Romide sõrmejälgede andmebaasi loomine Itaalias (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu järgmistes küsimustes:
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas Monica Frassoni fraktsiooni Verts/ALE nimel komisjonile: Romi sõrmejälgede andmebaasi loomine Itaalias - B6-0170/2008);
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas Giusto Catania fraktsiooni GUE/NGL nimel komisjonile: Romide sõrmejälgede andmebaasi loomine Itaalias - B6-0451/2008);
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid Jan Marinus Wiersma, Claudio Fava, Kristian Vigenin, Gianni Pittella, Adrian Severin ja Katalin Lévai fraktsiooni PSE nimel komisjonile: Romi sõrmejälgede andmebaasi loomine Itaalias - B6-0452/2008);
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid Viktória Mohácsi, Marco Cappato, Alexander Alvaro, Sophia in 't Veld, Sarah Ludford, Jeanine Hennis-Plasschaert, Ignasi Guardans Cambó, Adina-Ioana Vălean, Renate Weber ja Gérard Deprez fraktsiooni ALDE nimel komisjonile: Romide sõrmejälgede andmebaasi loomine Itaalias - B6-0453/2008).
Monica Frassoni
Härra juhataja, daamid ja härrad, minister Maroni on seda arutelu kirjeldanud grotesksena, kuid reaalsus on selline, et nüüd ta on lõpetanud kauboina uhkeldamise ja püüab oma Euroopa kolleege veenda, et kõik on pressi ja vasakpoolsete süü ning et tema ainus eesmärk on käituda kohutavatesse laagritesse suletud vaeste mustlaste suhtes õigesti ning et etnilise profileerimisega on võimalik kõik romide lapsed kooli saata ning kõiki rändrahvaid ei pea kurjategijaks nimetama ja seda ta ei soovigi teha. Et siis see arutelu on groteskne.
Ma siiski ei nõustu sellega. Usun, et see arutelu ning tähelepanu, mida me oleme suutnud pälvida koos nii paljude valitsusväliste organisatsioonide ja nii paljude erinevast rahvusest kaasliikmetega - sest see ei ole mitte ainult Itaalia küsimus - ja nii paljude inimestega, kes on lihtsalt mures õiguste olukorra pärast, on tähtis ning see on tähtis just sellepärast, et me peame seda siin, Euroopas, ning et me räägime õiguste ja kodanike küsimusest ning seega täna on see ka väike panus Euroopa tähenduskriisi lahendamisse.
Euroopal on eesmärk: eesmärk on kontrollida kauboilikke suhtumisi ja poliitikaid, mis on õelad ja ennekõike mittetulemuslikud; tema eesmärk on võidelda rassismi ja diskrimineerimisega, kasutades seadust ja olemasolevaid kokkuleppeid, mis on sündinud verise ajaloo käigus. Käesoleva arutelu eesmärk on kinnitada, et Euroopas ei ole ruumi etnilisele profileerimisele: isegi sel määral, et valitsus paistab oma seisukohta täiesti muutvat selles küsimuses ning kui see peaks nii olema, siis me tervitame seda. Arutelu eesmärk on tõstatada 58 miljoni elanikuga arenenud riigis, kus maffia kontrollib 120 miljardit ja ülisuuri käibeid ja terveid piirkondi territooriumist, avalikult ja seaduslikult küsimus, kas on vajalik kuulutada välja tsunamile või maavärinale vastav hädaolukord 12 kuuks 160 000 "ränduri” pärast, kellest pooled on Itaalia kodanikud.
Usume, et see arutelu on tähtis, sest me ei ole enam kaitstud, kui valitseb etnilise profileerimise ning romide ja sintide pidev kurjategijaks nimetamise oht. Romide ja sintide kogukondadega töötavate isikute jõupingutused tuua nad äärmuslikust vaesuse ning naiste ja laste vägivalla olukorrast välja - mis on eesmärk, mis on olemas ning mida mina ega keegi meist ei soovi eitada -, on tupikus ning väljapääs lihtsalt puudub, kui olukord jääb selliseks, nagu täna.
Härra juhataja, täna me arutame neid küsimusi kolmandat korda viimaste kuude jooksul. Loodan, et positiivne, sõbralik ja konstruktiivne surve, mis ka selles arutelus olemas on, veenab minu kaasmaalasi ja teisi Euroopa kodanikke, et püüd kõik välja visata ning vägivaldse, lihtsakoelise ja rassistliku lähenemisviisi kasutamine eesmärgiga lahendada seda, mis on tegelikult kõrvalejäetuse probleem ning samuti majanduslik probleem ja meie riigi ja meie kontinendi kultuuri probleem; loodan, et see veenab neid, et see ei ole õige tee.
Seepärast kutsun teid, volinik, hindama kõrgelt komisjoni tööd, meie poolt parlamendis tehtavat tööd ning ka raha, mis on antud seda laadi positiivsetele poliitikatele, mida täna küll palju ei teata, sest nad on peidetud ja kõrvale heidetud eelarvamuse tõttu, mis ei ole juurdunud mitte ainult Itaalias vaid ka Euroopas.
Jan Marinus Wiersma
autor. - (NL) Ka meid kohutasid Itaalia valitsuse viimased meetmed "romide probleemi” lahendamiseks Itaalias. Leian, et on äärmiselt häbiväärne, et peame täna pidama sellist arutelu. Olin aastaid Slovakkia ühinemise raportöör ning puutusin romi küsimusega väga palju kokku. Tavatsesin ikka öelda: diskrimineerimine on vastuvõetamatu, see on ilmselgelt keelatud: nii ütlevad Euroopa Liidu eeskirjad ja kokkulepped. Romide registreerimisel on juures tugev diskrimineerimise maik ning seda ei juhtunud Slovakkia puhul. On kahetsusväärne, et pean nüüd liikmesriigi valitsuse meetmete tõttu läbi viima seda arutelu.
Itaalia siseministri Roberto Maroni viimane pakett "romide hädaolukorraga” võitlemiseks, nagu valitsus seda nüüd nimetab, jätab suhu paha maitse. Romi laste sõrmejälgede andmebaasi loomine on vastuolus ELi selliste aluspõhimõtetega, nagu mittediskrimineerimise, võrdsus seaduse ees ja vähemuste kaitse.
Kõnealusest meetmest teatati vaatamata sellele, et Euroopa Komisjon ei ole veel lõpetanud varasema Itaalia meetmete paketi hindamist. Käesoleva aasta mais anti suurte linnade prefektidele erakorralised volitused võtta meetmeid ebaseaduslike rändajate ja romide vastu; volitused, mis juba siis sundisid meie ringkondades kulme kergitama. Seepärast soovin kutsuda Itaalia valitsust üles olema väga vaoshoitud, et vältida Euroopas lubatud piiride ületamist. Soovitan tungivalt loobuda sellest meetmest: sellele ei ole Euroopa Liidus kohta.
Euroopa Komisjon leiab end olukorrast, mida minu andmetel pole kunagi varem esinenud ning seepärast palume komisjonil kontrollida meedet põhjalikult. Komisjon peab võtma objektiivse seisukoha, vaatama asutamislepingus sätestatut ega tohi lasta end mõjutada poliitilistest kaalutlustest. See ja Itaalia lähenemisviis kompavad ELi asutamislepingu piire ning komisjon peab kristallselgelt määratleme, kust piirid jooksevad.
Tuleb selgeks teha, et küsimus ei ole siiski vaid Itaalias. See hiljutine juhtum on järjekordne näide vajadusest aktiivsema poliitika järele, et vabaneda romide sotsiaalsest ja majanduslikust eraldatusest ja võidelda nende diskrimineerimisega.
Eelmisel kolmapäeval esitas komisjon ülevaate selle kohta, mida praegu saaks Euroopa vahenditega ära teha ning ma sooviksin selle eest tänu avaldada. Nagu komisjon ütleb, on liikmesriikidel võimalik rohkem ja paremini kasutada olemasolevaid vahendeid romide integratsiooni edendamiseks. Loodan, et komisjon esitab ka konkreetsed kavad, mis küll eelmisel nädalal veel puudusid. Parlament nõuab seda ka erinevates resolutsioonides, millest viimane pärineb käesoleva aasta jaanuarist.
Kui midagi on selgeks saanud, siis see, et me ei saa enam edasi lükata romide ja nende Euroopas valitseva olukorra tõsist käsitlemist. Romid on väga spetsiifiline vähemus, mida ei saa pidada traditsiooniliseks vähemuseks. Küsimus puudutab kogu Euroopat, eelkõige viimaste laienemiste pärast, mille tulemusena väga paljud romid muutusid ELi kodanikeks. Kui kõik on öeldud ja tehtud, ei lahenda repressioonipoliitika romide probleemi ega ka probleeme ja pingeid, mida nad mõnikord meie ühiskonnas tekitavad. Tähtis on integreeritud lähenemisviis ning nagu ma näen, on Itaalia valitsuse lähenemisviis probleemile ettearvamatu.
Viktória Mohácsi
Härra juhataja, volinik Špidla, daamid ja härrad, juuni lõpus saatsin koos juhataja Graham Watsoniga ühise kirja komisjonile, paludes sel uurida tõsist olukorda Itaalias ja võtta asjakohased meetmed selle hukka mõistmiseks, kui sellega rikutakse Euroopa Liidu põhimõtteid või lubadusi.
Seoses Itaalia sündmustega tuletavad mitmed minu kaasliikmed meile meelde ebaõiglust, mis hiljuti on aset leidnud, sealhulgas sõrmejälgede kogumist. Ma rõhuksin palju enam lahendust pakkuvatele alternatiividele, nagu ka minu kaasliige härra Wiersma märkis.
Mul on väga hea meel teatise üle, mille komisjon hiljuti avaldas ning veelgi enam olen ma rahul sellega, et komisjon peab romide probleemi ning romide kui vähemuse integreerimist Euroopaga tõsiseks ning et komisjon peab seda kiireloomuliseks küsimuseks.
Ma ei suuda väljendada, kui hea meel mul on uue horisontaalse direktiivi koostamise üle. Minu arvates peaks horisontaalne direktiiv koondama elemendid, mis parandaksid praeguseid õigusakte.
Ma ei suuda väljendada oma kõnes piisaval määral, kui tähtis on õigusaktides kuulutada eraldamine koolides diskrimineerimiseks, nagu on sätestatud rassidirektiivis 2000/43. Sellegi poolet ütleb see direktiiv ainult seda, et erinevasse rassi või etnilisse gruppi kuuluvate laste diskrimineerimine koolides on keelatud.
See direktiiv ei ütle, et eraldamine ja hariduslik eraldamine oleksid diskrimineerimine. Meil on selle kohta palju tõendeid: seda ei ole kinnitanud mitte ainult kodanikuühendused, Euroopa Komisjon ja Euroopa Parlament eri arvamustes, vaid isegi Ungari õigusaktid on kinnitanud, et tegemist on diskrimineerimisega. On väga tähtis rõhutada seda olulist aspekti ja viie liikmesriigiga seotud "romide kaasamise kümnendi” soovitusi horisontaalse direktiivi koostamisel ja Euroopa romi strateegia väljatöötamisel ning et see oleks Euroopa romide integreerimise vaatenurgast tulemuslik. Tänan teid.
Vladimír Špidla
komisjoni liige. - (CS) Härra juhataja, daamid ja härrad, minu tänusõnad lähevad proua Mohácsi'le ja proua Frassonile, härra Wiersmale, härra Cataniale ja kõikidele liikmetele nende küsimuste eest. Neljandat korda on meil selles täiskogus võimalik rääkida romide olukorrast Itaalias. Usun, et kõik siin täiskogus kogu poliitilisel skaalal nõustuvad, et romide olukorda peab lahendama koheste ja asjakohaste meetmetega, et toime tulla sotsiaalse, majandusliku ja humanitaarkriisiga. Komisjon luges ajakirjandusest ärevusega, et Itaalia ametiasutused võtavad "nomaadide laagrites” elavatelt inimestelt sõrmejälgi andmebaasi loomiseks.
Samal ajal esitasid Itaalia ametiasutused komisjonile teabe üldise õigusliku konteksti kohta. Tundub, et 23. mail välja kuulutatud hädaolukorra kohaselt lubas 30. mai korraldus Rooma, Napoli ja Milano linnapeadel rakendada teatud meetmeid. Need meetmed hõlmavad "inimeste, sealhulgas alaealiste identifitseerimist ja loendamist nomaadide laagrites”. Lisaks sätestatakse selles, et linnapeade rakendatud meetmed peavad olema "kooskõlas ühenduse õiguse ja direktiivide üldpõhimõtetega”. Itaalia ametiasutused väidavad, et kõnealused meetmed on vastu võetud laagrites elavate inimeste huvides ning eelkõige selleks, et nad saaksid elada väärikates tingimustes.
Komisjon hindab Itaalia ametiasutuste koostöötahet. See teave on kasulik, kuid siiski puudub selgus linnapeade rakendatud meetmete laadi ja tegeliku mõju osas. Sõrmejälgi võib võtta ja andmebaasis hoida ühenduse eeskirju ja põhiõigusi järgiva õigusliku raamistiku raames. Seoses sellega on komisjoni nõudnud kõnealuste tegevuste eesmärgi täpsustamist, märkides, et nende rakendamisel peab järgima õiguslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Kõnealuste põhimõtete järgimise hindamisel on põhitegur see, kuidas Itaalia meetmeid tegelikult rakendatakse.
Selleks, et komisjon saaks täpsema pildi õiguslikust raamistikust, milles neid meetmeid rakendatakse, otsustas ta kirjutada Itaalia ametiasutustele, et paluda teema kohta täiendavat teavet. Itaalia ametiasutused saatsid 7. juulil komisjonile täiendava teabe, mida analüüsitakse põhjalikult.
Komisjon on teadlik sotsiaalse pinge olemasolust Itaalias. Mais arutasime siin täiskogus romide olukorda Itaalias ja teistes riikides. Komisjon rõhutas siis, et vaesuse ja sotsiaalse eraldatusega seotud tegelikke probleeme, millega romid Itaalias ja teistes riikides silmitsi seisavad, ei ole võimalik eirata. Samuti rõhutas komisjon, et see olukord toob kaasa kannatusi inimestele ja sotsiaalset pinget.
Et kõnealusele olukorrale reageerida, peame võitlema kuritegevusega ning leidma tõelised lahendused romide probleemidele ning eelkõige nende laste probleemidele, kes on vaesuse ja sotsiaalse eraldatuse esmaohvrid. Romisid peab aitama, mitte häbimärgistama. Sellepärast rõhutas komisjon eelmisel nädalal vastu võetud aruandes, et Euroopa Liit, liikmesriigid ja kodanikuühiskond peavad ühendama jõud, et tagada nende jõupingutuste tulemuslik kooskõlastamine.
Kokkuvõttes on komisjon ja eelkõige asepresident Jacques Barrot' pidevas ühenduses Itaalia ametivõimudega, kes on võtnud endale kohustuse esitada sel teemal juuli lõpuks täielik aruanne. Komisjon hindab jätkuvalt, kuidas liikmesriigid on oma riigi õigusesse üle võtnud 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/38/EÜ ning kuidas nad seda praktikas rakendavad.
Usun kindlalt, et Itaalia valitsusel on tahet rakendada sotsiaalse kaasamise poliitikat, järgides samas täiel määral põhiõigusi ja ühenduse õigust.
Edit Bauer
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (HU) Tänan teid väga, härra juhataja. Volinikud, daamid ja härrad, Euroopa Rahvapartei fraktsiooni ja kolleegi proua Járóka nimel, kes ei saa kahjuks siin viibida, sooviksin öelda järgmist. Aastakümneid on kodanikuühiskonna organisatsioonid ja sotsioloogid püüdnud suunata tähelepanu äärmiselt rasketele tingimustele, milles elavad Euroopa Liidus elavad romid, kelle arvukus ja osakaal on 2007. aasta laienemisest alates kasvanud.
Olukorra lahendamiseks ei ole vaja mitte sisserändepoliitikat, vaid pigem sotsiaalse kaasatuse programme. On tähtis, et me võtaksime päevakorda romide diskrimineerimise ja sotsiaalse tõrjutuse küsimuse ning on tõepoolest vastuvõetamatu, et rõhumine, mida Euroopa romid on pidanud kannatama sajanditepikkuse kõikide ajastute poliitilise eliidi poolse tõrjutuse, marginaliseerimise ja tagasilükkamise tulemusena, oleks taas kord vahendiks parteide poliitilises võitluses.
See on vastuolus romide huvidega, samuti mitte-romide ja Euroopa huvidega ning kui Euroopa Parlament võtab oma arvamused vastu tõendamata kuulujuttude ja oletuste põhjal, õõnestab see parlamendi mainet väga.
Mitmeid kuid on olukord Itaalias olnud halb ning tõelise tegevuse julgustamise asemel tekitavad parteid tõesti hüsteeriat ja kasutavad romide küsimuste lühiajalistes omakasupüüdlikes huvides ning neil on seda kerge teha, sest romi kodanikuühendused on liiga nõrgad, et protestida või olla selle vastu. Kui Prodi valitsuse siseminister Giuliano Amato rääkis sõnaselgelt romi hädaolukorrast, siis minu lugupeetud sotsiaaldemokraatidest ja liberaalidest kolleegid kahjuks ei protestinud.
Sooviksin märkida, et praegu Itaalias toimuv ei ole etniline küsimus ning me peame reageerima ükskõik kust tulenevale ebaõiglusele. Tänan teid väga tähelepanu eest.
Juhataja
Enne härra Pittellale sõna andmist pean ma paluma liikmetel, kes demonstreerivad T-särke - ja ma pean rõhutama, et nad ei kanna neid, vaid demonstreerivad neid kui lippe või loosungeid -, need ära panna, sest meie kodukorra eeskirjad on üsna selged: 16. lisa artiklis 146 sätestatakse sõnaselgelt, et sellisel moel ei ole need lubatud. Ma palun neil T-särgid ära panna, vastasel juhul olen sunnitud paluma, et turvatöötajad need ära võtaks või mis veelgi hullem, olen sunnitud istungi peatama. Seepärast palun, et liikmed kõrvaldaksid kohe T-särgid, mis demonstreeritakse kui plakateid. See käib ka härra Ferrari kohta.
Gianni Pittella
Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, Euroopa riigi siseminister ei tohi Euroopa Parlamendis toimuvat arutelu nimetada groteskseks. See avaldus õõnestab Euroopa Parlamendi väärikust. Me ei ole rõõmsad selle üle, et Itaalia valitsuse meedet peab siin täiskogus hindama. Meie jaoks ei ole Euroopa patuoinas kõikide siseriiklike probleemide puhul ega ka sandarm, kes peaks valvama Itaalia peaministri järele.
Isegi kui oleme oma riigis opositsioonis, usume, et on õige rahvusvahelistes ringkondades toetada ja kaitsta Itaalia kindlaid valikuid. Itaalia valitsus ja siseminister oleksid siiski pidanud otsima teisi, Euroopa standarditega kooskõlas olevaid vahendeid ning teavitama Euroopa Komisjoni pigem varem kui hiljem.
Oleme aastaid püüdnud romi küsimusega toime tulla: alaealiste ärakasutamine, kerjamine, väljapressimine, röövimine ja teised parandamatud nähtused. Kuid lahenduseks ei ole etniline profileerimine, vaid pigem eripoliitika, mis ühendab endas kolme sammast: kodakondsus, sündsus ja julgeolek. Romide laste ja mitte ainult nende identifitseerimine annab neile tagatise ning see on äärmiselt oluline väljapressimise ja alaealiste kaubandusega võitlemisel, kuid seda ei saa teha etnilistel alustel, kasutades invasiivseid meetodeid nagu sõrmejälgede võtmine.
Oleme tänulikud volinik Špidlale tema pühendumuse eest anda Euroopa vastus peamisele Euroopa küsimusele ning palume tal rääkida selgelt Itaalia valitsuse vastu võetud meetmetest ning anda aru Euroopa Parlamendile. On üllatav, et kolmas aastatuhat, mis oleks pidanud tähendama kodanikuõiguste uut koidikut, on tegelikult langenud kultuuriliste regressiooni sügavustesse. Las Euroopa institutsioon astub ise välja raevutseva konformismi vastu, kaitstes sündsuse väärtust, mida Euroopa maailmas esindab.
Marco Cappato
Härra juhataja, daamid ja härrad, volinik, nagu te olete öelnud, edastab Itaalia valitsus meetme täielikud üksikasjad kuu lõpuks. Enne seda tuleb siiski kaaluda veel ühte punkti, nimelt hädaolukorda: Euroopa institutsioonid peavad seda küsimust käsitlema. Esiteks, kui hädaolukord välja kuulutatakse, tuleb sellisel juhul teavitada esmalt Euroopa Nõukogu. Tundub, et seda ei ole tehtud. Küsiksime teilt, kas teid on teavitatud ja kas seda tehti.
Hädaolukord on õigustatud loodusõnnetuse või katastroofide või seda laadi sündmuste puhul. Seda on siiski võimalik määratleda - varem proua Bauer ütles "minister Amato varem kavandatud meetmed” -, kuid see on kindlasti tõsi, olgem selgesõnalised: romide küsimuse väär käsitlemine ei ole omane mitte Berlusconi valitsusele; see on küsimuse aastate, kümnendite pikkuse väära käsitlemise tulemus. Just sel põhjusel on mõeldamatu ja vastuvõetamatud kuulutada täna välja hädaolukord, kui see ei ole üldsegi nii. Tänane hädaolukord, kui te seda nii soovite nimetada, on seaduslikkuse ja demokraatia puudumine sellises riigis nagu Itaalia, mida on Euroopa Inimõiguste Kohtus kõige enam süüdi mõistetud. See on see hädaolukord: ei saa välja kuulutada "romide hädaolukorda”, kui selliste hädaolukorda ei ole olemas.
Probleemiga on vaja tegeleda. Seda tuleks käsitleda pigem vastuvõtlikkuse ja integratsiooniga, sellesse tuleks investeerida vahendeid, selle asemel et neid raisata, nagu seda tehakse Euroopa rahalisi vahendeid kasutades, selle asemel et toetuda biomeetrilise tehnoloogia illusioonile, et varjata valitsuse suutmatust sellise probleemiga toime tulla.
Elly de Groen-Kouwenhoven
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Härra juhataja, digitaalsed sõrmejäljed on natside meetodite kaasaegne versioon, et eristada mustlasi teistest kodanikest. Digitaalne sõrmejälgede andmebaas on kõige jõhkram rassismi taaselustamine alates 1940.-1945. aastatest, sest sõrmejäljed on esimene riigi lubatud samm etnilise rühma massiliseks väljaajamiseks. Enamik romisid, kes ületavad seaduslikult järjest piirivabama Euroopa piire, on vaesed ja kehva haridusega. Põhiliselt on neil vaja kohta, kus olla. Vaesuse küsimuse peaks lahendama kohapeal, mitte tõstma selle välja, ning pidagem meeles, et romid on Euroopa suurim vähemus - mitte vähem kui 19 liikmesriigi elanikkond on väiksem kui romide Euroopa kogukond.
Kommunismi ajal oli romidel töö ja vaba juurdepääs tervishoiule ja haridusele; pärast kommunismi on nende elatusstandardid langenud. Kuid vaesus oli viljakas pinnas rahaliste vahendite kogumiseks. Kerkis esile mustlaste tööstus; valitsusvälised organisatsioonid nagu Oxfam ja CARE ajasid projektide läbiviijatena kokku suured summad. Kuid romid said sellest vähe kasu ning kolisid Läände niipea, kui neil seda lubati. Ministrite nõukogu sundis komisjoni läbi vaatama poliitikaid romide kaasamise parandamiseks ning 2. juuli dokumendis tunnistab komisjon selle kiireloomulisust. Ta viitab Euroopa Parlamendi resolutsioonile Euroopa raamstrateegia kohta ning - lõpuks ometi! - tunnistab oma koordinaatori rolli. Dokumendis pealkirja all "Saadud õppetunnid” on võimalik lugeda järgmist: "Romide tulemuslikuks kaasamiseks on eduteguriteks kodanikuühiskonna ja eelkõige romide valitsusväliste organisatsioonide kaasamine”. Romidest on saanud partnerid! Loodan, et saame peagi näha, kuidas see on elluviidav komisjoni struktuurides.
Senikaua aga soovitan tungivalt, et komisjon uuriks OSCE tegevuskava. Milleks ratast leiutada? Lõpetuseks kutsun komisjoni üles tegema Itaalia valitsusele selgeks, et fašistlikud eeskirjad on vastuolus ELi õigusega ning et oma varanduse kaotanud romide ohvritele peaks selle hüvitama. Kunagi eksportis Itaalia moetooteid, tänapäeval aga rassismi.
Roberta Angelilli
Härra juhataja, daamid ja härrad, praegune arutelu annab mulle võimaluse esitada mõned küsimused vasakpoolsetele, kes on välja tulnud kavala mõttega kasutada Euroopa Parlamenti teab mitmekümnendat korda, et anda sobimatul, petlikul ja ebaküpsel viisil hinnang ikka veel ettevalmistavas järgus oleva Itaalia õigusakti kohaldamisele.
Niisiis, esimene küsimus on järgmine: kus olid Itaaliat aastakümneid valitsenud vasakpoolsed siis, kui need ebaseaduslikud laagrid moodustati ja kui need vohasid tingimustes, kus puudusid täielikult kõige elementaarsemad tervishoiu- ja julgeolekustandardid? Sooviksin teilt küsida ka seda, kas teie vaikimine kõikide nende aastate jooksul ei rõhu teid kui kivi või ahelad, mis on võtnud ükskõiksuse ja silmakirjalikkuse või teises suunas vaatamise kuju, kui teil ilmselgelt ei jagunud silmi - ega ka poliitilist huvi - näha, et igal aastal surid kümned lapsed külma või põletushaavade tõttu neis agulilinnades valitsenud ohutuse puuduse tõttu.
Võib-olla te ei soovigi teada, et Roomas, kus elab peaaegu 7000 alaealist, on õppetegevuseks eraldatud miljonid eurod: raisatud õppetegevuseks, sest eelmisel aastal käis korrapäraselt koolis vaid 25% neist lastest. Kes teab, kas te teate või teesklete, nagu te ei teaks, et see õppetegevus usaldati peaaegu monopolina vähesele arvule ühendustele, mis ei olnud mitte väga huvitatud alaealiste parimatest huvidest, vaid pigem ligipääsust riigi rahale.
Ma austan romide õigust korraldada loendus, nagu see toimub korrapäraselt kõikide Itaalia kodanike puhul, sest loendus tagab õiguse tervishoiule, sotsiaalsele kaasatusele ja integratsioonile koolisüsteemi. Samuti toetan ma romi kogukonna isikukontrollide õigust. Ilmselgelt ei ole kavas mingeid laiaulatuslikke meetmeid: kedagi, kelle dokumendid on korras, ei kontrollita. Kui siiski muutub laps, keda sündides ei registreerita või kel puudub tunnustatav identiteet, nähtamatuks lapseks, kes on kerge saak mis tahes ärakasutamiseks, olgu organikaubanduse, ebaseadusliku lapsendamise, seksuaalse kuritarvitamise või alaealiste töötamise näol. See kehtib kõikide Itaalias elavate alaealiste kohta: itaallaste ja samamoodi ka ELi kodanike ja mittekodanike kohta.
Lõpetuseks paar sõna teie suuliselt vastatava küsimuse pealkirja kohta. Aktis ei mainita sõnagagi etnilisi rühmi ning samuti puuduvad kavad konkreetse andmebaasi, eriti romide sõrmejälgede andmebaasi kohta. Loomulikult on alati teretulnud paremad ettepanekud: oleme konstruktiivsetele ettepanekutele avatud. Meile ei saa siiski pidada loengut keegi, kes aasta-aasta järel ei ole suutnud liigutada lillegi tõsise sotsiaalse hädaolukorra lahendamiseks.
Vittorio Agnoletto
Härra juhataja, daamid ja härrad, see juhtus täpselt seitsekümmend aastat tagasi, 14. juulil 1938, kui Itaalia fašistlik režiim jõustas rassidekreedi, mis olid samal tasemel saksa rassiõigusaktidega. Me tunneme oma ajalugu: enam kui 500 000 romi inimest tapeti surmalaagrites. Ka siis hakkas kõik loendusega.
Näeme, et Itaalias profileeritakse täies mahus kõiki romisid, sealhulgas lapsi, kellelt võetakse sõrmejälgi, ning ka ühenduse kodanikke ja isegi Itaalia kodanikke, olenemata asjaolust, et nende andmed on juba registrisse kantud. Härra Angelilli, Napolis kasutatav küsimustik sisaldab küsimusi usu ja etnilise päritolu kohta ning on väga sarnane sellele, mida kasutas Vichy vabariik natsi okupatsiooni ajal. Milanos koostati toimik vana romi, Itaalia kodaniku kohta, kes oli üle elanud natsi surmalaagritesse küüditamise. Mis kasu neist andmetest on?
Itaalia parlamendis juhib nüüd laste komiteed - täielikus ükskõiksuses ja vaikuses - Alessandra Mussolini, Duce pojatütar; tegemist on kokkusattumusega, mis tugevdab sümboolset seost oleviku ja mineviku vahel, mida me pidasime jäädavalt kadunuks ja maha maetuks Itaalias ja Euroopas, kuid mis ikkagi tõstab täna oma koletut pead.
Kuigi ajalugu ei kordu, ei ole kahtlustki, et Itaalia valitsus on käivitanud rassistlikud menetlused, mis on ilmselgelt vastuolus direktiividega 2000/43/EÜ ja 2004/38/EÜ. Kutsun parlamenti üles heaks kiitma seda resolutsiooni, mõistes hukka Itaalia valitsuse, ning komisjoni kutsun ma algatama kiiresti rikkumismenetlusi Itaalia vastu.
Stefano Zappalà
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, pole kahtlustki: on ilmselge, et tegelikult juhivad seda parlamenti nüüd Itaalia vasakäärmuslased. Pärast nüüd kindlaks tehtud halba käitumist kasutavad vasakäärmuslastest parlamendiliikmed ja rohelised seda Strasbourgi saali vahendina Itaalia valitsuse ründamisel.
Olles eelmise aasta aprillist riigi poliitiliselt areenilt kõrvale tõugatud, püüavad sotsiaaldemokraatide ja liberaalide parteid leida kohta, kus oma riiklikke valesid võimendada. Nad ründavad koos suure ja väga Euroopa-meelse liikmesriigi seaduslikku valitsust, mille valisid ja mida toetas 60% itaallastest. Ja siis me veel oleme üllatunud Iirimaa tulemuste üle!
Härra juhataja, volinik Špidla, kõik see puudutab küsimusi, mis jäävad riikide, mitte ELi pädevusalasse. Siiski on Itaalia valitsus alati esitanud komisjonile kõik tema valduses olevad selgitused. Volinik, ma nõuan tungivalt, et ta pööraksite vähem tähelepanu ajalehtedele ja rohkem dokumentidele, mille Itaalia valitsus ametlikult edastab.
Aktid ei ole seotud romidega ega sõrmejälgede võtmisega; need käsitlevad mitte-ELi kodanikke ja rändajaid, kellest mõningad on mõnda aega figureerinud Itaalia kriminaalraportites. Me peame oleme teadlikud inimeste isikusamasusest, et võimaldada neile juurdepääsu koolidele, sotsiaalhoolekandele, tervishoiule ja eluasemele. Aktid ei viita etnilisele päritolule, tegemist ei ole piiramatu kehtivusega aktidega, nad ei käsitle kogu riigi territooriumi, vaid on seotud vaid kolme konkreetse juhtumiga.
Isegi Euroopa Nõukogu inimõiguste volinik tõstatas 19.-20. juunil isikutunnistuste puudumise tõsise probleemi. Eesmärk on teha identifitseerimisuuringud, mida lubatakse ja nõutakse paljudes riikides ja kogu Euroopas reisidokumentide ja elamislubade jaoks, ning need hõlmavad kirjeldavaid, fotograafilisi, sõrmejälgede võtmise ja antropomeetrialisi süsteeme. Sellel on Itaalia kohtunike toetus, eriti alaealisi käsitleval osal; seda rakendatakse koostöös Itaalia Punase Ristiga jne.
Ma võiksin jätkata, kuid oma kaasliikmele sooviksin ma öelda, et ma ei oleks osanud uneski näha, et pean rääkima rassismist seoses tema riigiga. Sooviksin talle meelde tuletada, et Itaalia on eksportinud kultuuri viimased 3000 aastat ja jätkab selle tegemist ning et ajal, mis Itaalias loodi arenenud ühiskond, nagu me seda tänapäeval näeme, elasid inimesed paljudes teistes riikides ikka veel primitiivsetes tingimustes.
Adrian Severin
Härra juhataja, see on neljas kord viimaste väheste kuude jooksul, mil me räägime samal teemal. Tulemused on tagasihoidlikud, nagu ka tänane osavõtt istungist. Võib-olla on see iseenesest šokeeriv ja murettekitav.
Romi inimesed on üleeuroopaline etno-kultuuriline kogukond, mil puudub rahvusriik. Romid olid Euroopas juba enne seda, kui Euroopa rahvusriigid loodi. Need riigid hoidsid neid viletsuses, kui mitte orjuses, või saatsid nad koonduslaagritesse.
Euroopa Liidu laienemine oli viimane samm romide vabastamisel. Täna on romid on Euroopa kodanikud. Võib-olla on nad üldises mõttes kõige ehtsamad Euroopa kodanikud, sest nad on ainult eurooplased. Nende kultuuriline, sotsiaalne ja majanduslik integratsioon on väljakutse Euroopale.
Seepärast peame romi poliitika tooma ühenduse tasandile. Strateegia, mis esitab riikidele vaid soovitusi, jättes neile lõpliku valiku ja lõpliku vastutuse, lihtsalt ei tööta.
Teisest küljest on see, mida me täna Itaalias näeme, Euroopa taasnatsionaliseerimise ohtliku nähtuse koledaim pale. See on selle nähtuse riiklik populistlik väljendus. Itaallastel on tõesti õigus mitte karta, kuid igale Itaalia kodanikule on oma valitsuse praegune rassistlik poliitika kõige hirmutavam.
Täna sõrmejäljed, homme sunnitöö, ülehomme koonduslaagrid - ja siis mitte ainult romide, vaid ka mis tahes muu kogukonna puhul.
Oleme komisjonil palunud kontrollida Itaalia õigusaktide vastavust Euroopa Liidu standarditele. Midagi pole tehtud. Kontrollimine lükati edasi, et oodata, kuna õigusakt vastu võetakse. Nüüd on olukord halvenenud. Peame astuma samme ja kasutama asutamislepingutes sätestatud vahendeid, et peatada need ohtlikud rassistlikud arengud Itaalias eemärgiga mitte julgustada sarnaseid lähenemisviise mujal.
Me ei tohi ära oodata järjekordset holokausti, enne kui korraldame uued referendumid Euroopa integratsiooni toetuseks.
Adina-Ioana Vălean
Härra juhataja, täna on meil parlamendis järjekordne arutelu selle üle, kuidas Itaalia käitub romi elanikkonnaga. Sel korral on Itaalia valitsus kuu maiuspalaks kavandatud ei midagi vähemat kui hädaolukorra väljakuulutamise, viies läbi romi elanikkonna loenduse ja võttes neilt enne väljaviskamist sõrmejäljed.
Leian end täna taas kord kutsumas komisjoni ja nõukogu üles tegevusele. Aitab lubadustest: tahame nüüd näha, et nõukogu ja komisjon võtaksid konkreetseid meetmeid, et sundida Itaaliat järgima ELi õigust ja väärtusi. Vajame ELi diskrimineerimisvastase direktiivi rakendamise hindamist, nagu see toimub vaba liikumise direktiivi puhul. Peame tugevdama integreeritud lähenemisviisi ja kiirendama ELi romi strateegia rakendamist.
Meie käsutuses on kõik vahendid, kuid tundub, et kui on vaja valida kodanikuvabaduste kaitsmise ja julgeoleku vahel, ollakse nende vahendite rakendamisel üsna arad.
Sellest on nüüd juba aasta, mil Itaalia hakkas kavandama ebaproportsionaalseid ja šokeerivaid julgeolekumeetmeid, millel on juures halvaksläinud pruuni populismi maik. Nüüd tundub pruun mustaks muutuvat.
Kas nad kavatsevad tõesti hakata romisid Itaalia tänavatel taga ajama? Kas Euroopa jätkab pealtvaatamist vaikiva kaasosalisena?
Mario Borghezio
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, on tõsine asi, et puhtalt Itaalia poliitika pärast ei saa me rahulikult läbi vaadata nõutud meetmeid. On öeldud, et mingit hädaolukorda ei ole välja kuulutatud. Tegelikult mulle tundub, et Prodi valitsus on minister Amato ette valmistatud meetmete abil kuulutanud välja hädaolukorra ja vajaduse võtta romisid käsitlevad meetmed. Praegune Itaalia valitsus ei ole seda teinud, ta korraldab vaid loendust. Seda ütlevad komisjonile esitatud ja selles läbi vaadatud kirjad ning komisjon ei saa teha midagi muud, kui tunnistada, et see on tõsi, sest poliitilised spekulatsioonid on üht värvi, samas kui tõde on teist värvi. See on olulisem.
Meetmed puudutavad igaüht. Võib-olla mõni siin teeskleb teadmatust, teades samas tõde, et rändurlaagrites on alaealised, kes on fantoomid: neil puudub identiteet - ning kas see pole mitte inimõigus omada identiteeti? Nad on vaktsineerimata, ei saa käia koolis, isegi kui nad seda tahaksid, sest neil ei lubata seda teha ning selle asemel nendega hoopis kaubeldakse, nagu me väga hästi teame.
Ühtegi andmebaasi ei ole loodud. On olemas väga selgesõnalised ja konkreetsed eeskirjad, mis sätestavad, et ühtegi andmebaasi ei või kasutada, kui see ei vasta eraelu puutumatuse eeskirjadele. Tegemist ei ole kirjega, millele keegi ligi pääseks: andmeid kogutakse vaid vajadusel. Kui kohtunikud tegid alaealiste kohtus märkmeid, peeti seda tavapäraseks praktikaks.
Lõpuks otsustas valitsus targasti ja laseb õigusakti rakendada Itaalia Punasel Ristil. Seega ei lähe laagritesse mitte SS-lased, vaid Itaalia Punane Rist, mis on kogu maailmas tuntud oma pädevuse ja tundlikkuse osas allasurutute ja tagakiusatute aitaja üle maailma.
Umberto Guidoni
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, rahvastiku etniline profileerimine: põhimõtteliselt tähendab romidelt, sealhulgas alaealistelt sõrmejälgede võtmise ettepanek just seda.
Kõnealune Itaalia valitsuse algatus tuletab meelde tumedaid aegu ning traagilisi poliitikaid, mida Euroopa minevikus on näinud ja mis meile oleks meeldinud jättagi alatiseks ajalooraamatuisse. Tegemist on vihkamist väärt õigusaktiga, millega rikutakse Euroopa inimõiguste konventsioonis sätestatud inimõigusi ja põhivabadusi. Siseminister tõestab, et ta isegi mitte ei tunne Euroopa direktiive, kui ta väidab kõikidelt ELi mittekodanikelt sõrmejälgede võtmist nõudes, et õigusakt on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 380/2008. Kuid Itaalias elavad romid, eelkõige alaealised, on peaaegu kõik itaallased või vähemalt ELi kodanikud.
Seega kui probleem, mida me soovime lahendada, seisneb laagrite ebainimlikes tingimustes või selles, et lapsed on sunnitud elama rottidega, nagu minister ütleb, siis peaks ta meile selgitama, kuidas sõrmejälgede võtmine selle probleemi lahendaks, sest isegi Rooma prefekt on öelnud, et see ei ole vajalik. Kui õigusaktis muretsetakse tõesti alaealiste elamistingimuste pärast, peaks Itaalia valitsus võtma meetmed, et tagada laagrites nõuetekohased tervishoiutingimused, tugevdada sotsiaalset kaasatust ja integratsiooni ning edendada õppetegevust ja tööellu astumist. Teisest küljest etnilise vähemuse rassistlik profileerimine võib ohustada alaealiste tulevikku ja kahjustada mis tahes integratsioonivõimalusi ning paradoksaalselt nimetada ohvrid kurjategijateks.
Vasakäärmuslased ei ütle seda, mida mina. Lõpetuseks tsiteeriksin Famiglia Cristiana't: "Täna näitab politseiriik digitaalsete sõrmejälgedega oma karmimat poolt romi lastele, kes on ikkagi Itaalia kodanikud.” Ajaleht imestab: "Miks riigi kaugemates piirkondades ei võidelda tegeliku kuritegevusega samasuguse otsustavusega? Võib-olla sellepärast, et see ei ole poliitiliselt piisavalt kasulik?”
Marian-Jean Marinescu
(RO) Vähemusrahvuste olukord Rumeenias oli üks kõige intensiivsemalt arutletud teema ühinemisläbirääkimiste perioodil.
Rumeenia ametiasutused koostasid romi inimeste jaoks integratsioonistrateegia, mille Euroopa Komisjon heaks kiitis ja mida ta ka jälgis. Kõnealune strateegia koosneb mitmetest meetmetest, eelkõige hariduse ja tööturule juurdepääsu vallas, järgides täielikult Euroopa standardeid.
Alates 2004. aastast on osa romi elanikkonnast kooskõlas vaba liikumise põhimõttega rännanud teistesse Euroopa Liidu riikidesse. Ma ei vaidlusta, et mõned neist on rikkunud nende riikide seadusi, kuhu nad on rännanud. Nad peavad oma tegevuse eest seaduse ees vastust andma.
Sellest olenemata usun, et Rumeenialt nõutut peaks edaspidi nõudma ka mis tahes teiselt liikmesriigilt: ühtseid Euroopa põhimõtetele tuginevaid integratsiooniprogramme. Kõnealuste programmidega peaks täielikult vältima diskrimineerivaid meetmeid, näiteks hiljuti Itaalia valitsuse vastu võetud sõrmejälgede võtmise otsus, või jõumeetmeid, mis võiksid mõjutada ausaid kodanikke.
Selline suhtumine võib tekitada - ja ma kardan, et see on juba juhtunud - negatiivse, põhjendamatu pildi teistest Euroopa Ühenduse kodanikest, kes elavad ja töötavad Itaalias ja keda hindavad kogukonnad, kus nad elavad.
Palun, et eesistujariik Prantsusmaa kaaluks kõiki neid aspekte ning lisaks oma poolaastakavasse tõelise romi inimeste integreerimist käsitleva Euroopa poliitika loomise. Palun, et komisjon esitaks korrapäraselt teavet romide olukorra kohta, näidates ära konkreetsed integratsiooni ja sotsiaalse kaasatuse eesmärgil astutud sammud ning selle, kuidas Euroopa rahalisi vahendeid on kasutatud ning milliseid tulemusi on saavutatud.
Sel puhul pöördun ka romi rahvastikku esindavate valitsusväliste organisatsioonide poole ja palun neil teavitada ja julgustada kodanikke, kelle huvisid nad kaitsevad, kasutama võimalikult tulemuslikult praeguseni Euroopa Liidu ja liikmesriikide poolt pakutavaid vahendeid.
Kristian Vigenin
- (BG) Härra juhataja, volinik, eri fraktsioonide ühine tegevus inimõiguste ja -väärikuse kaitsmisel on hea näide meie parlamendi küpsusest. Väljendan kahetsust, et fraktsioon PPE ei ühinenud ühise resolutsiooni eelnõuga, kuid neil on võimalus seda toetada hääletusel. Me ei saa vaid pealt vaadata, kuidas ületatakse piirid, mida pärast II maailmasõda peeti ületamatuteks.
Itaalia valitsuse plaan luua romide biomeetrilisi andmeid sisaldav andmebaas on järjekordne provokatiivne meede pärast Berlusconi naasmist võimu juurde. Sooviksin vaid meelde tuletada tema avaldusi, mille kohaselt sisserändajad on kurjuse armee, aga ka otsust nimetada kuritegevuseks ebaseaduslik sisseränne. See näitab täielikku ebaõnnestumist probleemi mõistmisel ning jõupingutuste suunamist täiesti vales suunas. Kõnealuse plaaniga koheldakse romisid nii, et integratsiooni toetamise asemel see tegelikult hävitab võimalused selleks ning otsib praktiliselt lahendust isolatsioonist ja eraldamisest, loob romide vastaseid hoiakuid, suurendab avalikkuse hirmu. Ja me kõik nägime, milleni see viis. Tuletage meelde hiljutisi sündmusi Roomas ja Napolis. Püüda kustutada tuld bensiiniga tähendab seda, et kas soovitakse rahvusvaheliselt suurt tuld või siis seda, et ei anta aru oma tegevusest.
Romide kogukond on Euroopa suurim ning tõenäoliselt kõige diskrimineeritum. Enamikul juhtudel ei ole romidel juurdepääsu piisavale tervishoiule, avalikele teenustele, koolidele, tööle. Nende probleemidega toimetulek on väljakutse kogu Euroopale ning tänapäevani ei ole ükski riik üksi hakkama saanud. Seda ei suuda ka Itaalia. Just seepärast peaks lahendust otsima kohalike omavalitsuste ja riigi tasandi asutuste vahelisest koostööst ning Euroopa tasandil toimuvast kooskõlastamisest ja pakutavast toetust. Seepärast on vaja, et Euroopa Komisjon töötaks välja selgesõnalisema ja rahaliselt toetatud romi-poliitika. Preagune plaan hävitab Euroopa Liidu aluspõhimõtted ning on vastuolus Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklitega 12 ja 13. Euroopa Komisjon peaks aluslepingute valvurina tegutsema kompromissitult, kui mõni liikmesriik neid rikub.
Kokkuvõtteks sooviksin vaid meelde tuletada, et romide integratsiooni poliitika oli üks peamisi teemasid, mille alusel otsustati minu riigi Euroopa Liidu liikmeks saamise valmisoleku üle. Volinik, ma küsin, kuidas te oleksite käitunud, kui Bulgaaria oleks kohaldanud Itaalia plaani oma romide suhtes? Ning kui te kuulutate Itaalia poliitika täna vastuvõetavaks, siis milline on teie arvates teie sisserändepoliitikat käsitleva seisukoha mõju Bulgaarias?
Gianluca Susta
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma oleks ausalt öeldes eelistanud mitte olla selle pärastlõunase arutelu juures. Itaalias rassismileeke õhutava, kuid Euroopas neid samas amatöörist pritsimehena ärritunud volinik Barrot' ees kustutava minister Maroni hilinenud meelemuutus on ainus tõeliselt groteskne olukord, mida me hetkel Euroopas näeme.
Proua Angelilli, Itaalias on romide hädaolukord suunatud peamiselt romide vastu Roomas, Napolis ja ka Milanos. Loomulikult on suur nõudlus julgeoleku järele, sest valitsus seisab silmitsi üldise kohusetundetusega, nagu ka teised liikmesriigid, ega vasta piisavate vahendite, tööjõu või poliitikatega selliste sotsiaalsetele puuduste talitsemisele ja ennetamisele, milles paljud mafioosod ja tähtsusetud kurjategijad oma elujõudu ammutavad.
Me ei tohi sallida, et valimisjärgne vajadus rahustada rahulolematut enamust peaks ohustama 60-aastast põhiseaduslikku vabadust. Euroopa ei saa ega tohi seda sallida.
(Protest)
Juhataja
Ma vabandan, härra Susta. Mis toimub? Me ei luba siin täiskogus teiste liikmete mingit laadi hirmutamist. Palun lahkuge saalist.
Gianluca Susta
(IT) Euroopa ei saa ega tohi sallida inimeste diskrimineerimist nende rahvuskuuluvuse pärast. Sellepärast peame meie Euroopas, meie selles groteskseks nimetatud parlamendis olema valvsad, et tagada kodanike vaheline võrdsus, kasutades juba järgmiseks aastaks kavandatud loendusel võib-olla samu vahendeid kõikide puhul ning tagades eelkõige vähemustele ja vaestele olenemata nende etnilisest päritolust õiguse haridusele, tervisele, väärikusele, millele neil on inimestena ja ammugi siis kodanikena õigus.
Reinhard Rack
(DE) Härra juhataja, inimõigused on nähtamatud. Etnilise rühma liikmesus ei saa olla diskrimineerimise põhjuseks rohkem kui nahavärvus, sugu, usk, seksuaalne sättumus või mis tahes muu põhjus. See on meie Euroopa õiguse ühise süsteemi põhisaavutus. Osa selle ühise süsteemi välimusest ja identiteedist on see, et me suhtume võrdsusse seaduse ees tõsiselt ning see tähendab, et meil on olemas üldised õigusaktid sotsiaaltoetuse, õppetegevuse, tööturu ja kuritegudega võitlemise küsimustes ning et me kohaldame neid - diskrimineerimata. Isiku identiteedi määramine on eeltingimus paljudele neile poliitikatele. Volinik Špidla osutas õigesti sellele õiguslikule aspektile, mida vahepeal kutsutakse "romi probleemiks”. Ta ütles ka, et ta ei soovi teha seda, mida press nõuab, vaid nõuab selle asemel selgitusi Itaalia valitsuselt. See on õige tee jätkamiseks.
Lisaks õiguslikule poolele on ka inimlikud kannatused. Paljud romid - ja seega paljud lapsed - elavad armetus vaesuses, ei ole integreeritud ning neil on vähe võimalusi meie ühiskonnas edasi jõudmiseks või puuduvad need võimalused üldse. Siin oleks abi vaja. Minu kodulinnas Grazis on juba aastaid kestnud energiline arutelu romide kerjamise üle ning arutelu romidega selle üle, kuidas inimesed võiksid pääseda sellest raskest olukorrast või vähemalt võtta sellest parim. Ühe võimaluse kohaselt võiksid Grazi kodanikud rahastada töökohti Slovakkias ja riikides, kust need romid tulevad: sel moel päästetakse vähemalt paljud lapsed kerjamisest ja tänavalt. Peame tegema rohkem - me teeme rohkem!
On veel üks viimane probleemi romidega ning see on seotud meiega. Probleem on poliitikas. Kõnealune teema, need inimesed ja nende kannatused on poliitika, kohapealse populistliku poliitika ja -nagu ka meie arutelu siin näitab - kahjuks ka Euroopa populismi tulemus.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Härra juhataja, mustlased, kes on üks Euroopa vanimaid inimrühmi, väärivad Euroopa Liidu tähelepanu, mida nad siiani saanud ei ole. See, mida Itaalias praegu kohaldatakse, on loomulikult vastuvõetamatu ning me oleme väga selle vastu, sest tegemist on rassilise kuuluvusega seotud õigusaktiga, millega muudetakse kurjategijateks teatud etniline rühm.
Peame siiski selgitama, et sellise käitumise lõpetamisest ei piisa, nagu lahendaks me praegu kritiseeritava lõpetamisega probleemi. Ei! Tõsi on, et selle taga on tõsised sotsiaalsed probleemid, mille mõned valitsused on liiga pikaks ajaks tähelepanuta jätnud ja mida ka Euroopa Komisjon, kel oli pädevus neile reageerida, on ignoreerinud ning me peame selle hukka mõistma.
Vajame Euroopa poliitikat koos kohustuste, vahendite, algatuste ja meetmetega, mis vastavad sellele, millega me silmitsi seisame. Komisjon peab olema proaktiivne romi inimeste, mustlaste sotsiaalse integratsiooni mõttes. Kogu Euroopas on positiivseid näiteid (näiteks Hispaanias hariduse valdkonnas). Need on olemas, kuid me peame siiski veel lahendama probleemid.
Me kõik oleme veetnud mitmeid tunde Euroopa kodakondsusest rääkides ning on aeg mõista, et see kodakondsus rakendub kõigile olenemata rassist.
Vito Bonsignore
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, Euroopa Parlamenti kasutatakse ebatäpsetel ajaleheartiklitel põhinevateks aruteludeks, justkui oleksime Itaalia parlamendi kolmas koda. Komisjon uurib ikka veel küsimust ning esitab aruande valitsuse algatuse kohta kuu lõpuks.
Senikaua ei ole Itaalia valitsus rikkunud kellegi õigusi, eriti mitte vähemuste või laste õigusi, ning minister Maroni on juba öelnud ja kinnitanud mitu korda, et rajamisel ei ole mingit andmebaasi, vaid et kõiki andmeid töödeldakse täielikus kooskõlas isikuandmete kaitse eeskirjadega. Lisaks on meetmed ajutised ning seepärast kasutatakse neid ainult väga piiratud aja jooksul. Minister Maroni on ka kinnitanud, et rändajate laagrites elavate rändajate ja alaealiste loendus toimub täielikus kooskõlas ÜRO lapse õiguste konventsiooniga ning on suunatud laste ja noorukite õppetegevusele ja integratsiooniprogrammidele, mis on juba ette nähtud kodanikukaitse alastes õigusaktides.
Mul on väga kahju, et taas kord toovad erinevad vasakpoolsed jõud Euroopa Parlamenti vaidlused, mis kuuluvad täielikult Itaalia vastutusalasse. Olen veendunud, et palju asju oleks pidanud varem tegema. Väljakutse on olemas. Hädaolukord on tõeline ning seda on tunnistanud mitmed sõna võtnud liikmed, kuid seda ei tunnistanud Berlusconi valitsusele eelnenud valitsused ega paljud suured haldusüksused. Niisiis kuu lõpus näeme komisjoni aruannet ning eks siis ole näha, kui oportunistlik vasakpoolsete seisukoht on. Sõbrad vasakul, te hakkasite pihta liiga vara ega teinud teie käsutused olnud vähese teabega väga head tööd.
Sarah Ludford
Härra juhataja, ma ei ole itaallane ega ka vasakpoolne, seega kui härra Zappalà ja proua Angelilli paluvad mul leppida sellega, et Itaalia hädaolukorramääruse kavatsused on heatahtlikud ning sellega soovitakse tagada, et romi kogukond saab vajalikke avalikke teenuseid, siis ma arvan, et mul on õigus paluda selles kahelda, võttes arvesse populistlikku ja natsistlikku poliitilist retoorikat, mis on viimastel nädalatel seda küsimus ümbritsenud. Ainult romi inimestelt sõrmejälgede võtmine on diskrimineeriv ja kindlasti ebaseaduslik - kas me oleme unustanud natsistliku ja fašistliku rassilise tagakiusamise?
Arvan, et volinik Špidla näitas üles mõistlikul määral pühendumust diskrimineeriva kohtlemise käsitlemisel ning ma loodan, et ta viib selle lõpule: ta taastab komisjoni reputatsiooni Franco Frattini näite varal, kes vaid mõned nädalad tagasi kannustas meid järgima õiglust ja võrdsust ning on nüüd eelarvamuste eestkõneleja. Vajame romisid käsitlevat Euroopa strateegiat koos rahaliste vahenditega, mis on ette nähtud romi inimeste staatuse, hariduse ja integratsiooni parandamiseks ning mitte nende marginaliseerimiseks ja häbimärgistamiseks. Kui meil saab olla ühine põllumajanduspoliitika, siis kindlasti saab meil olla ka ühine romi poliitika.
Carlo Casini
(IT) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, kaasaegne inimõiguste kultuur pöörab suuremat rõhku inimeseks olemisele kui kodanikuks olemisele. Tegemist on põhimõttega, mis nõuab, et välismaalasi, kodakondsuseta isikuid ja rändajaid koheldaks kodanikena võrdsena nende põhilise inimliku väärikuse seisukohast, mis nõuab erilist solidaarsust nõrgimate, nimelt eelkõige laste suhtes.
See tundlikkus ei ole siiski piisav vabandus muuta Euroopa Parlament lavaks, kus esitada kõige absurdsemaid, nimelt rassismialaseid süüdistusi valitsuse vastu, mis väidab - vähemalt kõnealuste dokumentide kontekstis -, et ta võtab oma hoole alla mitte vaid avaliku korra, vaid ka laste kaitsmise, viidates mõnele nomaadikogukonnale, kus valitseb eriolukord.
Esitatud küsimustele võib leida vastused, lugedes lihtsalt Itaalia valitsuse poolt vastu võetud õigusakte, mis, nagu juba öeldud, piirduvad kolme piirkonnaga kahekümnest. Te võite üllatusega teada saada, et sõnu "romid” ja "sõrmejäljed” neis dokumentides ei leidu. Seepärast ei ole tõsi, nagu oleks olemas selgesõnaline säte registreerida kõik teatud rassi kuuluvad isikud; samuti pole tõsi, et kehtestatakse sõjaline loendusrežiim. Politseiülematele antud otsustusõiguse juures peab arvesse võtma humanitaar- ja heaoluprofiile ning olema suunatud - vähemalt selline on avaldatud kavatsus - inimeste, eelkõige alaealiste aitamisele ja integratsioonile, pöörates erilist tähelepanu õppetegevusele.
Loomulikult võib olla alusta karta, et kõnealuseid meetmeid võidakse rakendada sõjaliste või sunnivahenditega. Seega on õige loota, kuid seda tiheda koostöö vaimus, et eelistatakse positiivseid meetmeid ja toetusmeetmeid, vastuvõttu, integratsiooni, eelkõige alaealiste suhtes, olenemata iga riikliku institutsiooni kohusest tagada seaduse täitmine. Enamat oodata oleks liiast.
Fabio Ciani
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, mul on kahju selle pärast, mis enne juhtus, kuid kindlasti mitte ei tahtnud ma hirmutada oma kaasliiget ning ma vabandan tema ees. Siiski, kuna ta väitis, nagu me ei teaks, millest me räägime, tahtsin tuua näite registreerimiskaardist, mille ma siinkohal ette loen.
See on registreerimiskaart, mitte kuulujutt: "Campania piirkonna hädaolukorra ja rändkogukondade politseikomissar: loendus, piimapunkt, perekond, perekonnanimi, eesnimi, sünnikuupäev, usk, etniline päritolu”. "Usk ja etniline päritolu” tähendab rassismi. See on vastuolus kõige määruses (EÜ) nr 2043 sätestatuga ning kui sõrmejälgede kindlakstegemist õigustatakse viitega määrusele (EÜ) nr 380/2008, siis märgiksin, et see määrus kehtib vaid kolmandate riikide kodanike suhtes. Kuid Itaalias asuvates romi laagrites on kolm neljandikku romidest rumeenlased ja ülejäänud on Itaalia romi ja sinti kodanikud.
Me peame kaitsma romide ja nende alaealiste laste elusid ja tulevikku, eelkõige nende elusid ja tulevikku, kelle puhul valitseb kõrvalekaldumise või hülgamise oht, mitte diskrediteerima ja pilduma kahtlustusi kogu kogukonna suhtes, ning vältima mustlastevastaste tunnete tekitamist. Selle oht on Itaalias väga suur.
Miroslav Mikolášik
(SK) Sooviksin teha vaid lühikese avalduse siin arutatava romide olukorra kohta.
Olen pärit Slovakkiast, riigist, kus me muutsime hiljuti romi keele seaduslikuks, tavaliseks vähemuskeeleks, ning kus on täielik juurdepääs tervishoiule ja haridusele. Kas romi lapsed koolis käivad või kas nad kasutavad täiel määral ära kõiki võimalusi, on juba teine küsimus.
Tänu sotsiaalkindlustushüvitistele areneb see vähemus dünaamiliselt ning arvuliselt on see üks kõige dünaamiliselt arenev vähemus Slovakkias. Integratsiooniks ja eluasemeküsimuste lahendamiseks on olemas mitmemiljonilised programmid. Usun, et Itaalia valitsus on sarnases olukorras ja püüab pakkuda vaestele, lastele ja noorukitele solidaarsust ning soovib ka säilitada laste ja noorukite kaitsmiseks vajaliku avaliku korra. Loomulikult on sõrmejälgede võtmise küsimus midagi, mis minu arvates läheb üle piiri.
Martin Schulz
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, minu arvates on paljugi öeldust tõsi, kuid paljugi sellest on ka vale. Me peame kinni hoidma kolmest asjast. Esiteks, juhuslikult inimrühmade valimine nende kohta käiva isikliku teabe kogumiseks on ebaseaduslik nii üldiselt kui ka Itaalia põhiseaduse kohaselt. Teiseks, see tähendab, et laste, näiteks romi laste heaks võetavad kaitsemeetmed tuleb võtta Euroopa Liidus ja Itaalias kehtivate õigusaktide raamistikus. Kolmandaks helistas mulle tund aega tagasi Itaalia välisminister Franco Frattini ütlemaks, et ta soovib öelda - vähemalt minu fraktsioonile -, et siseminister Robert Maroni on Cannes'is kohtunud volinik Barrot'ga. Ma tean, et seal toimus kohtumine ka pädeva parlamendikomisjoni esimehe härra Deprez'iga.
Härra Frattini telefonikõnega ja härra Maroni avaldustega on Itaalia näidanud, et ta ei soovi võtta ühtegi õiguslikku meedet, mis oleks kuidagi vastuolus Euroopa õiguslike standarditega. Volinik Špidla, seepärast ma eeldan, et te võtate volinik Barrot'ga ühendust, kui ta Cannes'ist saabub ning ma paluksin teil kohe pärast seda parlamenti teavitada, sest paistab, et Itaalia valitsus on aru saanud, et nende seni tehtud algatused ei ole kooskõlas Euroopa õigusega. Kui nad teevad nüüd sellest õiged järeldused, pean ma seda väga tervitatavaks arenguks.
(Aplaus)
Gérard Deprez
(FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, olles kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimees, juhtusin ma sel hommikul olema Cannes'is, kus toimus mitteametlik justiits- ja siseasjade nõukogu kohtumine. Seal olles oli mul võimalus härra Maroniga küsimust arutada. Oli ilmselge, et me ei olnud ühel meelel, kuid mitte seepärast ei palunud ma sõna. Kõnelen vastusena mõne minu itaallasest kaasliikme tehtud avaldustele, milles öeldakse, et tegemist on Itaalia küsimusega ja see ei ole kellegi teise asi ning et me esitame alusetuid süüdistusi Itaalia valitsuse vastu. See ei ole tõsi.
Härra Maroniga peetud vestlusest tuli väga selgelt välja, et uue õigusaktiga käsitlevate inimeste hulka kuuluvad ühenduse kodanikud, kel peaks olema liikumisvabadus ning see on minu esimene punkt.
Teine punkt on see, et kuigi uuel õigusaktil on võim peatada teatud Itaalia õigusaktide kohaldamine, ei ole see vabastatud Euroopa õigusest ja Euroopa direktiividest. Seda on sõnaselgelt väljendatud Itaalia õigusaktides ning seepärast küsisin härra Maronilt: "Minister, kas te nõustuksite, kui Euroopa Parlamendi delegatsioon läheks Itaaliasse olukorda hindama ja osapooltega kohtuma ning annaks pärast aru Euroopa Parlamendis?” Tal ei olnud vastuväiteid ja ta nõustus.
See tähendab, et püüdes muuta usutavaks juttu, et see on ainult Itaalia küsimus ... andke andeks, aga see on natuke liiast. Kui kõik läheb hästi, siis mida te kardate?
(Aplaus)
Monica Frassoni
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, mul ei lähe kaua, tahtsin vaid käsitleda volinik Špidla vastust meie küsimusele. Kuna tema vastus tundus mulle täna natuke üldine, puiklev ja teatud määral võib-olla natuke vastuoluline - küllap on ta saanud mõningaid uudiseid, mida osaliselt on kinnitanud enne mind rääkinud liikmed - siis kui see on nii ja kui see on võimalik, siis paluksin teil, volinik, meile need uudised edastada, et me kõik saaksime neist osa.
Roberto Fiore
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, sooviksin teile meelde tuletada, et Itaalia üldsusele on väga hästi teada, mis sünnib romi laagrites. Romi laagrid ja romi kogukonnad on ebaseaduslikud ja ebamoraalsed. Kui tsiviliseeritud kristlike inimeste hulgas peetakse naisi ja lapsi inimesteks, keda peab kaitsma, siis romi kogukondades on nad sageli vabatahtlikult ärakasutamise ohvrid ning neid suunatakse kuritegevusele ja prostitutsioonile.
Seepärast on Itaalia valitsusel kohustus, isegi kui on oodata nende inimeste väljaheitmist, võtta meetmeid, et tagada naiste ja laste julgeolek ja kaitse ning loenduse abil ennetada kuritegevuse levimist tervesse kogukonda ning ennekõike laste jälitamist või pedofiilia ohvriteks muutumist või kuritegelikule teele sattumist.
Renate Weber
Härra juhataja, ma leian, et on absoluutselt vastuvõetamatu taluda natsistlikke sõnavõtte siin täiskogus!
Vladimír Špidla
Daamid ja härrad, sõrmejälgede võtmisel on kas otseselt või kaudselt ühele rahvusrühmale keskendumine üsna üheselt mõistetavalt Euroopa õiguse silmis vastuvõetamatu. Andmekaitsedirektiivis sätestatakse mõned väga ranged eeskirjad ning ma arvan, et laiaulatuslikust ja väga keerulisest arutelust on selgunud, et olukord areneb väga kiiresti. Seepärast võtan ma loomulikult vastu mõne parlamendiliikme kutse ning pärast arutelu oma kolleegi Jaques Barrot'ga esitan soovituse, et ta hoiaks parlamenti otse kursis viimaste arengutega olukorra suhtes.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 10. juulil 2008.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Petru Filip  
kirjalikult. - (RO) Arutledes ELi alasse kuuluva etnilise vähemusrühma üle teostatava kontrolli üle, võtame suure, kuid vajaliku vastutuse ELi tasandil.
See rahvusrühma sõrmejälgede võtmine kuulub Euroopa Parlamendi pädevusse ning me peaksime kindlalt otsustama,et ELi riigid peaksid alluma Euroopa selle valdkonna õigusaktidele.
Miks ei peaks romi rahvusrühmalt sõrmejälgede võtmine viia otsuseni võtta sõrmejäljed kõikidelt Euroopa kodanikelt? Seega jõuame vajaduseni Euroopa kodakondsuse tehnilise ja praktilise arendamiseni, mis materialiseeruks ainulaadse elektroonilise Euroopa identiteedina.
Monica Maria Iacob-Ridzi  
kirjalikult. - (RO) Romi päritolu kodanikelt sõrmejälgede võtmise meede ei ole kooskõlas ei Euroopa õigusaktide ega ühegi teise Euroopas inimõigusi tagava õigusaktiga.
Selle meetme puhul toetuti 28. aprilli 2008. aasta direktiivile 2008/380/EÜ, milles sätestatakse sõrmejälgede võtmise võimalus kolmandate riikide kodanikelt. Sellest olenemata ma mõistan asjaolu, et kõnealune õigusakt kehtiv vaid Euroopa Liitu mittekuulvate riikide kohta; seepärast ei saa meedet sel moel põhjendada.
Põhiliselt tagatakse direktiiviga 2004/38/EÜ kõikide ELi liikmesriikide kodanike vaba liikumine olenemata nende etnilisest päritolust. Selles tulenevalt võib Itaalia vastu algatada rikkumismenetluse ning Euroopa Komisjon peaks teavitama Itaalia kodanikukaitse korralduse alusel ette nähtud meetme ebaseaduslikust loomust.
Teatud rahvusvahelised organisatsioonid on juba võtnud seisukoha selle meetme kohta. Euroopa Nõukogu on kindlalt hukka mõistnud sõrmejälgede võtmise algatuse. Arvan, et Euroopa Parlamendil oleks aeg võtta seisukoht ja vastata kindlalt sellele olukorrale.
Mihaela Popa  
kirjalikult. - (RO) Järjekordse Euroopa Parlamendi plenaaristungil toimuva, Itaalia romide olukorda käsitleva arutelu raames sooviksin ma juhtida tähelepanu aspektile, mida ma pean romi kogukonna integreerimise alase tegevuse seisukohast äärmiselt oluliseks.
Ma pean silmas haridust, piire ületavat valdkonda, mis on äärmiselt oluline aspekt, kui me võtame arvesse romi rahvaste nomaadilikku kultuuri.
Kogemus, mis mul on haridusvaldkonnas, on tõestanud asjaolu, et haridus varajases eas võib muuta inimeste mentaliteeti, käitumist ja suhtumisi.
Nii Itaalias kui ka teistes Euroopa riikides, kus romi rahvad elavad, peaks välja töötama elukestva õppe alaseid programme, millega edendada selle rahvusrühma konkreetseid harjumusi, traditsioone ja käsitööd sellisel viisil, mis paneks nad uhkust tundma nende osaluse üle selles.
Minu arvates peaks romi rahva haridus olema Euroopa Liidu prioriteediks, esindades selle rahvusrühma ja esmajoones noorte integreerimise demokraatlikku viisi.
Theodor Dumitru Stolojan  
kirjalikult. - (RO) Ükskõik millistes ELi liikmesriikides asuvat romi päritolu elanikkonda peab kohtlema austusega, mida kõik Euroopa kodanikud teenivad.
Üha selgemaks on saanud, millist hinda me maksame selle eest, et Euroopa ja riigi tasandil puuduvad meetmed romi elanikkonna majanduslikuks, sotsiaalseks ja kultuuriliseks integratsiooniks. On aeg, et liikmesriigid, Euroopa Komisjon ja nõukogu võtaksid vastu ja rakendaksid konkreetsed programmid nende kaasamiseks.
Olen tugevalt vastu Itaalia valitsuse võetud meetmele, nimelt võtta sõrmejäljed romi päritolu inimestelt. Nõuan, et Euroopa Parlament, nõukogu ja Euroopa Komisjon võtaksid vastu selged meetmed kõnealuse rassilist laadi meetme tagasilükkamiseks ning nõuaksid, et Itaalia valitsus selle tühistaks.
