Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Kellett-Bowman
Arvoisa puheenjohtaja, pöytäkirja on yleensä ollut kahdessa osassa. Tänä aamuna osia on neljä. Mistä tiedämme, että meillä on kaikki osat?

Puhemies
Luotamme tässä jäsenten älykkyyteen.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, eilisessä pöytäkirjassa anotaan sivun 19 puolivälissä seuraavaa: " Wijsenbeek käytti puheenvuoron ja viittasi tämänaamuiseen, kokouksen alussa pitämäänsä puheenvuoroon, osa 1.1 ja kuvasi, kuinka hän käytti aikansa kokouksen jatkamiseen asti" . Tämä hollannin kieli on jo sinällään virheellistä, mutta tässä on kyse siitä, että en ole vieläkään saanut vastausta puhemiehistöltä, onko oikein, että puhemiehistö tulee tästä lähtien käyttämään kameroita todetakseen, milloin parlamentin jäsenet tulevat sisälle ja milloin he menevät ulos. Voitteko lisäksi ilmoittaa, onko tämä sen eurooppalaisen lainsäädännön mukaista, joka käsittelee henkilökohtaisen elinpiirin suojelemista ja voitteko myös sanoa jäsenille - sillä puhemiehistö haluaa valvoa sitä, kuinka käytämme aikamme - kuinka monta ylimääräistä työntekijää tähän tarvitaan ja mitä se maksaa veronmaksajalle, jotta voimme punnita asioita.
Mielestäni meillä on jäseninä oikeus saada vastaus puhemiehistöltä, ettekä ole saanut meiltä vapaita käsiä laatia sääntöjä, joiden mukaan voitte vakoilla ja valvoa meitä aamuvarhaisesta iltamyöhään.

Puhemies
Suuret kiitokset, herra Wijsenbeek. Kuten tavallista, minulla ei ole aavistustakaan, mistä puhutte.

Posselt
Arvoisa puhemies, parlamentin jäsen Liese huomautti eilisessä banaanikysymystä koskeneessa keskustelussa käsiteltävänä olevan tarkistuksen ja jätetyn tarkistuksen välisestä epäsuhdasta, jossa kyse oli kolmesta puuttuvasta sanasta. Haluaisinkin nyt kysyä onko tämä kysymys jo selvitetty?

Puhemies
Ymmärtääkseni asiaa tutkitaan edelleen.

Macartney
Arvoisa puhemies, eilen tehtiin hyvin tärkeä päätös. Koska paikalla ei ole yhtään walesilaista, haluaisin ottaa tehtäväkseni onnitella Walesin ihmisiä siitä, että he ovat käyttäneet oikeuttaan demokraattiseen itsehallintoon. Odotamme, että Wales ja Skotlanti jatkavat eteenpäin yhdessä.

Puhemies
Yhdyn walesilaisille esittämiinne onnitteluihin. Ottaen huomioon, kuinka täpärä äänestys oli, oli luultavasti hyvä, ettei yhtään walesilaista ollut täällä.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Corrie
Arvoisa puhemies, haluaisin ottaa esille toisen asian. Matkustaessani tänne kuljen joka viikko Pariisin Charles de Gaullen lentokentän kautta. Tänä vuonna on sattunut kolmesti, että en ole päässyt terminaaliin D yhteisön kulkuluvallani. Minulle on kerrottu, että se ei ole virallinen asiakirja. Viimeksi kun näin tapahtui, viime maanantaina, minut vietiin jopa syrjään enkä päässyt jatkamaan matkaa, ennen kuin näytin kansallisen passini. Varmaankin ranskalaiset ymmärtävät, että meillä on unioni ja että meillä on kulkulupa, joka antaa meille oikeuden matkustaa minne tahansa 15 valtiossa.
Jos näin on, voisinko pyytää henkilökuntaanne kirjoittamaan Ranskan maahanmuuttoviranomaisille ja huomauttamaan, että kyseinen asiakirja on todellakin virallinen matkustusasiakirja, jotta emme joudu tällaisiin noloihin tilanteisiin tulevaisuudessa.

Puhemies
Olen kanssanne täysin samaa mieltä. Kuten tiedätte, minäkin matkustin ennen samalla lennolla kanssanne. En tee niin enää, koska kyllästyin Pariisin lentokentän vaivalloisuuteen.

Gillis
Saanko pyytää, että kirjoitatte myös Frankfurtiin?
Matkustan Frankfurtin lentokentän kautta, ja siellä tulli pitää Euroopan passeja vitsinä.
(Naurua)
Puhemies
Hyvä on. Listalla on Pariisi, Frankfurt ja joku taisi mainita Amsterdaminkin. Muut pyynnöt otetaan vastaan kirjallisesti.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, minäkin pyytäisin teitä kehottamaan Saksan viranomaisia tunnustamaan viimeinkin Euroopan passin, koska sen kanssa on toisinaan suuria vaikeuksia - on valitettavasti todettava, että näin on jopa Münchenin lentokentällä, joka yleisesti ottaen on maailman paras lentokenttä.
Olisi hyvä ajatus ottaa käyttöön yleiset säännöt, jotta kaikki nämä maat tunnustaisivat Euroopan passin.

Puhemies
Kiitos, von Habsburg.

Äänestys
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet! Haluan esittää vihreiden ryhmän puolesta esityksen palauttamista takaisin valiokuntakäsittelyyn 129 artiklan mukaan sillä perusteella, että Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt vihreiden esittämän tarkistuksen 22. Tarkistuksessa tuotiin esiin, että missään tapauksessa emme kannata sataprosenttista tukea. Eilen komissaari Fischler sanoi äänestystä edeltävässä keskustelussa, että hänkään ei hyväksy tätä sataprosenttista tukea ja että hän pysyy tässä kannassaan. Mielenkiintoista kuitenkin on, että käsittelemäämme ja mietinnön esittelijänkin esiin tuomaa myynninedistämistä tuetaan vain 60- tai 80- prosenttisesti. Sataprosenttisesti tuetaan teknistä käyttöönottoa eli etikettien käyttöönottoon teollisuudessa tarvittavaa logistiikkaa, mille on siis varattu sataprosenttinen tuki. Komissio ei ole tätä kuitenkaan etukäteen kirjannut artiklaan, vaan vain rahoitusta koskevaan selvitykseen, jossa esitetään sataprosenttista tukea. Tällöinhän emme voi enää puuttua asiaan.
Keskustelin eilen vielä komissaari Fischlerin kanssa. Hän teki selväksi, että tässä asiassa komissiossa on syntynyt ilmeisesti katkos informaation kulkuun, sillä hän ei ole tällaista tarkoittanut. Näin ollen meidän on palautettava mietintö takaisin valiokuntakäsittelyyn, jotta esitys etenisi komissiossa oikeaan suuntaan ja että komissio tukisi ehdotustamme. Kehotankin äänestämään tekemämme tarkistuksen puolesta.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluan vastustaa mietinnön palauttamista valiokuntaan. Se on jo viivästynyt tarpeeksi. Alun perin pyydettiin, että sitä käsiteltäisiin kiireellisenä asiana ja että se saataisiin käsiteltyä heinäkuussa, jotta ohjelmassa voitaisiin edetä.
Kyseessä on asia, joka tulee säästämään yhteisön rahoja. Jos käytämme rahaa sen varmistamiseen, että ihmiset syövät naudanlihaamme, säästämme paljon varastointi- ja interventiorahoja pitkällä aikavälillä. Tämä oli päätarkoitus. Komissio haluaa hyvin innokkaasti saada asian etenemään yhteisön talousarvion säästämiseksi. En halua, että se viivästyy yhtään enempää.

Papayannakis
Arvoisa puhemies, kannatan palauttamista. Herra Fischler kieltäytyi eilen järjestelmällisesti vastaamasta kysymyksiin tai antamasta selvityksiä seuraavasta asiasta: parlamenttimme seurantavaliokunnassa on käynyt ilmi, että tässä asiassa on olemassa lainsäädännöllisiä puutteita ja että on mahdollista lakiin perustuvin keinoin murtaa täällä vähitellen jo vuoden ajan luomamme lainsäädäntö eläinten alkuperän määrittämisestä, lihan merkitsemisestä ja kuluttajien luottamuksen palauttamisesta. Herra Fischler ei antanut minkäänlaista selvitystä asiasta eikä sitoutunut millään tavalla parantamaan asiaa. Siksi on parempi palauttaa asetus, jotta komissio pohtisi sitä tarkemmin ja jotta parlamentti voisi tehdä työnsä paremmin kansalaisten ja kuluttajien edessä.
(Parlamentti päätti, ettei mietintöä palauteta valiokuntaan.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hävisimme äänestyksen valiokuntakäsittelyyn palauttamisesta. Ongelma on kuitenkin yhä edelleen olemassa. Vihreiden ryhmä on yhä edelleen sitä mieltä, että tätä mietintöä tulee käsitellä 129 a artiklan mukaan eli se tulee viedä toiseen käsittelyyn. Seuraamme asian etenemistä tarkkaan, kunnes komissio selvittää esille tulleen epävarmuuden siten, että sadan prosentin tuki teollisuudelle peruutetaan.
Merkinnän käyttöönotto ei koske vain teollisuutta, vaan se koskee myös maatiloja, mutta maanviljelijät eivät saa suorituksistaan minkäänlaista korvausta. Se onkin totta puhuakseni järkevää, sillä en kannata minkäänlaista tukea. Jos toisaalta on kyse taloudellisesti hyväksyttävästä myös itsestäänselvästä asiasta eli naudanlihan alkuperän selvittämisestä kuluttajille ja siitä tiedottamisesta, ei ole toisaalta järkevää palkita teollisuutta ja vieläpä sadan prosentin tuella!
On totta, että tällaisen logistiikan luominen teurastamoihin merkitsemistä varten ei ole aivan vähäpätöinen seikka, mutta sen rahoittaminen sataprosenttisesti on suorastaan moraalitonta. Asian kirjaaminen vieläpä rahoitusta koskevaan selvitykseen tuntuu suorastaan lobbaukselta, hallinnon ja lihateollisuuden lobbaajien väliseltä yhteistyöltä, jota ei tuoda parlamentaariseen käsittelyyn, vaan toimitaan selkämme takana. Tällainen toiminta meidän on päättäväisesti torjuttava. Haluamme käsitellä kysymystä täällä parlamentissa, ja toivonkin, että kysymystä tullaan käsittelemään toisessa istunnossa.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluan ryhmäni puolesta sanoa, että mielestämme Hardstaffin ja lausunnon valmistelijoiden Papayannakisin ja Giansilyn työ on ollut erinomaista. Toiseksi haluan tehdä selväksi, että ryhmäni pitää päällysmerkinnöillä toteutettavaa oikeaa tiedotusta kuluttajille ehdottoman välttämättömänä.
Tämä Hardstaffin mietintö - erinomainen mietintö, kuten sanoin - pitää nähdä asiayhteydessään. Se on BSE-kriisin määrittelemä. Sekä BSE-taudin tutkintavaliokunnassa että BSE: n seurannassa on huomattu puutteita, joita voivat vähentää tämän lainsäädäntöaloitteen tehokkuutta. Lainsäädännössä on ilmeisiä puutteita naudanlihan yksilöinnin osalta. Tällä hetkellä mikään ei kiellä poistamasta alkuperästä ilmoittavia merkintöjä naudanruhoista, mikä aiheuttaa vakavia ongelmia. Puutteet yksilöintiä ja valvontaa koskevassa lainsäädännössä voivat synnyttää toivotuille tuloksille päinvastaisia vaikutuksia.
Koska ei ole takeita siitä, että komissio välittömästi korjaisi nämä puutteet, ryhmäni on äänestänyt lainsäädäntöpäätöslauselmaa vastaan, painostaakseen komissiota tekemään tarvittavat korjaukset lainsäädäntöön ja valvontaan.

Andersson, Hulthén ja Waidelich
Haluamme kiittää esittelijää hyvin laaditusta mietinnöstä.
Olemme kuitenkin jättäneet äänestämättä niistä muutosehdotuksista, jotka koskevat ehdotusta tiedotuskampanjaksi naudanlihan kulutuksen edistämiseksi. Mielestämme kuluttajat osaavat itse päättää siitä, millaisia elintarvikkeita he haluavat kuluttaa.
Tietynlaisen lihan kampanjoiden tukeminen on sopimatonta. Elintarvikealan pitää rahoittaa erityyppisten tuotteiden kampanjat, eikä niitä voida maksaa yhteisistä varoista. Mielestämme olisi parasta ehdottaa, että markkinoiden hintamekanismi saa luoda toimivan tasapainon naudanlihasektorille siten, että tarjonta saa kohdata sen hinnan, jonka kuluttajien kysyntä sallii.

Poisson
Ottaen huomioon kuluttajien epäluulon naudanlihaa kohtaan paras ja nopeimmin toteutettava strategia oli todistaa tuotteiden alkuperä sekä kehittää tiedotusta.
Esimerkiksi Ranskassa kehitettiin ammattiryhmän sisäisesti rahoittama, eri mainosvälinein toteutettava tiedotuskampanja myyntipaikoilla huolimatta tiettyjen valtioiden protektionismisyytteistä. Tämän strategian avulla kyettiin epäilemättä välttämään pahin silloin, kun markkinat olivat äärimmäisen sekavassa tilassa. Kyselyn mukaan nämä kampanjalogot rauhoittivat 60-70 prosenttia ranskalaisista kuluttajista. Tämän hankkeen avulla kyettiin siis rajoittamaan kulutuksen lasku keskimäärin 15 prosenttiin vuoden 1996 toisella puoliskolla, kun lasku BSE-kriisin alkaessa oli yli 30 prosenttia.
On selvää, että komission ehdotus on oikeansuuntainen, mutta pelkään Hardstaffin mietinnön johtavan tuotteiden tasapäistämiseen, sillä siinä tuetaan yleisluonteista tiedottamista. On olemassa vaara, että korkeampilaatuinen naudanliha joutuu kärsimään sekoittuessaan tarkentamattomana suuren eurooppalaista lihaa tarkoittavan etiketin alle.
Korostan kuitenkin voimakkaasti, että naudanliha on kyettävä tunnistamaan ja sen alkuperä jäljittämään.
Kuluttajille suunnattu tiedotus on tärkeää ja välttämätöntä tällä alalla, jotta tuetaan näiden paljon kärsineiden markkinoiden uudelleenkäynnistymistä. Tilanteesta ovat kärsineet erittäin voimakkaasti tuottajat sekä heitä edeltävä valmistusketjun osa.
Tässä asiassa ei pidä unohtaa, että tärkein tekijä pelissä on kuluttaja.

Schnellhardt
Kaikki tuntuvat olevan samaa mieltä tavoitteesta, että kyse on kuluttajien luottamuksen palauttamisesta naudanlihan turvallisuuden ja laadun suhteen.
Eri mieltä sitten ollaankin siitä, miten tähän päästään. Komissio, joka esittää myyntitoimenpiteiden ja naudanlihan merkitsemistä koskevien tiedotuskampanjoiden tukemista, näyttää saavan taakseen parlamentin jäsenten enemmistön kannatuksen.
Mielestäni tämä esitys on kuitenkin virheellinen, koska siinä ei aseteta riittävissä määrin painopistealueita. Kuluttajien epävarmuus ja luottamuksen puute ovat aiheutuneet ennen kaikkea siitä, että Euroopan unionin sisämarkkinoilla tarjolla olevan naudanlihan ja naudanlihatuotteiden alkuperää ei useinkaan ole riittävästi selvitetty tai se ei ole edes selvitettävissä. Niinpä naudanlihan merkitsemistä ja nautojen rekisteröimistä koskevat uudet säännöt saavatkin nyt entistä suuremman merkityksen. Vain merkinnän ja rekisteröinnin avulla kuluttaja voi saada selvyyden naudanlihan alkuperästä, ja vain niin luottamus voitetaan takaisin.
Mielestäni nyt on ensisijaisen tärkeää asettaa poliittisille pyrkimyksille painopisteet. Tämä tahto tuotiin selvästi esiin täällä täysistunnossa käsiteltäessä merkitsemistä koskevia määräyksiä. Tämänpäiväisessä keskustelussa samaa ei valitettavasti kuitenkaan ole enää esitetty. Kannattaessamme samanaikaisesti ja samanarvoisesti myyntitoimenpiteiden ja naudanlihan merkitsemistä koskevien tiedotuskampanjoiden taloudellista tukemista emme tule antaneeksi selvää poliittista signaalia siitä, mikä meille muutoin on ollut niin tärkeää BSE: n ja sen seurausten valvonnan suhteen: Euroopan unionin politiikassa ensisijaisen aseman saavat kuluttajien terveys ja heidän suojaamisensa. Maatalousmarkkinoiden turvaaminen on vain silloin mahdollista, kun tämä tärkein asia hoidetaan ensin. Myyntitoimenpiteiden tukeminen on varmasti tarpeellista. Meidän tulisi kuitenkin keskittää rajalliset varamme poliittisesti ja taloudellisesti ensisijaisina pitämiimme kohteisiin ja siitä juuri on kysymys kuluttajien luottamuksen saamisessa takaisin selvittämällä naudanlihan alkuperä.

Souchet
Kuten kollegani Edouard des Places keskustelun aikana sanoi, ryhmämme hylkää suurimman osan esittelijän muutosehdotuksista. Itse asiassa tällä hetkellä ainoastaan korkealaatuinen liha, jolla on sekä terveellisyys- että maku- ja aistitakuu, voi saada Euroopan unionin tukea myynninedistämistoimiensa rahoittamiseen.
Mitä esittelijä ehdottaa meille? Hardstaff toivoo mietinnössään ja muutosehdotuksissaan, että kaikki naudanlihat voisivat saada yhteisön tukea myynninedistämistä varten.
Nämä ehdotukset ovat haitallisia korkealaatuiselle lihalle. Tiedän henkilökohtaisesti Yhdistyneen kuningaskunnan pyrkivän naudanlihaa koskevan vientikiellon nopeaan poistamiseen. Mitä seurausta vientikiellon keskeytyksellä on kuluttajakäyttäytymiselle?
Minulla on vahvasti sellainen mielikuva, että Hardstaff toivoo brittiläisen lihan voivan saada yhteisötukea myynninedistämistä varten. Tämä on luonnollista, kun ajatellaan naudanlihan saamaa kielteistä leimaa. Hardstaff toivoo yleistä myynninedistämistä, mikä ei ole hyväksyttävissä.

Yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hallamin maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0261/97) komission kertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmästä. Ajanjakso 1. heinäkuuta 1995-30. kesäkuuta 1996 (KOM(96)0636 - C4-0026/97).

Hallam
Arvoisa puhemies, on hauska nähdä miten paljon jäseniä on tänään paikalla, sillä se osoittaa, miten tärkeänä aihetta pidetään.
Haluaisin selittää hyvin lyhyesti, mitä tarkoitamme maatalouden valuuttajärjestelmällä. Se on ensi sijassa tapa, jolla varmistetaan jonkinlainen vakaus maanviljelijöiden liiketoiminnan suunnitteluun. Yksi meidän tämän hetken ongelmistamme on, että tämä elämänlanka - jos voin käyttää tällaista analogiaa - on toisinaan varsin pitkä ja toisinaan varsin lyhyt valuuttamarkkinoiden vaihtelujen mukaan.
Aiemmin parlamentti on aivan oikeutetusti pyytänyt komissiota toimittamaan sille tietoa siitä, miten tämä järjestelmä toimii. Se on laatinut mietinnön - jota käsittelemme tänään - heinäkuun 1995 ja kesäkuun 30. päivän 1996 välisestä ajanjaksosta. Mietintöön sisältyy tietoja täydentävän tuen myöntämisestä, arvio taloudellisesta ja rahoituksellisesta vaikutuksesta ja järjestelmän tulevaisuutta koskevia ehdotuksia. Komissio toteaa aivan oikein, että tällä hetkellä aivan Euroopan rahaliiton aattona olisi vaikeaa tehdä suuria muutoksia maatalouden valuuttajärjestelmään. Tämä on siis aihe, mistä meidän on keskusteltava jossain vaiheessa.
Maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on kuitenkin tarkastellut mietintöä. Sovimme, että tässä vaiheessa ei tehtäisi mitään dramaattisia muutoksia mutta että muutoksia tehtäisiin vuonna 1998 lähestyttäessä EMU: a - jos todellakin lähestymme EMU: a. Olemme siksi käyttäneet hyväksi tilaisuutta esittää joukon ehdotuksia.
Ensinnäkin haluamme yksinkertaisemmat säännöt ja haluamme varmistaa, että ihmiset ymmärtävät, miten järjestelmä tarkalleen ottaen toimii. Toiseksi haluamme varmistaa, että on olemassa ylä- ja alaraja, joita valuutta ei saisi suuresti ylittää.
Vaalipiirini maanviljelijät ovat menettäneet viime vuonna lähes 20 % tuloistaan maataloudessa käytettävien valuuttakurssien vuoksi. Maanviljelyksessä on jo muutenkin liian monta muuttujaa, ja on tärkeää varmistaa, että ne muuttujat, joita voimme valvoa, eivät vaihtele näin suuresti.
Lopuksi haluan, että maatalouden valuuttajärjestelmä on omavarainen: kun se menee ylös tai alas, voimme tehdä jonkinlaisia siirtoja. Tämä varmistaa, että Euroopan ihmisiä verotetaan oikein.
Ystäväni, mahdammekohan käydä tätä keskustelua kymmenen vuoden päästä. Saattaa hyvin olla, että EMU: n aattona kehitys pyyhkäisee ohitsemme ja joudumme asemaan, jossa jokainen maanviljelijä saa saman määrän tukea saman sopimuksen mukaisesti olipa hän missä päin unionia tahansa. Haluan vakuuttaa maanviljelijäyhteisölle - ei vain omassa vaalipiirissäni vaan Euroopan unionin joka kolkassa - että parlamentti on tietoinen sen vaikeuksista ja että parlamentti tekee parhaansa varmistaakseen, että se voi palvella kuluttajia mahdollisimman tehokkaasti kohtuuhintaan ja tavalla, joka mahdollistaa melko hyvän elintason säilyttämisen.

Mayer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet! Eilinen puheeni puhemies Fontainen johtamassa keskustelussa venähti hieman pitkäksi. Puhun tänään eilistä lyhyemmin.
Viime vuosina ja aikaisemminkin valuuttojen pariteettimuutokset ovat johtaneet usein vakaviin vastakkainasetteluihin ja kilpailun vääristymiseen. Nämä vaihtelut on aina jouduttu sitten korvaamaan jollakin keinoin jäsenvaltioiden maataloudessa. Korvaussääntely ei kuitenkaan ole ollut riittävä. Tosin valuuttavaihteluja tuskin oli havaittavissa esimerkiksi maatalouden edellisenä varainhoitovuonna ajanjaksolla 1.7.1995-30.6.1996 ja jos olikin, ne olivat aivan toisenlaisia kuin aikaisemmin.
Haluan vielä onnitella mietinnön esittelijä Hallamia. Jo valiokunnassa vallitsi laaja yksimielisyys, minkä tänään voin tyytyväisenä todeta. Myös tänään on havaittavissa myötämielisyyttä asiaa kohtaan. Haluamme tuoda esiin vaatimuksen pyrkiä entistä laajemman yksinkertaistamisen ja avoimuuden aikaansaamiseen ja korostaa ennen kaikkea sitä, että vuonna 1998 otetaan käyttöön uudet säännöt, vaikka Euroopan talous- ja rahaliitto, unionin laajentuminen, WTO-kierros ja ennen kaikkea keskustelu Agenda 2000 -ohjelman ympärillä ovat juuri nyt käsillä ja mielipiteet kysymyksistä vaihtelevat suuressa määrin. Tänään vielä tämän verran tästä asiasta.

Rosado Fernandes
Arvoisa puhemies, haluaisin jo nyt heti onnitella jäsen Hallamia innostuksesta, joka hänellä oli tätä asiaa koskevassa keskustelussa, joka on hyvin tärkeä kaikille ja kelle tahansa maanviljelijälle Euroopassa sekä pohjoisessa että etelässä. Vaikka hyväksymme nämä komission väittämät, jotka koskevat voimassaolevaa maatalouden valuuttajärjestelmää, toisin sanoen ettei tulisi yhtä ainutta perusteellista tarkistusta voimassaoleviin sopimuksiin eikä järjestelmän yksinkertaistamista ilman, että keskustelemme järjestelmän kokonaisvaltaisuudesta eli maatalouden verojen muuttamisesta ja mahdollisten tämän hetkisen järjestelmän tulevaisuuden valintojen uudelleen määrittelystä, meidän mielestämme on silti välttämätöntä pohdiskella joitakin asioita.
Ensinnäkin on mahdollista, että maatalouden valuuttajärjestelmä tarkistetaan myöhässä - eikä olisi ensimmäinen kerta, kun näin kävisi -, koska meillä on vain mielessämme euro, josta tuli itse asiassa eurooppalainen ihanne. Toisin sanoen koko tämän ajan tähän asti EMOTR: n menojen kasvamiselle on ollut olemassa enemmän kuin perusteltu vastustus ja riski, jotka tekevät vaihtomarkkinoista vaarallisen epävakaita.
Euron pienentynyt edustavuus ensimmäisessä sovellusvaiheessaan aiheuttanee merkittävän ennakkoluulon maataloustuotantoa kohtaan, jonka tasapaino tukeutuu monimutkaiseen - kaikki me sen tunnemme - ja yhteiseen integroituun arkkitehtuuriin, joka on kaiken kokeneen, vaikean ja kiistellyn poliittisen järjestelyn harkinnan tulos. Seuraukset, jotka liittyvät tällaiseen taustaan, tuntuvat kuitenkin korostettuna herkkyytenä ja pelkona maatalousmaailmaa kohtaan, alalla, joka on taipuvainen kärsimään eurooppalaisten rakenteiden heikentymisestä, ennen kaikkea sen jälkeen kun ne ovat joutuneet vaikeuksiin raha-alan liian jyrkkien muutosten ilmennyttyä.
Komission esittämä kertomus maatalouden markkinajärjestelmästä vuoden 1996 lopulla vahvisti selkeästi epäilyksemme merkittävistä rahasummien kavalluksista, jotka korottivat maatalousdirektiivin perustasoa noin 28 prosenttia. Näin huomattava tilanne Euroopan unionin talousarviossa vaarantaa käytännössä yhteisen maatalousjärjestelmän, ja se teki taas mahdottomaksi edetä niin kuin pitäisi parantaaksemme Välimeren maatalouden rakenteita ja markkinajärjestöjä.

Mulder
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa onnittelemalla Hallamia hänen mietinnöstään. Mikäli olen lukenut mietinnön huolellisesti, olen ymmärtänyt rivien välistä, että hän on kaukana edellä hallituksestaan ja puolueestaan, sillä hän vaatii tällä hetkellä sitä, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot liittyvät tulevaisuudessa EMU: n jäseniksi. Minusta tämä on Labour-puolueen jäseneltä rohkea kannanotto.
Olen ensinnäkin sitä mieltä, että voimme todeta, että switch-over -järjestelmän lakkauttamisen jälkeen nykyinen agromonetaarinen järjestelmä on toiminut erinomaisesti. Kustannukset ovat huomattavasti pienempiä ja tällä hetkellä vihreän kurssin ja normaalin kurssin välinen ero on noin kaksi prosenttia. Jos meillä on hieman onnea, se pienenee ensi vuonna vielä. Mutta siihen tarvitaan onnea.
Olen miettinyt, suorittaako komissio riittävästi valmisteluja vihreän kurssin poistamiseksi, kun EMU tulee. Mitä silloin tapahtuu? Saavatko maanviljelijät korvauksia vai korotetaanko hintoja tilapäisesti, jotta eurooppalaiset maanviljelijät eivät joudu kärsimään tästä? Olen sitä mieltä, että jos valtiovarainministerit ovat jo nyt tehneet selväksi, että toukokuussa tietyt kurssit sidotaan toisiinsa, maatalousväestön olisi myös hyvä tietää, mitä tapahtuu vihreiden kurssien järjestelmälle. Sidotaanko nekin toisiinsa? Sillä se tarkoittaa automaattisesti sitä, että nykyistä järjestelmää ei enää tarvita. Suuri kysymys kuuluu: mitä tapahtuu niille maille ja sille valuutalle, jotka eivät osallistu EMU: un? Sovelletaanko niihin vastaavaa järjestelmää, ja niin edelleen? Keskeistä on myös - ja mainitsen tästä, koska olen vuoden 1998 maatalouden talousarvion esittelijä - että vuoden 1998 maatalouden talousarviossa ei ole otettu lainkaan huomioon tällaisia mahdollisuuksia. Ja ihmettelenkin, onko se hyvä asia. Onhan niin, että tämä kaikki tapahtuu kaiken todennäköisyyden mukaan vuoden 1998 lokakuun 15. päivän jälkeen, mutta jos valuutat sidotaan toisiinsa toukokuussa, vihreälle eculle voi tapahtua jotakin ja mielestäni komission on valmistauduttava tähän.
Haluaisin kuulla komission kannan siitä, mitä Hallam juuri sanoi: tällä hetkellä on viiden prosentin yläraja, ennen kuin ryhdytään toimiin ja kahden prosentin alaraja. Onko vaikeaa saada näitä yhtä suuriksi: molempia kolmeen prosenttiin, tai molempia viiteen prosenttiin, tai johonkin muuhun, jotta niistä tulisi tulevaisuudessa, EMU: n jälkeen neutraaleja talousarvion suhteen?

Souchet
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä täytäntöönpanosta vastaavan valiokunnan mietintö on jatkoa maatalousneuvostossa kesäkuussa 1995 tehdylle sitoumukselle, jonka mukaan vuosittain laaditaan kertomus, jossa analysoidaan valuuttavaihtelujen ja voimassaolevan maatalouden valuuttajärjestelmän seurauksia yhteiselle maatalouspolitiikalle. Lisäksi tehtäisiin soveltuvia ehdotuksia näistä johtuvien vaikeuksien voittamiseksi. Osat A ja B on omistettu ajanjakson 1995-1996 rahapoliittisten ja maatalouden valuuttajärjestelmää koskevien tapahtumien kuvaamiseen korvaavien tukien myöntäminen mukaan lukien. Muutosehdotuksessa 1 ehdotetun perustelun A kirjoitusasu vastaa hyvin tätä komission kertomuksessa kuvailtua osaa. Äänestämme siis tämän muutosehdotuksen puolesta. C-osassa asiaa lähestytään taloudellisten seurausten kannalta maatalousmarkkinoiden ja maanviljelijöiden tulojen tasolla ja D-osassa arvioidaan maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia yhteisön säännöstöön.
Sisällöllisesti komissio ehdottaa vuosittaisessa maatalouden valuuttajärjestelmää koskevassa kertomuksessaan vihreän kurssin hylkäämistä tuontioikeuksien osalta ja esittää tavoitteen maatalouden valuuttajärjestelmää koskevien sääntöjen yksinkertaistamisesta. Hallamin alkuperäinen mietintöluonnos sisälsi tämän ehdotuksen. Nykyisessä järjestelmässä on kaksi kurssia tullimaksujen laskemiseksi. On tullikurssi ja vihreä kurssi, jota kutsutaan maatalouden muuntokurssiksi. Toivomme kaikki tämän järjestelmän yksinkertaistamista, mutta esittelijän alkuperäisten ehdotusten vastaisesti tämä yksinkertaistaminen ei mielestämme saa tapahtua siten, että turvaudutaan ainoastaan tullikurssiin, vaan päinvastoin, käyttämällä järjestelmällisesti vihreätä kurssia.
Tosiasiassa vihreä kurssi on tullikurssia korkeampi. Näiden kahden kurssin muuntokurssin ero saattaa olla jopa 5 prosenttia. Tästä seuraa, että komission, kuten myös esittelijän, ehdotuksella pyritään alentamaan yhteisösuojaa. Me kaikki täällä tiedämme, että yhteisön etuuskohtelua uhataan ja kyseenalaistetaan jatkuvasti hyvin vaikeassa kansainvälisessä tilanteessa. Tähän ovat syynä sekä WTO: n sopimukset että Euroopan unionin monien kolmansien maiden kanssa tekemät sopimukset. On siis erityisen tärkeää säilyttää mahdollisimman suuri suoja ja siis säilyttää vihreä kurssi. Tätä vihreää kurssia käytetään edelleen palautuksiin ja sisäisiin hintoihin, oli tullimaksujen laskemiseksi valitun kurssin laskemistapa mikä tahansa. Todellista yksinkertaistamista on se, mitä kollegani Edouard des Placesin kanssa jättämässäni muutosehdotuksessa esitetään ja minkä maataloutta käsittelevä valiokunta hyväksyi. Todellista yksinkertaistamista on vihreän kurssin käyttö tullimaksujen laskemisessa, kuten sitä käytetään jo palautuksissa ja sisäisissä hinnoissa. Tuemme päätöslauselmaehdotustanne kokonaisuudessaan, koska kollegani Edouard des Placesin kanssa valiokunnalle jättämämme muutosehdotukset hyväksyttiin perustelua A lukuun ottamatta, jonka osalta muutosehdotuksen 1 sanamuoto on mielestämme parempi.
Lopuksi toteaisin, arvoisa puhemies, että me kaikki toivomme eurooppalaisia yrityksiä koskevaa hallinnollisten tehtävien yksinkertaistamista. Lähestymistapamme eroaa komission kannasta eräässä tietyssä kohtaa: me haluamme säilyttää mahdollisimman laajan yhteisön etuuskohtelun. Tämä yhden ainoan muuntokurssin valinta tullimaksuja varten osoittaa meille, että komissio sen sijaan haluaa järjestelmällisesti pitäytyä ratkaisussa, jossa Euroopan maatalouden edut säilyvät kaikkein huonoiten. Mikään kansainvälinen sopimus tai mikään oikeudellinen velvoite ei pakota komissiota ehdottamaan meille tullikurssia vihreän kurssin sijaan tullimaksuja laskettaessa. Miksi se siis tekee näin? Tällaisten ehdotusten ja erityisesti Agenda 2000 -asiakirjan lukemisen jälkeen minä, kuten monet maanviljelijät, ihmettelen, haluaako Euroopan komissio todella säilyttää ainoan todellisen ja yhteneväisen yhteisöpolitiikan, joka on olemassa ja joka on suurelta osin unionin olemassaolon perusta ja joka on siis yhteinen maatalouspolitiikka.

Hardstaff
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää onnitteluni kollegallemme David Hallamille hänen laatimastaan erinomaisesta mietinnöstä, joka todella tuo hieman selkeyttä hyvin, hyvin monimutkaiseen kysymykseen eli maatalouden valuuttajärjestelmän toimintaan. Hänen mietintönsä luettuani minusta tuntuu todellakin, että ymmärrän sitä paljon paremmin.
Haluaisin myös vakuuttaa kollegoille, että hän ei kirjoittanut tämänaamuista puhettani ja että minä en myöskään kirjoittanut hänen eilistä minun mietintöäni koskevaa puhetta. Onnittelut ovat täysin vilpittömät.
Yksi syy, miksi tämä mietintö on tervetullut, on se, että maanviljelijöiden on kestettävä työssään niin monia epävarmuustekijöitä. Yksi erittäin voimakas myrsky tai kaksi - kolme viikkoa erittäin kuivaa ilmaa väärään aikaan vuodesta voi vaikuttaa siihen, onko koko vuoden tulos tuottoa tai tappiota.
Valuuttakurssien vaihtelut vaikeuttavat niin ikään etukäteissuunnittelua. Maatalouden valuuttajärjestelmän on tarkoitus antaa jonkinlainen suoja tätä vastaan. Kuten mietinnössä huomautetaan, valuuttakurssien nousut ja laskut eivät kuitenkaan välttämättä tasapainota toisiaan ja mukautuksia tarvitaan sen varmistamiseksi, että joidenkin maiden maanviljelijät eivät joudu epäedulliseen asemaan tällaisen valuuttaliikehdinnän vuoksi.
Suhtaudun erittäin myönteisesti Hallamin päätöslauselman ehdotuksiin, joissa suositellaan mahdollisimman suuren vakauden ylläpitämistä euron käyttöönottoa edeltävänä aikana. Haluamme, että olemassa olevaan järjestelmään tehdään mahdollisimman vähän muutoksia, vain sellaisia, jotka ovat välttämättömiä maatalousalan tasapainon säilyttämiseksi tämän välivaiheen aikana. Uskon, että maanviljelijät kaikkialla Euroopassa suhtautuvat näihin suosituksiin myönteisesti, sillä heidän suurin ongelmansa on epävarmuus alalla, jolla pitkän aikavälin suunnittelu on ehdottoman välttämätöntä.

McCartin
Minäkin haluan onnitella Hallamia hänen mietinnöstään ja kiittää häntä hänen sankarillisista ponnistuksistaan tämän erittäin monimutkaisen aiheen valottamiseksi. Kuulin kerran entisen ministerineuvoston jäsenen sanovan, että hän esitti kaikille pöydän ääreen kokoontuneille valtiovarainministereille epävirallisen kysymyksen: "Mikä on NCA" ? Yksikään ministeri ei osannut selittää sitä. Heidän oli kutsuttava paikalle joku komission työntekijä. Hallam on pärjännyt tätä paremmin.
Puutun yhteen kohtaan mietinnön ensimmäisen kappaleen alussa, jossa sanotaan, että koko EMU-kysymykseen liittyy huomattavia epäilyksiä, tai jotain sen suuntaista. Meidän täällä parlamentissa ei pitäisi hyväksyä minkäänlaisia epäilyksiä EMU: n osalta. Parlamentin on hyväksyttävä se, että EMU tulee etenemään aikataulun mukaisesti. Ensi vuoden puoliväliin mennessä meillä on itse asiassa Euroopan rahaliitto, johon kuuluu ehkäpä 80 % koko kaikkien 15 jäsenvaltion taloudesta, ja meidän on jatkettava tältä pohjalta.
Toinen huomautus, jonka haluan esittää, on se, että Hallam näyttää esittävän, että voisimme jatkaa tätä järjestelmää rahaliiton käynnistymisen jälkeen. Vaikka se ei vaadi rahaa yhteisön talousarviosta, se antaa joillekin vahvan valuutan alueiden maanviljelijöille maksuja heikon valuutan maiden maanviljelijöiden kustannuksella. En voi yhtyä siihen, että tämä on tarpeen.
Uskon, että meillä on rahaliitto ensi vuoden puoliväliin mennessä. Kun kurssit on määritetty, koko maatalouden valuuttajärjestelmä on täysin tarpeeton. Noin 80 % Euroopan unionin taloudesta kuuluu järjestelmään, ja on muutama maa, jotka haluaisivat liittyä mutta joiden valuutta on liian heikko. Olisi kovin väärin ehdottaa, että noiden maiden vientiä harjoittaville maanviljelijöille asetettaisiin vero, jos maiden hallitukset ovat valmiit devalvoimaan valuuttansa.
Toisaalta en voi hyväksyä sitä, että maille, joilla on vahva valuutta ja jotka täyttävät EMU: n liittymisehdot mutta eivät halua liittyä, annettaisiin mahdollisuus tukea nimellishintojen laskuja, jotka ovat mahdollisia, jos niiden valuutan arvo suhteessa euroon nousee. Tämä olisi kuin tarjoaisimme noille maille jonkinlaisen kannustimen olla liittymättä rahaliittoon, jos niillä on vahva valuutta ja ne täyttävät liittymisehdot.
Mielestäni meidän tulisi edetä siltä pohjalta, että käytämme euroa valuuttakurssien määrittämispäivästä lähtien. Sen jälkeen koko järjestelmä on tarpeeton ja järjestelmään kuuluvien maanviljelijöiden asema on täysin turvattu, kun taas järjestelmän ulkopuolella toimivat maanviljelijät painivat samojen ongelmien kanssa kuin muutkin talouden alat - tuotanto, teollisuus, palvelut, tuonti ja vienti. Ne vaihtavat valuuttansa sen kurssin mukaan, jonka euro niille antaa. Toista järjestelmää ei tarvita. Ymmärtääkseni Saksan ja Hollannin kaltaisissa maissa oli aiemmin poliittisia paineita, koska niiden valuuttojen arvo nousi hyvin nopeasti. Joidenkin myönnytysten tekemiseen oli poliittisia paineita.
Muistan, että vuonna 1992 laatimassani mietinnössä parlamentti hylkäsi "switch-over" -järjestelmän. Tuo järjestelmä aiheutti lopulta kustannuksia Euroopan talousarviolle. Ryhmäni ei tuolloin ollut samaa mieltä kanssani. Tuo järjestelmä aiheutti kuitenkin Euroopan talousarviolle noin 7 miljardin kustannukset. Olin sitä vastaan, koska se merkitsi maanviljelijöiden tuloihin suunnittelemattomia ja ilman aikataulua toteutettuja lisäyksiä, joita he eivät olleet pyytäneet tai odottaneet. Jos meillä olisi nyt laittaa tuo 7 miljardia maatalouspolitiikkamme maaseudun kehittämiseen liittyviin näkökohtiin, se voitaisiin käyttää sosiaalisten ja taloudellisten tavoitteiden saavuttamiseen, jotka ovat lähellä useimpien parlamentin jäsenten sydäntä.

Daskalaki
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnä kiittää herra Hallamia tästä herkkään aiheeseen liittyvästä mietinnöstä. Jaan kuitenkin itsekin monet kollegoiden esittämät huolenaiheet tietyistä komission esityksistä.
Komission esitys yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmästä on päällisin puolin oikean suuntainen. Esittelijä painottaa aivan oikein sitä, että nykyisessä tilanteessa ei ole syytä tehdä suuren luokan muutoksia, koska EMU: n kolmas vaihe tammikuussa 1999 muuttaa näitä järjestelyjä joka tapauksessa.
Haluaisin kuitenkin lisätä erityisesti esityksen kappaleessa 1 kohdassa d) paikallisen valuutan ylimmän ja alimman rajan turvaverkosta, että se ei missään tapauksessa saa ylittää + 2-3 prosentin rajaa. Tuntuu myös siltä, että saman kappaleen kohta e) aiheuttaa enemmänkin lisää ongelmia kuin ratkaisee niitä, joita varten se on suunnattu. Oman käsityksemme mukaan olisi hyvä, jos se poistettaisiin kokonaan. Tällainen yhteisön varojen siirto, jota mietinnössä esitetään, johtaa helposti siihen, että maat, joilla on vahva talous, alkavat pelata valuuttapelejä taloudellisesti heikompien maiden kustannuksella, eivätkä nämä voi ryhtyä vastatoimiin. Lisäksi se rajoittaa jäsenvaltioiden rahapolitiikkaa EMU: a edeltävässä vaiheessa, koska tämä kappale merkitsee käytännössä palkitsemis- ja rankaisujärjestelmää. Kun heikon talouden valtio kärsii devalvaatiosta ja sen on leikattava tuontia, niin silloin astuu voimaan Euroopan yhteisön järjestelmä ja rankaisee viljelijää. Se nimittäin ottaa osuutensa ja antaa vahvemmille ja tällä tavalla jatkaa kehäpäätelmää.
Toisaalta komissio olettaa, että suuria valuuttavaihteluja ei ole, mutta viittaa, että vahvat valuutat devalvoituvat mutta on mahdollista, että muut revalvoituvat. Näin saattaa tapahtua, mutta se ei ole riittävä syy ryhtyä tällaisiin toimenpiteisiin. Mietinnön johtopäätösosassa esittelijä tukee komissiota sen kannassa, että yhteisön on jollakin tavalla lopetettava viljelijöiden tulojen turvaaminen, kuten se nyt tekee. Hän ilmoittaa " eikä sen varmistaminen, että viljelijät saavat enemmän rahaa riippumatta siitä tapahtuuko devalvaatio vai revalvaatio." Matemaattisesti tämä ajatus saattaa olla perusteltu. Onkin jälleen kerran selvää, että komission ajatukset ovat matemaattisia. Käytännössä kuitenkin viljelijät tekevät kovaa työtä vailla taukoja, ja työ on riippuvaista tuhansista vaaroista, joita eivät ole vain ilmastolliset tekijät ja luonnonkatastrofit, kuten täällä tänään todettiin, vaan myös tietyt päätökset, joita teknokraatit tekevät eurooppalaisella tasolla.

Virrankoski
Arvoisa herra puhemies, herra David Hallamin mietintö maatalouden valuuttajärjestelmän toimivuudesta vuosina 1995-1996 antaa varsin hyvän kuvan järjestelmästä. Siitä parhaat kiitokset. Vihreän ecun järjestelmän avulla on tarkoitus toteuttaa EU: n perussopimuksen 39 artiklan kahta tavoitetta: maatalousväestön kohtuullisen elintason takaaminen ja markkinoiden vapauttaminen. Tässä perustehtävässään järjestelmä on toiminut varsin hyvin. Tätä on toisaalta auttanut EU: n jäsenmaiden valuuttojen suhteellinen stabiilisuus toisiinsa nähden. Mitään vuosikymmenen alun valuuttakriisejä ei ole ollut.
Tulevaisuudessa maatalouden valuuttajärjestelmä joutuu sopeutumaan kahteen suureen haasteeseen: EMU: n kolmannen vaiheen mahdolliseen toteutumiseen ja maatalouselinkeinon suuntautumiseen maailmanmarkkinoille. Siirtyminen yhteisvaluuttaan vuoden 1999 alusta toisi tiettyä vakautta yhteisen maatalouspolitiikan hoitamiseen. Niillä jäsenmailla, jotka olisivat mukana yhteisvaluutassa, ei olisi enää keskinäisiä rahoitusvaihteluita. Sen sijaan ratkaistavaksi jää EMU-alueen ulkopuolelle mahdollisesti jäävien maiden kysymys. Tällaisia merkittäviä maatalousmaita lienevät ainakin julkisen keskustelun perusteella ehkä Englanti, Tanska ja Ruotsi, ehkä muitakin on. Mitään suunnitelmia uudeksi järjestelmäksi ei komissio ole esittänyt. Tämän järjestelmän muotoileminen alkaa kuitenkin olla ajankohtainen, kuten monissa puheenvuoroissa on todettu.
Toinen kysymys on maataloustuotannon suuntautuminen entistä enemmän maailmanmarkkinoille. AGENDA 2000 -asiakirjan maatalouspolitiikan perusperiaate on maatalouspolitiikan tukitason sopeuttaminen maailmanmarkkinahintoihin. Maailmanmarkkinoita hallitsee kuitenkin melko suuressa määrin Yhdysvaltain dollari. Viimeisen vuoden aikana dollari on vahvistunut esimerkiksi ecuun nähden yli kaksikymmentä prosenttia. Tämä johtunee ainakin osittain siitä epävarmuudesta, joka maailmalla vallitsee uuden yhteisvaluutan suhteen. Koska saattaa olla, että uuden euron kurssi on varsinkin alkuvaiheessa epävakaa, se voi aiheuttaa suuriakin vaihteluita maataloustuotteista maailmanmarkkinoilla saataviin hintoihin, kun niitä muutetaan euroiksi. Tämä taas heijastuisi nopeasti EU: n sisäisiin hintoihin ja maataloustukiin, jolloin seurauksena olisivat nopeat heilahtelut. Tästä syystä AGENDA 2000: ssa olevat sisäiset kytkennät maailmanmarkkinoihin ja sitä kautta esimerkiksi USA: n dollariin on perusteellisesti harkittava. On huolehdittava, että euron toteutuessa maataloustuotteiden hintojen ja maataloustukien vaihtelu ei ainakaan kasva vaan pikemminkin vähenee.

von Habsburg
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi sanoa ystävälleni Hallamille, joka aivan oikeutetusti totesi, että on valitettavaa joutua esittämään tätä hyvin tärkeää asiaa lähes tyhjälle parlamenttisalille.
Olen ollut mukana aivan alusta alkaen, joten voinkin lohdutuksesi sanoa, että perjantaisin paikalla ovat vain todellista laatua edustavat jäsenet; jo lähteneet eivät sitä omaa!
Mielestäni Hallamin mietintö on yhdestä syystä hyvin ajankohtainen. Tilanne on tosiaankin juuri sellainen kuin hän mietinnössään kuvasi, sillä nyt voidaan tehdä vain lyhytaikaisia päätöksiä koko rahatalousjärjestelmän ollessa suurissa muutoksissa. Täällä käydyssä keskustelussa on tullut jälleen kerran esiin, kuinka tärkeää yhteisen valuutan toteutuminen on.
Voin kertoa esimerkin oman vaalipiirini Oberbayernin tilanteesta: meillä maanviljelijät odottavat Euroopan yhteisen valuutan toteutumista, koska pääkauppakumppanimme Italian liiran kurssi on viime aikoina heilahdellut rajusti ylös ja alas, mikä on taas aiheuttanut ongelmia maanviljelijöillemme. Saatuamme yhteisen valuutan tällainen tilanne ei ole enää mahdollinen. Sitten saamme toivottavasti vakaat olot, ja haluankin lisätä, että Hallamin ehdotus on oikeastaan siirtymäkautta koskeva ehdotus, jossa tosin on kysymys elintärkeästä asiasta.
Ylipäätään kaikissa maataloutta koskevissa kysymyksissä on tärkeää luoda siirtymäkausia. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että maatalouden tulevaisuuden näkymät ovat pitkällä tähtäimellä loistavat siitä yksinkertaisesta syystä, että teollinen yhteiskuntamme päätyy nopealla vauhdilla umpikujaan, sillä suurinta osaa yhteiskuntamme rakenteista ei ole rakennettu uusiutuvien raaka-aineiden varaan. Nyt on uusiutuvien luonnonvarojen aika. Kaiken lisäksi meidän olisi pitänyt ymmärtää jo suuret kalastussodat varoituksiksi.
Vielä kymmenen vuotta sitten oltiin sitä mieltä, että meri on rajoittamaton suuri alue, joka voi ratkaista kaikki ongelmat. Nyt meillä on suuria vaikeuksia merillä Euroopan ja Kanadan, Euroopan ja Afrikan sekä Ranskan ja Espanjan välisten kalastuskiistojen seurauksena. On tunnustettava, että uusiutumattomien luonnonvarojen loppu on nyt käsillä: nyt on maaseudulta tulevien uusiutuvien luonnonvarojen aika. Kun pohtii asiaa hieman tarkemmin, eikä anna tiettyjen suurien monikansallisten tahojen esittämän kritiikin sekoittaa itseään, on tunnustettava, että tämä ei ole tulevaisuuden suuntaus.
Otetaan esimerkiksi vaikkapa polttoaineet. Edellisellä kerralla tulin täysistuntoon autolla, joka käy luonnollisella polttoaineella, ei kylläkään rapsilla, vaan heinäkasveista valmistettavalla öljyllä. Sillä ajaminen sujui erinomaisesti. Tosiasia kuitenkin on, että tällä hetkellä Saksassa tehdään kaikki voitava tätä polttoainetta myyvän huoltoasemaketjun perustamisen estämiseksi, sillä tämä polttoaine olisi huomattavasti nykyisiä polttoaineita edullisempaa, koska valtio ei ole vielä ulottanut ryöväystään tälle saralle. Meille tärkeintä maatalouspolitiikassa on maatalousrakenteiden säilyttäminen niitä aikoja varten, kun niitä on hyödynnettävä valtavissa määrin. Minun ikäiselleni sallittaneen jo ennustaminen, sillä kuten aina sanotaan, että en ole täällä enää sitten, kun valvotte sanomaani, joten sanoisinkin, että voimme vain toivoa, että nämä maatalousrakenteet säilyvät jatkossakin maataloutemme perustana ja että meidän on tehtävä kaikkemme saadaksemme maanviljelijöille siirtymävaiheen.
Haluan kiittää Hallamia sanoistaan, sillä hän toi myös tämän näkökulman esille. Uskoakseni meidän on syytä hyväksyä tämä mietintö ja esitys.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä jäsen von Habsburgin sanoihin maatalouden merkityksestä maanosallemme. Hyvä herra von Habsburg, eikö juuri teidän ikäisenne olisi syytä miettiä, kannattaisiko teidän liittyä vihreiden ryhmään, sillä mielipiteenne eivät pääse oikein esille kristillisdemokraattien joukossa. Kristillisdemokraatithan ovat täällä kuten kansallisissakin parlamenteissa tukeneet politiikkaa, joka tähtää aivan päinvastaiseen suuntaan eli maatilojen hävittämiseen päinvastoin kuin te korostaessanne, kuinka kipeästi me tarvitsemme maatiloja. Euroopan unionin alueella häviää yksi maatila joka toinen minuutti ja kyse on nimenomaan pienistä tiloista. Vuosittain Euroopan unionin alueella maataloudesta menetetään 500 000 työpaikkaa. Tämä on järkyttävä suuntaus ja haluttaessa estää tämänsuuntainen kehitys on yhdyttävä näkemykseenne ja otettava maatalouspolitiikan tavoitteeksi maatilojen tukeminen kuten vihreiden harjoittamassa maatalouspolitiikassa on aina tehtykin.
Näin meneteltäessä meidän ei tarvitse enää pohtia tätä mietintöä, sillä on olemassa vain kaksi vaihtoehtoa selvitä tästä järjestelmästä, herra Hallam. Toinen vaihtoehto on, että menemme Euroopan talous- ja rahaliittoon kuten itse esititte. Toinen vaihtoehto olisi interventioiden lopettaminen, valtion osto- ja vientitukien lopettaminen. Nämä käsittelemämme tuki- ja korvaustoimenpiteet ovat nimittäin tärkeitä vain niillä aloilla ja sellaisille tuotteille, jotka ovat interventioiden kohteena. Kyse on siis juuri klassisista markkinasääntötuotteista, ei siis esimerkiksi perunoista, vihanneksista, hedelmistä eli ei siitä koko tuotevalikoimasta, jota esimerkiksi me omalta Baringdorfin tilaltani tarjoamme suoraan markkinoille, tuottajille ja kuluttajille. Näihin tuotteisiin eivät valuuttavaihtelut vaikuta missään määrin.
Emme pääse myöskään nauttimaan tähän talousjärjestelmään perustuvista korvauksista, vaan saamme hintamme suoraan markkinoilta: saamme hinnan tuotteidemme laadun mukaan ja sen perusteella, että kuluttajat kokevat näillä tuotteilla olevan arvoa itselleen. Näin me kuljemme koko ajan siihen suuntaan, että tuotteen arvoa ei mitata vain tuotteiden kvantitatiivisesti mitattavan laadun perusteella, vaan tuotteille asetetaan yhä enenevässä määrin arvoa sillä perusteella, että maataloutta on oltava olemassa, vanhustemme olosuhteet eivät saa huonontua, moninaisen lajikevalikoiman on säilyttävä, maatalouden ja maatilojen on säilyttävä, eikä kuten entisessä DDR: ssä kävi, että tilat olivat olemassa vain kauneussyistä.
Euroopan kulttuurisaavutukset ovat peräisin maaseudulta; en halua kuitenkaan millään tavoin julistaa, että maanviljelijät olisivat luoneet kulttuurin, mutta he ovat olleet tämän kulttuurin perustana. Jos hävitämme tämä perustan, ei pidä ihmetellä, jos koko Euroopan kulttuuri myös muuttuu. Näillä taloudellisilla kysymyksillä onkin tekemistä koko kehityksemme kanssa, ja haluankin siten esittää, että otamme pohjaksi piakkoin edessämme olevan Agenda 2000 -ohjelman, jossa on jo tehty vieno aloite tästä interventiosuunnasta pääsemiseksi laatutuotteiden valmistamiseen markkinoille, ehdottaaksemme Euroopan parlamentissa rohkeasti toisenlaisen, maatalousteollisen logiikan ulkopuolisen maatalouspolitiikan harjoittamista. Se, joka haluaa perustuslakimme ja vapaan taloussääntömme mukaisesti tuottaa tuotteitaan maatalousteollisessa tuotannossa maailmanmarkkinoille, saa sen tehdä, mutta ilman valtion tukea. Sitä vastoin niiden, jotka säilyttävät kulttuuria ja maaseutua, tuottavat laatua, kommunikoivat kuluttajien kanssa, mutta eivät ole vastuussa BSE: n vuoksi uhraamistamme miljardeista, on saatava tukea.
Maatalousbudjetti ei ole liian suuri; maatalous ei ole liian kallista. Raha on vain jaettu väärin, se on myönnetty rakenteiden säilyttämisen vastaiseen toimintaan, eikä rakenteiden säilyttämiseen. Hyväksyessämme rohkean ehdotuksen ja te, herra von Habsburg, miettiessänne vielä kerran liittymistä vihreiden ryhmään, pääsemme oikeaan suuntaan, jolloin myös teidän ajatuksianne kunnioitetaan. Silloin sanotaan, että ikäisekseen hän otti oikean askeleen!

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, aivan ensimmäiseksi haluaisin kiittää maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevää valiokuntaa, sen esittelijää, herra David Hallamia, ja Euroopan parlamentin kunnioitettuja jäseniä siitä tuesta, jonka he antavat yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmää ajanjaksona 1. heinäkuuta 1995-30. kesäkuuta 1996 koskevalle kertomukselle, ja tässä salissa tänään käydystä keskustelusta. Olen aivan varma siitä, että komission jäsen Fischler iloitsee Agenda 2000: tta ja maatalouspolitiikkaa koskevasta keskustelusta, ja en aio varmastikaan hankaloittaa sen kulkua tässä tilaisuudessa.
Haluan käsitellä erästä yksittäistä kohtaa, josta maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta on samaa mieltä. Komissio katsoo, että on liian aikaista tehdä ehdotuksia maatalouden valuuttajärjestelmää mukauttavaksi neuvoston asetukseksi euron pohjalta. Me emme vielä tiedä, mitkä ja kuinka monet valuutat tulevat mukaan, eikä meillä ole mitään tietoa siitä, mitkä kurssit määritetään, ja siksi me emme tiedä myöskään mitään näiden kurssien ja maatalouden tämänhetkisten muuntokurssien välisistä valuuttapoikkeamista. Niin kauan kuin ongelman suuruudesta on epävarmuutta, komission käsityksenä pysyy se, että ehdotuksen laatiminen neuvoston asetukseksi ei vastaa mitään tarkoitusta.
Vaikka komissio voikin hyväksyä päätöslauselmaesityksen suuntaviivat kokonaan, rohkenen esittää pienen huomautuksen ensimmäisestä ajatuksesta. Katson, että valuuttojen suhteellista vakautta viime vuosina koskeva väite on liian yleinen. Siksi olen iloinen siitä, että esitetään ensimmäistä ajatusta koskeva muutos, joka rajaa sen koskemaan kertomuksessa käsiteltyä ajanjaksoa eli ajanjaksoa 1. heinäkuuta 1995-30. kesäkuuta 1996. Herra Mulder esitti joitakin tarkkoja kysymyksiä, ja minulle on ilmoitettu, että myös eri yksiköissä pohditaan täällä mainittuja ongelmia, myös mahdollisia tulevaisuudennäkymiä, joten ongelmat on kyllä havaittu.
Lopuksi haluan sanoa, että komissio on samaa mieltä päätöslauselmassa esitetyistä suuntaviivoista, jotka koskevat tulevaisuuden maatalouden valuuttajärjestelmää, toisin sanoen yksinkertaisuudesta ja avoimuudesta, rajoitetusta määrästä maatalouden muuntokurssien muutoksia ja suorituskyvyn rajoissa olevista kustannuksista, ja nämä huomautukset esitettyäni kiitän keskustelusta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Siirrymme äänestykseen Hallamin mietinnöstä.

Andersson, Hulthén ja Waidelich
Olemme jättäneet äänestämättä tästä mietinnöstä. Käsityksemme mukaan on toivottavaa muuttaa yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmää mahdollisimman pian. Vuotuiset 1, 3 miljardin ecun kustannukset ovat mahdottomia hyväksyä. Kysymys kuuluu, eikö järjestelmä ole menettänyt merkitystään, kun nykyään lähes kaikki maanviljelijät saavat tästä taloudellista hyötyä. Ei ole mitään tasapainoa, sillä maanviljelijöille maksettavaa tukea niissä maissa, jotka pitävät oman valuuttansa vakaana, ei tasapainoteta maksettavien tukien säästöillä maanviljelijöiltä, jotka saavat enemmän kansallisessa valuutassa devalvointien perusteella.
Toivotamme tervetulleeksi esittelijän johtopäätökset siitä, että maatalouden valuuttajärjestelmillä pitää olla pienempi osa ja sen pitää maksaa paljon vähemmän kuin nyt. Säästö tällä alalla on toivottavaa mahdollisimman pian.

Van Dam
Onnittelen esittelijää tästä erinomaisesta mietinnöstä. Minua rauhoittaa, että myös hän haluaa sääntöjen yksinkertaistamista. Olen hänen kanssaan samaa mieltä siitä, että tämä ei ole oikea hetki suurille muutoksille, kun otetaan huomioon EMU: un liittyvä epävarmuus. Pidemmällä tähtäimellä tarvitaan syvällisempää muutosta.
Kurssien heilahtelut eivät kuulu vielä toistaiseksi menneisyyteen. Meidän on pyrittävä itserahoittavaan järjestelmään. Päätöslauselmaluonnoksen 1 d) kohdassa esitetyt ehdot eivät poista järjestelmän avointa luonnetta.
Avoin loppu voidaan sulkea epäsymmetrisellä järjestelmällä. Maanviljelijöiden korvaukset devalvoivissa maissa voidaan jäädyttää kansalliseen valuuttaan, kun taas korvaukset revalvoivissa maissa voidaan vahvistaa ecuina.
Säästöistä voidaan antaa revalvoivien maiden maanviljelijöille jälkikäteen korvauksia. Tällä tavalla agromonetaariset korvaukset voidaan saada neutraaliksi talousarvion suhteen.
Uudistettaessa järjestelmää vuonna 1995 parlamentti muistutti siitä riskistä, että jäsenvaltioiden pitää osallistua vihreiden kurssien revalvaatiosta koituvien korvausten maksuun. Komission vuosikertomuksesta käy ilmi, että Luxemburg, Saksa ja Belgia ovat antaneet maanviljelijöille ylimääräisiä korvauksia. Muun muassa Hollanti, Tanska ja Itävalta eivät ole maksaneet osaansa korvauksista.
Näin samassa tilanteessa olevia tuottajia kohdeltiin eri tavalla, riippuen heidän kotimaastaan. Eurooppalaiset maatalousmarkkinat eivät kestä tällaista. Uudistettaessa agromonetaarista järjestelmää mahdollisuus kansallisiin korvauksiin on poistettava.
Neuvosto irrotti jo vuonna 1969 toisistaan markkinoiden ja hintojen yhteyden, joka on eräs yhteisen maatalouspolitiikan perusperiaatteita. Ehkä EMU: n kolmas vaihe merkitsee tämän periaatteen ottamista uudelleen käyttöön suuressa osassa Euroopan maatalousmarkkinoita. Se edellyttää sitä, että vaihtokurssit ovat vakaita. Jäsenvaltioiden välisten makrotaloudellisten erojen takia tämä ei ole odotettavissa vuonna 1998.
On toivottava, että Euroopan keskuspankki tulee noudattamaan alusta lähtien kiinteää rahapolitiikkaa, joka suuntautuu hintojen vakauteen. EMU: n alueen ulkopuolisilla kansallisilla valuutoilla tulee olemaan tällöin taipumus devalvaatioon euroon nähden, etenkin jos Keski- ja Itä-Euroopan valtiot liittyvät jäseniksi.
Haluan osoittaa tällä, että talousarvioon liittyvät ongelmat eivät poistu, ennen kuin komissio onnistuu sulkemaan avoimen lopun. Siksi pyydän komission jäsentä harkitsemaan esitystäni parannetusta agromonetaarisesta järjestelmästä.
Komissio haluaa odottaa järjestelmän uudistamisen kanssa vuoden 1999 tammikuun 1. päivään. Tällä välin ECOFIN-neuvosto on päättänyt vahvistaa ensi toukokuussa sekä EMU: n osanottajien listan että näiden maiden valuuttojen välisen kahdenvälisen pariteetin. On odotettavissa, että tässä yhteydessä syntyy eroja vihreän kurssin mukaisten keskinäisten pariteettien välillä. Mitä komissio aikoo tehdä silloin? Tuleeko muutoksesta äkillinen vai vähittäinen?
ECOFIN-neuvoston päätöksessä pyydetään komissiota esittämään pian toukokuun 1998 jälkeen agromonetaarisen järjestelmän muutosta. Voiko komissio sanoa, koska se tulee tekemään tämän esityksen?
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Puhemies
Onnittelen Hallamia ja olen iloinen siitä, arvoisa esittelijä, että näin monta kollegaa osallistui mietintönne esittelyyn. Tämä on hyvä alku perjantaiaamulle.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istunnon keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 10.10.)

