Gemenskapens ekonomiska stöd till avvecklingen av enheterna 1-4 i kärnkraftverket Kozloduj i Bulgarien (”Kozloduj-programmet”) (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Rebecca Harms, för utskottet för industrifrågor, forskning och energi, om förslaget till rådets förordning om gemenskapens ekonomiska stöd till avvecklingen av enheterna 1-4 i kärnkraftverket Kozloduj i Bulgarien- ”Kozloduj-programmet” - C7-0289/2009 - 2009/0172(NLE)).
Rebecca Harms
Herr talman! Låt mig först och främst tacka kommissionen och mina kolleger i utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och utskottet för industrifrågor, forskning och energi för spännande och intressanta debatter om hanteringen av kärnavfall. Även om vi inte alltid har varit överens har vi var eniga om en sak, nämligen att vi bör ge gemensamt EU-stöd till Bulgarien för att täcka avvecklingskostnaderna för de fyra reaktorenheterna i Kozloduj.
Jag vill här på nytt understryka att Bulgarien fick 340 miljoner euro 2006, 253 miljoner euro under perioden 2007-2008 och 89,5 miljoner euro 2009. I morgondagens omröstning kommer vi att besluta om ytterligare solidariskt stöd på omkring 300 miljoner euro.
Stödet ges eftersom den bulgariska regeringen under förhandlingarna om anslutning till EU gick med på att avveckla dessa reaktorer på grund av säkerhetsbristerna vid kärnkraftverket i Kozloduj. Jag har i mitt betänkande försökt ändra den sista delutbetalningen, som vi nu ska besluta om (jag förmodar att detta blir den sista bidragsdelen). Jag föreslår att de pengar som inte längre går direkt till avvecklingen och avfallshanteringen, dvs. avfallsstrategier för mellanlagring, i Kozloduj - och vi talar här om omkring 120 miljoner euro - åtminstone delvis ska gå till planering och förberedelse av en slutlig lösning när det gäller hanteringen av högaktivt avfall i Bulgarien. Jag föreslår med andra ord att vi inrättar en fond för denna uppgift, som Bulgarien hittills inte har tagit itu med överhuvudtaget.
Även om jag inte har lyckats få en majoritet i utskotten att ställa sig bakom denna idé menar jag att detta verkligen är viktigt. Jag har återigen lagt fram ändringsförslag avseende två saker som ska finnas kvar i den kompromisslösning som utskotten håller på att förhandla fram inför morgondagens omröstning.
När det gäller avveckling, avfallshantering och slutförvaring, inbegripet mellanlagring, vill jag be kommissionen att mycket noga övervaka de exakta kostnaderna för det som görs i Kozloduj och hur mycket pengar vi egentligen behöver för att genomföra avveckling, avfallshantering och slutförvaring noggrant och enligt högt ställda säkerhetskrav.
Det andra som jag vill att vi ska försäkra oss om är att de pengar som nu skickas till Bulgarien inte används för satsningar på kol eller lignit. Detta utesluts inte i den nuvarande version av betänkandet som utskottet har antagit.
I övrigt är jag tillfreds med att detta betänkande så att säga kommer att sätta igång en livlig politisk debatt med kommissionsledamot Günther Oettinger om slutförvaring av kärnavfall i allmänhet, en debatt som förhoppningsvis kommer att föra utvecklingen framåt. Direktivet har aviserats och jag ser med spänning fram emot det.
Günther Oettinger
Herr talman, ärade ledamöter! På detta plenarsammanträdets tredje kväll har vi en annan energirelaterad fråga på agendan. Ikväll handlar det om det ekonomiska stöd som EU ger till avvecklingen av reaktorenheterna vid kärnkraftverket i Kozloduj i Bulgarien.
Det här är en känslig och viktig fråga. Jag välkomnar därför i allra högsta grad den konstruktiva anda som råder och tackar er för denna. Frågan har diskuterats med föredraganden Rebecca Harms, skuggföredragandena och relevanta utskott på ett mycket sakligt sätt.
Det gläder mig också att betänkandet i stort sett överensstämmer med kommissionens åsikter och backar upp vårt förslag. Jag vill börja med att ta upp ert stöd för ett första bidrag om 300 miljoner euro från EU:s budget för att upprätthålla säkerhetsnivån inom kärnkraftssektorn, vilket ligger i linje med EU:s intressen.
Jag vill därefter tillägga att detta tillkommande stöd bör gå till avveckling och att den summa som krävs - för närvarande 180 miljoner euro - är rimlig. Det tredje som jag vill nämna är att EU:s stöd bidrag bidrar till att upprätthålla en hög säkerhetsnivå under avvecklingsarbetet och skydda människor och miljö, eftersom det av historiska skäl saknas tillräckliga ekonomiska reserver i Bulgarien.
När det gäller de föreliggande ändringsförslagen vill jag framhålla att kommissionen kommer att godta de flesta av dem. Jag kan på grund av tidsbrist tyvärr inte gå närmare in på dem alla. Låt mig förklara kommissionens ståndpunkt i två frågor som är mycket viktiga för oss och som nämns direkt i betänkandet, både i ändringsförslagen och i Rebecca Harms motivering.
Jag tänker för det första på det fortsatta ekonomiska stödet till åtgärder inom energisektorn. Förutom den bulgariska regeringens särskilda önskemål finns det flera andra argument för att motivera ytterligare ekonomiskt stöd till åtgärder inom energisektorn. Det handlar dels om att ge lika behandling som Litauen och Slovakien, där motsvarande åtgärder finansieras av EU fram till 2013, dels om andra åtgärder för att bygga upp en ersättningskapacitet, bl.a. ökade investeringar i energieffektivitet. Det finns en enorm energibesparingspotential i Bulgariens nuvarande kolkraftverk.
Sedan kärnreaktorerna avvecklades har genereringskapaciteten i Bulgarien bytt fokus. Det bulgariska kraftnätet står därför inför mycket stora utmaningar som kan övervinnas om man får ytterligare stöd för att stabilisera och skydda elnätet.
Kommissionen anser därför att det är lämpligt att fortsätta att garantera stöd till åtgärder inom energisektorn, även till åtgärder som rör nätinfrastrukturen.
Jag vill nu ta upp frågan om stöd till utvecklingen av en geologisk lösning för slutförvaring av bestrålade bränsleelement. Kommissionen instämmer i föredragandens uppfattning om behovet av en lösning för säker slutförvaring av bestrålade bränsleelement. Utvecklingen av sådana lösningar kan emellertid inte omfattas av det ekonomiska stöd som ges genom Kozloduj-programmet av följande skäl:
Det skulle snedvrida konkurrensen, eftersom alla medlemsstater som har ett kärnenergiprogram måste utveckla sådana lösningar. Även om slutförvaringen av bestrålade bränsleelement är en del av hanteringen av kärnavfall ligger detta utanför avvecklingsprocessen och är inte relevant för den. Det som behövs är en säker mellanlagringslösning för bestrålade bränsleelement som kommer att omfattas av det nuvarande ekonomiska stödet. Utvecklingen av en lösning för slutförvaringen, vilket vi anser vara nästa logiska steg, är emellertid inte en följd av stängningen och avvecklingen av de fyra reaktorenheterna i Kozloduj.
Låt mig dock betona att kommissionen, såsom redan har påpekats, kommer att tackla frågan om slutförvaring och lägga fram ett förslag i år om hanteringen av radioaktivt avfall, vilket även kommer att handla om utvecklingen av säkra slutförvaringslösningar för bestrålade bränsleelement. Jag räknar med att ni kommer att lägga fram konstruktiva förslag och ser också fram emot en spännande debatt.
Låt mig till sist sammanfatta läget på följande sätt. Kommissionen välkomnar att man har parlamentets godkännande att stödja Bulgarien under de kommande fyra åren med 300 miljoner euro. Vi välkomnar också att vi kan fortsätta att inrikta oss på att ge stöd till en säker avveckling. Det gläder oss dessutom att parlamentet anser att vi bör stödja projekt inom energisektorn. Jag ser enigheten kring det ytterligare stödet och dess genomförande som ett bevis för EU:s solidaritet med Bulgarien och som ett viktigt bidrag till kärnsäkerheten i och utanför EU. Tack för uppmärksamheten!
Antonyia Parvanova
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill som föredragande för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet uttrycka mitt stöd för Europeiska kommissionens inställning till detta förslag och betänkande, som har varit föremål för omröstning i utskottet.
Det gläder mig mycket att den linje som jag själv förespråkade i mitt förslag till betänkande finns med i slutversionen och att Europaparlamentet nu kan ge en tydlig klarsignal för det ekonomiska stödet från gemenskapen till avvecklingen av enheterna 1-4 i kärnkraftverket i Kozloduj.
Bulgarien har visat en ansvarsmedveten inställning i sitt utnyttjande av medlen för att avveckla kärnkraftverket fram till 2009. EU:s stöd behövs för att avvecklingsarbetet, som har utförts med största öppenhet och hänsyn till miljön, ska kunna slutföras snabbt och säkert.
Det ekonomiska stödet till åtgärder för att mildra konsekvenserna av den förtida avvecklingen av de fyra reaktorerna är särskilt viktigt med tanke på effekterna och följderna för miljön, konsumenternas energipriser och försörjningstryggheten i regionen.
Försök har gjorts att av politiska och ideologiska skäl utöva påtryckningar i denna fråga. Vi måste emellertid komma ihåg vad som är slutmålet med detta program, dvs. att garantera en säker avveckling och rättvis kompensation för Bulgarien, att stödja arbetet med att utforma en mer hållbar energipolitik och att främja insyn i förvaltningen av projekt och resurser.
Till Rebecca Harms vill jag säga att frågan om slutförvaring av radioaktivt avfall är mycket viktig. Det är något som måste ägnas särskild uppmärksamhet, men det är inte en fråga som bara Bulgarien kommer att brottas med. Det är en allmän utmaning och därför behövs det en särskild strategi och ett särskilt program för hela EU. Jag kan också försäkra er, fru Harms, om att Bulgarien inte tänker använda dessa medel för att bygga ut de värmekraftverk som drivs med lignit.
Ni kan vara säker på att vi tänker uppfylla alla våra skyldigheter och till fullo följa EU:s lagstiftning och tillämpa den allra senaste tekniken i Europa. Bulgarien är ett mycket ansvarsfullt land som alltid kommer att försöka vara en god och hederlig partner.
Talmannen
Jag vill ta detta tillfälle i akt och ber er alla att försöka tala långsammare för våra högaktade tolkar skickar mig hela tiden SOS-meddelanden om att de inte kan hänga med när vi talar för fort. Problemet är alltså att de enda ledamöter som lyssnar på er är de som göra det på ursprungsspråket. Jag ber er därför försöka slå av på takten. Annars blir det omöjligt att tolka.
Vladimir Urutchev
Herr talman, mina damer och herrar! Under förhandlingarna om anslutning till EU gick Bulgarien under påtryckningar från vissa politiska krafter med på att stänga fyra av enheterna vid kärnkraftverket i Kozloduj, ett åtagande som man också fullgjorde till fullo och inom fastställd tidsfrist. EU gav å sin sida ekonomiskt stöd i enlighet med anslutningsfördraget som var begränsat till perioden 2007-2009 för att stödja avvecklingen och hantera följderna av den förtida stängningen av enheterna.
EU gav också politiska garantier om att gemenskapsstödet skulle fortsätta under perioden 2010-2013. Därmed skulle vårt land, åtminstone under perioderna av ekonomiskt stöd, behandlas på samma sätt som Litauen och Slovakien, som också har åtagit sig att avveckla sin kärnkraftskapacitet i förtid.
Detta var skälet till att Europeiska kommissionen, på mitt hemlands enträgna begäran och i enlighet med principerna om solidaritet och jämlikhet mellan medlemsstaterna, utarbetade det föreliggande förslaget. Storleken på detta ytterligare stöd kan på intet sätt kompensera de förluster på flera miljarder euro som landet har drabbats av på grund av den förtida avvecklingen av enheterna. Samtidigt är detta stöd absolut nödvändigt för att genomföra den fortsatta avvecklingsprocess som merparten av stödet ska gå till.
Inte mindre viktigt för landet är det stöd som har öronmärkts för åtgärder för att modernisera energisektorn, minska de skadliga utsläppen och uppnå ökad energieffektivitet och energibesparingar.
Detta betänkande, som godkändes av en mycket stor majoritet i utskottet för industrifrågor, forskning och energi, speglar till fullo dessa behov. Vi anser därför att de nya försök som görs via de nya ändringsförslag som läggs fram under plenarsammanträdet för att tvinga igenom formuleringar mot kolkraftverk eller få omhändertagandet av utbränt kärnbränsle att framstå som en given sak är oacceptabla.
Denna fråga kommer hädanefter att diskuteras inom EU. Jag förslår därför att vi stöder förslaget från utskottet för industrifrågor, forskning och energi och förkastar de fem nya ändringsförslagen från De gröna/Europeiska fria alliansen.
Ivaylo Kalfin
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Låt mig börja med att tacka kommissionen och kommissionsledamot Günther Oettinger personligen för deras oerhört skickliga arbete med att ta fram det dokument som han här har lagt fram. Jag vill också tacka föredraganden Rebecca Harms för det arbete hon har lagt ned på att diskutera detta dokument för att se till att det tar upp frågor som är viktiga för EU:s medborgare.
Själva huvudsyftet med dokumentet är att stödja Bulgariens ansträngningar att avveckla fyra av de sex enheterna vid dess kärnkraftverk. Jag ska inte kommentera hur motiverat detta beslut var, men när det väl hade inkluderats i anslutningsfördraget var det ett åtagande som de bulgariska myndigheterna var tvungna att fullgöra. De gör faktiskt allt som krävs i detta avseende. Den förtida stängningen av denna enorma anläggning, vilken har tagits med i de ekonomiska kalkylerna, medför samtidigt enorma direkta och indirekta kostnader. En del av dessa kostnader kompenseras av EU.
Genom det beslut som i dag fattas får EU en strategi för Bulgarien som är jämställd med dess strategier för två andra länder, två nya EU-medlemsstater, som har gjort och fullgör samma åtaganden. Det är mycket viktigt att man har samma strategi för det är vår skyldighet att se till att EU:s politik är konsekvent.
Sextio procent av de resurser som anslås kommer gå direkt till avvecklingen av anläggningarna i kärnkraftverket i Kozloduj, medan resterande 40 procent kommer att användas för att förbättra energieffektiviteten och minska koldioxidutsläppen i Bulgarien.
Jag vill särskilt uppmärksamma några mycket relevanta punkter som föredraganden Rebecca Harms tog upp under diskussionerna i utskotten och som diskuterades mycket. Den första gäller vad som ska hända med avfallet i form av utbränt kärnbränsle och bestrålade bränsleelement, vilket även har tagits upp här i dag av kommissionsledamot Günther Oettinger. Detta är en oerhört viktig fråga som vi förväntar oss att Europeiska kommissionen ska fatta beslut om i ett separat direktiv under hösten. Då kommer Europaparlamentet att få möjlighet att diskutera denna fråga på djupet, vilket jag är säker på är viktigt för många europeiska invånare.
Jag tror därför inte att parlamentets beslut om den fråga vi nu diskuterar om kompensation för Kozloduj nödvändigtvis kommer att föregripa höstens debatt. Jag instämmer dessutom helt med kommissionens argument att om det skapas ett prejudikat beträffande finansieringen av ett sådant program kommer detta att hota hela EU-budgeten. Detta upphäver eller minskar naturligtvis inte på något sätt ansvaret hos regeringarna i de länder som har dessa anläggningar att hitta en slutgiltig lösning på frågan om utbränt kärnbränsle.
Den andra frågan gäller hur stödet används. Det råder ingen tvekan om att stöd som tas emot från EU inte får användas för att finansiera projekt som ökar utsläppen av koldioxid. Erfarenheterna hittills från både Bulgarien och de två andra länder som får sådant stöd visar heller inga tecken på att något sådant missbruk förekommer. Vad jag tror att vi behöver i denna text är emellertid en konsekvent EU-politik och att man tillämpar samma strategi för alla.
Det är av största vikt för EU-medborgarna att dessa medel används för det avsedda syftet på ett öppet och effektivt sätt. De medel som EU anslår till Bulgarien hamnar i en särskild fond som även omfattar medel från andra givare. Grundat på program som har godkänts på förhand och under överinseende av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling beviljas därefter medel från denna fond vid sidan om lämpliga nationella anslag till relevanta projekt.
Europeiska revisionsrätten kommer mycket snart att göra en revision av detta stöd, även av stödet i Bulgarien. Jag tror också att Europaparlamentet noga kommer att övervaka hur dessa medel används i framtiden.
Adina-Ioana Vălean
Herr talman! Jag är som föredragande av investeringar i energiinfrastruktur och skuggföredragande för en tryggad naturgasförsörjning mycket uppmärksam på frågor som rör försörjningstrygghet. Jag anser att EU har en avgörande roll att spela på detta område.
Som rumänsk ledamot i Europaparlamentet har jag ett särskilt starkt intresse av just frågan om kärnkraftverket i Kozloduj. Eftersom det ligger nära gränsen till mitt land har det av självklara miljöskäl länge oroat Rumänien. Kärnkraftverket i Kozloduj ligger fyra kilometer från floden Donau och 150 kilometer från Bukarest. Enligt internationella exporter har anläggningen inget skyddshölje och det finns en allvarlig risk för radioaktiva läckor i mark och grundvattenyta.
Jag anser att EU har ett ansvar att hjälpa och underlätta avvecklingen och vi måste se till att det finns tillräckliga anslag för detta projekt, eftersom det är avgörande för att upprätthålla en hög skyddsnivå, säkra nödvändig expertis och tillämpa bästa internationella metoder. Stängning och avveckling bör ske i enlighet med mycket stränga regler och normer, annars kan det utgöra ett hot mot säkerheten i hela regionen.
Jag stöder därför helhjärtat detta förslag och vårt åtagande att anslå ytterligare 300 miljoner euro till detta projekt. Låt mig också påminna er om att Europaparlamentet gjorde en kraftig markering i denna fråga för ett par månader sedan genom att godkänna ett första anslag på 75 miljoner euro från 2010 års budget.
Jag anser emellertid att vi ska vara benhårda när det gäller insynen i hur EU-stödet används. Kommissionen har hittills varit ganska missnöjd med den information som Bulgarien har lämnat om avvecklingen. Det måste finnas en noggrann övervakning av hur stödet. Jag anser därför att Europeiska kommissionen först bör göra en särskild utvärdering för att bedöma styrkan och svagheterna i tidigare projekt och tillsammans med Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling förbättra programplaneringen av stödet under den kommande stödperioden från 2010-2013.
Vi har antagit flera ändringsförslag som innebär att stödramen om 120 miljoner euro villkoras av att de bulgariska myndigheterna lägger fram en lämplig nationell strategi som anger de långsiktiga målen när det gäller energieffektivitet och förnybara energislag.
(Talaren godtog att besvara en fråga (blått kort) i enlighet med artikel 149.8)
Dimitar Stoyanov
(BG) Herr talman! Jag har en mycket kort och konkret fråga. Eftersom damen har tagit upp frågor rörande säkerheten vill jag att hon svarar på följande: är hon medveten om att de fyra små enheterna vid kärnkraftverket i Kozloduj innan de stängdes hade förklarats vara de säkraste reaktorerna i EU av Europeiska atomenergigemenskapen?
Adina-Ioana Vălean
Herr talman! Vad kan man säga? Har vi alla tappat förståndet? Eller kan någon annan se någon rim och reson i detta? Jag tror att många människor har beslutat att det ska göras på ett visst sätt och att vi bör respektera detta och stödja att så bör ske. Jag har inga ytterligare kommentarer.
Michail Tremopoulos
Herr talman! Vi måste komma ihåg under dagens debatt att EU har gett Bulgarien 550 miljoner euro under de senaste tio åren för att stänga de fyra enheterna i Kozlodujanläggningen. I dag ger man landet ytterligare 300 miljoner euro, vilket gör att det totala beloppet uppgår till 850 miljoner euro, ej inräknat de enorma summor som har givits för modifieringar och säkerhetsförbättringar. Vi har med andra ord betalat med guld för detta kärnkraftverk som vissa menar är en guldgås. Kommissionen fortsätter dock att indirekt finansiera kärnkraftslobbyn.
Vi kräver ett slut på detta schackrande med den bulgariska regeringen. Vi kräver att parlamentet tillsammans med kommissionen ska värna om en säker och effektiv hantering av kärnavfall och inte se det som en del av avvecklingsprogrammet. Vi inom gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen kräver att den bulgariska regeringen använder de resterande 40 procenten av anslaget på 300 miljoner euro till programmet för avveckling av kärnreaktorerna för att hantera radioaktivt avfall och inte för att bygga ut miljöförstörande uran- och koldrivna kraftverk.
Jag hoppas naturligtvis att alla som funderar på att stärka kärnkraftslobbyn genom att bygga nya kärnkraftverk har lärt sig en läxa av avtalet nyligen mellan Turkiet och Ryssland om byggandet av ett kärnkraftverk i Αkkuyu, ett jordbävningsområde där kärnkraftsmotståndarna har lyckats stoppa byggandet ...
(Talmannen avbröt talaren)
Talmannen
Herr Tremopoulos! Er tid är ute. Antonyia Parvanova har emellertid hållit upp ett blått kort för att ställa en fråga till er. Tillåter ni att er kollega ställer en fråga till er?
Fru Parvanova! Vill ni vara vänlig att hålla frågan så kort som möjligt?
Antonyia Parvanova
(BG) Herr talman! Ordet ”utpressning” användes här och alldeles nyss nämnde min kollega Adina-Ioana Vălean att Bulgarien hade missbrukat stödet och att man inte hade använt stödet från den tidigare delutbetalningen korrekt, ett stöd som användes för det korrekta syftet som kompensation. Jag har en fråga att ställa som jag skulle vilja att kommissionens företrädare här och kommissionen bekräftar: har det förekommit varningar om detta eller inte?
Talmannen
Nej, jag är ledsen, fru Parvanova. Detta är inte i enlighet med arbetsordningen. Enligt arbetsordningen får en fråga ställas till den talare som har ordet. Denna fråga förkastas därför liksom möjligheten att få ett svar.
Geoffrey Van Orden
Herr talman! Jag kämpade hårt för att stoppa den förtida stängningen av enheterna 3 och 4 i Kozloduj. Denna stängning flera år i förtid var inte nödvändig, definitivt inte av säkerhetsskäl. Effekten har som förutsett blivit en ökad användning av miljöfarliga kraftverk som drivs med lignit, högre elpriser och en minskning av Bulgariens elexport. Med andra ord, såväl ekonomisk som miljömässig skada.
Vi tvingas nu betala för de felbedömningar som har gjorts inom EU-institutionerna. Det är därför inte mer än rätt att Bulgarien får åtminstone samma behandling av EU som andra länder som har tvingats stänga sina åldrande kärnkraftverk i förtid och det gläder mig att kommissionen inser detta.
Det är naturligtvis mycket pengar inblandade i avvecklingsprocessen. Det är oerhört viktigt att stödet används korrekt och effektivt och att det redovisas. Jag hoppas att kommissionen kan ge oss försäkringar i detta avseende.
Det är också viktigt att ta itu med frågan om hur man ska kompensera och ersätta den förlorade energikapaciteten. Bulgarien kommer att behöva stöd att skapa en ny hållbar kapacitet som säkrar försörjningstrygghet och diversifiering, så att Bulgarien inte blir beroende av utländska makters goda vilja.
Miloslav Ransdorf
Jag skulle vilja säga att Kozloduj-programmet inte bara får inriktas på att finansiera överföringen av bestrålat materiel, öka energieffektiviteten i Bulgarien och finansiera alternativa energikällor.
Enligt min uppfattning måste programmet också ses som ett bidrag till den ekonomiska och sociala stabiliteten på Balkan. Staterna på Balkan som helhet - däribland Bulgarien - är nämligen en sårbar del av EU, vilket den pågående ekonomiska krisen har visat. Jag anser att artikel 30 i anslutningsfördraget utgör ett regelverk som inte får överträdas, vilket de rättsliga samråden med tjänstemännen från Europeiska kommissionen har visat. Även om detta anslutningsfördrag eller arrangemang tog slut 2009 måste ett nytt arrangemang fortsätta i samma anda som fastställs i artikel 30.
Dimitar Stoyanov
(BG) Herr talman! Det vi diskuterar här ikväll är den kompensation som Bulgarien bör få för stängningen av kärnkraftverket i Kozloduj. Denna kompensation är riktig, rättvis och läglig för enligt experter har de förluster som Bulgarien hittills har lidit till följd av stängningen av enheterna 1-4 varit mycket högre än den samlade kompensation som hittills har utbetalats.
Men följande frågor kvarstår: varför var det nödvändigt att komma dithän överhuvudtaget och varför, som jag nämnde alldeles nyss, var det nödvändigt att stänga de säkraste enheterna i Europa, inte enligt vem som helst utan av det mest ansedda organet, Internationella atomenergiorganet? Jag är också förundrad över galenskapen att detta betänkande om kompensation har hamnat i händerna på gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, som började och slutade sina anföranden med att Kozloduj måste förstöras, på ungefär samma sätt som Cato den äldre brukade säga om Karthago.
Jag vill här vända mig till Michail Tremopoulos, som jag med förlov sagt måste säga knappast är i en position att uttala sig på detta sätt, för hans hemland har ju med hjälp av utpressning nyligen fått ett mycket större belopp än det Bulgarien nu begär. Han borde därför inte uttala sig så självsäkert om vad Bulgarien bör och inte bör få.
Nu ser vi en del ändringsförslag som De gröna har lagt fram och som har ett enda syfte. Det är därför De gröna har ett problem för närvarande. Det problem som de har är nämligen att de har medverkat till att öka koldioxidutsläppen genom att stänga kärnkraftverket i Kozloduj. Med dessa ändringsförslag, som de ännu mer uppenbart vill utnyttja för att ta pengar från Bulgarien och använda någon annanstans, vill de i själva verket skyla över sin egen skuld. Det är därför de inte kan förklara för sina väljare varför de, som EU-medborgare, måste betala för att få högre koldioxidutsläpp i EU. I detta fall intar De gröna en ståndpunkt som går stick i stäv med deras åsikter.
Det finns också ett ändringsförslag som säger att Kozloduj ska tjäna som ett exempel. Det enda som Kozloduj kan tjäna som ett exempel på är dock att gamla reaktorer kan vara säkra och fungera alldeles utmärkt. Det enda det kan tjäna som exempel på från och med nu är som ett varnade exempel: ett varnande exempel för hur en underbar, effektiv och framgångsrik näringsgren i ett land kan förstöras på grund av politisk dårskap.
Talmannen
Sanningen att säga, herr Stoyanov, befinner ni er nu på gränsen för vad som är opassande och olämpligt i fråga om språkbruk i parlamentet. Jag har inte avbrutit er eftersom jag ville demonstrera vår generositet, särskilt den hos våra kolleger i gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen, som jag tolkar det som att ni angriper i ert anförande. Jag ville visa att vi har förmåga att lyssna. Men jag måste ändå säga att ert anförande tycks mig vara fullständigt opassande. Om detta upprepas kommer jag att avbryta er för det här är en väg som vi inte vill slå in på.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Jag vill tacka kommissionen för medan vi alla för närvarande är uppslukade av krisen ägnar sig kommissionen fortfarande även åt andra befintliga problem. Jag anser att Bulgarien har all rätt att få de pengar som man utlovades för att avveckla detta kärnkraftverk.
Jag är en anhängare av el producerad i kärnkraftverk och jag tror inte att EU kommer att kunna uppnå de konkreta målen om ren energi utan att bygga kärnkraftverk. Jag anser emellertid fullt och fast att varje land har rätt att bygga kärnkraftverk, även om att jag menar att vi inom EU har ett kollektivt ansvar och en känsla av solidaritet när det gäller vilken teknik som väljs när man bygger kärnkraftverk. Jag anser att Europeiska kommissionen måste ha ett mycket strängt synsätt när man bedömer planer på nya kärnkraftverk.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Jag vill varmt tacka föredraganden Rebecca Harms för hennes utomordentliga arbete. Jag är positiv till det dokument som vi diskuterar och förslaget att Bulgarien ska få 300 miljoner euro i stöd för att över en treårsperiod stänga enheterna 1-4 i kärnkraftverket i Kozloduj, samtidigt som man naturligtvis ska stärka övervakningen av hur det mottagna stödet används. Man skulle kunna kalla det en uppvisning i jämlik solidaritet, eftersom andra nya medlemsstater - Litauen och Slovakien - befinner sig i en liknande situation och har fått den här typen av ekonomiska stöd.
Enheterna 1-4 i kärnkraftverket har varit ur drift ett bra tag och det är logiskt att de stängs. Då minskar risken för miljön och vi kan bättre dra nytta av de anställdas kunskaper och yrkeserfarenhet. När en del av ett kärnkraftverk stängs ned ställs personalen inför nya utmaningar. Grundat på våra erfarenheter i Litauen kan jag säga att det uppstår oförutsedda problem som är svåra att foga in i tidsplanen.
Det är sant att merparten av medlen bör användas för att stänga ned enheterna och sedan kommer den oundvikliga frågan om lagringsutrustning. Det är emellertid minst lika viktigt att tänka på människorna. Jag hoppas att den bulgariska regeringen när man använder stödet från EU hjälper de anställda och samhället runt kärnkraftverket att anpassa sig till den nya situationen och det är mycket viktigt att de får hjälp att omskola sig och dra nytta av sin expertis inom andra områden, att främja skapandet av hållbar sysselsättning och bytet till en ny energisparande miljö.
Konrad Szymański
(PL) Stängningen av fyra enheter i kärnkraftverket i Kozloduj har utan tvivel skapat ett mycket stort underskott i Bulgariens energisystem. Det har en betydande inverkan på försörjningstryggheten i regionen och måste leda till ökade koldioxidutsläpp, vilket borde vara viktigt, åtminstone för några ledamöter här i kammaren. Trots detta föreslås, framför allt i ändringsförslagen, att vi ska vända ryggen åt energiproblemen i en av medlemsstaterna. Detta strider mot den princip om solidaritet som bör vägleda energipolitiken. Det ger också intrycket av att parlamentet diskriminerar kärnkraften, vilket strider mot principen om att medlemsstaterna ska ha fullständig frihet i sitt val av energikällor.
Corina Creţu
(RO) Hur problemet med att stänga ned och sedan avveckla kärnkraftverket i Kozloduj kommer att lösas är inte relevant, utom i termer av hur Bulgarien själv löser detta problem. Som redan har påpekats här i kammaren påverkar avvecklingsprocessen emellertid även grannländerna och kan bli ett prejudikat för andra länder med liknande enheter som närmar sig slutet på sin maximala operativa livslängd.
Jag ska heller inte sticka under stol med att kärnkraftverket i Kozloduj, vilket redan har påpekats, har varit en ständig källa till oro för de rumänska medborgarna, särskilt efter Tjernobylolyckan. Det är därför viktigt att avvecklingsprocessen åtföljs av en informationskampanj som riktar sig till alla berörda aktörer som har rätt att känna till de olika etapperna i denna process, tidtabellen, de potentiella riskerna under varje etapp, hur klyvbart material och farligt avfall ska skyddas, samt om den ekologiska återuppbyggnaden av området kring Kozloduj.
Jag vill framhålla den stora betydelse vi fäster vid bearbetningen av radioaktivt avfall. Det är därför anslagen till Bulgarien för detta syfte måste ges med regelbundna mellanrum och utan avbrott. Jag nämner detta eftersom kostnaderna, även om de verkar stora nog, ändå bara är uppskattningar eftersom ett kärnkraftverk av den här storleksordningen aldrig har avvecklats tidigare i Bulgarien. Jag vill avsluta på ett hoppfullt sätt genom att säga att avvecklingsprocessen med tillräcklig finansiering, noggrann planering och under överinseende av alla organ med nödvändiga befogenheter på detta område kommer att bli ett exempel på ett bra utnyttjande av EU-medel.
Zigmantas Balčytis
(LT) När de gick med i EU gjorde vissa länder i Central- och Östeuropa åtaganden i anslutningsfördragen, åtaganden som var svåra både politiskt och ekonomiskt, om att stänga kärnkraftverk och ombesörja en säker hantering av kärnavfall. Det handlar om länder som är beroende av kärnkraft och som ärvde kärnkraftverk som inte uppfyller nu gällande säkerhetsnormer och säkerhetskrav i EU och som naturligtvis inte själva kan skaffa fram de medel som krävs för att stänga kärnkraftverken. Det finns stränga krav i EU för avveckling och utförande av säkerhetsarbeten och den finansiella och ekonomiska krisen gör det svårt för de medlemsstater som håller på att stänga kärnkraftverk att klara av avvecklingen och omhändertagandet av bränslet på rätt sätt och i tid. Gemenskapens oro över bearbetning av utbränt kärnbränsle i medlemsstater utanför EU är högst förståelig, eftersom det även kan hota våra kommande generationer. Jag välkomnar därför kommissionens beslut att anslå ytterligare stöd till Bulgarien från EU:s budget, eftersom det är uppenbart att man utan gemenskapsstöd precis som Litauen inte skulle kunna genomföra de avvecklingsåtgärder som krävs, gemenskapens gemensamma säkerhetspolitik eller åtgärder för att skydda EU:s invånare och miljön.
Günther Oettinger
Herr talman, ärade ledamöter! Jag vill tacka er för en öppen debatt om denna känsliga fråga.
Jag vill avslutningsvis betona att kommissionen i högsta grad välkomnar den allmänt positiva inställningen i betänkandet och det faktum att parlamentet håller med kommissionen om att Bulgarien bör få ytterligare stöd på 300 miljoner euro fram till 2013. Kommissionen är också nöjd med att vi kan fortsätta att inrikta oss på att ge stöd till säkra avvecklingsåtgärder och att parlamentet anser att vi bör ge stöd till projekt inom energisektorn.
Vi kan, som vi har gjort tidigare, bekräfta att stödet kommer att användas för det avsedda ändamålet och vi planerar inrätta säkra kontroller. Vi noterar era förslag och ändringsförslag. Jag är säker på att rådet kommer att ta hänsyn till parlamentets yttranden så mycket som möjligt för att förtydliga förordningens syften.
Ert godkännande av ytterligare stöd till avvecklingsarbetet är ett tecken på EU:s solidaritet med Bulgarien. Säkerhet är den viktigaste prioriteringen under processen för att avveckla kärnkraftverk och detta framhålls i uttalandet.
Låt mig än en gång tacka er för ert arbete och även tacka Rebecca Harms för hennes betänkande.
Rebecca Harms
Herr talman! Jag vill i slutet av denna debatt än en gång säga att avvecklingen av kärnkraftverken i Litauen, Slovakien och Bulgarien har skett i enlighet med internationell expertis. Internationella atomenergiorganet (IAEA) har inspekterat dessa reaktorer, som har samma utformning som de i Tjernobyl, och såg inga möjligheter att bygga om dem för att uppfylla de säkerhetsnormer som var tillämpliga i det gamla EU. Det var ett intelligent beslut som rättfärdigar det faktum att vi har visat vår solidaritet med Litauen, Slovakien och Bulgarien och efter morgondagens beslut har behandlat dem jämlikt när det gäller kostnaderna för avvecklingen.
Jag vill för det andra återigen påpeka att inget av dessa länder och inga andra länder i Västeuropa eller någon annanstans i världen ännu har funnit en säker lösning på problemet med slutförvaring av högaktivt avfall. Detta är en uppgift som vi fortfarande har framför oss, även om många länder vid det här laget har satsat miljarder på detta område och har letat efter en säker lösning i 30 år. Detta är en debatt som framför allt de som är positiva till kärnkraftens högriskteknik bör ägna sig åt för som det ser ut i dag utgör lagringen av kärnavfall enligt mig och majoriteten av EU-invånarna en sådan stor och olöst risk att den är ett starkt argument mot fortsatt användning av kärnkraft. Vi kommer att diskutera detta med Günther Oettinger i framtiden. Tack för uppmärksamheten!
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum i morgon, torsdagen den 20 maj kl. 12.00.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Eija-Riitta Korhola  
År 1999 ålade Europeiska kommissionen på EU:s vägnar Bulgarien att stänga fyra av landets sex kärnkraftverk som ett villkor för förhandlingar om anslutning. Kommissionen har länge sagt att enheterna i fråga kunnat komma i fråga för finansiella förbättringar. Två enheter stängdes 2002 i enlighet med avtalet och de andra två 2006. Efter stora investeringar och flera oberoende undersökningar konstaterades enheterna uppfylla alla säkerhetskriterier och enligt rådets grupp för atomfrågor behövdes ingen ytterligare övervakning. Bulgarien hade blivit ett nettoexportör av el till alla sina grannländer och svarade ibland för 100 procent av regionens elunderskott. De resterande enheterna stänges emellertid i enlighet med avtalet, regionen drabbades av kraftavbrott och de anläggningar som ersatte kärnkraftverken ledde till ökade utsläpp av växthusgaser. Jag ställde själv en fråga till kommissionen och rådet med utgångspunkt i Geoffrey Van Ordens betänkande om Republiken Bulgariens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen och punkt 33 i detta. I denna punkt uppmanade Europaparlamentet rådet att ha en mer flexibel inställning till tidpunkterna för stängning till dess att en ny generation kan byggas som inte leder till ökade utsläpp, vilket inte skulle ske före 2011. Svaret blev dock nej och EU visade i stället sin solidaritet med Bulgarien genom att ge betydande summor i ekonomiskt stöd. Därför är det inte mer än rätt att man fortsätter att ge ekonomiskt stöd längre än det var tänkt, eftersom förlusten av elgenereringskapacitet, för att inte tala om de andra påfrestningarna på regionen, har varit ekonomiskt och socialt allvarliga för Bulgarien. Men vi måste i ärlighetens namn också ställa oss frågan om dessa massiva finansiella investeringar kunde ha undvikits om kommissionen och rådet hade omprövat sina rigida och tvivelaktiga villkor.
Franz Obermayr  
Under anslutningsförhandlingarna 2005 gick Bulgarien med på att stänga reaktorenheterna 1-4 vid kärnkraftverket i Kozloduj och sedan avveckla dem. EU skulle ursprungligen ha gett ekonomiskt stöd till avvecklingsprocessen fram till 2009. Nu har det ekonomiska stödet förlängts till slutet av 2013 och totalt 300 miljoner euro kommer att ställas till förfogande. Det är självklart nödvändigt att ge Bulgarien stöd i samband med avvecklingen av Kozloduj och för att hjälpa till med de efterföljande ekonomiska och miljömässiga problemen, t.ex. ett säkert omhändertagande av radioaktivt avfall, främjande av förnybara energiresurser och omskolning av anställda. Det ekonomiska stödet måste dock villkoras av en detaljerad redovisning av de olika planerna, stränga finansiella kontroller och regelbunden övervakning av hur medlen används. Pengarna får inte gå bakvägen och användas för att ge ekonomiskt stöd till det andra bulgariska kärnkraftverket i Belene. Bulgarien letar nu efter europeiska investerare till Belene och möjligheten att använda avvecklingspengarna för detta ändamål kommer mycket lägligt. Vi måste förhindra att så sker. Noggrann rapportering och noggranna utredningar på plats av kommissionen, Europaparlamentet och Europeiska revisionsrätten är därför mycket viktiga.
Silvia-Adriana Ţicău  
EU är beroende av energiimport för att täcka 53 procent av sitt behov. För att minska sitt energiberoende har vissa medlemsstater antagit ambitiösa strategier för att använda kärnkraft och energi från förnybara källor. Kärnkraft svarar för 28 procent av den totala energiförbrukningen i EU och är den största energikällan i Belgien, Frankrike, Litauen, Slovakien och Sverige. Kärnkraftsproduktionen genererar inga koldioxidutsläpp, för att inte tala om att hushållens månatliga energiräkningar är lägre i medlemsstater där man använder kärnkraft. EU ställer emellertid extremt stränga krav på säker drift av kärnkraftverk och på hanteringen av kärnavfall. Stränga åtgärder och höga krav på säkerheten för kärnkraftverk och ett nära samarbete mellan lokala, regionala och nationella myndigheter samt myndigheter på EU-nivå skapar förutsättningar för en säker användning av kärnkraft i EU. Den förordning som kommissionen föreslår garanterar rättvis behandling för Bulgarien genom att landet får ekonomiskt stöd fram till 2013 för att avveckla sina kärnkraftverk, vilket föreskrevs i anslutningsfördragen. Avveckling av kärnkraftverk kräver en långsiktig ekonomisk planering som fortsätter till dess att anläggningen helt har lagts ned och allt radioaktivt avfall och utbränt kärnbränsle har tagits om hand på ett säkert sätt.
