Krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov (debatt) 
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Fernand Le Rachinel, för utskottet för transport och turism, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 417/2002 om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 2978/94 C6-0104/2006.
Jacques Barrot
Herr talman, mina damer och herrar! Det är med stor glädje som jag i dag presenterar ändringsförslaget till förordningen om dubbelskrov för oljetankfartyg. Förslaget är konstruerat för att förordningen ska stämma överens med det politiska uttalandet i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) i december 2003 av Europeiska unionens ordförandeskap för medlemsstaternas och Europeiska kommissionens räkning. Det uttalandet var mycket tydligt. Det var avsett att markera för alla MARPOL-konventionens undertecknande parter att ingen av EU:s medlemsstater skulle tillåta att tankfartyg som för deras flagg utnyttjar något av de undantag som fastställs i konventionen, det vill säga det som handlar om användningen av fartyg med enkelskrov för att transportera olja.
När det gäller förbudet mot transport av tunga oljor i oljetankfartyg med enkelskrov gäller den nuvarande lagstiftningen enbart fartyg som kommer in på EU:s farvatten. Detta innebär att en medlemsstat i teorin, och tvärtemot det offentliga uttalandet från 2003, kan tillåta transport av tunga oljor i oljetankfartyg med enkelskrov som för dess flagg - det vill säga en medlemsstats flagg - så länge som dessa fartyg håller sig utanför EU:s farvatten.
Denna situation är oacceptabel. Det är lätt att föreställa sig konsekvenserna i ett tredje land av ett oljebälte som orsakats av ett oljetankfartyg som seglar under gemenskapsflagg och detta vid en tidpunkt då Europa för egen del försöker skydda sig från sådana eventualiteter. Jag vill tillägga att nästan alla medlemsstater redan formellt har informerat Internationella sjöfartsorganisationen om att de inte kommer att använda sig av detta undantag.
Våra politiska åtaganden gentemot våra partner i sjöfartssäkerhetens intresse behöver få praktisk form och bli garanterat lagliga. Detta är syftet med förslaget. Jag vill tacka Fernand Le Rachinel och utskottet för transport och turism för deras stöd till förslaget.
Fernand Le Rachinel 
föredragande. - (FR) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka sekretariatet i utskottet för transport och turism för deras utmärkta förarbete och deras arbete med att rådfråga de berörda parterna i samband med denna viktiga fråga.
Det som vi i huvudsak är intresserade av här är miljöskyddet mot föroreningar i havet. Betänkandet som jag presenterar för er i dag handlar om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov.
I synnerhet handlar det om att sätta stopp för undantagen som har existerat sedan 2002. Efter oljetankfartyget Prestiges förlisning 2002 beslutade kommissionen visserligen, i enlighet med förordningen från i december 2002, att påskynda utfasningen av oljetankfartyg med enkelskrov. Det handlade också om att med omedelbar verkan förbjuda transport av tunga oljor i oljetankfartyg med enkelskrov som anlöper eller lämnar hamnar i EU:s medlemsstater. För närvarande preciseras i internationell sjölagstiftning att ett fartyg som för en medlemsstats flagg skulle kunna utnyttja undantagen när - och det säger sig självt - det inte går till hamnar som omfattas av gemenskapens behörighet.
Som kommissionsledamot Jacques Barrot tidigare nämnde var det inför Internationella sjöfartsorganisationen som Europeiska unionens italienska ordförandeskap gjorde ett uttalande å de 15 medlemsstaternas vägnar om att medlemsstaterna inte kommer att tillåta att tankfartyg som för deras flagg utnyttjar något av dessa undantag från regel 13H. Enligt kommissionen var det därför lämpligt med en ändring av 2002 års förordning genom att göra sig av med det sista undantaget till regel 13H och därmed förbjuda transporten av tunga oljor i alla oljetankfartyg med enkelskrov som seglar under en medlemsstats flagg, oavsett vilken behörighet som de trafikerade hamnarna, offshore-terminalerna eller sjöfartsområdena omfattas av.
Endast ett europeiskt land - Grekland - motsätter sig denna politiska lösning, eftersom det uttalande som antogs under det italienska ordförandeskapet inte kan betraktas som bindande. Istället verkar det som om Grekland vill fortsätta att låta sina oljetankfartyg med enkelskrov anlöpa hamnar utanför gemenskapen, självfallet med tunga oljor ombord.
Slutligen förnyades inte denna invändning under arbetet i utskottet för transport och turism. EU-25 har nu enats om att inte ett enda oljetankfartyg med enkelskrov som transporterar tunga oljor längre kommer att ha rätt att segla under en medlemsstats flagg. I verkligheten bekräftar detta enbart något som redan tillämpas av de allra flesta medlemsstater. Kravet på maximal sjösäkerhet som det mål som vinner över alla andra intressen har återigen segrat i denna fråga, på samma sätt som kravet på minskade föroreningsrisker med kolväte.
Det finns många föroreningsrisker som kan vara ganska varierande. För knappt fem dagar sedan flöt det giftiga tunnor i min region mellan Cotentin och Atlanten. Det var under fredagskvällen i förra veckan som dessa tunnor hade fallit överbord under en storm från ett schweiziskt containerfartyg som var på väg från Antwerpen till Portugal. Onekligen innebär den nya lagstiftningen om krav på dubbelskrov ett märkbart framsteg när det gäller att förhindra förorening av havet, men det finns ett behov av att fortsätta utfärda normer som gör det möjligt för tankfartyg och handelsfartyg att erbjuda maximal säkerhet. Sjövägarna är ett sätt att lindra överbelastningen, men fartygssäkerheten får inte försummas under några omständigheter. Vad som står på spel här är hela planetens framtid.
Jag vill understryka att det jag lägger fram är en ändring av teknisk karaktär, som även stöds av Europeiska kommissionen. Genom detta ändringsförslag undviks ändringar i en rad hänvisningar. Eftersom ändringen är av språklig karaktär berör den endast den engelska versionen. Denna ändring förändrar inte texten innehållsmässigt och det finska ordförandeskapet har bekräftat att det inte kommer att utgöra något problem i rådet.
Georg Jarzembowski
Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater vill tacka föredragande för att han utarbetat sitt betänkande så snabbt, tydligt och noggrant, och vi kommer att stödja det. Jag hoppas också att rådet håller sitt löfte och godtar vårt ändringsförslag så att vi kan avsluta detta ärende vid första behandlingen.
Kommissionens vice ordförande har alldeles rätt. Vi måste avskaffa det undantag som fortfarande existerar när det gäller icke-användningen av oljetankfartyg med dubbelskrov. Den sista meningen, som vi tagit helt från föredragandens ändringsförslag, är typisk. Den säger tydligt att inget oljetankfartyg som transporterar tunga oljor, oberoende av flagg, ska tillåtas anlöpa eller lämna hamnar, offshore-terminaler eller ankringsplatser som omfattas av en medlemsstats behörighet, om inte oljetankfartyget har dubbelskrov. Det är viktigt, för vi har redan haft en del mycket svåra incidenter i Östersjön, och jag hoppas att det vi sa 2003 - nämligen att tunga oljor endast kan transporteras i tankfartyg med dubbelskrov - äntligen kommer att drivas igenom.
Om vi verkligen kan slutbehandla kommissionens ändringsförslag snabbt vid den första behandlingen bör vi påminna rådet om att vi nästa år måste ta itu med sju olika förslag inom ramen för Erika 3-paketet. Jag hoppas att rådet samarbetar med oss på samma snabba sätt även när det gäller dessa förslag för att på så sätt kunna förbättra flaggstatskontroller, hamnstatskontroller och skadeståndsansvar. Jag är nyfiken på om rådet ska repa mod på samma sätt som kommissionen och Europaparlamentet till nästa år och vidta aktiva åtgärder för att förhindra föroreningar av havet.
Willi Piecyk
Herr talman! Om vi vill ta reda på konsekvenserna och effekterna av gamla dåliga tankfartyg med enkelskrov är det bara att åka till den bretonska eller galiciska kusten och prata med människorna som bor där. Namn som Erika och Prestige väcker hemska minnen till liv hos dem.
Kommissionens Erika-paket var ett förnuftigt svar på dessa katastrofer. Det inkluderar förordning (EG) nr 417/2002 med det påskyndade införandet av tankfartyg med dubbelskrov och förbud mot transport av tunga oljor i alla oljetankfartyg med enkelskrov till och från gemenskapens hamnar. Kommissionens förslag om att oljetankfartyg som transporterar tunga oljor endast ska tillåtas föra en medlemsstats flagg om fartyget har dubbelskrov är konsekvent och ökar säkerheten något inom sjöfarten och på haven. Som kommissionsledamoten märker kan Europaparlamentet utan vidare godta och berömma förslag från kommissionen. Nu när julen står för dörren bör vi gratulera kommissionen till att återigen ha lagt fram så goda förslag som man omöjligt kan invända mot!
Europaparlamentet behöver inte oroa sig om den internationella föreningen för fristående tankerägare, Intertanko, inte är särskilt nöjd med kommissionens förslag. Föredragande Fernand Le Rachinel gjorde klokt i att prioritera sjöfartssäkerheten framför Intertanko och av det skälet vill jag på min grupps vägnar tacka honom. I morgon förväntar jag mig därför en bra omröstning i Europaparlamentet som kommer att bidra till att göra våra hav säkrare.
DanutBudreikaitė
för ALDE-gruppen. - (LT) Herr talman, mina damer och herrar! Efter flera katastrofer orsakade av tankfartyg med enkelskrov vid kusterna utanför Frankrike och Spanien har experterna kommit fram till att enkelskrov inte skyddar fartygen tillräckligt, att metoderna för att testa fartygen är olämpliga, och att frågan om bekvämlighetsflagg - flagga tillhörande länder som inte följer EU:s säkerhetskrav - måste få en verkningsfull lösning.
EU antog 2002 en förordning med specifikationer för dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för tankfartyg med enkelskrov där det angavs att tankfartyg med enkelskrov ska fasas ut ur EU:s vatten. Senast 2015 ska de ha ersatts av betydligt säkrare fartyg med dubbelskrov.
I förordningen anges det att ett år efter det att fartyget är färdigbyggt får inte oljetankfartyg med enkelskrov segla under EU-medlemsstats flagg. I förordningen anges det också att efter detta datum ska inga oljetankfartyg, oavsett under vilken flagga det går, tillåtas anlöpa hamnar som omfattas av ett EU-lands behörighet, såvida inte oljetankfartyget har dubbelskrov.
I oktober 2003 trädde en förordning i kraft som delvis ersatte förordningen från 2002 och där transport av olja i tankfartyg med enkelskrov förbjuds till och ut ur hamnar som omfattas av EU-medlemsstaternas behörighet.
Ytterligare förändringar rekommenderas i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning från 2006. Här finns rekommendationer om att skärpa kraven på transport av råoljeprodukter med fartyg som går under en EU-medlemsstats flagg och att strama åt tillämpningsområdena så att all transport av råoljeprodukter med fartyg med enkelskrov under EU-medlemsstats flagg förbjuds, oavsett vilket land som är behörigt för de hamnar, offshore-terminaler och havszoner där de går i trafik. Det rekommenderas också att man inför ett totalförbud på EU-nivå och låter tredjeländer själva besluta huruvida de ska godkänna att tankerfartyg med enkelskrov anlöper deras hamnar.
Jag skulle vilja belysa frågan om bekvämlighetsflagg, med andra ord möjligheten att registrera fartyg i länder med låga kostnader och där inga tekniska säkerhetsnormer eller miljönormer efterlevs. Vid ett eventuellt oljeutsläpp är det mycket svårt att avgöra vem som äger fartyget och vem som faktiskt orsakat utsläppet. Ett exempel på detta är giftutsläppet vid Elfenbenskusten. Jag anser att frågan om den här formen av registrering ska debatteras separat i parlamentet.
En annan viktig fråga är de fartygsanställdas kompetens. På fartyg som är registrerade i EU-länder kommer en tredjedel av besättningen från tredjeland och enligt expertisen inträffar flertalet olyckor ombord på grund av bristande kompetens hos besättningen.
Mitt land, Litauen, importerar olja via en terminal i Östersjön. Därför är vi oroade över både fartygens säkerhet och miljön.
Erik Meijer
för GUE/NGL-gruppen. - (NL) Herr talman! För tio år sedan var idén att införa strikta åtgärder för att avskaffa oljetankfartyg med enkelskrov fortfarande orealistisk. Problemen underskattades och det som mest uppmärksammades var kostnaderna för att bygga om fartygen. Det var först med oljetankskatastroferna och den omfattande förstörelsen av marina miljöer och kustmiljöer som insikten föddes att Europa borde gå i bräschen, hellre än att hamna på efterkälken. Tankfartyg med enkelskrov för transport av tunga oljor är farliga och bör fasas ut så fort som möjligt. Inte förrän det infördes ett amerikanskt förbud och vi befarade att alla gamla tankfartyg från USA skulle anlända till Europa fick vi en majoritet för en sådan utfasningspolitik.
Förordningen från 2002 verkar tyvärr inte ha varit tillräckligt tydlig. Tankfartyg med enkelskrov och under europeisk flagg, i synnerhet 20 gamla grekiska tankfartyg, kan fortfarande ge upphov till katastrofer i övriga delar av världen. Vi måste omedelbart täppa till denna lucka. Europa kanske inte vill ha tankfartyg med enkelskrov från andra i sina hamnar, men inte heller vi bör skicka tankfartyg med enkelskrov till hamnar i andra länder. Friheten för kvarvarande tankfartyg med enkelskrov att fortsätta transportera tunga oljor fram till 2015 kan mycket väl orsaka stora problem. Just det problemet löser vi inte, men det är ändå positivt att vi i dag behandlar det andra problemet.
De invändningar som framförts av Intertanko - International Association of Independent Tanker Owners - och Grekland, borde komma i andra hand jämfört med skyddet av vår marina miljö, kustmiljön och våra hamnar. Gruppen de gröna/Europeiska fria alliansen kommer att stödja förslaget även vid andra behandlingen.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Herr talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag tackar föredraganden för hans beslutsamma försök att trygga villkoren och förhindra olyckor till havs som får fruktansvärda återverkningar i form av havsföroreningar. Detta är en moralisk och politisk skyldighet, både för EU och dess medlemsstater och för internationella organisationer.
Med tanke på att två ledamöter redan tagit upp miljöskyddet vill jag nämna att miljöskyddet är ett viktigt mål även för mitt land, Grekland, eftersom det är ett land med kust, öar, omfattande turistnäring och ambitionen att bli ett transitcentrum i östra Medelhavet med ökad fartygstrafik och därmed ökad risk för föroreningar och olyckor. Denna strategi avspeglas både i regeringens politik och i de stora investeringar som grekiska redare gör i moderna fartyg. Samtidigt är vi på grund av vår enorma handelsflotta också ett land som har mycket svårt att anpassa sig till ett nytt regelverk som inte följer internationella konventioner och som oundvikligen leder till snabba förändringar som får ekonomiska konsekvenser. Att företag och arbetstillfällen kan försvinna är parametrar som inget land tar på lika stort allvar som Grekland. När det gäller tidsschemat hoppas vi därför att man i förordningen tar hänsyn till planerad affärsverksamhet och tankfartygens kontraktsenliga åtaganden. Vi vet dessutom att det inte räcker med isolerade åtgärder. Ett enormt ansvar ligger också på fartygsregistren. Kompetensutveckling, avtal och samordning mellan medlemsstater och tillgång till skyddade hamnar har väldigt stor betydelse. Vi ska genom EU:s generella mål sträva efter att på bästa sätt kombinera miljöskyddet, vår europeiska flottas konkurrenskraft och vår ekonomi.
Jacques Barrot
Herr talman, mina damer och herrar! Jag tackar än en gång Fernand Le Rachinel och utskottet för transport och turism för ett utmärkt arbete som borde innebära att förslaget godkänns vid första behandlingen. Jag tackar också de ledamöter som har uttalat sig för att betona i hur hög grad den här skyldigheten ingår i våra insatser för säkerheten till havs.
Det ändringsförslag ni lagt fram, herr Le Rachinel, och som enhälligt röstades igenom av utskottet för transport och turism, är inte bara viktigt för att det är tekniskt, utan också för att det bidrar till att förtydliga texten ytterligare. Jag är därför beredd att godkänna det.
Herr talman, ärade ledamöter! Jag tackar parlamentet för att det än en gång engagerar sig i frågor som rör säkerheten till havs eftersom - vilket en av talarna också har lyft fram -dessa frågor blir ännu viktigare med framväxten av motorvägar till havs och sjöfartens utveckling och kommer att kräva ytterligare aktsamhet på säkerhetsområdet.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag klockan 11.00.
