Finanšu tirgu turpmākā globālā struktūra un ES ekonomikas atveseļošanas plāna pieņemšana (debates) 
Priekšsēdētājs
Mēs sveicam studentus no Eiropas Romas Universitātes, kuri atrodas balkonā.
Nākamais jautājums ir debates par jautājumu Padomei un Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski, par finanšu tirgu turpmāko globālo struktūru un ES ekonomikas atveseļošanas plānu: - B6-0487/2008) un - B6-0488/2008).
Pervenche Berès
Priekšsēdētāja kungs, Alumnia kungs, Novelli kungs, Barroso kungs, pirms neilga laika mums tika teikts, ka ir pienācis laiks Komisijai piebikstīt dalībvalstis. Ja tāda ir Komisijas stratēģija, jūs esat laipni lūgti šeit, Parlamentā, un jums būs mūsu pilnīgs atbalsts, īstenojot šādu stratēģiju.
Mums pašreizējā problēma meklējama dalībvalstu sadarbības pakāpē. Pārāk bieži mēs redzam situācijas steidzamības realizāciju un valsts risinājumu pretstatījumu, kas pēc tam tiek ietērpti kā Eiropas risinājumi. Mēs domājam, ka mūsu turpmākajai rīcībai ir jābūt atšķirīgai, ja vēlamies labāk izmantot mūsu resursus.
Attiecībā uz starptautisko finanšu arhitektūru, G20 tikās un definēja turpmākos termiņus. Kad es skatos uz vakar pieņemtajiem Ekonomikas un finanšu padomes secinājumiem, mani pārsteidz viena lieta, proti, šajos secinājumos es neredzu nekādus uzdevumus Komisijai. Tāpēc es vēlētos, lai Padome man pastāsta, kā tā plāno īstenot savus priekšlikumus, īpaši saistībā ar cīņu pret dažu jurisdikciju nevēlēšanos sadarboties un SVF uzdevumu definēšanu attiecībā uz citām starptautiskām finanšu iestādēm.
Es arī vēlētos, lai Padome un Komisija mums pateiktu, kādi ir nākamie posmi, ņemot vērā pieņemto grafiku, un saskaņā ar kādiem nosacījumiem Parlaments varētu iesaistīties šajās debatēs, jo es uzskatu, ka tieši tā mums jārīkojas, ja vēlamies dinamiku Eiropas līmenī.
Attiecībā uz atveseļošanas plānu, tika pievērsta uzmanība 1,5 % skaitlim. Salīdzinot ar iepriekš norādītajiem skaitļiem, tas ir jāuzskata par soli pareizajā virzienā. Vai ar to pietiks, vai tas patiešām ir 1,5 %, vai arī tā ir jau ieplānoto izdevumu pārdēvēšana? Mums tas būs jāizskata sīkāk.
Bet attiecībā uz pašu plānu es vēlētos izteikt trīs komentārus. Pirmkārt, ja nav īstas koordinācijas līguma izpratnē, 99. panta izpratnē, kurā ir aicināts dalībvalstis skatīt savas ekonomiskās politikas jomas kā kopējas intereses jautājumus, tad mūsu darbība būs neveiksmīga. Es esmu pārsteigta, redzot, ka pat no vakardienas Ekonomikas un finanšu padomes sanāksmes secinājumiem šī metode joprojām netiek izmantota. Ekonomikas politikas jomu koordinācija šajā kritiskajā posmā nevar ietvert vienīgi dalībvalstu atveseļošanas plānu iesniegšanu, ko sākotnēji apspriedušas to valdības un pēc tam izvērtējusi Komisija. Ar to nepietiek.
Otrkārt, esmu pārsteigta, redzot, ka šajā dokumentā nav nevienas atsauces uz atkopšanās perspektīvām, kas, cik zinu, nav saderīgas ar Līgumu tā pašreizējā versijā; taču tajā arī vairs nav nevienas atsauces uz ideju, kas šur tur parādījusies, un, manuprāt, diezgan pamatoti - par eirozonas dalībvalstu aizņēmumu iespējamu apvienošanu.
Ja Komisija vēlas būt pārdroša, tagad ir laiks uzsākt šīs debašu sadaļas. Varbūt Padome nekavējoties neatbalstīs šādu priekšlikumu, bet, ņemot vērā jūsu statusu šajā sēžu zālē, esmu gandrīz droša, ka jūs varēsiet iegūt atbalstu šeit, Parlamentā, un tāpēc ir lietderīgi turpināt šādu virzību.
Trešais jautājums ir par darbavietām un atalgojumu. Jūs tikko norādījāt uz mērķa nozīmi attiecībā uz darbavietām. Neaizmirstiet, ka tām ir jābūt kvalitatīvām darbavietām, citādi mēs nesasniegsim mērķus, kurus definējām mūsu Lisabonas stratēģijā.
Visbeidzot, es vēlētos izteikt pēdējo komentāru par Eiropas Investīciju banku. Tagad tai uzlikts ļoti daudz uzdevumu, bet mums ir jāuzrauga veids, kādā pašas bankas īsteno šīs iespējas un instrumentus, ko pašlaik atkal ierosina, jo MVU pienākums ir izmantot banku sistēmu, lai tiem piekļūtu. Mēs zinām, cik trausla ir banku sistēma, un tāpēc es vēlētos aicināt jūs ciešāk apskatīt šo jautājumu, un es aicinu mūs visus kopīgi mācīties no pagātnes, citiem vārdiem sakot - koordinētā veidā definēt tos valsts izdevumus, kas ir noderīgi mūsu ilgtermiņa mērķiem, citādi šādi valsts izdevumi būs bezjēdzīgi.
Priekšsēdētājs
Mēs vēlētos sveikt ar atgriešanos mūsu Padomes priekšsēdētāju Novelli kungu, kurš bija viens no mūsu deputātiem laikā no 1999. līdz 2002. gadam, ja atceros pareizi.
Hervé Novelli
Priekšsēdētāja kungs, komisār, godājamie deputāti, iesākumā es vēlētos atbildēt Berès kundzei, pirmkārt, sniedzot īsu pārskatu par to, kas noticis aptuveni pēdējā gada laikā.
Kā jūs visi zināt, krīzes, kas sākās ASV, sekas joprojām ir jūtamas. Kaut arī stāvoklis finanšu nozarē šķiet stabilizējies un izrāda uzlabošanās pazīmes, kaut arī ne viss vēl ir nokārtots, no šī brīža uzdevums ir cik vien iespējams ierobežot šīs finanšu krīzes ietekmi uz reālo ekonomiku un uzņēmumiem.
Komisijas novembra sākumā publicētajā prognozē ir parādīts ekonomiskās izaugsmes ievērojams kritums Eiropas Savienībā, kas 2008. gadā tiek prognozēts 1,4 %, bet tikai 2007. gadā bija 2,9 %.
Saskaņā ar Komisijas datiem tiek prognozēts, ka 2009. gadā uzņēmējdarbība Eiropas Savienībā paliks nemainīga ar vidējo gada izaugsmes rādītāju 0,2 % no IKP. Tiek paredzēts, ka izaugsme gada laikā ļoti lēni atgriezīsies, 2010. gadā sasniedzot gada vidējo rādītāju 1,1 % apmērā. Tāda būs situācija turpmāko nedēļu un mēnešu laikā, ciktāl to var prognozēt.
Attiecībā uz finanšu situāciju - ja šķiet, ka tā attīstās labākā virzienā nekā pirms dažiem mēnešiem, tad tas ir galvenokārt dalībvalstu un centrālo banku, tostarp Eiropas Centrālās bankas, apņēmīgās rīcības rezultātā, un, tā kā mans kolēģis un draugs Jean-Pierre Jouyet par šo jautājumu ir plaši runājis, es neatgriezīšos pie šī temata.
12. oktobrī tikās eirozonas valstu vadītāji un pirmo reizi vienojās par saskaņotu rīcības plānu, kura principus Eiropadome apstiprināja 15. un 16. oktobrī.
Visas dalībvalstis pašlaik ir pieņēmušas valsts pasākumus saskaņā ar šī plāna principiem, piemēram, kā jau zināt, ar garantiju mehānismiem banku finansēšanai un sistēmām, kas ļauj veikt to rekapitalizāciju.
Turklāt ECB ir pielikusi ievērojamas pūles, lai nodrošinātu likviditāti tirgū, dažādojot uzaicinājumus piedalīties konkursos un paplašinot nodrošinājuma klāstu.
Es uzskatu, ka mēs esam parādījuši solidaritāti, atbalstot tās dalībvalstis, kuras nonākušas finansiālās grūtībās. Mēs novembra sākumā palīdzējām vienai dalībvalstij - Ungārijai - tas bija jādara. Mēs tagad arī esam vienojušies par to, ka ir jāpaceļ aizdevumu maksimālā robeža aizdevumiem, ko Savienība var izsniegt saskaņā ar šo kārtību no 12 miljardiem eiro līdz 25 miljardiem eiro.
Es ticu, kā jūs jau teicāt, Berès kundze, ka tagad ir pienācis laiks atjaunot mūsu ekonomiku. Dalībvalstīm un Savienībai ir jādarbojas saskaņoti un jāveicina plašāka reakcija globālā līmenī.
Attiecībā uz Eiropas ekonomikas atveseļošanu Komisija ir uzņēmusies iniciatīvu un 26. novembrī publicējusi paziņojumu "Eiropas Ekonomikas atjaunošanas plāns izaugsmei un nodarbinātībai”. Padome ir ļoti apmierināta ar šo paziņojumu, un es esmu apmierināts, ka jūs, Berès kundze, uzskatāt to par soli pareizajā virzienā.
Lai pilnībā atrisinātu krīzi un jo īpaši gūtu no tās mācību, mums ir jāanalizē notikušais. Kā zināt, sākotnējā finanšu nestabilitāte parādījās augsta riska hipotekāro kredītu tirgū ASV. Tā pakāpeniski izplatījās, atklājot nopietnas nepilnības mūsu finanšu sistēmās.
No makroekonomiskā viedokļa šī krīze arī atspoguļo iekšējas nelīdzsvarotības ietekmi saistībā ar mājsaimniecību parādiem un ārēju nelīdzsvarotību, īpaši pašreizējo ASV deficītu. Bet es vēlos uzsvērt, ka galvenokārt tā ir finanšu tirgu regulēšanas krīze, kas atklāj mūsu regulēšanas un uzraudzības sistēmu atsevišķu aspektu nepilnīgu darbību.
Liela daļa šo aspektu jau ir apspriesti, strādājot pie ceļvežiem un Ekonomikas un finanšu padomes darbā Francijas prezidentūras laikā. Bet papildus steidzamajiem pasākumiem, kas pieņemti Kopienas līmenī, lai atjaunotu uzticību finanšu tirgiem un aizsargātu noguldītāju depozītus, atbalstītu finanšu iestādes un sniegtu atbalstu grūtības nonākušām dalībvalstīm, galvenās reformas, kuras aicināt veikt, Berès kundze, manuprāt, jau ir ceļā.
Attiecībā uz šo tematu es vēlētos paust gandarījumu par vienošanos, kas Padomē panākta par četriem direktīvu projektiem, kam būs izšķirīga ietekme uz finanšu nozares stabilitātes uzlabošanu, personu aizsardzību un iekšējā tirgus turpmāku nostiprināšanu. Tā ir direktīva par kapitāla prasībām bankām, direktīva par depozītu garantijām, Otrā maksātnespējas direktīva un direktīva attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU).
Turklāt pašlaik notiek darbs pie to finanšu iestāžu uzraudzības, kas līdz šim nav tikušas uzraudzītas. Ir sācies darbs pie Eiropas noteikumiem saistībā ar kredītreitinga aģentūrām, un to ir paredzēts pabeigt 2009. gada pavasarī.
Es nešaubos, ka Parlaments atbalsta mūsu apņemšanos nodrošināt, lai šie dokumenti tiek pieņemti pēc iespējas ātrāk. Turklāt Padomes Francijas prezidentūra ir uzņēmusies uzsākt ilgtermiņa darbu pie finanšu noteikumu cikliskumu, lai pārskatītu uzraudzības un atskaišu sniegšanas sistēmu, un pie finanšu nozarē piedāvātiem stimuliem, pētot ļoti svarīgo jautājumu par vadītāju un tirgotāju atalgojumu. Attiecībā uz uzraudzību Eiropā dažos pēdējos mēnešos jau ir ziņots par konkrētu progresu: lielāka valstu uzraudzības sistēmu prakšu saskaņotība, lai katra no tām īsteno dokumentus līdzvērtīgi; pārrobežu grupu uzraudzības sistēmu nostiprināšana, izveidojot uzraudzības padomes; kā arī Eiropas uzraudzības komiteju efektīvāka darbība, ieviešot kvalificēta balsu vairākuma balsojumu to sanāksmēs, lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas procedūras.
Tomēr es uzskatu, ka šajā jomā ir vajadzīgas radikālākas pārmaiņas, un mēs ļoti ceram uz darbu augsta līmeņa grupā, ko vada Jacques de Larosière un kas arī apspriedīs uzraudzību, īpaši jautājumu par ieguldījumu fondu uzraudzību.
Jebkurā gadījumā visi šie sasniegumi un šis darbs norāda uz to, ka Eiropas Savienība joprojām ir dzinējspēks starptautiskam darbam, kas tiek veikts, reaģējot uz finanšu krīzi. Savienība noteikti ir bijis virzošais spēks tai starptautiskajai darbībai, kuras mērķis ir globālās finanšu arhitektūras visaptveroša reforma, īpaši starptautisko finanšu iestāžu kapacitātes palielināšana, lai novērstu krīzes faktoru atkārtotu parādīšanos.
Šī krīze ir ļoti skaidri parādījusi, ka šīs problēmas, kuras ir globālas, ir jārisina globālā līmenī. Tāpēc Francijas prezidentūra ir uzņēmusies iniciatīvu ierosināt ASV organizēt starptautisku augstākā līmeņa sanāksmi, kurā piedalītos lielākās jaunattīstības valstis, lai definētu principus un sākotnējos pasākumus, kas jāveic, lai atjaunotu starptautisko finanšu arhitektūru.
Paturot prātā šo mērķi, prezidentūra iesniedza priekšlikumus dalībvalstīm. Šos priekšlikums apsprieda Ekonomikas, un finanšu padomē, un pēc tam pieņēma valstu vai valdību vadītāji. Tādējādi Eiropa spēja, un es uzskatu, ka tas ir ļoti svarīgi, paust vienotu nostāju 15. novembra sanāksmē Vašingtonā.
Pirms G20 sanāksmes Ekonomikas un finanšu padome pildīja savu uzdevumu, definējot Eiropas Savienības kopējo nostāju attiecībā uz starptautisko finanšu arhitektūru. Savā 4. novembra sanāksmē tā izskatīja visus attiecīgos jautājumus, lai lemtu par Eiropas reakciju uz krīzi, un tās priekšlikumu pēc tam apstiprināja valstu vai valdību vadītāji neoficiālā sanāksmē 7. novembrī.
Es uzskatu, ka šī Eiropas vienotība ir ļāvusi panākt ļoti ievērojamu progresu, sevišķi no mūsu partneru puses ASV un jaunattīstības valstīs, gan attiecībā uz globālās izaugsmes atbalstu, gan globālo finanšu tirgu regulēšanu un uzraudzību, kuru principi ir piemēroti visām ieinteresētajām pusēm, tirgiem un jurisdikcijām.
Es esmu pārliecināts, ka šī augstākā līmeņa sanāksme ir sākumpunkts, lai pārskatītu starptautisko finanšu iestāžu instrumentus un resursus. SVF ir jāapgādā ar lielu skaitu dažādiem instrumentiem, kas tam ļautu elastīgi un ātri sniegt atbalstu dalībvalstīm. Pasaules Banka ir jāsaliedē, lai sniegtu vajadzīgās finanses jaunattīstības un nabadzīgajām valstīm, dodot tām iespēju risināt tirgus resursu trūkumu un cenu palielināšanos.
Turklāt starptautiskajām finanšu iestādēm ir ne vien jābūt resursiem krīžu novēršanai - tām ir arī jāpilda galvenie uzdevumi to novēršanai. Jo sevišķi SVF kopīgi ar Finanšu stabilitātes forumu ir jāspēj identificēt risku un "burbuļu” uzkrāšanās finanšu sistēmā un jāiesaka attiecīga ekonomikas politika.
Tāpēc Padome bez atrunām atbalsta G20 valstu vai valdību vadītāju sagatavoto paziņojumu, kas tika publiskots 15. novembrī. Tagad ir ieviests viss, lai izstrādātu kopējas Eiropas nostājas, lai šo "Vašingtonas deklarāciju” varētu īstenot laika posmā, kas noteikta nākamajiem starptautiskajiem termiņiem.
Būtībā un noslēgumā, priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka papildus panāktajam progresam pamatjautājumos no tiem var izdarīt divus svarīgus secinājumus.
Pēc ļoti ātras sagatavošanās Eiropa Vašingtonas augstākā līmeņa sanāksmē pauda vienotu nostāju. Tāpēc Eiropai ir jāpaliek par virzītājspēku pašreizējās debatēs par starptautiskās finanšu arhitektūras reformēšanu.
Mums ir jāturpina mūsu iekšējās diskusijas un reformas, kuras pieņemsim, lai virzītu šo procesu, kas ir tikai sākumā.
Joaquín Almunia
Priekšsēdētāja kungs, Novelli kungs, Jouyet kungs, Berès kundze, dāmas un kungi, mazāk kā pirms mēneša Strasbūrā mēs runājām par Vašingtonas sanāksmes rezultātiem un secinājumiem.
Šodien Berès jautā Padomei un Komisijai par to, kādi pasākumi jāveic, lai šos secinājumus ieviestu praksē, kam tie jāveic un kādai jābūt katras Eiropas iestādes darbībai, lai to sasniegtu.
Man viņai jāatzīst, ka es pilnībā piekrītu tam, ka šie lēmumi tāpat kā tie, kas ir pieņemti kopš 2007. gada septembra Ekonomikas un finanšu padomē un Eiropadomē, ir ātri jāievieš, vienlaikus ievērojot visu Kopienas iestāžu uzdevumus. Visām Kopienas iestādēm ir jābūt iesaistītām vienprātības veidošanā, lai Eiropa var ieņemt vienotu nostāju par visiem jautājumiem, kas ir vajadzīgi, lai efektīvāk regulētu finanšu sistēmu un atrastu risinājumus tās problēmām. Tādējādi ES arī turpmāk uzņemsies vadību pasaulē, sniedzot risinājumus nākamajās sanāksmēs pēc Vašingtonas sanāksmes.
Komisija, protams, strādā šajā saistībā. No vienas puses, mēs pildām mūsu uzdevumus de Larosière grupā, un, no otras puses, mēs attīstām paši savas iniciatīvas. Komisija atjaunināja šos paziņojumus Ekonomikas un finanšu padomē tikai vakar. Turklāt Komisija noteikti izmantos savas pilnvaras, lai kopīgi ar Padomi un Parlamentu pēc iespējas ātrāk panāktu vajadzīgās vienošanās.
Ir ļoti svarīgi koordinēt ES darbību un nostājas finanšu nozarē, jo mēs piedalīsimies globālā koordinācijas procesā, un Eiropa nevar iesaistīties globālā koordinācijā, ieņemot vairākas atšķirīgas nostājas. Mums ir jāiesaistās ar vienotu nostāju, kas ir oficiāli pieņemta Eiropas Savienībā.
Saistībā ar ekonomikas atveseļošanas un reflācijas plānu, ko vakar apsprieda Ekonomikas un finanšu padomē, ministri piekrita Komisijas viedoklim, ka, ņemot vērā ekonomisko situāciju un recesiju, kas ietekmē ASV, Japānu, eirozonu un dažas lielās ES ekonomikas ārpus eirozonas, nodokļu stimulēšana ir būtiska. Monetārajai politikai ir jāturpina uzturēt pieprasījums, bet tā nevar uzņemties visu slogu viena pati, īpaši, ņemot vērā pašreizējo stāvokli finanšu un kredītu tirgos.
Stimuls ir arī jānodrošina fiskālajai un budžeta politikai. Komisija ierosināja stimulu, ko tā uzskata gan par nepieciešamu, gan iespējamu tādā situācijā, kādā atrodamies. Mēs precizējām apmēru, kādā mēs sniegsim atbalstu ar Eiropas resursiem un pasākumiem gan izmantojot ES budžetu, gan ar Eiropas Investīciju bankas, gan ERAB pasākumiem. Es atzīstu, ka vairāki Ekonomikas un finanšu padomes locekļi diemžēl nevērtēja atzinīgi mūsu priekšlikumu gan Padomei, gan Parlamentam ļaut elastīgāk izmantot neiztērētus līdzekļus, nemainot ES budžeta kopējo maksimālo robežu, tādējādi dodot iespēju veltīt 5 miljardus eiro ieguldījumiem infrastruktūrā un cīņā pret klimata pārmaiņā Eiropas līmenī.
Diemžēl šis priekšlikums neguva pietiekami vienprātīgu atbalstu. Tomēr mēs ceram, ka tas tiks turpināts. Papildus Eiropas centieniem (izmantojot ES budžetu, kā arī Eiropas Investīciju banku, un šajā gadījumā ministri patiesībā piekrita līdz 2009. gada beigām palielināt kapitālu, kā to bija ierosinājusi Komisija) mēs arī aicinājām dalībvalstis 2009. gadā ieguldīt 170 miljardus eiro, pieņemot tādus pasākumus, kurus tās uzskata par vispiemērotākajiem, lai palielinātu pieprasījumu pašreizējos apstākļus.
Šajā priekšlikumā ir ņemta vērā pašu dalībvalstu atbildība, jo tām ir budžets, lai finansētu atveseļošanu, izmantojot fiskālo politiku. Tajā ir arī ņemts vērā tas, ka ne visām dalībvalstīm ir vienāda rīcības brīvība. Mēs nevaram prasīt Ungārijai vai Latvijai pašlaik ieguldīt tikpat daudz, cik Vācijai vai Nīderlandei. Protams, tā nav Komisijas nostāja. Visām dalībvalstīm būtu jāgūst labums no palielinājuma un izrietošās atveseļošanas, kamēr ne visas var sniegt vienāda apmēra ieguldījumus, jo to sākuma situācijas ir atšķirīgas. Tāpēc būtiska ir koordinācija.
Koordinējot pasākumus, mēs varam panākt, ka viens plus viens ir trīs. Saskaitot viens plus viens bez koordinācijas, var tikt iegūts negatīvs rezultāts. Tas ir skaidrs piemērs, ka steidzami vajadzīga koordinācija. Dažām valstīm nav rīcības brīvības, kamēr citām ir jāizlemj, vai izmantot pieejamās manevrēšanas iespējas. Ja mēs nepalielināsim ikkatras valsts spēku un iespējas, galu galā zaudēsim mēs visi. Šāds ir vēstījums, ko Komisija vakar pauda Ekonomikas un finanšu padomes ministriem.
Es gribu runāt par trim ļoti konkrētiem jautājumiem.
Pirmkārt, iepriekšējās debatēs, šī Parlamenta deputāts teica, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts vairs nav spēkā. Kā jau daudzkārt esmu teicis šim Parlamentam, un es vēlreiz atkārtoju - Stabilitātes un izaugsmes pakts ir spēkā pilnībā, un tas ir spēkā pilnībā, jo 2005. gadā mēs to pārskatījām un ieviesām vajadzīgo elastību, lai to izmantotu tādā situācijā kā šī. Pakts ir spēkā, jo mēs to pārskatījām 2005. gadā, un nav vajadzīgs to izgudrot no jauna vai mainīt. Mums tas ir jāīsteno un jāievēro, bet mums tas ir jāievēro tā robežās un ar elastību, kas budžeta politikai vajadzīga tādos laikos kā šie.
Otrkārt, Berès kundze atsaucās uz Eiropas parāda vērtspapīriem. Ir vairākas lielas valstis, kuras skaidri izslēdz šo iespēju un atsakās to apsvērt. Vai jābūt kopīgam jautājumam par valsts publiskajiem parāda vērtspapīriem? Ir vairākas lielas eirozonas valstis, kas noraida šo iespēju. Tomēr ir trešā iespēja, kas ir saņēmusi vienprātīgu atbalstu un ko mēs plānojam izmantot. Tā paredz, ka Eiropas Investīciju banka sniegs papildu un specifiskāku finansējumu tiem ieguldījumiem un pasākumiem, kurus uzskatīs par būtiskiem, lai uzturētu pieprasījumu un palielinātu šo visas Eiropas līmeņa centienu ietekmi tādā laikā kā šis.
Visbeidzot, es pilnībā piekrītu Berès aicinājumam pēc kvalitatīvām darba vietām. Kad Komisija atveseļošanas plānā iekļāva ne vien centienus nodokļu jomā, bet arī desmit prioritārus pasākumus gudriem ieguldījumiem, mēs vēlējāmies panākt lielāku izaugsmi, lielāku ilgtspēju un kvalitatīvāku nodarbinātību, ko var sasniegt ar dažiem īstermiņa pasākumiem. Pieļaujams, ka šādi pasākumi varētu būt īslaicīgi, kas ir viena no palielināšanas prasībām. Tomēr tiem nepiemīt divas pārējās īpašības, lai tie būtu kvalitatīvi centieni nodokļu jomā, proti - tiem jāspēj veicināt un palielināt pieprasījumu īstermiņa, un tiem arī jāpaplašina iespējas mūsu tautsaimniecībai ekonomikas atveseļošanas laikā, kas noteikti sekos.
Jean-Paul Gauzès
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, ministri, komisār, pirmkārt, attiecībā uz šiem jautājumiem es vēlētos pateikt, ka tie skaidri parāda Parlamenta vēlmi būt informētiem un vairāk iesaistītiem finanšu tirgu arhitektūras reformu procesā. Parlaments ir arī pārliecināts, ka Eiropai jābūt ar vienotu nostāju, kā jau minēts iepriekš.
Attiecībā uz Eiropas ekonomikas atveseļošanu, saskaņota un koordinēta darbība, protams, ir būtiska, kā jau ticis norādīts. Mēs no savas puses atbalstām Komisijas priekšlikumu apvienot visus pieejamos Eiropas un valstu politiskos instrumentus, lai cīnītos pret šo krīzi. Patiesi, pašlaik uzdevums ir atjaunot eiropiešu un tātad - patērētāju - uzticību.
Mums arī ir jāpanāk ilgtermiņa un īstermiņa pareizais līdzsvars. Pasākumi, kas veikti īpaši saistībā ar banku nozari, ir noderīgi, lai cīnītos pret šo finanšu krīzi: kapitāla palielināšana, starpbanku aizdevumu garantijas un garantijas aizdevumiem. Tomēr mums ir jābūt piesardzīgiem attiecībā uz šo pasākumu mērķu faktisku īstenošanu, par banku primārā uzdevuma atjaunošanu kā likviditātes un kredītu nodrošinātājām, īsi sakot, reālās ekonomikas finansēšanu.
Ir jānostiprina EIB un ERAB nozīme. Ir jāizmanto EIB rezerves, lai nostiprinātu tās kapitāla bāzi. Budžeta strukturēšana arī ir solis pareizajā virzienā. Tomēr, lieki nerunājot, būtiska ir plānoto pasākumu īstenošana. Mums ir jāizvairās no pastāvīgas viedokļu maiņas. Šajā sakarā es vēlētos pieminēt valsts atbalstu saistībā ar programmām banku nozarē. Šajā sakarā es arī vēlētos pieminēt - un jūs par to tikko runājāt - Stabilitātes un izaugsmes paktu. Mums ir jāsaprot, ka mūsu līdzpilsoņi, kuri šajā krīzes laikā cer, ka Eiropa piedāvās risinājumus, nedrīkst sajust, ka Eiropa vienu dienu saka vienu, un pēc tam nākamajā dienā rīkojas gluži pretēji.
Visbeidzot, ministr, saistībā ar regulu par reitingu aģentūrām, attiecībā uz kuru esmu referents šajā Parlamentā, mēs centīgi strādāsim, lai īstenotu efektīvu un pragmatisku sistēmu, kas ne vien reaģē tikai uz pašreizējo situāciju, bet kas ļauj šīm aģentūrām darboties ilgtermiņā.
Poul Nyrup Rasmussen
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos apstiprināt komisāram Almunia, ka "viens plus viens” ir nevis divi, bet trīs, ja mēs to darām kopīgi. Es to mēģināšu paskaidrot savam mazajam mazdēlam, un viņš sapratīs, jo kļūst par labu eiropieti.
Es nerunāšu par koordināciju, jo domāju, ka mana labā kolēģe Berès tāpat kā jūs uzsvēra šo jautājumu. Es tikai vēlētos pateikt vienu lietu par to - un tas ir arī adresēts Eiropas Savienības prezidentūrai un Padomei -, ka ir liels risks, ka mūsu dalībvalstis īsti vēl nav sapratušas to, cik ļoti nepieciešami ir finanšu ieguldījumi. Minēšu kādu piemēru: ja mūsu mērķis ir saglabāt pašreizējo nodarbinātības līmeni Eiropas Savienībā, tad mums ir jāiegulda par 1 % vairāk no IKP ne vien 2009. gadā, bet arī vēl viens papildu procents 2010. gadā, un vēl viens - 2011. gadā. To pierāda mūsu makroekonomiskie aprēķini, kas ietver visu Eiropas Savienību.
Es ceru, ka tas, ko mēs izdarīsim līdz Ziemassvētkiem, būs sākums - un es zinu, ka Francijas prezidentūrai ir šāds mērķis. Tāpēc, lūdzu, sagatavojiet tādu grafiku, kas paredz: izvērtēsim sekas pirms nākamā gada pavasara un pirms pavasara Eiropadomes. Būsim gatavai pirms pavasara Eiropadomes izveidot jaunus finanšu stimulus. Jo es baidos, ka Komisijas pašreizējo prognozi - un tā to ir sagatavojusi, cik labi vien spēdama - papildinās jauna, kas mums parādīs, ka uzdevums, kas jāpaveic, ir vēl grūtāks.
Visbeidzot, es vēlētos parunāt par regulējumu. Es gribētu pateikt lielu paldies prezidentūrai par to, ka tā ir pateikusi, ka šī ir regulējuma krīze. Es piekrītu. Tāpēc manī tik lielu vilšanos radīja informācija, kuru vakar saņēmu Ekonomikas un monetārajā komitejā, ko vada Berès kundze. Mēs šeit, Parlamentā, vienprātīgi vienojāmies par ziņojumu, kurā teikts, ka šīs regulējuma krīzes dēļ mums ir vajadzīgi jauni noteikumi, kas pilnvaro visus finanšu dalībniekus bez izņēmuma - tostarp riska ieguldījumu fondus un privātā kapitāla fondus.
Vakar es saņēmu ziņu no komisāra McCreevy, kurā bija teikts: "Es aicinu visus dalībniekus uz jaunu apspriedi par riska ieguldījumu fondiem.” Pirms diviem gadiem mums bija pēdējās apspriedes par riska ieguldījumu fondiem, kurās tika runāts vienīgi par tiem finansistiem, kuri strādā Londonā. Tagad, pēc diviem gadiem, mums ir jauna apspriede. Mums nav vajadzīgs vairāk apspriežu. Mums ir vajadzīgi noteikumi Mēs zinām, kāda tieši ir problēma. Tad McCreevy kungs vakar teica: "Starp citu, es neplānoju neko darīt attiecībā uz privātā kapitāla fondiem”. Tomēr viņš jautā privātā kapitāla fondu lobiju organizācijām, vai tās būtu tik laipnas un lūgtu tiem, uz kuriem neattiecas rīcības kodekss, to piemērot.
(Pārtrauc cits deputāts)
(FR) Dāmas un kungi, tagad ir mana kārta!
Es vēlos pateikt, lūk, ko: Lūdzu, man ir vajadzīga jūsu palīdzība - un es aicinu jūs, komisār Almunia -, es vēlos lai jūs saprastu, ka cilvēki vienkārši nesapratīs, ja mēs, Eiropas Savienība, nespēsim pildīt savu pienākumu regulēt finanšu tirgu visaptverošā veidā, lai mēs varam būt droši, ka šāda situācija neatkārtosies, un lai mēs varam finansēt šo paplašināšanu tieši tā, kā aprakstīja komisārs Almunia.
Es patiešām vēlētos saņemt no jums atbildi līdz Ziemassvētkiem, lai savam mazajam mazdēlam varu teikt: "Darām to!”
Daniel Dăianu
ALDE grupas vārdā. - Ja vien mēs nepanāksim patiesi kopīgu nostāju Eiropas Savienībā par labu reālām reformām, finanšu tirgu adekvātu globālo noteikumu sasniegšana kļūs daudz grūtāka. Saprātīgi cilvēki teiktu, ka regulējuma un uzraudzības masveida trūkums kopā ar pārāk vienkāršotas ekonomiskās paradigmas trūkumiem sniedz neapšaubāmu atbildi uz to, ko darīt. Bet daži joprojām strīdas, ka jaunās sistēmas standartam būtu jābūt nesaistošiem noteikumiem. Manuprāt, viņi kļūdās - lai tas patiešām būtu viņu viedoklis, vai arī to pamatā būtu aprobežotas intereses.
Viens no Keynes intelektuālajiem mantojumiem - ka ļoti nestabilas kapitāla plūsmas kaitē tirdzniecībai un labklājībai - ir pierādījis savu nozīmīgumu pašreizējā milzīgajā haosā un citās krīzēs, arī jaunajos tirgos. Jau gadu desmitiem visā pasaulē ir skandēta mantra, ka valstu politikas veidošanas līmenī daudz nevar izdarīt, jo globālie tirgi sodīs valdību. Bet, vai globālo finanšu tirgu sarežģītība ir Dieva radīta? Vai arī globāli tirgi bez to tehnoloģiskajiem dzinējspēkiem nav cilvēku lēmumu rezultāts, nosakot finanšu, tirdzniecības un ieguldījumu noteikumus? Apgalvojums, ka attiecībā uz finansēm neko nevar padarīt, kad tās rada postu, ir nepārliecinošs. Daudz ko var darīt, regulējot visas finanšu vienības (tostarp, riska ieguldījumu fondus un privātā kapitāla fondus), ierobežojot ietekmi, strādājot pie cikliskuma un grāmatvedības, labāk koordinējot politikas jomas, strādājot pie reitinga aģentūrām.
Mēģinot veidot jaunu starptautisku finanšu sistēmu, ir jāpieredz tādas paradigmas beigas, kas pielīdzina tirgus ekonomikas bez jebkādiem noteikumiem, līdz ar multipolāras ekonomikas pasaules parādīšanos. No pēdējās ir atkarīgs atklātas pasaules ekonomiskās sistēmas liktenis. Ja vien mēs tagad nerīkosimies pareizi, mēs riskējam sakropļot savas liberālās demokrātijas. Es ceru, ka jaunā Amerikas administrācija šajā saistībā būs pretimnākoša. Bet mums savās mājās, Eiropā, ir jātiek galā ar šo ārkārtīgi nozīmīgo laika posmu.
Rebecca Harms
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, iesākumā es vēlētos no visas sirds paust atbalstu Rasmussen kunga novērtējumam, ka attiecībā uz visu finanšu pasauli mēs runājam par pilnīgi jaunām attiecībām starp valsti un tirgu. Es uzskatu, ka šajā jautājumā mēs esam vienisprātis. Arī attiecībā uz McCreevy uzdevumu es teiktu, ka viņam ir jāuzņemas mazāk pienākumu nekā agrāk un ka viņam nekādā gadījumā nedrīkst ļaut kavēt notiekošo.
No finanšu tirgu sabrukuma mēs varam mācīties par to, kas notiek, ja valsts pārāk ilgi nogaida un neuzdrošinās piemērot noteikumus, kurus tā ir noteikusi kā pareizus.
Es vēlētos vēlreiz saistīt pašreizējās debates par jaunu zaļo kursu ar Eiropas ekonomikas atveseļošanas plānu. Manuprāt, Eiropas Padomē un Eiropas Komisijā joprojām ir pārāk daudz tādu, kas vilcinās un pieņem, ka ilgtspējīgas stratēģijas vai agresīva klimata aizsardzība tiks panākta uz darbavietu rēķina. Un tie paši spēki, kas aizkavē notikumus, mūsuprāt - arī mēs, Zaļie, esam nobažījušies par darbavietām -, aizkavē nākotnē izmantojamu ražošanas metožu, nākotnē izmantojamu ekonomikas sistēmu un jaunu produktu attīstīšanu, un tie bloķē mūsu ceļu ārpus Eiropas uz nākotnes globālajiem tirgiem.
Es uzskatu, ka tas ir ārkārtīgi bīstami, un domāju, ka vājā regula par automobiļiem, kuru pašlaik izstrādājam, ir slikta zīme tam, cik baiļpilni esam. Atveseļošanās plānā ir nedaudz no Keynes, nedaudz no zaļajām idejām, bet patiesībā tā pamatā joprojām ir tas pats vecais.
Es nedomāju, ka pietiek ar to, ka Eiropa izdara tikai nelielas pārmaiņas. Varbūt koordinācija varētu gūt plašāku atbalstu, ja stratēģijas būtu saskaņotāk formulētas. Visa ES budžeta pārskatīšanas nākamā gada sākumā dos Komisijai iespēju pievērsties vairākām lielām krīzēm, kas mums jānovērš sistemātiskā un vienotā veidā.
Sergej Kozlík
(SK) Priekšsēdētāja kungs, godājamie Parlamenta deputāti un viesi, es atzinīgi vērtēju Eiropas Savienības iestāžu iniciatīvu, kas deva impulsu finanšu krīzes risināšanai globālā līmenī. Tomēr ekonomiskā reakcija uz finanšu krīzes sekām, pamatojoties uz izaugsmes un nodarbinātības atjaunošanas plānu Eiropas Savienībā, man vairāk atgādina steidzīgu improvizāciju.
Plānā ir idealizēta situācija un tajā ir aizmirsts, ka Eiropas Savienība ir nacionālu valstu grupu, un katrā no tām ir atšķirīgi apstākļi un atšķirīgas prioritātes, un atšķirīgi risinājumi ekonomiskajām problēmām un ekonomikas attīstībai. Plānā par zemu ir novērtēta nozīme, kāda ir enerģētikas infrastruktūras koordinētai attīstībai kopumā - ne tikai videi draudzīgas enerģijas attīstībai - un arī autoceļu un dzelzceļa infrastruktūras attīstībai, kas ir ieguldījumu efektīvas sadales priekšnoteikums, kā arī nepieciešamībai risināt jautājumu par lauksaimniecības nozares finansēšanu. Tas ir tāpēc, ka līdzās finanšu krīzei pasaule saskaras arī ar enerģētikas un pārtikas krīzes risku.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Priekšsēdētāja kungs, es daudz nerunāšu par pašreizējās krīzes ārkārtējo, vēsturisko būtību. Visi mani kolēģi deputāti to pieminēja, un Rasmussen kungs to ļoti labi aprakstīja. Šajā sakarā es tikai vēlos piebilst trīs lietas: šī ir vissliktākā likviditātes krīze, ko jebkad esmu piedzīvojis, un es jau esmu krietni gados; šai krīzei nav navigācijas karšu vai ceļvežu un, treškārt, mēs visi labi zinām, ka finanšu krīze turpinās un tirgi ir iztukšoti.
Tāpēc pirmais, kas mums jādara, ir finanšu tirgu normalizēšana, un šajā saistībā es runāšu par Eiropas Centrālo banku.
Šajā Parlamentā ir tāda kā godbijīga cieņa pret Eiropas Centrālo banku. Es esmu nespeciālists daudzās jomās, arī šajā, bet man jāatzīst, ka ECB ir ātri un steidzami jāsamazina procentu likmes. Mehānismu nodošana labi nedarbojas, un tas bija redzams oktobrī, kad oficiālās procentu likmes samazinājums netika pietiekami attiecināts uz reālajām procentu likmēm.
Otrkārt, likviditāte ir jānodrošina ilgtermiņā, nekā tas ir pašlaik. Es apzinos, ka, lai tas notiktu, ir jāmaina garantiju sistēma, bet tas ir jādara. Finanšu iestādes aizdod naudu ilgtermiņā, un tām ir arī vajadzīgs uzticams finansējums ilgtermiņā.
Valstu bankas palīdz ar Centrālās bankas politiku nodrošināt likviditāti, un tas var radīt tādu valsts atbalstu, kas kropļo konkurenci. Tāpēc mums ir rūpīgi jāuzrauga šī joma.
Mans trešais un pēdējais komentārs ir tas, ka tieši tagad budžeta politika ir parādījusi, ka tai ir galvenā, vadošā loma - daudz vairāk, nekā monetārajai politikai. Budžeta politika rada ārēju ietekmi, un tas nozīmē, ka cieša koordinācija ir ļoti svarīga. Es no visas sirds piekrītu komisāra teiktajam.
Turpinot sacīto, es arī piekrītu, ka ir svarīgi tērēt, bet galvenokārt ir svarīgi tērēt apdomīgi - skaidriem mērķiem, kas uzlabo Eiropas ekonomikas konkurētspēju. Tas ir vienīgais veids, kā mēs vidējā termiņā atkal spēsim līdzsvarot mūsu budžetu.
Es piekrītu, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts joprojām ir spēkā, un pirmā lieta, kas komisāram jādara, ir stāstīt mums, ko viņš saprot ar vārdiem "novirzīšanās no atsauces vērtības”. Vai tas nozīmē dažas simtdaļas, dažas desmitdaļas vai dažus procentu punktus? Ticiet man, komisār, es rūpīgi uzraudzīšu darbu, kas jums jādara, lai Stabilitātes un izaugsmes pakts paliktu spēkā. Ja jūs to panāksiet, lai Dievs jums atlīdzina, bet ja ne - lai sauc jūs pie atbildības.
Elisa Ferreira
(PT) Mēs šodien esam vairākkārt dzirdējuši, ka krīze parasti rada iespēju, un tas ir tiesa. Ja mēs vēlamies izmantot radušos iespēju, ir viegli lemt par rīcības veidu.
Pirmkārt, Eiropas Savienības līmenī mēs apzināmies nepieciešamību ieviest finanšu tirgu pārredzamības, regulēšanas un uzraudzības mehānismus. Nav vajadzības komisāram McCreevy sākt papildu apspriedes vai prezidentūrai analizēt un sniegt papildu pētījumus un priekšlikumus - mums nav jāskatās tālāk par sociālistu priekšlikumiem, kuri tika pausti pienācīgā laikā un daudzus no kuriem ir pārņēmis šis Parlaments.
Otrkārt, starptautiskā ziņā - Eiropa nevar piedalīties starptautiskajā arēnā pasīvi. Tai ir aktīvi jāpiedalās, veidojot jauno starptautisko kārtību, un tai ir jāaizstāv jauna arhitektūra, kas neatstāj "melnos caurumus” sistēmā, piemēram, pašreizējās nodokļu paradīzes.
Treškārt, mēs dzirdējām, kā Komisijas priekšsēdētājs šeit šodien teica, ka vairākas valstis nevēlas koordinēt stratēģijas. Ir tiesa, ka gadījumā, ja mēs nebūtu tik daudz reižu no Komisijas locekļiem dzirdējuši, ka tirgi paši noregulējas, ka valstij nav jāiesaistās un ka finanšu tirgiem nav nekādas ietekmes uz izaugsmi un nodarbinātību, varbūt starp vairākām valstīm būtu lielāks un aktīvāks solidaritātes gars.
Tomēr priekšlikums, ko šodien izskatām, ir tikai pirmā daļa ilgā procesā, ja to salīdzinām ar Ķīnas un ASV programmām; tajā arī nav pietiekami skaidri definēts tā mērķis, un šim mērķim jābūt nodarbinātībai; visbeidzot, Eiropas programma nevar būt valstu programmu apvienojums.
Tagad ir pienācis laiks mums parādīt Eiropas pilsoņiem, ka Eiropa ir tiesību tīkls, kas arī ietver ekonomisko jomu; ka tā viņus aizsargā krīzes laikos un ka tā veicina solidaritāti un izaugsmi, un atbalsta programmas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kuri pašlaik negūst labumu no tās intervences rezultātiem, kas tika veikta banku nozarē. Reālā ekonomika ir tieši tāda, un mēs kā eiropieši esam šeit, lai parādītu pilsoņiem, ka arī šeit ir Eiropa un jo īpaši - tā ir viņu pusē.
Sophia in 't Veld
(NL) Priekšsēdētāja kungs, man šķiet samērā dīvaini, ka pēdējos gados nekad nav bijuši pietiekami līdzekļi izglītībai, aprūpei, inovācijai un videi un ka tagad šajās jomās pēkšņi būtu jālīst miljardiem. Labākais glābšanas plāns nākotnei ir stiprs Eiropas tirgus apvienojumā ar stabiliem valdības līdzekļiem, jo mēs nedrīkstam izšķiest nākamo paaudžu mantojumu.
Privāto parādu krīzi nedrīkst vienkārši iemainīt pret valsts parādu. Komisijai ir jāieņem stingra nostāja, lai strikti ievērotu Stabilitātes paktu un noteikumus par valsts atbalstu, un šajā saistībā es atzinīgi vērtēju Almunia kunga un Kroes kundze paziņojumus. Galu galā ne vien baņķieriem, bet arī politiķiem pilsoņu nauda ir jātērē apdomīgi. Ne tik daudz naudas spiestuves, cik Lisabonas stratēģija ir jāaprīko ar jaunāko tehniku, jo no tās var gūt ļoti lielu labumu.
Piemēram, brīvs pakalpojumu tirgus bez papildu izmaksām var radīt simtiem tūkstošu jaunu darbavietu. Tāpēc, manuprāt, ir pārsteidzoši, ka dalībvalstis tik lēni ievieš Pakalpojumu direktīvu. Glābšanas plāns skolu nepabeigušiem jauniešiem bez kvalifikācijas ir vismaz tikpat smags kā plāns piekrāptiem taupītājiem, jo bez kvalifikācijas šiem jauniešiem dzīvē nav pilnīgi nekāda stāvokļa.
Tā vietā mums vajadzētu ieguldīt tajā, lai sasniegtu 3 % mērķi pētniecībai un attīstībai, kas tikai noteikts 2000. gadā. Galu galā, kamēr nozare nekad nesniedza solīto 2 % daļu, tā pašlaik saņem miljardiem lielu atbalstu.
Visbeidzot, ņemot vērā, ka brīvajā tirgū viss var noiet pavisam greizi, noteikumi un tirgus uzraudzības iestādes noteikti nav greznība, bet pat šādā gadījumā neko nevar salīdzināt ar ekonomiskajām un sociālajām drupām, kas palikušas pēc dažādiem eksperimentiem un ar nacionālismu un sociālistisku valsts ekonomiku.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es neesmu viens, kuram ir grūti piebiedroties šai topošajai Eiropas lēmumu pieņēmēju uzpūtībai, kad runa ir par finanšu tirgus krīzes pārvaldību, jo, ja Eiropa, ja Eiropas Savienība būtu funkcionējoša demokrātija, vispirms būtu jāizvirza jautājumus par atbildību un par to, kā tas viss varēja notikt.
Vienkārši nav taisnība, ka visas problēmas, ar kurām tagad saskaramies, ir kā cunami, kaut kas, ko izraisījusi daba. Tās ir radījuši cilvēki. Ar visu šo dedzīgo regulēšanu, kas raksturo šo Savienību, jājautā, kāpēc nekas netika darīts, kad bankas vērā ņemamos apmēros sāka darboties pāri valstu robežām? Kāpēc, neskatoties uz attiecīgiem brīdinājumiem, nekas netika darīts, kad parādījās atvasinātie finanšu instrumenti? Es skaidri atceros, ka Nobela prēmijas laureāts Joseph Stiglitz runāja pa visiem šiem jautājumiem. Tad bija klusums, tabu. Jums būtu jāsāk no šīs vietas, jo pašu kļūdu atzīšana ir vienīgā atbilde, lai atrastu risinājumu nākotnē.
Margaritis Schinas
(EL) Eiropas Parlamentam ir jānodod skaidrs vēstījums par šāsdienas diskusijas abām pusēm: pirmkārt, saistībā ar pamatojumu finanšu sistēmai, kas mums nākotnē jāveido, un, otrkārt, saistībā ar mūsu sākotnējo reakciju uz atveseļošanas plānu, ko Komisija izvirzīja 26. novembrī. Pirmajā jautājumā nav šaubu, ka Komisija ir sapratusi, ka pašregulēšanas vai neregulēšanas laikmets ir pilnīgi un galīgi beidzies. Ja Komisijā vai pat šajā Parlamentā bija daži, kuriem bija iespaids, ka reālo ekonomiku varētu veidot bez noteikumiem, tad pašreizējie notikumi ir pierādījuši, ka viņi kļūdījās. Mums bija vajadzīgs zināms laiks, bet tagad mēs to saprotam. Es nedomāju, ka vainojams ir komisārs Almunia. Iespējams, Komisiju uz šādu pamatojumu rosināja citi, bet tagad ir par vēlu. Tagad jaunā ekonomiskā kārtība ir jāveido uz tāda loģiskā pamata, ko regulē noteikumi, noteikumi un vēlreiz noteikumi.
Otrā atveseļošanas plāna daļa, ko pagājušajā nedēļā izvirzīja Komisija, ietver dažus pozitīvus punktus, un mums jāatzīst, ka Komisijai ir izdevies (un es zinu, cik tas ir grūti), saskaņot viedokļu atšķirības un piedāvāt valdībām savstarpēji savienotu pasākumu sistēmu ar kopīgo loģisko pamatu. Tagad es varu dzirdēt, kā kreisie un labie saka tādas lietas kā "mēs gribējām, lai tas ir citāds”, "tas var būt pārāk dārgs” vai "mums tas nepatīk”. Tie ir tie paši cilvēki, kuri gadījumā, ja Komisija nebūtu darījusi neko, būtu teikuši: "Komisija neko nedara”, "mēs gaidām, kad Komisija mums iedos plānu”. Tāpēc es uzskatu, ka otrais vēstījums, kas mums jāsūta komisāram ir tas, ka šī pasākumu kopuma pamatojums ir pareizs - tas palīdzēs valdībām, un, iespējams, tas tikpat labi var būt par glābšanas plostu, uz kura krīzes pirmajās dienās var izdzīvot reālā ekonomika. Paldies!
Donata Gottardi
- (IT) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, gatavojot glābšanas un atveseļošanas plānu Eiropas ekonomikai, Eiropas Savienība pauž sākotnēju vēstījumi saviem pilsoņiem, ne tikai tirgiem. Ir lielas cerības, un mēs nedrīkstam pievilt šīs gaidas. Laikā, kad finanšu nostiprināšanu un valsts parāda līmeni var kaitīgi ietekmēt valsts iejaukšanās gan attiecībā uz faktiski piešķirtajiem resursiem, gan garantētajiem, cenšoties glābt lielākos finanšu un rūpnieciskos dalībniekus, kam ir acīmredzams iespaids uz valsts finansēm un personīgajiem ienākumiem, mums ir vajadzīga koordinēta pieeja Eiropas līmenī - arī, lai cīnītos pret izvairīšanos no nodokļiem un nodokļu paradīzēm. Ir svarīgi, lai visas apropriācijas un valsts plāni tiek stingri un efektīvi koordinēti un vērsti uz vienu un to pašu mērķi.
Es varu gandarīti norādīt, ka ir plāni, kas precizē Stabilitātes pakta elastīgu piemērošanu, kam jābūt par mērķi īslaicīgā un piemērotā veidā, iekļaujot mehānismus, kas vērsti uz strukturālu izmaiņu veikšanu, valsts līdzekļu piešķiršanu, valsts izdevumu pārstrukturēšanu un ieguldījumiem izaugsmē saskaņā ar Lisabonas stratēģijas mērķiem, īpašu uzmanību pievēršot mazo un vidējo uzņēmumu nozīmei. Kopējai pieejai ir arī jāietver makroekonomiska budžeta politika, kā arī algu politika un pakāpeniska, asa nodokļu sloga samazināšana attiecībā uz nodarbinātību un pensijām. Tas ir jāīsteno, izmantojot nodokļu atvieglojumus, pārskatītas nodokļu likmes un kompensāciju par fiskālo aizkavēšanos, lai samazinātu nabadzību, un ne vien galēju nabadzību, kā arī lai veicinātu patēriņu un ekonomisko izaugsmi, sagatavojot pretciklisku reakciju uz pašreizējo ekonomisko krīzi, kas ir recesijas pazīme. Bet, izsakot piezīmi brīdinājuma nolūkā, ir jāveic ienākumu uzturēšanas un patērētāju pieprasījuma atjaunošanas uzdevumus, galveno uzmanību patiesībā pievēršot vides un sociālajai ilgtspējai, tādējādi izvairoties no nepieciešamības akli reproducēt tos modeļus un sistēmas, kas ir skaidri pierādījuši visas savas nepilnības.
Margarita Starkevičiūt
Priekšsēdētāja kungs, man šajā atveseļošanas plānā trūkst atsauces uz finanšu tirgiem. Šī gada sākumā, kad notika diskusijas par plašām ekonomiskām pamatnostādnēm, Parlaments ierosināja iekļaut pamatnostādnēs finanšu tirgus dimensiju.
Diemžēl tajā laikā Komisija bija pret šo priekšlikumu. Tomēr notikumu attīstība parādīja, ka mums bija taisnība. Es vēlētos mudināt jūs vēlreiz neatkārtot šo kļūdu un saistīt ekonomikas atveseļošanas plānu ar uzlaboto Finanšu pakalpojumu rīcības plānu. Ja mēs uzņemtos šo stratēģiju, ilgtermiņā būtu iespējams atspoguļot reālās ekonomikas vajadzības ES finanšu arhitektūras nepārtrauktā modernizācijā.
- (LT) Es arī vēlētos mudināt rūpīgi izskatīt jūsu priekšlikumus no finanšu tirgus dalībnieku viedokļa. Komisija pašlaik piedāvā tik daudz jaunu priekšlikumu, ka ar tiem ir grūti tikt galā pat mums, Parlamenta deputātiem. Tie nav pārāk labi koordinēti. Iedomājieties tikai par to, kā jājūtas finanšu tirgus iestāžu vadītājiem un ieguldītājiem, kuriem patiešām ir grūti izlemt. Nepavisam nav iespaida, ka mūsu tirgus ir stabils; tāpēc es uzskatu, ka ir vajadzīga lielāka koordinācija.
John Purvis
Priekšsēdētāja kungs, mēs esam diezgan daudz dzirdējuši par koordināciju, bet es sāku aizdomāties, vai koordinācija vairs vispār ir pietiekama, vai mums būtu jāpāriet pie solidaritātes, nevis tikai koordinācijas, jo krīze no banku krīzes, kas ja ir pietiekami slikti, ir pārvērtusies par valstu krīzi. Tāpat kā koordinācija pamatotā veidā ir pārgājusi no valsts Eiropas un no Eiropas globālā līmenī, varbūt mums tagad ir jāapsver tas, vai vajadzīga lielāka solidaritāte. Es vēlētos jautāt Komisijai un Padomei, vai tās patiešām risina jautājumu par globālajām iestādēm, jo jautājumā, uz kuru jāatbild mutiski, ir konkrēti prasīts par Starptautisko Valūtas fondu vai alternatīvām iestādēm, kuras varētu pildīt solidaritātes uzdevumu globālā mērogā.
Mans otrais jautājums ir saistīts ar stimula veidu, kas mums jāmeklē attiecībā uz fiskālo stimulu, ja tas patiešām ir izvēlētais virziens. Vai šis virziens būtu pievienotās vērtības nodoklis un vai noteiktās jomās ir jāļauj piemērot samazinātas pievienotās vērtības nodokļa likmes no augsta uz vidēju un no vidēja uz zemu likmi? Un ko mēs darām šajā saistībā? Un vai nav labāk, ja tas būtu šādi koncentrēts, nevis plaši izplatīts ar daudz mazāku samazinājuma līmeni?
Par noteikumiem: mēs daudz dzirdam, īpaši no mūsu kreisi noskaņotajiem draugiem, ka mums ir vajadzīgs arvien vairāk noteikumu, ka jāiznīcina riska ieguldījumu fondi un privātā kapitāla fondi, kredītreitingu aģentūras un tā tālāk. Tomēr vai es varu mudināt Komisiju un Padomi apsvērt turpmāk izklāstīto priekšlikumu? Mums ir jāgaida, mums ir nopietni un rūpīgi jādomā, un par katru cenu mums ir jāizvairās no neparedzētām sekām. Ja jaunie noteikumi ir pamatoti - un tā var būt - tiem jābūt pareiziem noteikumiem, un nedrīkst izrādīties, ka tie kavē atveseļošanu un novērš vai aizkavē to. Savā ziņā es patiešām vēlētos atbalstīt McCreevy kungu par viņa apdomīgo reakciju uz problēmām un nenosodīt viņu, kā, šķiet, vēlas darīt daudzi mūsu kolēģi.
Visbeidzot, valsts finanses. Stabilitātes un izaugsmes pakts ietekmē gan eirozonas valsts, gan valstis ārpus tās. Ja īslaicīgs pārmērīgs deficīts ir attaisnots - un tas ir būtisks jautājums - tam jābūt īslaicīgam, tam jābūt atgūstamam saskaņā ar reālistisku grafiku, un, ja dažas valstis var atļauties parādu, bet citas nevar, tad noteikti mēs atgriežamies pie šī jautājuma par savstarpējo solidaritāti. Es vēlētos lūgt Komisiju un Padomi man pateikt, kādi, pēc to domām, ir reālistiski grafiki, lai risinātu šo jautājumu.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, mans jautājums ir saistīts ar to, ko jūs domājat par iespēju, ka Islande un Ungārija varētu ieviest eiro kā otro valūtu? Vai uzskatāt, ka tas varētu atrisināt šo divu valstu problēmu?
Otrs jautājums ir: vai domājat, ka būtu iespējams ieviest riska prēmijas par atvasinātiem finanšu instrumentiem, ko pēc tam varētu izmantot, lai nostiprinātu banku paša kapitālu?
Mans trešais jautājums ir šāds: vai nedomājat, ka pievienotās vērtības nodokļa samazināšana veicinātu importu, sevišķi no Ķīnas un Indijas? Vai nebūtu prātīgāk apsvērt nodokļu samazinājumus mūsu uzņēmumiem un mūsu darba ņēmējiem, maksāt ieguldījumu prēmijas, pievērst uzmanību progresīvai amortizācijai un jo īpaši - palielināt mazas vērtības aktīvus desmit reizes, lai izvairītos no nodokļu piemērošanas fiktīviem ieņēmumiem un lai saglabātu naudu uzņēmumā, tādējādi arī ļaujot daudz vieglāk izmaksāt algas?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) ES ekonomikas atveseļošanās plāns paredz nodrošināt saprātīgus ieguldījumus, tāpēc tas atbalsta budžeta piešķīruma palielinājumu nākamajam periodam par 200 miljardiem eiro saskaņā ar ekonomikas izaugsmes un stabilitātes paktu.
Es jo īpaši priecājos, ka Eiropas Centrālā banka ir gatava samazināt procentu likmes un nodrošināt banku sistēmas pieprasīto likviditātes līmeni, lai bankas varētu veikt ieguldījumus reālā ekonomikā.
Es arī īpaši novērtēju sagatavoto priekšlikumu, kas paredz grozīt finanšu struktūru, lai nākamajos divos gados varētu ieguldīt 5 miljardus eiro platjoslas infrastruktūras pilnveidošanai un Eiropas elektroenerģijas infrastruktūras objektu savienošanai.
Es atbalstu Eiropas Investīciju bankas un atsevišķu valsts banku iniciatīvu izveidot Eiropas fondu 2020, kura mērķis būtu piešķirt līdzekļus ar enerģētiku un klimata izmaiņām saistītām darbībām un transporta infrastruktūras pilnveidošanai.
Tādējādi būs iespējams izmantot valsts atbalstu tādās jomās kā pētniecība un tehnoloģiju izstrāde, inovācijas, saziņa un informācijas tehnoloģijas, transports un energoefektivitāte.
Ján Hudacký
(SK) Es uzskatu, ka divu gadu ekonomikas atveseļošanās plāns var kļūt par labu, koordinētu Eiropas Savienības atbildes pasākumu ekonomiskās krīzes pārvarēšanai, ja vien tas tiks īstenots un ieviests saprātīgā veidā. Eiropas Savienības atbalstam piedāvātais finansējuma apjoms radītu tādu finanšu struktūru, kas būtu pietiekama, lai dalībvalstu ekonomikai dotu jaunus attīstības impulsus. No Eiropas Savienības budžeta un Eiropas Investīciju bankas vienādās daļās tiks piešķirti 30 miljardi eiro, kas pareizi jānovirza uz zināšanām pamatotas ekonomikas attīstībai un zema oglekļa emisiju ekonomikai, kā arī vidēja un ilgtermiņa energoefektivitātes programmām.
Attiecībā uz nodokļu atvieglojumu es uzskatu, ka šie pasākumi ir jāatstāj katras dalībvalsts ziņā. Personīgi es aizstāvu to viedokli, ka ir jāsamazina PVN likmes uz noteiktiem, ar energoefektivitāti cieši saistītiem produktiem, kas varētu dot stimulu lieliem enerģijas ietaupījumiem.
Noslēgumā man ir jāatzīst, ka man ir zināmas bažas attiecībā uz plānu piemērot maksimālu elastīgumu, ko tagad būs iespējams īstenot saskaņā ar pārskatīto Stabilitātes un izaugsmes paktu. Atsevišķām valdībām piemīt tendence šādus pasākumus izmantot ļaunprātīgi savu populistisko un klaji politisko mērķu sasniegšanai un bez jebkādas skaidras attīstības koncepcijas.
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu izrādīt īpašu cieņu Vācijas kanclerei Angela Merkel, kas ir kļuvusi par jauno Eiropas Margaret Thatcher. Viņa līdzīgi kā Dzelzs lēdija uzskata, ka budžetam ir jābūt līdzsvarotam, un, lai izietu no kredītu atgūšanas krīzes un ekonomiskās krīzes, tēriņi nedrīkst būt bez finanšu nodrošinājuma. Savukārt Apvienotās Karalistes premjerministram Gordon Brown ir tieši pretējs uzskats, viņam ir vērienīga aizņemšanās un tērēšanas fiskālās reflācijas krīzes ekonomikas pakete, kas vērsta uz cenu pieauguma stimulēšanu, un tā nekādā veidā nerada līdzsvarotu budžetu.
Lai arī es atzīstu to, ka mēs esam nokļuvuši šajās grūtībās vispirmām kārtām mūsu pašu Apvienotās Karalistes banku neapdomīgās aizdevumu izsniegšanas dēļ, ko valdība vāji regulēja un uzraudzīja, es uzskatu, ka reizē ar šādu fiskālo politiku - kas ir klaji bezatbildīga - ir jābūt arī valsts sektora izdevumu samazinājumam un labi pārdomātiem valsts sektora ilgtermiņa finansēšanas plāniem. Pretējā gadījumā mēs panāksim to, ka pēc ekonomikas sarukuma perioda iestāsies vispārējas inflācijas periods, kas noēdīs visus mūsu ietaupījumus un iedragās Eiropas valstu ekonomiku.
Colm Burke
Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju to darbu, ko dalībvalstis, Padome un Komisija dara saistībā ar šo grūto jautājumu. Daudzi no maniem kolēģiem jau ir sīki analizējuši, kāda rīcība ir nepieciešama. Tomēr šobrīd dalībvalstīm nevajadzētu mainīt savas saistības attiecībā pret jaunattīstības valstīm. ES dalībvalstīm ir jāturpina sniegt oficiālā attīstības palīdzība (OAP). Ir sagaidāms, ka finanšu krīze varētu smagi iedragāt finansējumu humānās palīdzības jomā, un daži analītiķi paredz, ka OAP varētu samazināties par trešdaļu vai vairāk.
ES dalībvalstīm nevajadzētu tagad kļūt pielaidīgākām attiecībā uz Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu, ļaujoties kārdinājumam samazināt izdevumus. Vispasaules finanšu sabrukums ir akcentējis mūsu pasaules savstarpēji atkarīgo un globalizēto raksturu. Pat tad, ja jaunattīstības valstis ir izvairījušās no daudzām finanšu krīzes tiešām sekām, pateicoties tam, ka globālais tirgus tās ietekmē tikai daļēji, ekonomisti brīdina, ka sekos ķēdes reakcija, kas izpaudīsies kā atbalsta līdzekļu plūsmas, kā arī pārskaitījumu, ārvalstu tiešo ieguldījumu un ekonomiskās izaugsmes samazināšanās.
Mums var nākties redzēt, ka jaunattīstības valstis ievērojami cieš no finanšu jomas sajukuma, ko tās nav radījušas. Tāpēc dalībvalstīm ir jāsaglabā status quo.
Priekšsēdētājs
- Es atvainojos Gollnisch kungam un Sikierski kungam, kuri lūdza atļauju runāt, taču diemžēl mēs ļoti kavējamies un tāpēc noklausīsimies vēl tikai piecas runas.
Hervé Novelli
Padomes priekšsēdētājs. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, pirmkārt, es gribētu pateikt Almunia kungam to, ka viņš ir pareizi akcentējis trīs atveseļošanās efektivitātes nodrošināšanai ļoti svarīgus aspektus.
Pirmkārt, pietiekami stingra rīcība. Raugoties no šāda viedokļa, atveseļošanās mērķiem ir paredzēts pusotrs procents no iekšzemes kopprodukta, kas, manuprāt, varētu būt visai būtiska finansējuma summa.
Otrkārt, jāņem vērā tas, ka situācija katrā dalībvalstī ir atšķirīga. Viņš pareizi uzsvēra, ka ne visas valstis, es uzdrīkstos to teikt, ir vienā laivā attiecībā uz ekonomisko situāciju vai situāciju budžeta jomā, taču tāpēc šīs valstis nedrīkst palikt malā, un tām jāpiedalās patiesi saskaņotu pasākumu īstenošanā. Prezidentvalsts tos ir paredzējusi izstrādāt līdz nākamās Eiropadomes sanāksmei. Es esmu pārliecināts, ka šādā veidā galu galā - kaut arī es vēl nezinu, cik ilgs būs šis laiks - mēs spēsim atdzīvināt izaugsmi un nodarbinātību.
Gauzès kungs, es gribētu Jums pateikt, Jūs pareizi uzsvērāt, ka visi mūsu centieni ir vērsti uz reālās ekonomikas finansēšanu. Ja mēs palīdzam bankām, to darām tāpēc, lai tās varētu veikt ieguldījumus šajā ekonomikā, un mūsu vienīgais mērķis - un Jums ir taisnība, to uzsverot - ir finansēt mazus un vidējus uzņēmumus. Es esmu pārliecināts, ka vakar Padome nodeva Komisijai savu vēstījumu par atbalsta sniegšanu bankām, un ir skaidrs, ka mēs vēlamies elastīgu un ātru lēmumu pieņemšanas kārtību attiecībā uz atbalstu, kas esošajos apstākļos būtu sniedzams bankām un finanšu iestādēm. Es ticu, ka Padomi sadzirdēs, un es vēlētos pateikt, Gauzès kungs, ka Padomes viedoklis saskan ar jūsējo, vēloties, lai kredītvērtējuma aģentūras Eiropas, un es piebilstu, starptautiskā līmenī tiktu efektīvi regulētas, kā to bija teikuši daudzi mani kolēģi un daudzi Parlamenta deputāti.
Rasmussen kungs, lai arī Jūsu runa vairāk bija adresēta Komisijai, es gribētu teikt, ka es Jums piekrītu attiecībā uz viedokli, ko Jūs uzsvērāt, ka bez regulējuma un uzraudzības nedrīkst atstāt pilnīgi nevienu tirgus segmentu. Ja nu patiesi ir kāds vēstījums, ko mēs esam paņēmuši sev līdz, tas ir, ka atsevišķiem tirgus segmentiem trūkst regulējuma. Tāpēc šis regulējums ir jāuzlabo, un svarīgās situācijās dažkārt arī jārada. Tas bija nozīmīgs 15. novembra Vašingtonas samita vēstījums, un Eiropai, protams, ir jāstrādā, lai sasniegtu šos mērķus, kuros iekļauta arī spekulatīvo līdzekļu joma.
Dăianu kungs, ir taisnība, ka finanšu tirgu regulēšana ir jāsaskaņo starptautiskā līmenī, tāpēc pēc Eiropas Savienības iniciatīvas tika rīkots Vašingtonas samits. Es esmu pārliecināts, ka tā bija Eiropas, apvienotās Eiropas balss, kas bija izšķirošais šā samita faktors, kas garantēja, ka samitā tika iezīmēts kaut kas līdzīgs rīcības plānam attiecībā uz starptautiskās finanšu sistēmas patiesu regulēšanu, un tas ir tāpēc, ka Eiropa bija spējīga efektīvi izstrādāt pati savu programmu.
Harms kundze, precizēsim, atveseļošanas plāns paredz ilgtermiņa ieguldījumus, varbūt ne tik lielam periodam kā Jums patiktos, tomēr tieši tas tiek ierosināts.
Kozlík kungs, es vēlētos Jums pateikt, ka, jā, mums ir jāatbalsta lauksaimniecības politika, kā arī citas galvenās Eiropas politikas jomas. Jūs minējāt enerģētikas politiku; es uzskatu, Jums bija taisnība to darīt. Tās ir prioritātes, un tām ir tādām arī jābūt, arī šobrīd, šajā grūtajā laikā.
García-Margallo kungs, manuprāt, Eiropas Centrālā banka veica darbu, kam bija izšķiroša nozīme grūtību pārvarēšanā, ar kurām mēs saskārāmies pavisam nesen, un tās prezidents skaidri norādīja, ka inflācija Eiropā tiek ierobežota un ka viņš tāpēc cer, kā to atzīmēja vairāki Parlamenta deputāti, ka izveidosies jauna telpa manevriem monetārās politikas jomā.
Man likās, Ferreira kundze bija samērā skarba attiecībā uz Eiropas Savienības atbildes reakciju. Es uzskatu, ka pretēji tam, ko viņa teica, Eiropas Savienība, pateicoties mūsu iestāžu - Komisijas, Padomes un Eiropas Parlamenta - pozitīvajai sadarbībai, uz krīzi ir reaģējusi spēji, pieņemot stingrus lēmumus ļoti īsā laikā, un par to es jums pateicos.
Attiecībā uz atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem mēs sarīkosim īsas debates par lēmumiem, kas pieņemti Konkurētspējas padomē saistībā ar Eiropas Mazās uzņēmējdarbības akta pieņemšanu, un es uzskatu, ka arī šajā jomā Eiropa ir piedalījusies attiecībā uz mazu un vidēju uzņēmumu finansēšanu un prioritātes piešķiršanu tiem arī ekonomiskās izaugsmes palēnināšanās laikā.
in't Veld kundze, Jums bija taisnība attiecībā uz viedokli, ka īslaicīgs atveseļošanās periods ir jābalsta uz ilgtermiņa strukturālajām reformām atbilstoši Lisabonas stratēģijai. Šī stratēģija vēl nekad nav bijusi tik izšķirīga kā tagad, tieši šajā ekonomiskās izaugsmes palēnināšanās laikā, un ir jānodrošina, lai strukturālās reformas varētu sākties.
Martin kungs, es Jūs skaidri sadzirdēju, kad Jūs aicinājāt uz vienotu rīcību patiesu prioritāšu noteikšanai.
Schinas kungs, mums bija tiesību normas, taču šīs tiesību normas nedarbojās; tāda ir šīs lietas būtība. Tāpēc mums ir nepieciešamas tiesību normas, taču tādas, kas būtu efektīvas, protams, ne pārmērīgs regulējums, bet gan īsta struktūra, kas būtu piemērota Eiropas konkurētspējas nodrošināšanai.
Gottardi kundze, es vēlos pateikt, ka es pilnīgi pievienojos Jūsu vēlmei apkarot krāpšanu nodokļu jomā. Turklāt Francijas prezidentūras laikā šis jautājums ir padarīts par prioritāru Eiropas un starptautiskā līmenī. Es arī vēlos pateikt, ka es piekrītu Jūsu ļoti noderīgajām piezīmēm par nepieciešamību veikt efektīvu ekonomikas atveseļošanu.
Starkevičiūté kundze, es piekrītu, ka normāla finanšu nozares izaugsmes palēnināšanās ir neatņemama Eiropas ekonomikas atveseļošanās procesa daļa un ka tā ir jākoordinē.
Purvis kungs, es piekrītu, mums nav jāiet lielākas solidaritātes virzienā - tas ir svarīgi. Turklāt tieši to mēs ierosinām, pamatojot starptautiskās finanšu sistēmas reformu uz Bretonvudsā izveidotajām organizācijām, jo īpaši, uz Starptautisko Valūtas fondu - vispārēju un politiski leģitīmu organizāciju, kuras nozīme, esmu pārliecināts, vēl pieaugs nākamajos gados. Jūs minējāt jautājumu par PVN. Prezidentvalsts faktiski atbalsta PVN samazināšanu jo īpaši tādām nozarēm, kas ir ļoti darbietilpīgas un kas nav pārvietojamas.
Rübig kungs, Jūs runājāt par to pašu jautājumu. PVN ir instruments, kas var - protams, gadījumā, ja tiek samazināts - rosināt darbību un jo īpaši nodarbinātību, taču PVN samazinājumu var piemērot tikai kādai vienai mērķgrupai, un ar to es domāju, ka ir jāspēj pierādīt, ka tieši šī mērķgrupa ir pilnīgi atbilstoša. Taču, kā jūs zināt, debates šajā jautājumā vēl nav beigušās un nav izsīkušas.
Ţicau kundze, es uzskatu, ka viens no Komisijas priekšlikumu sagatavošanas principiem attiecībā uz ekonomikas atveseļošanu ir ieguldījumi, kas būtu reāli un savlaicīgi un arī ilglaicīgi un strukturāli, šai jautājumā es Jums pilnīgi pievienojos.
Hudacký kungs, jā, Eiropas Investīciju banka ir ļoti nozīmīgs instruments, kas palīdz īstenot ekonomikas atveseļošanu, tai skaitā ar dažādu ieguldījumu līdzekļu starpniecību. Es esmu pārliecināts, ka tas ir fundamentāls jautājums. Mums būs iespēja to ierakstīt protokolā nākamnedēļ Padomes debašu laikā.
Tannock kungs, es tāpat kā visa Padome esmu pārliecināts, ka atveseļošanās procesam ir jābūt saskaņotam, taču, sākoties izaugsmei, ir jābūt iespējai veikt tā virzienmaiņu.
Noslēgumā es gribētu jums, priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, teikt, ka šīs debates un visi jūsu jautājumi Padomei ir ļoti svarīgi un ļoti interesanti. Tie parāda, ka mūsu starpā ir plaša vienprātība attiecībā uz nepieciešamību pēc stingras un konsekventas Eiropas balss, kas tiktu sadzirdēta starptautiskajos forumos. Eiropas Parlamenta atbalsts ir nozīmīgs. Šajā sakarā es vēlos jums pateikties.
Mums vajag, un es esmu par to pārliecināts, pilnībā pārdomāt mūsu pieeju attiecībā uz finanšu sistēmu un tās regulējumu. Tas jādara Eiropas līmenī, ņemot vērā arī starptautiskā līmenī rastos risinājumus, taču, ja nu ir kāda mācība, ko varam gūt no šīs krīzes, tad tā ir sapratne, ka šodienas finanšu sistēmai patiesi ir starptautiska dimensija; tāpēc Eiropa mudina meklēt risinājumus starptautiskā līmenī.
Joaquín Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Priekšsēdētāja kungs, Novelli kungs, dāmas un kungi, vispirms es esmu ļoti pateicīgs par jūsu piezīmēm un novērojumiem un par interesi, ko esat izrādījuši attiecībā uz Komisijas iniciatīvām, jo īpaši par atveseļošanās plānu, kas tika apspriests šo pēcpusdien. Es neatkārtošu daudzas no tām atbildēm, ko Novelli kungs tikko sniedza. Es piekrītu praktiski visām tām piezīmēm, ko viņš izteica tiem deputātiem, kas bija uzstājušies.
Es tikai ļoti ātri gribētu minēt sešus punktus. Pirmkārt, es piekrītu to viedoklim, sākot ar Gauzès kunga viedokli, kuri teica, ka krīze kredītu atgūšanas jomā ir ārkārtīgi smaga un ir radījusi tās smagās problēmas, ar kurām reālā ekonomika šobrīd sastopas. Vēl tikai vakar Ekonomikas un finanšu padomē mēs apspriedām, kā uzlabot rekapitalizācijas un depozītu garantijas plānu efektivitāti, kurus ir izstrādājusi katra atsevišķa dalībvalsts un kas tām ir jāpieņem. Riska situācija ir saistīta ar lielu nodokļu maksātāju naudu: ievērojami naudas līdzekļi ir iepludināti, lai garantētu banku un finanšu iestāžu operācijas vai lai nodrošinātu tās ar kapitālu. Tagad jautājums ir par to, lai šis kredīts tiktu iepludināts atpakaļ ekonomikā, jo tas ir svarīgi ekonomikas pareizai darbībai.
Tā kā tā nedarbojas labi, Rasmussen kunga minētās ekonomikas prognozes, kuras es iesniedzu pirms mēneša, diemžēl vairs nav tās prognozes, ko es iesniegtu šodien. Tāpēc es arī ministriem vakar paziņoju, ka es 19. janvārī varētu iesniegt jaunas prognozes par ekonomiku.
Tikmēr Starptautiskais Valūtas fonds, ESAO un citas organizācijas ir publicējušas provizoriskus aprēķinus 2009. gadam, kas ir pat vēl satraucošāki par tiem, kas bija atspoguļoti Komisijas 3. novembra prognozēs. Eiropas Centrālās bankas prognozes sagaidāmas rīt, un tās arī ir drūmas.
Mana otrā piezīme ir par to, ka regulējums finanšu pakalpojumu jomā noteikti būs lielāks. Faktiski tas ir lielāks jau šobrīd. Tikai vakar pēc Komisijas iniciatīvas Padome, kā Jouyet kungs teica iepriekš, deva politisku atbalstu vismaz četrām - ja es pareizi atceros - Komisijas iniciatīvām attiecībā uz dažādu finanšu tirgu vai pakalpojumu aspektu regulējumu. Esošās regulas ir jāmaina, jomas, kas netika regulētas, jāregulē, un ir jāveic uzlabojumi attiecībā uz regulējuma kvalitāti un veidu, kādā šo tiesību aktu īstenošana tiek uzraudzīta Eiropā un pasaulē. Par visu to mēs runājam.
Tā kā Parlamentam tūlīt tiks iesniegts direktīvas "Maksātnespēja II” projekts, ļaujiet man jums pateikt, ka Padomes reakcija joprojām ne vienmēr saskan ar Padomes pašas sagatavotajām deklarācijām par to, kas ir jādara saistībā ar finanšu regulēšanu un uzraudzību. Parlaments to zina, jo ar Padomi ir risinājis sarunas par šo direktīvu. Nav panākta vienošanās par to, kā vislabāk koordinēt uzraudzības darbības apdrošināšanas nozarē. Mums steidzami jāvienojas par šādu uzraudzību Eiropas mērogā, un mēs jau runājam par uzraudzības iestādi tām organizācijām, kas darbojas pasaules mērogā.
Jautājumā par riska ieguldījumu fondiem mūsu viedoklis pamatots uz principu, ka to darbība ir jāregulē. Mēs tā esam pateikuši Komisijai, Padome tā ir pateikusi, un arī Vašingtonas sanāksmē tā ir pateikts.
Līdz ar citiem faktoriem to analizē augsta līmeņa grupa Jacques de Larosière vadībā. Komisārs McCreevy vakar tikās ar Ekonomikas un monetāro lietu komiteju.
Es manīju, ka Komisijas priekšsēdētājs, nesen ar jums tiekoties šajā sēžu zālē, vēlreiz atkārtoja, ka Komisija gatavojas regulēt riska ieguldījumu fondus, un tas ir tas, kas mums jādara. Šobrīd tiek debatēts par to, kādā apjomā, kādās jomās un kuras riska ieguldījuma fonda darbības daļas ir jāpakļauj regulējumam, kas ietekmēs ne tikai riska ieguldījumu fondus. Nozīmīgs ieguldījums šajās debatēs ir nācis no nodarbinātības jomas un no ziņojuma, ko sagatavojis Parlaments pēc Rasmussen kunga iniciatīvas.
Es pilnībā piekrītu tiem no jums, kas pieminēja ieguldījumus un vajadzību saistīt nepieciešamos ieguldījumus vidējā termiņā un ilgtermiņā ar klimata un enerģētikas tiesību aktu kopumu. Es piekrītu tiem, kas teica, ka mūsu monetārajai politikai ir manevrēšanas telpa, kas nerada apdraudējumu Eiropas Centrālās bankas un citu centrālo banku neatkarībai. Tas ir skaidrs. Saskaņā ar Statistikas biroja datiem inflācija eiro zonā novembra beigās bija 2,1 %. Tikai pirms pāris mēnešiem mēs runājām par inflācijas rādītājiem, kas bija divreiz augstāki, un tagad šī rezerve tiek lietota. Šeit Briselē rīt notiks Centrālās bankas sanāksme. Es nezinu, ko tā gatavojas darīt, bet esmu dzirdējis bankas prezidenta Trichet kunga paziņojumus, un tie šajā jautājumā ir diezgan skaidri.
Mans nākamais jautājums attiecas uz Stabilitātes un izaugsmes paktu. Pakts skaidri nosaka, ka, ja deficīts pārsniedz 3 % robežvērtību, tiek ierosināta pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, un ir tikai viens izņēmums, proti, ja ekonomiskā situācija ir ārkārtēja, un mums šobrīd ir ārkārtēja ekonomiskā situācija. Otrs nosacījums, ko piemēro reizē ar pirmo, ir, ka pārmērīgam budžeta deficītam ir jābūt pārejošam, un pārejošs nozīmē nevis vairākus gadus, bet gan tikai vienu gadu. Trešais nosacījums, ko piemēro reizē ar abiem pirmajiem, ir, ka deficīta pārsniegums nedrīkst būt ievērojami lielāks par atsauces vērtību, un šeit, García-Margallo kungs - neiedziļinoties tehniskos sīkumos, kurus nav vajadzības izklāstīt auditorijas vairākumam, kas atrodas šajā Parlamentā - mēs runājam par apmēram dažām procenta punkta desmitdaļām.
Visbeidzot, atbildot Parish kungam un vēl dažiem, kas minēja pievienotās vērtības nodokļa jautājumu, Komisijas dokuments jeb plāns paredz virkni instrumentu, kurus var izmantot fiskālās stimulēšanas pasākumiem, un viens no tiem noteikti ir samazināt tādu būtisku nodokli jeb drīzāk nodokļa likmi tādam būtiskam nodoklim kā PVN. Tiesa, Komisija tomēr nevēlas nevienu piespiest to darīt. Izlasiet plānu un jūs redzēsiet, ka tajā nav ietvertas obligātas prasības, jo to patiešām nevar prasīt. Trešais punkts - un tā ir informācija, kas izrietēja no vakardienas sarunām Ekonomikas un finanšu padomē - tikai viena dalībvalsts no 27 vakar bija labvēlīgi noskaņota izmantot šo līdzekli, un tā ir dalībvalsts, kas to jau ir izmantojusi.
Priekšsēdētājs
Paldies, komisāra kungs, jo īpaši par to, ka aplūkojāt tematus no matemātikas līdz pat teoloģijai.
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Louis Grech  
rakstiski. - Finanšu krīze ir radījusi svarīgus izaicinājumus gan ES, gan pasaules ekonomikai. Saskaņoti dalībvalstu centieni ir bijuši efektīvi, stabilizējot ES banku sistēmu, bet vēl aizvien ir daudz darāmā, lai neļautu krīzei izplatīties ekonomikā vēl vairāk un lai pasargātu mājsaimniecības, uzņēmējdarbību un darbavietas. Savstarpēji atkarīgajā pasaulē šādu izaicinājumu pieņemšana varētu būt laba iespēja ES uzņemties vadību, lai viestu skaidrību, veidotu sociālo atbildību un prognozējamību attiecībā uz globālo finanšu sistēmu.
Jānodrošina, lai mīkstinošo pasākumu ieviešana būtu savlaicīga un visaptveroša un lai reizē ar to būtu izstrādātas atbilstošas normatīvās darbības, kas būtu vērstas uz krīzes cēloņu novēršanu. Īpaša uzmanība ir jāpievērš regulējumam, kas attiecas uz jauniem finanšu produktiem, piemēram, nedrošiem hipotekārajiem kredītiem un to atvasinājumiem, kā arī uz iestādēm, kas ir iesaistītas to pārdošanā, piemēram, bankām, riska ieguldījumu fondiem un privātā kapitāla fondiem. Ir jāpārskata kredītvērtējuma aģentūru uzņēmējdarbības modelis un to vērtējuma tiesiskais statuss.
Atveseļošanās procesā mums prioritāte jāpiešķir risinājumiem, kas pasargā darbavietas, izaugsmi un vismazāk aizsargātos, kas veicina ekonomikas spēku un stabilitāti, vienlaikus nodrošinot to, lai partijas, kurām ir savtīgas intereses saglabāt status quo, tiktu turētas drošā attālumā.
Gábor Harangozó  
rakstiski. - (HU) Es atzinīgi vērtēju Eiropas apvienotos centienus pārvarēt krīzi un iniciatīvas, kuru mērķis ir pasargāt un radīt jaunas darbavietas Eiropā.
Tomēr es gribētu vērst uzmanību uz to, ka to valstu rīcībā, kas ir tādā galējā fiskālā situācijā kā Ungārija, nav nekādu monetāru vai citu nozīmīgu fiskālu vai nodokļu samazināšanas instrumentu. Tāpēc šajās valstīs ekonomikas stimulēšana ir iespējama galvenokārt Eiropas resursu pārdales un efektīvas izmantošanas veidā, kā arī samazinot algu fonda izmaksas, uzlabojot konkurētspējas regulējuma efektivitāti un samazinot administratīvās izmaksas.
Es esmu jo īpaši gandarīts, ka mūsu kopīgos centienus šajā sakarā ir atbalstījis komisārs Joaquín Almunia. Tāpēc es uzskatu, ka iniciatīvām, kas attiecas uz strukturālajiem fondiem, ir jābūt primāri svarīgām, un stingri atbalstu to tūlītēju pieņemšanu. Paātrinot galveno projektu pieņemšanu, kā arī sniedzot atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem kredītu piešķiršanas veidā, var palīdzēt stimulēt pieprasījumu.
Vienlaikus es uzskatu, ka mūsu centieni, kas tiek īstenoti vistrūcīgāko interesēs, vēl joprojām nav pietiekami, un tādēļ es uzstāju, ka zemes attīstības un jaunas celtniecības jautājumi arī ir jāietver grozījumos, kas tiek piedāvāti mājokļu atbalsta jomā. Vāji attīstītos reģionos un apdzīvotās vietās ir atsevišķi zemes gabali vai apbūvētas teritorijas, kuru renovēšana nav lietderīga, tāpēc mums ir jāveicina atjauninātu, energoefektīvu mājokļu būvniecība. Tādā veidā mēs varam sniegt savu ieguldījumu Eiropas Savienības mērķu sasniegšanā, kas vērsti uz enerģijas taupīšanu un darbavietu radīšanu, vienlaikus palīdzot tiem, kam šis atbalsts ir visvairāk nepieciešams.
Janusz Lewandowski  
rakstiski. - Pasludinot krīzes pārvarēšanas rīcības plānu, Eiropas Komisija ir reaģējusi uz patiesu Eiropas Savienības vajadzību rīkoties, lai stabilizētu un atdzīvinātu ekonomiku. Tomēr tas tika pasludināts dažas dienas pēc tā saucamās samierināšanas procedūras, kurā tika noteiktas Eiropas Savienības 2009. gada budžeta aprises. Budžets neparedz piešķirt papildu līdzekļus krīzes pārvarēšanai, un ir grūti iedomāties 200 miljardus vērtu plānu, kas būtu pilnīgi neitrāls attiecībā pret budžetu.
Ilgie strīdi par finansējuma avotiem, lai piešķirtu atbalstu 1 miljarda eiro vērtībā valstīm, kurām draud trūkums, parādīja, ka 27 valstīm nebūs viegli vienoties par papildu finansējumu, proti, maksājumiem vairāk nekā 116 miljardu eiro vērtībā 2009. gadam, par kuriem 21. novembrī ir vienojies Eiropas Parlaments un Padome. Pat tikai šā iemesla dēļ Barroso kunga plāns nav nekas vairāk kā valstu centienu rezumējums, ko papildina solījumi būt pielaidīgākiem pret budžeta deficītu un izveidot valsts atbalsta regulējumu.
Tomēr es ceru, ka jebkāda iespējamā Stabilitātes un izaugsmes pakta mīkstināšana nebūs vienīgais rezultāts, ko panāks Eiropas Komisijas plāns. Tas būs tādā gadījumā, ja mēs izpildīsim solījumu palielināt aizdevumus un racionalizēt strukturālos fondus, kuriem 2009.-2010. gadā būs jādarbojas kā lokālam un katrai konkrētai nozarei atbilstošam krīzes novēršanas pasākumu kompleksam. Tas varētu izbeigt postošo tendenci, kad apņemšanās un faktiski apgūtie līdzekļi reģionālās politikas jomā veido aizvien lielāku plaisu.
