Rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid ja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu juhtimine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on majandus- ja rahanduskomisjoni nimel Alexander Radwani koostatud raport rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (IFRS) ja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu (IASB) juhtimise kohta.
Alexander Radwan
Proua juhataja, esmapilgul tundub meie ees oleva raporti sisu väga tehniline. See käsitleb niinimetatud raamatupidamisstandardeid Euroopa Liidus ja maailmas, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seisukohalt. See võib olla üks nendest teemadest, mida Euroopa Parlamendis praegu arutatakse, aga mille mõju majandusele ja tavalistele inimestele ilmneb alles mitme aasta pärast. Praeguses staadiumis öeldakse kindlasti, et keegi ei tea, kust need standardid tulevad või kes nende eest vastutav on. Samuti ei tea keegi, miks neid kohaldada on vaja.
Eesmärk on kehtestada üle maailma ühesugused raamatupidamisstandardid, eriti aktsiaseltside jaoks. Me toetame seda eesmärki. Argument, mida me selle toetuseks kuuleme, on see, et meil on vaja "kvaliteetseid standardeid” ja see saal siin peab ennast ainukeseks foorumiks, kellel on võim neid kõrgeid standardeid kehtestada. Praegusel finantsturgudel valitseva segaduse ajal on hämmastav kuulda, et samad inimesed, kes enne argumenteerisid õiglase väärtuse põhimõtte poolt, avaldavad nüüd selle üle kahtlust ja küsivad, kas turumajanduslik lähenemisviis on ikka mõttekas, kui meil ei ole enam turgugi. Need samad inimesed, kes džinni pudelist välja lasid, küsivad nüüd, kas me oleme õigel teel.
Ainukesed inimesed, kes nende standardite eest vastutavad, on inimesed, kes istuvad selle eraorganisatsiooni kontoris Londonis, keda nende standardite koostamisel mõjutab kahtlemata soov säilitada oma töökoht. Minu raportis, mis täna hääletusele tuleb, ei käsitleta seega mitte üksnes mõju väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, vaid ka põhimõttelist küsimust, kes kelle jaoks eeskirju teeb ja kes nende eeskirjade täitmist kontrollib.
Esimene küsimus, mida tuleb käsitleda, on juhtimine: kui läbipaistev see organisatsioon on? Teisisõnu, kui läbipaistev on selle rahastamine? Siin on kahtlemata peidetud huvisid. Selle komisjoni liikmed, kes nõuavad läbipaistvust ja püüavad alati kujutada turgu läbipaistvana, peaksid natukenegi pingutama, et täita ise läbipaistvuse nõudeid, mida nad turule esitavad. Siiani on mulle jäänud mulje, et see organisatsioon võitleb kõikvõimalike vahenditega, et vältida igasugust läbipaistvust.
Kes otsustab rahastamise ja personalivaliku küsimused? Mille alusel inimesi ametisse nimetatakse? Kas piirkondade tasakaalustatud esindatuse alusel? Kas sektorite tasakaalustatud esindatuse alusel? Praegune projekt käsitleb rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid (IFRS) väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, seega võib õigustatult küsida, et kes esindab väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid? Kes on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate asjatundja? Ja veel üks asi: miks on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid just nüüd aktuaalsed? Kes koostab päevakorra?
Volinik Charlie McCreevylt ja Sir David Tweedie'lt on ka mitmeid kordi aastate jooksul küsitud, et miks me sellega tegelikult tegeleme. Nüüd, mitu aastat hiljem, oleme saanud teada, miks me Euroopas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid arutame - sest Lõuna-Aafrika ja Brasiilia on seda palunud. Milline suurepärane vastus! Me teame väga hästi, et kõige selle keskmes ei ole Lõuna-Aafrika ega Brasiilia, vaid pigem Euroopa turg, kus võib palju raha teha, kui VKEdelt hakatakse selliste standardite täitmist nõudma. Sellised küsimused on siis kaalul juhtimise poole pealt - ja mõned esialgsed positiivsed sammud on juba tehtud.
Kõiki võimalikke tulevasi asutusi hakatakse hindama selle järgi, kas inimestel, kes sinna kuuluvad ja inimestel, kes peavad poliitilisel tasandil selle kohta küsimustele vastama - näiteks volinikul -, on ikka volitused uusi arenguid suunata. Sellest ei piisa, kui neid lihtsalt ettepanekutest teavitatakse.
Üks meie eesmärke on lähenemine. Me peame siiski hoolt kandma, et lähenemise tõlgendamine ei libiseks Euroopa käeulatusest välja ega asenduks Ameerika Ühendriikide väärtpaberi- ja börsikomisjoni tõlgendustega. Me teame Euroopas täna päris hästi, kuidas USA börsi järelevalve toimib. Me ei tohi olla nii naiivsed, et jätta järelevalvetöö ameeriklastele. Seega, see mida me tahame, seda oleme me juba nõudnud: rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid, nii nagu Euroopa neid mõistab, mitte nii nagu see nõukogu dikteerib.
See mõjutab just väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid ja ma pean peenutsemata ütlema, et täna laual olevad ideed on liiga keerulised ja liiga rasked. Ma hoiataksin ka vabatahtliku lähenemisviisi eest. Mul on täna seljas baieri rahvariided ja siinkohal tuleb meelde vana hea baieri sõna "hinterfotzig”, mis tähendab umbes nagu "tagauksest”. Me teame väga hästi - vaatamata kogu salgamisele ja vaikivale nõusolekule -, et väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid kehtestatakse Euroopa turul tagaukse kaudu, vähese arvu liikmesriikide kaudu. Me saame kuulda neidsamu hääli, mis kutsuvad üles kehtestama ühtset standardite süsteemi ja nad lähevad edasi ja määrivad oma standardid turule pähe - standardid, mis on liiga keerulised, millest keegi aru ei saa ja mida keegi ei taha -, lihtsalt selle pärast, et turul on selline võimalus. Meil on siin juhtum, kus vähemus püüab enamusele globaalsel tasandil oma tahet peale suruda ja see ei ole vastuvõetav!
Charlie McCreevy
volinik. - Proua juhtaja, ma tahaksin tänada majandus- ja rahanduskomisjoni ja eriti raportööri Alexander Radwanit märkimisväärse töö eest, mida selle ülevaatliku raportiga on tehtud.
See tõstatab olulisi küsimusi Euroopa, aga ka globaalsete, kapitaliturgude tulevaste arengute kohta. Selles lühikeses sõnavõtus ei saa ma käsitleda kõiki raportis tõstatatud küsimusi. Lubage mul keskenduda kolmele punktile: esiteks, juhtimisküsimused; teiseks, ELi panus Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogus (IASB) ja kolmandaks, raamatupidamisstandardite koostamine väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele.
IASB juhtimise kohta on raportis õigesti rõhutatud asjaolu, et meie jagatud eesmärk on töötada välja kvaliteetsed globaalsed raamatupidamisstandardid. ELi otsus nõuda, et noteeritud ettevõtted kasutaksid rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid oli julge ja visiooniga samm selle eesmärgi suunas. Ühised globaalselt tunnustatud raamatupidamisstandardid oleksid meie ettevõtetele, meie kapitaliturgudele ja meie majandusele väga kasulikud.
Me peame kogu aeg püüdma tagada, et rahvusvahelised raamatupidamisstandardid käiksid muutuvate majandusoludega kaasas ja et nad esindaksid tasakaalustatud moel kõigi sidusrühmade huve. Tagamaks nende tingimuste jätkuvat täimist, tuleks prioriteetidena minna edasi kolmes valdkonnas.
Esiteks tuleb tõhustada Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Komitee Sihtasutuse (IASCF) aruandekohustust, eriti valitsusasutuste ees. Valitsusasutustel peaks olema aktiivne roll usaldusisikute valimisel ja nimetamisel. Selles suhtes on ettepanek, mille me tegime eelmise aasta novembris koos USA väärtpaberi- ja börsikomisjoniga, Jaapani Finantsteenuste Agentuuri ja Väärtpaberite Järelevalve Rahvusvaheline Organisatsiooniga samm samas suunas nagu raportis propageeritakse.
Teiseks tuleb vaadata, kuidas saab parandada Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu päevakorra määramise korda. Eelkõige tuleb avatumaks ja läbipaistvamaks muuta prioriteetide määramise protsess.
Kolmandaks tuleb tõhustada IASB korrakohast menetlust, tagades eelkõige, et enne vastuvõtmist teostatakse standardite kohta täielik mõjuanalüüs.
Raportis on konstruktiivseid ettepanekuid nende ja teiste nendega seotud punktide kohta. Eelseisev IASCFi põhikirja läbivaatamine annab võimaluse vajalike reformide läbiviimiseks. Komitee konsulteerib reformide elluviimisel Euroopa Parlamendiga, liikmesriikidega ja meie rahvusvaheliste partneritega.
Nüüd aga ELi panusest IASBs. Raportis väidetakse, et ELil tuleb tugevdada oma võimekust ja teha oma seisukohad raamatupidamise küsimustes rahvusvahelisel tasandil kuuldavaks. Nõus. Eriti peaksime me otsima võimalusi tagada, et Euroopa sidusrühmade vaated, eriti ennetav panus IASB töökavade protsessi, saaks IASB-le esitatud varem ja sidusamalt.
Mina näen seda pigem evolutsioonilise kui revolutsioonilise protsessina. Me peaksime panustama Euroopa finantsaruandluse nõuanderühma ja ma olen valmis sellega kiirkorras tegelema, sealhulgas uurima võimalust kasutada sellise struktuuri rahastamiseks ühenduse eelarvet.
Ma pean siiski ütlema kindla ja selge hoiatuse. Sellest struktuurist ei saa mingil tingimusel uut Euroopa standardite kehtestajat ja samamoodi ei saa olla küsimustki rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite Euroopa tõlgenduste väljatöötamise kohta. Euroopa peab jääma ja jääb osaks liikumisest ühtsete globaalselt tunnustatud raamatupidamisstandardite suunas. Kõik muud variandid kahjustaksid meie ettevõtete ja meie kapitaliturgude rahvusvahelist konkurentsivõimet.
Kui rääkida nüüd IASB projektist töötada välja raamatupidamisstandard VKEdele, lubage mul kohe alguses öelda, et komisjonil ei ole praegu mingit õiguslikku alust sellise standardi kinnitamiseks. Peale selle ei ole me kunagi võtnud kohustust võtta üle kõik IASB loodud standardid. Me teeme seda üksnes siis, kui oleme tõepoolest veendunud, et IASB on loonud standardi, mis vastab Euroopa kasutajate huvidele.
IASB ei ole oma projektiga veel valmis saanud. Praeguses staadiumis on komisjoni vaated aga selged. Praegu IASB avaldatud ettepanek jääb Euroopa VKEdele rahuldava raamatupidamise raamistiku andmiseks liiga keeruliseks, eriti väiksemate ettevõtete jaoks. Meie keskendume VKEsid reguleerivate õigusaktide lihtsustamisele, sealhulgas raamatupidamise valdkonnas.
Klaus-Heiner Lehne
õiguskomisjoni arvamuse koostaja. - (DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, IAS-süsteem on mõistlik suurte börsil noteeritud rahvusvaheliste ettevõtete puhul. Seepärast otsustasime me parlamendi viimasel ametiajal õiguskomisjoni ettepanekul võtta vastu IASi määrus.
Lõplik eesmärk - nagu Alexander Radwan ütles - oli tõepoolest saavutada lähenemine vähemalt USA-le ja võimalusel üle maailma. Süsteemil ei ole mingit mõtet väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul, sest reeglina ei ole neil rahvusvahelisi finantsturge vaja, ei ole vaja Wall Streeti ja kõike muud. Juba ainuüksi seepärast on rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite väljatöötamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks väga küsitav.
Tagatipuks - ma arvan, et volinik McCreevy'l oli selles osas täiesti õigus - praegune ettepanek ei ole midagi enamat kui lühem versioon iga mõõdupuu kohaselt äärmiselt keerulistest rahvusvahelistest standarditest, mis on täiesti sobimatud Euroopa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate struktuuriga. Eriti kohatud on need perefirmade jaoks, mida omanikud on ise põlvkondi juhtinud, mis on nendele kuuluva kinnisvara juba maha kandnud ning kus õiglase väärtuse reeglite kohaldamine tekitaks lihtsalt ahnust ja võiks lõpuks ohustada ettevõtete ellujäämise võimalusi.
Teisest küljest peame olema realistid. VKEde raamatupidamisstandardite küsimus ei jää teatud ühtlustamise survest puutumata. Meie nõue on võrreldavus, vähemalt siseturu raames. Seega arvan, et on oluline, et me kaaluksime tõsiselt, kuidas töötada välja Euroopa alternatiivid Londoni ettepanekutele, et saavutada ka selles valdkonnas suurem standardiseerimine, mis oleks samas mõistlik ja VKEdele sobiv ja mõeldud pigem pikaajalise kui lühiajalise hindamise perspektiiviga.
Mul on veel üks tähelepanek IASi organite kohta. On üks tõsine probleem, nagu Alexander Radwan märkis. Teatud geograafiline tasakaal võib ju olla, aga majandusliku kaalu mõttes tasakaalu ei ole. Euroopa on suurim blokk, suurim piirkond, kus IASi eeskirjad kehtivad. Seepärast peab meil olema võrdeline sõnaõigus ja meid lihtsalt ei saa võrrelda näiteks Austraaliaga. Austraalial on sama kaal nagu keskmise suurusega ELi riigil või isegi suurel piirkonnal (näiteks Nordrhein-Westfalen). Raportit tuleb rohkem tasakaalustada.
Cornelis Visser
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (NL) Proua juhataja, kõigepealt komplimendid Alexander Radwanile põhjaliku raporti valmimise eest. Raporti lõpetamine oli kuni viimase hetkeni küsimärgi all. Lõplikus vormis on tegemist raportiga, mis on selge, kuid mõnikord ka kriitiline. Raportöör on veendunud, et IASB demokraatlikku aruandekohustust tuleb parandada ja mul on hea meel näha, et IASB selle kriitikaga arvestab.
Usaldusisikute esimees Gerrit Zalm märkis hiljuti Euroopa Parlamendis, et ta on avatud soovitustele ja valmis esitama ettepanekuid struktuuri kohandamise kohta. IASB töötab parajasti välja rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Nõustun raportööriga, et rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid on väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele liiga kallid. Usun samuti, et rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite VKEdes kasutuselevõtmise julgustamine hõlmab nende tagauksest Euroopasse toomise ohtu. Minu arvates tuleks ettevõtteid eristada suuruse järgi. On hea, kui kogu maailmas tegutsevad suured rahvusvahelised ettevõtted, pangad ja kindlustusseltsid koostavad oma raamatupidamise aastaaruandeid sama standardi järgi. Kuid Euroopa väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel peaks olema oma standard.
Rahvusvaheliste börsil noteeritud ettevõtete ja nende raamatupidamisstandardite koha pealt on IASB saavutanud palju. Kui VKEd ütlevad nüüd, et kulusid ja jõupingutusi võib sama hästi reguleerida ka rohkem kui ühe standardiga, siis ei saa me ikkagi kehtestada suurtele ja väikestele sama standardit. Samuti on väga oluline võtta arvesse investorite huvisid ja läbipaistvust. Poliitika on selleks, et lihtsustada, tagada kindla, läbipaistva ja kulutõhusa teabe olemasolu majandustulemuste kohta. Ma arvan, et rahvusvahelistest finantsaruandlusstandarditest saadav kasu võib olla kasulik ka Euroopa väärtpaberiturgudele, seda eriti siis, kui ameeriklased vahetavad oma üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted (GAAP) välja rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (IFRS) vastu. Võrreldavus võib rahvusvahelistele investoritele ja sidusrühmadele väga kasulik olla. Rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite idee väärib seega Euroopa Parlamendi toetust.
Pervenche Berès
fraktsiooni PSE nimel. - (FR) Suur tänu, volinik, et teil õnnestus Strasbourgi tulla. Suur tänu ka baieri rahvariietes raportöörile. Ma arvan, et me töötasime koos väga hästi ja seda tõestab see, kuidas meil õnnestus erinevate inimeste muudatusettepanekud teie raportisse kaasata.
Esiteks tahaksin ma tuua välja kolm punkti raamatupidamisstandardite kohta. Mulle tundub, et nende raamatupidamisstandardite koostamise eest vastutava organisatsiooni toimimine ja juhtimine toimub ebaharilikus olukorras. Standardiseerimist on olemas mitmesugust. Mitte kõigil ei ole võimu ja juhtimise mõistes sellist tugevat mõju finantsstabiilsusele või teemadele nagu raamatupidamisstandarditel. See, mis täna toimub, on oluline sündmus, täiskasvanuks saamine.
Kui need raamatupidamisstandardid koostati, võib-olla omavahel koostööd teinud audiitorite poolt, valmistasid nad väljaku põhimõtteliselt väga hästi ette. Täna on need raamatupidamisstandardid rahvusvahelised. Neid kasutatakse ja kohaldatakse igal pool ja seega on juhtimise küsimus ülitähtis.
Kuidas sobitub nende raamatupidamisstandardite kehtestamise eest vastutav organisatsioon rahvusvahelisse juhtimisse, suhetesse teiste demokraatlike institutsioonidega, riigivõimu seaduslikult esindavatesse asutustega ja eriti Euroopa Liiduga?
Teine punkt, mida me seoses juhtimisega peame vaatama, on nende institutsioonide vaheline tasakaal. Milline on geograafiline tasakaal? Milline on tasakaal esindatuses, mitte üksnes standardite koostajate vahel, vaid ka kasutajate vahel?
Kolmas punkt on rahastamine. Kuidas tuleks selliseid organisatsioone rahastada? Kas abi võiks olla ideest, et ettevõtetele pannakse peale maks, mida koordineerivad reguleerivad asutused? Kas neid võiks rahastada valitsus, Euroopa Ühendus? Me loodame, et volinik teeb selle punkti kohta tugevaid ettepanekuid.
Neljas küsimus nende organisatsioonide kohta on programm. Kas on õige, et nemad töötavad välja õiglase väärtuse mõiste, samas kui me teame, millist mõju see finantsstabiilsusele võib avaldada? Kas on õige, et see organisatsioon töötab välja VKE programmi, mida Euroopal ei ole vaja? Kas on tõsi, et vaid põhjusel, nagu raportöör ütles, et Lõuna-Aafrikal ja Austraalial võib neid vaja olla - ei hoolitsenud volinik Euroopa kaasarääkimisõiguse tagamise eest neis organites? On ülitähtis, et kõigepealt peaks Euroopa hoolitsema oma kohalolu eest IASBs, IASCFis ja rahvusvahelise finantsaruandlusstandardite tõlgendamise komitees (IFRIC), et kaitsta kõigi liikmesriikide tugevust ja eurooplaste häält. Volinik, teie vastutate selle eest. Me ootame teilt tugevaid ettepanekuid selle punkti kohta.
Sharon Bowles
fraktsiooni ALDE nimel. - Proua juhataja, järjest rohkem riike hakkab rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid kohaldama, mis tähendab, et nende väärtus ja tähtsus on tõusmas. See toob kaasa vajaduse tugevdada IASB aruandekohustust ja läbipaistvust, mis ei pruukinud alguses nii ilmselge olla. Tervitan liikumist selles suunas, kuid mul on kahju, et osa kriitikat raportis on esitatud negatiivsel moel, selle asemel, et tunnustada käimasolevaid muutusi ja näidata kuhu suunduda. Mitmed minu muudatusettepanekud on pigem tulevikkuvaatavad, rõhutades eeliseid ja kasu ja vajadust kohaneda rohkem nii standardite endi kui nende üle järelevalvet teostava IASBga. Tehniliste küsimuste mittevajalikku politiseerimist tuleb siiski vältida. Rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid on oluline vahend piiriülese võrreldavuse edendamiseks ja erinevates süsteemides aruandeid esitavate ettevõtete jaoks koormavate nõuete vähendamiseks, kuid sellest oleks kasu, kui raamatupidamisaruannete esitus oleks vormis, mis võimaldaks kergemini teha võrdlusi ka muul otstarbel. See võib teoks saada XBRLi märgendite abil. Ma pean tänama Ieke van den Burgi sel teemal huvitava ettekande korraldamise eest eelmisel nädalal.
VKEdega seotud ettepanekud tekitavad mitmeid küsimusi. Mulle tunduvad need rohkem keskmiste ettevõtete töövahendina, kes on teel näiteks aruandluse täieliku avalikustamise suunas ja saaksid standarditest selles valguses kasu. Kuid, nagu te, volinik, ütlesite - praegu on nad suurema osa tavaliste VKEde jaoks kaugelt liiga keerulised.
Gay Mitchell
Proua juhataja, ma kiidan kolleeg Alexander Radwanit väga hästi kirjutatud raporti eest. Loodan, et baieri rahvariided, mida ta siin täna hommikul kannab, ei näita poliitiliste veendumuste muutust.
Rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite vastuvõtmine 2005. aasta jaanuaris on toonud Euroopa Liidule palju kasu, muutes lihtsamaks rahvusvahelised raamatupidamise nõuded ja raamatupidamisaruannete võrdlemise riikide, konkurentide ja tootmisharude vahel, edendades regulatiivset järelevalvet, pangandust ja kapitaliturge. Rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid kasutatakse nüüd enam kui sajas riigis, sealhulgas Austraalias, Lõuna-Aafrikas ja mujal.
Mina toetan suurema läbipaistvuse, tõhususe ja aruandekohustuse nõuet IASB-le. Raportis juhitakse tähelepanu, et möödus 17 kuud, enne kui IASCF määras uue esimehe. See ei saa olla vastuvõetav. IASB on enda tegevust ise reguleeriv eraorganisatsioon, millele on antud eeskirjade koostamise ülesanne ja seetõttu on igati õige nõuda suuremat aruandluskohustust ja järelevalvet. Me peaksime olema ettevaatlikud nõuetega luua uusi ELi struktuure rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite tõlgendamiseks ja kohaldamiseks. Miks seda vaja on? Mida see annab?
ELi-USA lähenemise teemal võib öelda, et selles valdkonnas ja ELi-USA raamatupidamise teekaardil on tehtud suuri edusamme. Eelmisel aastal allkirjastasid USA president, nõukogu eesistujariik ja Euroopa Komisjoni president ELi-USA ühisavalduse, milles võeti kohustus edendada ja püüda tagada tingimused, mis võimaldaksid tunnustada üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtteid ja rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid mõlemas õigusruumis. See on väga teretulnud.
Mis puutub rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kohaldamisse VKEde suhtes, siis VKEsid on väikseid ja on väiksemaid. Mina arvan, et parem oleks jätta see vabatahtlikuks, et tagada paindlikkus, mitte täielikult takistada selle kohaldamist.
Ieke van den Burg
(NL) Proua juhataja, ma pean kordama Alexander Radwanile tehtud komplimente, eelkõige selle pärast, et tema raport on andnud meile võimaluse väga huvitavaks aruteluks õigusaktide ja isereguleerimise vastaste vastuolude üle, eriti maailma tasandil.
Ma saan aru, et meie pürgimused panevad meid kimbatusse. Ühest küljest me tahame neid üle maailma kohaldatavaid rahvusvahelisi standardeid, kuid teisest küljest nõuame autoriteeti kaasseadusandjana, et hinnata nende standardite sisu ja täita oma kaasseadusandja kohust vastutustundlikult. Ma arvan, et Euroopa Parlament on viimasel ajal näidanud, et seda ta teeb.
Minu meelest peitub vastus õigeaegsetes konsultatsioonides, kõigi sidusrühmade huvide, sealhulgas töötajate, kohalike omavalitsuste, tarnijate ja muude kolmandate osapoolte huvide tasakaalustatud arvessevõtmises (sest piisav finantsaruandlus toob peale rahastajate kasu ka teistele) ning tagajärgede tugevas hindamises. Komisjonil on siin kaalukas vastutus. Ja tulevikus tuleb neid asju teha väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate nimel. Me suudame selle muuta ELi jaoks tõelisel kasulikuks projektiks.
Viimaks, mul on kaks tähelepanekut, mis on samuti asjakohased ühe teise raporti kontekstis, mida me hakkame hääletame järgmisel osaistungjärgul: Klaus-Heiner Lehne raport äriühingute lihtsustatud majanduskeskkonna kohta äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise valdkonnas. Ka siin asusin ma seisukohale, et eeskirjad ei ole ainult ettevõtete, rahastajate ja raamatupidajate jaoks, kes nendelt oma elatise saavad, vaid ka töötajate ja teiste rühmade jaoks. Nii et me ei tohi eeskirjade kvaliteeti siia vahele segada. Mina olen toetanud seda, et igal juhul tuleb eeskirju kohaldada ka noteerimata ettevõtjate ja bilansiväliste toimingute suhtes. Ma loodan, et te nõustute, et IASB-l on tööd ka selles valdkonnas.
Ma lõpetan järjekordse palava toetusavaldusega XBRLi standardile. Nagu te teate, on USA väärtpaberi- ja börsikomisjon võtmas vastu otsust selle kohustuslikuks muutmiseks. Ma soovitan teil tungivalt mõelda, kuidas Euroopa peaks sellele vastama ja julgustan teid koostama asjakohast Euroopa teekaarti.
John Purvis
Proua juhataja, IASB läbipaistvus ja juhtimine on tekitanud küsimusi, kuid IASB on kriitika omaks võtnud ja teadvustanud vajadust muutuste järele. Meetmeid on võetud ja kavatsetakse veelgi võtta: avaldatud on tagasiside kokkuvõtteid, seletatud on otsuste tagamaid, edendatud on kulude-tulude analüüsi ja laienemist ja juhatuse liikmete nõukogu aktiivsemat kaasatust. IASB on kummardunud ettepoole ja tahapoole, et parlamendiga suhelda.
Alexander Radwani raport on palju parem kui varasemad versioonid ja ma usun, et fraktsioonide PPE-DE ja ALDE positiivsed muudatusettepanekud parandavad täna teksti veelgi.
Ma tahaksin tänada raportööri, sest, kuigi meil on olnud erimeelsusi, oli ta valmis tegema kompromissi selle juhtimise aspekti teatud küsimustes. Kahjuks ei saa ma temaga nõustuda rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite küsimuses VKEdele. IASB on palunud lihtsustatud versiooni koostamist VKEdele. Alexander Radwani raportis ei suudeta tunnistada, et see võiks ka Euroopa Liidule kasulik olla. Tegelikult on ettepanek alles koostamisel, aga raportis väidetakse, et see ei ole kindlasti ELi ettevõtetele kasulik.
Samas on meile korduvalt öeldud, et see saab olema vabatahtlik ja on mõeldud nendele kasvavatele VKEdele, kes tahavad end börsil noteerida. Väikesed ettevõtted, kelle püüdlused ei lähe koduturust kaugemale, ei pea seda kasutusele võtma. Eelmise aasta septembris läbiviidud arvamusküsitlus näitas, et selge enamik Euroopa VKEdest, sealhulgas Saksa VKEdest, pidas kasu suuremaks kui kahju ja arvas, et see parandaks finantsaruandlust.
IASB jõupingutused globaalsete kvaliteetsete raamatupidamisstandardite väljatöötamiseks on suur ja teretulnud panus Euroopa ja maailma majandusse ja, ausalt öelda, mina arvan, et me peaksime sellele aplodeerima.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Proua juhataja, alates 2005. aastast kehtinud nõue, et börsil noteeritud ettevõtted peavad oma konsolideeritud raamatupidamisaruannetes kasutama rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid, on olnud laiaulatuslik ja tohutult mõjukas poliitiline algatus.
Neid standardeid kasutab ligikaudu 100 riiki ja nende levimine üle maailma on muutnud aruanded võrreldavaks, tõstes seeläbi ettevõtjate enesekindlust, luues võrdsemad tingimused ja tugevdades turudistsipliini.
Ettepanekus sisaldub juhtimisega seotud kaks suurt väljakutset. Ühest küljest leiab eraorganisatsioon, kes on koostanud korporatiivsel ja professionaalsel tasemel ülemaailmseid vabatahtlikke standardeid alates 1973. aastast, end nüüd tohutu vastutuse olukorras, mis toob kaasa muutuse tema olemuses, protsessides ja ülesehituses, et muutuda läbipaistvaks, kontrollitavaks institutsiooniks ja seadustada oma uus roll.
On vaja tunnustada ja koordineerida kõigi asjaomaste avalike ja erahuvide tegevusi ja tagada samal ajal organisatsiooni rahastamine ja sõltumatus standardite kehtestamisel. Peale selle peab organisatsiooni juhtimine muutuma rahvusvaheliseks.
Samuti tuleb tugevdada Euroopa raamatupidamise juhtimist, võttes standardite koostamisel, heakskiitmisel, rakendamisele ja hindamisel vastu proaktiivsema ja integreerituma lähenemisviisi. Ülitähtis on parandada standardite kontseptuaalset raamistikku ja pidada meeles, et need ei ole neutraalsed ega akadeemilised ja võivad tuua kaasa nii võitjaid kui kaotajaid. Samuti on oluline hinnata nende mõju ja tagada nende kohalduvus Euroopa strateegiaga, õppida finantspööretest ja reguleerida halduskontsessioonide raamatupidamisstandardeid tasakaalustatud moel.
VKEde finantsarvestuskord peab olema lihtne ja sõltuma nende kasutamisest siseturul ja globaalsel turul. Alexander Radwan on neid käsitlenud oma raportis, mis on saanud laialdase konsensuse osaliseks ja valmis väga sobival hetkel 2009. aasta lõpus toimuva läbivaatamise mõistes, mille raames kavatsetakse enne järgmist aastat luua järelevalveorgan ja muuta standardite nõuandekomisjoni koosseisu.
Othmar Karas
(DE) Proua juhataja, volinik, hr Radwan, daamid ja härrad, tervitan raportit ja arutelu soojalt, sest usun, et me sondeerime mõnda väga tundlikku teemat ja seda tõepoolest erakonnaüleselt.
Siin öeldust on koorunud väga selgelt välja mitmed punktid. Esiteks, aktsiaseltside jaoks on vaja ühtseid standardeid, aga me ei taha kõiki ettevõtteid ühte patta panna. Teiseks, me mitte ei lükka tagasi konkreetselt VKEdele mõeldud eeskirju, vaid nende eeskirjade raamistik peab olema meie, Euroopa Liidu, poolt loodud. Kolmandaks, praegu väljapakutud meetmed on liiga keerulised ja liiga kallid, VKEdele ei ole nendest kasu ja just seetõttu peame need tagasi lükkama. Neljandaks, me ootame ikka veel rahuldavaid vastuseid küsimustele, et kes kelle jaoks milliseid eeskirju teeb ja kes seda protsessi kontrollib. Ei ole mingit demokraatlikku põhjendust, ei ole diferentseeritud lähenemist, VKEde põhjendatud soove ei ole arvesse võetud ja demokraatliku järelevalve süsteem on ebapiisav.
Viiendaks, seisukoha võtmisel selles küsimuses või püüdes nendele küsimustele vastata, unustatakse tihti ära, et kaks kolmandikku tööjõust töötab erasektoris, perefirmades, ja enamik nendest perefirmadest on VKEd, mis ei otsi finantseerimist kapitaliturgudelt. Seda asjaolu tuleb meeles pidada, kui meie ees on ettepanekud, milles koheldakse kõiki ettevõtteid võrdselt.
Suur tänu selle väärtusliku arutelu eest!
Richard Howitt
Proua juhataja, meie resolutsiooni ettepaneku lõikes 30 juhitakse tähelepanu, et raamatupidamisaruanded ei täida mitte ainult investorite, vaid ka teiste sidusrühmade vajadusi.
Arvestades, et lõikes 41 juhime me tähelepanu ka vajadusele muuta ELi õigust, tuletan ma siinkohal volinikule meelde, et siin parlamendis on võetud vastu otsus, et kõik neljanda ja seitsmenda äriühinguõigust käsitleva direktiivi muudatused peaksid ettevõtete jaoks sisaldama sotsiaalse ja keskkonnaalase aruandluse nõuet.
Juhin voliniku tähelepanu sarnastele nõuetele Lõuna-Aafrikas, Prantsuse uute majanduseeskirjade seaduses, aga ka Walesi printsi soovitustes jätkusuutliku raamatupidamise projekti jaoks minu enda riigis, Suurbritannias.
Vahepeal tahaksin ma volinikult küsida veel ka seda, et pärast 2001. aasta komisjoni soovitust keskkonnaküsimuste kohta meie uues raamatupidamises, kas komisjon saaks avaldada samasuguse soovituse sotsiaalküsimuste kohta raamatupidamises. Samuti tahaksin ma paluda, et volinik survestaks Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu hõlmama oma kavandatavas tegevusaruannete väljaandes ka sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid aspekte. Komisjon võib seda nimetada ettevõtte sotsiaalseks vastutuseks, kuid täna peaks me kõik olema nõus nimetama seda vastutustundlike ettevõtete raamatupidamiseks.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Proua juhataja, hiljutised finantskriisid on näidanud kvaliteetsete raamatupidamisstandardite olulisust turgude korrektseks toimimiseks.
Sellises olukorras tundub mulle, et veel üks kriisist saadud õppetund on see, et on olemas teatud asümmeetria raamatupidamisstandardite väidetud olulisuse ja nende standardite kehtestamise, koostamise ja tõlgendamise eest vastutavate eraettevõtete olemuse ja toimimise vahel.
Alexander Radwani raportis on seega õigesti juhitud tähelepanu, et esimene asi, millega tuleb tegelda, on juhtimine. Minu meelest on ta esitanud intelligentseid ja realistlikke ettepanekuid selle kohta, et liitu esindavad institutsioonid peavad selles ühenduse õiguskorda inkorporeeritavate standardite kehtestamise protsessis olema proaktiivsemad, ka nende eraettevõtete töökordade suhtes. Suurem läbipaistvus, huvide konflikte ära hoidvad abinõud ja laiem geograafiline esindatus on vaid mõned Alexander Radwani ettepanekutest.
Teine aspekt, mida raportis on käsitletud, on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate küsimus. Me oleme siin saalis rõhutanud vajadust ühendada kaks eesmärki: VKEde raamatupidamiskorra lihtsustamine ja odavamaks muutmine ning turuosalejatele piisava teabe pakkumine.
Viimane punkt, mida Alexander Radwani käsitleb - millega mina nõustun -, on vajadus globaalsete standardite järele globaalses keskkonnas. Seepärast on ülitähtis jõuda kokkulepetele teiste suurte maailma finantsturgudega, eriti Ameerika Ühendriikidega.
See nõuab suuremat dünaamilisust ja olulisemat rolli Euroopa institutsioonidele, sealhulgas parlamendile ja kõigile neile, kes täna kuulavad.
Reinhard Rack
(DE) Proua juhataja, ma võin täielikult nõustuda sellega, mida meie kolleeg just ütles. Lähte-eeldus - mida Alexander Radwan oma raportis rõhutab - on siin see, et ilma poliitilise mandaadita institutsioon kehtestab sellele vaatamata suhteliselt suure majandusliku mõjuga meetmepaketi, millest osad on siduvad. Sellest ei piisa, kui nõuda paremat juhtimist või paremaid raamtingimusi, ka poliitilised institutsioonid peavad selles küsimuses senisest rohkem sekkuma. See, mida me siin parlamendis teeme, on samm õiges suunas, kuid neid samme on vaja rohkem teha.
Kaaluma peab veel üht aspekti. Seda, mida siin on tehtud piirkondliku organisatsiooni tasandil - antud juhul Euroopa Liidu - peab laiendama üle maailma. Nii et tegemist ei ole üksnes püüdega kohaldada neid eeskirju vaid meie maailmanurgas.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Proua juhataja, nagu mu kolleeg juba mainis, käsitletakse selles raportis seda, kes mille eest aruandluskohustuse protsessis vastutab. Parlamendil on küllaltki oluline roll ja ma arvan, et nii see peakski olema. Ma tahaksin siiski väljendada mõningast kahtlust iga tehnilise üksikasja arvessevõtmise ja standardite kehtestamise kohta. Minu meelest ei ole likviidsete ja mittelikviidsete varade hindamise meetodi kirjeldus päris vastuvõetav. Seepärast tundub mulle, et me ei peaks sekkuma, olenemata sellest, kas tegemist on hea või halva meetodiga. Me peaksime ootama, kuni eksperdid on hindamise lõpetanud. Vahepeal on juba alanud mittelikviidsete varade standardi läbivaatamine ja selleteemalised konsultatsioonid. Alles pärast seda saame teha oma otsuse. Seepärast soovitan mitte toetada ettepanekuid artikli 30 punktis e ja artiklis 42.
Avril Doyle
Proua juhataja, kas ma saaksin volinik McCreevylt kinnituse, et ühtsed ülemaailmsed raamatupidamisstandardid - sellest tuleneva sooviga suurendada protseduuride standardiseerimist - ei too mingil moel kaasa õigustusi või isegi nõuet ELi ühise konsolideeritud ettevõtte tulumaksu baasi kehtestamiseks?
Charlie McCreevy
volinik. - Proua juhataja, ma tahaksin tänada parlamendiliikmeid nende märkuste eest. See oli kahtlemata väga laialiulatuv arutelu mitmesuguste arvamustega paljudel teemadel ja me oleme need üles märkinud.
Tahaksin veel kord rõhutada, et kvaliteetsed rahvusvahelised standardid on ülitähtsad nii Euroopa kui maailma kapitaliturgude toimimiseks. Seepärast peaks nende standardite väljatöötamise protsess olema range juhtimise all. Seda peaks iseloomustama kõrge läbipaistvuse tase ja see peaks tagama sidusrühmade huvide tasakaalustatud arvessevõtmise.
IASCF ja IASB on viimastel aastatel oma sisemisi protseduure oluliselt reforminud, aga ei saa eitada, et neid tuleb veelgi parandada. Peale selle möönan ma, et me peaksime Euroopas paremini organiseeruma, et juhtida ja panustada IASB standardite kehtestamise protsessi. Lühidalt, isegi kui IASB juhtimine ja menetlused oleksid täiuslikud, vastavad rahvusvahelised raamatupidamisstandardid Euroopa sidusrühmade vajadustele üksnes siis, kui nende vaated on esitatud sidusalt, veenvalt ja õigeaegselt.
Peaaegu kõik sõnavõtjad viitasid VKEde rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele ja ma kordan veelkord, et nende kinnitamiseks Euroopas ei ole praegu mingit õiguslikku alust. Kui me seda teeksime, oleks selleks vaja Euroopa Parlamendi nõusolekut. Tahaksin veelkord korrata, mida ma olen korduvalt VKEde rahvusvahelistele finantsaruandlusstandardite kohta öelnud, et kui IASB selle konkreetse töö kallale asus, väljendasin ma mitmes sõnavõtus täiesti selgelt, et nad ei peaks eeldama, et EL selle konkreetse projekti automaatselt heaks kiidab. Me võiksime seda soovitada üksnes siis, kui see on lihtne ja tõhus ja vastab VKEde vajadustele.
Neile öeldi seda juba töö ajal. Nad on avaldanud esimese ettepaneku. Ma kasutasin siis võimalust ja ütlesin neile, et see ei vasta äsjanimetatud kriteeriumidele ja praeguse seisuga ei saaks ma isegi kaaluda seda VKEdele soovitada, sest see ei olnud ei lihtne ega tõhus. Ma olen jätkuvalt samal seisukohal, aga kooskõlas sellega, mida teised on öelnud ja eriti John Purvis, oleks ilmselt hea mõte, kui VKEde jaoks oleksid olemas lihtsad tõhusad rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid, kuid üksnes eespool nimetatud tingimustel.
Idee iseenesest on hea. Ma ei taha seda ideed üldse materdada, kuid ei praegu ega tulevikus ei kiida ma VKEde jaoks heaks mitte midagi, mis on veel keerulisem ja millest keegi aru ei saa. Seda ei ole vaja. Kasutasin võimalust korrata veelkord parlamendi ees, mida ma mitmel korral olen selle kohta öelnud.
Ieke van den Burg mainis XBRL (nn laiendatav äriaruandluskeel). Me teeme koostööd väärtpaberituru reguleerijaga, et leida konsensus äriandmete tehniliste standardite osas ja selle dialoogi tulemusel võib komisjon võtta täiendavaid meetmeid regulatiivsete infosüsteemide koostalitusvõime kohta. XBRL võib aidata investoritel rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid täiel määral kasutada. Iga sammu mõju XBRLi kasutamise Euroopa Liidus kohustuslikuks muutmise suunas tuleb põhjalikult uurida, kaasa arvatud kulude-tulude majanduslikku hinnangut.
Oma viimase külaskäigu ajal Ameerika Ühendriikidesse arutasin seda küsimust ka Ameerika Ühendriikide väärtpaberi- ja börsikomisjoni SEC esimehe Chris Coxiga ja ma toetan selle punkti võtmist tulevikus õigusalase dialoogi päevakorda USA ametiasutustega. Need standardid peavad olema rahvusvaheliselt heaks kiidetud, tehnoloogiliselt sõltumatud ja koostalitusvõimelised.
See on väga põnev areng ja ma tean, et Ieke van den Burgil on hiljuti olnud võimalus seda kõike uurida. Ka mina kasutasin mõned kuud tagasi sama võimalust ja lasin ekspertidel endale näidata, kuidas see toimib. Minu meelest on see täiesti revolutsiooniline ja väga tervitatav, aga praegu me midagi selles osas veel ette ei võta, kuni meil on teised tööd.
Gay Mitchell tegi huvitava tähelepaneku. Minu arvates oli tema sõnavõtus oluline see, et me ei taha, et IASB tuleks ja ütleks, et "ELi institutsioon või mõni teine institutsioon”. Me tahame, et see oleks rahvusvaheliselt tunnustatud organisatsioon - eesmärk on seda väärt - ja see peab olema sõltumatu organisatsioon. Ma arvan, et võiksime seda teed minna, kui organisatsioonil oleks korralik koostöö erinevate sidusrühmadega.
Kas ma võin kõigile Euroopa Liidus meelde tuletada, et just EL andis IASB-le tema tähtsuse. Meie olime suurim õigusruum, kes ütles alates 2005. aastast, et rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid saavad börsil noteeritud ettevõtete jaoks kohustuslikuks. See otsus tehti mõni aasta tagasi koos Euroopa Parlamendiga ja juba see muutis IASB ja protsessi olulisemaks.
Ma ütleks - ja ma olen seda korduvalt ka IASB-le öelnud -, et enne standardite vastuvõtmist tuleb neid katsetada, nimetagem seda näiteks mõjuanalüüsiks -, seda peaks eelkõige tegema IASB koostöös ELi ja ka ametitega. Me ei peaks ootama kuni IASB standardid kinnitab. Meil oli siin võimalus nendega nõustuda või need tagasi lükata. Meil ei ole võimalust neid muuta. Mina arvan, et neid tuleks enne piisavalt katsetada, et näha, kas tekib probleeme, selle asemel, et saada teada tõsistest probleemidest pärast kogu IASB protsessi läbimist. Me oleme seda IASB-le korduvalt meelde tuletanud. Ma loodan, et ma ei eksi, et enamik meist on uute juhtimisstruktuuridega nõus.
Ma olen nõus, et selles konkreetses valdkonnas tuleb rohkem tööd teha, aga sellega vähendame me ka tulevasi probleeme. Loodetavasti jõuame me ühel päeval selleni, et need asjad on suuremal või vähemal määral automaatsed ega põhjusta kellelegi suurt peavalu, sest kogu töö on varem ära tehtud. Siis ei ole meil raskusi.
Alexander Radwan
raportöör. - Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, tõepoolest suur tänu selle arutelu eest, kus raporti peamine idee on kahtlemata leidnud toetust ja mitmes valdkonnas on pakutud välja alternatiivseid võimalusi.
Ma tahaksin puudutada kaht asja. Üks punkt, milles ma olen kindel, et me kõik nõustume, ja seda on sõnavõtjad täna korduvalt maininud, kes seda üldist arengut täielikult toetavad, on see, et selle täiskogu - Euroopa Parlamendi - ja Euroopa Liidu avaldatud surve tulemusel on IFRS organisatsioon nüüd astunud teatud samme, näiteks juhtimise küsimustes. On aegu, kui me peame olema küllaltki järsud - ja ma tean, et osad naiskolleegid on mind selle eest kritiseerinud -, sest teatud isikud, kes selle täiskogu ees on viimastel aastatel esinenud, on aeg-ajalt jätnud eksimatu mulje, et Euroopa Parlament neile erilist huvi ei paku. Kui vähe edasiminekut on toimunud, on näha ettepanekust juhtimise kohta, kus soovitatakse, et tulevastele juhtimisorganitele võiksid nõu anda üksnes isikud, kes on nende endi nimetatud. Kõik, mis ma võin öelda on see, et igaüks, kes tulevikus peab mõnele parlamendile aru andma selle kohta, kuidas ta teatud küsimuses hääletas, peaks veenduma, et sellega kaasneb ka osa vastutusest ja sõnaõigus poliitika väljatöötamisel. See on esimene punkt.
Kui vähe tahetakse mõjuhinnangute küsimuses kohustusi võtta on selge praegusest arutelust, kus IFRS organisatsioon ikka veel keeldub neid teostamast.
Pöördudes VKEde standardite küsimuse juurde, siis mul on midagi öelda kõigile neile, kes usuvad, et me peaksime standardid kehtestama vabatahtlikkuse alusel. Inspireerituna John Purvisest - John, see on sulle - tahan tsiteerida sõltumatut kommentaatorit. Peter Holgate, PricewaterhouseCoopersi partner, kes teeb kaastööd Financial Timesi Saksa väljaandele, on öelnud:
"Ma ei võtaks Euroopa seisukohta liiga tõsiselt. Isegi, kui nad lõpuks seda ei toeta, võivad osad riigid lülitada selle oma riigi heasse raamatupidamistavasse. Kui mõned suurriigid seda teevad, siis tulevad need standardid teise ukse kaudu, isegi kui EÜ ei taha kaasa mängida.”
raportöör. - Tegelikkuses tähendab see seda, et tuleb eeldada, et kui mõned riigid juba on need standardid vastu võtnud, siis kehtestatakse need kohustuslikus korras kogu Euroopa Liidus. Selline on selle organisatsiooni strateegia. PricewaterhouseCoopers on juba märkinud, et nemad näevad seda kui ärimudelit. Seepärast ongi meil Euroopas vaja oma VKEde standardeid - need võivad põhineda IFRSil, kui see on asjakohane, aga kui mitte, töötame me välja oma standardid. Komisjoni kohustus on tagada, et meile ei määritaks tagaukse kaudu kaela standardeid, mida keegi ei taha, aga mis muutuksid siis üldiselt siduvaks.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub täna kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
(Istung katkestati kell 11.55 ja jätkus kell 12)
