Eiropas Parlamenta ieteikuma priekšlikums Padomei attiecībā uz jauno ES un Krievijas nolīgumu (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir ziņojums, ko Ārlietu komitejas vārdā ir sagatavojis Janusz Onyskiewicz, par ES un Krievijas nolīgumu.
Janusz Onyszkiewicz
Priekšsēdētāja kungs, šajā ziņojumā attiecības starp Eiropas Savienību un Krieviju ir raksturotas kā visbūtiskākās ES ekonomiskajām un politiskajām interesēm. Tajā ir uzsvērta loma, kādu Krievija var pildīt un kādu tai ir jāpilda starptautiskā mērogā, proti, mūsu tuvākajās kaimiņvalstīs, kur tā var veicināt reģiona ekonomisko un politisko stabilitāti.
Tomēr ziņojumā arī tiek vērsta uzmanība uz Krievijas nesamērīgi bargo reakciju uz Gruzijas bruņoto iejaukšanos Dienvidosetijā, kā arī Krievijas spēku plaša mēroga un neizprovocēto rīcību Abhāzijā. Ziņojumā ir uzsvērta vajadzība pēc jēgpilna dialoga par drošības jautājumiem. Tam ir jābūt dialogam, kura pamatā ir starptautisko tiesību un valstu teritoriālās integritātes ievērošana. Ziņojumā ir arī norādīts, ka notikumi Kaukāzā un abu etnisko teritoriju, Osetijas un Abhāzijas, neatkarības atzīšana rada šaubas par to, vai Krievija patiešām ir gatava un spējīga kopā ar Eiropas Savienību izveidot kopēju drošības telpu Eiropā.
Ziņojumā ir ierosināts nobeigt sarunas par Krievijas pilnīgu atbilstību saistībām un nolīgumiem, kas izbeidza Gruzijas konfliktu, pirms jebkāda apspriežamā nolīguma pieņemšanas. Tas attiektos arī uz nolīgumu par Abhāzijas un Dienvidosetijas statusu. Tāpat ziņojumā Krievija tiek aicināta stabili apņemties neizmantot spēku pret tās kaimiņvalstīm.
Turklāt ziņojumā tiek norādīts, ka nesenie notikumi, kad Krievija uzbruka Gruzijas teritoriālajai integritātei, apdraud attiecības starp Eiropas Savienību un Krieviju tāpat kā Krievijas loma gāzes piegāžu krīzē.
Ziņojumā ir norādīts, ka pašreizējo nolīgumu būtu ieteicams aizstāt ar jaunu un plašāku nolīgumu. Šādam nolīgumam ir jāattiecas uz visiem mūsu sadarbības aspektiem, un tam ir jābūt juridiski saistošam. Tajā arī jāiekļauj skaidras strīdu izšķiršanas procedūras.
Ziņojumā tiek izskatīta arī energodrošība. Tiek izskatīta arī līguma par enerģiju un tranzīta protokolu pamatnoteikumu iekļaušana apspriežamajā nolīgumā. Atsauce tiek izdarīta par spīti tam, ka šis līgums pašlaik ir juridiski saistošs, ieskaitot Krievijai, lai gan Krievija var no tā atteikties.
Ziņojumā ir norādīts uz tādu iespējamo savstarpējo ekonomisko nolīgumu milzīgajām, apslēptajām iespējām, kuru pamatā ir vienlīdzīga partnerība starp abām pusēm. Šādi nolīgumi varētu radīt abpusēji izdevīgu savstarpējo atkarību. Saskaņā ar ziņojumu ir ārkārtīgi svarīgi, lai dalībvalstis un Eiropas Savienība paustu vienotu nostāju, jo īpaši runājot par attiecībām ar Krieviju Tāpat ir būtiski, lai dalībvalstis apspriestos savā starpā labu laiku pirms jebkādām divpusējām iniciatīvām ar Krieviju, kā tām ir jādara atbilstīgi dažādajiem Eiropas Savienības līgumiem. Tas ir īpaši svarīgi gadījumos, kas varētu ietekmēt Eiropas Savienības dalībvalstis vai Eiropas Savienību kopumā.
Ziņojumā liela uzmanība ir pievērsta cilvēktiesībām un brīvībām Krievijā. Tiek norādīts, ka Krievijai kā Eiropas Padomes loceklei ir jāievēro principi, kas ir Padomes darbības pamatā. Tiek norādīts, ka atbilstība šiem principiem ir svarīga, lai sarunas par sadarbību starp Eiropas Savienību un Krieviju būtu veiksmīgas. Tiek uzskatīts par nožēlojamu, ka Krievija nevēlas ieviest efektīvus pasākumus, lai nodrošinātu, ka neatkārtojas daudzie gadījumi, kuros Krievijas iestādes ir pārkāpušas cilvēktiesības un kurus ir nosodījusi Eiropas Tiesa.
Ir vērts pievērst uzmanību vienam no daudzajiem ieteikumiem, kas iekļauti ziņojumā, proti, ka Eiropas Savienībai ir jāturpina atbalstīt Krievijas mēģinājumi iestāties Pasaules Tirdzniecības organizācijā. Tiek uzskatīs, ka ir ļoti svarīgi, lai Krievija ievērotu saistības, ko uzliek dalība, pirms oficiālās uzņemšanas. Jo īpaši tas attiecas uz to, ka Krievijai ir jāizbeidz atteikties no parastās kārtības, kas jau ir ieviesta. Šajā kontekstā ir vērts atcerēties milzīgo nozīmi, kāda ir intelektuālā, komerciālā un rūpnieciskā īpašuma efektīvai aizsardzībai.
Ziņojumā ir iekļauti ieteikumi attiecībā uz cilvēktiesībām, plašsaziņas līdzekļu brīvību, tiesu sistēmas neatkarību un NVO atļautās darbības jomas pakāpenisku sašaurināšanu Krievijā. Tāpat tajā tiek apskatīta virkne ekonomisku jautājumu, piemēram, jūras satiksme Baltijas jūrā un gar Krievijas ziemeļu krastu, gaisa satiksme pāri Sibīrijai un abpusējas vienošanās par iespējamu, neierobežotu ieguldīšanu.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties Parlamentam par iespēju šīs sesijas laikā izskatīt jautājumu par attiecībām ar Krieviju. Kā jūs noteikti zināt, Padome pirms kāda laikā padziļināti apsprieda attiecības ar Krieviju, kad mēs noteicām jaunā ES un Krievijas nolīguma pamatu un būtību, tādēļ mēs uzskatām par svarīgu, ka sarunas par jauno nolīgumu ir atsāktas. Galu galā Krievija ir mūsu lielākā kaimiņvalsts, viens no mūsu galvenajiem partneriem un neaizstājams dalībnieks starptautiskā mērogā. Šobrīd, kad ekonomiskā krīze mūs skar vienlīdz smagi, ir skaidrs, ka pretstatīšana nevienu no mums nepadarīs stiprāku.
Tomēr konstruktīva, saprātīga un savstarpēji izdevīga sadarbība un starptautisko saistību izpilde no Krievijas puses noteikti varētu mūs padarīt stiprākus.
Turklāt dialogs un konstruktīva iesaistīšanās ir būtiski līdzekļi, kā aizsargāt mūsu intereses un veicināt mūsu vērtības attiecībā uz Krieviju.
Īsumā - tas nodrošināja galveno stimulu mūsu lēmumam atsākt sarunas par jauno ES un Krievijas nolīgumu par spīti tam, kas notika Gruzijā pagājušā gada augustā. Krīze un tās sekas, protams, turpina aizēnot mūsu attiecības. Sarunas nekādā veidā nepadara likumīgu Krievijas rīcību Gruzijā, ieskaitot Abhāzijas un Dienvidosetijas teritorijās, un ES ir skaidri noteikusi savu galējo nostāju šajā sakarā. Mūsu atbalsts Gruzijas teritoriālajai integritātei noteikti ir daļa no šīs nostājas.
Mēs joprojām sagaidām, ka Krievija rīkosies atbildīgi un ievēros visas savas saistības. Tas īpaši nozīmē to, ka mēs visā sarunu procesā pievērsīsim īpašu uzmanību mūsu kopējām kaimiņattiecībām ar Krieviju. Krīze Gruzijā ir parādījusi, kā neatrisināti konflikti var joprojām būt nepastāvīgi pēc daudziem gadiem un ka militāra darbība nav risinājums.
Mums ir jāatgādina Krievijai, ka tā var daudz iegūt, rīkojoties konstruktīvi attiecībā uz saviem kaimiņiem, un ka tā var daudz zaudēt, ja tā turpinās konfrontāciju. Galu galā Krievija jau ir pierādījusi, ka tā zina, kā uzvesties attiecībā uz Centrāleiropas kaimiņiem, kas tagad ir gan ES, gan NATO sastāvā.
Mēs turpināsim uzstāt, ka Krievijai ir jāpilda tās starptautiskie pienākumi, kā arī jāievēro Gruzijas un citu Austrumeiropas valstu, kam ir kopējas kaimiņattiecības ar ES, teritoriālā integritāte un suverenitāte No Krievijas arī tiks sagaidīta pilnīga sadarbība tikpat lielā mērā kā no Gruzijas Ženēvas sarunu laikā.
Es negrasos detalizēti izklāstīt pašreizējo sarunu gaitu ar Krieviju par jauno nolīgumu. Komisija kā sarunu par nolīgumu dalībniece, protams, spēs jūs labāk informēt par procesa izmaiņām.
Tāpat man ir jāatgādina, ka mēs tikai sākam procesu, kas varētu aizņemt zināmu laiku. Mēs nedrīkstam zaudēt drosmi, ja sākumā tas būs lēns. Tomēr es esmu pārliecināts, ka līdz mūsu prezidentūras beigām mums būs lielāka skaidrība par to, kādu abas puses vēlas jauno nolīgumu.
Mēs esam pateicīgi Janusz Onyszkiewicz par viņa ziņojumu un tajā paustajiem ieteikumiem. Kopumā mēs piekrītam daudzām jūsu bažām un mērķiem.
Tagad es vēlētos izdarīt dažas piezīmes par jaunā nolīguma daļu attiecībā uz ārējo drošību, sarunās par kuru sava loma ir arī prezidentūrai. Ir ārkārtīgi būtiski, lai jaunajā nolīgumā būtu iekļauti noteikumi, lai nodrošinātu efektīvu dialogu un sadarbību ar Krieviju, un tā pamatā ir jābūt kopējām vērtībām, atbilstībai pašreizējām starptautiskajām saistībām, tiesiskumam, kā arī demokrātijas, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanai. Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz mūsu kopējām kaimiņvalstīm. Patiešām, tas ir būtiski, lai atrisinātu ilgstošos konfliktus.
Arī konfliktu novēršana ir svarīgs mērķis. Tas ir jārealizē ar poliskā dialoga un kopēju iniciatīvu palīdzību.
Jau šobrīd notiek zināma rosība ar Krieviju par politiskā dialoga jomu un jaunā nolīguma ārējās drošības daļu. Bet lielākās grūtības, protams, ir detaļās. Šobrīd sākas sarunu visinteresantākā un rosinošākā daļa, kad mēs sākam pārrunāt konkrētus teksta priekšlikumus.
Ņemot vērā, ka sarunas turpinās, nebūtu piemēroti šeit izklāstīt detalizētu informāciju. Tomēr es varu jums apliecināt, ka mēs centīsimies iegūt būtiskus noteikumus attiecībā uz dialoga stiprināšanu par starptautisko mērogu, par cīņu pret terorismu, par ieroču kontroli, atbruņošanos un neizplatīšanu, par cilvēktiesībām, demokrātiju un tiesiskumu, par krīzes pārvaldību un pilsonisko aizsardzību.
ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmē Khanty-Mansiysk tika panākta vienošanās, ka mūsu kopējais mērķis ir noslēgt stratēģisku nolīgumu, kas nodrošinās vispusīgu sistēmu ES un Krievijas attiecībām paredzamā nākotnē un palīdzēs attīstīt mūsu attiecību potenciālu. Tas joprojām ir mūsu mērķis, un pašreizējā prezidentūra un turpmākās prezidentūras turpinās strādāt pie tā sasniegšanas.
Mēs esam gatavi informēt Parlamentu par progresu un esam pateicīgi par ieguldījumu, ko jūs esat snieguši īpaši ar savas rezolūcijas tekstu.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, cienījamie deputāti, es vēlētos sākt ar sirsnīgu pateicību Onyszkiewicz kungam par šo vērtīgo ziņojumu.
Mēs esam neatlaidīgi uzsvēruši, ka mēs augstu vērtējam Parlamenta viedokli, un es, protams, priecājos sniegt jums papildu informāciju par sarunu gaitu.
Priekšsēdētāja kungs, Krievija ir un būs mūsu svarīgs partneris. Mūsu kopējās intereses ir sarežģītas, un tās pārklājas, sākot ar ekonomiskajiem kontaktiem līdz, piemēram, mūsu kopējam partneru darbam Tuvo Austrumu četriniekā vai līdzīgi kā vakar Afganistānā un Pakistānā. Protams, kā mēs visi zinām, mums arī ievērojami atšķiras viedokļi, piemēram, attiecībā uz Gruzijas teritoriālo integritāti. Atkal un atkal veidojas saspīlējums par mūsu lomas stiprināšanu kaimiņvalstīs, kas mums ir kopējas ar Krieviju. Šajā kontekstā bieži tiek nepareizi pieņemts, ka mēs esam atkarīgi no mūsu lielās kaimiņvalsts. Kad runa ir par tirdzniecību un enerģiju, mēs esam drīzāk savstarpēji atkarīgi jeb mēs esam kļuvuši viens otram nepieciešami. Tādēļ šobrīd mūsu attiecības ar Krieviju ir ļoti svarīgas, un šobrīd ārkārtīgi būtiska ir vienota, tālredzīga ES stratēģija.
Rīt prezidents B. Obama pirmo reizi tiksies ar prezidentu D. Medvedev, lai, tā teikt, atjaunotu ASV un Krievijas attiecības. Šī jaunā pieeja noteikti ir vērtējama atzinīgi, bet mēs nedrīkstam sākt no nulles. Mums nav jāsāk mūsu attiecības no jauna; tā vietā mums ir pastāvīgi tās jāuzlabo. Tas ir mūsu prioritāšu saraksta pašā sākumā.
Kā Komisija norādīja savā 5. novembra paziņojumā, mūsu attiecību sarežģītais un plašais raksturs un daudzās jomas, kurās mēs esam savstarpēji atkarīgi, nozīmē, ka mums ir neatlaidīgi jāsadarbojas ar Krieviju, un es arī vēlos teikt, ka mums ir jābūt prātīgiem un uz rezultātiem orientētiem. Sarunas par jauno nolīgumu neapšaubāmi ir vislabākais veids, kā izvirzīt vienotu ES nostāju, kas aizsargā mūsu intereses, lai sasniegtu vienošanos par vissvarīgākajām jomām. Kamēr es šeit runāju, Maskavā notiek ceturtā sarunu kārta.
Šobrīd mēs esam vienojušies par nolīguma vispārējo struktūru, kam ir jāveido juridiski saistošs pamats visiem mūsu attiecību aspektiem paredzamā nākotnē. Tomēr tajā pašā laikā mēs neesam noteikuši nekādus mākslīgus sarunu termiņus: manuprāt, mums ir jāizmanto tik ilgs laiks, cik ir vajadzīgs, lai sasniegtu apmierinošu rezultātu, jo tikmēr būs spēkā pašreizējais nolīgums, tādēļ nav izmisīgas vajadzības turpināt lielā steigā. Tādēļ, lai risinātu pašreizējos jautājumus, mums nav jāgaida, kad tiks noslēgts jaunais nolīgums. Līdz šim ir pārrunāti politikas, tiesiskuma un drošības jautājumi, tādējādi šobrīd ir labāka sapratne par mūsu attiecīgajām nostājām; tagad mēs esam sākuši pārrunāt ekonomiskos jautājumus.
Jebkurā gadījumā, tas nedrīkst mūs pārsteigt, ka abām pusēm dažās jomās ir ļoti atšķirīgas pieejas. Lai gan Krievijai ir lielas ambīcijas, piemēram, attiecībā uz sadarbību ārpolitikas un drošības politikas jomā, tā pašlaik ir mazāk ambicioza, runājot par ekonomiskajiem jautājumiem. Protams, tas ir mūsu kā ES interesēs, lai mūsu tirdzniecības un ekonomiskajās attiecībās tiktu iekļauti juridiski saistoši, piemērojami noteikumi, lai nodrošinātu, ka Krievija pieņem sistēmu, pamatojoties uz skaidriem noteikumiem. Tas īpaši attiecas uz enerģētikas jautājumu, kurā mēs cenšamies nodrošināt, ka tiek pieņemti Enerģētikas hartas principi, no kuriem galvenie ir pārredzamība, savstarpīgums un nediskriminācija.
Gāzes krīze gada sākumā ir mazinājusi pārliecību par mūsu enerģētikas attiecību uzticamību, un tas ir jālabo. Tādēļ paralēli sarunām mēs cenšamies ievērojami stiprināt agrīnās brīdināšanas sistēmu, kas nosaka noteikumus par uzraudzību un novērošanu krīzes gadījumā, lai izvairītos no konflikta un veicinātu atrisināšanu.
Apspriežamā nolīguma pamatā, protams, jābūt arī cilvēktiesību ievērošanai un demokrātijai, un mēs uzskatām, ka tai ir jābūt būtiskai sastāvdaļai. Par to runājot, kā jau Vondra kungs teica, Krievija un ES ir uzņēmušās zināmas saistības ANO, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijā (EDSO) un Eiropas Padomē. Mūsu līgumā ir jāuzsver šo kopējo saistību un interešu ievērošana. Protams, tas pats par sevi nevar atrisināt konfliktus Eiropā, bet tam ir jāsniedz pamats konfliktu atrisināšanai.
Paralēli mūsu sarunām mēs turpināsim savus centienus pašreizējos forumos, Ženēvas sarunās par Gruziju, 5+2 formātā par Piedņestru un Minskas procesā par Kalnu Karabahu. Kā jau es teicu, tiesiskums un iekšlietas sarunās ir svarīgas abām pusēm, un tās ir jomas, kurās es saskatu milzīgu potenciālu savstarpēji izdevīgai sadarbībai, jo īpaši cīņā pret organizēto noziedzību, kā arī uzlabojot apstākļus bona fide ceļotājiem. Tomēr iespēja atcelt vīzas prasības, kā to aicināja darīt Krievija, būs reālistiska tikai kopā ar turpmākiem uzlabojumiem citās jomās. Piemēram, vispārīgi runājot, mums būtu vieglāk efektīvi sadarboties, ja Krievija īstenotu augstākus datu aizsardzības standartus; arī pētniecība, izglītība un kultūra sniedz daudzas sadarbības iespējas mūsu iedzīvotāju interesēs, un tas ir jāņem vērā jaunajā nolīgumā.
Ziņojumā, par kuru mēs šodien diskutējam, acīmredzot ir iekļauti daudzi citi priekšlikumu, kurus man šobrīd nav laika komentēt, bet tie, protams, tiks izskatīti debatēs. Es vēlētos vēlreiz uzsvērt, ka es īpaši atzinīgi vērtēju nostāju, kādu Onyszkiewicz kungs ir ieņēmis ziņojumā, ko mēs šobrīd izskatām, un ierosinātajā rezolūcijas projektā. Ja pēc šodienas debatēm būs vajadzīga papildu informācija, es, protams, priecāšos, piemēram, Ārlietu komitejai jebkurā laikā sniegt pilnu kopsavilkumu, kā es to darīju pagājušajā gadā.
Nobeigumā es vēlētos uzsvērt, ka esmu ļoti ieinteresēta, lai sarunas būtu veiksmīgas, un es tās pilnībā atbalstu. Es ceru, ka labs līgums dos ES un Krievijas attiecībām stabilu un prognozējamu pamatu paredzamā nākotnē un tādējādi būtiski veicinās stabilitāti un drošību mūsu kontinentā.
Cristina Gutiérrez-Cortines
Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinuma sagatavotāja. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, mums un Eiropai, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejai un mums Eiropā ir skaidrs, ka enerģētika ir kļuvusi par ārpolitikas instrumentu, par izmaiņu elementu, kas var izraisīt konfliktus vai mūs apvienot, un tieši šis temats mūs šobrīd satrauc.
Tradicionāli Eiropa ir bijusi vienota ar Krieviju. Mūsu vēsture rāda, ka Baltkrieviju tās attīstībā nepārprotami ietekmēja rietumvalstis, un Krievijas tradīcija attiecībā uz reliģiju, visu veidu izglītību un vairumu vērtību sistēmu ir sekojusi Eiropas domāšanas veidam, kas Krieviju ir bagātinājis. Arī mūsu tradīciju ir stiprinājuši zinātnieki no Krievijas, diži matemātiķi no Kazaņas un citiem reģioniem, un tas pats attiecas uz literatūru.
Manuprāt, mums ir jādomā par sociālistu laikmeta saspīlējumiem kā par pāreju, kas jāatceras, bet tie nav pastāvīgs faktors. Mūsu pastāvīgā pieredze ar Krieviju liecina par vienotību; tādēļ es saku, ka enerģētikas laikmetā, kad Eiropā ir deficīts, mums ir jādara zināms Krievijai, ka mūsu draudzībai ir jāturpinās, bet ar skaidriem noteikumiem, kā tas vienmēr ir bijis starp džentelmeņiem un starp mums, bet tagad šiem noteikumiem ir jābūt rakstiskiem.
Mēs nevaram dzīvot pastāvīgā neskaidrībā par to, vai mūsu iedzīvotāju apgāde kārtējo reizi varētu tikt pārtraukta, un arī Krievijai ir jāatzīst, ka tā nevar izmantot enerģētiku kā instrumentu, lai izvairītos no kaimiņvalstu suverenitātes atzīšanas. Pašreizējā situācijā runa ir par cilvēkiem, kas ir sasnieguši neatkarību un kas pilnībā īsteno demokrātiju, kurus mums ir jāuzrauga un kurus uzraudzīt ir Krievijas pienākums, tāpat kā tai ir pienākums nodrošināt skaidrus noteikumus enerģijas apmaiņai un vienotībai ar enerģijas palīdzību.
Josef Zieleniec
PPE-DE grupas vārdā. - (CS) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties Onyszkiewicz kungam par šī svarīgā, labi uzrakstītā un līdzsvarotā ziņojuma sagatavošanu. Kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu grupas "ēnu” referents es priecājos, ka ziņojumā ir atspoguļotas arī mūsu galvenās prioritātes attiecībā uz Krieviju, piemēram, pragmatiska sadarbība, pamatojoties uz veselīgu tirgus vidi, uzsvars uz cilvēktiesībām, funkcionējoša tiesiska valsts un demokrātija, visas no kurām ir sociālas pamatvērtības ES, kā arī uzsvars uz visu kaimiņvalstu suverenitātes un ES vienotības ievērošanu.
Apspriežamajā jaunajā nolīgumā ir jāiekļauj visi sadarbības aspekti, tiem ir jābūt juridiski saistošiem un jāatspoguļo mūsu attiecību ar Krieviju kvalitāte. Tomēr, lai diskusijas atspoguļotu mūsu nostājas un vērtības, mēs nedrīkstam aizmirst, kāda loma Krievijai bija Gruzijas karā pagājušajā gadā vai gāzes krīzē janvārī. Mēs nedrīkstam pieļaut jaunu ietekmes sfēru radīšanu Eiropā. Mēs nedrīkstam pieņemt status quo vai drīzāk fait accompli Kaukāzā. Tādēļ ir vajadzīga prasība pēc skaidrām garantijām, ka Krievija neizmantos spēku ne pret vienu no savām kaimiņvalstīm un ka tā risinās strīdus mūsu kopējās kaimiņvalstīs kopā ar ES. Mūsuprāt, ir pilnīgi dabiski uzaicināt Krieviju spert pirmo tiešo uzticības veidošanas soli.
Daudzi kolēģi deputāti šodien pamatoti uzsvēra vajadzību pēc ES vienotības attiecībā uz Krieviju. Tomēr patiesi vienotu nostāju mēs varam sasniegt tikai pakāpeniski, tādēļ es iesniedzu priekšlikumu Padomes sistēmā izveidot apspriežu mehānismu, ļaujot dalībvalstīm apspriesties savā starpā krietnu laiku pirms visiem divpusējiem jautājumiem, kas skar Krieviju un kas ietekmē citu dalībvalsti vai ES kopumā. Tikai šādā veidā mēs nonāksim pie patiešām vienotas nostājas attiecībā uz Krieviju un tikai šādā veidā mēs pilnībā izmantosim mūsu lielāko priekšrocību attiecībā uz Krieviju, proti, mūsu pašu vienotību.
Csaba Tabajdi
PSE grupas vārdā. - (HU) Eiropas Parlamenta Sociāldemokrātu grupa uzskata Krieviju par galveno stratēģisko partneri. Eiropas Savienība un Krievija ir savstarpēji atkarīgas, kā komisāre B. Ferrero-Waldner to jau apstiprināja.
Es vēlētos pieminēt, ka, runājot par gāzes piegādi, mēs esam savstarpēji atkarīgi, jo Krievija nevarētu pārdot savu gāzi kādam citam. Mums tas ir skaidri jāsaprot. Jaunā partnerības un sadarbības nolīguma izstrāde un noslēgšana ir ļoti svarīga. Šim ziņojumam tas bija jāveicina, bet tā nenotika.
J. Onyszkiewicz ziņojums, kas tika pieņemts Ārlietu komitejā un kura tonis brīžiem ir klaji nepieklājīgs, var nopietni kaitēt attiecību tīklam starp ES un Krieviju. Sociāldemokrātu grupa piekrīt, ka Parlamentam ir pamatoti jākritizē Krievija. Sociāldemokrātu grupa stingri nosoda cilvēktiesību pārkāpumus. Mēs pieprasām, lai tiktu ievērotas demokrātiskās tiesības un pamatvērtības.
Mēs aicinām Krieviju ievērot drukāto un elektronisko plašsaziņas līdzekļu neatkarības principu. Mēs aicinām Krievijas valdību veikt visus iespējamos pasākumus, lai izmeklētu uzbrukumus žurnālistiem un žurnālistu slepkavības. Krievijas tiesību akti par NVO apdraud šo organizāciju neatkarīgu darbību.
Sociāldemokrātu grupa ar bažām raugās uz veidu, kādā tika rīkotas pēdējās Krievijas Domes vēlēšanas un prezidenta vēlēšanas. Mēs kritiski izturamies pret Krievijas pusi gāzes strīdā starp Krieviju un Ukrainu un konfliktā starp šīm divām valstīm. Tomēr vienlaicīgi mēs uzskatām, ka Parlamenta ieteikumiem ir jāuzlabo ES un Krievijas attiecības un jaunas stratēģiskās partnerības izstrāde. Šis ziņojums nekalpo šim mērķim. Tādēļ Ārlietu komitejā mēs balsojām pret to.
Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu grupa un Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupa iestājas pret Komisijas pausto domāšanas veidu. Tās sadursies ar jauno ASV politiku, ja tās uzskata, ka B. Obama administrācija, jo īpaši ar prezidenta vietnieka Joe Biden paziņojumiem, ir mainījusi savu darbības stilu, tad Eiropas Savienība atpaliks no ASV politikas, lai gan tas nebūtu mūsu interesēs. Tādējādi mūsu bažas nav saistītas ar kritiku, bet ar darbības stilu.
Ir vajadzīgs nevis didaktisms, bet gan pamatota kritika. Eiropas Savienībai nav jābūt skolotājam un nav jāmāca Krievija. Tādēļ Sociāldemokrātu grupa uzskatīs šo ziņojuma projektu par pieņemamu tikai tad, ja Parlaments apstiprinās visus sešus mūsu iesniegtos grozījumu priekšlikumus; pretējā gadījumā tas vienkārši būs neproduktīvs ziņojums, kas neveicinās stratēģisko partnerību starp ES un Krieviju. Tomēr Eiropas Savienības interesēs ir attīstīt veiksmīgu sadarbību starp ES un Krieviju.
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ārlietās ir vajadzīga diplomātija un principi, un šis ziņojums par jauno ES un Krievijas nolīgumu nodrošina gan vienu, gan otru. Mana grupa uzslavē tā saturu un apsveic Janusz Onyszkiewicz par viņa darbu.
Vēsture mums māca, ka Krieviju nekas tā nesadusmo kā tās ignorēšana, tādēļ savstarpējie sakari, sadarbība un tirdzniecība, veicinot uzticību, ir gan Krievijas, gan Eiropas Savienības interesēs. Tāpat ir negodīgi izlikties, ka Krievijas rīcība ir nevainojama. Tā ir valsts, kas izmanto enerģijas piegādes kā ieroci, valsts, kuras augstprātīgā rīcība Kaukāzā un Baltijas valstīs padara nervozas tās kaimiņvalstis, un valsts, kurā tiesiskums tiek pieskaņots to cilvēku interesēm, kuri atbalsta Kremli, un izmantots tam, lai ierobežotu cilvēkus, kuri to neatbalsta, kā to apstiprina šodienas jaunā tiesas prāva pret Mikhail Khodorkovsky.
Kā mēs zinām, vēlēšanas nav izņēmums. Fiziska vardarbība pret cilvēktiesību aizstāvjiem un viņu iebiedēšana, neatkarīgo žurnālistu slepkavības - Tabajdi kungs, tāda šobrīd ir reālā situācija Krievijā.
(Aplausi)
Mēs esam apbēdināti, ka daži deputāti ir nolēmuši mazināt kritiku par cilvēktiesību situāciju Krievijā. Es esmu izbrīnīts, ka daži deputāti sauc jauno nolīgumu par stratēģisku tikai tāpēc, ka to vēlas Maskava. Jā, mums ir jāveido sadarbība, bet mēs nedrīkst izturēties nekritiski pret lietām, ko nevar nosaukt vārdā.
Pastāv trīs iemesli, kāpēc daži cilvēki tiecas atbalstīt Putin kungu. Pirmkārt, tie ir cilvēki, kas kādreiz atbalstīja padomju varu un kas joprojām raugās uz Kremli ar sentimentu. Otrkārt, tie ir cilvēki, kas domā, ka Krievija kaut kādā veidā atšķiras no citām valstīm un tai nevar piemērot tos pašus standartus, un, treškārt, tie ir cilvēki, kas domā, ka Krievija ir pārāk biedējoša, lai to nicinātu. Neviens no šiem argumentiem neiztur kritiku. Eiropas radikāli kreisie spēki vēsturiski ir stūrgalvīgi ignorējuši cilvēktiesības padomju varas ērā. Tas no viņu puses ir ne tikai morāli nepareizi, bet arī politiski nesaprātīgi attaisnot Krieviju tagad, kad tā virzās autoritatīvi labējo spēku virzienā. Turklāt cilvēktiesības ir universālas un nedalāmas vai arī tās neko nenozīmē; tādēļ ES ir pārliecinoši jāaizstāv mūsu vērtības mūsu teritorijā un ārpus tām.
Visbeidzot, Eiropā šobrīd dzīvo trīs ar pusi reizes vairāk cilvēku nekā Krievijā. Mūsu militārie izdevumi ir desmit reizes lielāki un ekonomika ir piecpadsmit reizes lielāka. Mums nav iemesla baidīties no Kremļa un visi iemesli iestāties par savām vērtībām. Tādēļ mēs atbalstām jaunu nolīgumu, bet Eiropai ir jāiesaistās šajās attiecībās vienoti, stabili un ar atvērtām acīm.
Adam Bielan
Priekšsēdētāja kungs, Kremlis izmanto enerģijas piegādes kā politisku instrumentu kopā ar "skaldi un valdi” principu, lai korumpētu vienu Eiropas valsti pēc otras, sākot ar Kipru un beidzot ar Nīderlandi. Šī pieeja izrādās ļoti veiksmīga. Turpretī Eiropas Savienība bija pārsteidzoši pasīva laikā, kad notika uzbrukums suverenajai Gruzijai. ES vadītāji uzkrītoši klusēja. Solana kungu un komisāri Ferrero-Waldner nekur nevarēja atrast. Tikmēr Francijas prezidents N. Sarkozy tika pamatīgi pazemots, kad Krievija pilnībā ignorēja miera nolīgumu, par kuru viņš bija risinājis sarunas. No tā izriet, ka Eiropas vājumu tās attiecībās ar Krieviju rada tās naivums un tuvredzība.
Austrijas, Vācijas un Itālijas enerģētikas uzņēmumi kārto darījumus ar Kremli divpusējās attiecībās. Tas rada tiešu Maskavas politisko spiedienu uz atsevišķām dalībvalstīm. Vācija būvē gāzes cauruļvadu Baltijas jūras dzelmē, lai apietu Poliju, neskatoties uz to, ka Krievija līdz šim ir vairāk nekā vienreiz pārtraukusi enerģijas piegādes Lietuvai, Čehijai un citām ES dalībvalstīm. Ja Nord Stream tiks īstenots, tāds pats liktenis var piemeklēt manu valsti Poliju. ES politikas pamatā attiecībā uz Krieviju ir jābūt vienotības un solidaritātes principiem. Tādēļ, ja mēs vēlamies, lai mūsu attiecības ar Krieviju būtu efektīvas, pirms divpusēju nolīgumu slēgšanas ar Kremli ir absolūti nepieciešams apspriesties ar citām dalībvalstīm, uz kurām tas varētu attiekties.
Marie Anne Isler Béguin
Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlētos pateikties referentam par to, ka viņš pieņēma mūsu grozījumus un sarunās ar Krieviju par vienu no centrālajiem jautājumiem izvirzīja cilvēktiesības. Es vēlos lūgt Padomi un Komisiju nepiekāpties šajā jomā, tāpat kā es vēlos lūgt referentu atbalstīt pārējos mūsu grozījumus par minoritāšu un Čečenijas tiesību ievērošanu, kas šajā ziņojumā savā ziņā ir aizmirsts.
Mēs arī atbalstām kritisko attieksmi pret Krieviju, jo pat gadījumā, ja Krievija šobrīd dod dažus pozitīvus signālus, jo īpaši attiecībā uz tās vēlēšanos noslēgt starptautisku nolīgumu par kodolarsenāla samazināšanu, kas neapšaubām ir pārāk dārgi šajā krīzes laikā, tā joprojām neiziet pilnīgi ne uz kādu kompromisu citos jautājumos, jo īpaši attiecībā uz tās kaimiņattiecību politiku, pārmetot Eiropas Savienībai, ka tā iejaucas tās ietekmes sfērā. Es jums vēlos atgādināt, ka nesen Briselē Lavrov kungs kritizēja Austrumu partnerību, ko mēs izveidojām pavasarī notikušajā augstākā līmeņa sanāksmē, tāpat kā Putin kungs reaģēja negatīvi uz gāzes nolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu.
Kā jau jūs zināt un kā visi konstatēja, Gruzijas jautājums joprojām ir aktuālāks nekā jebkad, un tas joprojām ir strīda objekts starp mums un Krieviju, kas pastāvīgi izmanto savas veto tiesības, lai novērstu jebkādu starptautisko miera uzturēšanas spēku izvietošanu un pat mūsu civilo novērotāju piekļuvi teritorijām, ko tā okupē un kontrolē. Tādēļ tas ir pretrunā sešiem nolīguma punktiem, kuru ES noslēdza ar Krieviju 12. augustā, un tas nespēj apturēt ikdienas vardarbību gar Abhāzijas un Osetijas administratīvo robežu.
Turklāt, kā jau tika minēts, nevienu nevar piemānīt ar dalībvalstu atkarību no Krievijas enerģijas vai politisko cenu, kas mums ir jāmaksā.
Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, ņemot vērā globālo krīzi, kas skar ikvienu, ieskaitot Krieviju, es vēlētos, lai parādās negaidīti risinājumi un lai Krievija tiktu labvēlīgi noskaņota apstiprināt konstruktīvu partnerību, un lai ES pildītu lielāku lomu kā vienots partneris.
Vladimír Remek
GUE/NGL grupas vārdā. - (CS) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, mēs apspriežam mūsu ieteikumus Padomei par jauno nolīgumu ar Krieviju. Tomēr man nešķiet, ka ziņojuma teksts ir ieteikumi diplomātiskām sarunām. Jo lielākoties dokumentā ir skaidri formulēta un uzsvērta vajadzība pieprasīt, uzstāt, akcentēt, izaicināt utt. Tas ir diktēšanas vārdu krājums, un es ļoti priecājos, ka man nav jāpiedalās sarunās, vadoties pēc šiem ieteikumiem. Vienlaicīgi mēs apzināmies, ka ES, cita starpā, vienu ceturto daļu savu naftas un dabasgāzes piegāžu saņem no Krievijas. Dažkārt es domāju, ka mēs cenšamies lūgt drošas, stabilas ārkārtīgi svarīgu izejvielu piegādes, vienlaicīgi turot rokās kaujas vāli. Un ko mēs kā ES piedāvājam sarunās? Kur ir mūsu nostāja par cilvēktiesībām, aiz kurām mēs slēpjamies, piemēram, attiecībā uz krieviski runājošajām minoritātēm, kas dzīvo ES dalībvalstu teritorijā? Kur ir mūsu viedoklis par bijušo SS vienību dalībnieku atkārtotu apvienošanu un darbību ES valstīs? Vai arī mēs pret to neiebilstam, bet gan atbalstām, piemēram, pretrunā ANO iegūtajiem datiem. Turklāt, kā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja (ITRE) var nosaukt abas valstis, Ukrainu un Krieviju, kā atbildīgās par problēmām attiecībā uz gāzes piegādēm ES, bet mūsu ieteikumos tiek minēta tikai Krievija? Visā visumā tas līdzinās mēģinājumam spēlēt futbolu tikai ar vieniem vārtiem. Jūs noteikti atzīsies, ka tā nav atbilstīga spēle. Tādēļ necerēsim uz brīnumainiem rezultātiem.
Tādēļ man personīgi ir problēmas atbalstīt dokumentu tā pašreizējā formā. Pat Ārlietu komitejā trešdaļa Eiropas Parlamenta deputātu nebija apmierināti ar projektu. Tikmēr Starptautiskās tirdzniecības komiteja ir pieņēmusi daudz reālistiskāku pieeju attiecībām ar Krieviju, ņemot vērā Eiropas patiesās vajadzības.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, nav šaubu, ka arī Krievija šobrīd saskaras ar globālo ekonomisko krīzi. Vēl šorīt es pa radio dzirdēju skarbu reportāžu no Sanktpēterburgas par medikamentiem, ko vidējais Krievijas iedzīvotājs nevar atļauties iegādāties. Pasaules Bankas pēdējā prognozē ir norādīts uz vēl vētraināku situāciju Krievijas ekonomikā. Kādus secinājumus mēs varam izdarīt no drūmajām prognozēm, ka līdz šī gada beigām vairāk nekā 20 miljoni Krievijas iedzīvotāju varētu nonākt zem iztikas līdzekļu līmeņa RUB 4600 (USD 185) apmērā?
Patiešām, gan Eiropai, gan Krievijai ir steidzami vajadzīga apņēmīga rīcība, lai mazinātu krīzes ietekmi. Tādēļ prioritāte ir jāpiešķir vienotiem centieniem uzlabot globālo ekonomisko klimatu. Tomēr tam ir vajadzīga savstarpēja uzticēšanās, ko es vēlos uzsvērt, jo diemžēl Kremļa ārlietu politika to atklāti kavē. Viens piemērs ir krīze Moldovā, kas turpinās un kļūst vēl sarežģītāka, un Igor Smirnov to neatvieglo. Vēl viens piemērs ir imbroglio, kas no jauna sākās Ukrainā pagājušajā nedēļā. Īsi sakot, savstarpējās uzticēšanās trūkums kavē kopējos centienus.
Ar savu ziņojumu Parlaments dod šo godīgo, skaidro signālu Padomei un Komisijai risināt sarunas ar Maskavu, un es patiešām ceru, ka Parlaments vērsīsies pie Krievijas ar augsti paceltu galvu.
Jana Bobošíková
- (CS) Dāmas un kungi, Parlamenta ieteikumu projektā Padomei attiecībā uz jauno ES un Krievijas nolīgumu, par kuru mēs šodien diskutējam, iespējams, ir tikai divi fakti, par kuriem var vienoties. Pirmkārt, Krievijai ir milzīga nozīme Eiropas un pasaules stabilitātes un labklājības nodrošināšanā un, otrkārt, mums ir jāsasniedz stratēģiska partnerība ar Krieviju, pamatojoties uz demokrātiskām vērtībām. Citādi man jāsaka, ka teksts ir rakstīts uzvarētāju lielvalstu valodā no aukstā kara perioda, noliedzot visus diplomātijas un starptautisko attiecību pamatnoteikumus. Šie noteikumi vairāk attiecas uz kompromisu, pieklājību, līdzsvaru un cieņu pret sarunu partneri. Tie neattiecas uz diktatoriskām prasībām un skarbu nosodīšanu. Ziņojuma terminoloģija un formulējums atgādina uzpūtīgā sultāna vēstuli Zaporozhsky kazakiem, kas deva viņam piemērotu atbildi. Tekstā pausto nepiemēroto rusofobiju daļēji kompensē Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas objektīvais paziņojums, kam ir jākļūst par pamatu jauna dokumenta formulēšanā. Manuprāt, pašreizējais ziņojums kaitē gan ES, gan Krievijas Federācijai un tādēļ arī visiem Eiropas un Āzijas reģiona iedzīvotājiem.
Dāmas un kungi, es ceru, ka ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmē, ko Čehijas prezidentūras vadībā rīkos Čehijas prezidents Vįclav Klaus, noteikti netiks izmantota šī rusofobiskā retorika. Ne tikai tāpēc, ka Čehijas prezidents nepiekrīt ES vairākuma viedoklim par Krievijas un Gruzijas konfliktu. Es stingri uzskatu, ka mūsu iedzīvotāju interesēs Padomei ir jāpatur prātā, ka Krievija ir un būs vajadzīgs, lietderīgs un līdzvērtīgs partneris mūsu ģeopolitiskajā reģionā. Kā jau tika minēts, viena ceturtā daļa naftas un dabasgāzes piegāžu ES nāk no Krievijas un puse Krievijas naftas un dabasgāzes nonāk ES. Ja nekas cits, tad šis fakts vien ir pietiekams arguments censties saglabāt labas kaimiņattiecības starp ES un Krievijas Federāciju.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Priekšsēdētāja kungs, pēdējo divarpus gadu laikā kā delegācijas attiecībām ar Krieviju priekšsēdētāja es ļoti intensīvi esmu strādājusi ar Krieviju un Eiropu. Es esmu strādājusi ne tikai pie negadījumiem, bet arī saglabājusi atvērtu prātu attiecībā uz ilgtermiņa stratēģiju. Tādējādi man ir grūtības saprast, ko Eiropas Liberāļu un demokrātu apvienības grupas priekšsēdētājs Watson kungs tikko teica. Es neesmu paudusi vienpusējus uzskatus nevienā no šīm debatēm, un to arī nav darījuši mani kolēģi deputāti. Mēs esam apsprieduši daudzas problēmas, ieskaitot Krieviju.
Tomēr neaizmirsīsim, ka partnerības nolīguma noslēgšana nozīmē arī to, ka mums pašiem ir jābūt partneriem. Tas nozīmē, ka abām pusēm ir savstarpēji jāapspriežas par sarežģītiem jautājumiem. Patiešām, partnerības nolīgumu var noslēgt tikai savstarpējas uzticības garā, nevis tad, ja viena puse tikai saskata problēmas. ASV šobrīd ir savādāka stratēģija. Vai mums tiešām ir jāatgriežas pie vēsām attiecībām pretstatā ASV, kas piedāvā izredzes. Tā nav saprātīga rīcība.
Mums vajag partnerības nolīgumu, stratēģisku partnerību, jo mums ir tikai viena liela kaimiņvalsts. Mēs esam atkarīgi no šīs kaimiņvalsts enerģijas piegādēm, un tā ir atkarīga no mūsu finanšu līdzekļiem. Tomēr, tā kā mums Eiropā ir vērtības, kas ir jāaizstāv, mēs ar šo kaimiņvalsti apspriežam arī kopējās vērtības un cilvēktiesības. Tikai negatīvu aspektu apspriešana nav labs sākumus jaunajai stratēģijai, kas mums patiešām ir vajadzīga attiecībā uz mūsu lielo kaimiņvalsti. Tādēļ es vēlos pateikties komisārei par viņas atbildi, jo tajā ir pozitīvi elementi, lai palīdzētu mums patiešām gūt kādu labumu 500 miljoniem Eiropas iedzīvotāju.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos sākt ar atzinību Oomen-Ruijten kundzei par to, ko viņa tikko teica. Es pilnībā piekrītu viņas argumentiem un es arī ceru, ka tie ietekmēs viņas grupu rīt, kad tā balsos par mūsu šī ziņojuma grozījumiem. Es novēlu viņai veiksmi šajā sakarā.
Manai grupai ir lielas grūtības ar Onyszkiewicz kunga ziņojumu, tādēļ Ārlietu komitejā mēs balsojām pret to. Šis ziņojums ir vispusīgs, un tas ir pamatoti; ES un Krievijas attiecību darba kārtība ir patiešām plaša. Tā ir tiesa, ka referents savā ziņojumā ir centies risināt visas šīs jomas, par ko es viņu uzslavēju. Tomēr ziņojums ir sagatavots nepareizā stilā. Nedrīkst teikt, ka šīs attiecības ir izšķirīgas, kā to dara referents, un tad vienkārši iekļaut piemērus, kas Krievijā ir nepareizi vai kas notiek nepareizā virzienā, nepieminot arī kļūdas, ko mēs paši esam pēdējo 20 gadu laikā pieļāvuši attiecībā uz Krievijas Federāciju.
Krievija nav kandidātvalsts, bet drīzāk stratēģisks partneris, kas vēlas sadarboties kopējo interešu jomās. Tādēļ ir vajadzīga konstruktīva, saprātīga rīcība, un es pilnībā piekrītu Vondra kungam, ka tam ir jābūt mūsu pieejas pamatā. Pretēji radītajam priekšstatam Kopenhāgenas kritēriji neattiecas uz šo gadījumu. Es atbalstu pragmatisku pieeju, kuras pamatā ir savstarpēja atkarība. Mēs esam vajadzīgi viņiem, un viņi ir vajadzīgi mums. Mēs varam atrast risinājumus tikai tad, ja mēs strādājam kopā, vai tas būtu tirdzniecības, enerģētikas sadarbības, klimata vai kodolieroču neizplatīšanas jomā. Šīs stratēģiskās intereses ir sarunu par jauno nolīgumu pamatā, un mēs uzstājam uz vārda "stratēģisks” lietošanu šajās debatēs. Mums šīs debates ir jārisina labticīgi, vienlaicīgi ievērojot Krievijas intereses.
Referents pamatoti pievērš lielu uzmanību kaimiņvalstīm, kas Eiropas Savienībai ir kopējas ar Krieviju. Arī šeit spēkā ir princips, ka sadarbība ir produktīvāka par konfrontāciju. Mēs par katru cenu vēlamies izvairīties no cīņas par ietekmes sfērām. Tā vietā Eiropas Savienībai ir jākoncentrējas uz novājinātās Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) atjaunošanu. Tad mēs varēsim šajā sistēmā censties uzlabot pieeju iesaldētajiem konfliktiem, kas mums Eiropā joprojām pastāv, vai tie būtu Gruzijā, Azerbaidžānā vai Moldovā.
Protams, ne viss ES un Krievijas attiecībās ir apmierinoši. Ziņojumā tas ir pienācīgi apskatīts. Mēs esam nosodījuši Krievijas iebrukumu Gruzijā un turpinām to darīt. Mēs esam nobažījušies par autoritārisma tendencēm Krievijā. Tādēļ dialogs nevar būt tikai pozitīvs, un kā Eiropas Padomes locekle Krievija var sasniegt labākus rezultātus. Tomēr, visu cieņu referentam, bet viņš izdarītu labu darbu, ja pārstrādātu ziņojumu. Uzstāt ar polarizējošu attieksmi tagad, kad ASV valdība ir izvēlējusies citu pieeju Krievijai, ir neproduktīvi. Mūsu problēmas ir globālas, un to risināšanai ir vajadzīga visu pušu iesaistīšanās.
István Szent-Iványi
(HU) Savā inaugurācijas uzrunā prezidents D. Medvedev paziņoja, ka viņa vissvarīgākais uzdevums būs brīvības aizsardzība un tiesiskuma atjaunošana. Diemžēl viņam vēl ir jāizpilda savs solījums. Mūsu pienākums ir atgādināt viņam par viņa solījumu un sniegt lielāku atbalstu neatkarīgajiem plašsaziņas līdzekļiem, pilsoniskajai sabiedrībai un cilvēktiesību pārkāpumu upuriem.
Mēs cenšamies nodrošināt pragmatisku partnerību ar Krieviju, un partnerības nolīgums ir mūsu interesēs. Tomēr tas var būt reālistiski tikai tad, ja Krievija no savas puses parādīs konstruktīvu, atbildīgu un uz sadarbību vērstu rīcību.
Janvārī tika iedragāta uzticība Krievijai kā enerģijas piegādātājam. Tādēļ nolīguma pamatelementam ir jābūt partnerībai enerģētikas jomā. Tas palīdzētu veicināt uzticību, ja Krievija beidzot ratificētu Eiropas Enerģētikas hartu un Tranzīta protokolu. Mēs sagaidām, ka Eiropas Savienība rīkosies vienoti un noteikti to dalībvalstu vārdā, kas lielā mērā ir atkarīgas no Krievijas enerģijas piegādēm.
Inese Vaidere
(LV) Paldies Onyszkiewicz kungam par ļoti līdzsvaroto ziņojumu. Krievija ir ļoti nozīmīgs Eiropas Savienības partneris. Kopīga rīcība var dot labus rezultātus ekonomikas un finanšu krīzes pārvarēšanai. Tomēr tas nedrīkst likt mums atkāpties no mūsu principiem un vērtībām. Ir jāpieprasa Krievijai atjaunot cilvēktiesības Krievijā, atjaunot preses, vārda un biedrošanās brīvības. Jāuzsver, ka Krievijas sabiedroto atbalsta programmu nedrīkst ļaunprātīgi izmantot kā instrumentu, lai nostiprinātu politisko ietekmi vairākās Eiropas Savienības dalībvalstīs. Lai noslēgtu jauno līgumu, Krievijai nepieciešams pildīt vienošanos attiecībā uz Gruzijas teritoriālo integritāti. Plašā nolīgumā jāietver enerģētiskās drošības stratēģija, kura balstīta uz Enerģētikas hartas ratifikāciju. Ir jāpieprasa arī pienācīgs Ziemeļu gāzes vada ietekmes uz vidi novērtējums. Paldies!
Milan Horáček
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Padomes priekšsēdētāj, Onyszkiewicz kungs ļoti skaidri runāja par to, cik svarīgas ir cilvēktiesības sadarbībā ar Krieviju, par ko es viņam pateicos. Manuprāt, ir īpaši svarīgi absolūti skaidri darīt zināmu, ka Eiropa ekonomiskās saites jeb gāzes pieslēgumus nevērtē augstāk par cilvēktiesībām. Normālas partnerības pamatā ir divas drošas puses, kas uzticas viena otrai. Stratēģiskajās partnerībās pastāv draudi, ka var aizsargāties un uzticēties tikai daļēji, tādēļ ES ir jāaizsargā sevi pret nedrošumu. Mums nevarēs būt laba, normāla partnerība tik ilgi, kamēr Krievija turpinās tik nopietni pārkāpt cilvēktiesības un nespēs sasniegt minimālu demokrātijas un tiesiskuma līmeni, kā to parāda, piemēram, Anna Politkovskaya vai Khodorkovsky kunga un Lebedev kunga gadījumi.
Jiří Maštálka
- (CS) Onyszkiewicz kunga ziņojums nepārprotami ir viens no vissvarīgākajiem dokumentiem, kas sagatavots mūsu vēlēšanu pilnvaru termiņa beigās. Man jāuzsver, ka es esmu ārkārtīgi vīlies ziņojuma saturā. Viens no mazāk svarīgajiem jautājumiem, kuriem es varu piekrist, ir tāds, ka mēs visi uzskatām attiecības ar Krieviju par pamatjautājumu. Manuprāt, ziņojuma koncepcijai trūkst līdzsvara, un es pārliecinoši uzskatu, ka tā sākotnējā formā tas nepalīdzēs uzlabot mūsu savstarpējās attiecības. Izsakoties pieklājīgi, es to uzskatu par pārpratumu, ka ziņojumā ir pausta vēlme uzticēt apspriežu pilnvaras ES Augstajam pārstāvim. Kas attiecas uz mani, tad gadījumā, ja tas būtu Solana kungs, kurš pirms desmit gadiem atļāva bezjēdzīgo tā saukto humanitāro Dienvidslāvijas bombardēšanu un kurš pretrunā starptautiskajām tiesībām organizē suverenas valsts daļas atdalīšanu, tad es viņam neuzticos. Tāpat es saskatu līdzsvara trūkumu tieši tajā, ka ziņojumā tiek kritizēta Krievija par tās programmu atbalstīt ārvalstīs dzīvojošos Krievijas pilsoņus, vienlaicīgi nepaužot nostāju par krieviski runājošo nepilsoņu situāciju ES. Manuprāt, ziņojumā arī tīšām netiek runāts par tā saukto poļu kartes (pole's card) problēmu, kas ir pretrunā starptautiskajām tiesībām.
Francisco Millán Mon
(ES) Krievija ir ļoti svarīga starptautiska dalībniece, pastāvīga Drošības padomes un G8 locekle un nozīmīgākā militārā lielvalsts. Šo vienkāršo iemeslu dēļ Eiropas Savienībai ir jāmēģina nodibināt ar Krieviju attiecības, pamatojoties uz dialogu un sadarbību. Turklāt daudzas dalībvalstis ir atkarīgas no Krievijas enerģijas, un to starpā notiek ievērojama tirdzniecība.
Tomēr attiecībām ir jābūt dziļākām un mērķtiecīgākām. Krievija ir Eiropas valsts un Eiropas Padomes locekle; tā ir uzņēmusies saistības cilvēktiesību un demokrātisko brīvību jomā, un tai ir jāievēro virkne kopēju vērtību un principu, ieskaitot starptautisko tiesību un valstu suverenitātes un teritoriālās integritātes ievērošanu.
Tomēr nesenie notikumi parāda satraucošu tendenci Krievijā; piemēram, enerģijas resursu izmantošana par spiediena izdarīšanas instrumentu, ieskaitot piegāžu samazināšanu, vai Gruzijas krīze pagājušā gada vasarā un tai sekojošie notikumi.
Tas viss ir mazinājis uzticību Krievijai kā Eiropas partnerim. Tagad mums ir jācenšas atjaunot šo uzticību. Mēs vēlamies konstruktīvas attiecības ar Krieviju kā patiesu Eiropas partneri, bet, lai tas notiktu, ir jāmainās Krievijas rīcībai.
Eiropas Savienībā dažādu iemeslu dēļ, daži no kuriem ir vēsturiski, dalībvalstīm ir dažādas idejas par mūsu attiecībām ar Krieviju, tādēļ nav viegli sasniegt vienotu nostāju. Tā ir viena no mūsu vājajām vietām un viena no mūsu problēmām. Tomēr kopā ar pieejām, ko varētu saukt par pragmatiskām vai reālistiskām, Parlamentā valda arvien plašāka ticība idejai, ka šiem partneriem, ar kuriem mēs vēlamies ļoti ciešu saikni, ir jārīkojas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un jāievēro pamattiesības un brīvības, jo īpaši gadījumā, ja viņi ir partneri, kas pieder pie lielās Eiropas ģimenes.
Parlaments bija gandarīts par prezidenta D. Medvedev apņemšanos, ko viņš sava pilnvaru termiņa sākumā pauda attiecībā uz cilvēktiesībām un tiesiskumu, bet viņa vārdus ir jāpamato ar rīcību.
Dāmas un kungi, es vēlētos ticēt, ka nākotnē Eiropas Savienība radīs Krievijā pastāvīgu, strukturālu partneri, kam būs kopējas vērtības, bet šobrīd man šķiet, ka šāda nākotne ir visnotaļ tālu.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos sākt ar sirsnīgu pateicību Vondra kungam un komisārei B. Ferrero-Waldner par viņu ieguldījumu, kas bija daudz reālistiskāks un, mūsuprāt, vairāk atbilda tematam nekā Onyszkiewicz kunga ziņojums tā pašreizējā formā, kas, manuprāt, ir ļoti nožēlojami, jo personīgā līmenī es Onyszkiewicz kungu vērtēju ļoti augstu. Tādēļ es īsti nesaprotu, kāpēc mūsu priekšā ir ziņojums, kurā šis kopējais pamats - kritika, no vienas puses, un vēlme sadarboties, no otras puses - netiek izmantots kā kopsaucējs, kā to izdarīja Padome un Komisija.
Ļaujiet man atkārtot mūsu kritiku, proti, kritiku pret Krieviju, vienkārši lai ieviestu skaidrību.
Runājot par kaimiņvalstīm, mēs nesaprotam un kritiski izturamies pret Krievijas rīcību attiecībā uz Gruziju, bet pasaule jau labu laiku apzinās, ka Krievija nav vienīgā vainīgā šajā situācijā. Vienkārši noteiktas aprindas nevēlas to pieņemt. Mums ir jāredz abas puses. Kad es skatos uz Zourabichvili kundzi un Burjanadze kundzi, uz to, kā bijušie Gruzijas prezidenta sabiedrotie tagad ir prezidenta Saakashvili opozīcijā un kā cilvēktiesības arī Gruzijā netiek augstu vērtētas, es sev uzdodu jautājumu, kāpēc tiek kritizēta tikai Krievija, bet ne Gruzija. Runājot par enerģijas krīzi, kurā ir iesaistīta Ukraina, mēs tagad labi apzināmies, un jūs to zināt tikpat labi kā mēs, ka Ukrainai un tās iekšējai politiskajai situācijai ir jāuzņemas daļa atbildības, bet vienmēr tiek kritizēta tikai Krievija.
Lai gan Horáček kungs, kurš šobrīd šķiet vēlas atrisināt valdības krīzi Čehijā, šeit saka, ka mēs nedrīkstam noteikt enerģētikas jautājumus par lielāku prioritāti nekā cilvēktiesības, neviens īstenībā to nedara. Pasakiet man konkrēti, vai jūs vēlaties, lai mēs tagad sakām: "Mēs nevēlamies jūsu gāzi, kamēr jūs neievērosiet cilvēktiesības”? Jums ir atklāti, godīgi un skaidri jāsaka, ko jūs vēlaties, nevis vienkārši diskusijā jāmētājas ar replikām.
Mans trešais punkts attiecas uz cilvēktiesībām. Mēs esam ļoti sarūgtināti par attieksmi pret cilvēktiesībām Krievijā; mēs to noteikti uzskatām par nepieņemamu. Mēs nekad neklusēsim, kad tiks pārkāptas cilvēktiesības. Kā jau es tikko teicu, mums ir skaidri jārisina cilvēktiesību pārkāpumi neatkarīgi no tā, kur tie notiek, Gruzijā, Krievijā vai mūsu pašu dalībvalstīs. Tas attiecas arī uz Krievijas pilsoņiem vai nepilsoņiem, daži no kuriem diemžēl saskaras ar problēmām noteiktās ES dalībvalstīs. Tas ir pašsaprotami, bet mums tādā pašā mērā tas ir jādara visur; tādā pašā mērā un ar tiem pašiem kritērijiem.
Ceturtkārt, es esmu dziļi sarūgtināts, ka Krievijai un tās vadībai neveidojas tāds redzējums par tās vēsturi, kāds ir izveidojies daudzām mūsu valstīm. Es šeit runāju par debatēm, kas jau ir notikušas, un par rītdienas balsojumu par vēstures rezolūciju. Krievijas tēls tiktu ievērojami uzlabots, ja tai būtu kritiskāka pieeja savai vēsturei vai, citiem vārdiem sakot, ja tā attēlotu staļinismu nevis kā lielāko valsts sasniegumu, bet kā noziegumu, kas tai ir jāapkaro. Protams, no mūsu puses arī ir bijuši ļoti skaidri paziņojumi, bet mums jāsaka par visām valstīm, par visiem totalitārajiem režīmiem, ka mēs neesam gatavi atzīt totalitāros režīmus un vēstures neievērošanu.
Tādēļ tas joprojām būtu iespējams, ja tiktu pieņemts vismaz viens vai divi mūsu puses ierosinātie grozījumi, kuru mērķis ir atjaunot līdzsvaru un īstenot tieši šo divkāršo stratēģiju: būtiska Krievijas kritika, bet arī vēlēšanās iesaistīties partnerībā ar Krieviju.
Henrik Lax
(SV) Priekšsēdētājas kundze, referents ļoti pareizi saka, ka ES ir jāspēj paust vienota nostāja par svarīgiem jautājumiem attiecībā uz Krieviju. Diemžēl šķiet, ka Krievijas vadītāji šobrīd uzskata attiecības ar trešām valstīm par bezjēdzīgu nodarbi. Īsi sakot, ja es jums neiekraušu pa žokli, jūs iekrausiet pa žokli man. Dziļāka sadarbība starp ES un Krieviju patiesībā būtu abpusēji izdevīga, un mums ir jānodrošina, ka Krievijas vadītāji to ierauga. Pastāv draudi, ka skarbā ekonomiskā krīze Krievijā papildus saasinās tās vadītāju attieksmi pret ciešu sadarbību ar ES. Tādēļ ir īpaši svarīgi, lai ES paustu vienotu nostāju. Vienmēr, kad ES ir runājusi skaidri un vienkārši, Krievijas vadītāji ir apturēti. Gruzijas konflikts, gāzes krīze starp Krieviju un Ukrainu gada sākumā un provokācijas attiecībā uz bronzas kareivi Igaunijā parāda, ka vienota ES var likt Krievijas vadībai pārdomāt savus lēmumus.
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Priekšsēdētājas kundze, ziņojumā, par kuru mēs diskutējam, ir iekļauts diezgan detalizēts Krievijas Federācijas teritorijā notikušo cilvēktiesību pārkāpumu novērtējums. Šie gadījumi skaidri pierāda, ka Krievija ignorē visus standartus, kas tiek piemēroti visā brīvajā pasaulē. Tādēļ es aicinu Padomi un Komisiju sākt pieprasīt, lai Krievija pilda saistības, ko tā ir uzņēmusies attiecībā uz cilvēktiesību ievērošanu. Tam ir jābūt priekšnoteikumam, lai turpinātu sarunas par nolīgumu.
Kopējās sanāksmēs ar Krievijas pusi es bieži esmu dzirdējis Krievijas Duma deputātus sakām kaut ko tādu, ka nedrīkst vairs izniekot laiku uz cilvēktiesībām un ka mums ir jāpievēršas būtiskiem jautājumiem, proti, tirdzniecībai. Mēs nevaram piekrist šādai pieejai. Nav nekā svarīgāka par brīvību, veselību un pašu dzīvību. Šīs vērtības Krievijā bieži netiek ievērotas, lai gan naudas vērtība tiek atzīta vienmēr.
Tunne Kelam
Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos apsveikt Onyszkiewicz kungu par viņa smago darbu un cienījamajiem rezultātiem.
Starp citu, šis ir aizejošā Eiropas Parlamenta pēdējais viedoklis par attiecībām ar Krieviju un pārliecinošākais Parlamenta paustais vēstījums, kura pamatā ir atbilstība mūsu kopējām Eiropas vērtībām.
Tādēļ tā mums ir iespēja atcerēties, ka pamats mūsu attiecībām ar Krieviju joprojām ir mūsu kolēģes C. Malmström ziņojums, kas tika sagatavots pirms pāris gadiem; ziņojums, kurā paustie ieteikumi joprojām nav realizēti.
Tikmēr mēs esam atstāti sava veida aizmirstībā, bezgalīgi atkārtojot, cik svarīgas ir attiecības ar Krieviju. Tā ir taisnība, bet tas nav jāatkārto. Mums ir jākļūst pārliecinātiem pašiem par savu spēku, savām vērtībām un iespējām, kā to ierosināja Graham Watson, un jāīsteno šīs vērtības.
Tāpat mums ir jāsecina, ka Krievijā situācija ir pasliktinājusies. Pagājušā gada augustā Krievija gandrīz okupēja suverenu kaimiņvalsti. Nepietiek tikai ar to, ka cilvēktiesību pārkāpumu turpināšana Krievijā tiek vienkārši kritizēta vai ka par to tiek pausta nožēla. Jautājums ir par to, kā saistīt šīs cilvēktiesības un vērtības ar mūsu praktisko rīcību. Pretējā gadījumā mēs būsim vismaz netieši līdzatbildīgi par cilvēktiesību un demokrātisko vērtību apspiešanu apmaiņā pret gāzi no Krievijas cauruļvadiem.
Ioan Mircea Paşcu
Priekšsēdētājas kundze, acīmredzot Parlamentā ir pārstāvētas divas uzskatu sistēmas attiecībā uz Krieviju, atspoguļojot divkosīgo dalībvalstu attieksmi.
Būtībā runa nav par Krieviju, jo daudzi piekrīt, ka šī lielvara nenovēršami ir mūsu stratēģisks partneris, bet par to, kā reaģēt uz tās rīcību, kas ne vienmēr atbilst mūsu standartiem. Tādējādi, kamēr pirmā uzskatu sistēma ierosina saukt Krieviju pie atbildības par jebkuru novirzīšanos no šiem standartiem - un acīmredzot Onyszkiewicz kunga ziņojums ir šajā kategorijā - otrā uzskatu sistēma ir piekāpīgāka, galvenokārt pragmatiski motivēta.
Tādēļ jautājums ir par to, kura no šīm divām nostājām nodrošina mūsu kopējo jautājumu (ekonomisko, tirdzniecības, enerģētikas, drošības, pētniecības un izglītības) labāku pārvaldību, apmierina mūsu intereses, vienlaicīgi izvairoties no atteikšanās no mūsu pašu standartiem. Kura no šīm nostājām visvairāk ietekmēs Krievijas rīcību? Lai gan es personīgi esmu skeptisks pret kāda spēju patiešām kaut kādā veidā ietekmēt Krievijas rīcību, es joprojām aizstāvu ES nostāju, kurā ir apvienots pragmatisms un integritāte. Nobeigumā, lai gan šis ziņojums pēc nosaukuma attiecas uz Krieviju, īstenībā tas skar arī mūs.
Andrzej Zapałowski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, tas ir vispārzināms, ka ilgtermiņā visu nolīgumu ar Krieviju saturs kļūst drīzāk par vēlmju sarakstu nekā par juridiski saistošu pasākumu kopumu. Tomēr ir svarīgi turpināt centienus regulēt mūsu attiecības ar Krieviju vislabākajā iespējamajā veidā. Nepārprotami to nevar sasniegt, pamatojoties uz pašreizējiem nosacījumiem, saskaņā ar kuriem Eiropas Savienības iedzīvotājiem, kuru skaits ir gandrīz 500 miljoni un kas ir atbildīgi par vairāk nekā 20 % pasaules IKP, ir jāpakļaujas daudz vājākam partnerim ar mazāku skaitu iedzīvotāju. Es to pieminu, jo konkrētu ES dalībvalstu intereses bieži ir pretrunā Eiropas iekšējai solidaritātei. Krievijai nav nekādu sirdsapziņas pārmetumu izmantot šādas situācijas. Protams, mums ir jāpadziļina mūsu ekonomiskā sadarbība ar Krieviju, bet mums ir jāpieprasa, lai mūsu partneris ievēro tos pašus standartus, kas ir saistoši visām ES dalībvalstīm. Nevar būt ne runa par cilvēktiesību pārkāpumu attaisnošanu.
György Schöpflin
Priekšsēdētājas kundze, mani apsveikumi referentam. Manuprāt, tas ir ārkārtīgi svarīgs ziņojums.
Man šķiet, ka Krievijas stratēģiskā domāšana šobrīd ir viena no nozīmīgākajām Eiropas Savienības problēmām. Ja mēs nesaprotam, kā Krievija redz savu vietu pasaulē, mēs īsti nesapratīsim, ko Kremlis saka un dara. Faktiski Krievijas rīcība ir loģiska, bet tā atšķiras no mūsu rīcības loģikas. Lai gan ES par savas domāšanas pamatu ir pieņēmusi konflikta miermīlīgu risināšanu, Krievijai nav sirdsapziņas pārmetumu izmantot spēku, kā mēs to redzējām Gruzijā pagājušajā gadā.
Tādēļ atbilde ir tajā, kā Krievija raugās uz varu. Eiropas tradīcijā varu ir jāuzrauga demokrātiskām iestādēm. Krievijas skatījumā vara ir jākoncentrē uzskatā, ka ar šādas koncentrēšanas palīdzību vara būs efektīvāka.
Tas ir ļoti bīstami valstīm, ko Krievija uzskata par vājām. Tās automātiski kļūst par mērķi Krievijas varas ekspansijai. Tādēļ nesenais notikums, kad Krievijas uzņēmums slepeni iegādājās lielu Ungārijas enerģētikas uzņēmuma MOL akciju paketi, ir vairāk nekā vienkāršs komercdarījums; tas parāda, kā Krievija ienāk neokupētā teritorijā.
No varas viedokļa Eiropas Savienība un Eiropas integrācija Krievijai ir neizprotams, bezjēdzīgs process. Krievija uzskata, ka suverenitātes nodošana ir kaut kas riebīgs nevis miera nodrošināšanas veids. Tādēļ Krievijas problēma ir Eiropas Savienība, un mums ir būtiski to atzīt. ES panākumi rada apmulsumu, un tā galvenokārt ir šķērslis Krievijas varas maksimizēšanai. Tādēļ Eiropas Savienības turpmākie panākumi ir atkarīgi no sapratnes par to, kā Krievija domā par varu. Ļoti atšķirīgi no Eiropas. Un nelolosim ilūzijas par to.
Richard Howitt
Priekšsēdētājas kundze, pagājušajā mēnesī Parlamenta vārdā es devos uz Gruzijas administratīvo robežlīniju, ko pēc Krievijas militārā iebrukuma izveidoja Dienvidosetijas separātisti. Raugoties uz kontrolpunktu, kurā nebija oficiālas komunikācijas nevienā pusē, tas noteikti izskatījās kā aina no aukstā kara laika. Ja mēs nevēlamies virzīties atpakaļ, viens konkrēts solis, ko Krievija varētu spert, ir palīdzēt veicināt ļoti veiksmīgās Eiropas policijas misijas pilnu piekļuvi abām robežlīnijas pusēm, lai tā varētu pienācīgi pildīt savus pamiera uzraudzības pienākumus. Tas būtu mazs, bet konkrēts uzticības veidošanas solis, un es aicinu Krieviju to spert.
Es arī piekrītu Parlamentā daudzkārt paustajam viedoklim, ka lielāka Eiropas solidaritāte uzlabotu Eiropas un Krievijas attiecības. Šo faktu vēlreiz uzsvēra Krievijas šīsnedēļas mēģinājums noslēgt atsevišķus, nevis kopējus nolīgumus ar ES valstīm par augļu un dārzeņu importa standartiem. Šajā sakarā es paužu nožēlu par Liberālo demokrātu grupas šīsdienas uzrunu, kurā tā centās raksturot sociālistu nostāju cilvēktiesību jautājumā kā līdzjūtīgu. Mēs ne tikai balsosim par to, lai kritizētu Krieviju par starptautisko vēlēšanu standartu pārkāpumiem, par vārda brīvības apdraudēšanu, par politisko ieslodzīto turēšanu apcietinājumā un cilvēktiesību aizstāvju iebiedēšanu un mocīšanu, bet uzruna vienkārši parāda tieši tādu pašu savu interešu aizstāvību Krievijas jautājumā, kas pati par sevi ir mūs kavējošs solidaritātes trūkuma piemērs.
Krieviju ir skārusi ekonomiskā krīze tāpat kā ikvienu valsti, tā cieš no naftas cenu krituma, rubļa devalvācijas par trešdaļu un akciju tirgus krituma 75 % apmērā. Šodien prezidents D. Medvedev pilntiesīgi piedalās G20 sanāksmē Londonā. Es uzskatu, ka šobrīd ir īstais laiks, kad Krievijai ir vajadzīga mūsu sadarbība un kad tā varētu būt atvērtāka pret pārmaiņām, ja vien mēs Eiropas Savienībā būsim apņēmīgi un vienoti, lai to pārliecinātu.
Giulietto Chiesa
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, lasot šo dokumentu, rodas priekšstats, ka tā autora mērķis ir nevis uzlabot, bet gan pasliktināt attiecības starp Eiropas Savienību un Krieviju. Ja tāds ir Eiropas mērķis, tad tas ir izcils dokuments; ja tā nav, tad tas ir briesmīgs. Es uzskatu, ka tas ir briesmīgs dokuments. Kā gan mēs varam iztēloties nākotni, kurā valda jauni saspīlējumi ar valsti, kuru mēs atzīstam par nepieciešamu attiecībā uz mūsu interesēm? Turpmāko 40 gadu laikā mums būs jāpaļaujas uz tradicionālajiem energoresursiem, ar ko Krievija ir bagāta. Vai mēs varam darīt savādāk? Mēs nevaram.
Otrkārt, metode un tonis. Šajās lappusēs Eiropa runā imperiālistu valodā nevis valodā, kas izrādītu cieņu sarunu biedram. Tas ir pretrunā mūsu kaimiņattiecību politikai, un nebūtu pareizi to lietot pat attiecībās ar mazu valsti, nemaz nerunājot par attiecībām ar lielu valsti, kas ir jāciena, un tam ir labs iemesls. Pirmkārt un galvenokārt tas ir reālisma jautājums.
Es baidos, ka Eiropas Parlaments grasās pieņemt dokumentu, kas sagatavots aukstā kara garā - vecmodīgs, bezjēdzīgs, kaitējošs un neproduktīvs - laikā, kad jaunais ASV prezidents sāk jaunu dialogu ar Maskavu. Ar šādu pieeju Eiropa nevar cerēt uz vadošo lomu. Es ceru, ka Komisija nepieņems šos ieteikumus.
Romana Cizelj
(SL) Šajās debatēs jūs esat izskatījuši daudzas politiskas problēmas, bet es vēlētos pievērst jūsu uzmanību citam izaicinājumam, kas nav pieminēts mūsu ziņojumā. Tā ir klimata pārmaiņu joma, ko līdz šim ir risinājuši pārsvarā zinātnieki. Tomēr, ja mēs vēlamies to risināt veiksmīgi, mums arī jāatbalsta šāda rīcība ar spēcīgiem un apņēmīgiem politiskajiem pasākumiem.
Tas ir globāls izaicinājums, un tam ir vajadzīga savstarpēja atbildība. Tādēļ es uzskatu, ka mums ir jāizmanto ikviena iespēja mudināt Krieviju uzņemties daļu atbildības gan klimata pārmaiņu mazināšanā, gan attiecībā uz pielāgošanos tām. Tāpat mums ir jāmudina Krievija aktīvāk iesaistīties starptautiskajās sarunās, jo tuvojas Kopenhāgenas konference.
Kolēģi, es arī vēlētos jums atgādināt, ka atbilstīgu pasākumu veikšana klimata pārmaiņu jomā ietekmē arī cilvēktiesību nodrošināšanu.
Monika Beňová
- (SK) Es izteikšos ļoti īsi, jo lielāko daļu no tā, ko es vēlējos teikt, jau pateica mani kolēģi no Eiropas Sociāldemokrātu partijas.
Manuprāt, ziņojumam trūkst līdzsvara un tas ir rusofobisks. Es pati nāku no valsts, kas daudzus gadus bija pakļauta režīmam, kurš daudziem cilvēkiem apgrūtināja dzīvi, bet tieši šī iemesla dēļ es nesaprotu, kāpēc saprātīgi vīrieši un sievietes šajā cienījamajā palātā tagad vēlas pieņemt dokumentu, ar kura palīdzību mēs kārtējo reizi kādu vainosim un rādīsim uz viņu ar pirkstu.
Es biju iedomājusies, ka Parlaments spēj saprast pašreizējo situāciju pasaulē. Es pilnībā noraidu ideju, ka kāds no klātesošajiem vēlas iemainīt dabasgāzi un naftu pret cilvēktiesību aizsardzību. Eiropas sociāldemokrāti vēlas aizsargāt cilvēktiesības, un viņi vienmēr ir aizsargājuši cilvēktiesības, tomēr mēs redzam neapšaubāmo realitāti, ar ko mums ir jāsaskaras. Ar ko jāsaskaras ES, ASV, Krievijai un visai pasaulei. Mēs spēsim stāties pretī šai realitātei tikai ar labu, kopēju nolīgumu palīdzību.
Andrzej Wielowieyski
(FR) Priekšsēdētājas kundze, Krievija ir mūsu lielākā kaimiņvalsts, dižena valsts, kurai pēdējā gadsimta laikā bija ilūzijas par imperiālismu, bet kura arī pieredzēja briesmīgus notikumus.
Lai atgūtos no šādas traumas, ir vajadzīgs laiks un neatlaidība, un arī mums ir jābūt pacietīgiem. Tādēļ sarunas par jaunu nolīgumu būs grūtas un sāpīgas. Ziņojums ir prasīgs, bet godīgs. Saskaņa starp efektīvu partnerību ar mūsu sešām kaimiņvalstīm austrumos un laba savstarpējā sadarbība ar Krieviju ir liels izaicinājums Eiropas politiķiem. Panākumi būs atkarīgi no tā, vai mēs patiesi saskaņosim savus dzīvesveidus un sapratīsim pamatvērtības, ko nedrīkst nodot.
Ewa Tomaszewska
(PL) Priekšsēdētājas kundze, galvenie šķēršļi, kas ietekmē mūsu sakarus ar Krieviju, ir tādi, ka Krievija izmanto gāzes piegādes kā politiskas šantāžas līdzekli, tās draudi Gruzijas neatkarībai, genocīds Čečenijā un tās nespēja organizēt taisnīgu tiesu attiecībā uz Anna Politkovskaya un Alexander Litvinenko slepkavām. Diemžēl Krievija nav spērusi nevienu soli pretī tam, lai izveidotu demokrātiju un ievērotu cilvēktiesības, kas nelabvēlīgi ietekmē turpmākās sarunas un sadarbību. Mums ir jārealizē vienota solidaritātes politika, ja mēs vēlamies, lai mūsu sarunas būtu veiksmīgas. Tas ir ļoti svarīgi šādas svarīgas Eiropas Savienības kaimiņvalsts gadījumā.
Gerard Batten
Priekšsēdētājas kundze, kā Ferrero-Waldner kundze var saukt Krieviju par partneri un Vondra kungs meklēt demokrātijas un cilvēktiesību garantijas?
Krievija ir gangsteru valsts, kur traucējoši politiskie oponenti, disidenti un žurnālisti tiek vienkārši nogalināti. Krievijai pat ir tiesību akts, kas viņiem atļauj ārvalstīs nogalināt ikvienu - Krievijas iedzīvotāju vai ārvalstu pilsoni - ko viņi uzskata par draudu vai traucēkli. Šāda slepkavība tika izdarīta pret manu vēlētāju Alexander Litvinenko 2006. gadā Londonā valsts sponsorētā terorisma aktā. Viņa ģimene joprojām gaida taisnīgumu un viņa slepkavu saukšanu pie atbildības vai tiesāšanu Anglijā.
Es personīgi nevēlos, lai Eiropas Savienība risinātu sarunas par nolīgumiem ar kādu par kaut ko. Bet, ja Komisija ir noskaņota nopietni, kāpēc tā nepieprasīja aizdomās turamo izdošanu kā labas gribas zīmi un priekšnoteikumu sarunu sākšanai?
Alexandru Nazare
(RO) Potenciāls stabilai sadarbībai ar Krievijas Federāciju ir tieši proporcionāls izaicinājumiem un grūtībām, ar ko mums ir jāsaskaras. Krievija jau kādu laiku ir izvēlējusies tādu sarunu veidu un rīcības virzienu, kas pragmatiskas sadarbības iespējas ierindo otrajā vietā un veicina skarbu pieeju starptautiskajām attiecībām, kam mēs nekādā veidā nevaram piekrist.
Kopš konflikta Gruzijā mēs joprojām esam situācijā, kurā mēs varam redzēt atšķirības mūsu starpā attiecībā uz nostāju, ko mēs esam pieņēmuši izšķirīgos tematos. Krievijas Federācija uzskata, ka tās karaspēka klātbūtne reģiona valstīs ir pieņemama un ka tam pat ir tiesības iejaukties, kad Maskava to uzskata par vajadzīgu. Krievijas iesaistīšanās neatrisinātos konfliktos ir jūtama pat pie ES robežas, ietekmējot visus mūs eiropiešus.
Man jums ir jāatgādina, ko es patiesībā esmu ierosinājis savos grozījumos. Krievijas karaspēka klātbūtne Piedņestras separātistu reģionā ietekmē Moldovas Republiku jau gandrīz divdesmit gadus, kamēr tā tiecas pēc progresa un brīvības izvēlēties pati savu nākotni. Krievijas Federācijai ir jāizved savs karaspēks no Piedņestras, lai nodrošinātu pamatu šai partnerībai.
Alexandr Vondra
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos jums visiem pateikties par šo interesanto diskusiju. Manuprāt, šī diskusija ir ļoti vajadzīga attiecībā uz mūsu turpmākajām attiecībām ar Krieviju, un tajā tika izskatīti vairāki svarīgi punkti. Es varu atbalstīt daudz no tā, kas šeit tika teikts.
Tiem, kas runā par vajadzību paplašināties, manuprāt, ir skaidrs, ka jauns nolīgums ir ārkārtīgi svarīgs turpmākajai ES un Krievijas sadarbības attīstībai un pastiprināšanai. Tāpat ir skaidrs, ka jaunajam nolīgumam ir jāturpina uzlabot pašreizējo Partnerības un sadarbības nolīgumu (PSN). Tam ir jāatspoguļo pašreizējās sadarbības ar Krieviju reālā situācija. Šobrīd mūsu attiecības ir daudz dziļākas un plašākas nekā pirms desmit gadiem.
Tiem, kas runā par enerģētiku, mums ir skaidri jāpaziņo, ka ES vēlas stiprināt sadarbību ar Krieviju, izmantojot mūsu rīcībā esošos instrumentus - dialoga enerģētikas jomā un Pastāvīgā enerģētikas partnerības padomes sanāksmes. Pastāvīgās enerģētikas partnerības padomes sanāksme notiks šīs prezidentūras laikā. Mērķis ir veicināt uzticību un pārredzamību ES un Krievijas enerģētikas attiecībās. Mēs nevaram atļauties vēl vienu enerģijas piegāžu pārtraukumu. Mums arī jāstiprina agrīnās brīdināšanas mehānisms un jāpadara tas iedarbīgāks.
Tiem, kas runā par cilvēktiesībām, manuprāt, tiesiskuma piemērošana, neatkarīga tiesu sistēma un cilvēktiesību pilnīga ievērošana, ieskaitot brīvus un neatkarīgus plašsaziņas līdzekļus, ir nepieciešama, lai veicinātu stabilitāti un labklājību Krievijā. ES ar bažām seko līdzi cilvēktiesību situācijai Krievijā, un mēs šīs bažas izskatām un izskatīsim mūsu ES un Krievijas sanāksmēs. Piemēram, tādu lietu izskatīšana kā M. Khodorkovsky tiesvedības atsākšana mums būs sava veida lakmusa papīrs attiecībā uz tiesiskumu Krievijā.
Tiem, kas runā par līdzekļiem, es lielā mērā piekrītu, ka mums ir jāpauž vienota nostāja, runājot ar Krieviju, un mums ir vajadzīgas šāda veida debates, lai pilnveidotu šo vienoto nostāju. Vienotība un solidaritāte ir būtiski nosacījumi, un mēs ļoti smagi strādāsim, lai to sasniegtu. Ir svarīgi, lai dalībvalstis cik vien iespējams viena otru informētu un apspriestos savā starpā par divpusējiem jautājumiem ar Krieviju, kas varētu atstāt sekas uz citām dalībvalstīm un ES kopumā. Parlamenta ieteikumus šajā sakarā ir vērts izskatīt, lai gan, ņemot vērā Padomes pašreizējās struktūras, es neesmu gluži pārliecināts, ka oficiālu apspriežu mehānisma izveide ir vispraktiskākais solis uz priekšu. Tomēr man ir spēcīga sajūta, ka ir vajadzīgs kaut kāda veida mehānisms vai kopēja pieeja, lai papildinātu pašreizējo ES un Krievijas attiecību sistēmu.
Mūsu politiku attiecībā uz Krieviju noteikti var uzlabot, un vienotība un solidaritāte patiešām ir pamatvārdi šajā kontekstā. Mums jau šobrīd ir visnotaļ spraigas politiskās apspriedes Padomē, kad ir jāparāda solidaritāte, bet tas ir arī politiskās gribas jautājums. Es piekrītu, ka starp ES un Krieviju ir vajadzīga lielāka uzticēšanās un sapratne. Mums ir jāpārvar pagātnes aizdomīgums un jāveido īstas un nozīmīgas attiecības, kas ir attīstījušās gadu gaitā, bet tas noteikti ir divvirzienu process, un šajās attiecībās ir vajadzīgas divas puses.
Jaunais nolīgums ir viens no veidiem, kā to izdarīt. Otrs veids ir, izmantojot labāku dialogu. Parlamentam šajā sakarā ir svarīga loma, tādēļ es varu piekrist ieteikumam, ka jaunajā nolīgumā ir jāstiprina Parlamentārās sadarbības komitejas loma. Parlamentārā dimensija tāpat kā kontakti ar pilsonisko sabiedrību var ievērojami palīdzēt izplatīt un veicināt ES pamatā esošos demokrātiskos pamatprincipus un vērtības. Tādēļ, sarunām attīstoties, mēs ceram turpināt ar jums dialogu.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, debates par Krieviju nekad nav vieglas. No vienas puses, Krievija ir svarīgs globālais partneris, bet, no otras puses, tā ir arī liela kaimiņvalsts, un tās, manuprāt, ir divas puses, kas ne vienmēr viegli saplūst.
No vienas puses, kā jau es teicu iepriekš, ņemot vērā, ka Krievija ir globāls partneris, mēs to uzskatām par reālu partneri. Piemēram, Tuvajos Austrumos, meklējot risinājumu starp Izraēlu un Palestīnu un daudzos citos šajos jautājumos. Vai Afganistānas un Pakistānas jautājumā, kurā vakar Hāgā notikušajā konferencē Krievijai bija svarīga loma; vai Irānas jautājumā, vai neizplatīšanas jautājumos, vai tādos lielos globālos jautājumos kā klimata pārmaiņas, kas arī tika minēts, vai tagad finanšu un ekonomiskās krīzes jautājumos. Tas skar visus. Tas tā ir attiecībā uz mums, bet tas tā ir arī attiecībā uz Krieviju un daudziem citiem globāliem partneriem. Tādēļ es uzskatu, ka mums tas ir jāredz ļoti skaidri, bet vienlaicīgi mums arī jāredz Krievija kā liela kaimiņvalsts, par ko mūsu viedokļi kopējās kaimiņattiecībās ne vienmēr sakrīt. Un mums ir kopējas kaimiņvalstis, ko daži no jums minēja, vai tā būtu Moldova vai Kalnu Karabaha, vai, protams, Gruzija. Mums ir jānodrošina, ka mūsu attiecības kļūst daudz ciešākas, bet arī to, ka mēs atklāti runājam par pastāvošajām grūtībām un atšķirībām.
Viens no šiem jautājumiem ir "Austrumu partnerība”, un mēs to pārrunājām Parlamentā vēl pagājušajā nedēļā. Austrumu partnerības, kas attiecas uz sešām mūsu kaimiņvalstīm, pamatmērķis ir palīdzēt šīm valstīm, kuras vēlas ievērojami tuvināties Eiropas Savienībai tādos noteiktos pamatjautājumos kā valdību standarti, brīvāka tirdzniecība un citi. Manuprāt, ir svarīgi, lai šajos pasākumos šīs valstis būtu partneri. Bet daudzpusējās attiecībās mēs arī esam teikuši, ka vajadzības gadījumā mēs principā parasti esam atvērti pret trešām valstīm, piemēram, Krieviju; protams, Krievija arī ir pilntiesīgs loceklis Melnās jūras reģiona sinerģijā, kur tiek risināti reģionālie jautājumi.
Tādēļ arī pastāv iespēja sadarboties, lai pārvarētu dažas pastāvošās grūtības. No otras puses, gāze. Attiecībā uz gāzi mēs zinām, ka esam savstarpēji atkarīgi, es to skaidri teicu iepriekš un es to atkārtošu; mēs to zinām. Kā mēs visi zinām, gāzes krīze ir mazinājusi uzticību mūsu partneriem. Tā ir akcentējusi enerģētikas noteikumu nozīmi jaunajos ES un Krievijas, kā arī ES un Ukrainas nolīgumos, un tie tiks iekļauti šajos nolīgumos.
Mums ir jāpastiprina darbība, lai izveidotu iekšējo enerģijas tirgu, bet arī lai palielinātu piegāžu efektivitāti un dažādību. Tādēļ jaunajā nolīgumā ar Krieviju ir jāparedz, kā mēs vienmēr sakām, juridiski saistoši abpusēji pienākumi. Un paralēli jaunajam nolīgumam un īstermiņā mēs strādājam ar Krieviju, lai uzlabotu agrīnās brīdināšanas mehānisma efektivitāti, kā jau es teicu iepriekš. Tāpat mums ir jāparedz uzraudzība un konfliktu novēršana un atrisināšana, un tam ir jāattiecas arī uz Baltkrieviju un Ukrainu.
Mēs zinām, ka Krievija mums ir ļoti svarīgs enerģētikas partneris, nodrošinot 40 % mūsu gāzes importa un 20 % mūsu gāzes patēriņa. Kā jau es teicu iepriekš, tās ir attiecības, kuru pamatā ir savstarpēja atkarība. Tā kā mēs veidojam vairāk nekā divas trešdaļas viņu eksporta ieņēmumu, kas ir ievērojami veicinājis Krievijas ekonomisko attīstību, ir būtiski, lai neatkārtotos 1. janvāra notikumi, tādēļ mēs strādājam ar Ukrainu un Krieviju, lai to novērstu.
Cilvēktiesību jomā mūsu viedokļi ne vienmēr sakrīt. Tomēr, kā jau es teicu, ES un Krievijai ir kopējas starptautiskas saistības, ko nosaka instrumenti, kurus mēs kopā esam parakstījuši ANO, ESAO un Eiropas Padomē. Šīs saistības atspoguļo vērtības un nosaka pienākumu ievērot to veidoto struktūru lēmumus. Tas īpaši attiecas uz Eiropas Cilvēktiesību tiesu, bet var arī redzēt, ka ES un Krievija interpretē saistības dažādi.
Eiropas Savienība un Krievija ir izvēlējušās dialoga ceļu šajos jautājumos, un tas ir pareizais ceļš. Tas nozīmē, ka mums ir jāieklausās arī bažās, ko dažkārt pauž Krievijas puse attiecībā uz dažiem notikumiem Eiropas Savienībā, ieskaitot, piemēram, krieviski runājošo minoritāšu problēmu.
Bet, kā jau Padomes priekšsēdētājs teica, pastāv nepārprotamas bažas par cilvēktiesību neievērošanu Krievijas Federācijā, un pastāvīgie uzbrukumi cilvēktiesību aizstāvjiem, žurnālistiem un citiem aktīvistiem slikti atsaucas uz Krieviju.
Mēs šos jautājumus regulāri izskatām ar augstajām amatpersonām: es ar Sergey Lavrov un priekšsēdētājs J. M. Barroso ar saviem sarunu biedriem. Lai to darītu, mēs izmantojam arī savas divreiz gadā notiekošās apspriedes par cilvēktiesībām. 6. februārī notikušajā diskusijā divpusējās sanāksmes laikā starp priekšsēdētāju J. M. Barroso un prezidentu D. Medvedev arī notika viedokļu apmaiņa par cilvēktiesībām.
Prezidents D. Medvedev pats ierosināja turpināt šo viedokļu apmaiņu 21.-22. maija augstākā līmeņa sanāksmē, un mēs viņu turēsim pie vārda. Piemēram, pagājušās nakts uzbrukums cilvēktiesību aizstāvim Lev Ponomarev ir pēdējais atgādinājums, cik grūta ir cilvēktiesību aizstāvju situācija Krievijā. Bet es vēlētos teikt, ka mandātā, ko Padome ir iedevusi Komisijai pārrunāt, ir skaidri atspoguļotas abi virzieni. Tie abi ir iekļauti, un tas ir mūsu mandāta saturs. Tādēļ es uzskatu, ka pareizais ceļš ir turpināt šo mandātu, un, kā jau es teicu, mēs vienmēr esam gatavi ziņot par mūsu sarunu turpmākajiem pasākumiem, kā mēs to tikko darījām.
Janusz Onyszkiewicz
Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos atgādināt šī ziņojuma kritiķiem, ka tas nav ziņojums par Krieviju. Šī ziņojuma mērķis ir ieteikt Komisijai, kurus jautājumus tai ir jāizskata divpusējās sarunās un uz kurām jomām tai ir jākoncentrējas īpaši. Tādēļ šajā ziņojumā nebija atsauce uz Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO) un prezidenta D. Medvedev plānu. Jebkura šāda atsauce patiešām būtu bijusi nevietā. Tas ir pilnīgi atšķirīga veida jautājums. Tas ir jāizskata EDSO sistēmā kopā ar ASV, nevis divpusējo attiecību ar Krieviju sistēmā. Turklāt šāda veida ieteikumos nevar iekļaut, piemēram, mūsu pašu kritiku un novērtējumu par cilvēktiesību situāciju Eiropas Savienībā. Tādēļ šie jautājumi ir jāiesniedz izskatīšanai sarunās ar Krieviju, un tā pienācīgi noteiks mūsu problēmas. Tas bija viens no punktiem, ko vēlējos pieminēt.
Otrs punkts ir vispārīgs un attiecas uz sarunu patieso raksturu. Es vēlētos norādīt, ka šajā ziņojumā netiek lietoti tādi termini kā stratēģiskā partnerība. Tam ir labs iemesls, proti, tas, ka dokumentā, kas pieņemts attiecībā uz Eiropas drošības un aizsardzības politiku (EDAP), ir iekļauts šāds teksts nodaļā par Krieviju: (pēc tam deputāts citēja tekstu angļu valodā).
referents. - "stratēģiskā partnerība nav iespējama, ja netiek pilnībā ievērotas demokrātijas vērtības, cilvēktiesības un tiesiskums; [tādēļ] aicina Padomi noteikt šīs vērtības pašreizējo sarunu par jauno partnerības un sadarbības nolīgumu pamatā”.
referents. - (PL) Tādēļ nostāja ir ļoti skaidra. Es uzskatu, ka mums ir jāatceras, kāds ir šī ziņojuma mērķis un kādu vēstījumu tas ir paredzēts nodot Komisijai. Visbeidzot es vēlētos teikt Bobošíková kundzei, ka tieši kazaki nosūtīja vēstuli sultānam, nevis otrādi.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks rīt, ceturtdien, 2009. gada 2. aprīlī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Călin Cătălin Chiriţă  
rakstiski. - (RO) Es atzinīgi vērtēju Janusz Onyszkiewicz ziņojumu par ES un Krievijas attiecībām. Es uzskatu, ka ES attiecības ar Maskavu jāveido uz pragmatiska pamata, izvairoties no jebkādiem iepriekš izveidotiem viedokļiem.
Pirmkārt, pienācīga sadarbība vajadzīga energoapgādes jomā, par kuru ir abpusēja interese. Taču, lai to panāktu, mums ļoti svarīgi ir, lai ES dalībvalstu vidū būtu solidaritāte tā, lai tās sarunās ar Maskavu par gāzes importu varētu veidot vienotu fronti. Tas ir vienīgais veids, kādā mēs Eiropas Savienības pilsoņiem varam garantēt gāzes piegādes drošību par pieņemamām cenām. Mūsu atbildība ir novērst jaunas gāzes krīzes izraisīšanu.
Otrkārt, mums jāsadarbojas ar Maskavu to problēmu kopīgā risināšanā, kas attiecas uz mūsu kopīgajām kaimiņvalstīm un attiecībām ar Moldovas Republiku, Ukrainu, Gruziju, Armēniju un Azerbaidžānu. Šai pieejai jāpamatojas uz starptautisko tiesību normām, ievērojot valstu integritāti un suverenitāti, līdz ar to izvairoties no jebkādām autoritārām tendencēm. Mums jāpanāk progress neatrisināto konfliktu risināšanā, piemēram, Piedņestrā, Osetijā un Abhāzijā.
Filip Kaczmarek  
rakstiski. - (PL) Krievija Eiropas Savienībai ir svarīga partnere. ES sagaida, ka tās partneres sadarbosies ar to uzticamā un godīgā veidā.
Savstarpējā atkarība var būt abpusēji izdevīga, bet tas ne vienmēr tā ir. Var būt arī tieši pretēji, un tā var izrādīties satraukuma un konflikta avots. Mums jādara viss iespējamais, lai nodrošinātu, ka ekonomiskā sadarbība, drošība, energoapgādes drošība, cilvēktiesību un demokrātijas principu ievērošana kļūst pozitīva un konstruktīva mūsu attiecību iezīme. Vai tas īstenosies, lielā mērā atkarīgs no Krievijas puses. Krievija var izvēlēties Rietumu vērtības un standartus. Neviens nespiedīs Krieviju izdarīt šādu izvēli vai patiešām kādu citu. Krievijai jāizvēlas pašai. Taču viens man ir pilnīgi skaidrs, un tas ir, ka Eiropas Savienība nemainīs savas vērtības pēc Krievijas vai jebkuras citas valsts pieprasījuma. Mēs esam konsekventi vai pat ietiepīgi, bet ne tāpēc, ka rīkoties atšķirīgi nozīmētu atteikšanos no mūsu vērtībām.
Ja Eiropas Savienība atkāptos no savām pamatvērtībām, tā vairs nebūtu Eiropas Savienība. Tāpēc mēs, piemēram, vienmēr atzīsim Gruzijas teritoriālo integritāti. Mēs šādā veidā nerīkojamies tāpēc, ka mums būtu kāda īpaša mīlestība pret Gruzijas tautu. Mūsu nostāja pamatojas uz lojalitāti pret principiem, uz kuriem balstās mūsu pasaule. Rīcība, kaitējot šai pasaulei, būtu līdzvērtīga pašnāvībai. ES noteikti negrib šādu iznākumu, man ir aizdomas, arī Krievija to negrib.
Marian-Jean Marinescu  
rakstiski. - (RO) Noteikti var teikt, ka nesenā gāzes krīze un konflikts Gruzijā ir radījis jaunu saspīlējumu attiecībās ar Krievijas Federāciju.
Krievijai jābeidz izmantot šāda veida situācijas tādā veidā, kas neatbilst starptautiskajām procedūrām, un jāatturas no jaunu ietekmes sfēru radīšanas.
Vienlaikus ES jādara viss nepieciešamais, lai samazinātu savu enerģētisko atkarību no Krievijas, cik vien iespējams.
Tomēr vienlīdz taisnība, ka Krievija ir viena no ES kaimiņvalstīm un ārkārtīgi svarīga partnere starptautiskajā arēnā. ES attiecībām ar Krieviju ir ļoti svarīgs ekonomiskais potenciāls, kuru Eiropas Savienība nevar atļauties neizmantot, jo īpaši pašreizējā globālajā klimatā.
Tāpēc mums jāturpina veltīt laiku un enerģiju dialogam un sadarbībai ar Krievijas Federāciju, izplānojot saskaņotu stratēģiju, kas pamatotos uz kopējām, abpusēji izdevīgām saistībām.
Vienīgais veids, kādā šī sadarbība var būt veiksmīga, ir tāds, ka ES pauž vienotu viedokli un pieturas pie dialoga, kam ir savi nosacījumi, bet kas vienlaikus ir konstruktīvs, pamatojas uz kopējām vērtībām, cilvēktiesību, pamatbrīvību un pašreizējo starptautisko normu ievērošanu.
Katrin Saks  
Attiecības starp ES un Krieviju pērn piedzīvoja lielu triecienu. Šodien, pēc Gruzijas notikumiem un pēc tam, kad Krievija atzinusi Abhāzijas un Dienvidosetijas anklāvus, Krievijas gatavība veidot kopēju drošības zonu ar Eiropas Savienību un pušu pozīcijas jautājumos, kas skar Kosovu un kopējās kaimiņvalstis, atšķiras vairāk nekā jebkad agrāk. Ilgstošie strīdi ar gāzes piegādātājiem un enerģijas resursu politizēšana uzticību nevairo.
Esmu gandarīts, ka mana kolēģa J. Onyszkiewicz ziņojumā Krievija aicināta apliecināt saistības, par kurām vienošanās panākta starptautiskā līmenī, jo īpaši kā Eiropadomes un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas dalībvalsts, un Krievijas valdībai paustas bažas par cilvēktiesību situāciju un sarūkošo pilsonisko sabiedrību Krievijā. Savā ziņojumā Parlaments pievērsis uzmanību arī Krievijas Federācijā dzīvojošo minoritāšu stāvoklim un aicina Krievijas valdības aģentūras nodrošināt Krievijas Federācijā dzīvojošo pamatiedzīvotāju kultūru un valodu izdzīvošanu un ilgtspējīgu attīstību.
Eiropas Savienības attiecībām ar Krieviju jāpamatojas uz partnerību, nevis konfrontāciju. Mūsu attiecībām ar Krieviju patiešām ir izšķiroša nozīme no pragmatiskas sadarbības viedokļa, un līdz šim mūsu sadarbība ir nākusi par labu starptautiskajai stabilitātei. Tajā pašā laikā šai partnerībai jāpamatojas uz šādām vērtībām: demokrātiju, tirgus ekonomiku, cilvēktiesību un vārda brīvības veicināšanu; ne tikai komerciālajām interesēm un vienas lietas saskatīšanu saistībā ar šīm interesēm, tajā pašā laikā stūrgalvīgi aizverot acis uz citām lietām.
Toomas Savi  
rakstiski. - Attiecības starp Krievijas Federāciju un Eiropas Savienību pēdējos gados piedzīvojušas vairākus izaicinājumus. Pēc tam, kad pērnā gada augustā izraisījās Krievijas un Gruzijas konflikts, varētu sliekties domāt, ka labi žogi rada labus kaimiņus. Šajā gadījumā esmu gandarīts, ka sakāmvārds neatbilst patiesībai un ka bijušais Eiropadomes priekšsēdētājs Nicolas Sarkozy sekmīgi noregulēja krīzi.
Pēc dzelzs aizkara krišanas Eiropas Savienība neatlaidīgi veidojusi savstarpējo atkarību no Krievijas Federācijas, kas bija jāizmanto, lai ieviestu kopēju izpratni par demokrātiju, cilvēktiesībām un tiesiskumu, vienlaikus sekmējot uzticamas ekonomiskās attiecības. Biežās nesaskaņas pēdējos gados mūs novērsušas no reālas virzības šī mērķa virzienā, un divu politisko struktūru dialogs patiesībā kļuvis diezgan ledains, pieņemot "pragmatiskās sadarbības” formu.
Es ļoti atbalstu Padomes un Komisijas ierosinājumu turpināt uzstāt uz nolīgumu, kas pamatotos uz kopējām saistībām ievērot cilvēktiesības, kā paziņots ziņojumā, jo bez kopējām vērtībām mēs, iespējams, rezultātā nonāksim pie otras negaidītas krīzes, kas prasīs ārkārtējus pasākumus.
Richard Seeber  
rakstiski. - (DE) Vispusīgais jaunais Eiropas Savienības un Krievijas partnerības nolīgums, manuprāt, ir ļoti atzinīgi vērtējams.
Krievija ir ES trešā lielākā tirdzniecības partnere, kā arī tai ir ļoti svarīga stratēģiska nozīme attiecībā uz Eiropas Savienības energoapgādi. Nolīgums ar Krievijas Federāciju ieliek pamatus uzlabotai abu pušu sadarbībai.
Ņemot vērā, cik svarīgas ES un Krievija ir viena otrai, šim nolīgumam tomēr nav jāpaliek vienkārši politiskas gribas aktam; mums jāspēj arī nodrošināt, ka tas tiek īstenots. Parlamenta ieteikums Eiropadomei galvenokārt uzsver nozīmi, kāda ir cilvēktiesību aizsardzībai un plašsaziņas līdzekļu brīvībai Krievijā. Tā kā mūsu nodoms ir pakāpeniski veidot mūsu attiecības ekonomikas, drošības politikas un izglītības politikas jomā, ārkārtīgi svarīgi ir, ka visi mūsu partneri ievēro eiropiešu vērtības. Tas ir vienīgais veids, kā attīstīt Krievijas un Eiropas Savienības partnerību tā, lai apmierinātas būtu abas puses.
Czesław Siekierski  
rakstiski. - (PL) Jauna ES un Krievijas nolīguma nodrošināšana ir viens no galvenajiem izaicinājumiem, ar kuriem saskaras Eiropas Savienības diplomāti. Eiropas Parlamenta loma ir dot aktīvu ieguldījumu nolīguma raksturā un saturā. Ziņojums sniedz detalizētu ES un Krievijas attiecību galveno aspektu analīzi. Jo īpaši tajā ir ar mūsu pašreizējām attiecībām saistīto problēmu padziļināts pētījums.
Es uzskatu, ka ziņojuma pieņemšana būs nozīmīgs solis uz priekšu jauna Eiropas Savienības un Krievijas partnerības nolīguma virzienā. Šāda nolīguma galvenajiem elementiem jābūt tematam detalizētās konsultācijās un arī smagās sarunās starp jaunā nolīguma abām pusēm. Ziņojums atsaucas uz virkni problēmu, kuru risinājums ir īpaši svarīgs atsevišķām valstīm. Es gribētu atgādināt grūtības attiecībā uz tirdzniecību starp Poliju un Krievijas Federāciju. Tikai vienota ES nostāja var atrisināt šāda rakstura problēmas.
Ziņojumā ir plašs risināmo jautājumu saraksts. Īsā laikā visos tajos nebūs iespējams panākt kompromisu kaut vai kultūras un sociālo atšķirību dēļ.
Andrzej Jan Szejna  
Krievija ir valsts, kurā bieži netiek ievēroti demokrātijas pamatprincipi. Tā ir bēdīgi slavena ar cilvēktiesību pārkāpumiem un vārda brīvības, tostarp uzskatu brīvības, ierobežojumiem. Prezidents D. Medvedev un premjerministrs V. Putin ietekmē Krievijas plašsaziņas līdzekļus. Tāpēc plašsaziņas līdzekļi nespēj kalpot savam pamatmērķim, kas ir izplatīt ticamu informāciju.
Tomēr mums jāpatur prātā, ka Krievija ir viena no mūsu galvenajām partnerēm. Krievija ir nepieciešams partneris'starptautiskajā arēnā. Tā ir arī viena no galvenajām enerģijas piegādātājam un svarīga tirdzniecības partnere.
Manuprāt, mums jāpauž savs viedoklis Krievijai skaļi un skaidri. Mums tā jākritizē par trūkumiem attiecībā uz demokrātiju, par pilsoņu brīvību neievērošanu un par citu valstu teritoriālās integritātes un suverenitātes pārkāpumiem. Mums jāaicina Krievija ievērot nacionālo minoritāšu tiesības un ievērot tās parakstītos starptautiskos līgumus. Es te domāju Apvienoto Nāciju Organizācijas hartu, Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un Enerģētikas hartas līgumu. Tomēr tajā pašā laikā mums jāatceras, ka partnerība ar Krieviju Eiropas Savienībai un visai Eiropai ir ļoti svarīgs jautājums.
