Spānijas prezidentūras darbības programmas izklāsts (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Spānijas prezidentūras darbības programmas izklāsts, ko sniedz Padome.
José Luis Rodríguez Zapatero
Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, dāmas un kungi, pirmos vārdus veltīšu valstij, kas cieš sāpes un saskaras ar postu - Haiti.
Es zinu, ka mēs visi, tāpat kā Eiropas Savienības iestādes, ietverot rotējošo prezidentūru, Komisiju, Padomi un Parlamentu, esam nobažījušies, paužam solidaritāti un apņemšanos attiecībā uz valsti, ko plosa nāve, iznīcība un vardarbība, kas turpina ilgstošu nabadzību, kā arī konfliktu.
Ir maz gadījumu, kad mēs varam parādīt, ko spējam paveikt kā eiropieši, tā, kā to darīsim, reaģējot uz Haiti traģēdiju. Mēs parādīsim savu apņemšanos attiecībā uz pasaulē un visvairāk cietušajās valstīs notiekošo.
Jau rotējošās prezidentūras perioda pašā sākumā, sadarbojoties ar Komisiju un Augsto pārstāvi, mēs esam meklējuši iespēju reaģēt uz Haiti traģēdiju. Pagājušajā pirmdienā kopā sanāca Attīstības ministru padome, savukārt nākamajā pirmdienā tiksies Eiropas lietu padome, lai plānotu ātru reakciju attiecībā uz palīdzību un humāno sadarbību visās jomās, lai palīdzētu Haiti nākotnei. Es esmu pārliecināts, ka starptautiskās kopienas reakcija ir spēcīga un kopīga un ka Eiropas Savienība turpinās iesaistīties šajā lietā. Risinot Haiti traģēdijas problēmu, galvenā vērība jāpievērš cilvēkiem, kas tajā cietuši, un es ceru un paļaujos, ka mēs darīsim visu iespējamo, lai palīdzētu šai valstij sākt pilnīgu atveseļošanos. To prasa gan Eiropas sabiedrība, gan, jo vairāk, mūsu dziļās pārliecības.
Priekšsēdētāja kungs, esmu pagodināts šeit uzstāties, lai izskaidrotu Spānijas rotējošās prezidentūras galvenās prioritātes nākamo sešu mēnešu laikā. Jūtos vairāk nekā pagodināts, jūtos ļoti pagodināts. Tas ir liels gods, jo es runāju savas valsts vārdā, kura nākamo sešu mēnešu laikā svinēs 25. gadadienu kopš pievienošanās Eiropas Kopienām.
Es runāju Eiropas un Eiropu atbalstošas valsts vārdā; valsts, kas pēdējo 25 gadu laikā ir pieredzējusi būtiskas pārmaiņas attiecībā uz sasniegumiem un labklājību, ko lielā mērā noteica dalība Eiropas Savienībā. Eiropa bija paaudžu sapnis - daudzu spāņu paaudžu sapnis. Tas bija demokrātijas sapnis, atvērtības pasaulei sapnis, sasniegumu, labklājības, labklājībā dzīvojošas valsts un brīvības sapnis. To mēs esam pieredzējuši Eiropā, Eiropa to mums ir sniegusi un to Eiropai esam snieguši mēs.
Tagad, kad pagājuši 25 gadi, mēs izjūtam lojalitāti pret Eiropu un mums ir saistības Eiropas Savienības priekšā, un nav ietekmīgāka veida, kā būt lojāliem attiecībā pret Eiropu un iesaistītiem tajā kā pildīt savus pienākumus, uzņemoties saistības un iniciatīvu un ierosinot priekšlikumus. To mēs vēlamies darīt nākamo sešu mēnešu laikā.
Šie seši mēneši būs pārmaiņu mēneši, jo mēs rotējošo prezidentūru pārņemam ekonomisko pārmaiņu laikā, ko radījusi visnopietnākā finanšu krīze pēdējo astoņdesmit gadu gaitā. Ir laiks politiskām pārmaiņām saistībā ar Lisabonas līgumu, kas maina Eiropas Savienības pārvaldības veidu. Ir laiks ārējo attiecību pārmaiņām, jo pieaug globalizācija un rodas jauni tirgi. Ir arī laiks mainīt attiecības, kas Eiropai jādibina ar Eiropas pilsoņiem, lai īstenotu Lisabonas līgumā noteikto. Tādēļ tas būs pārmaiņu laiks, it sevišķi attiecībā uz diviem gadījumiem: pirmkārt, nopietno ekonomisko krīzi, ar ko saskaramies, un, otrkārt, Lisabonas līgumu un tajā paredzētajām jaunajām iestāžu attiecībām.
Attiecībā uz ekonomisko krīzi es vēlos sacīt, ka mēs apzināmies, ka tā ir daudz nopietnāka krīze par visu, ko esam pieredzējuši pēdējo astoņdesmit gadu laikā, un mēs zinām, tāpat kā zinājām toreiz, ka pasaulē nekad nav pieredzēts tik liels ražošanas apjomu un starptautiskās tirdzniecības kritums. Mēs apzināmies nopietno ietekmi, ko šī krīze ir radījusi pasaulē un Eiropas Savienībā. Bezdarbnieku skaits ir palielinājies par astoņiem miljoniem, un, patiesi, daudzi no viņiem ir manā valstī. Ir skartas valstu finanses un tādēļ arī finanšu stabilitātes izredzes, kas mums licis veikt un joprojām liek veikt steidzamus sadarbības pasākumus. Tas mums arī licis domāt par izmaiņām Eiropas ekonomikā un tās ražīgumā, kā arī par konkurētspējas uzlabošanu visā Eiropas Savienībā.
Mums jāturpina saglabāt fiskālie stimuli, līdz atveseļošanās ir īstenota. Mums jāapņemas saglabāt Stabilitātes paktu un īstenot Komisijas rādītājus 2013. gadam. Mums arī jānosaka ekonomikas stratēģija 2020. gadam, ko Komisija gatavo un kam, kā uzskata Spānijas rotējošās prezidentūra, jābūt galvenajam jautājumam nākamo sešu mēnešu laikā.
Mēs apzināmiem Eiropas Savienības stipros un vājos punktus. Mēs zinām, ka kopš deviņdesmito gadu vidus esam zaudējuši savu ekonomiskās izaugsmes spēju un potenciālu. Mēs zinām, ka kopš deviņdesmito gadu vidus esam zaudējuši ražīgumu salīdzinājumā ar lielajām tautsaimniecībām, ar ko konkurējam. Mēs arī zinām, ka mums ir sarežģījumi dažās konkrētās jomās, kas noteiks mūsu izaugsmes, konkurētspējas un inovāciju nākotni globalizētā pasaulē.
Tomēr mums ir arī stiprie punkti, ko nevajadzētu aizmirst. Mūsu stiprie punkti ir skaidri: mēs veidojam gandrīz trešdaļu no pasaules IKP. Mēs nenoliedzami esam vadošā eksporta tautsaimniecība un otra svarīgākā (pēc ASV) kopiena pētniecības, attīstības un inovāciju jomā. Mēs sniedzam gandrīz 60 % no pasaules attīstības palīdzības, kas ir būtisks Eiropas Savienības spēks.
Ko Spānija uzskata par galvenajām prioritātēm Eiropas ekonomiskās jaudas atjaunošanā, lai izveidotu ilgtspējīgu tautsaimniecību, skatoties no konkurētspējas, vides un sociālās perspektīvas? Es nosaukšu četrus galvenos tematus, ko vēlos sekmēt un kas būtu jāiekļauj 2020. gada stratēģijā. Tos īsumā varētu aprakstīt, sakot, ka attiecībā uz ekonomiku Eiropas Savienībai ir jāpaļaujas uz sevi. Tai jāvirzās uz priekšu saistībā ar ekonomisko savienību un sadarbību, sākot ar dalībvalstu atbildību, bet arī nodrošinot, ka Kopienas iestādes, it sevišķi Komisija, iegūst jaunas pilnvaras, lai virzītu un sasniegtu mērķus.
Dāmas un kungi, pēdējo desmit gadu laikā mūsu atkarība no energoresursiem ir palielinājusies par 9 procentpunktiem, un tā ir viena no galvenajām jomām, kurā mums jāveic pasākumi un izmaiņas. Atkarība no energoresursiem ir palielinājusies no 44 % līdz 53 % visā Eiropas Savienībā. Šie 9 procentpunkti veido tieši EUR 64 miljonus, kas mums kā Eiropas Savienībai jānosūta citām valstīm. Vai jūs zināt, kam šī summa atbilst? Tā praktiski atbilst summai, ko visas ES valstis tērē par valsts ieguldījumu pētniecībā, attīstībā un inovācijās. Mums jāmaina mūsu atkarība no energoresursiem, un tā jāsamazina, pretējā gadījumā mūsu ekonomikas nestabilitāte palielināsies.
Kas mums jādara? Enerģijas nozarē ir gūti sasniegumi, bet ne tādi, kādus vēlamies. Mums nepieciešams izveidot pastāvīgu un kopīgu enerģētikas tirgu, kas nostiprinās visu ES un tās ekonomiku. Lai to paveiktu, mums nepieciešami divi galvenie elementi: enerģētikas starpsavienojumi, jo nav sasniegtas 2002. gada prognozes, un kopīgs tiesiskais regulējums, lai konsolidētu enerģētikas kopējo tirgu.
Ja mēs nodrošināsim enerģētikas starpsavienojumus Eiropas dienvidos, austrumos un ziemeļos, ja mēs kā būtisku prioritāti izvirzīsim pilnvaru piešķiršanu Komisijai, mēs redzēsim, ka mūsu atkarība no energoresursiem samazinās, un mēs sekmēsim atjaunojamo energoresursu attīstību, kam nepieciešama dažādība enerģētikas sadalē.
Dāmas un kungi, Eiropa nekļūs par ekonomiski konkurētspējīgāko kopienu, ja tā neveiks noteiktus pasākumus, lai risinātu visus enerģētikas starpsavienojumu izšķirošos aspektus un kopējā tirgus jautājumu.
Otrs galvenais mērķis: kas modernā sabiedrībā nodrošina vislielāko izaugsmi un inovācijas? Ieguldījums informācijas sabiedrībā un jaunās tehnoloģijās, kas pasaulē ir mainījušas gandrīz visu. Četrdesmit procenti no ražīguma pieauguma Eiropas ekonomikā ir nodrošināti, pateicoties informācijas un komunikāciju tehnoloģijām - IKT. Mēs kā eiropieši esam vadošie šajā jomā, jo mums ir vadošie uzņēmumi, bet mums nav digitāla iekšējā tirgus. Mēs vēlamies veikt pasākumus, lai izveidotu digitālo tirgu. Ar ko tas ir saistīts? Tas ir saistīts ar ierobežojumu atcelšanu, ar atbalstu jaunas paaudzes tīkliem un e-tirdzniecībai, kas pieaug katru dienu un katrā valstī, bet kas neattīstās savstarpējas pieejamības ziņā starp vairākām valstīm.
Ja mēs vēlamies gūt panākumus digitālajā tirgū, mēs sekmēsim satura izveidošanu un nostiprināsim intelektuālo īpašumu. Mēs arī nodrošināsim, ka, pateicoties inovācijām, ko nodrošina IKT visās ekonomikas jomās, mēs ļoti drīz redzēsim rezultātus attiecībā uz ražīgumu. Es vēlos norādīt, ka šī ir nozare, kam pašlaik piemīt liekākā inovāciju, ražīguma palielināšanas un stabilas nodarbinātības radīšanas jauda.
Trešā joma ir ekonomika vai ilgtspējīga rūpniecība. Es sniegšu tikai vienu piemēru par to, ko mēs uzskatām par prioritāti saistībā ar klimata pārmaiņu apkarošanu. Mēs kopā ar Komisiju vēlamies sākt un sekmēt elektrisko transportlīdzekļu attīstības plānu. Transportlīdzekļu nozare pieredzēs būtiskas pārmaiņas, kas jau ir sākušās. Ja mēs kā eiropieši kopīgi apņemsimies strādāt šajā rūpniecības jomā, lai īstenotu kopīgu redzējumu un kopīgu stratēģiju attiecībā uz elektriskajiem transportlīdzekļiem, mēs palīdzēsim samazināt atkarību no energoresursiem. Mēs arī sekmēsim klimata pārmaiņu novēršanu un tehnoloģiju inovāciju attīstību, ko neapšaubāmi rosinās elektriskie automobiļi un kas būs tieši saistīta ar IKT nozari.
Ceturtais šīs ilgtspējīgās ekonomikas un ekonomikas atveseļošanas elements, kas nepieciešams Eiropas Savienībai, ir izglītība, it sevišķi universitātes izglītība, kura ir pētniecības forums.
Pēdējo desmit gadu laikā Eiropa nav palielinājusi tādu izcilības universitāšu skaitu, kas būtu starp 100 labākajām universitātēm. Mums jāpabeidz Boloņas process. Mums jāveicina, jāsekmē un jānodrošina vairāk Eiropas universitāšu un vairāk Eiropas pētniecības, jo tas neapšaubāmi ir nākotnes stimuls. Mēs vairs nekonkurējam valsts ar valsti, bet konkurējam kā eiropieši un kā Eiropa, jo citi dalībnieki ir Ķīna, Indija, ASV un jaunās tirgus ekonomikas valstis.
Ja mēs maksimāli neizmantosim sinerģiju, kuru nodrošina 500 miljonu pilsoņu tautsaimniecība, kas nozīmē desmitiem tūkstošu uzņēmumu ar milzīgu jaudu un miljoniem darbinieku, kuriem jānodrošina aizvien labāka apmācība, mēs nespēsim būt patiesi vadošie nākotnes dalībnieki globalizētajā pasaulē saistībā ar ekonomisko labklājību, izmantojot inovācijas un tehnoloģijas. Mēs būsim skatītāji, nevis vadošie dalībnieki. Ceļš uz priekšu saistīts ar Eiropas Savienību: Vairāk kopīgas ekonomikas politikas, vairāk integrācijas, vairāk kopīgu redzējumu un vairāk Eiropas. Nevis jaunu ierobežojumu noteikšana, bet ierobežojumu atcelšana; nevis šķelšana, bet apvienošana, īstenojot Eiropas Savienības redzējumu, kas sekmē konkurētspēju, integrāciju un inovācijas.
Mēs paļaujamies uz Komisiju attiecībā uz 2020. gada stratēģiju, kurā jāietver arī diskusijas par kopējās lauksaimniecības politikas nākotni, jo šī ir galvenā politika attiecībā uz vides aizsardzību, pārtikas nekaitīgumu un daudzu Eiropas pilsoņu ienākumiem. Mēs esam pārliecināti, ka debatēm, kas norisināsies Eiropadomē un Komisijā, kā arī, protams, dialogam ar Eiropas Parlamentu jānoved pie 2020. gada stratēģijas, kura saistīta ar nopietnu pārvaldību un ir prasīga attiecībā uz tās mērķiem, kā arī koncentrēta uz jomām, ko nupat minēju.
Ekonomiskās pārmaiņas, politiskās pārmaiņas un Eiropas Savienības pārvaldības pārmaiņas. Lisabonas līgums izveido jaunus amatus: pastāvīgu Padomes priekšsēdētāju un Augsto pārstāvi ārlietās. Tas nostiprina Eiropas demokrātijas sirds - Parlamenta -, kā arī Komisijas nozīmi.
Parlamentam, kas pārstāv visus Eiropas pilsoņus, es varu paust savu apņemšanos, ka Spānijas rotējošā prezidentūra būs lojāla attiecībā pret jauno amatu ieņēmējiem un ar tiem sadarbosies. Mēs vēlamies, lai šie amati ir tādi, kā noteikts līgumā, proti, lai Eiropas Savienība funkcionē tā, lai pastāvīgais Padomes priekšsēdētājs kopā ar Augsto pārstāvi varētu pārstāvēt Eiropas Savienību un veikt savas funkcijas.
Mēs apzināmies, ka šis sešu mēnešu periods būs pirmais apliecinājums tam, kā darbojas jaunā iestāžu struktūra, un mēs arī atbalstīsim pastiprinātu nozīmi, kas piemīt Komisijai un Parlamentam, kurš aizvien vairāk nostiprina savas pozīcijas kā Eiropas Savienības politiskais centrs. Mēs to darīsim un es ceru, ka mūs šī perioda beigās novērtēs apmierinoši, jo mūsu apņemšanās ir ļoti cieša. Eiropas Savienību pārvalda dažādas varas, kam jānosaka kopīgs virziens, proti, uz sadarbību pamatota lojalitāte. Tā mēs strādāsim.
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pārmaiņas vērojamas arī ārējo attiecību jomā un ne tikai Augstā pārstāvja un Eiropas Ārējās darbības dienesta dēļ. Izmaiņas būs vērojamas arī tādēļ, ka saistībā ar globalizāciju un pārmaiņām mums ir izšķirošs sešu mēnešu plāns. Es jums pastāstīšu, kādi ir mūsu mērķi attiecībā uz ārējām attiecībām visos samitos, ko mēs rīkosim.
Pirmkārt, kopīga drošība; otrkārt, enerģētika; treškārt, tirdzniecības atvēršanas un tehnoloģiju nodošanas sekmēšana un paplašināšana; ceturtkārt, attīstības sadarbības palīdzība, ar ko saistībā Eiropas Savienība ir nozīmīga un ētiska vadošā kopiena pasaulē.
Nākamajos sešos mēnešos laikā mēs organizēsim dialogu par šiem mērķiem ar Ziemeļameriku, Dienvidameriku, Vidusjūras reģionu, Āfriku un Āziju, kā arī ar citām Eiropas valstīm, kas neietilpst Eiropas Savienībā. Mēs organizēsim dialogu ar vairumu kontinentu un teritoriju, īstenojot intensīvu starptautisko samitu darba kartību, kuros mēs, protams, pilnībā sadarbosimies ar Padomes priekšsēdētāju un Komisiju, jo nākamajos sešos mēnešos mēs slēgsim svarīgas vienošanās, arī ar Parlamentu.
Ekonomiskās pārmaiņas, politiskās pārmaiņas un pārmaiņas redzējumā, kā arī mūsu ārējās prognozēs, ir jaunu dalībnieku un globalizācijas rezultāts. Kā es pirms dažām minūtēm sacīju, papildus ekonomikai Eiropai arī jāpaļaujas uz sevi ārpolitikas jomā. Man jāsaka, ka Eiropai jāpaļaujas uz sevi, ka ārpolitikā jāņem vērā Eiropas intereses un tas, kā šīs intereses aizstāvēt. Kaimiņattiecību jautājumam jāpiešķir prioritāte. Manuprāt, mums jānosaka tālejošāki mērķi un intensīvākas attiecības, jo tā nenoliedzami ir joma, uz ko tiks vērsts vairums Eiropas interešu.
Izmaiņas, ar ko saskaramies un ko vēlamies virzīt uz priekšu, īstenojot reformu un atjaunošanu, ietekmē arī Eiropas pilsoņus. Lisabonas līgums saskaņā ar eiropiešu vēlmēm paredz, lai pilsoņi justos tuvāki Eiropas iestādēm. Līgums paredz, lai Eiropas Savienība būtu "pilsoņu Eiropas Savienība” un lai Eiropa būtu kā viņiem tuvāka valdība. Lai to sasniegtu, mēs nākamo sešu mēnešu laikā īstenosim un sekmēsim jaunus instrumentus.
Pirmais no tiem ir pilsoņu likumdošanas iniciatīva, kas ir ļoti svarīga Parlamentam. Otrais instruments saistīts ar to, ka mēs vēlamies, lai šī perioda laikā, sadarbojoties ar Komisiju, sasniegumiem attiecībā uz svarīgākajām pilsoņu tiesībām, uz ko Eiropas Savienība var koncentrēt savu uzmanību, proti, vienlīdzībai starp vīriešiem un sievietēm, tiktu piešķirta prioritāte. Visprogresīvākās un pareizākās sabiedrības, kurās vislabāk īsteno cilvēktiesības un labklājību, ir sabiedrības, kas nodrošina lielāku vienlīdzību starp vīriešiem un sievietēm. Tās ir sabiedrības, kas visaktīvāk un apņēmīgāk cīnās ar vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, un tādā progresīvā sabiedrībā kā Eiropas Savienībā nepareizo un nepieņemamo vardarbību pret sievietēm. Tādēļ mēs ierosinām ieviest jaunas tiesiskās aizsardzības sistēmas, izmantojot Eiropas aizsardzības orderi un maksimālu aizsardzības piemērošanu pret vardarbību, kas saistīta ar dzimumu un no kā cieš liela daļa Eiropas sabiedrību.
Eiropas pilsoņiem, pamatojoties uz mūsu apsvērumiem, priekšlikumiem un iniciatīvām, arī jāzina, ka sociālā kohēzija un sociālā iekļaušana, risinot nabadzības problēmas Eiropā, ir neatņemami Eiropas Savienības aspekti un ka kopā ar demokrātiju Eiropas identitātes vissvarīgākie elementi ir labklājība un sociālā kohēzija. Tādēļ 2020. gada ekonomikas stratēģijai, kā jau sacīju iepriekš, būs jābūt ekonomiski, sociāli un vides ziņā ilgtspējīgai.
Lai sasniegtu šo sociālo ilgtspēju, es ierosinu izstrādāt apjomīgu jaunu sociālo Eiropas paktu starp uzņēmumiem un darbiniekiem - apjomīgu sociālo paktu, attīstot 2020. gada stratēģiju. Sociālais dialogs un sociālā vienošanās Eiropu padarīja spēcīgu tās izveidošanas laikā, vājuma brīžos un tagad - šajā atjaunošanas un pārmaiņu laikā pēc nopietnas ekonomiskās krīzes; sociālā vienošanās, proti, sociālais pakts, varētu būt nozīmīgs dzinējspēks mērķiem, ko mēs sev izvirzām attiecībā uz efektīvu pārvaldību.
Priekšsēdētāja kungs, es jau beidzu. Dāmas un kungi, es vēlreiz vēlos paust Spānijas pateicību visām Eiropas Savienības valstīm, it sevišķi tām, kas sekmēja mūsu integrāciju un veicināja mūsu attīstību. Es vēlos vēlreiz atkārtot mūsu apņemšanos attiecībā uz Eiropu un Eiropas Savienību, mūsu apņemšanos attiecībā uz dzīves veidu, kā arī uz domāšanas un sajūtu veidu. Tas ietver domāšanu, kas sekmē demokrātiju, vienlīdzību, cilvēktiesības, mieru, kā arī sajūtu, ka dzīve kopā, mūsu tautu apvienošana, mūsu centienu apvienošana un mūsu vēstures apvienošana, ir mums ļāvusi dzīvot mierā ar sevi; un šodien un rīt tas mums var ļaut turpināt dzīvot lieliskajā pārticības, labklājības un ideālu reģionā.
José Manuel Barroso
Spānijas valdības premjerministr, nākamo sešu mēnešu laikā Spānija uzņemsies Padomes rotējošās prezidentūras pienākumus. Tā ir valsts ar senām Eiropas tradīcijām un apņemšanos attiecībā pret Eiropu, gan no tās valdības puses, gan visu tās politisko spēku un sabiedriskās domas, un priekšsēdētāja José-Luis Rodríguez-Zapatero, kura Eiropas pieredzi nevar apšaubīt, puses.
Eiropas integrācijas iestāžu dzinējspēki darbosies ar pilnu jaudu, tiklīdz kā Parlamenta uzticības balsojums attiecībā uz jauno Komisiju nodrošinās šīm divām iestādēm spēcīgu, stabilu pamatu, lai turpinātu mērķtiecīgo politisko darba kārtību. Es ceru, ka balsojums notiks ļoti drīz.
Vispirms - šajā Haiti traģiskajā laikā es vēlos atkārtoti apstiprināt pilnīgu solidaritāti un vēlmi palīdzēt tās cilvēkiem un visiem zemestrīces upuriem. Postošā zemestrīce ir bijusi mūsu prioritāte kopš 12. janvāra, un mēs nekavējoties sākām īstenot centienus nodrošināt visu iespējamo palīdzību. Komisija pašlaik var mobilizēt EUR 130 miljonus, un Eiropas Savienības kopējais ieguldījums saistībā ar tūlītēju palīdzību, ietverot dalībvalstu palīdzību, ir vairāk kā EUR 222 miljoni, neskaitot civilās aizsardzības palīdzību. Komisija varētu mobilizēt vēl EUR 200 miljonus ilgtermiņa atbalstam. Esiet droši, ka Komisija un Eiropas Savienība rīkojoties parāda solidaritātes vērtības un principus.
Haiti ir Karību reģiona valsts. Tādēļ es vēlos uzsvērt, ka pastāv ļoti mērķtiecīga ārējo attiecību programma Spānijas Padomes prezidentūras sešu mēnešu laikposmam. Es jo īpaši vēlos atzīmēt, ka Latīņamerika un Karību reģions ir Spānijas prezidentūras prioritāte. Esmu pārliecināts, ka varam rēķināties ar Spānijas īpašo aicinājumu nodrošināt, ka samits, kas maijā notiks Madridē ar Latīņamerikas un Karību reģiona valstīm, būs sekmīgs Latīņamerikai un Eiropai.
Tagad es vēlētos izteikties par politiskajām prioritātēm nākamo nedēļu un mēnešu laikā.
Viss norāda uz noteiktu un vienotu Eiropas rīcību. Neveiksmīgais uzbrukums gaisa kuģim, kas notika Detroitā, bija atgādinājums, ka mums kopīgi jārīkojas, ja vēlamies risināt draudus drošībai. Kopenhāgena bija atgādinājums, ka pasaule automātiski neatbalsta Eiropas mērķtiecības līmeni. Līdzīgi kā G20 diskusijās, mums jāturpina virzīt pozitīvs un uz priekšu vērsts starptautisks process. Tikai ar vienotu Eiropu mēs varam veidot globalizāciju.
Bet mums jāaplūko mūsu ekonomikas situācija. Mēs visi zinām, ka šobrīd Eiropas ekonomika ir jutīgs jautājums. Noteikta rīcība ir ļāvusi novērst ļaunāko. Tomēr joprojām saskaramies ar risku, ka bezdarbs turpinās pieaugt, un mums jāizvērtē, kad sākt koncentrēt uzmanību uz valsts finanšu atjaunošanu.
Tajā pašā laikā mums jāmācās no krīzes. Mēs pilnībā apzināmies, ka globalizācija ir realitāte un ka mums tā jāizmanto savā labā. Mēs esam parādījuši, ka mūsu sociālās aizsardzības sistēmas ir spējušas reaģēt uz ārkārtas apstākļiem, nodrošinot jaunus drošuma tīklus. Bet mēs arī redzējām skaidras iespēju robežas, dalībvalstīm darbojoties vienatnē, un mēs redzējām, ka koordinēta ES rīcība ne tikai nodrošināja rezultātus Eiropai, bet arī uzsāka iepriekš neredzētu pasaules reakciju, ko īstenoja G20.
Tagad mums jāveido pareiza Eiropas, tās ekonomikas un sabiedrības nākotne. Problēmas, ar ko saskārāmies pirms krīzes, joprojām pastāv, un tās kļuvušas vēl spēcīgākas: kā risināt sabiedrības novecošanas un mūsu demogrāfijas sekas, kā saglabāt konkurētspēju globalizētā pasaulē, kā nodrošināt pāreju uz ilgtspējīgāku ekonomiku - tās ir tikai dažas no problēmām.
Tomēr esmu pārliecināts par Eiropas spējām. Es uzskatu, ka ekonomikai, kas nostiprinās no jauna, ir patiesa iespēja vadīt savu enerģiju jaunā virzienā. Sabiedrība, kas apliecināja savu spēku ekonomiskās krīzes apstākļos, ir sabiedrība, kas var droši attīstīties nākotnei. Eiropas ekonomikas sistēmai, kuras izturību nodrošina vienotais tirgus, konkurences noteikumi un eiro, tagad būs nepieciešamas šīs vērtības kā atjaunošanās dzinējspēki.
Manuprāt, nākamie seši mēneši būs kā tramplīns tālejošu mērķu noteikšanai; mērķu, ko esmu atspoguļojis savās politikas pamatnostādnēs un ko apspriedām pagājušajā rudenī šeit, Eiropas Parlamentā.
Tas veidos stratēģiju "Eiropa 2020”. Mums jāpārbūvē mūsu ekonomika no pašiem pamatiem, lai risinātu nākotnes problēmas, lai vienotos par pārveidošanas darba kārtību ar Eiropas Parlamentu, dalībvalstīm, sociālajiem partneriem un sabiedrību kopumā, lai piedāvātu skaidru mērķi konkurētspējīgas, inovatīvas, ilgtspējīgas un sociāli iekļautas tirgus ekonomikas virzienā, kas spēj attīstīties globalizētā tirgū.
Stratēģijā "Eiropa 2020” jāietver gan starpposma redzējums, gan īstermiņa rīcība. Jo vairāk spēsim noteikt mūsu tūlītējos pasākumus, lai nonāktu uz pareizā ceļa, kas ved uz mūsu ilgtermiņa mērķiem, jo drošāks būs mūsu starts uz nākotnes izaugsmi un nodarbinātību, kura ir mūsu galvenā prioritāte.
Atjaunotā Lisabonas stratēģija spēja izveidot izpratni par to, kā strukturālā reforma tieši sekmē izaugsmi un darba vietas. Tomēr būsim atklāti - krīze iznīcināja daudzus no ieguvumiem, un pastāvēja arī trūkumi. Patiesībā mēs joprojām krietni atpaliekam no mūsu konkurentiem attiecībā uz izpētes centieniem, ieguldījumiem izglītībā un augsto tehnoloģiju daļu.
Tagad mums ir jāizmanto stratēģija "Eiropa 2020”, lai izveidotu jaunus izaugsmes avotus un atbrīvotu iekšējā tirgus potenciālu, kas sekmēs mūsu ekonomikas attīstību. Tas nozīmē zināšanu un radošuma izmantošanu, lai mūsu tautsaimniecībām radītu patiesas vērtības, veicinot inovācijas un to iekļaušanu tirgū, piemēram, no IKT līdz jauniem energoresursiem un tīrām tehnoloģijām. Tas nozīmē cilvēkiem nodrošināt pareizās prasmes nākotnei un darba tirgu, kas gatavs izmantot iespējas darba vietu radīšanai; un tas nozīmē rīcības plānošanu attiecībā uz lielām problēmām, piemēram, jauniešu bezdarbu.
Ir acīmredzams, ka mēs pašlaik saskaramies ar ārkārtas situāciju, skatoties no sociālās un bezdarba perspektīvas. Tam nepieciešama stingra orientācija no Eiropas Savienības puses. Mums jānosaka kopīgas darbības Eiropas Savienības līmenī, lai papildinātu valstu darbības ar pozitīvu sociālo ietekmi.
Tas arī nozīmē ekonomiku, kas izveidota nākotnei, proti, ilgtspējīga un resursu ziņā efektīva ekonomika, kas ir arī produktīva un inovatīva. Jāpārorientē Eiropas lielās rūpnieciskās priekšrocības, lai izmantotu pioniera priekšrocību rītdienas tirgos. Taču Eiropai jāspēj saglabāt stabila, moderna un konkurētspējīga rūpnieciskā bāze. Šī krīze nozīmē, ka vairāk nekā jebkad iepriekš mums optimāli jāizmanto katrs ieguldījumu eiro. Mums, protams, arī jāpabeidz finanšu tirgu reforma, lai tie atsāktu kalpot ekonomikai, nevis ekonomika kalpotu tiem.
Tas ietver arī MVU izdevīgu pieeju. MVU ir nozare, kas var nodrošināt vairāk darba vietu Eiropas Savienībā, un mēs MVU un to darbiniekiem krietni palīdzēsim, ja samazināsim administratīvos slogus un piemērosim labāku un gudru regulējuma pieeju.
Mūsu savstarpēji saistītajās tautsaimniecībās mēs visi esam ieinteresēti notiekošajā gan valsts, gan ES līmenī- no vienas dalībvalsts nākamajā. Pašreizējā krīze parāda ne tikai globālās savstarpējās atkarības sekas, bet arī negatīvo ietekmi uz visu eiro zonu, ko var radīt konkrēta situācija vienā valstī.
Tādēļ stratēģijā "Eiropa 2020” jāievieš spēcīgāki koordinācijas mehānismi, kopīgs redzējums un efektīva Eiropas vadība. Es vēlos pateikties premjerministram R. Zapatero par viņa skaidro apņemšanos attiecībā uz šo Eiropas pieeju saistībā ar ekonomikas politikas virzieniem, viņa apņemšanos attiecībā uz Kopienas jautājumiem un viņa apņemšanos attiecībā uz Eiropas Komisijas nozīmi šajā redzējumā un tā īstenošanā. Tikai ar Eiropas pieeju, Eiropas redzējumu un Eiropas instrumentiem mēs varam nodrošināt rezultātus mūsu Eiropas pilsoņiem.
Tā būs viena no stratēģijas "Eiropa 2020” raksturīgajām pazīmēm: ekonomikas politikas virzienu spēcīgāka koordinācija, ar ko saistībā Komisija maksimāli izmantos jaunās iespējas, kuras nodrošina līgums, tostarp iespējas attiecībā uz eiro zonu.
Tas ir redzējums, ko es vēlos ar jums apspriest nākamajās nedēļās, jo viena lieta, ko esam iemācījušies no Lisabonas stratēģijas, ir šāda: Eiropas ekonomikas stratēģijai nepieciešama Eiropas politiskās kopienas un sociālo partneru pilnīga atdeve. Izteiksimies skaidri! Iepriekš daži valstu politiķi ir pretojušies spēcīgāku pārvaldības mehānismu ieviešanai saistībā ar Lisabonas stratēģiju. Es ceru, ka pēc mācībām, kas gūtas saistībā ar savstarpēju atkarību ne tikai pasaules, bet arī Eiropas līmenī, un visām mācībām, ko esam guvuši no krīzes, visas ES valdības atzīs vajadzību pilnībā pārņemt stratēģiju "Eiropa 2020” un pēc patiesi koordinētas un saskaņotas rīcības ekonomikas politikas jomā, kā paredzēts Lisabonas līguma 120. un 121. pantā.
Visbeidzot, vēlos piebilst, ka, manuprāt, stratēģija "Eiropa 2020” ir arī veids, kā mūsu pilsoņos dvest pārliecību un cerību. Mēs nedrīkstam slēpt to, ka Eiropa, tāpat kā vairums attīstītās tautsaimniecības, saskarsies ar lēnas izaugsmes laikposmu, ja mēs nerīkosimies. Posms "kļūst sliktāk, pirms kļūs labāk”, iespējams, ir mums aiz muguras, bet "kļūšana labāk” būs lēna. Mums būs jārisina reāla ekonomikas problēma, proti, ka Eiropas izaugsmes potenciāls var samazināties, ja mēs tagad nerīkosimies saskaņoti un efektīvi. Mūsu pilsoņiem - mājsaimniecībām vai uzņēmējiem - jājūt, ka Eiropas Savienība ir daļa no viņu sarežģījumu un bažu risinājuma. Pēc manām domām, arī stratēģija "Eiropa 2020” galvenokārt ir šo problēmu risinājums. Šī stratēģija savienos Eiropas projektu ar mūsu pilsoņu konkrētām vajadzībām.
Tādēļ es atzinīgi vērtēju iniciatīvu rīkot neoficiālu Eiropadomes sanāksmi 11. februārī, lai sāktu diskusijas valdību vadītāju līmenī. Es arī domāju, ka ir ļoti svarīgi rast iespējas diskutēt par šiem jautājumiem Parlamentā gan pirms, gan pēc tam, kad Komisija iepazīstinās ar stratēģijas "Eiropa 2020” izklāstu. Tādēļ es to esmu apspriedis ar Padomi un Eiropadomes priekšsēdētāju. Manuprāt, mums nepieciešama vismaz trīs posmu pieeja, proti, neoficiāla Eiropadomes sanāksme valstu vai valdību vadītājiem, lai diskutētu par šo jautājumu; pavasara Eiropadome, lai izvirzītu pirmos svarīgos priekšlikumus; un jūnija Eiropadome, lai apstiprinātu pamatnostādnes un lai mums būtu laiks šo jautājumu padziļināti apspriest, aktīvi piedaloties Eiropas Parlamentam.
Šodien esmu vērsis galveno uzmanību uz ekonomikas politiku, jo, manuprāt, tā ir galvenā no steidzamajām prioritātēm. Protams, ar to mūsu darba kārtība nebeidzas. Nākamajās nedēļās un mēnešos risināmas dažādas problēmas. Minēšu tikai vienu no daudzajiem piemēriem - turpmāki pasākumi saistībā ar Kopenhāgenas konferenci par klimata pārmaiņām. Lai gan mums vajadzīgs laiks, lai kopā apsvērtu pareizos stratēģiskos virzienus starptautiskā procesa nākotnē, mums nebūtu jāsamazina mūsu mērķi attiecībā uz Eiropas Savienības pausto apņemšanos.
Mums būtu arī jāpastiprina centieni, īstenojot iekšējos politikas virzienus, kas sekmē mūsu ekonomikas rūpnieciskās bāzes atjaunošanu un modernizāciju, jaunu un tīru tehnoloģiju inovāciju un izstrādi, energoefektivitāti un energoapgādes drošības plānu, kā arī piešķirot šim jautājumam prioritāti Eiropas pārmaiņu darba kārtībā.
Šādi mēs varam gūt vislielāko ieguvumu Eiropas Savienībai globalizētā pasaulē: Eiropas Savienība, kas gatava rīkoties, kam ir skaidrs nākotnes redzējums un apņemšanās to īstenot. Jo vienotāki un efektīvāki būsim mājās, jo pārliecinošāk uzvarēsim starptautiskā līmenī.
Es ar nepacietību gaidu darbu ar Parlamentu, lai Spānijas Padomes prezidentūra būtu sekmīga un lai nodrošinātu, ka nākamie seši mēneši virza mūs tuvāk kopīgu mērķu īstenošanai Eiropas labā - mūsu pilsoņiem tuvāka Eiropas Savienība, kas koncentrē uzmanību uz skaidriem rezultātiem Eiropai.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Paldies, Barroso kungs. Pirms aicinu uzstāties parlamentāro politisko grupu vadītājus, es vēlreiz vēlos uzsvērt nozīmi, kas piemīt redzējumam, kuru izklāstīja Rodríguez Zapatero kungs. Tas ir Eiropas Savienības attīstības redzējums, kas pamatots uz Kopienas metodi. Paldies, Zapatero kungs, arī par to, ka uzsvērāt Eiropas Parlamenta nozīmi, kas būtiski pieaugusi, stājoties spēkā Lisabonas līgumam. Tieši sadarbība starp Eiropadomi, Ministru padomi un Eiropas Parlamentu būs pamatā nākotnes iestāžu struktūrai un līdzsvaram Eiropas Savienībā.
Šodien mēs paredzam savu nozīmi daudzus nākamos gadus uz priekšu. Ne jau viss ir noteikts līgumos. Tādēļ Spānijas prezidentūras laikā notiekošajam ir liela nozīme, jo tas ieviesīs politiskas tradīcijas, kas noteiks mūsu darba veidu, kā arī Eiropas Savienības efektivitāti. Spānijas prezidentūra šeit ir ļoti svarīga, un es esmu pateicīgs par izklāstīto redzējumu, kas lielā mērā atbilst Eiropas Parlamenta redzējumam.
Es vēlos pateikties Barroso kungam par Eiropas Komisijas uzskatu izklāstu. Komisija joprojām darbojas tādā pašā sastāvā kā iepriekš, bet šeit es vēlos ļoti stingri uzsvērt, ka mums ir Eiropas Komisija. Tā joprojām nav jaunā Komisija, bet pie tā nemitīgi tiek strādāts. Es it sevišķi vēlos pateikties Barroso kungam par stratēģijas "Eiropa 2020” izklāstu un to, kā tā tiks koordinēta. Tas ir pamatjautājums: kā mēs koordinēsim stratēģiju "Eiropa 2020” nākotnē, kam pamatā jābūt Kopienas metodei. Liels paldies!
Tagad vēlos aicināt politisko grupu vadītājus uzstāties ar saviem komentāriem un piezīmēm.
Joseph Daul
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, ekonomika, sociālā joma, klimats un enerģētika ir Spānijas prezidentūras būtiskas prioritātes, un tās pamatoti būs Eiropas uzmanības centrā. Tādēļ, pēc manām domām, pozitīva nostāja ir Van Rompuy kunga pirmais lēmums, proti, sasaukt Eiropadomi, kas veltīta ekonomikas un klimata pārmaiņu jautājumiem, kā arī tagad, protams, Haiti stratēģijai - jūs par šo jautājumu runājāt, un, manuprāt, tas ir jautājums, kurā Eiropai jāparāda gan sava sirds, gan zinātība, un jums ir jāiejaucas, lai nodrošinātu lielāku Padomes klātbūtni Haiti.
Tādēļ es atzinīgi vērtēju debates, ko jūs pats, Rodríguez Zapatero kungs, sākāt, par iespējamu Eiropas ekonomikas pārvaldību, lai gan viedokļi šajā jautājumā pašlaik ir atšķirīgi, vai varbūt tieši tāpēc. Tas ir dabiski; mums nevajadzētu baidīties, dāmas un kungi, runāt par Eiropas līmeņa politiku ar lielo sākumburtu "P” un mums jābūt godīgiem pret sevi.
Mums nevajadzētu baidīties no lielām debatēm, un es vēlos jums pateikties, Padomes priekšsēdētāj, par jūsu ieguldījumu, jo ekonomikas un sociālā politika ir lielas debates, vienas no tām, kas visvairāk rūp mūsu pilsoņiem, kam nepieciešama mūsu reakcija īstermiņā, vidējā termiņā un ilgtermiņā. Kā sacīja Barroso kungs, šis ir īstais laiks, lai ierosinātu jautājumu par ekonomikas mērķiem Eiropas Savienības valstīs. Patiesībā tas ir Eiropas un tās sociāla modeļa izdzīvošanas jautājums.
Rodríguez Zapatero kungs, jūs zināt, kas ir ekonomikas sarežģījumi. Tie ir rekordliels bezdarbs gandrīz 20 % apmērā un valsts deficīts gandrīz 11 % apmērā Spānijā. Jāsaka, ka jūsu valsts ir valsts, kas saskaras ar problēmām. Tādēļ es atzinīgi vērtēju jūsu vēlmi atjaunot izaugsmi un radīt darba vietas kā būtiskāko jūsu prezidentūras prioritāti. Tomēr, godīgi sakot, Zapatero kungs, - kā minēju, mums jārunā godīgi - neesmu pārliecināts, ka risinājumi, ko jūs un politiskā saime, pie kuras jūs piederat, ierosina, lai pārtrauktu krīzi un īstenotu sociālo Eiropu, ir piemērotākie.
Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupa uzskata, ka krīzi nevar pārtraukt un darba vietas nevar radīt ar lielākiem valstu izdevumiem, bet gan ar ekonomisku, fiskālu un vides režīmu, kurš nodrošina ieguvumus uzņēmumiem, it sevišķi maziem un vidējiem uzņēmumiem. Es it sevišķi domāju par maziem un vidējiem uzņēmumiem saistībā ar nodarbinātību mūsu valstīs un reģionos. Sociālo kohēziju, kam smagu pārbaudījumu nodrošināja krīze un skandāli par piemaksām un atlīdzību par dažu vadītāju nekompetenci, nevar izveidot, pamatojoties uz niecīgām zināšanām, bet gan uz ilgstošu izaugsmi, kura nodrošina ieguvumus optimālam skaitam cilvēku.
Noslēgumā vēlos vērsties pie Padomes - vai nu pie rotējošās prezidentūras, vai pie pastāvīgās prezidentūras -, lai oficiāli jums sacītu, ka ar Lisabonas līgumu situācija ir mainījusies. Padomei un Parlamentam tagad cieši jāsadarbojas kā vienlīdzīgām iestādēm. Šīm jaunajām attiecībām acīmredzami ir nepieciešami juridiskie standarti - esmu pārliecināts, ka mūsu juridiskie eksperti dedzīgi piemēros jauno līgumu -, bet tam ir nepieciešama arī savstarpēja politiska uzticēšanās un simboliski žesti. Šajā saistībā es atkārtoju, ka vēlētos, lai Padomes prezidentūra regulāri piedalās spontāno jautājumu un atbilžu apmaiņā ar Eiropas Parlamenta deputātiem, jo Komisijas priekšsēdētājs Barroso kungs tajā iesaistās jau vairākus mēnešus, jūs, Rodríguez Zapatero kungs, tajā piedalījāties šorīt. Jums ir seši mēneši, lai ieviestu šo principu.
Tādēļ vēlu Padomes priekšsēdētājam visu labāko nākamajos sešos mēnešos un ceru, ka kopā mēs varam sekmīgi virzīt Eiropu uz priekšu pašreizējā situācijā. Lai jums veicas!
Martin Schulz
Priekšsēdētāja kungs, Spānijas prezidentūrai ir mērķtiecīga programma, ko jūs, Zapatero kungs, mums izklāstījāt. Jūs minējāt četras galvenās prioritātes - lielāku energoapgādes drošību, lielākus ieguldījumus informācijas tehnoloģijās, vairāk izglītības un apmācības, kā arī Eiropas ekonomikas pārvaldības izveidi, kam jānodrošina, ka šīs prioritātes var tikt īstenotas. Tā ir pareizā pieeja un ļaus Eiropai nokļūt jaunā līmenī.
Problēmas, ar ko saskaras šis kontinents, nav saistītas ar parlamentāro sēžu rīkošanu vai atkārtotu samitu rīkošanu. Mums jau iepriekš ir bijuši daudzi samiti. Samiti neatrisina problēmas, tie tās apraksta. Mums reāli jāīsteno šo problēmu risinājumi dalībvalstīs.
(Aplausi)
Reakcija uz jūsu priekšlikumiem attiecībā uz ekonomikas pārvaldību norāda, ka tieši tur slēpjas problēma. Kur Lisabonas stratēģijā bija kļūda? Nebija jau tā, ka nebija iespējams to īstenot. Nē, to bija iespējams īstenot. Lisabonas stratēģija bija nesekmīga tādēļ, ka dalībvalstis nevēlējās pildīt pašas savus solījumus. Tāpēc šī jaunā pieeja, šī svaigā gaisa vēsma, ko jūs vēlaties ieviest Eiropas politikā ar šo mērķtiecīgo programmu, ir pareiza pieeja.
Vecās struktūras, ko esam piemērojuši līdz šim, man atgādina par Dona Kihota skaisto zirgu Rosinante, kura bija iedomājusies, ka ir sacīkšu zirgs. Realitātē viņa bija vecs kleperis. Rosinantes mugurā mēs 21. gadsimtā neko nepaveiksim. Tam mums vajadzīgas jaunas pieejas, tādēļ jūs esat uz pareizā ceļa.
Eiropai ir jāpieņem daži no Spānijas modeļa aspektiem. Iemesls, kādēļ - šo teikšu tikai vienreiz - mēs, sociālisti, jo īpaši jūs atbalstām, ir tas, ka, mūsuprāt, jūsu valdība Spānijā ir progresīva valdība. Jums ir drosmīgi izdevies, saskaroties ar spēcīgu opozīciju, jūsu valstij nodrošināt milzīgu grūdienu modernizācijas virzienā. Par to mēs jūs no sirds cienām.
(Aplausi)
Ja jūs Eiropas līmenī darbosieties tikpat enerģiski un izlēmīgi, jūs šo modernizāciju ieviesīsiet arī Eiropā. Manuprāt, tas ir drosmīgs solis, ja valdības galva, piemēram, saka, ka vardarbība laulībā nav valsts problēma, bet gan problēma, kas ietekmē visu sabiedrību visā pasaulē, un ka mēs Eiropā - mūsu augsti attīstītajā, civilizētajā sabiedrībā - vardarbību pret sievietēm nedrīkstam uzskatīt par maznozīmīgu nodarījumu, bet gan par cilvēktiesību pārkāpumu, kāds tas patiesi ir.
(Aplausi)
Politiskās enerģijas atjaunošana, kas mums Eiropā nepieciešama, ir cieši saistīta ar mūsu cerībām, kuras liekam uz jūsu prezidentūru, Rodríguez Zapatero kungs. Tādēļ vēlos piebilst, ka mums Eiropā nepieciešama arī lielāka ekonomikas kontrole. Es jums sniegšu piemēru, lai parādītu, ka sociālā kohēzija tiek sabiedrībā iznīcināta, jo nav pietiekamas kontroles vai drosmes, lai īstenotu kontroli.
Kad runājam par finanšu tirgu regulēšanu un banku sistēmas regulēšanu, mums jāmin arī tas, ka tās pašas bankas, kas pirms gada saņēma simtiem miljardu eiro valdības naudas, lai nodrošinātu to izdzīvošanu, šodien neizmanto šo naudu kreditēšanai, bet gan spekulācijām, izmantojot nodokļu maksātāju naudu, lai gūtu augstu peļņu. Tas grauj cilvēku uzticību ekonomikas sistēmai. Tas grauj sociālo kohēziju. Tādēļ tā jūsu programmas daļa, kas paredz beidzot īstenot finanšu tirgu kontroli, ir būtisks elements, ko mēs, sociālisti, pilnībā atbalstām.
(Aplausi)
Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa atbalstīs jūsu prezidentūru, Zapatero kungs. Manuprāt, jūsu izklāstītais ir pieeja, kas nodrošina patiesu pamatu cerībai. Es arī ceru, ka Komisija rīkosies tikpat intensīvi un tajā pašā politiskajā virzienā, kurā dosies jūsu prezidentūra. Mēs darīsim visu iespējamo, lai virzītu Komisiju uz pareizā ceļa nākamo sešu mēnešu laikā un turpmāk, jo mēs ceram, ka pēc 18 mēnešiem, ko pārstāvēs trīs prezidentūras, mēs neredzēsim pilnīgi atšķirīgu programmu katru sešu mēnešu sākumā, bet gan vienotību.
Tādēļ nākamos sešus un turpmākos 12 mēnešus, kuros darbosies trīs prezidentūras, jūs varat rēķināties ar sociālistu un demokrātu atbalstu. Vēlu jums veiksmi, Zapatero kungs.
(Aplausi)
Guy Verhofstadt
Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mums Spānijas prezidentūrai ir divas prioritātes. Manuprāt, arī jums faktiski ir divas prioritātes. Lai arī ir ierosināti daudzi problēmjautājumi, kas risināmi nākamajos sešos mēnešos, mūsuprāt, ir divi galvenie jautājumi.
Pirmkārt, stratēģija "Eiropas Savienība 2020 pēc Lisabonas stratēģijas”. Manuprāt, šāds nosaukums ir piemērotāks, jo cilvēki vairs neizšķir starp Lisabonas līgumu un Lisabonas stratēģijām. Tādēļ tas jau ir liels sasniegums. Tomēr šajā Parlamentā mums jāsaglabā nopietnība.
Pamatjautājums nav zināt, vai pastāv vēlme samazināt bezdarbu vai palielināt izdevumus par inovācijām. Par to mēs visi esam vienisprātis. Mēs vienojāmies 2000. gadā, mēs vienosimies 2010. gadā un mēs atkal vienosimies 2020. un 2030. gadā. Nē, jautājums attiecas uz citu tematu: īsi sakot - vai Padome un dalībvalstis ir gatavas mainīt metodi, kas Lisabonas stratēģijā neguva panākumus? Šeit es runāju par atklāto koordinācijas metodi - brīnišķīgs izteiciens, kas nozīmē, ka tieši dalībvalstis, nevis ES, pieņem lēmumus, un viss, kas jādara, ir jāsalīdzina dažādu dalībvalstu rezultāti.
It kā Eiropas Savienība būtu kļuvusi par ESAO. Tā ir realitāte: nemitīga dokumentu publicēšana - cits aiz cita.
(Aplausi)
Jūsu runas ievadpaziņojums, priekšsēdētāja kungs, ir mani patiesi iedrošinājis: "jā, mēs mainīsimies,” jūs sacījāt. Izmaiņas ir nepieciešamas; mums nepieciešamas "pātagas”, mums nepieciešami "burkāni”. Vajadzības gadījumā mums jāpiemēro sankcijas. Tomēr pirmām kārtām nezaudējiet drosmi - saku godīgi jums un Moratinos kungam - saistībā ar Vācijas ekonomikas lietu ministra sacīto, kurš ne sekundi nešaubījās, kritizējot jūsu priekšlikumus.
Tai tomēr jābūt labai zīmei! Nevar, no vienas puses sacīt, piemēram, ka Grieķija pietiekami nepūlas, ka citas valstis pietiekami nepūlas, tajā pašā laikā nenodrošinot Komisijai un Eiropas Savienībai resursus un instrumentus, kas tām nepieciešami, lai iejauktos. Vai nu viens, vai otrs. Abējādi nav iespējams.
Tāpēc es jūs mudinu turpināt darboties šajā virzienā un varu jums sacīt, ka viss Parlaments kopā ar Komisiju jūs atbalsta, jums stājoties pretī tiem, kas noraida vajadzību intensificēt šo Lisabonas metodi.
Runājot par manu otro prioritāti - tas ir mēģinājums rast citu stratēģiju klimata pārmaiņu risināšanai pēc Kopenhāgenas konferences. Mums jāatzīst, ka mūsu pieeja bija nesekmīga. Mums tas jāpasaka, mums tas jāatzīst. Nav jēgas sacīt "jā, bet mums bija taisnība, tā bija pareizā metode”, un tā tālāk. Nē, tā nebija pareizā metode. Stratēģija bija slikta, jo rezultāts ir slikts. Tādēļ stratēģija ir jāmaina.
Es ierosinu pieņemt stratēģiju, kuras pamatā ir trīs komponenti. Pirmais no tiem: Eiropas Savienībai ir jāieceļ klimata pārmaiņu "cars” ar pilnvarojumu organizēt sarunas 27 dalībvalstu vārdā, nevis tā, kā notika Kopenhāgenā, kur uzstājās Dānijas premjerministrs, Zviedrijas premjerministrs, Komisijas priekšsēdētājs, Sarkozy kungs, Merkel kundze, jūs un Brown kungs.
Tas nozīmēja, ka sarunās gribēja piedalīties vismaz astoņi Eiropas politiskie vadītāji. Taču pie galda nepietika vietas! Tik tikko pietika vietas Obama kungam. Piedalījās pārstāvji no Dienvidāfrikas, Brazīlijas, Indijas un Ķīnas, kā arī Obama kungs un astoņi eiropieši. Kā gan iespējams vienoties par nostāju un tikt uzklausītiem tādos apstākļos?
Tad rīkosimies kā PTO; tur tas darbojas. Tur kāds ir atbildīgais, un šis kāds pārstāv sarunas visas Eiropas Savienības vārdā un nodrošina rezultātus. Mums tas pats nepieciešams Eiropas līmenī, ja vēlamies izvairīties no atkārtota Kopenhāgenas gadījuma.
(Aplausi)
Turklāt mums, manuprāt, jābūt reālistiskiem. Šajā jautājumā mums jābūt reālistiskiem. Mums nepieciešama trīspusēja vienošanās starp ASV, Eiropu un Ķīnu. Tādam jābūt mērķim. Visas šīs stratēģijas, kurās saka "jā, tad jau redzēsim” un kurām nav sabiedroto ANO, rītdienas pasaulē nepanāks neko. Rītdienas pasaule ir impēriju pasaule, un mums jābūt impērijai.
Tas nozīmē, ka mums jābūt vietai pie galda. Ar ko kopā? Ar ASV un Ķīnu. Mums trijatā jāpanāk vienošanās; nesapņosim par nezin cik valstu apvienošanu programmā. Galu galā mums ir jāizveido apvienība ar ASV. Tieši ar ASV mums jāatrod kopīgs pamats. Šādu kopīgu pamatu, manuprāt, var rast ar emisiju tirdzniecības mehānismu. Mums tas ir, un viņi mums pievienosies, ja varēsim par to vienoties. Tas mums nodrošinās kopīgu pamatu, lai mēs kopā varētu organizēt sarunas ar Ķīnu.
Tās, priekšsēdētāja kungs, ir manas divas galvenās prioritātes Spānijas prezidentūrai, un esmu pārliecināts, ka ar jūsu izturību, Rodríguez Zapatero kungs, jūs šo prezidentūru padarīsiet par ļoti nozīmīgu un efektīvu.
(Aplausi)
Daniel Cohn-Bendit
Verts/ALE grupas vārdā. - (FR) Rodríguez Zapatero kungs, Barroso kungs, es vispirms vēlētos komentēt jūsu piezīmi par Haiti. Es atceros, ka 2006. gadā Eiropas komisārs vārdā Michel Barnier ierosināja izveidot Eiropas sociālās aizsardzības spēku, kas būtu nosaukts par EuropeAid. Tas bija Barroso kunga Komisijas laikā. Ja mums šodien būtu EuropeAid, eiropieši jau tagad varētu nodrošināt lielāku klātbūtni Haiti. Priekšsēdētāja kungs, pieņemiet Michel Barnier priekšlikumu. Redziet, es neesmu sektants.
Tagad vēlos pievērsties jūsu sacītajam par Eiropas nākotni. Vēlos turpināt par citu tematu, par ko diskutēja Verhofstadt kungs. Jūs runājāt par izaugsmi, bet kādu izaugsmi? Kāda veida izaugsmi? Jo viens no krīzes, vides krīzes - jo pastāv vairākas krīzes nevis tikai viena, - iemesliem bija ražošanas izaugsme, kas vienlaikus bija iznīcinoša. Tādēļ, ja Eiropas līmenī nerunāsim par izaugsmes kvalitāti un saturu, mēs vienkārši atkārtosim pagātnes kļūdas. Tas ir viens no apspriežamajiem jautājumiem.
Otrs risināmais jautājums ir saistīts ar to, ko sacījāt par izaugsmi un paktu, piemēram, pret energoresursu atkarību. Viens no pīlāriem cīņā pret energoresursu atkarību ir energotaupība. Mums Eiropā ir jāizstrādā apjomīgs pakts Eiropas ieguldījumam energotaupībā. Vide nozīmē energotaupību, miljardu ieguldījumu, kā arī vienlaikus darba vietu radīšanu. Tādēļ neaizmirstiet, ka, jā, atjaunojamie resursi, bet atjaunojamie resursi ar energotaupību. Šajā jautājumā es prasu, lai tagad Eiropas Savienība izlemj līdz 2020. gada panākt nevis 20 %, bet gan 30 % energoietaupījumus. Mēs to varam, ja vēlamies.
Tagad par otru jautājumu, par ko runājāt, proti, elektriskajiem automobiļiem. Ļoti labi! Tomēr ir kāds apsvērums. Mobilitāte nav saistīta tikai ar automobiļiem. Pastāv liels projekts, ko varētu attīstīt Eiropā. Jums bija Airbus, jums ir ātrgaitas vilcieni. Kādēļ gan neizstrādāt apjomīgu Eiropas tramvaju projektu? Visā Eiropā nepieciešams atjaunot un modernizēt tramvajus - Centrāleiropā, dienvidos, Latīņamerikā - patiesībā visur. Tas nodrošinātu nodarbinātību, un tas ietver daļu automobiļu nozares, ko jūs nespēsiet izglābt. Tādējādi jūs varēsiet tai nodrošināt vēl vienu ar mobilitāti saistītu funkciju. Eiropas tramvaju projekts ir arī risinājums klimata problēmām, kas saistītas ar satiksmi.
Jūs tomēr pareizi izteicāties par izglītību un Boloņas procesu. Lai tā būtu! Tomēr Boloņas procesa problēma ir tāda, ka tas ir novirzījies no sava sākotnējā mērķa. Tā vietā, lai padarītu Eiropu par vienlīdzīgas augstākās izglītības kontinentu, augstākā izglītība Eiropā ir pārveidota par skolu izglītību, kurā universitātes vairs nav vieta pētniecībai un pārdomām, bet kas ir kā mācīšanās fabrikas. Ir izveidotas mācību programmas, kam studenti nespēj tikt līdzi. Tāpēc, ja jūs vēlaties turpināt Boloņas procesu, mums pirmām kārtām jāsper solis atpakaļ un jāizskata visas ar Boloņas procesu saistītās mācību programmas. Reakcija ir redzama uz visām Eiropas universitāšu pilsētu ielām, kur studenti protestē nevis pret Eiropas izglītības ideju, bet gan pret augstākās izglītības sagraušanu šķietami Eiropas idejas vārdā.
Savu runu vēlos pabeigt, izsakoties par jūsu Eiropas sociālo paktu. Eiropas sociālais pakts un sociālais un vides pakts. Aiciniet pie sarunu galda uzņēmumus, apvienības un lielas vides asociācijas. Sociālā aizsardzība nebūs efektīva bez vides aizsardzības. Tāda ir jaunā ideja, un labējiem deputātiem šī ir viena no tīkamajām Sarkozy kunga idejām Francijā; to sauca par Grenelle vai apaļo galdu par vides jautājumiem. Manuprāt, Briselei ir laiks domāt par vidi, saaicinot kopā sociālos partnerus un vides organizāciju galvenos pārstāvjus pie viena galda. Ja dodaties šajā virzienā, mēs jūs atbalstīsim, un Eiropa ir risinājums. Runājot par instrumentiem, mums tie būs kopīgi jāizstrādā.
Timothy Kirkhope
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es priecājos, ka šajā Eiropas Savienības darbam izšķirošajā laikā Padomes prezidentūru pārņem Spānija.
Kopā ar Grieķiju un Portugāli Spānijas pievienošanās Eiropas Kopienai bija agrīns paraugs veidam, kā Eiropa varēja palīdzēt sekmēt un atbalstīt jaunu demokrātiju - ceļš, kam kopš 1989. gada sekmīgi sekojuši daudzi citi.
Spānijas deputāti no visām partijām ir snieguši būtiskus ieguldījumus šī Parlamenta darbā, esot augstos amatos gan Parlamentā, gan mūsu grupās. Viņu ietekme ir bijusi būtiska, un šajā saistībā vēlos īpaši pieminēt mūsu draugu Jaime Mayor Oreja - vienu no Parlamenta ietekmīgākajām personībām.
Prezidentūra sākas Eiropas Savienībai izšķirošā laikā, un es tai vēlu sekmes, bet atzīstos, ka mani māc bažas. Tā paklupusi jau pirmajās dažās dienās kopš prezidentūras pārņemšanas. Lielas bažas rada ierosinājums, ka tā vietā, lai vienkārši koordinētu ekonomiskās attīstības plānus, Eiropas Savienībai būtu jāspēj izstrādāt obligāta ekonomikas politika ar sankcijām vai korektīvām darbībām pret tām dalībvalstīm, kas tās nepilda.
Tas atspoguļo ļoti vecmodīgu sociālistu "pavēlēt un kontrolēt” pieeju ekonomikas politikai, un šāda politika nav piemērota 21. gadsimta problēmu risināšanai. Neiejaucoties Spānijas politikā, Apvienotajā Karalistē ir teiciens, ka vispirms jāsakārto pašam sava māja. Sociālisms to nedara.
Mums ir nepieciešama ekonomikas politika, kas ņem vērā dalībvalstu tiesības, veicina labāko prakšu apmaiņu un koncentrē uzmanību uz Eiropas Savienības pievienotās vērtības nodrošināšanu; politikas virzieni, kas aizsargā iekšējā tirgus ieguvumus un tos paplašina; politikas virzieni, kas nodrošina vidi, kurā uzņēmēji un uzņēmumi var smagi strādāt, lai radītu darba vietas, paaugstinātu mūsu dzīves standartus un veicinātu spēcīgāku sabiedrību.
Mēs ECR grupā liekam lielas cerības uz iniciatīvu "Eiropa 2020”, kas varētu būt regulējums ilgtspējīgai, konkurētspējīgai Eiropas ekonomikai, un mēs esam sagatavojuši paši savus papildu priekšlikumus, kuri, kā ceram, palīdzēs virzīt šīs debates uz priekšu.
Es vēlētos nedaudz runāt arī par ārpolitiku. Es zinu, ka tam prezidentūras programmā ir piešķirta zināma nozīme, bet man jārunā par kādu jautājumu, kas ir pieminēts, bet, manuprāt, nav pietiekami uzsvērts. Tas ir Irānas jautājums. Tā ir nelikumīga, brutāla un bīstama valdība, pret ko jāvēršas ar stingru nostāju. Ja mūsu attieksme pret kodolieroču neizplatīšanu ir nopietna, Irānas valdībai jāsaprot, ka, lai gan Irānai ir tiesības attīstīt kodolenerģiju miermīlīgiem mērķiem, tai neļaus apmuļķot pasauli un sasniegt mērķi iegūt kodolieročus. Nevar uzticēties režīmam, kas pieļauj slepkavošanu un vardarbību, lai apspiestu savus cilvēkus, kuriem valdība izkrāpusi to izvēli, un mums ir jārīkojas.
Spānijas prezidentūra sāk darbību ar jau noslogotu darba kārtību. Mūsu grupa atzinīgi izvērtēs tās priekšlikumus un iniciatīvas, ja prezidentūra ierosinās progresīvus politikas virzienus, lai sekmētu ekonomikas izaugsmi, risinātu klimata pārmaiņas, stiprinātu indivīda brīvību un atbildību, kā arī veicinātu sadarbību pasaules līmenī, kur mums ir kopīgas intereses. Tās visas ir jomas, kur Eiropa var nodrošināt ieguvumus, nevis piemērot slogu.
Ja prezidentūra rīkosies šādi, mēs to atbalstīsim.
Willy Meyer
Es jūs sveicu, Rodríguez Zapatero kungs. Diemžēl mana grupa uzskata, ka jūsu programma neatrisina būtiskākās problēmas. Mūsuprāt, galvenā prasība šai prezidentūrai būtu bijis koriģēt pašreizējo ekonomikas politiku, īstenojot valsts iejaukšanos ekonomikā un, protams, regulējot tirgu ar progresīvu fiskālo politiku.
Ekonomikas lejupslīde Spānijā un Eiropā, kā arī bezdarba rādītāji, kam līdzīgi nav redzēti kopš pagājušā gadsimta trīsdesmitajiem gadiem, ir sekas tam, ka netika veikta iejaukšanās tirgū un stratēģiskajās ražošanas nozarēs, tostarp finanšu nozarē. Skatoties no šādas perspektīvas, jāsecina, ka jūsu programmā diemžēl nav nekā jauna. Ienākumiem no nodarbinātības piemēro sankcijas, savukārt kapitāla peļņu veicina, jo nepastāv saskaņoti fiskālās politikas virzieni, un tiek grauts Eiropas sociālais modelis saistībā ar rīcību, ko uzskata par pakalpojumu liberalizāciju.
Līguma 43. un 49. pantā ir paredzēta aizsardzība modelim, kas veicina tirgu un tirgus brīvību, nevis darba ņēmēju tiesības, un, kā jau jūs labi zināt, ir jau pieņemti EKT spriedumi, kuri legalizē sociālo dempingu. Tā ir realitāte. Tādēļ diemžēl šī jūsu programmas daļa, kas mums ir svarīga, neko nemaina un negroza, kā arī neievieš nekā jauna. Citiem vārdiem sakot, tā ir pretrunā sauklim, ko izmantojat Spānijas prezidentūrai, proti, "Inovācijas Eiropā!”
Šajā konkrētajā jautājumā nav nekādu inovāciju. Ir nepārtrauktība Barosso kunga ievēlēšanas dēļ, ko mēs neatbalstījām, lai gan jūs to, protams, atbalstījāt, un, mūsuprāt, šī nepārtrauktība grauj Eiropas modeli.
Mūsuprāt, ārpolitikā nav nepieciešams palielināt militāro aspektu. Haiti traģēdijas attēli, kur redzami militāro helikopteru un jūras spēku izvietošana, grauj mūsu reputāciju. Tie ir kaitējoši! Tas nav tas, kas vajadzīgs, kad notiek tādas traģēdijās kā Haiti. Mums vajadzīga civilā aizsardzība. Mums vajadzīgi ārsti un cilvēki, kas mazina traģēdijas radītās sāpes.
Visbeidzot, Zapatero kungs, par samitu ar Maroku: mēs nepiekrītam Marokas īpašajam statusam, kamēr Sahāras cilvēkiem nebūs atļauts izmantot savas tiesības uz pašnoteikšanos un viņi tiks nemitīgi vajāti - es atkārtoju, nemitīgi vajāti -, no Marokas iestāžu puses. Mēs neatbalstām šo samitu. Mēs uzskatām, ka būtu jāorganizē Eiropas samits par Sahāras cilvēku pašnoteikšanās tiesībām.
Attiecībā uz Izraēlas valsti mums jāievieš daudz striktāka kaimiņattiecību politika un jānodrošina, ka tiek ievērots šī Asociācijas nolīguma 2. pants saistībā ar kaimiņattiecību politiku, jo Izraēla sistemātiski neievēro starptautiskos tiesību aktus.
Marta Andreasen
EFD grupas vārdā. - Paldies, priekšsēdētāja kungs! Rodríguez Zapatero kungs, es uzmanīgi noklausījos jūsu priekšlikumus Spānijas prezidentūras darbībai, un varu jums vēlēt tikai sekmes. Taču tagad es atgriezīšos pie realitātes.
Es pārstāvu Anglijas dienvidaustrumus, un nu jau labu laiku daudzi no maniem vēlētājiem kopā ar citiem Eiropas pilsoņiem saskaras ar ļaunprātīgi izmantotu urbanizāciju Vidusjūras krastā un citās Spānijas daļās. Parlaments ir pieņēmis trīs ziņojumus, mudinot Spānijas iestādes rīkoties, bet, izņemot dažu politiķu notiesāšanu un jaunā Zemes likuma pieņemšanu, nav veikta konkrēta rīcība, lai aizsargātu cilvēkus, kuri saskaras ar kaitējumu.
Problēmas, ar ko saskaras mani vēlētāji, ir gan dramatiskā situācija saistībā ar Len un Helen Prior no Berkšīras, kuri noskatījās, kā nojauc viņu māju, jo iestādes apgalvoja, ka tā uzbūvēta, pārkāpjot krasta tiesību aktus, gan tādi gadījumi kā Doreen Snook (arī ir no Berkšīras) Alikantē un Lohmann kungs Lancarotē, kas faktiski nevar dzīvot mājokļos, kurus ir iegādājušies, jo nav nodrošināta pienācīga infrastruktūra un pakalpojumi.
Kā Spānijas valstspiederīgajai, man ir kauns par manā valstī notiekošo. Esmu ļoti nobažījusies par Spānijas tūrisma nozares nākotni tagad, kad presē tiek rakstīts par iepriekš minēto cilvēku likstām.
(ES) Zapatero kungs, tagad es ar jums runāšu jūsu dzimtajā valodā, kas ir arī mana dzimtā valoda.
Cilvēki, kurus skar šādas likstas, nav bagātnieki; viņi ir vienkārši cilvēki, kas izmantojuši sava darba augļus, lai iegādātos mājokli šajā valstī ar tās patīkamo klimatu un labajiem ļaudīm - vietā, kur mitināties pēc došanās pensijā. Šiem cilvēkiem negodīgi nākas maksāt juristiem un citiem ekspertiem, lai sevi aizstāvētu tiesās bez lielām iespējām gūt panākumus.
Eiropas Savienība ir centusies pārliecināt savus iedzīvotājus, ka tā ir izveidota, lai Eiropā saglabātu mieru. Vai manis aprakstītā situācija Eiropā nodrošinās mieru?
Jūs mums stāstāt par Eiropas izpestīšanu no krīzes. Ja jūs nespējat atrisināt manis minēto problēmu, cik ticams ir tas, ka varēsiet atrisināt Eiropas finanšu krīzi? Zapatero kungs, mums risinājums nepieciešams tagad. Mēs vēlamies, lai cilvēki varētu dzīvot mājokļos, ko ir iegādājušies. Ja tas nav iespējams, viņiem jāpiešķir godīga kompensācija, lai viņi varētu iegādāties līdzīgu īpašumu.
Šis Parlaments ir tikai draudējis bloķēt subsīdiju maksājumus Spānijai, bet esiet droši, ka, ja šī situācija netiks atrisināta Spānijas prezidentūras laikā, es darīšu visu, ko spēšu, lai šie draudi tiktu īstenoti.
Francisco Sosa Wagner
(ES) Es ļoti priecājos piedalīties šajā īpašajā forumā ar Spānijas valdības premjerministru, kuru augstu vērtēju jau kopš laikiem, kad viņš bija spēcīgs jurisprudences students.
Domāju, ka Eiropas Savienības rotējošā prezidentūra ir nejauši sniegusi manai valstij labāko iespējamo iespēju vēlreiz parādīt, ka Spānija vēlas, lai tai Eiropā būtu izšķiroša nozīme.
Kā jau priekšsēdētājs sacīja, Eiropas apvienošana bija Spānijas cilvēku sapnis ilgo diktatūras gadu laikā. Tādēļ mēs jo īpaši priecājamies būt šeit un augsti vērtējam šo pieredzi, jo zinām, dāmas un kungi, ka šī dalībvalstu savienība, ko pārstāvam, ir vienīgais risinājums problēmām, ar ko saskaras pasaule, tādēļ ka tradicionālās valstis nespēj rast efektīvus risinājumus.
Eiropai ir ārkārtīgi svarīgi atrast savu vietu, nosakot sevi un aizstāvot vērtības, ko tā ir izveidojusi revolūciju šūpulī, tās izcilo prātu sarakstītās grāmatās un savu tautu saucienos. Šīs vērtības ir brīvība, saprāta noteikumi, pasaulīgums un solidaritāte. Tādēļ, priekšsēdētāja kungs, es zinu, ka jūs vēlaties maksimāli izmantot šo iespēju, lai īstenotu Lisabonas līgumu praksē.
Es atbalstu jūsu ierosinātos mērķus, lai gan daži no tiem ir neskaidri un tiem neizdodas nošķirt nejaušus jautājumus no pamatjautājumiem. Viens no mērķiem, kas attiecas uz klimata pārmaiņām, man liek domāt, ka Komisijas īstenotā Eiropas politika ir pareiza, lai gan Kopenhāgenā tā bija nesekmīga. Būtiski ir apturēt atkritumu rašanos daudzās valstīs, lai miljardiem Zemes iedzīvotāju nebūtu jācieš no sekām, ko rada bagātu sabiedrību egoisms.
Es arī uzsvērtu cilvēktiesību aizsardzību pasaulē. Kad Eiropas Savienībai pārmet birokrātiju bez dvēseles, cilvēki aizmirst, ka šī dvēsele ir mūsu Pamattiesību harta. Šajā saistībā es domāju, ka Spānijas prezidentūrai jāiesaistās šādos jautājumos: Marokas samitu nevajadzētu organizēt, līdz Maroka nav paudusi apņemšanos ievērot ANO rezolūcijas attiecībā uz Sahāru, ko pieminējāt citos gadījumos.
Kubā un Irānā jums būtu jāsekmē kopīga rīcība, lai saskaņā ar vakar šeit notikušajām debatēm atzītu organizācijas, kas oponē valdībām. Ja tiesības ir mūsu dvēsele un Eiropas dvēsele, es atļaušos jums atgādināt, lai pievēršat lielu uzmanību, kā jau pareizi sacījāt savā runā, Eiropas mugurkaulam, proti, kopējai enerģētikas politikai. Bez tās tiek kavēts pilnīgi viss, un pastāv risks, ka pat starptautiskā politika izkūpēs gaisā kā dūmi.
Visbeidzot, vēlos jums atgādināt, lai neaizmirstat savu apņemšanos piešķirt Seūtas un Meliljas pilsētām līdzīgu statusu, kāds piešķirts vairumam attālo reģionu.
Noslēgumā sacīšu: augsti godātais priekšsēdētāj Zapatero, mans dārgais draugs José Luis, vēlu jums sekmīgi strādāt šīs spēcīgās, federālās Eiropas labā, kurai mēs abi ticam.
José Luis Rodríguez Zapatero
Priekšsēdētāja kungs, pirmām kārtām vēlos pateikties par dažādu parlamentāro grupu vārdā šorīt veikto runu radīto gaisotni un tajās pasacīto.
Es runāšu par svarīgākajiem jautājumiem, sākot ar Daul kunga sacīto. Paldies par jūsu vārdiem attiecībā uz pozitīvo virzītājspēku ekonomikas vadībai - kopējai ekonomikas politikai. Jūs ierosinājāt jautājumu par to, kāds ir šādas ekonomikas vadības vai ekonomikas politikas mērķis, vai, atvainojiet izteicienu, piedāvājāt ideoloģisku sirojumu attiecībā uz sociālās demokrātijas idejas vai projekta iespējamiem postulātiem. It sevišķi es dzirdēju, ka paudāt savu atturību saistībā ar valsts izdevumu neizvēlīgiem palielinājumiem un jūs devāt priekšroku uzņēmumiem labvēlīgai videi.
Es vēlos noskaidrot kādu lietu. Tam gan ir maz sakara ar manu runu, bet tas lielā mērā attiecas uz manu politisko pārliecību. Es cieši atbalstu Stabilitātes paktu. Es cieši atbalstu fiskālo līdzsvaru visā ciklā. Pirmo četru gadu laikā pirms ekonomiskās un finanšu krīzes valdībai, kuras vadītājs es biju un joprojām esmu, bija pārpalikums valsts kontos, un tā samazināja savu deficītu līdz 32 % no IKP. Tādēļ esmu pārbēdzējs. Deficīts un pārpalikums ir instrumenti - atkarībā no ekonomikas cikla. Tagad es, tāpat kā vairums Eiropas valdību, atbalstu reakciju ar fiskālu stimulu, kura rezultāts ir valsts finanšu deficīts, un valsts izdevumi ir nedaudz palielinājušies, jo ir samazinājušies privātie ieguldījumi. Šī nav ideoloģiska problēma. Tā ir reāla problēma. Finanšu krīze nozīmēja, ka privātie ieguldījumi un privātā kreditēšana apstājās un tika apturēta. Šķiet saprātīgi, ka vienīgais veids, kā kompensēt šo ekonomikas palēninājumu, bija valsts stimuls. Tas jākoriģē tādā mērā, kā to atļauj apstākļi, un mums jāatgriežas pie Stabilitātes pakta.
Tāpat kā citām valstīm, manai valstij būs liels valsts finanšu deficīts, patiesībā tas jau ir. Tomēr esiet droši, ka mana valsts pildīs savu Komisijai pausto apņemšanos līdz 2013. gadam atgriezties uz stabilitātes ceļa, ko raksturos 3 % deficīts. Lai to sasniegtu, kā jau Komisija zina, mums ir stingrs plāns - strikts fiskālās konsolidācijas plāns. Tas ir strikts attiecībā uz mūsu valsts kontiem, un mēs to īstenosim praksē.
Es piekrītu, ka mums jāizveido uzņēmumiem, saimnieciskajai darbībai, iniciatīvai un konkurencei labvēlīga vide. Patiesībā savā runā es no sirds atbalstīju kopīgu enerģētikas tirgu un Eiropas digitālo tirgu. Tas nenozīmē neko citu kā vien ekonomikas brīvības, iniciatīvas un tirdzniecības starp eiropiešiem sekmēšanu enerģētikas jomā, kā arī konkurences sekmēšanu, jo tas samazina cenas un veicina tehnoloģiju inovācijas. Digitālajā jomā, kam šodien pievērsu lielāku vērību, mēs liekam lielas cerības uz nākotni tiktāl, ciktāl veicinām e-tirdzniecību un visu pašlaik radīto produktu pārņemšanu komunikāciju tehnoloģijās, kas atbilst aizvien pieaugošākam procentuālajam lielumam no iekšzemes kopprodukta.
Tāpēc mūsu priekšlikums un plāns ir tāds, lai stratēģija "Eiropa 2020” veicina Eiropu bez tirdzniecības ierobežojumiem, veicina konkurenci, inovācijas un uzņēmējdarbības vidi Eiropā. Valdībām ir arī maksimāli jācenšas nekoriģēt uzņēmējdarbības vidi, bet tām ir jāiejaucas, lai koriģētu spekulācijām (vai nu finanšu, vai īpašumu spekulācijām) labvēlīgu vidi. Tas ir kas cits. Dažreiz konkrētu ideju dēļ spekulācijas tiek apzināti vai neapzināti sekmētas finanšu jomā vai īpašumu jomā. Spānija, tāpat kā daži pilsoņi - ne tikai Apvienotās Karalistes pilsoņi -, ir šādu spekulāciju upuris. Tā ir valdības griba tās kompetences ietvaros. Jums būtu jāzina, ka Spānijā ir kompetences sadale, ko īsteno ne tikai centrālā valdība, bet arī autonomās kopienas un padomes. Protams, pastāv arī tiesību akti un tiesu procedūras, bet es ļoti labi apzinos jūsu sacīto, tādēļ mēs rīkosimies.
Tādēļ jāveido ekonomikas vide, kas ir labvēlīga uzņēmējdarbībai, iniciatīvām un inovācijām, bet nav labvēlīga finanšu un īpašumu spekulācijām.
Protams, es atbalstu saprātīgu fiskālo spiedienu un nepārstāvu nekādu oponējošu modeli, jo, esot valdībā, esmu samazinājis nodokļa likmes uzņēmumiem, ienākumu nodokli strādājošajiem un iedzīvotāju ienākuma nodokli. Es, pamatojoties uz intervences perspektīvu, atbalstu šāda fiskāla spiediena filozofiju attiecībā uz nodokļiem un fiskālo nostāju.
Visbeidzot, Daul kungam vēlos sacīt, ka es ņemu vērā viņa grupas, kas ir šī Parlamenta lielākā grupa, nostāju saistībā ar Padomes (pastāvīgā) priekšsēdētāja un Parlamenta nozīmi. Manuprāt, tas ir svarīgs jautājums. Es atbalstu visas Eiropas iestādes - svarīgās Eiropas iestādes -, kam ar Parlamentu ir elastīgas attiecības. Protams, ja vēlamies Eiropu padarīt lielāku, mums jāvirzās uz spēcīgāku Parlamentu. Tāds ir mans viedoklis.
Schulz kungs, paldies par jūsu vārdiem. Esmu pārliecināts, ka Eiropas Savienības principi ir lielā mērā saistīti ar sociālās demokrātijas principiem un ka sociālā demokrātija ir bijusi būtiska svira Eiropas idejas un Eiropas ideālu veidošanas pamatā. Neskatoties uz citu tādu ideju spēku, kuras mums ir bijis problemātiski piemērot, es vēlos apstiprināt mūsu apņemšanos attiecībā uz sociālās kohēzijas redzējumu, kuram demokrātijas nolūkos ir svarīgi būt sociālam pēc būtības.
Verhofstadt kungs, esmu ārkārtīgi pateicīgs par jūsu vārdiem. Piekrītu praktiski visam, ko sacījāt. Attiecībā uz Lisabonas koordināciju un nesekmīgo īstenošanu jāsaka, ka nesekmīga bija atklāta koordinācija. Mēs to apzināmies. Mēs to pārskatījām 2004. gadā, un tagad mums tā jāuztver nopietni vai arī 2020. gadā mēs atkal sacīsim, ka darbs bijis nesekmīgs. Valdībai vajadzīga Kopienas metode. Es nezinu, kādēļ dažus no jums pārsteidz vārdi "sankcijas” vai "prasības”. Daudzi no Eiropas Savienības darbības lēmumiem ietver sankcijas. Ja netiek ievērotas direktīvas, ja netiek ievērots Stabilitātes pakts, ir tikai dabiski, ka būtu jāpiemēro sankcijas. Tas ir arī efektīvi. Parlamentam ir skaidri jānorāda - jo Eiropas Savienībai ir skaidri jānorāda -, ka darbs, kas tiek veikts kopīgi, sniedz labus rezultātus. Tādi jautājumi, kā, piemēram, eiro, Stabilitātes pakts un iekšējais tirgus, ir jāattīsta un jāpadziļina, jo tie ir viena no galvenajām svirām izaugsmei un konkurētspējai.
Es pilnībā piekrītu jūsu ierosinātajam attiecībā uz Kopenhāgenu un turpmāko stratēģiju - jauno stratēģiju. Es domāju, ka tā ir interesanta iniciatīva - iecelt Augsto pārstāvi šajā jautājumā -, un tiesa, ka Kopenhāgena nenodrošināja tādus rezultātus, kādus vēlējāmies. Tiesa, ka Eiropa pārstāvēja pozitīvu nostāju, bet tas nebija rezultāts.
Meyer kungs, visu cieņu pret jums, bet ir dažas lietas, kurās jums nepiekrītu. Protams, papildus tam, ka Eiropas Savienībai nav kompetences, piemēram, fiskālajā politikā, es nepiedāvāju konservatīvu programmu, bet gan drīzāk reformu programmu. Tā vispirms ir programma, lai taupītu laiku nākotnē, lai izdarītu prognozes, kas, manuprāt, ir labākais veids, kā virzīties uz priekšu ar progresīvu programmu. Progresīva programma saskata izmaiņas, tās paredz un spēj īstenot inovācijas. Es ceru un paļaujos, ka Eiropas Savienība neatpaliks no tā.
Es cienu jūsu nostāju attiecībā uz Maroku, bet neatbalstu to. Ziemeļāfrikai, it sevišķi Marokai, ir stratēģiska nozīme Eiropas Savienībai. Nodrošināsim, ka tās modernizācijas process virzās uz priekšu, izmantojot dialogu un sadarbību, un atstāsim Sahāras konflikta arbitrāžu pareizo iestāžu ziņā, t.i., ANO ziņā, kura veic pasākumus, ko Spānija, protams, atbalsta un ciena.
Attiecībā uz Haiti jāsaka, ka mēs patiešām bieži redzam helikopterus vai militārās lidmašīnas, kas veicina konfliktus un bombardē teritorijas uz šīs planētas, un mūsu sirdsapziņā tām ir sarežģīta nozīme. Tas nereti ir grūti mūsu sirdsapziņai un pārliecībai, bet jāsaka, ka, manuprāt, helikopteri un jūras kājnieki, kas piegādā pārtiku, nodrošina kārtību un glābj dzīvības, ir pelnījuši aplausus.
(Aplausi)
Manuprāt, viņi ir pelnījuši aplausus. Ja Eiropai būs ātrās reaģēšanas spēki, un es ceru, ka būs, - es atbalstīšu Barnier kunga priekšlikumu. Kā jau tika sacīts, tajā būs jābūt gan civilajai, gan militārajai pārstāvībai, lai mēs varētu īstenot efektīvu rīcību maksimāli īsā laikā ar mums pieejamajiem resursiem.
Esmu atzīmējis jūsu ierosinājumus, Andreasen kundze. Protams, es vēlos apstiprināt Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupas pārstāvei, ka atbalstu daudzus no jūsu runā paustajiem ierosinājumiem. Uzstājoties es runāju par ilgtspējīgu izaugsmi - ekoloģiski ilgtspējīgu izaugsmi. Piekrītu, ka elektriskais transportlīdzeklis ir elements vai tam būtu jābūt elementam, kas sekmē cita veida transportu. Es arī ņemu vērā jūsu ierosinājumu, ka Sociālajā paktā ekoloģiskās ilgtspējas dimensijai jābūt pamata dimensijai, un man, protams, ir cieša pārliecība, ka inovāciju, konkurētspējas un rentabilitātes nākotne rodama "zaļajā ekonomikā”. Tā rodama arī komunikāciju tehnoloģiju potenciālā un, protams, kopējā vai vienotā enerģētikas redzējumā, kā sacīja Sosa Wagner kungs, jo tas ir centrālais aspekts Eiropas Savienības nākotnē.
Kirkhope kungs, piekrītu jūsu sacītajam par mana tautieša Mayor Oreja kunga personības nozīmi, bet nepiekrītu, ka ierosināju plašāku kontroli vai centralizāciju par to, kas paredzēta idejās, iniciatīvās un politiskajos priekšlikumos, kurus iesniedzu šim Parlamentam. Nē, tā ir politiska iniciatīva, ka iekšējais tirgus varētu būt lielāks un ietvert vairāk jomu un ka tajā varētu būt vairāk konkurētspējas un inovāciju. Mums ir jāapkopo spēki. Spēku apkopošana nenozīmē kontrolēšanu, tā nenozīmē vadīšanu. Gluži pretēji, spēku apkopošana ir demokrātiskāka, tā sekmē sadarbību.
Manuprāt, neefektīvāk būtu turpināt darbināt 27 mazas, centralizētas kontroles sistēmas, jo globalizētā pasaulē tas nozīmētu, ka mūsu konkurenti, kam ir iekšējie tirgi un kopēji politikas virzieni, piemēram, ASV, Ķīna un Indija, gūtu pār mums priekšroku. Mēs redzēsim, ka ļoti īsā laikā, ja neveiksim šīs lielās izmaiņas kā eiropieši un neīstenosim šo jauno, vairāk uz Kopienu vērsto ekonomikas politiku, Indija vai Ķīna mūs panāks ražošanas un inovāciju ziņā.
Nē, mēs neesam ieinteresēti, ja ļausiet man tā sacīt, un visu cieņu pret jums, mēs neesam ieinteresēti kontrolēt vai iejaukties. Par to nav šīs debates. Kad runājam par 2020. gadu un valdību, mēs runājam par kopīgām spējām, 500 miljonu pilsoņu nodrošināto sinerģiju kopsummu kontinentā, kas ir sekmīgi izveidojis un īstenojis rūpniecisku revolūciju, labāko energoresursu izmantojumu un lielāko zinātnisko progresu. Ja šos spēkus apvienotu, mums būtu spēja būt vadošajiem, saglabāt mūsu ekonomikas modeli, mūsu pārticības modeli un labklājības modeli. Tādi ir mērķi.
Protams, es pilnībā piekrītu un uzskatu, ka Eiropas Savienībai ir skaidra nostāja attiecībā uz Irānu. Irānai ir jāievēro starptautiskie noteikumi, un ES, protams, ir Irānai jāuzstāda prasība ievērot starptautiskos noteikumus attiecībā uz kodolieroču izplatīšanu. Es piekrītu jūsu paustajām bažām un uzskatiem par šo tematu.
Sosa Wagner kungs, priecājos kopā ar jums piedalīties šajā forumā, šajā lielajā iestādē šajā laikā un šajās debatēs. Esmu ņēmis vērā jūsu ierosinājumus. Pilnībā piekrītu jūsu sacītajam par enerģētiku, kas lielā mērā bija manas runas galvenais temats. Tieši enerģētika lielā mērā noteiks Eiropas Savienības spēju būt lieliskam kontinentam gan politiski, gan ekonomiski. Neapšaubāmi, ka vairāk enerģētikas starpsavienojumu un mazāka energoresursu atkarība padarīs mūs ekonomiski un politiski spēcīgākus.
Kā mēs labi apzināmies, enerģētika ir noteikusi vēstures gaitu. Tā ir noteikusi to, kā konkrētas varas ir dominējušas pār citām valstīm. Tas noticis, kontrolējot un izmantojot enerģētiku, bet tagad, protams, nozīme ir arī energotaupībai.
Eiropas Savienība veicina politiku, kas aizsargā pamattiesības, un tā turpinās sekmēt šādu politiku nākamos sešus mēnešus. Tā to īsteno saprātīgi un cenšoties nodrošināt progresu, ja esam paredzējuši un cerējuši, kas tas ir iespējams. Tā to īsteno jomās, kur mēs uzskatām, ka labāk ir piedāvāt palīdzīgu roku, nevis aizvērt durvis. Tādēļ mēs uzstājam uz samitu ar mūsu kaimiņvalsti Maroku. Mēs vienmēr sekmēsim cilvēktiesību aizsardzību.
Kopumā, priekšsēdētāja kungs, esmu ļoti pateicīgs par šodienas runām, ar ko uzstājās dažādu parlamentāro grupu pārstāvji. Vēlos apliecināt savu cieņu viņu nostājām. Esmu ņēmis vērā dažus no tiešākajiem un konkrētākajiem jautājumiem, kas ierosināti saistībā ar manu valsti, ko es pārstāvu ar vislielāko lepnumu, ņemot vērā to, ko esam sasnieguši 25 gadu laikā, kopš esam Eiropas Savienības dalībvalsts. Es arī pārstāvu savu valsti ar vislielāko pazemību, jo mēs esam šeit, lai dalītos, un, manuprāt, labākais veids, kā dalīties, ir pazemība, gatavība apvienoties, apvienoties kopā un kopā aizsargāt Eiropas Savienības lielo ideālu.
(Aplausi)
José Manuel Barroso
Priekšsēdētāja kungs, manuprāt, ir panākta vispārīga vienošanās par to, kādas ir Padomes Spānijas prezidentūras prioritātes, ar, protams, dažām niansēm atkarībā no dažādu politisko grupu nostājām, bet ir viens jautājums, kas minēts vairākās runās un par ko es vēlētos runāt, proti, Eiropas koordinācijas vai konsekvences jautājums, vai nu tā ir reaģēšana uz dabas katastrofām ārpus Eiropas teritorijas vai mūsu reakcija saistībā ar ārējām attiecībām, piemēram, laikposmā pēc Kopenhāgenas, vai arī saistībā ar ekonomikas politiku. Šim jautājumam mums, manuprāt, ir risinājums - ir jāpiemēro Lisabonas līgums. Mums nav tālu jāmeklē.
Runājot par mūsu reaģēšanu uz humānām krīzēm, mums ir slavenais Barnier ziņojums, ko šodien jau pieminēja. Tas ir ziņojums, ko es un toreizējā rotējošā Austrijas prezidentūra pieprasījām no jūsu kolēģa - Parlamenta deputāta - un mana laba drauga Michel Barnier. Toreiz viņš nebija komisārs, un tā bija mana patstāvīgā iniciatīva, kad viņam lūdzu sagatavot šo ziņojumu.
Mēs saņēmām šo ziņojumu, ko atbalstīju gan es, gan Padomes prezidentūra. Pēc tam to nepiemēroja, jo Padome nevēlējās to piemērot; tas lai būtu skaidrs. Tādēļ mums jāpaveic vairāk saistībā ar konsekvenci Eiropas Savienības ārējās humānās darbības jomā.
Tagad es uzskatu, ka atbilde ir Lisabonas līgumā. Mums ir Augstais pārstāvis, kas ir Komisijas priekšsēdētāja vietnieks un vienlaikus Ārlietu ministru padomes priekšsēdētājs.
Tādēļ jaunajā Komisijā esmu izveidojis jaunu amatu "starptautiskā sadarbība, humānā palīdzība un reaģēšana krīzes situācijās”. Tas būs komisārs - šajā gadījumā, visticamāk, komisāre, kurai šie jautājumi būs galvenais uzdevums un kurai būs jāsadarbojas ar Augsto pārstāvi un Padomi, lai kādu dienu mums būtu patiess ārējais dienests, kā arī kompetence reaģēšanā krīzes situācijās un civilajā aizsardzībā. Tas ir viss par pirmo jautājumu.
Otrs jautājums attiecas uz starptautiskajām sarunām, piemēram, saistībā ar Kopenhāgenu. Šeit arī man jācitē Lisabonas līgums, jo domāju, ka daudzi cilvēki to nav izlasījuši. Līguma 17. pantā teikts: "Tā nodrošina Savienības ārējo pārstāvību, izņemot kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomu un citus Līgumos paredzētus gadījumus”.
Turpmāk Komisija, nevis Eiropadome pārstāv Eiropas Savienību ārējos jautājumos. Neapšaubāmi arī valstu vai valdību vadītāji pārstāvēs savas valstis. Tomēr - kas pārstāv Eiropas Savienību ārējos jautājumos, izņemot KĀDP? Komisija.
Tādēļ es izstrādāju klimata darba kārtību un ceru, ka komisārs, šajā gadījumā komisāre, nākotnē saņems visu vajadzīgo atbalstu, lai pārstāvētu Eiropas Savienību sarunās pēc Kopenhāgenas konferences. Lai arī šeit nebūtu pārpratumu.
Trešais jautājums attiecas uz ekonomika politiku. Arī šeit jācitē Lisabonas līgums. Ir cilvēki, kas domā, ka ekonomikas politika ir tikai valstu ziņā. Taču tas tā nav. Līguma 120. pantā sacīts: "Dalībvalstis ekonomikas politiku uzskata par vispārsvarīgu jautājumu un koordinē to Padomē”. Līguma 121. panta 2. punkts skan šādi: "Padome pēc Komisijas ieteikuma izstrādā projektu dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm un iesniedz attiecīgu ziņojumu Eiropadomei,” un tālāk (jums jāizlasa viss pants): "Lai labāk koordinētu dalībvalstu ekonomikas politiku un nodrošinātu stabilo ekonomisko konverģenci, Padome, pamatojoties uz Komisijas ziņojumiem, pārrauga ekonomikas attīstību visās dalībvalstīs un visā Savienībā”.
Tātad pastāv kopīga pārraudzība. Turklāt - un tas ir kaut kas jauns, ko ievieš Lisabonas līgums - Komisija tagad var izstrādāt konkrētu ieteikumus. Es citēju: "Ja atklājas, ka dalībvalsts ekonomikas politika nesaskan ar vispārējām pamatnostādnēm vai traucē pareizi darboties Savienības ekonomiskajai un monetārajai savienībai, Komisija attiecīgai dalībvalstij var izteikt brīdinājumu”. Un tālāk: "Pēc Komisijas ieteikuma vajadzīgos ieteikumus attiecīgajai dalībvalstij var izteikt Padome”.
Tomēr tas ir ļoti interesanti, jo arī Parlamentam šajā saistībā būs pilnvaras: "Padomes priekšsēdētājs un Komisija ziņo Eiropas Parlamentam par daudzpusējās uzraudzības rezultātiem”. Citiem vārdiem sakot, mūsu rīcībā ir mehānismi, ko paredz Lisabonas līgums, tādēļ nav nepieciešams izgudrot ko jaunu...
(Komentārs bez mikrofona)
Nē, jā, protams, esmu jau to izdarījis. Man nav nepieciešams jūsu atbalsts, lai to pasacītu...
Patiesība ir tāda, ka Lisabonas līgumā, ja to patiesi vēlamies piemērot, ir paredzēti instrumenti, kas mums nepieciešami, lai nodrošinātu koordināciju un konsekvenci, un nav vajadzīga politiska vai ideoloģiska sadalīšana šajā jautājumā. To es vēlos pateikt un tādēļ man šodien jāuzsver, ka šī ir pirmā reize, kad mums ir jauna Padomes rotējošā prezidentūra Eiropas Parlamentā.
Spānijas prezidentūrai ir liela atbildība. Šī ir pirmā reize kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā, kad mums ir rotējošā prezidentūra. Turklāt, kā Zapatero kungs sacīja - un es viņam pilnībā uzticos viņa apņemšanās attiecībā uz Eiropu dēļ - es uzskatu, ka mēs esam atbildīgi par līguma precīzu piemērošanu. Lisabonas līguma burts un gars ir pilnīgi skaidri.
Spēcīgāka Eiropa! Spēcīgāka Eiropa ne jau iestāžu dēļ, bet tādēļ, lai iestādes varētu labāk nodrošināt mūsu pilsoņu intereses.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Paldies, Barroso kungs. Mēs visi esam izlasījuši Lisabonas līgumu un mēs zinām, ka tajā viss nav pateikts. Tādēļ ir svarīgi sadarbojoties noteikt interpretāciju par to, kas Lisabonas līgumā pateikts, un kopā plānot mūsu darbu Eiropas Savienībā turpmākajos gados.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Spānijas valdības vadītāj, es vēlos jums sacīt, ka mēs nedzīvojam tikai citā laikposmā, mēs katru brīdi dzīvojam Eiropas Savienībā un tās dēļ.
Jūsu un priekšsēdētaja J. Daul sacītais atbilst patiesībai: Eiropas Savienība un Eiropas cilvēki zina, ka viņu galvenā problēma ir krīze. Tomēr šodien šeit jānorāda arī, ka pirms ekonomiskās krīzes dažādās vēlēšanās ar zemu dalības līmeni eiropieši parādīja, ka ir aizvien mazāk ieinteresēti un ka attālinās no Eiropas iestādēm.
Tādēļ vērtību krīze sevi parādīja pirms Eiropas integrācijas projekta, kā arī tā laikā. Vēlos jums to sacīt, jo, ņemot vērā acīmredzamo stimulu, ko nodrošinās Lisabonas līgums, mums ir mūsu pirmā iespēja samazināt šo plaisu starp Eiropas cilvēkiem un tās iestādēm.
Tādēļ mēs dzīvojam vai mums vismaz būtu jādzīvo pārejas un pārmaiņu periodā, ko jūs minējāt. Tomēr es vēlētos sacīt, ka pirmā problēma, kas ir mūsu priekšā, ir pagrieziena punkta atrašana laikā, kad eiropieši attālinās no Eiropas politikas.
Pārejas periodi vienmēr ir iespēju periodi. Tie arī saistīti ar risku, bet es jūs nepārprotami mudinu izstrādāt dažas skaidras idejas, ar ko var vienmēr iepazīstināt visus eiropiešus. Tādēļ vēlos sacīt, ka neapšaubāmi daudz svarīgāk par Lisabonas līgumu ir pārmaiņas Eiropas iestāžu, mūsu visu un valstu valdību un parlamentu, kā arī politiķu attieksmē. Nepietiek ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā, lai mēs spētu runāt par pāreju un pārmaiņām Eiropas Savienībā, kā arī par Eiropas projekta mērķiem.
Tādēļ vēlos sacīt, ka galvenais mērķis ir nodrošināt, lai eiropieši mūs labāk saprastu, jo viņi mūs nesaprot. Mūsu valoda ir nesaprotama un reizēm neuztverama, tādēļ mums jāzina, kā pateikt, ka tā pati par sevi ir problēma un izaicinājums, lai mēs varētu pietuvoties Eiropas iedzīvotājiem. Mums jāvelta daudz vairāk laika, daudz vairāk politiskās enerģijas un daudz vairāk politiskā stimula, lai nodrošinātu, ka eiropieši mūs var saprast.
Dāmas un kungi, pateicoties Lisabonas līgumam, visas prezidentūras būs noteiktākas, atšķirīgas un prasīgākas, un tās prasīs lielākus upurus un devīgumu no mums kā jebkad iepriekš. Tādēļ vēlos sacīt, ka Spānijas Partido Popular ir atbalstījusi Spānijas valdības mērķus Eiropas prezidentūrā šajā Eiropas Savienībai svarīgajā periodā.
Mums tagad tās ir pareizi jāpiemēro. Es jums pateikšu, kā Spānijas prezidentūru nevajadzētu vērtēt. To nevērtēs pēc mūsu organizēto sanāksmju skaita. Labas prezidentūras mēraukla nav tradicionālas runas vai lieli vārdi, vai parastas vietas. To vērtēs pēc rezultātiem, reāliem rezultātiem, mūsu spējas mainīt mūsu attieksmi - visās Eiropas iestādēs - un mūsu spējas piešķirt prioritāti patiesām eiropiešu problēmām. Tikai tā mēs patiesi pietuvosimies visiem eiropiešiem.
(Aplausi)
Juan Fernando López Aguilar
(ES) Sociālistu delegācijas vārdā Eiropas Parlamentā, kas, kā jūs sacījāt, ir Eiropas Parlaments ar visplašāko pārstāvniecību un demokrātiski visspēcīgākais visā Eiropas Savienības vēsturē, es vēlos pievienoties daudzajiem un ļoti sirsnīgajiem apsveikumiem Spānijas prezidentūrai Eiropas Savienībā, kā arī vēlēt vislabākās sekmes šādā izšķirīgā laikā.
Tas ir izšķirīgs laiks tādēļ, ka beidzot ir stājies spēkā Lisabonas līgums. Tas ir izšķirīgs arī, ņemot vērā jaunu iestāžu izveidošanu: jaunā Komisija, pastāvīgais Padomes priekšsēdētājs un Eiropas Savienības Augstais pārstāvis. Tomēr visvairāk tā izšķirīgumu nosaka tas, ka tas mums sniedz iespēju darīt vajadzīgo, izmantojot Lisabonas līgumu un jaunās iestādes, proti, reaģēt uz visnopietnāko un smagāko krīzi, kāda redzēta pēdējo 80 gadu laikā un kam ir bijusi nopietna ekonomiskā, finanšu un arī sociālā ietekme.
Desmit gadus Eiropas pilsoņi ir vērojuši iestāžu debates, un 7. jūnijā pilsoņi ievēlēja šo Parlamentu, kas pārstāv 500 miljonus cilvēku. Šie cilvēki mūs vēro, viņi no mums gaida rezultātus un pieprasa atbildes. Viņi vēlas koordināciju un uzraudzību lietās, kur trūka pārvaldības, un viņi vēlas, lai tiktu atjaunota atbildības ētika, izskaužot pārredzamības trūkumu un mantrausību. Tādēļ viņi vēlas, lai mēs izkļūstam no krīzes un izkļūstam labāki, bet patiesi pret mūsu modeli.
Tādēļ es uzskatu, ka Spānijas prezidentūra nekļūdās, sākot ar atkārtoti apstiprinātām vērtībām: vienlīdzības nozīmi. Eiropas Savienības pamatā ir vienlīdzība - vienlīdzība likuma priekšā, bet arī vienlīdzība kā sociāla modeļa, cīņas pret atstumtību un diskrimināciju, vājāko sabiedrības pārstāvju aizsardzības, apņemšanās apkarot ar dzimumu saistītu vardarbību un Eiropas aizsardzības ordera satvars. Tās pamatā ir arī kvalitāte, kas darbojas kā svira inovāciju, izglītības un apmācības nākotnei un kas vienmēr ir bijusi veids, kā radīt jaunas iespējas tiem, kuriem to pašlaik nav.
Turklāt prezidentūrai ir taisnība attiecībā uz saturu, un tā norādīja uz stratēģijas "Eiropa 2020” nozīmi, kas atzīst, ka Lisabonas stratēģija nebija efektīva un ka tādēļ mēs neesam priecīgi un apmierināti, kā arī, ka mums jāpauž apņemšanās attiecībā uz vairāk inovācijām un labākiem energoresursiem. Ir arī Eiropas Ārējās rīcības dienests, lai palīdzētu Haiti, un rīcības plāns brīvības, drošības un tiesiskuma telpai.
Ja ļausiet, es vēlos sacīt, ka prezidentūrai ir arī pareizā attieksme un ka ir pareizi, ka tai netrūkst drosmes veicināt izmaiņas, saskaroties ar valstu aizspriedumiem, ekonomikas lejupslīdi un demisijām...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Rotējošās prezidentūras priekšsēdētāj Zapatero kungs, no sirds vēlu jums veiksmi un izdošanos, jo tas nāks par labu Eiropai un tās pilsoņiem.
Saistībā ar krīzi nepieciešama globāla domāšana un vietējā darbība, bet jums jāapvieno spēki ar visiem. Izmantojiet sekmīgus vietējos un reģionālos modeļus, kuru pamatā ir reāla ekonomika, sadarbība starp valsts un privātajiem sektoriem un tuvums cilvēkiem. Iekļaujiet reģionus, kopā ar tiem izveidojiet lēmumu pieņemšanas procesus. Tas arī saistīts ar Lisabonas līguma piemērošanu, kurš pirmo reizi pilsoņiem piešķir nozīmi.
Jūsu programmā ir aizmirsti reģioni un nav precizēts, kā tiks piemērots subsidiaritātes protokols. Uzņemieties risku, ieviesiet inovācijas, bet iegūstiet kaut nedaudz uzticamības, jo neviens šeit netic tam, ko sakāt, pēc tam, kad Spānija samazināja savu inovācijām paredzēto budžetu.
Man prieks, ka jūs atbalstāt vienlīdzību starp vīriešiem un sievietēm, bet jūsu programma rakstīta vīriešu dzimtē, un tās valoda pat nepiemin dzimuma perspektīvu. Vai tas nešķiet slikta pazīme?
Ja runājam par Basku zemi, es jūs aicinu strādāt miera labā, atbalstīt produktīvu ekonomiku, virzīt Basku zemes ātrvilciena attīstību, integrēt mūsu fiskālo sistēmu, mūsu policiju un mūsu valodu Eiropas iestādēs. Eiropu izveidos, apvienojot cilvēkus, zināšanas, gribu un politisko realitāti. Tas nozīmē Parlamentu, kam, ja drīkst sacīt, jūs savu programmu un grafiku iesniedzāt trūcīgi un novēloti, un kas izpelnījies cieņu, kādu neesmu redzējis, pat tā oficiālajā atklāšanā 8. janvārī.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Laipni lūgts, premjerministr. Tomēr baidos, ka jūsu prezidentūra varētu tikt uzskatīta par politisko "krokodilu”, t.i., ar lielu muti, kas pauž lielas idejas, bet kam nav ausu, lai uzklausītu.
Mani patiesi nekas neiepriecinātu vairāk, ja pēc sešiem mēnešiem es jūs varētu apsveikt par tādu pasākumu ieviešanu, kas mums ļautu izkļūt no krīzes, - un tas liek domāt par plašāku un labāku ekonomikas pārvaldību -, un par Eiropas Savienības reorganizāciju, skatoties no sociālās, ekoloģijas un demokrātijas perspektīvas.
Tomēr šodien man jāatzīstas, ka mani māc bažas par to, ka prezidentūras programmā stimulēšanas plānu mērķi, piemēram, ir nekonkrēti un atsauces uz Eiropas Savienības ekonomikas pārvaldību ir minimālas.
Turklāt, lai īstenotu reālu fiskālo reformu, kas ietver Eiropas resursus, lai izveidotu sociālo politiku, un kam nepārprotami ir "zaļa”, ekoloģiska dimensija, mums skaidri jānorāda, ka "maksā piesārņotājs”, un tas attiecas arī uz tiem, kuri rīkojas krāpnieciski un bezatbildīgi neatkarīgi no tā, vai tā ir banka, starpvalstu uzņēmums vai nodokļu nemaksātājs. Tomēr es jūsu priekšlikumos saskatu arī biklumu un pārāk daudz piekāpšanās tiem, kas bezkaunīgi ieķīlā mūsu sociālo un vides tagadni un nākotni.
Taču ir skaidrs, ka jūsu prezidentūras laikā ir plānoti daudzi samiti - vai nu ar Latīņameriku, vai Vidusjūras reģionu -, bet es arī vēlos paust savas bažas par diviem aspektiem. Pirmais ir jūsu lēmums pārskatīt universālo jurisdikciju, jo tas mūs novājina gadījumos, kad saskaramies ar genocīdu un pasaules līmeņa noziedzniekiem, neatkarīgi no tā, vai tie ir Izraēlā, Ķīnā vai Gvatemalā; un otrais aspekts ir tādi gadījumi kā Sahāra vai Kolumbija u.c., kad tirdzniecības nolīgumi gūst virsroku pār cilvēktiesību aizsardzību.
Tomēr vēlos savu runu beigt, sveicot jūs un paužot savu atbalstu vienā konkrēta jautājumā, proti, vienlīdzībā starp vīriešiem un sievietēm. Jā, tur jums, manuprāt, ir ticamība, jo tur redzu potenciālu, un tur jūs varat veikt nozīmīgu darbu, jo esat to paveicis daudzās jomās. Es ceru un ticu - un jums būs šīs plenārsēžu zāles atbalsts turpmākajā darbībā -, ka jūs turpināsiet rādīt piemēru daudzām citam valstīm, kas šajā jomā atpaliek.
Adam Bielan
(PL) Priekšsēdētāja kungs, Rodríguez Zapatero kungs, jūsu valsts ir pārņēmusi prezidentūru ārkārtīgi grūtā laikā, proti, pēdējā (es ceru) posmā smagākajai ekonomiskajai krīzei, kādu mūsu kontinents pieredzējis pēdējo 80 gadu laikā. Tādēļ ir pilnībā saprotami, ka par nākamo sešu mēnešu galvenajām prioritātēm esat noteicis atgriešanos pie ekonomiskās attīstības un cīņu pret bezdarbu. Tomēr, ja runājat par Eiropas ekonomikas konkurētspējas izaugsmi, jāatceras, ka to nevar sasniegt bez ekonomikas reformas, nepabeidzot, piemēram, kopējā tirgus izveidi vai necīnoties pret ekonomiskā nacionālisma atdzimšanu, piemēram, Francijā.
Esmu priecīgs, ka Spānijas prioritātēs iekļauta arī energoapgādes drošība. Zapatero kungs, es esmu no Polijas, kas labāk par vairumu valstīm saprot nepieciešamību dažādot elektroenerģijas ražošanā izmantoto materiālu piegādi un ka tas nozīmē piegādes avotu, nevis tikai sadales kanālu, dažādošanu, kā mums mēģina iestāstīt aģitatori, kas strādā Krievijas uzņēmuma Gazprom labā. Es ceru, ka sešu mēnešu laikā jūs varēsiet parādīt kādus reālus rezultātus arī šajā jomā.
Visbeidzot, jārunā par ES paplašināšanos, ko Moratinos kungs pareizi nesen atzina par ļoti svarīgu jautājumu. Mēs šodien piedalāmies debatēs brīdī, kad mums nozīmīgā kaimiņvalsts Ukraina, kas ir svarīga kaimiņvalsts arī no energoapgādes perspektīvas, ir izturējusi kārtējo demokrātijas pārbaudi. Ceru, ka pēc sešiem mēnešiem mēs varēsim sacīt, ka Ukraina ir pietuvojusies dalībai Eiropas Savienībā.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Priekšsēdētāja kungs, Spānijas prezidentūra, aprakstot prioritātes attiecībā uz patērētājiem, pārvaldības programmai velta divas rindiņas. Tas parāda nozīmi, ko tā piešķir patērētāju aizsardzībai. Tādēļ mēs vēlētos zināt, ko prezidentūra plāno darīt saistībā ar savu pilsoņu tiesībām. Vai tā plāno viņus aizsargāt, pārskatot ierosināto pilnīgo un lejupējo saskaņošanu vai ierobežot paziņotās apņemšanās?
Par redzējuma trūkumu sociālajā jomā neliecina tikai patērētāju aspekts. Bezdarbs kā nesenās krīzes sekas smagi skar Eiropas Savienības pilsoņus, un viņi sagaida rīcību. Problēmās iestiguši ir it sevišķi jauni cilvēki. Šajā saistībā prezidentūra veicina jaunu cilvēku nodarbinātību, izmantojot ar mācekļu programmas un tādējādi veicinot jaunu cilvēku ekspluatēšanu un pārmērīgu peļņu uzņēmumiem. Mēs aicinām Spānijas prezidentūru pārskatīt tās programmu, lai aizsargātu savu pilsoņu pastāvīgās darba vietas.
Rolandas Paksas
(LT) Arī es ceru, ka Spānijas prezidentūra būs veiksmīga un ka papildus izklāstītajām prioritātēm Spānija veltīs uzmanību arī problēmai, kas šobrīd ir īpaši svarīga, proti, cilvēktiesībām un brīvībām. Pēc Lietuvas parlamenta veiktās izmeklēšanas Centrālās izlūkošanas pārvaldes (CIA) cietumos, atklājās, ka citā valstī, Eiropas valstī, bija izveidota infrastruktūra nelikumīgai cilvēku turēšanai apcietinājumā. Eiropas Savienība un Amerikas Savienotās Valstis ir kā divi pasaules politikas un ekonomikas stūrakmeņi, sabiedrotie un partneri, kuriem nodrošinātas vienlīdzīgas tiesības, bet tas nenozīmē, ka CIA aģenti ir tiesīgi uzņemties kunga lomu suverēnās valstīs mūsu pašu teritorijā. Es domāju, ka Eiropas Parlamentam jāatjauno šī izmeklēšana attiecībā uz cilvēku nelikumīgu apmelošanu un to turēšanu apcietinājumā Eiropas valstīs. Šī izmeklēšana būtu jāpabeidz ar dokumentu, kas dalībvalstīm uzliek saistības nodrošināt beznosacījuma tiesības un brīvības katram pilsonim.
Frank Vanhecke
(NL) Spānijas prezidentūras paziņojumi, it sevišķi par imigrācijas politiku un robežkontroli, ir mainīgi un nenoteikti. It sevišķi nepatiesa izklausās Spānijas pārliecība, ka šādus jautājumus būtu jāregulē Eiropas līmenī, ņemot vērā šīs valsts nelegālo imigrantu neseno masveida legalizāciju, par ko, teiksim tā, ziemeļnieciskākās Eiropas valstis drīz rūgti maksās, lai gan tam pat neļāva izteikties šajā jautājumā. Mani arī pārsteidza tas, ka Spānijas prezidentūra turpina atbalstīt aktīvu imigrācijas politiku ļoti nopietnas ekonomiskās krīzes laikā, kad neviens droši nezina, cik miljoni eiropiešu ir bez darba. Mums patiesi ir nepieciešams aizvērt mūsu robežas, apturēt imigrāciju un, protams, nodrošināt ekonomisko atbalstu valstīm, kam šāds atbalsts vajadzīgs. Jūsu atbalstītā turpmākā liela mēroga imigrācija var tikai novest pie liela mēroga problēmām.
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Rodríguez Zapatero kungs, man jāizsaka kompliments par jūsu daiļrunību. Tomēr, kas tieši jums ir mums sakāms? Ko vēlaties mums pateikt? Kāda ir jūsu pateiktā būtība? Esmu dzirdējis daudzas runas - jūs esat 32. valdības vadītājs, ko esmu uzklausījis, bet reti pateiktajā esmu dzirdējis tik maz apņemšanos. Ņemot vērā krīzi, gaidāmo samitu, vajadzīgos striktos pasākumus attiecībā uz finanšu tirgu regulēšanu un to, ka Padome ir pametusi Komisiju likteņa ziņā pēdējo dažu mēnešu laikā, kur ir jūsu stratēģija?
Schulz kungs laikam bija citā telpā, ja iesaka pieņemt Spānijas valdības modeli. Es vēlos skaidri noteikt vienu lietu: Eiropa nevar atļauties 20 % bezdarba līmeni. Tad ko labu dod Spānijas modelis? Kā esat reaģējis uz krīzi? Kā varat šeit koordinēt jautājumus? Mēs aicinām jūs mūs vadīt. Tad mēs jūs atbalstīsim. Tomēr, ko mēs varam pasākt ar kaut ko tādu, kurā nav apņemšanos? Protams, ka esam pret vardarbību laulībā, kurš tad nebūtu pret? Jūsu vienīgais konkrētais priekšlikums bija elektriskais automobilis; paturot prātā krīzi un samitu, vai tas ir viss, ko varat ierosināt, Zapatero kungs? Mani arī pārsteidza, ka Komisijas priekšsēdētājam nācās jums nolasīt līgumu attiecībā uz ekonomikas politikas koordināciju, un jūs uzmanīgi klausījāties, jo tā nepārprotami bija pirmā reize, kad to dzirdējāt!
Viss, ko varu jums sacīt, ir - uzklausiet jūsu partijas biedra Almunia kunga ieteikumus. Viņš pretojās Padomes opozīcijai pret Stabilitātes un izaugsmes paktu. Viņš ir piemērs, kādam jums būtu jāseko. Palīdziet viņam nodrošināt Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanu. Palīdziet viņam to paveikt, un mēs būsim jūsu pusē. Taču ar šo smieklīgo pieeju, kurā nav apņemšanos, mēs Eiropā negūsim nekādu progresu.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, nedomāju, ka Langen kungs pārāk uzmanīgi klausījās, jo citādi būtu saklausījis pieminam skaidru modernizācija stratēģiju un sociālo paktu. Esmu neesmu pārsteigts, ka nedzirdējāt, ka tika pieminēts sociālais pakts, jo tas ir šīs stratēģijas būtiska daļa. Zapatero kungs noteikti pieminēja bezdarbu, arī bezdarbu savā valstī. Bezdarbs kopumā uztrauc mūs visus. Tomēr viņš nav par to atbildīgs; par to atbildīgi ir tie, kas pēdējos dažus gadus ir īstenojuši maksimālas noteikumu atcelšanas politiku. Atbildīgi ir tie, kas ir tādos amatos kā jūs, un tie, kas šo visu izraisīja.
Šis sociālais pakts ir nepieciešams it sevišķi tagad, jo mēs zinām - un šeit jums bija taisnība, lai gan tikai daļēji -, ka mums jākonsolidē budžeti. Tomēr mēs arī zinām, kas tas nedrīkst notikt uz mazaizsargātu sabiedrības pārstāvju rēķina - un to pašlaik ir daudz, jums tikai jāpalasa šodienas avīze, un tiem, piemēram, nav bezdarba pabalsts. Tas nav tikai šo personu traģiskais liktenis, bet tas ir arī fakts, kas ietekmē ekonomikas izaugsmi, jo mēs ļoti labi zinām, ka cilvēki no zemākiem sabiedrības līmeņiem tiecas samazināt savus patēriņa izdevumus, un viens no iemesliem, kādēļ ekonomikas attīstība un ekonomiskā izaugsme ir apdraudēta, ir nepietiekami patērētāju izdevumi. Ja neaizsargāsim mazaizsargātos sabiedrības pārstāvjus, izmantojot sociālo paktu, mēs ne tikai negūsim rezultātus sociālajā jomā, bet arī attiecībā uz ekonomisko attīstību. Tādēļ šis sociālais pakts ir ļoti svarīgs.
Zapatero kungs, it sevišķi attiecībā uz sociālo paktu jums ir mūsu nedalīts atbalsts.
Ramon Tremosa i Balcells
(ES) Rodríguez Zapatero kungs, pagājušā gada septembrī komisārs Joaquín Almunia uzstājās Parlamentā, Ekonomikas un monetārajai komitejā. Pēc ziņojuma sniegšanas par Vācijas eksporta atgūšanos un Francijas patēriņa pieaugumu, Almunia kungs sacīja, ka krīze Spānijā būs daudz ilgāka un dziļāka.
Patiesībā Eiropas Komisija paredzēja bezdarba pieauguma un valsts finanšu pasliktināšanās turpināšanos Spānijā nākamos dažus gadus, un šogad mēs, ļoti iespējams, vērosim samazinājumu banku kredītos mājsaimniecībām un uzņēmumiem.
Septembrī es komisāram J. Almunia jautāju, kādēļ Eiropa jau atgūstas un kādēļ Spānija turpina slīgt zemāk, un viņš atbildēja tieši šādi: "jo Spānijas valdība neīsteno reformas, par ko jūs un es esam vienojušies”. Krīze ir globāla, taču risinājumi ir vietēji. Daudzas Eiropas valstis ātri apzināja krīzi, ātri rīkojās un jau atgūstas. Jūs esat nelietderīgi izmantojis divus gadus un joprojām nenodrošināt konkrētus risinājumus.
Zapatero kungs, jūs esat pārtraucis labu Spānijas Sociālistiskā strādnieku partijas tradīciju Eiropā. Felipe González atsaucās uz Eiropas sociāldemokrātu reformistiem, bet jūs stāvat tuvāk revolucionārajiem Dienvidamerikas populistiskajiem politikas virzieniem. Reformas palīdz valstīm gūt panākums vairāk nekā revolūcijas, un Eiropa ir labas prakses modelis šajā ziņā. Nāciet šeit ar pazemību un mācieties, necentieties pamācīt.
Divi konkrēti jautājumi: kad mēs plenārsēžu zālē varēsim runāt kataloniešu valodā? Un, visbeidzot, kad Spānijas valsts atcels starptautiskos līgumus, kas aizliedz lidojumus no 23 valstīm uz Barselonas lidostu?
Oriol Junqueras Vies
(ES) Sveicināts, Rodríguez Zapatero kungs. Pirms dažiem gadiem jūs mums apgalvojāt, ka Spānija ir pārspējusi Itālijas ražošanas apjomu uz iedzīvotāju un ka tā drīz tāpat apsteigs Franciju. Tomēr pašlaik saskaņā ar starptautiskām novērtējuma aģentūrām Spānijai ir viens no augstākajiem nabadzības rādītājiem Eiropas Savienībā ar 20 % bezdarbu un budžeta deficītu EUR 78 miljardu apmērā.
Kas notika, Zapatero kungs? Vai jūsu ekonomiskie risinājumi Eiropai būs tādi paši kā Spānijā piemērotie?
Turklāt šis deficīts nav izmantots, lai izbūvētu plašas komunikāciju infrastruktūras. Kad mēs, Eiropas pilsoņi, gūsim labumu no dzelzceļa kravu pārvadājumu ass, kas savieno kontinenta ziemeļus un dienvidus un ved gar Vidusjūras krastu?
Šis deficīts nav arī izmantots, lai sekmētu izmaiņas ražošanas modelī. Kā mēs, eiropieši, varam uzticēties tam, ka jūs vēlaties īstenot Eiropas digitālo programmu, ja jūs savu pētniecības budžetu nupat samazinājāt divkārt.
Visbeidzot, atšķirībā no jūsu kolēģiem Eiropas deputātiem, kas šeit ir pārstāvēti, Spānija joprojām atsakās atzīt Kosovu. Cik vēl ilgi jūs turpināsiet izmantot starptautiskās kopienas pacietību, atsakoties pieņemt referendumu par pašnoteikšanos kā demokrātisku cilvēku gribas izpausmi?
Lajos Bokros
(ES) Ir samērā svarīgi un arī simboliski, ka tādas valsts premjerministrs, kurai ir augstākais bezdarba līmenis Eiropas Savienībā, runā par to, cik nozīmīgi ir izveidot darba vietas. Tādēļ es vēlos prasīt Spānijas valdības premjerministram, kādi tieši ir vissvarīgākie pasākumi, lai sasniegtu bezdarba samazināšanas mērķi ne tikai Spānijā, bet arī Eiropā.
Spānijas valdības programma ir ļoti mērķtiecīga. Tajā vēlas pieņemt jaunu izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju. Vienlaikus šajā programmā aizmirst Kopienas Lisabonas programmu, kurā bija prognozēta Eiropas pārveidošana par konkurētspējīgāko reģionu pasaulē. Kā var paredzēt jaunu stratēģiju un to izstrādāt mēneša laikā, vispirms neanalizējot iepriekšējās programmas nesekmīgo rezultātu iemeslus?
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, šis periods ir saistīts ar daudzām izmaiņām Eiropas Savienības politikas virzienos un prioritātēs.
Bezdarbs ir sasniedzis satraucošu līmeni - vairāk nekā 24 miljoni bezdarbnieku un vairāk nekā 5 miljonu pieaugums bezdarbnieku skaitā iepriekšējā gadā - situācija, kas vairojusi nabadzību, kura pašlaik skar vairāk nekā 80 miljonus cilvēku. Tā vietā, lai mēs atgrieztos pie Stabilitātes pakta piemērošanas ar tajā paredzēto liberalizāciju un neoliberālismu, kā to ir izdarījis Padomes priekšsēdētājs, mums nepieciešams sociālās attīstības un progresa pakts, kura mērķis ir ražošana, it sevišķi lauksaimniecības un rūpniecības jomā, nodarbinātība ar tiesībām un sociālo iekļaušanu.
Kā esam jau redzējuši, tieši tas sekmēja nevienlīdzības pieaugumu un prioritātes piešķiršanu galveno ekonomikas un finanšu dalībnieku lielākas peļņas un ieguvumu gūšanai. Tajā pašā laikā vidēji vairāk nekā 21 % jaunu cilvēku nevar atrast darbu Eiropas Savienībā, katrs piektais bērns dzīvo nabadzībā un atkal paaugstinās diskriminācija pret sievietēm. To visu ņemot vērā, pašlaik uzdevums ir pārtraukt šos pašreizējos politikas virzienus...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, saskaņā ar Eirobarometra rādītājiem Spānijai ir ceturtais augstākais rādītājs - 21 % - attiecībā uz cilvēku skaitu, kas dzīvo nabadzībā. Ceturtais rādītājs pēc Latvijas, Rumānijas un Bulgārijas.
Šādos apstākļos ar šādiem datiem, kas pieminēti vairākkārt un ne tikai saistībā ar bezdarbu, kādu imigrācijas politiku ierosina Spānijas prezidentūra? Spānijas prezidentūra saka, ka vēlas palielināt imigrāciju.
Pašlaik tas man liekas nepārprotami pretrunīgi. Skatoties no Madrides perspektīvas, kādēļ Spānijai un kādēļ Eiropas valstīm - Spānija nav vienīgā, kur ir šāda bezdarba situācija, - vajadzīgs ievest jaunu darbaspēku? Vai mēs vēlamies, lai imigrantiem nebūtu māju vai darbu? Vai mēs vēlamies palielināt šo jau satraucošo tādu cilvēku skaitu, kas dzīvo uz nabadzības robežas?
Manuprāt, tā vietā mums jākoncentrē uzmanība uz galveno mērķi imigrācijas jomā, t.i., to imigrantu integrēšanu, kas jau ir mūsu valstī, un uz pārtraukšanu...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Mario Mauro
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, laipni lūgts, Rodríguez Zapatero kungs. Es atzīstos, ka kā zvērināts konservatīvisma pārstāvis biju sagatavojies uz šīm debatēm tā, it kā tās būtu vēršu cīņas; Tomēr jūs runājāt par vienlīdzību un cilvēktiesībām tā, ka tagad varu saskatīt, kas mūs vieno, nevis šķeļ. Jūs bijāt piesardzīgs matadors; es būšu piesardzīgs vērsis un nepametīšu savu iežogojumu;
Tomēr, lūdzu, ļaujiet man pievērsties diviem ļoti nogurdinošiem jautājumiem par to, kā jūs varat sekmēt Lisabonas līguma īstenošanas interpretāciju. Jūs savā valstī esat noteicis dažādus politikas virzienus, kuru pamatā ir subsidiaritāte, tādējādi bez konfliktiem atbalstot daudzu kopienu prasības, kas saistītas ar identitāti, sākot no kataloniešiem līdz baskiem un no valensiešiem līdz galīsiešiem.
Kā jūs plānojat aizsargāt subsidiaritātes principu attiecībās starp dalībvalstīm un Eiropas Savienību, citiem vārdiem sakot, dalībvalstis pieprasa, lai tām ļauj paturēt savas tradīcijas, savas identitātes, lai tiek atzītas to vērtības, lai tiktu apstiprināts ES dibināšanas princips - "vienoti dažādībā”?
Man otrs jautājums attiecas uz Augsto pārstāvi ārpolitikas jomā: pēc Lisabonas, kurš no jums, priekšsēdētāj H. Van Rompuy un priekšsēdētāj J. M. Barroso, ir atbildīgs par to, lai izskaidrotu baronesei C. Ashton, ka, iespējams, pēc 12 dienām ir laiks kāpt lidmašīnā un lidot uz Haiti? Ka ir laiks, lai Eiropas Savienības ārpolitikai būtu ne tikai budžets, bet arī seja un cilvēciska spēja atbalstīt, kā to darījuši citu starptautisku organizāciju vadītāji? Ja vien mēs, protams, nejaucam Haiti ar Taiti.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, Spānijas prezidentūra ir pirmā prezidentūra pēc jaunā Lisabonas līguma stāšanās spēkā.
Pirmais uzdevums ir šāds: mums ir līgums, bet mums nepieciešama atbilstīga piemērošana un pat vairāk. Eiropas sociālais pakts un Eiropas ekonomikas pārvaldība varētu ietilpt šajā "vairāk”, taču tam nepieciešami Eiropas finanšu resursi un dalībvalstu nodokļu politikas virzienu saskaņošana. Diemžēl šādus centienus valstu valdības ir vienmēr mazinājušas.
Es ceru, ka Spānijas prezidentūra spēs tām likt sanākt kopā aktīvāk nekā iepriekš.
Spānijas prezidentūrai būtu jārisina divas galvenās Eiropas Savienības pretrunas: pretruna starp vajadzībām Eiropas labā un Eiropas valstu egoistiem un pretruna starp attīstības līmeni Eiropas Savienības rietumu teritorijās un austrumu teritorijās ar tās sekām uz politisko jutīgumu. Katrā no šim divām pusēm politiskais jutīgums ir atšķirīgs. Pastāv sajūta, ka ir nepieciešams vairāk Eiropas, un šī vajadzība ir nedaudz atšķirīga katrā no divām pusēm pēc sociālās un ekonomiskās šķelšanās. Ceru, ka Spānijas prezidentūra spēs to risināt.
Šie patiesi ir uzdevumi, kam būs nepieciešami lielāki kopīgie resursi un labāka politikas saskaņošana. Tādēļ es domāju, ka mums ne tikai vajag izlasīt līgumu, kas ir ļoti pareizs un sniedz plašākas saskaņotības iespējas, bet arī nodrošināt...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Barroso kungs, Padomes priekšsēdētāj, Spānija ir ceturto reizi pārņēmusi Eiropas Savienības prezidentūru. Jūs zināt, ko nozīmē sadarbība ar Eiropas Parlamentu dažādās situācijās.
Tagad mums ir Lisabonas līgums, kas nozīmē, ka Eiropas Parlaments ir jūsu galvenais partneris. Jūsu programmā jūs sakāt, ka vēlaties, lai ES sakņotos to gribā, kas ES padara likumīgu, proti, Eiropas pilsoņu gribā. Tas ir ļoti tālejošs mērķis. Ceļu tā sasniegšanai var atrast tikai ar Eiropas pilsoņu pārstāvjiem, citiem vārdiem sakot, parlamentiem. Tādēļ priecājos dzirdēt, ka, jūsuprāt, šāda ceļa stūrakmeņi ir sadarbība starp valstu parlamentiem - ES dalībvalstu parlamentiem - un Eiropas Parlamentu. Jūs vēlaties parlamentus satuvināt, lai satuvinātu pilsoņus. Tas ir labi.
Jums ir liela atbildība šajā saistībā, jo jūs esat pirmā prezidentūra pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Citas prezidentūras jūs izmantos kā paraugu. Tādēļ jūs veidojat rīcības plānu, ja tā var sacīt. Es vēlos, lai turpmākās prezidentūras varētu sevi vērtēt pēc jūsu mērauklas attiecībā uz sadarbības struktūrām. Vēlu jums izdošanos!
Peter van Dalen
(NL) Prezidentūra vēlas paātrināt pievienošanās sarunas, tostarp ar Īslandi. Mana grupa neiebilst pret šīs valsts pievienošanos kā tādu, bet neskaidrība saistībā ar Icesave aizņēmumu atmaksu Apvienotajai Karalistei un Nīderlandei pašlaik ir pārāk liela. Īslande un Icesave vairākus gadus ir atļāvušās nopietni riskēt. Likās, ka ierobežojumu nav, un patēriņš un aizdevumu piešķiršana turpinājās. Tādas starptautiskas organizācijas kā Starptautiskais Valūtas fonds brīdināja par šiem riskiem, bet, neraugoties uz to, šī darbība turpinājās nekavēta, līdz sākās ekonomikas lejupslīde. Interesanti gan, ka Reikjavīkas valdība tagad raud krokodila asaras. Jau sen tika runāts par to, ka situācija neņems labu galu. Pabrīdinātais var sagatavoties aizstāvībai. Īsāk sakot, Īslande var pievienoties ES, ja tā nodrošina atbilstību starptautiskajām saistībām, un ir skaidri noteikts, kā un kad jāatmaksā Icesave aizņēmumi. Tas ir vienīgais veids, kā radīt pārliecību, kas nepieciešama, lai pievienotos.
Miguel Portas
(PT) Rodríguez Zapatero kungs, jūs zināt, tāpat kā es, ka ražošanas izaugsme Eiropā nākamajos gados būs lēna un neaktīva. To ņemot vērā, es nesaprotu, kādēļ jūs uzstājat uz Stabilitātes pakta atcelšanu tā sākotnējā redakcijā vai uz valsts ieguldījumu un sociālo izdevumu samazināšanu.
Es arī vēlos jums jautāt par to, ko jūs runā neminējāt. Kādēļ neko nesacījāt par "nodokļu paradīzēm”? Kādēļ neko nesacījāt par konkrētu dalībvalstu iebildumiem pret banku noslēpumainību? Kādēļ neko nesacījāt par reālu Eiropas iniciatīvu attiecībā uz nodokļu piemērošanu finanšu darījumiem?
Īsāk sakot, es jums vēlos uzdot šādu jautājumu: kādēļ jūsu apņemšanās nekad neietver tiesiskumu ekonomikā - mazumiņa tiesiskuma ekonomikas jautājumos?
Enikõ Gyõri
(HU) Starp kopīgiem mērķiem vēlos uzsvērt ekonomiskās krīzes pārvarēšanu un jaunu darba vietu radīšanu. Mēs visi zinām, ka dažās valstīs vērojamas atgūšanās pazīmes, bet tas netiek atspoguļots kopējā nodarbinātības situācijā. Eiropas Savienības pilsoņiem ir vajadzīgs darbs. Tas ir vienīgais pieņemamais pamats Lisabonas stratēģijas atjaunošanai. Mums jānodrošina, ka jaunā stratēģija "Eiropa 2020” neatkārto Lisabonas stratēģijas kļūdas. Pašlaik mēs nesaskatām, kas to padarīs atšķirīgu un ticamāku par tās priekšgājēju. Līdz šim esam dzirdējuši tikai par saukļiem līdzīgiem mērķiem un ārkārtīgi īsu laikposmu tās pieņemšanai.
Ja Eiropas Parlaments ir iesaistīts procesā atbilstoši savai nozīmei, nav iespējams procesu pabeigt pirms otrā ceturkšņa beigām. Mums vajadzīga rūpīgi pārdomāta un saskaņota programma, nevis steigā izstrādāta informētības kampaņa. Apsvērsim šādus aspektus. Kā sadalīt atbildību starp dalībvalstīm un Eiropas Savienību? Kā kontrolēt stratēģijas īstenošanu? Kam, mūsuprāt, jāgūst labums no stratēģijas? Kā ES pārstāvēs visu tās reģionu intereses, nevis tikai konkrētu nozaru, uzņēmumu vai valstu intereses? Kā saskaņot kohēzijas politiku un struktūrpolitiku? Strādājot saspringtos apstākļos, nebūs laika atbildēt uz šiem jautājumiem. Par steigu tiek maksāts ar kvalitāti.
Es vēršu jūsu uzmanību uz diviem Eiropas līmeņa jautājumiem, kas iekļauti nākamās Ungārijas prezidentūras mērķos. Pirmais ir izveidot kopīgu ūdens resursu apsaimniekošanas stratēģiju, jo ūdens resursi ir mūsu kopīgā bagātība. Ar to ir saistīta Donavas kā "zaļā” koridora koncepcija. Otrs mūsu mērķis ir palīdzēt Eiropas reģioniem. Mums jāizmanto šo kopienu spēks.
Marita Ulvskog
(SV) Paldies par jūsu spēcīgo sociālo programmu, šajā ziņā jums ir pilnīgs mūsu atbalsts. Man ir divi jautājumi. Pirmais attiecas uz Kopenhāgenas samitu. Tas bija nesekmīgs, un tagad jāuzdod jautājums, kā mēs varam atgūt iniciatīvu attiecībā uz cīņu pret klimata pārmaiņām? Vai Spānija var bruģēt ceļu saistošam klimata nolīgumam Meksikā, ar ko mēs nepalielinātu plaisu starp nabadzīgajām pasaules valstīm un bagātākām pasaules valstīm? Vai ir iespējams, piemēram, mēģināt nodrošināt tādu klimata iniciatīvu finansējumu, kas nesaņem līdzekļus no pastāvīgās ES palīdzības nabadzības apkarošanai? Tas būtu svarīgs jautājums, ko Spānijas prezidentūra varētu risināt.
Attiecībā uz sociālo paktu jāsaka, ka tas izklausās ļoti interesanti. Tomēr pastāv nopietna problēma: vairs nav saprātīga līdzsvara starp Eiropas darba ņēmējiem un Eiropas darba devējiem. Mums ir Direktīva par darba ņēmēju norīkošanu, kas ir iedragājusi šo līdzsvaru un apdraud sociālo paktu. Pastāv pārāk liels algu dempings un pārāk daudz atklātas ekspluatācijas.
Diana Wallis
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos pateikties premjerministram par godīgo un eiropeisko runu Spānijas prezidentūras atklāšanā. Parasti šis ir brīdis pieklājībai, un mani kolēģi zina, ka es vienmēr esmu ļoti pieklājīga, bet man jāatgriežas pie daudzu Lielbritānijas pilsoņu un citu Eiropas pilsoņu problēmas, proti, viņu mājokļu zaudēšanas Spānijā.
Es šim jautājumam nepieskaros no preteiropeiskas perspektīvas, kā darīja iepriekšējais runātājs. Es tam pieskaros no eiropeiskas perspektīvas, un šis Parlaments ir vairākkārt izstrādājis ziņojumus un rīkojis uzklausīšanas Lūgumrakstu komitejā. Tā ir Eiropas problēma. Tā ir brīvas pārvietošanās problēma. Tā ir Eiropas pilsonības problēma. Tā ir Eiropas tiesiskuma un piekļuves pilsoniskajam tiesiskumam problēma.
Atvainojiet, premjerministr. Jūs izteicāt daudzus brīnišķīgus komentārus par Eiropas pilsonību, taisnīgumu un godīgumu. Es ceru, premjerministr, ka jūs spēsiet šos komentārus izskaidrot tiem Eiropas pilsoņiem, kas ir ar bez pajumtes un kuri zaudē savus ietaupījumus jūsu valstī, kā Parlaments uzskata - man žēl, ka man tas jāsaka, - ļaunprātīgas administratīvās izmantošanas dēļ.
Evžen Tošenovský
(CS) Premjerministr, jūsu prezidentūras prioritāšu programmā transporta sadaļā jūs arī minējāt Galileo projektu. Galileo projekts ir viens no ES lielākajiem un sarežģītākajiem projektiem. Spānijas prezidentūras laikā šim projekta jau būtu jābūt tā īstenošanas posmā. Vēlos jums lūgt veltīt vairāk uzmanības šim projektam, kas ir sarežģīts ne tikai tehniskā, bet arī ekonomiskā ziņā, jo tā finansējums nav līdz galam precizēts. Es domāju, ka, pateicoties Spānijas prezidentūrai, šo programmu sekmīgi izpildīs un sāks īstenot visu projektu. Tas Spānijas prezidentūrai ir milzīgs uzdevums, jo šis projekts jāturpina ar citiem nozīmīgiem projektiem inovāciju, telekomunikāciju un citu saistītu jautājumu jomā.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, priekšsēdētāj J. M. Barroso, komisār J. Almunia, arī es vēlos koncentrēt uzmanību uz stratēģiju "Eiropa 2020”, jo vajadzība Eiropai strādāt tās pilsoņu un viņu darba vietu labā ir lielāka kā jebkad šajos krīzes apstākļos. Jūs paziņojāt, ka stratēģija "Eiropa 2020” ir svarīga prioritātes joma, bet jūsu prezidentūras atklāšanā Madridē jūs uzstājāties ar dažiem pretrunīgiem politiskiem paziņojumiem un saņēmāt samērā daudz kritikas, lai gan tā ir būtiska atbildība - panākt, lai dalībvalstis "dziedātu pēc vienām notīm”, un tam vajadzīga diplomātija. Vai jūs, Spānijas prezidentūra, iespējams, kavējat priekšsēdētāju Van Rompuy ar šiem paziņojumiem? Kā likumdevējam un svarīgam Eiropas Parlamenta partnerim saskaņā ar Lisabonas līgumu - vai jums nebūtu jāstrādā, lai pieņemtu likumdošanas programmu? Vai tas patiesībā nav jūsu darbs - un tas noteikts arī jūsu programmā - nodrošināt izšķirīgu finanšu tirgu regulējumu? Galu galā šajā saistībā Parlaments bija vīlies saistībā ar Padomes pagājušā gada decembrī panākto kompromisu par finanšu uzraudzību. Vai jums nebūtu uz to jākoncentrē vairāk jūsu enerģijas, kā arī uz iekšējo tirgu, kur uzlabojumi ļoti nepieciešami? Tas ir svarīgi mūsu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas ir mūsu darba vietu virzītājspēks.
Attiecībā uz stratēģiju "Eiropa 2020” Eiropas Tautas partijas grupa (Kristīgie demokrāti) arī, protams, prasa principa "bezmaksas visiem” pārtraukšanu dalībvalstīm un tā vietā konkrētus priekšlikumus - šeit es runāju arī par priekšsēdētāju J. M. Barroso - stabilu, pārredzamu pārvaldības struktūru, kas ņem vērā subsidiaritāti. Briseles kompetencē, piemēram, neietilpst pensionēšanās vecums. Vai Briselei būtu jāpieņem lēmumi par reformām dalībvalstu darba tirgos vai izglītības sistēmās? Būsim izlēmīgi, bet ņemsim arī vērā subsidiaritāti.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Jūsu iesniegtā programma ir ļoti mērķtiecīga, tā varētu ļaut Eiropas Savienībai panākt būtisku progresu, un, tā kā man ir bijusi iespēja satikties ar vairākiem jūsu valdības locekļiem, es zinu, ka profesionāli viņi ir ļoti spējīgi un labi sagatavoti šīs programmas īstenošanai, ar ko jūs apsveicu.
Es it sevišķi priecājos par sadarbību ar tieslietu ministru un iekšlietu ministru, jo tā ir joma, kam pievēršu galveno vērību kā Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas priekšsēdētāja vietniece. Mūsu priekšā ir apjomīgs darbs un dažādi pasākumi, tostarp tie, ko minēja sesijas laikā vakar vakarā, un tie galvenokārt attiecas uz tiesiskuma jomu un iekšlietām, kurās Spānijas prezidentūra ir nolēmusi rīkoties drosmīgi.
Ir daudzi jautājumi un vajadzīgi daudzi risinājumi Eiropas Savienības pilsoņu pamattiesību jomā, arī civilās un kriminālas tiesvedības materiālo un procesuālo tiesību jomā un jautājums par aizsardzību attiecībā uz Eiropas sociālās dimensijas atkārtotu ieviešanu. Mums jāpievēršas jautājumiem, kas attiecas uz imigrāciju un patvērumu, un es domāju, ka to darīsim...
Marian Harkin
Priekšsēdētāja kungs, viena no pārmaiņām, par ko šorīt runāja premjerministrs, ir pilsoņu iniciatīva. Patiesi, es domāju, ka ir piemēroti, ka viena no valstīm, kuras pilsoņi nobalsoja "jā” par konstitūciju, ir valsts, kas sāks Lisabonas līguma īstenošanu. Patiesi, daudzreiz, kad Īrijā centos saņemt vēlētāju "jā” par Lisabonas līgumu, es atsaucos uz Spāniju un spāņiem.
Taču mēs kā politiķi esam atbildīgi par to, lai nodrošinātu, ka pilsoņi, apzinoties pilsoņu iniciatīvas patieso potenciālu, arī apzinās tās ierobežojumus. Mēs zinām, ka tas nav tikai jautājums par vienu miljonu parakstu par kādu tematu. Šim tematam jābūt Eiropas Savienības kompetences jomā, un mēs nedrīkstam solīt vairāk par to, ko spējam izpildīt.
Otrkārt, šorīt jūs minējāt pārtikas nekaitīgumu, premjerministr. Esmu gandarīta, ka Lauksaimniecības padomē jūs gūstat panākumus attiecībā uz jautājumu par pārtikas apgādes ķēdes funkciju uzlabošanu. Pārtikas nekaitīgumu nevar un nevarēs garantēt, ja vien mūsu lauksaimnieki nenopelnīs godīgus un pamatoti stabilus ieņēmumus.
Visbeidzot, premjerministr, es jūs sveicu saistībā ar jūsu iniciatīvu izskaust ar dzimumu saistītu vardarbību; ar prieku uzklausīšu sīkāku informāciju.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Sākšu, paužot cerību, ka, lai gan programmas būtība ir samērā vispārīga, Spānijas prezidentūra sasniegs konkrētus rezultātus līdz jūnija beigām.
Es atzinīgi vērtēju to, ka prezidentūra iesaistās Eiropas Pētniecības telpas attīstībā un mobilitātes nodrošināšanā pētniekiem. Tomēr laikā, kad pastāv darba tirgus ierobežojumi, tas būs grūts uzdevums. Es ceru, ka neoficiālā nodarbinātības ministru sanāksme šī mēneša beigās nodrošinās konkrētus rezultātus šajā jomā.
Programma ietver arī TEN-T rīcības pamatnostādņu pārskatīšanu. Būtu vēlams, lai pārskatīšanā arī ņemtu vērā Donavas stratēģiju, kas, lai gan prezidentūras programmā nav tieši pieminēta, ir Eiropas Komisijas apņemšanās 2010. gadam.
Enerģētikas nozarē būtu vēlams uzlabot Eiropas Energoefektivitātes rīcības plānu un pieņemt Enerģētikas rīcības plānu 2010.-2014. gadam. Attiecībā uz Energoefektivitātes rīcības plānu es domāju, ka tā pārskatīšanā būtu arī jāietver priekšlikums par finanšu resursiem, it sevišķi, lai nodrošinātu mājokļu energoefektivitāti. Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānā tika paredzēta Eiropas Savienības dalība Nabucco gāzes cauruļvada finansēšanā. Eiropas Savienības interesēs ir, lai šis finansējums turpinātos arī Enerģētikas rīcības plānā 2010.-2014. gadam.
Attiecībā uz Austrumu partnerību ir vērts atzīmēt, ka Eiropas Savienības attiecības ar Ukrainu ir ārkārtīgi svarīgas. Es arī vēlētos izmantot šo iespēju, lai lūgtu jums neaizmirst Dienvidkaukāza reģionu, kas ir alternatīvs energoresursu avots Eiropas Savienībai, vai Moldovas Republiku, kam šajā pārejas periodā uz demokrātiju ļoti nepieciešama Eiropas Savienības palīdzība.
Gianluca Susta
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Zapatero kungs, paldies par lielisko apņemšanos šajā parlamentāro pilnvaru periodā attiecībā uz jūsu paziņotajiem jautājumiem, lai gan šis vairs nav īstais brīdis visu lietderīgo jautājumu uzskaitīšanai, bet gan praktisku centienu īstenošanai, lai atdzīvinātu Eiropu.
Mums jāaptur šis periods, kurā tiek noteiktas iestāžu struktūras, un jāstājas pretī lielām problēmām, kas joprojām neļauj Eiropai konkurēt, pamatojoties uz vienlīdzīgiem noteikumiem, ar tās starptautiskajiem partneriem. Mums jāzina, vai Eiropas Savienība drīz spēs ieņemt vietu ANO, vai tā spēs kā Eiropas Savienība ieņemt vietu G20, vai tā vēlas lielāku fiskālo un sociālo saskaņošanu un kādus resursus tā vēlas ieguldīt Eiropas ekonomikas ciklā, lai patiesi varētu izdarīt to, ko ir izdarījuši tās starptautiskie konkurenti.
Mums jāierosina - un to saku arī priekšsēdētājam J. M. Barroso - konkrēti pasākumi Eiropas atdzīvināšanai, jo pēc sešiem mēnešiem mēs vairs neredzēsim tos pašus rezultātus, ko redzējām iepriekš. Es arī vēlos zināt, vai beidzot ir pienācis laiks, kad, kā pirms 30 gadiem sacīja H. Kisindžers, lielie pasaules līderi zina, uz kādu tālruņa numuru zvanīt, kad viņiem jārunā ar kādu Eiropā, nevis var tikai sazināties ar dalībvalstīm.
Uz spēles ir likta Eiropas cieņa atbilstīgi Lisabonas līgumam, kā arī Eiropas sociālais modelis, pamata demokrātija, ko mēs, Eiropas Parlamenta sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas deputāti, strikti pieprasām un uz ko mēs vēlamies balstīt mūsu pilsoņu labklājību nākotnē.
Paulo Rangel
(PT) Priekšsēdētāja kungs, Rodríguez Zapatero kungs, Barroso kungs, es vēlos skaidri norādīt, ka runā, ko uzklausījām, bija vairākas neskaidrības, it sevišķi attiecībā uz ekonomikas jautājumiem. Mērķi un norādītie mērķi ir pamatoti, bet konkrētas neskaidrības pastāv. It sevišķi tādēļ, ka nav konkrēta pasākuma bezdarba novēršanai. Tomēr, neskatoties uz šo iebildumu, savā runā vēlos galveno vērību pievērst iestāžu jautājumiem.
Spānijas prezidentūra daudz runā par pilsoņu iniciatīvu un par Ārējās rīcības dienesta sistēmas ātru ieviešanu. Pašlaik iestāžu līmenī, manuprāt, būtu svarīgs arī paziņojums par attiecībām ar palikušajām iestādēm, jo mēs esam Lisabonas līguma sākuma posmā.
Es arī uzskatu, ka ir svarīgi, lai Padome un Spānijas prezidentūra skaidri parāda vēlmi sadarboties ar Komisiju un Parlamentu, lai precizētu, kā īstenosies attiecības starp Komisiju un Parlamentu saistībā ar Lisabonas līgumu, jo Spānijas prezidentūrai pašlaik ir unikāla iespēja noteikt precedentu.
Tas, ko Spānijas prezidentūra darīs, ņemot vērā iepriekš minētās attiecības ar Komisiju, no vienas puses, un Parlamentu, no otras puses, un ņemot vērā attiecības ar Eiropadomes priekšsēdētāju, skaidri liecinās par Lisabonas līguma sekmēm.
Ņemot vērā iepriekš minēto, es vēlētos saņemt skaidrāku informāciju par to, ko jūs domājat par attiecību struktūru starp rotējošo prezidentūru, Komisiju, Parlamentu un Padomes prezidentūru.
Alejandro Cercas
(ES) Cienītais premjerministr Zapatero, laipni lūgts un lai jums veicas, kā arī paldies par jūsu runu! Visvairāk paldies jums par to, ka minējāt Eiropas Sociālo hartu. Beidzot kāds Padomē saprot, ka Eiropu nevar izveidot bez darba ņēmējiem un - vēl mazāk - pret viņiem.
Beidzot kāds Padomē sāk saprast, ka mēs esam saskārušies ar ļoti nopietnu problēmu - miljoniem vīlušos cilvēku un arodbiedrības, kas uzskata, ka netiek iekļautas Eiropas integrācijas procesā, kurā tiek aplūkots tikai uzņēmējdarbības aspekts, kas ir zaudējis savus politiskos mērķus un kuram ir niecīgi sociālie mērķi.
Šīs attiecības ar Parlamentu un arodbiedrībām ir sagrāvuši divi pasākumi. Viens no tiem ir darba ņēmēju pārvietošanās Eiropā, kas apdraud valstu sociālos modeļus, savukārt otrs ir Darba laika direktīva, kura apdraud iepriekš gūtos panākumus un profesionālās un darba dzīves saskaņošanu.
Premjerministr, jūs runājāt par sešiem pārmaiņu mēnešiem. Mainiet procedūras, mainiet virzienu. Jūs nespēsiet mainīt visu, bet sāciet uz jauna ceļa; ceļa, kas Eiropai vajadzīgs, jo Eiropai vajadzīgi darba ņēmēji, un nebūs iespējams izveidot tikai ekonomisku Eiropu; tai jābūt arī politiskai un sociālai Eiropai.
