mida soovite, kuid seda, et Euroopa muutub selle lepingu tulemusel tugevamaks, ei saa keegi eitada. See leping kinnitab Euroopa väärtused, head väärtused, mis on alati olnud Euroopa integratsiooniprojekti vundamendiks. See leping hoogustab Euroopa majandust ja loob tingimused, kus Euroopa saab oma rolli maailmas paremini mängida.
Nagu paljud on ehk märganud: see leping muudab Euroopa institutsioonid ja poliitilise tegevuse palju demokraatlikumaks. See leping annab 27 liikmesriigist koosnevale Euroopa Liidule tõhusama otsustusprotsessi. Neile, kellele meeldib demokraatia, meeldib samuti, et demokraatiat hinnatakse meetodina, mis võimaldab tõhusamat otsustusprotsessi, ning kõik need, kes järgivad Euroopa poliitilist elu, mõistavad, et Euroopal on vaja tõhusamat otsustusprotsessi.
Lõpuks sooviksin öelda kõigile, kes kahtlevad lepingus ja Euroopa võimekuses: palun ärgake üles, maailm on lepingu suhtes juba järeldusele jõudnud. Euroopa on muutunud tugevamaks, suudab paremini vastata ülemaailmsetele väljakutsetele ning Lissabonist alates on maailm vaadanud Euroopat lootuses, et see suudab taas kord asuda täitma oma rolli maailmas.
Ei, see leping tähendab meile edu. Teised on juba Euroopa kohta öelnud: ei, ei mingit kahtlust, ärgake üles, me oleme tugevamad. Euroopa on Lissaboni lepingust alates enesekindlam ja Euroopa on nüüd valmis, et astuda tulevikule vastu, minna kaitsest üle rünnakule.
Graham Watson oli nii lahke ja mainis oma kõnes Pessoad. Sooviksin tänada teda tema isikliku lahkuse eest, kuna Pessoa on üks meie suurimaid luuletajaid ja ma sooviksin teda veel kord tsiteerida: kunagi ta kõneles "nostalgiast tuleviku suhtes”. Ka mina olen eurooplasena nostalgiline tuleviku suhtes ning ma olen nostalgiline aja suhtes, mil Euroopa arutles tuleviku üle, näitas juhtimisoskusi, ning ma meenutan neid päevi nostalgiaga ja usun, et kõnealune leping pakub Euroopale tingimusi selle teostamiseks.
Härra president, kui lubate, siis selgitaksin kahte asja: esimene on seotud parlamendi presidendiga, sooviksin parlamendiliikmetele öelda, et kellelegi ei ole kunagi mõttessegi tulnud, et nõukogu võiks teha ettepaneku, et parlamendi president peaks kaotama oma hääleõiguse. Presidendile jääb loomulikult see õigus alles. Ma ei tea, kuidas selline ekslik idee tekkis, kuid nõukogu otsustas, et parlamendis saab olema 751 liiget (750 pluss president). Järgmisena sooviksin öelda, et Ioannina klausli küsimus lahendati, mille kohta olen alati öelnud, et see lahendatakse. Ioannina peab olema õiguslikult siduv, kuid ei tohi sisalduda lepingus, ning lahendus, millega me välja tulime - deklaratsioon pluss protokoll - on täielikult kooskõlas meile antud mandaadiga.
Sooviksin samuti kiita eelmist eesistujat, nagu olen alati teinud ja nagu kavatsen ka jätkata. Lepingu kogu protsessi jooksul oli kaks otsustavat momenti. Esimene tekkis möödunud aasta oktoobris, kui Angela Merkel otsustas muuta lepingu oma eesistumise ja tulevaste eesistumiste peamiseks küsimuseks. See samm nõudis poliitilist julgust ja kujutas endast poliitilist riski. Sel ajal ei arvanud keegi, et sellel oleks edupotentsiaal. Ma nimetan seda otsustavaks hetkeks, kuna Euroopal oli vaja pöörduda tagasi poliitika juurde ning samuti taastada julgus ja poliitiline risk. Teine otsustav hetk, nagu ütlesin juba varem, oli siis, kui otsustasime kasutada ära viimast ülemkogu, et jõuda kokkuleppeni pigem oktoobris kui jätta see detsembri peale.
Härra president, sooviksin lõpetuseks öelda, et kindlasti ei ole paljud inimesed ja paljud Euroopa kodanikud, kes kunagi ei uskunud Euroopasse, selle lepinguga rahul, nagu nad ei oleks ka iga teise lepingu puhul. Siiski on ehk mõned inimesed, kes sooviksid teistsugust lepingut ja nemad väärivad dialoogi pidamist, neile tuleb öelda, et sellel hetkel oli meil valida, kas võtta leping või jääda institutsionaalse kriisi seisundisse.
Ma arvan, et kõik, kes said aru, et poliitikud peaksid tegelema pigem reaalsuse kui fantaasiatega, toetavad seda, mille üle Lissabonis otsustati. Mis puutub ratifitseerimisse, siis sooviksin selgitada, et see on iga riigi enda asi. Demokraadina ei saa ma siiski leppida, et need, kes soovivad riiklikke rahvahääletusi, püüavad seda tehes vähendada esindusdemokraatiat ja esitavad väljakutse parlamentaarsele ratifitseerimisele.
(Aplaus)
Ma olen demokraat ja Euroopa on demokraatlik ning demokraatidena jätame iga riigi otsustada, milline on parim meetod ratifitseerimiseks.
Lõpuks, härra president, daamid ja härrad, jah, ma olen väga uhke, jah, ma olen väga rahul, jah, ma austan seda, et võtsin koos paljude teistega osa ajaloolisest ja otsustavast hetkest, mil sündis Lissaboni leping, kuna see tähendab, et Euroopa liigub edasi.
(Vali aplaus)
President
Nõukogu eesistuja, sooviksin samuti tänada siiralt eelkõige välisminister Luķs Amadot, samuti Manuel Lobo Antunest, samuti suursaadik Mendonēa e Mourat ja nõukogu õigustalitust, mida koordineerib Jean-Claude Pires.
José Manuel Barroso
Euroopa Komisjoni president. - Härra president, Marianne Thyssen esitas väga konkreetse küsimuse: kas suudame teha edusamme praeguse ja viimase ratifitseerimise vahel? Nagu juba ütlesin: Euroopa kodanikele tulemuste pakkumisel saame aidata luua õiget poliitilist keskkonda, mis lihtsustab ratifitseerimist.
Seega oleks viga meie pakkumist aeglustada ning see oleks vastuolus komisjoni keskse kahetise strateegiaga, kus on sätestatud, et peaksime üheaegselt lahendama poliitilised institutsioonilised küsimused ning pakkuma konkreetseid tulemusi oma kodanikele. Hoopis vastupidi peaks komisjon ja Euroopa Parlament tegutsema aktiivselt - ning koos suudame olla veelgi aktiivsemad - Euroopa kodanike tegevuskava edendamisel.
Teine küsimus on seotud teabevahetuse ja demokraatiaga. Teabevahetus lepingu teemadel ja selle selgitamine meie üldsusele on ennekõike riigi ametiasutuste kohustus. Siiski on see samuti Euroopa institutsioonide ülesanne. Nõustun sellega, mida härra Queiró ütles Euroopa Parlamendi rolli olulisuse kohta selles küsimuses. Meie oleme komisjonis valmis oma kohustusi tihedas koostöös liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga tunnistama.
Nõustun Kelami ja Nassaueri tähelepanekutega subsidiaarsuse põhimõtte kohta. Väga oluline on rõhutada selle asutamislepingu lisandväärtust demokraatia osas. See muudab Euroopa demokraatlikumaks ja vastutavamaks ning omistab suuremat rõhku subsidiaarsusele. Subsidiaarsus on võimalus tugevdada Euroopat ja Euroopa institutsioone, mitte muuta neid institutsioone nõrgemaks, kuna tihedas koostöös kodanikega muutuvad nad õiguspärasemaks ja võivad teha paremaid otsuseid.
Usun samuti, et teabevahetuse puhul oleks õige - nagu rõhutas härra Corbett - selgitada uut demokraatlikku mõõdet. Oleme Euroopa Liidus uhked selle üle, et meil on selline demokraatlik süsteem. Me saame seda alati paremaks teha, kuid maailmas ei ole ühtki teist paika, kus oleks nõnda palju demokraatlikku osalust rahvusvahelisel tasandil kui Euroopa Liidus.
Samuti peaksime teabevahetuse puhul selgitama välja meie tugevdatud tegutsemisvõimet kodanike nimel valdkondades, mis valmistavad neile muret, näiteks kliimakaitse, energia ja ränne. Need on meie kodanike konkreetsed mured ning me peame need mured lahendama. Teabevahetuse osas peaksime samuti rõhutama tugevdatud tegutsemisvõimet rahvusvahelisel areenil.
Lõpuks soovin rõhutada ühte punkti, mida rõhutas härra Poignant ja ma tänan teda Jean Monnet tähtsuse rõhutamise eest. Vastab tõele, et Lissaboni leping ei ole täiuslik, kuid mõnikord räägivad inimesed, et oleme loobumas EÜ asutajaliikmete väärtustest ja kohustustest. See pole tõsi. Teeme seda, mida Jean Monnet ja paljud teised on öelnud: me loome ühise projekti pas ą pas ehk sammhaaval ning me peame selle tegemisel möönma, et peame pühenduma oma kodanikele ning et peame täitma konkreetseid ülesandeid ja saavutama konkreetseid tulemusi.
Lissaboni tippkohtumine, mis keskendub reformilepingule ja institutsioonidele ning teisel päeval näitab teed globaliseerumisele ja sellele, kuidas üheskoos tugevdada oma tegutsemisvõimet selleks, et astuda vastu globaliseerumise väljakutsele, on tõepoolest andnud ette tegevuskava Euroopa tulevikule. Seetõttu oli see suur edusamm ning eesistujariik Portugal, liikmesriigid, Euroopa Parlament ja komisjon peaksid tõepoolest tähistama seda fakti ning vaatama tulevikku taastunud eneseusaldusega.
(Aplaus)
President
Suur tänu komisjoni presidendile. See arutelu on näidanud, et me usume oma mandri, Euroopa tulevikku. Me peaksime selle suunas töötamisele veelgi rohkem pühenduma. Suur tänu.
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud deklaratsioonid (kodukorra artikkel 142)
Jean-Pierre Audy  
kirjalikult. - (FR) Minu esimesed sõnad on õnnitlused liikmesriikide juhtidele ajaloolise kokkuleppe puhul, mille nad sõlmisid Lissabonis, mis lõpetab palju aastaid kestnud institutsioonilise ebakindluse. Ma tervitan Prantsusmaa presidendi Nicolas Sarkozy järeleandmatut hulljulgust, tarkust ja asjalikkust ning Angela Merkeli suurepärast Saksamaa eesistumist 2007. aasta esimesel poolel, mis tõi institutsioonilise tegevuse rööbastele tagasi. Ma sooviksin õnnitlustele lisada esimehe Valéry Giscard d'Estaingi tunnustamise suurepärase ja tohutu töö eest. See kokkulepe korjab kokku vana teksti olulised poliitilised eelised: Euroopa Liidu stabiilne eesistumine, inimene, kes vastutab Euroopa diplomaatia eest, ning uus kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise mehhanism ning samal ajal Euroopa Parlamendi pädevuste tugevdamine. Mul on kahju, et on loobutud Euroopa Liidu sümbolitest (lipp, hümn ja moto). See leping võtab samuti arvesse sõnumit, mille prantslased ja hollandlased edastasid vana lepingu tagasilükkamisega, seeläbi, et ei jää esialgse teksti põhiseadusliku iseloomu juurde, ning seeläbi, et ei raiu Euroopa Liidu aluslepingute kivisse kogumikku Euroopa riiklikest poliitikatest, vaid selle asemel kuulub Euroopa demokraatia toimimise hulka.
Alexandra Dobolyi  
kirjalikult. - (HU) Ma pean seda suureks sammuks, et poliitikud, kes olid Lissabonis, olles teadlikud oma vastutusest ja jättes kõrvale oma ajaloolised lahkhelid, jõudsid kokkuleppele lepingu üle, mille valmimiseni kulus kuus pikka aastat ning mis kujundab Euroopa tulevase näoilme ja kehtestab raamistiku, mis võimaldab Euroopal tõhusalt toimida.
On oluline, et selle dokumendi, mis allkirjastatakse tänavu 13. detsembril, ratifitseerimisprotsess kulgeks liikmesriikides takistusteta. On ülioluline, et Euroopa Parlament jätkaks oma toetuse tagamist reformilepingule ning siinkohal juhime veel kord liikmesriikide tähelepanu ratifitseerimisprotsessi olulisusele.
Ungari on alati toetanud kindlalt põhiseaduslikku protsessi ja uskunud, et varem või hiljem leiavad liikmesriigid ühise keele ja suudavad Euroopa integratsiooniprotsessiga edasi minna.
Euroopa Parlamendi väliskomisjoni liikmena usun, et on oluline rõhutada, et vastu võetud dokument võib aidata positiivselt kaasa Euroopa Liidu välispoliitika tõhusamaks muutmisele ning võib samuti tõsta selle tõhusust rahvusvahelisel diplomaatilisel areenil. Reformilepinguga ei oodata muutuste toimumist mitte ainult välispoliitika valdkonnas, vaid samuti paljudes teistes küsimustes, mis on üliolulised ELi tõhusaks toimimiseks. Näiteks avab see võimaluse, et uus Euroopa Parlament ja Euroopa Komisjon, mis moodustatakse 2009. aastal, suudavad alustada tööd palju tõhusamal, läbipaistvamal ja demokraatlikumal alusel.
Selle ühise edu jaoks on ennekõike vaja poliitilist tahet võtta ühismeetmeid, sestap tundkem lepingust rõõmu, kuid protsessi edu tagamise huvides ei tohi me siinkohal peatuda; peame jätkama ühiseid jõupingutusi selle tagamiseks, et ratifitseerimisprotsess jõuab edukale lõpule.
Jules Maaten  
Reformilepingu üle kokkuleppele jõudmiseks anti Lissabonis suletud uste taga üle väga palju kingitusi: Itaalia saab lisakoha Euroopa Parlamendis ja Bulgaaria kirillitsa "evro”, Poola jätkab otsustusprotsessi blokeerimist ka paljudel tulevastel aastatel ning Austria jätab Saksa üliõpilased oma ülikoolidest välja. Selline lehmakauplemine on keskaegne ja vastuolus meie püüdlustega saavutada liidus suurem läbipaistvus.
Sellele vaatamata võime olla rahul, et lõpuks ometi, pärast mitmeid aastaid kestnud arutelusid, oleme kokkuleppele punkti pannud, kuna leping parandab meie praegust olukorda. See ei ole küll kõige oivalisem kokkulepe, kuid tagab Euroopas suurema demokraatia. See annab Euroopa Parlamendile ja riikide parlamentidele rohkem mõjujõudu, võimaldab Euroopa kodanikel mõjutada poliitikat vahetumalt. See vastab vajadusele ühise energia- ja välispoliitika järele. Kopenhaageni kriteeriumide järeleandmatu jõustamine on paratamatu ning lõpuks on samuti vaja rohkem demokraatlikku vastutust nn oranži kaardi kasutuselevõtmisel, mis annab riikide parlamentidele võimaluse võidelda Euroopa õigusloome vastu subsidiaarsuse põhimõtte alusel.
Witold Tomczak  
kirjalikult. - (PL) Tõde reformilepingu kohta on samasugune nagu Euroopa põhiseaduse kohta. Need dokumendid muudavad rahvusvahelise korralduse, milleks on Euroopa Ühendus, samuti liikmetevahelise liidu, milleks on Euroopa Liit, mandri superriigiks. Samuti mõjutavad nad sellise superriigi tunnustamist (liitumise abil Euroopa inimõiguste 1950. aasta konventsiooniga, mille osapoolteks saavad olla ainult riigid). Need dokumendid avavad tee ühtse Euroopa õiguse loomisele ilma liikmesriikide kaasamiseta (Euroopa Kohtu poolse põhiõiguste harta tõlgendamise kaudu). Võrdväärse tähtsusega näidete loetlemisele võiks kulutada palju aega.
Seda olukorda arvesse võttes trotsime Euroopa kodanikele õiguste tagamise küsimust uues superriigis, kuna praeguse hetkeni on liikmesriigid olnud need, kes on oma kodanikele neid tagatisi andnud. Seda probleemi ei ole reformilepingus üldse käsitletud. Kuna kodanike õigused ei ole mitte midagi muud kui kogukonna elu tasandile tõstetud inimõigused, kuna superriigi loomise projekti tõttu seisame silmitsi inimõiguste kriisiga Euroopas.
Peame seetõttu lükkama reformilepingu tagasi ja hakkama tegema põhjapanevat tööd süsteemi kohta, et tagada inimeste õigusi Euroopa integratsiooni tingimustes. Kui me seda ei tee, siis ähvardab Euroopat järgmine totalitaarsuse plahvatus.
