Jautājumu laiks (jautājumi Padomei) 
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir jautājumu laiks (B7-0006/2010).
Padomei ir iesniegti šādi jautājumi.
Temats: Iekšējā enerģijas tirgus izveide
Spānijas, Beļģijas un Ungārijas trijotnes vienošanās un ilgtermiņa stratēģija paredz, ka viena no pašām svarīgākajām politiskajām prioritātēm ir vienota iekšējā enerģijas tirgus izveide. Lai šo mērķi sasniegtu, Eiropas enerģijas tirgus jāsavieno ar visvairāk izolētajiem Kopienas reģioniem, piemēram, Baltijas jūras reģionu. Baltijas jūras stratēģijā paredzēti daudzi sadarbības projekti elektroenerģijas un gāzes jomā, kas to īstenošanas gadījumā palīdzētu Baltijas valstīm atbrīvoties no atkarības no viena enerģijas piegādātāja. Ņemot vērā šo projektu starpvalstu raksturu, to sekmīga īstenošana būs atkarīga ne tikai no atbilstošu finanšu līdzekļu piešķiršanas, bet arī no iesaistīto dalībvalstu politiskās gribas un nolūkiem. Attiecībā uz iekšējā enerģijas tirgus izveidi Kopiena ir apņēmusies paust vienotu viedokli.
Vai Padomes prezidentvalsts Spānija uzņemsies vadošo lomu un pamudinās dalībvalstis paust vienotu viedokli dažādu enerģētikas projektu īstenošanā Baltijas jūras reģionā, piemēram, AmberLitPol, Swedlink u.c., kas palielinātu energoapgādes drošību ne tikai šā reģiona, bet arī visas Kopienas mērogā?
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, iekšējais enerģijas tirgus un energoapgādes drošība ir nesaraujami saistīti. Mēs esam to pakāpeniski īstenojuši Eiropas Savienībā, un tāpēc enerģijas drošība ir kļuvusi par vienu no Savienības stratēģiskajām prioritātēm. Šis jautājums kļuva sevišķi būtisks nedaudz vairāk nekā pirms gada Krievijas un Ukrainas gāzes krīzes laikā.
Tobrīd mēs sapratām, ka iekšējais enerģijas tirgus -pilnvērtīgi funkcionējošs, savstarpēji saistīts, efektīvs tirgus - ir priekšnosacījums Eiropas energoapgādes drošībai.
Tādējādi energoapgādes drošība ir galvenais stratēģiskais elements, ko nepieciešams uzlabot, nodrošinot augstāku energoefektivitāti, dažādojot enerģijas piegādātājus, avotus un izplatīšanas kanālus, veicinot Savienības enerģijas intereses attiecībā uz trešām valstīm un, visbeidzot, veidojot patiesi kopīgu enerģijas tirgu, kāda mums vēl joprojām nav. Lai palīdzētu to sasniegt, mums būs Lisabonas Līguma atbalsts, kurā pirmoreiz ir precīzi formulēta norāde uz šādu Savienības kompetenci primārās likumdošanas līmenī.
Tādēļ Savienībai ir jābūt uzstājīgākai attiecībās ar trešām valstīm un jāizsaka vienots viedoklis šajās attiecībās. Spānijas rūpniecības, tūrisma un tirdzniecības ministrs, izklāstot Spānijas prezidentūras prioritātes atbilstošajai Eiropas Parlamenta komitejai 2010. gada 27. janvārī, to skaidri noteica.
Tātad Otrā stratēģiskā enerģētikas pārskata ietvaros tas, ko var nosaukt par Eiropas Savienības enerģijas salu pievienošanu iekšējam tirgum, ir kļuvis par vienu no Savienības galvenajiem mērķiem.
2009. gada jūlijā, kad Komisija prezentēja Baltijas Enerģijas tirgus starpsavienojuma rīcības plānu - iniciatīvu, kuras mērķis ir veicināt enerģijas tirgus integrāciju un Baltijas reģiona enerģijas infrastruktūras attīstību - Eiropadome uzņēma to kā nozīmīgu ieguldījumu Savienības enerģijas drošības uzlabošanai, un es uz to atsaucos vārds vārdā.
Baltijas enerģijas tirgus iniciatīva tagad ir iekļauta plašākajā Savienības Baltijas jūras stratēģijā, kas bija viena no Zviedrijas prezidentūras galvenajām prioritātēm. 2009. gada oktobrī Eiropadome pieņēma iniciatīvu un atzinīgi novērtēja progresu, kas panākts enerģijas infrastruktūru un starpsavienojumu jomā Baltijas reģionā, tādējādi apstiprinot Komisijas ziņojumā ietverto informāciju.
Zigmantas Balčytis
(LT) Ministra kungs, vēlreiz vēlos pateikties par jūsu viedokli un atbildi. Taču viens mana jautājuma aspekts bija saistīts ne tikai ar trešām valstīm, bet ar pašu Eiropas Savienību, proti, ka dažām Eiropas Savienības dalībvalstīm nav nedz ekonomisku, nedz politisku interešu kaut kādā veidā sniegt ieguldījumu kopīgos projektos. Tāpēc mans jautājums bija, vai prezidentūras laikā Spānija uzņemas politisko lomu runāt Eiropas Savienības vārdā, lai nodrošinātu šo nākotnes projektu ieviešanu?
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, mēs uzskatām, ka tas, bez šaubām, veido daļu no kopīgās enerģijas politikas un ka tāpat, kā mēs nevēlamies enerģijas salas no tehniskā viedokļa, mēs nevēlamies, lai tās pastāvētu arī no politiskā viedokļa.
Tā noteikti nav tāda nostāja, ko varētu saukt par Eiropai labvēlīgu, un patiesībā tā tas arī nav bijis praksē. Atceros, ka Energoapgādes drošības nodrošināšanas pasākumu noteikumu debašu laikā tika panākta vienošanās par Eiropas saistībām šajā jautājumā. Es runāju konkrēti par enerģijas projektiem, kas apstiprināti ekonomikas atlabšanas veicināšanas programmas ietvaros, kas tika ieviesta Čehijas prezidentūras laikā pagājušajā gadā. Kopā tika piešķirti EUR 425 miljoni trijiem starpsavienojumu projektiem Baltijas reģionā: Skanled/Baltic gāzesvadam, Estlink-2 elektrības starpsavienojumam un Zviedrijas-Baltijas valstu starpsavienojumam.
Tāpēc Spānijas prezidentūra mudinās dalībvalstis atbalstīt enerģijas infrastruktūras projektus Baltijas reģionā, lai gan pēc tam pašas dalībvalstis būs atbildīgas par konkrēto projektu īstenošanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem un piemērojamiem Eiropas tiesību aktiem. Iesaistītajām dalībvalstīm šajā jautājumā vajadzētu rīkoties kā vienam veselam.
Priekšsēdētāja
Pirms mēs turpinām, vēlos visiem plenārsēžu zālē pateikt, ka ministra kungs ir gatavs uzkavēties līdz plkst. 19.20, tāpēc būs vairāk jautājumu, nekā būtu bijis, ja jautājumi tiktu uzdoti līdz plkst. 19.00.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ministra kungs, vēlos vērst uzmanību uz atjaunojamo enerģijas avotu integrēšanas valsts energosistēmā nozīmīgumu, ņemot vērā, ka Eiropas energosistēmu veido dalībvalstu energotīkli.
Baltijas valstis ir labas prakses piemērs atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanai un ēku energoefektivitātei. Iekšējam enerģijas tirgum ir nepieciešams labāks starpsavienojums starp valstu energotīkliem.
Vēlos vaicāt, vai jums un dalībvalstīm ir rīcības plāns, kas orientēts uz atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu.
Franz Obermayr
(DE) Elektrības tirgus integrēšanas procesam Baltijas valstīs vajadzētu ietvert privāto klientu tirgus neierobežotu liberalizēšanu un kopīgu enerģijas apmaiņu. Baltijas valstis ir smagi cietušas no ekonomikas krīzes.
Tāpēc es vēlētos zināt, kā šajā ļoti trauslajā ekonomiskajā situācijā var saprātīgi panākt enerģijas tirgus pilnīgu liberalizēšanu. Jo īpaši es domāju par cenu nepastāvīgumu. Kāds ir plāns attiecībā uz Baltijas valstu infrastruktūru un kāds tas ir enerģijas transporta maršrutu un enerģijas avotu dažādošanā?
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, mēs piekrītam izteiktajiem viedokļiem par atjaunojamās enerģijas avotiem un to integrāciju Eiropas energotīklos. Mēs arī uzskatām, ka tas ir viens no galvenajiem Eiropas Savienības stratēģijas mērķiem cīņā pret klimata pārmaiņām, par ko mēs diskutējām Kopenhāgenas samitā. Mēs ceram, ka līdz 2020. gadam atjaunojamā enerģija veidos 20 % no kopējiem Eiropas enerģijas avotiem, un mēs vēlētos, lai šāda pieeja tiktu iekļauta otrajā Enerģijas rīcības plānā 2010.-2014. gadam, un mēs ceram, ka tas tiks pieņemts Spānijas prezidentūras laikā.
Tādēļ šis rīcības plāna mērķis nepārprotami ir Spānijas prezidentūras dienaskārtībā, un to, protams, atbalsta arī Beļģijas un Ungārijas trijotne, jo tas ir stratēģisks mērķis.
Attiecībā uz Obermayr kunga teikto mēs arī uzskatām, ka resursu dažādošana neapšaubāmi ir vēl viens stratēģiskais mērķis, kā es jau iepriekš minēju.
Eiropas Savienība un tās iestādes ir ļoti proaktīvas, sniedzot visu savu politisko atbalstu tādiem projektiem, kā Nabucco, Nord Stream un South Stream. Visiem šiem projektiem ir ļoti skaidrs mērķis: dažādot enerģiju veidus, dažādot enerģijas piegādātājus un dažādot kanālus, pa kuriem enerģija tiek izplatīta. Tie, protams, veido daļu no mūsu stratēģijas kļūt par Eiropu ar patiesi kopīgu enerģijas tirgu, kāda tai šobrīd nav. Tas viss ir nepieciešams, lai izveidotu šādu tirgu un sasniegtu šādu energodrošību, kas veido tā visa pamatu.
Temats: Attīstības pieejas, mērķi un pasākumi saskaņā ar ES ilgtspējīgas attīstības stratēģiju laikposmam līdz 2020. gadam
Ekonomikas krīze, klimata pārmaiņas un demogrāfiskās izmaiņas būtiski ietekmē Eiropas pilsoņu dzīvi. Veselībai, izglītībai, lauksaimniecībai, transporta un enerģētikas infrastruktūras attīstībai un ieguldījumiem pētniecībā, inovācijā un sabiedrisko pakalpojumu modernizācijā ir jābūt gan dalībvalstu, gan ES prioritātēm. Pastāv kopīgs pienākums garantēt Eiropas pilsoņiem pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp brīvu darbaspēka apriti. Eiropas sociālais modelis nodrošina nepieciešamo atbalstu darbiniekiem, kas zaudējuši savas darbavietas, veciem cilvēkiem un jauniešiem, kā arī migrējošiem darba ņēmējiem. Eiropadomes neformālajā sanāksmē 2010. gada februārī tiks iesniegta ES ilgtspējīgas attīstības stratēģija laikposmam līdz 2020. gadam.
Vai Padomes prezidentvalsts Spānija varētu norādīt, kādas šajā stratēģijā būs galvenās attīstības pieejas, mērķi un pasākumi un kādi resursi pēc tās aplēsēm būs nepieciešami stratēģijas sekmīgai īstenošanai?
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, nav šaubu, ka stratēģija laikposmam līdz 2020. gadam ir, iespējams, visambiciozākais un būtiskākais mērķis tuvākai nākotnei, tā kļūs par rīt Briselē notiekošo debašu centrālo jautājumu Eiropadomes neformālajā sanāksmē, un tā tiek īstenota visaugstākajā iespējamā politiskajā līmenī Spānijas prezidentūras ietvaros.
Tās mērķis ir ierosināt un apstiprināt programmu, kas veicina attīstību un kvalitatīvas nodarbinātības izveidošanu, aizstājot Lisabonas stratēģiju un koncentrējoties, no vienas puses, uz konkrētu nepieciešamu aspektu stiprināšanu, kas nepieciešami Eiropas nākotnes ekonomikas konkurētspējai un produktivitātei: investēt informāciju tehnoloģijās, padarīt Eiropu par telpu informācijas sabiedrībai un uzsvērt arī sociālus aspektus tādā ziņā, ka nodarbinātībai vajadzētu būt pamatotai uz specializāciju un apmācību; mēs, protams, arīdzan tiecamies uz ekoloģisku, zemas oglekļa emisijas tautsaimniecību, kā minēts mūsu jau iepriekš pārrunātajos jautājumos.
Vēl viens būtisks elements, kas, bez šaubām, būs uzmanības centrā rītdienas debatēs Briselē, ir vadības jautājums. Neformālajā Eiropadomes sanāksmē Eiropadomes priekšsēdētājs prezentēs sākotnējo ierosinājumu diskusijai par vadību, citiem vārdiem sakot, virzību uz ekonomisku vienotību Eiropā, ne tikai uz monetāru vienotību, un, kā minēts Lisabonas Līgumā, padarot par būtiski svarīgu to, ka mūsu ekonomikas politikas, nodarbinātības politikas un sociālās politikas saplūst kopā Eiropas Savienības ietvaros.
Tādēļ šis ilgtspējīgās attīstības stratēģijas elements un kvalitatīvas nodarbinātības izveidošana ir galvenais Spānijas prezidentūras un visas Eiropas mērķis. Tam par pierādījumu kalpo fakts, ka jau esam sākuši risināt šo jautājumu augstākajā līmenī, rīt Briselē organizējot neformālo Padomes sanāksmi.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Mums arī tagad ir komentāri, ko paudušas ieinteresētās puses. Publiskās konsultācijas par ES stratēģiju laikposmam līdz 2020. gadam Komisijas mājas lapā ir beigušās. Taču bezdarba līmenis Eiropas Savienībā ir 10 %, un Spānijā un Latvijā tas ir sasniedzis 20 %. Tāpēc es vēlētos, lai jūs pasakāt, kādus pasākumus mēs veicam Eiropas Savienības pilsoņu labā, lai saglabātu un izveidotu darbavietas un, vissvarīgākais, uzlabotu pilsoņu dzīves kvalitāti.
Diego López Garrido
Es uzskatu, ka galvenais fokuss nākotnes stratēģijā laikposmam līdz 2020. gadam ir tieši jūsu minētie jautājumi, un, lai teiktu precīzāk, Ticău kundze, darbavietas nedrīkst būt tik nedrošas, nepastāvīgas un nestabilas, kā tas Eiropas Savienības gadījumā ir bijis. Jūs minējāt Spāniju, kas patiešām ir ļoti cietusi nekustamo īpašumu jomā.
Tāpēc mums ir jāorientējas uz ražošanas modeli, kas pēc būtības rada spēcīgākas, noturīgākas un stabilākas uz specializāciju balstītas darbavietas.
Tāpēc mums ir jāstrādā, lai veiktu pasākumus šai virzienā,- tādus pasākumus, kas uzlabo specializāciju un personāla apmācību, lai darbinieki iegūtu uz zināšanām balstītas sabiedrības, informāciju tehnoloģiju un specializētas sabiedrības darbavietas, uz kā vajadzētu būt veidotam nākotnes nodarbinātības ražošanas un attīstības modelim.
Tāda ir ideja, ko, mūsuprāt, katrai valstij vajadzētu īstenot; taču mums tas ir jāsaskaņo visās Eiropas valstīs. Turklāt Eiropas Savienībai ir jāsniedz atbalsts, piemēram, pamudinājumu vai stimulu veidā, izmantojot īpašus Eiropas struktūrfondus, piemēram, Eiropas Sociālo fondu, tādējādi stimulējot tās valstis, kas tiešām iegulda šajā ražošanas modelī, lai radītu kvalitatīvu nodarbinātību.
Tā, manuprāt, ir vadlīnija, kam vajadzētu atrasties mūsu stratēģijas pašā centrā, un kas mums visiem kopīgi jāievieš dažu nākamo mēnešu laikā, pirms Eiropadome jūnijā aizvietos nepilnīgo Lisabonas stratēģiju.
Temats: Reliģijas brīvība Ķīnā
Kā Padome iecerējusi rīkoties, lai Ķīnā uzlabotu gan reliģisko kopienu (jo īpaši kristiešu baznīcu) stāvokli, gan to, kā šajā valstī tiek īstenotas tiesības uz reliģijas brīvību?
Diego López Garrido
Priekšsēdētājas kundze, Posselt kungs, jūs droši vien lieliski zināsit, ka viens no galvenajiem mūsu attiecību instrumentiem saistībā ar cilvēktiesību jautājumiem Ķīnā ir divreiz gadā notiekošais cilvēktiesību dialogs, ko aizsāka vairāk nekā pirms 15 gadiem. Tāpēc tas ir strukturizēts dialogs, kas mums sniedz iespēju viedokļu apmaiņai par jautājumiem, kas attiecas uz mums.
Pagājušā gada novembrī Padome pieņēma atzinumus par reliģijas brīvību, kas mums vēlreiz ļāva skaidri atkārtot Eiropas Savienības nostāju šai jautājumā. Reliģijas brīvības ievērošana, kā definēts starptautiskos cilvēktiesību instrumentos, veido cilvēktiesību panta daļu līgumos, kas noslēgti starp Eiropas Savienību un trešām valstīm.
Pēdējos piecos gados Eiropas Savienība savos dialogos par cilvēktiesībām un konsultācijās ar trešām valstīm ir regulāri risinājusi jautājumus par reliģijas un pārliecības brīvību. ES par to ir sniegusi vairākus paziņojumus, un ir vestas sarunas par cilvēkiem, kas ir apdraudēti savas pārliecības dēļ. Eiropas Savienība ir spēlējusi ļoti aktīvu lomu globālā mērogā, veicinot reliģijas brīvību starptautiskajā forumā, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālasamblejā un Cilvēktiesību padomē.
Attiecībā uz Ķīnu Padome 2001. gadā noteica vairākus atsauces kritērijus cilvēktiesību dialogam. Varu jums apgalvot, Posselt kungs, ka reliģijas brīvība ir šo kritēriju neatņemama sastāvdaļa. Mēs nesen vairākkārt pārrunājām šo jautājumu ar Ķīnas puses pārstāvjiem, esam tikušies ar kompetentajām iestādēm Pekinā un, ņemot vērā dialoga nolūku, šīs personas, kas atbildīgas par reliģijas lietām, apmeklēja Eiropu, lai veicinātu savu izpratni par praksi vairākās dalībvalstīs.
Bernd Posselt
(DE) Garrido kungs, liels paldies par detalizēto atbildi. Man ir divi īsi papildjautājumi. Pirmkārt, kad jums būs nākamā iespēja pārrunāt šos jautājumus ar Ķīnu? Otrkārt, vai jūs varētu izdarīt spiedienu, lai tiktu izveidots arestēto priesteru, mūķeņu un bīskapu saraksts?
Diego López Garrido
Esmu jau minējis, ka tiek risināts strukturizēts dialogs, un ar Ķīnu regulāri notiek sarunas par šo jautājumu.
Mēs Padomē apzināmies, ka Ķīnā ir virkne cilvēku, kas piekopj reliģiju un kas ir saņēmuši draudus vai tikuši pakļauti vajāšanai pielīdzināmai attieksmei. Tā tas ir gadījumā ar tibetiešu budistiem, kas piekopj Falun Gong, un tā tas ir atgadījies arī ar kristiešiem, priesteriem un ticīgajiem, kā arī ar advokātiem, kas dažās lietās viņus ir aizstāvējuši. Padome ir izmeklējusi šīs lietas un vērsusi uz tām Ķīnas varas iestāžu uzmanību.
Visos šajos gadījumos esam apgalvojuši, ka mierīga reliģijas piekopšana ir tiesības, ko nevajadzētu uzskatīt par valsts apdraudējumu.
Protams, godājamie locekļi, man ir atkārtoti jāapgalvo, ka attiecībā uz reliģijas brīvības nodrošināšanu Ķīnā un cilvēktiesību dialoga procesa novērtēšanu mēs vienmēr izskatīsim visus veidus, kā palielināt savas iespējas veicināt pozitīvas izmaiņas šajā jomā.
Jim Higgins
Paldies Padomei par atbildi. Daudz jau ir paveikts; daudz vairāk vēl paveicams. Patiesība ir tāda, ka Ķīnas Tautas Republikas Konstitūcijas 36. pantā ir konkrēti noteikumi par reliģisko praksi Ķīnā. Tie ir ļoti rūpīgi formulēti. "Reliģiska pārliecība” ir garantēta, taču kā ar tās piekopšanu? Ko ietver "normālas reliģiskas darbības”? Un, runājot par "ārzemju dominēšanu”, ja ierodas svešs sludinātājs, tad tas tiek uzskatīts par "ārzemju dominēšanu”. Un reliģijas, uz ko patiešām raugās greizi, ir budisms, katoļticība, deisms, islāms un protestantisms.
Daudz jau ir paveikts, bet ārkārtīgi daudz vēl paveicams, tāpēc turpiniet savu veiksmīgi iesākto darbu.
Franz Obermayr
(DE) Paldies par precīzajām atbildēm, Garrido kungs. Taču vēlos lūgt vēl detalizētāku informāciju. Vai spēkā esošajā divpusējā līgumā ar Ķīnu ir pants, kas paredz sniegt īpašu aizsardzību kristiešu baznīcām, vai arī Padome plāno šāda veida pantu ieviest?
Diego López Garrido
Godājamie locekļi, tik tiešām, vēl ir daudz darāmā, taču mēs katrā ziņā uzticamies dialogam un tam, ko varētu nosaukt par dialoga ietekmi un tā rezultātiem. Kā Eiropas Parlamentā nesen minēja baronese Ashton: cilvēktiesību dialogam neapšaubāmi ir rezultāti, un, protams, ir vairāki veidi, kā mēs to varam realizēt. Mēs to varam risināt ar konkrētiem cilvēkiem, piemēram, gadījumā ar labi zināmo cilvēktiesību aktīvistu Liu Xiaobo, vai varam risināt to citos līmeņos, politiskā līmenī, politiskā dialogā. Jebkurā gadījumā mēs turpināsim to apņēmīgi risināt, lai aizsargātu it visas cilvēktiesības. Mums nevajadzētu atbalstīt dažas vairāk par citām, jo cilvēktiesības ir nedalāmas, un mēs centīsimies stiprināt un uzlabot cilvēktiesību situāciju Ķīnā.
Dialogs ir nepieciešams, un, protams, būtiski ir arī redzēt, kā notiek pārmaiņas šajā jomā, un mēs esam pārliecināti, ka Ķīnas varas iestādes, mūsu kolēģi, novērtēs šā dialoga nozīmīgumu.
Temats: CIP slepenie cietumi un lidojumi
Žurnālisti nesen atklājuši kādā bijušajā jāšanas skolā Lietuvā izveidotu slepenu cietumu, kuru CIP izmanto kopš 2004. gada un kurā tika spīdzinātas vairākas par terorismu aizdomās turētas personas.
Par Abou Omar nolaupīšanu Milānā, kurš pēc tam tika spīdzināts Ēģiptē, vienā no Itālijas tiesām tika notiesāti vairāk nekā divdesmit ASV aģenti un divi Itālijas ierēdņi. Pašlaik notiek vēl citas tiesas prāvas, proti, Polijā un Apvienotajā Karalistē.
Dažādi fakti (to skaitā NATO noslēgts slepens nolīgums) pierāda, ka arī dažu citu valstu, it īpaši Portugāles, valdības bija informētas par šo valstu gaisa telpas un lidostu izmantošanu ASV izveidotā aizturēšanas, nelikumīgas ieslodzīšanas un spīdzināšanas tīkla uzturēšanai.
Kāds ir Padomes viedoklis par šo jauno informāciju un šīm tiesas prāvām un kādu paskaidrojumu tā var sniegt?
Kādus pasākumus tā ierosina, lai novērstu līdzīgu gadījumu atkārtošanos?
Diego López Garrido
Pirmkārt, es vēlētos atkārtoti izteikt Eiropas Savienības atbalstu ANO globālai stratēģijai terorisma apkarošanā, kas atzīst, ka attīstība, miers, drošība un cilvēktiesības ir savstarpēji saistītas un pastiprina cita citu.
Tā saucamā slepenā apcietinājuma un transportēšanas programma, ko realizēja ASV, vai apgalvojums, ka CIP izmantojusi Eiropas valsts, lai transportētu un nelikumīgi aizturētu apcietinātos, ir, bez šaubām, radījuši bažas daudziem šā Parlamenta locekļiem. Tā bija nesenu debašu tēma pirms dažām dienām, un, kā prezidentūra jau minēja, Padome nepārprotami piekrīt Parlamenta viedoklim, par ko nav divu domu; respektīvi, iespējamā slepeno ieslodzījuma vietu pastāvēšana neatbilst starptautiskajām tiesībām. Tāds būs mūsu viedoklis arī turpmāk.
Tāpēc mēs uzskatījām, ka prezidentam Obama būtu vajadzējis mainīt ASV politiku attiecībā uz konkrētām ieslodzīšanām un tādu cietumu kā Gvantanamo pastāvēšanu. Turklāt mēs uzskatām, ka patiesībā pārmaiņas ir notikušas un ASV politikā ir ieviesti grozījumi. Mēs vienmēr esam izmantojuši iespēju Amerikas Savienotajām Valstīm izteikt savas raizes par šiem jautājumiem no Eiropas Savienības viedokļa.
Mums ir jābūt gandarītiem, ka ir notikušas šīs pārmaiņas, un tāpēc no pagājušā gada 15. jūnija Eiropas Savienības un ASV kopējā deklarācija ir oficiāla. Tādēļ mēs uzskatām, ka pieturēsimies pie šīs politikas, un mēs vienmēr būsim ļoti konkrēti, ciktāl mēs zinām par šādu lietu eksistenci un mums par tām ir neapstrīdami pierādījumi.
Dažos gadījumos mums nav bijis pierādījumu, lai gan par to ir runāts vai medijos ir izskanējušas konkrētas norādes; taču dažos gadījumos nav bijis pietiekami pārbaudītas un detalizētas informācijas par šo gadījumu eksistenci.
Tomēr neapšaubāmi Eiropas Savienībai par šo jautājumu ir nepārprotams viedoklis, un tā vienmēr ir bijusi pret šādām ieslodzījumu vietām, neatkarīgi no tā, vai tās ir bijušas zināmas ieslodzījumu vietas, kā Gvantanamo, vai slepenas, un mēs Eiropas Savienībā vienmēr esam bijuši ļoti pieejami, lai uzzinātu faktus par to, vai slepenās ieslodzījumu vietas patiešām eksistē.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētājas kundze, ministra kungs, paldies par atbildi. Patiesībā pat pēc jūlijā sniegtā paziņojuma bija jauni atklājumi. Ir zināms, ka pagājušā gada novembrī Itālijas tiesa atzina par vainīgiem 23 ASV aģentus un divas itāļu amatpersonas Abu Omar nolaupīšanā Milānā, un viens no notiesātajiem CIP aģentiem presei atzina, ka viņš ir pārkāpis likumu un ka lēmumi tika pieņemti Vašingtonā. Obama valdība tikai izteica vilšanos par Itālijas tiesas spriedumu.
Citas lietas, kas arī attiecas uz CIP lidojumiem, ir procesā, piemēram, Polijā un Apvienotajā Karalistē. Lietuvas Seims ir apstiprinājis, ka Lietuvā ir atradies slepens cietums un ka daudzie CIP lidojumi piesedza tā darbību, un, protams, tas noveda pie cilvēku nelegālas turēšanas ieslodzījumā. Jautājums ir šāds: vai mēs izteiksim nosodījumu par cilvēktiesību pārkāpumiem, kas raksturīgi visam notikušajam?
Diego López Garrido
Padomes priekšsēdētājs. - (ES) Mēs esam cilvēktiesību aizstāvētāji, un es uzskatu, ka mēs to varam noteikti un pārliecināti apgalvot; tāpēc tās nav tiesības, bet gan pienākums izteikt nosodījumu par cilvēktiesību pārkāpumiem visur, kur tādi ir notikuši. Turklāt Eiropas Savienībai ir jāievēro dalībvalstu kompetence, tāpēc atsevišķās jomās izmeklēšana jāveic dalībvalstīm; Eiropas Savienība nevar tās izmeklēt. Piemēram, Lisabonas Līgums skaidri nosaka, ka informācijas dienestu uzraudzība dalībvalstu teritorijā ietilpst dalībvalstu kompetencē.
Attiecībā uz ko citu, kas tika pieminēts jautājumā, mēs noteikti nezinām neko par it kā esošu slepenu NATO līgumu. Jebkurā gadījumā šāda līguma iespējamā eksistence, par ko mums nav nekādu ziņu, nekādā gadījumā neatbrīvotu dalībvalstis no to pienākumu pildīšanas saskaņā ar starptautiskām un humanitārām tiesībām. Taču, Figueiredo kundze, mēs katrā ziņā uzskatām, ka Eiropas Savienība ir neapšaubāmi viena no tām vietām pasaulē, kur cilvēktiesības tiek ievērotas, un Eiropas Savienībai ir pienākums, respektējot katras valsts izvēlēto pašpārvaldes veidu, un tai vienmēr būs pienākums izteikt nosodījumu par cilvēktiesību pārkāpumiem, tā kā mums ir pienākums pret cilvēci, ne tikai pret katru no kompetentajām valstīm. Mēs turpināsim rīkoties un attīstīties šajā virzienā. Turklāt mums tagad ir svarīgāks atskaites punkts, proti, Eiropas Savienības pilsoņu Pamattiesību harta.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Ministra kungs, jautājumā tika minēti mediji un mediju avoti, jo tieši mediji izplatīja ziņas par slepena cietuma izveidošanu Lietuvā un citviet. Kā jūs novērtējat mediju vispārējo lomu šajos jautājumos, un vai būtu iespējams mobilizēt sabiedrisko domu, lai šādi notikumi neatkārtotos?
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētājas kundze, vēlos pateikties López Garrido kungam par to, ko viņš ir pateicis, taču viņš nav pateicis neko jaunu. Pirms trim gadiem tika izveidota īpaša parlamentārā komisija Gvantanamo jautājumā. Eiropadome arīdzan ir risinājusi šo jautājumu un tagad pie tā turpina atgriezties. Pastāv svarīgākas lietas, un ir taisnība, kā minēja López Garrido kungs, ka tas ir dalībvalstu pienākums uzraudzīt cilvēktiesības. Vēl viena lieta, López Garrido kungs, runājot par Ķīnu, jūs minējāt, ka pastāv dažādas cilvēktiesības un mums tās visas vajadzētu aizstāvēt. Taču diktatūru režīma valstīs tiesības uz brīvību ir pati brīvība, un es uzskatu, ka mums, pirmkārt, vajadzētu aizstāvēt tiesības uz brīvību.
Diego López Garrido
Es piekrītu pēdējo runātāju izteiktajiem viedokļiem. Es uzskatu, ka cilvēktiesību aizstāvēšana ir viens no būtiskajiem jautājumiem, ar ko jebkurai demokrātiskai valstij un demokrātiskai organizācijai, piemēram, Eiropas Savienībai, vajadzētu nodarboties.
Protams, Eiropas Parlamentam ir tradīcija aizstāvēt cilvēktiesības, ar ko mēs lepojamies, un lepojamies arī ar Eiropas integrāciju šajā ziņā, jo Eiropa ir balstīta uz cilvēktiesībām. Eiropas būtība un tas, kas vieno dažādās valodās runājošos un dažādas tradīcijas piekopjošos eiropiešus, ir fakts, ka mūs vieno kopīgi uzskati par cilvēktiesību aizsardzību.
Šai ziņā, manuprāt, preses loma ir ārkārtīgi būtiska. Prese ir demokrātijas būtiska iezīme, un tā neapšaubāmi ir nepieciešams instruments cilvēktiesību aizsardzībai, kā arī cilvēktiesību pārkāpumu, kad tādi notiek, atmaskošanai.
Ja notiek cilvēktiesību pārkāpumi, bet tie nav zināmi, ja neņem vērā personisko līmeni, mums ir gluži neiespējami tos risināt.
Tāpēc prese spēlē sevišķi būtisku lomu, un es uzskatu, ka visīstākajai un autentiskākajai žurnālistikas kultūrai ir jābūt ārkārtīgi jūtīgai attiecībā uz cilvēktiesību aizsardzību un visu brīvību aizsardzību. Tas patiesi nodrošina, ka ir vērts dzīvot, un tas galu galā piešķir nozīmi cilvēku līdzāspastāvēšanai.
Cilvēktiesību pārkāpēju vajāšana un cietušo aizsardzība, bez šaubām, ir viena no Eiropas integrācijas, Eiropas Savienības asīm, un es jūtos lepns, ka piederu vietai, kur šīs vērtības tiek novērtētas un kur ir izveidoti juridiskas, pārnacionālas, tiesu neatkarības instrumenti, piemēram, Eiropas Cilvēktiesību tiesa, kas atrodas šai pilsētā, Strasbūrā. Es izjūtu lielu lepnumu par to, ka Eiropa saglabā tieši šos mērķus un patiesības savās tradīcijās, kultūrā un vēsturē.
Priekšsēdētāja
Uz jautājumiem, uz kuriem netika atbildēts laika trūkuma dēļ, tiks sniegtas rakstiskas atbildes (sk. Pielikumu).
Jautājumu laiks ir beidzies.
(Sēdi pārtrauca plkst. 19.25 un atsāka plkst. 21.00)
