Употреба на отпадъчни масла от ПХБ в завод за преработка на храни в Ирландия (разискване) 
Председател
Следващата точка е изявление на Комисията за употребата на отпадъчни масла от ПВХ в завод за преработка на храни в Ирландия.
Androulla Vassiliou
Гжо Председател, Комисията осъзнава напълно големите рискове от полихлорираните бифенили (ПХБ) за човешкото здраве и околната среда.
Инциденти като този в Белгия през 1999 г. и в Ирландия тази година за пореден път показаха, че дори малки количества ПХБ могат да доведат до сериозно замърсяване на хранителната или фуражната верига.
През последните три десетилетия ЕС прие законодателство за намаляване на отделянето на ПХБ и диоксини в околната среда, с цел да ограничи излагането на хората и да защити човешкото здраве и околната среда.
Въпреки това, тъй като съдържащите ПХБ уреди обикновено имат дълъг живот, дори след забраната върху ПХБ през 1985 г. значителни количества останаха в употреба и могат да доведат до възможно излагане на хората.
В частност, директивата за обезвреждането на ПХБ, Директива 96/59/ЕО от септември 1996 г., предоставя необходимите инструменти да се гарантира възможно найбързото обезвреждане на уреди и отпадъци, съдържащи ПХБ, и на големи съоръжения преди края на 2010 г.
Въпреки това все още има значителни празнини в пълното прилагане на това законодателство. Комисията трябваше да даде ход на процедури за нарушение срещу повечето държави-членки във връзка със задължението да съставят списъци на големи съоръжения, съдържащи ПХБ, и планове за обезвреждане на ПХБ.
В резултат на тези процедури за нарушение, ситуацията като цяло се подобри. В момента само два такива случая все още не са приключени, но ще бъдат приключени скоро.
Всички държави-членки представиха плановете си за обеззаразяване и/или обезвреждане на описаните уреди и съдържащите се в тях ПХБ, и за събиране и последващо обезвреждане на уреди, съдържащи помалко от пет кубични дециметра ПХБ (съгласно изискванията на член 11 от директивата).
Необходими са обаче допълнителни усилия. За да се гарантира ефективността на плановете за обезвреждане на ПХБ, държавите-членки трябва допълнително да подобрят прилагането на действащото законодателство за ПХБ и на европейското законодателство в областта на отпадъците като цяло.
Комисията отдава все поголямо значение на правилното прилагане на законодателството на ЕС за отпадъците, и активно подкрепя държавите-членки в засиленото прилагане на националното им законодателство в тази област.
Регламент № 183/2005 за хигиена на фуражите определя минимални изисквания за хигиената на фуражите, които се изпълняват от първичното производство на фуражите (в земеделските стопанства), през производството, обработката и разпространението, до момента на хранене на животните.
Операторите в сектора на фуражите следва да въведат, прилагат и поддържат процедури, основаващи се на принципите на системата за анализ на опасностите и критични контролни точки (НАССР). Това означава идентифициране на критични контролни точки, както и на, inter alia, евентуално заразяване с химикали при използването на директно нагряване за изсушаване на фуражите.
Отговорността за изпълнението на тези изисквания е на операторите в сектора на фуражите, въпреки че компетентните органи на държавите-членки трябва да проверят адекватността на въведените мерки. В повечето случаи това трябва да стане с проверка на място.
Освен това общите принципи за организиране на официални проверки, изложени в регламента за официалния контрол на храните и фуражите, изискват държавите-членки да гарантират, че се извършват редовни проверки, въз основа на риска и през подходящ интервал от време. Тези официални проверки трябва да включват и проверки на предприятията за фуражи.
Ролята на Комисията е изложена в член 45 от Регламент (ЕО) № 882/2004 за официалния контрол на храните и фуражите. Експертите на Комисията извършват одити на компетентните органи в държавите-членки, за да установят дали проверките се провеждат в съответствие с общностното законодателство.
През 2008 г. в Ирландия в съответствие с този член бе проведен общ одит на няколко сектора, докладът от който ще бъде готов скоро. Списъкът на учрежденията, които да бъдат одитирани, се одобрява съвместно от националните компетентни органи и одиторите от Службата по храните и ветеринарните въпроси (FVO).
Въпросният завод не бе сред инспектираните обекти при общия одит през 2008 г.
В случая със заразяването с диоксини в Ирландия бе установено, че източник на заразата е използването на заразена галета за фураж. Галетата е била произведена от отпадъчни материали от хлебопроизводството (бисквити с изтекъл срок на годност), които се изсушават чрез директно нагряване. При директно нагряване горивните газове са в пряк контакт с фуража, който трябва да бъде изсушен. Използваното гориво очевидно е било заразено с трансформаторно масло от ПХБ. Продължаващото правно разследване ще установи каква отговорност носят различните участници, от производителя на галета до доставчика на гориво, и т.н.
Бих искала да подчертая, че е от изключително значение да бъде възприет последователен подход за класифициране на риска, който включва възможни рискове, свързани не само с естеството на входящия материал, в този случай галета, но и със самия процес.
Mairead McGuinness
Гжо Председател, бих искала да благодаря на Комисията за подробното изявление по този въпрос.
Смятам, че тази вечер обсъждаме този въпрос, тъй като искаме да си извлечем съответните поуки и да се погрижим това да не се повтори. Трудността се крие в това, че през 1999 г., когато разбрахме за проблема в Белгия, мислехме, че сме направили правилата достатъчно строги, за да няма друг подобен инцидент. Сега обаче сме в същото положение, а знаем какви са последиците от пропуските в системата, не само от гледна точка на парите - въпреки че това е от огромно значение за Европейския съюз, за ирландската хазна и за данъкоплатците - но и на загубата на доверие сред потребителите, и нанесените като цяло щети на ирландската хранителна промишленост от гледна точка на пазарите.
Доволна съм, че сега сме постигнали напредък и възстановяваме доброто си име на международния пазар, но също така ми е пределно ясно, че земеделските производители из целия Европейски съюз също се сблъскват с проблеми заради затрудненията в Ирландия. Затова смятам, че тазвечерното разискване не се отнася само до Ирландия. От изявлението ви става ясно, че проблемът, който възникна в Ирландия, може да се случи и в други държави-членки. Така че, предполагам, това трябва да е отправната точка за това разискване.
Знаем, че това масло не е трябвало да попада във фуражната верига. Това, което се опитваме да разберем, е как е станало това и - както правилно отбелязахте - това е предмет на трансгранично полицейско разследване. Надявам се, че ще установим точната последователност на събитията, за да избегнем подобни инциденти в бъдеще.
Той обаче повдига и друг въпрос, който споменахте - как боравим с отпадъчните или остатъчните храни. Препоръчваната формула днес е преработката. Всички гледат благосклонно на нея, тъй като всички искаме да щадим и да използваме рационално околната среда. Тук стоят два въпроса: преди всичко въпросът за рециклирането на маслата - което вие споменахте - и на което смятам, че трябва да обърнем поголямо внимание не само във връзка с ПХБ, но и със събирането, разпределянето, боравенето и т.н. с отпадъчни масла като цяло, въпреки че очевидно опасенията са свързани главно с ПХБ.
Що се отнася до остатъчните храни - или отпадъчните храни, както ги наричат понякога - аз лично смятам за подходящо да използваме този продукт във фуражната верига, но искам да заявя много ясно, че ако не можем да гарантираме неговата безопасност и начина, по който се обработва и се борави с него, тогава се опасявам, че може да се наложи да помислим за забрана на този продукт в хранителната и фуражната верига.
Не бих искала да се стига дотам, но също така не искам случилото се в Ирландия и неговите последици да се повторят. Искаме тези остатъчни или отпадъчни храни да се използват, тъй като са с добро качество, а не защото фуражната верига е сметище - това е важно да се отбележи.
Трябва също съвсем открито да говорим за цялостния въпрос за смесването на фуражи. Земеделските производители купуват съставки и ги смесват в определени от тях пропорции, като цяло това се прави от поголемите земеделски производители. Това е подходящо, ако се упражнява строг контрол. Разбирам, че се извършват редовни проверки, но в този случай очевидно е имало пропуски в проверките на този пазар. Земеделските производители, които бяха хванати и понесоха последиците от използването на този продукт, ми казаха: "Защо никой не дойде да провери какво се случва тук?"
По въпроса за регулирането, смятам, че има много строг контрол върху лицензираните оператори в сектора на фуражите - сложната фуражна промишленост на Европейския съюз, - който бе въведен заради някои практики в миналото, които трябваше да бъдат построго контролирани.
Имам чувството, че в държавите-членки регулираме особено строго спазващия правилата и не се оглеждаме за тези, които може да не ги спазват. Не мислим извън рамката. Има може би тенденция ако документацията е в ред и всички кутийки са отбелязани, да приключваме въпроса и да не се заглеждаме под повърхността.
Смятам, че трябва да разгледаме отново регулирането. Сега го преразглеждаме във финансовия сектор, и трябва да направим същото и в хранителния. Смятам също, че в земеделските стопанства понякога гледат на инспекторите като на дявола в човешки образ. Защо инспекторите не са добре приети от земеделските производители, които би трябвало да гледат на тях като на защитници на бизнеса им?
Смятам, че трябва да променим нагласите в цялата фуражна верига на базата на този опит. С особена радост приветствам обявеното от Сдружението на ирландските земеделски производители създаване на работна група за храните. Крайно време е земеделските производители да поемат част от контрола върху хранителната верига, от която те са първото звено.
И последно, въпросът за евтините съставки все още не е на дневен ред, но натискът, който се оказва върху производителите да произвеждат на все пониски цени, е част от проблема и трябва да бъде разгледан.
Proinsias De Rossa
Гжо Председател, бих искал да отбележа няколко неща по този въпрос и, разбира се, не мога да се съглася напълно с репликата на гжа McGuinness "тук не става въпрос само за Ирландия". Естествено, че става въпрос за Ирландия. Това е последният от серия скандали, свързани с хранителните рискове.
Опазването на човешкото здраве трябва да бъде първата ни грижа във връзка с този въпрос, а това, което обсъждаме, е прилагането на директива от 1996 г. За съжаление Ирландия бе една от държавите-членки, които трябваше да бъдат принудени със заплахи за съдебни действия да приложат реално тази директива, и то пет години покъсно, през 2001 г. Разбира се, процесът на прилагане, както изглежда, все още не е приключил, а процедурите за проверка, чиято цел е да гарантират, че тя се спазва, изглежда са доста неефективни. Доколкото разбирам от прочетеното по този въпрос, изненадващото в този случай е липсата на информация за това какво точно се е случило, за да се стигне до заразяване на свинското месо. Изглежда въпросният завод, произвел фуража, не е бил инспектиран дълго време.
Трябва също да кажа - и съм сигурен, че правителството ще се изненада да чуе това от мен - че смятам за правилно решението незабавно да се спре дистрибуцията на свинско и то да се изтегли от магазинната мрежа. Това, разбира се, засегна много невинни и спазващи правилата производители, месари и т.н.: 90 % от продуктите, или дори повече, изобщо не бяха заразени. Въпросният завод снабдяваше едва десетина магазина, така че решението не беше лесно, но бе правилно. Найважното е да се опитаме да създадем чувство на сигурност у обществеността и потребителите, че храната, която си купуват в супермаркетите или кварталните магазини, е безопасна. Ако не вземем незабавни и драстични мерки да гарантираме това, тогава, смятам, ще претърпим провал в изпълнението на задълженията си.
Имам два въпроса към члена на ЕК. Единият е: говорим да прилагането на директивата от 1996 г. Няма ли вече аргументи за преразглеждане на тази директива? Определените в нея стандарти не са ли вече неадекватни? Не трябва ли да помислим посериозно да извадим тези ПХБ от употреба много побързо от предвиденото, найвече заради закъснението, с което много държави-членки приложиха директивата?
Другият ми въпрос се отнася до плана за управление, който Агенцията за защита на околната среда в Ирландия прилага със закъснение през 2008 г. В него се говори за включения практическия кодекс за прилаганото управление на ПХБ и съдържащи ПХБ уреди. Интересува ме дали всъщност прилагането на практически код е в съответствие с тази директива. Не трябва ли да се стремим към построго прилагане на правилата по отношение на управлението на ПХБ? Не подкрепям идеята да държим отговорен всеки, който наруши някое и друго правило, но смятам, че когато става въпрос за хранителна безопасност, трябва да има криминални санкции за тези, които безотговорно злоупотребяват с положението си.
Liam Aylward
Гжо Председател, ирландският сектор за производство на свинско месо играе ключова роля в местния селскостопански и хранителен сектор. Тази промишленост се оценява на около 1 милиард EUR и осигурява, пряко или непряко, работни места за 10 000 души.
На фона на сегашния икономически климат и повишаващите се цени на храните, от жизнено значение е ние в Ирландия да направим всичко по силите си, за да защитим ирландския сектор за производство на свинско месо, който работи в съответствие с найвисоките европейски и международни стандарти.
Откриването на диоксини над минималния праг в проба от свинска мас в рамките на Националната програма за мониторинг на остатъчни вещества даде възможност източникът на заразяването да бъде бързо проследен до конкретен завод за производство на фураж. Всяко заразяване на храните ни е осъдително, но това, което този инцидент показа, е високото равнище на контрол на хранителната безопасност, който ирландските органи упражняват, за да гарантират целостта на хранителната верига. С други суми, този контрол функционира.
Затова бих искал да отдам дължимото на компетентността и бързината, с която ирландското правителство и министерството на земеделието взеха решение да изтеглят цялата продукция. То бе посрещнато много добре от европейските и международните пазари, както и от Европейската комисия. То също така показа колко сериозно гледа страната ни на въпросите на хранителната безопасност и помогна да запазим доброто си име, у дома и зад граница, на държава, произвеждаща качествени храни.
Ирландските потребители продължиха да купуват свинско месо, когато се появи отново в супермаркетите, а търговията на повечето европейски и международни пазари бе възобновена бързо. Очевидно обаче са необходими допълнителни усилия за пълно възстановяване на търговията, като например засилени маркетингови кампании и т.н.
Бих искал да поздравя Комисията по земеделие на ирландския парламент за проведеното щателно разследване на инцидента с диоксините, включващо редица изслушвания в правителствени служби, държавни агенции и с представители на сектора за производство на свинско месо. Доволен съм и от факта, че министерството на земеделието провежда допълнително разследване под председателството на известния в европейските кръгове професор Patrick Wall.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Гжо Председател, Комисар, в случая с Ирландия проблемът поне бе открит при проверка. Преди 10 години в Белгия случаите излязоха наяве един след друг. И в двата случая чувахме да се говори за инциденти, но те никога не бяха доказани. След 10 години случаят в Белгия вече е приключен. Един човек получи година и половина условна присъда. Не е ясно обаче как веществото е попаднало в продуктите. Затова трябва да приемем, че токсичните вещества са били добавени умишлено, и че фуражите са били използвани за спестяване от разходи за обезвреждане. Така маслото се разрежда и се добавя към фуража. И в двата случая е използвано трансформаторно масло.
Докато не бъде установена истината за тези инциденти и не бъде доказано, че те наистина са в резултат на горене, в Ирландия трябва да се приеме, че е било извършено престъпно деяние, при което тези токсични вещества, тези ПХБ, са били добавени. Това означава, че трябва да увеличим честотата на проверките, така че престъпните опити да не се съсредоточат върху фуражите с мисълта, че това е лесен начин за намаляване на разходите.
По тази причина откритата декларация, която ще приемем тук утре, ни дава допълнителна възможност не да засилим фокуса върху престъпните опити, а да увеличим честотата на проверките. Освен това рисковете не трябва да се преценяват просто от гледна точка на това кои заводи са били замесени, но и предвид това кой управлява тези заводи и от какви съмнителни източници е било получено маслото. Не знаем с какви хора си имаме работа и затова при проверките институциите трябва да имат предвид, те представляват повисок риск и, следователно, трябва да бъдат подложени на постриктен контрол.
Bairbre de Brún
Инцидентът със завишени нива на диоксини в ирландски заводи създава големи икономически трудности за земеделските производители в северните и южните части на страната. Това е лоша новина в сегашния труден икономически климат. Заради предприетите бързи действия пазарът може да е сигурен, че ирландското свинско е безопасно. Каквато и да е истината, не трябва да очакваме засегнатите да се справят с последиците сами. Знам, че някои от тези икономически въпроси се отнасят до други Комисари, но е важно да се отбележи следното. Целта на схемата за изземване на свинското месо, която бе обявена от ирландското правителство през декември 2008 г., бе да изтегли от пазара заразеното ирландско свинско. Тази схема обаче изглежда не предвижда как да се постъпи с 4 000 заразени свине, пратени в завода за преработка на свинско месо Vion в Cookstown, графство Tyrone, в моя избирателен район, между 1 септември и 6 декември 2008 г.
За щастие можем безусловно да заявим, че ирландското свинско месо е напълно безопасно. Ако обаче този завод не получи право на обезщетение по линия на помощната схема на ЕС, има голяма опасност той да бъде принуден да спре работа.
ЕС трябва да гарантира, че този завод за преработка няма да бъде оставен да се справя с последствията от приемането на 4 000 заразени свине.
Ако не им бъде предоставено правото на обезщетение по линия на схемата за изземване на свинското месо, договорена между Комисията и ирландското правителство, трябва да се договори подобен род схема между Комисията и министерството на земеделието и развитието на селските райони в Белфаст.
В духа на солидарност, Европейският съюз трябва да одобри съфинансиране на необходимите обезщетения за засегнатите. 2009 г. ще бъде трудна година за всички - да не забравяме извънредните обстоятелства, които поставиха в затруднение много хора в хранителния сектор, без те да имат вина за това.
Министрите в парламента в Белфаст и ирландското правителство скоро ще представят стратегия за здравето на животните на цялата територия на острова.
Трябва да възприемем подход за цяла Ирландия, който не се ограничава само до здравето на животните, а да включва единен регулаторен подход за целия остров. Това означава, че разпоредбите на ЕС трябва да бъдат управлявани и прилагани на цялата територия на острова. Всеки ирландски земеделски производител би имал полза от такъв подход, а липсата на дублиране на разпоредби би увеличила ефективността на мониторинга на разпоредбите на ЕС.
Kathy Sinnott
Гжо Председател, колегата ми спомена съмнителните канали, по които ПХБ проникват в хранителната верига в Ирландия. Като се замисля за историята на ПХБ, смятам, че може би положението е още полошо. Полихлорираните бифенили са създадени преди почти 100 години. Те са произведени от човека и от самото начало е било очевидно, че са много опасни.
Те са били използвани в продължение на години в кондензатори, хидравлични горива, покрития за дървени подове: неща, които със сигурност не искаме да попадат в хранителната верига. Почти от началото на 20 в. обаче, до 1966 г., когато шведски учен установи свързаните с тях рискове, хората си затваряха очите и позволяваха те да бъдат използвани, независимо от постоянно възникващите промишлени инциденти.
Дори и след намесата на науката, използването на ПХБ на обществени места бе забранено едва през 70те години, през 1972 г.; дори тогава те все още бяха разрешени за използване; употребата им бе забранена напълно чак през 2000 г. Така че все още има много ПХБ, които бяха допускани в продължение на почти 100 години, преди да осъзнаем проблема.
Въпреки директивата на Комисията от 1996 г., която налага обезвреждане на ПХБ, те се появяват отново и отново, по-конкретно неотдавна в Белгия и Ирландия.
Установих, че едно нещо наистина обърква хората в Ирландия. Спомням си разговора си с един месар, някъде по това време, който просто не можеше да разбере откъде идва проблемът. Той каза: "въвели сме толкова много механизми за проследяемост. Знаем точно откъде идва дадено яйце, на коя дата е било снесено, и ако наистина искаме да се разровим подълбоко, можем да разберем точно в кое земеделско стопанство, и т.н." И въпреки това, дори след като разбрахме кой е източникът на ПХБ, този месар, който сам доставя свинското в магазина си, разполага с всички кодови номера и т.н., е принуден да изхвърля и унищожава свинско месо.
Не разбирам как се стигна до тук, след като положихме толкова много усилия в Комисията по околна среда; вие положихте толкова много усилия да постигнете добра проследяемост, и въпреки това, в кризисни моменти тези системи не се използват. Те може би се използват за намиране на земеделските стопанства, но не се използват за възстановяване на доброто име на невинните, и това им струва много скъпо - както и на страната ми, тъй като не само конкретните вериги за доставка, а цялата държава бе очернена.
Има объркване и по отношение на други неща. Днес говорим, и с право, за ПХБ и диоксини, но ще чакаме ли още 100 години, преди да осъзнаем връзката между диоксините и изгарянето? Това е нещо, което постоянно се опитвам да правя, а именно да държа диоксините, произведени при изгаряне, далеч от хранителната верига.
Jim Allister
(EN) Гжо Председател, няколко земеделски производители и едно предприятие за преработка в моя избирателен район претърпяха загуби в размер на милиони британски лири без никаква вина от тяхна страна, заради купен "на честна дума" фураж, доставен от цех за храни, където е било проявено крещящо незачитане на нормите - да не говорим за добрата практика. Затова не е учудващ силният гняв на засегнатите страни.
Имам няколко въпроса към члена на ЕК. Ако на тях не бъде отговорено тази вечер, бих искал, ако е възможно, те да получат писмен отговор,.
Първо, каква е документираната информация за провинилия се цех за преработка на фуражи от гледна точка на спазването на разпоредбите на ЕС? Да не би там да спазват свои собствени правила?
Второ, има ли цехът Millstream лиценз да използва въпросното масло? Ако не, не носят ли държавите-членки отговорността да осигурят разкриването и справянето с подобни отклонения от основните регулаторни изисквания?
Трето, цехът Millstream извършвал ли е анализ на риска въз основа на HACCP и прилагал ли е план за самоконтрол съгласно изискванията на регламента за хигиена на фуражите?
Четвърто, Комисията удовлетворена ли е от нивото и честотата на инспекциите и надзора, наложен от държавата-членка на този завод и неговата продукция, предвид задължението на държавата-членка да разполага с основаващ се на риска план за официален контрол? Имало ли е небрежност от страна на ирландските органи по отношение на стриктното прилагане на закона за фуражите и изискванията за хранителна безопасност?
Пето, в моя избирателен район законните цехове за храни трябва да спазват строг контрол и стандарти в рамките на схеми за гарантиране на качеството. Защо не е бил упражнен подобен строг контрол върху Millstream Recycling?
Шесто, разчитало ли се е на самоудостоверяване на безопасността на цеховете за храни, и, ако е така, защо - след като това би трябвало да е допустимо само за малките оператори - това е допуснато в този случай?
И последно, ако ми позволите, на какво правно основание Комисията се е съгласила да отпусне значителни средства на ирландската държава, след като първоначално говорителят на Комисията заяви, че такова основание не съществува? Ще има ли някакви последващи мерки, под формата на процедури за нарушение, ако се установи, че тази държава-членка е нарушила изискванията?
Maria Petre
(RO) Полезно е да водим разискване тази вечер на базата на изявлението, което Комисията и вие, гжо Vassiliou, направихте относно използването на отпадъчни масла при производството на фуражи в Ирландия.
Бих искала леко да разширя обхвата на разискването, като кажа, че голяма част от държавите-членки, включително Румъния, за която ще говоря, бяха засегнати от този инцидент, или ако трябва да сме поточни: инцидентът засегна месопроизводителната промишленост, но преди всичко потребителите. Засегна промишлеността, която отчете огромни загуби за много кратко време, и потребителите в момент, в който, поне в Румъния, има значително потребление на свинско месо заради традиционното празнуване на Коледа.
Един от механизмите, които проработиха изключително добре, бе информирането на ветеринарните органи чрез европейската система за бързо предупреждение. Като изключим тази мярка обаче, цялата информация изчезна. За какво количество заразено месо става въпрос, къде е било пласирано и къде са хранителните продукти са въпроси, на които бяха дадени половинчати отговори, а в някои случаи никакви. Какви бяха последиците от това? Паническа реакция сред потребителите и огромни загуби за производителите, както и неспособност на част от отговорните органи да се справят ефективно с подобен инцидент.
По мое мнение, имаме наймалко два проблема. Първият е заразяването с диоксин в резултат на използването на отпадъчни масла, предвид факта, че, както всички знаем, диоксинът е вещество с висока степен на риск, тъй като е силно токсично за човешкия организъм, дори и в малки количества. Какво можем да направим, за да гарантираме, че подобен инцидент няма да се случи отново?
Вторият проблем е: как да подобрим възможностите на отговорните органи в държавите-членки да реагират и предприемат действия в подобни опасни ситуации?
И последно, надявам се, че това разискване ще ни даде някои отговори, наймалкото на тези два въпроса.
Петя Ставрева
Уважаема гжо Председател, уважаема гжо Комисар, уважаеми колеги, проблемът с употребата на отпадъчни масла, съдържащи полихлорирани бифенили, в завод за рециклиране на хранителни отпадъци отново поставя въпроса за необходимостта от гарантиране безопасността на храните в Европейския съюз.
На първо място, трябва да подчертаем, че проблемът не идва от някаква болест по животните, а от недостатъчен контрол по изпълнението на мерките, предвидени относно хигиената и безопасността на фуражите в Европейския съюз. Въпреки предвидените мерки за контрол, завишеното ниво на диоксин е било засечено, едва когато е достигнало до свинското месо. Логичният въпрос е защо това не се е случило порано?
Много европейски граждани днес се питат дали Европейският съюз разполага с необходимото законодателство, което да изисква прилагането на адекватен контрол от страна на държавите-членки върху безопасността на фуражите, с които се изхранват животните. Отговорът на този въпрос е наложителен, имайки предвид факта, че неизпълнението на нормите за безопасност от единединствен завод за преработка на хранителни продукти може да има фатални последици и да нанесе щети за стотици милиони евро.
Бих искала да призова Европейската комисия да предприеме необходимите мерки за завишаване на контрола, който е неразделна част от политиката на Европейския съюз за опазване здравето на потребителите. Свинско месо със завишено съдържание на диоксин от Ирландия достигна и до България, както и до много други европейски държави. Но подобен род инциденти не трябва да бъдат допускани в бъдеще, тъй като финансовата и социалната цена, която трябва да се заплати след това, е прекалено висока.
И накрая, бих искала да приветствам гжа McGuinness за инициативата да постави въпроса на обсъждане пред Комисията.
Elisabeth Jeggle
(DE) Гжо Председател, Комисар, тази вечер обсъждаме използването на отпадъчни масла с ПХБ в завод за преработка на храни в Ирландия. Утре ще обсъждаме пускането на пазара и използването на фуражи за животни. Утре ще установим, че вече сме постигнали редица важни и рационални мерки в този сектор. И все пак в тази област все още има проблеми. Ето защо петте въпроса, поставени от гжа McGuinness във въпроса й с искане за устен отговор, трябва да бъдат разгледани сериозно и да получат сериозен отговор.
Гжо Vassiliou, вие самата говорихте за пропуски, които тепърва трябва да бъдат попълнени в прилагането на нашето законодателство в редица държави-членки. Вярно е, че секторът на фуражите като цяло напълно доказа надеждността си през последните години, но някои предприятия или не са наясно с рисковете, или не искат да ги видят. Освен това, изглежда все още има място за подобрения в много държави-членки по отношение на проверките, адекватно основаващи се риска.
Всички ние - Парламентът, намаляващите редици на земеделските производители и потребителите - очакваме пълно прилагане на законодателството на ЕС с необходимите за целта проверки. Поради тази причина смятам, че трябва отново да разгледаме цялостното законодателството за храните, хигиената на храните и фуражите, и условията за лицензиране на заводите за преработка на храни.
Да, наистина искаме да използваме остатъчните фуражи. Поне аз лично бих искала това да стане, и въпросните остатъчни фуражи да не бъдат унищожавани. Трябва обаче да бъде осигурена необходимата проследяемост. Нежеланите вещества и продукти трябва да бъдат отстранявани по сигурен и контролиран начин. Когато се лицензират фирми за фуражи, трябва да се гарантира професионалната компетентност на техния персонал в областта на безопасността на храните и фуражите.
Фуражите са в основата на хранителната безопасност, и затова трябва да сме сигурни в земеделските производители, за да можем да гарантираме на потребителите безопасни храни.
James Nicholson
(EN) Гжо Председател, на първо място бих искал да приветствам възможността да обсъдим този въпрос. На земеделските производители им стана ясно колко лесно може да ги засегне това, което правят другите.
Това се случи в Република Ирландия, но по ирония на съдбата отпадъчното масло, което е предполагаемата причина за проблема, бе внесено от Северна Ирландия. Наличието му обаче бе открито в комбиниран фураж от Република Ирландия.
Проблемът, който по мое мнение излезе наяве е, че земеделските производители в Република Ирландия, било то свиневъди или говедовъди, бяха обезщетени, подкрепени и подпомогнати от Европа. В същото време земеделските производители в Северна Ирландия са оставени на самотек, без никаква помощ и подкрепа. Земеделските производители в Северна Ирландия бяха съсипани и много от тях рискуват да изгубят стопанствата и препитанието си, без да носят вина за това. Те не са направили нищо лошо, не са извършили нарушение, и тази вечер трябва да кажа открито на тази зала и на члена на ЕК, че според мен земеделските производители в Северна Ирландия бяха предадени, не само от министерството на земеделието, или DARD, както е известно в Северна Ирландия, но найвече от министъра, който явно е неспособен, слаб и не е в състояние да реши проблема.
Министърът на земеделието на Република Ирландия ясно показа, че първо се грижи за собствената си държава. Това е разбираемо. Мога ли да попитам члена на ЕК: ще получите ли някаква информация от разследването, което трябва да проведе полицията от двете страни на границата? Ще имате ли готовност да действате в съответствие с получената информация, и ще имате ли готовност да гарантирате, че производителите в Северна Ирландия ще получат същата подкрепа като земеделските производители в Република Ирландия, и по никакъв начин няма да бъдат финансово ощетени? И, преди всичко (и това е последното нещо, което искам да кажа), ще гарантирате ли, че подобен проблем никога няма да се случи отново? Единственият резултат от всичко това бе загубеното доверие на потребителите и найвече унищожението на производителите.
Avril Doyle
(EN) Гжо Председател, един от пътищата на излагане на ПХБ при човека е чрез хранителната верига, както казва Комисията. Камините и цигареният дим обаче са много поголям източник за много поголям брой хора. Нека не преувеличаваме и нека оставим истерията настрана, като хвърлим повече светлина и помалко жар в това разискване.
Минималните изисквания за хигиена на фуражите са наистина много важни и трябва да се прилагат стриктно, но те трябва също да бъдат придружени от пълно идентифициране и проследяемост на всички месни продукти - не само телешкото, но и птичето, свинското и овчето месо. Набелязала съм някои изменения на действащото законодателство в тази посока, които скоро ще обсъдим в тази зала.
Въпросният фураж за свине наистина е бил заразен чрез галета, след като по невнимание Millstream Recycling е използвала гориво за сушене на галетата, която е закупила на честна дума от компания, с която е работила от години, и с която не е имала проблеми порано. В ход е полицейско разследване, на което въпросната компания оказва пълно съдействие.
Искам да опровергая напълно твърдението на гн Allister, че компанията е показала крещящо незачитане на нормите. Разследването ще докаже, че това не е така, така че нека внимаваме в думите си.
Найголемият проблем беше, че се наложи стопроцентово изтегляне и унищожаване на всички продукти от свинско месо, макар и само в краткосрочен план. Пострада поминъкът на много ирландски земеделски производители, както и доброто име на ирландските хранителни продукти зад граница. Наложи се да вземем тези толкова несъразмерни мерки - предвид факта, че едва от 6 до 7 % от свинефермите бяха заразени - понеже ирландската система за идентифициране и проследяемост не проработи по отношение на кланиците. В Ирландия всички свине се маркират или с ушна марка, или с татуировка, но поради някаква причина на етап кланица не успяхме да различим свинете, които са били заразени, от голямото мнозинство незаразени свине.
Трябва да разгледаме поподробно този въпрос. Комисията трябва да разгледа цялостната роля на идентифицирането и проследяемостта, но преди всичко нека изчакаме полицейското разследване, което смятам, че ще поднесе изненади.
Въпросните компании публично изразиха дълбокото си съжаление за щетите, нанесени на хранителната верига и на доброто име на Ирландия, както и за финансовите щети, понесени от много земеделски производители, които до този момент са купували фуражите им с отлично качество. Те вече възобновиха дейността си и отново произвеждат, бих казала, отлични фуражи за смесване от земеделските производители.
Това бе един ужасен инцидент, който никой не е искал да се случва.
Mairead McGuinness
(EN) Гжо Председател, опитах се да не бъда съдник в този случай, тъй като не за това сме се събрали тук тази вечер; бих искала обаче да задам на Комисията три въпроса: какво количество ПХБ е все още в употреба; можете ли да гарантирате, че никакви ПХБ няма да заразят хранителната верига през следващите 23 месеца, когато ПХБ ще са все още в процес на обезвреждане; и ще представи ли Комисията доклад за етапа на прилагане на регламента за хигиена на фуражите, какъвто тази зала би искала да чуе?
Бих искала също да кажа на Jim Allister, че това е трансграничен проблем. Доколкото разбираме, заразяването е дошло - както правилно посочи Jim Nicholson - от другата страна на границата. Затова не мога да се съглася с Proinsias. Това е европейски въпрос, тъй като има трансгранично измерение. Това, което стана в Ирландия, може да стане във всяка държава-членка, защото, доколкото разбирам, хиляди тонове ПХБ са все още в употреба. Може би Комисията би могла да изясни този въпрос.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
(DE) Гжо Председател, Комисар, Комисията извършвала ли е разследване или възстановка на последователността на събитията, довели до инцидента? Намирам за доста нелепа идеята, че горенето на отпадъчни масла и димът, който впоследствие се просмуква в галетата, могат да доведат до заразяване с диоксин от такъв мащаб, при което нивото на диоксин в свинското е 200 пъти повисоко. Аз ще продължа да считам до доказване на противното, че това е случай на умишлено смесване.
При всеки пътен инцидент се прави възстановка и се разследва какво го е предизвикало. При този инцидент - ако наистина е инцидент - също трябва да се направи възстановка и да се разследва дали този вид горене и димът, който преминава през месото, наистина могат да доведат до толкова големи количества диоксин в месото. Като човек практик мога да кажа, че във всичко казано дотук по този въпрос нямаше никаква логика. Всъщност става въпрос за умишлено смесване, и всички ние се превръщаме в хранилища на тази отрова, която не се разпада от само себе си и, следователно, остава в продължение на поколения.
Jan Mulder
(NL) Това е изключително интересно разискване Опасявам се, че подобни случаи ще има и в бъдеще. Никога не можем да изключим възможно престъпно поведение и хора, които се възползват от системата.
Един от въпросите, които не бяха обсъдени тази вечер, е системата на частни маркировки. Защо Комисията не даде допълнителен стимул на промишлеността да извършва свои собствени проверки, като създаде частни маркировки за качество? Тогава Комисията може да каже: "ние можем да направим проверки накрая, но на първо време от вас зависи да упражните контрол върху колегите си и да гарантирате, че няма да има подобни инциденти. Ако разработите разумна система, ние ще я насърчим и признаем". Струва ми се, че трябва да приложим подход на насърчаване "отдолу нагоре", за да не се повтарят подобни практики и в бъдеще.
Jim Allister
(EN) Гжо Председател, няма спор, че маслото е било внесено от Северна Ирландия. Този факт не е под въпрос.
Millstream е избрала да купи това масло, знаейки, че търси масло за употреба в сушилни - за обработка на фуражи, за сушене на галета - и затова уместният въпрос е защо е купила този вид масло, независимо от произхода му?
Защо маслото не е било проверено от инспектори и от самата компания? Употребата на масло при подобни обстоятелства, доколкото разбирам, е незаконна и е нарушение на разпоредбите за храните и хигиената. Така че проблемът не е произходът му, а защо е попаднало там и защо е било използвано с тази цел.
Avril Doyle
(EN) Гжо Председател, твърдението на гн Graefe zu Baringdorf за умишлено смесване на този замърсител с фуража е достойно за порицание и недостойно за професионален политик. Нека оставим надлежната процедура на правното разследване да свърши работата си.
Въпросната компания Millstream Recycling оказва пълно съдействие. Те разполагат с пълната документация, която доказва, че са купили маслото от лицензирана компания в Дъблин, доставчик на масла. Те са го е купили като рециклирано леко дестилатно горивно масло, каквото би било правилно да се използва в този конкретен процес на сушене. Маслото е било продадено от лицензирана компания и за тях това е същото рециклирано леко дестилатно горивно масло, което са купили; все пак, те признават, че са получили трансформаторно масло, което е причинило замърсяването с диоксини.
В ход е правно и полицейско разследване. Нека оставим надлежната процедура да си свърши работата и да не отправяме подобни обвинения, тъй като това е много сериозен въпрос, на който няма да помогнат истерични и пресилени реакции.
James Nicholson
(EN) Гжо Председател, всички сме съгласни и никой не отрича - да, маслото наистина е било внесено от Северна Ирландия. Не можем да отречем това. Но докато ние спорим, в Северна Ирландия осем земеделски производители са на път да изгубят поминъка си, в Република Ирландия също. Те също, признавам, понесоха загуби. Това не е политически въпрос. Това са изпаднали в беда обикновени хора, това са нашите земеделски производители, които търпят финансови загуби.
Истината е - и трябва да се изправим очи в очи с този факт, гжо Vassiliou, - че е имало тонове непроследяемо свинско месо. Никой не е знаел откъде е дошло това месо, от какви свине и откъде. Гжо Vassiliou, крайно време е да въведете точно и ясно етикетиране на произхода. Ако имахме такова етикетиране, поне щяхме да знаем в какво положение се намираме.
Не искам да политизирам този въпрос, защото за мен той не е политически. Говоря със земеделски производители от моя район всеки ден, и някои от тях найвероятно ще загубят стопанствата си. Така че нещата са сериозни. Ако трябва, ще изчакаме окончателното заключение на правното разследване, и аз искам това да стане - но искам също земеделските производители да бъдат защитени, не искам те да бъдат предадени. Искам те да получат подходяща защита от вас, за да могат да се ползват от същите права и същата защита като земеделските производители в Република Ирландия.
Androulla Vassiliou
Гжо Председател, това разискване бе наистина оживено и бяха повдигнати много въпроси. Направени бяха и много предположения, и съм съгласна с гн Doyle, че трябва да имаме търпение и да изчакаме разследването да приключи. Тогава можем да си извадим заключения и да вземем решения за бъдещето. Това, което искам да вметна - тогава не съм имала пряко отношение към тези случаи, но съм чувала за тях, - е, че подобни инциденти имаше в Германия и Белгия, и за тях имаше обстойна информация във всички държави-членки. Така че, струва ми се, една благоразумна държава-членка би предприела постриктни мерки за контрол. Но това може да се случи дори и при найстрогите мерки за контрол, вследствие или на измама, или на небрежност, или на каквото и да било друго. Наша отговорност е да се уверим, че разполагаме с необходимото законодателство - което, смятам, е задоволително в сегашния си вид - и да се уверим, че държавите-членки спазват това законодателство. Дълг на Комисията е да упражнява контрол и да се увери, че държавите-членки изпълняват задълженията си.
Службите по храните и ветеринарните въпроси (FVO) извършват проверки, като техните доклади са достъпни за обществеността. Така че степента на спазване на нашите закони може да бъде установена от тези доклади, които се изготвят за всяка отделна държава.
Някои от вас повдигнаха въпроса за проследяемостта, която наистина е един от главните стълбове на цялостното законодателство за храните; тя е отговорност на операторите в хранителния сектор, които трябва да могат да посочат от кого купуват и на кого продават. Все пак, нивото на задълбоченост или специфичност на вътрешната проследяемост, избрано от оператора в хранителния сектор, определя крайните финансови загуби, които ще бъдат понесени от операторите в хранителния сектор в случай на изземване. В този конкретен случай правилата за проследяемост в Ирландия изискват само датата на производство, а не стопанството, от което произхожда месото. Ето защо се наложи изземване на цялата месна продукция за тези два месеца. Ако се прилагаха постриктни правила за проследяемост (което, разбира се, щеше да струва поскъпо), щеше да се изземе единствено месото, което бъде идентифицирано като произхождащо от определено земеделско стопанство. Така че трябва да се направи избор: да се плати повече, за да се осигурят подобри правила за проследяемост, или да се плати помалко и, в крайна сметка, да се понесат загуби.
Някои от вас споменаха, че Комисията е предоставила помощи - макар че изплащането на обезщетения не е от моите компетенции, а от тези на члена на ЕК Fischer Boel - във връзка с което трябва да кажа, че обезщетения бяха изплатени на едно и също основание както на Република Ирландия, така и на Северна Ирландия. Разполагам с някои данни. Комисията създаде схема за помощи за частно складиране за Северна Ирландия, в рамките на която могат да се складират до 15 000 тона за максимален срок от шест месеца. Бюджетът за тази мярка е 6,9 милиона EUR. Подобна схема за частно складиране бе приета и в Република Ирландия. В рамките на тази схема могат да се складират до 30 000 тона за период до шест месеца, с максимален бюджет от 13,9 милиона EUR. В Република Ирландия съществува и схема за обезвреждане, която бе съфинансирана от Общността, и която възлиза на 20,6 милиона EUR. Комисията не е изплащала обезщетения директно на земеделски производители нито в Република Ирландия, нито в Северна Ирландия, тъй като няма правно основание за такова обезщетение.
За да обобщя, бих казала, че разполагаме с добри закони, но трябва в бъдеще да бъдем винаги бдителни. Трябва да се погрижим тези закони да бъдат прилагани от държавите-членки, за което се нуждаем от тяхното сътрудничество. Що се отнася до Комисията, ние трябва да поддържаме контрола и да се погрижим държавите-членки да спазват нашите разпоредби.
Освен това можем да започнем да мислим за бъдещето, след като първо получим резултатите от извършените проверки и разследвания. Ако установим, че има място за подобрения в нашите разпоредби, няма да се поколебаем да ги внесем.
Председател
Разискването приключи.
