Arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (debatt)
Talmannen
Den första punkten på föredragningslistan är ett betänkande av Edit Bauer för utskottet för sysselsättning och sociala frågor om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2002/15/EG om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter - C6-0354/2008 -.
Edit Bauer
föredragande. - (HU) Förslaget är avsett att ändra direktiv 2002/15/EG när det gäller social trygghet. Kommissionens förslag berör tre frågor: Huruvida åkare som är egenföretagare ska omfattas av lagen, en mer exakt definition av nattarbete och stöd för tillämpning av lagen. Direktivet i sig och därmed ändringsförslaget kompletterar varandra och gäller endast för fordon över 3,5 ton, i likhet med andra lagar för vägtransporter. Det kan därför inte utvidgas till förare av kommersiella mindre fordon. Utskottet för sysselsättning och sociala frågor röstade emot ändringsförslaget (30 röster mot 19).
Flera missförstånd uppstod när lagen utarbetades. Jag skulle vilja ta upp några av dem som kan ha påverkat parlamentsledamöterna. Till att börja med har experter enhälligt dragit slutsatsen att om kommissionens förslag avvisas, vilket innebär att även åkare som är egenföretagare kommer att omfattas av direktivet, så kommer inte vägsäkerheten att öka. Tillgänglig statistik och undersökningar om olyckor visar att endast 6 procent av alla olyckor orsakas av lastbilschaufförers misstag, och trötthet nämns som skäl endast i 0,06 procent av fallen. Körtiderna, som verkligen påverkar vägsäkerheten, regleras dessutom i en annan rättsakt, nämligen förordning (EG) nr 561/2006, som också gäller för åkare som är egenföretagare. Lastningstiden tillkommer och kan inte betraktas som en betydande del av arbetstiden, eftersom lagen exempelvis inte gäller för resor under 100 km. För det andra fruktar fackföreningarna att åkare som är egenföretagare skulle kunna arbeta upp till 86 timmar om de inte omfattas av regleringen.
Förordningen innehåller stränga regler för körtid. Den är begränsad till 45 timmar i veckan för två på varandra följande veckor och får inte överstiga 56 timmar under en vecka. Detta registreras korrekt av digitala färdskrivare och förordningen innehåller även detaljerade regler om viloperioder. Påståendet att det är möjligt att arbeta 86 timmar under en vecka stöds därför inte av några statistiska uppgifter, studier eller undersökningar. För det tredje skulle kommissionens förslag begränsa direktivets omfattning till anställda och ”falska” egenföretagare. Det har hittills inte funnits någon lag som reglerar arbetstiden för egenföretagare i branschen. Restriktioner för arbetstiden är ett viktigt inslag i de anställdas sociala trygghet. När det gäller åkare som är egenföretagare är samma person både arbetsgivare och anställd och att skydda dem från sig själva är en extrem åtgärd. För det fjärde, när argumenten tryter visar sig det verkliga skälet: social dumpning. Bli inte förvirrade av begreppet, för åkare som är egenföretagare och småföretag kan också vara obehagliga konkurrenter på marknaden, precis som åkare som är egenföretagare från nya medlemsstater.
Min erfarenhet är tyvärr att fallet med den polska rörmokaren åter spökar för oss. Jag skulle vilja gå vidare och tala om en företeelse på den gemensamma arbetsmarknaden som varken kan eller bör hanteras enbart när det gäller vägtransporter. Det gäller de så kallade falska egenföretagarna vilket är ett verkligt europeiskt problem med negativa effekter för både konkurrensen och arbetsmarknaden. Det är den här frågan som måste hanteras och denna förväntan framgick tydligt i det framlagda ändringsförslaget.
Ändringsförslag 30 från Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater), Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa, Europeiska konservativa och reformister och Gruppen Frihet och demokrati i Europa bygger på kommissionens förslag och stöds av rådet, och jag vill tacka rådet för dess stöd. Vi kommer att rösta om ändringsförslaget avsnitt för avsnitt. Jag vill lägga till ytterligare en sak. Som en kompromisslösning rekommenderar vi att man låter medlemsstaterna utvidga direktivet till att omfatta även åkare som är egenföretagare, om de vill det.
Siim Kallas
Fru talman! I dag diskuterar kammaren en mycket svår och känslig fråga. Frågan är huruvida förare som är egenföretagare ska omfattas av direktivet om arbetstid för mobilt arbete.
Om egenföretagarna omfattas av direktivet blir det ett prejudikat och ett tydligt avsteg från det allmänna arbetstidsdirektivet. Direktivet reglerar endast arbetstiden för anställda, inte för egenföretagare. Diskussionerna om huruvida förare som är egenföretagare ska ingå har pågått under lång tid. Först genom samråd mellan arbetsmarknadens parter under 1990-talet, vilket inte gav något resultat. Lagstiftaren kunde sedan inte nå något resultat efter fyra års diskussion - mellan 1998 och 2002 - och bad därför kommissionen att genomföra en noggrann konsekvensutredning. Kommissionen har nu genomfört utredningar och konsekvensbedömningar som tydligt visar att detta direktiv inte är rätt verktyg för att ta upp frågor om transportpolitik såsom vägsäkerhet eller konkurrensvillkor, utan att genomförande när det gäller dem som inte är egenföretagare är en verklig fråga. Det är också innebörden i kommissionens förslag.
För det första vill jag uttrycka min djupa respekt för er föredragande Edit Bauer som har gjort ett utmärkt arbete. Jag är mycket glad att föredraganden delar kommissionens oro över det bristande genomförandet av reglerna och det allmänna problemet med falska egenföretagare och jag uppskattar hennes konstruktiva förslag. Jag anser att föredragandens ändringsförslag i ännu större utsträckning kan skydda anställda mot att eventuellt utnyttjas av arbetsgivare.
Det område där EU verkligen behöver vidta åtgärder är de så kallade falska egenföretagarna som är åkare - det vill säga de förare som formellt är självständiga men i praktiken är anställda av ett enda företag som ger dem beställningar och betalar dem. Både kommissionens förslag och de ändringsförslag föredraganden har lagt fram innebär ett tydligt budskap till branschen: Företeelsen med falska egenföretagare kommer inte att tolereras och lagstiftaren kommer att vara noga med att denna regel omsätts i praktiken i hela Europa.
När det gäller vägsäkerhet vill jag betona att arbetstid inte får förväxlas med körtid. Situationen när det gäller körtider har förändrats radikalt sedan 1998. Som ni vet antog parlamentet tillsammans med rådet nya regler för körtider, införde modern, tillförlitlig digital inspelningsutrustning och antog ett särskilt direktiv om genomförande. Dagens debatt handlar inte om vägsäkerhet. Den statistik och de undersökningar som kommissionen har gjort tillgängliga för parlamentet innehåller absolut inga indikationer på att vägsäkerheten skulle förbättras om förare som är egenföretagare skulle omfattas av direktivet.
När vi nu förhoppningsvis hämtar oss från den ekonomiska krisen skulle det vara olyckligt att införa ytterligare administrativa och finansiella bördor för små och ömtåliga företag som har lyckats överleva den ekonomiska recessionen. I stället för att påtvinga företagarna byråkrati behöver Europa ett direktiv om arbetstid som verkligen skyddar anställda och beroende förare som behöver det skyddet.
Pervenche Berès
(FR) Fru talman! Min ordningsfråga gäller den uppförandekod som parlamentet har antagit för normala förhandlingar om lagstiftningsförfaranden. Jag förstår inte hur kommissionsledamoten kan tala om en överenskommelse med parlamentet när han endast har talat med en enda ledamot, en ledamot som i grund och botten inte hade något mandat från behörigt utskott för att förhandla om det ni kallar en sund överenskommelse.
Herr kommissionsledamot! Ni trotsar reglerna för denna institutions verksamhet. Det ger oss rätten att ta upp frågan om hur er institution arbetar.
Talmannen
Det var inte en ordningsfråga. Ni är upptagen som talare senare i debatten.
Thomas Mann
Fru talman! Jag vill för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) tacka Edit Bauer för hennes betänkande och hennes utmärkta arbete de senaste månaderna.
Den grundläggande frågan är huruvida arbetstiden för egenföretagare inom transportsektorn för första gången ska regleras. Kommissionen säger nej, nästan alla medlemsstater säger nej och större delen av min grupp säger också nej. Om direktivet också skulle omfatta förare som är egenföretagare skulle det bara gynna storföretagens intressen. Vi behöver i stället stärka små och medelstora företag.
Vi behöver säga till dem som anför bristande vägsäkerhet som ett motiv för att inkludera egenföretagare att reglerna för antal körtimmar och vilotimmar sedan länge har skärpts. Alla förare - vare sig de är egenföretagare eller anställda - måste vila minst 11 timmar under en 24-timmarsperiod. Det är därför vi har digitala färdskrivare som automatiskt registrerar körtimmar och myndigheterna övervakar att detta sker.
Jag var Europaparlamentets föredragande om färdskrivare när det begav sig. Jag är tacksam mot Edit Bauer för att hon förhindrar att förordningen utvidgas till fordon som väger mindre än 3,5 ton. Digitala kontrollanordningar i alla kommersiella fordon inom EU skulle ha lett till tidskrävande och kostsamma dokumentationsskyldigheter. Vi vill minska byråkratin, inte öka den.
Jag rekommenderar därför att parlamentet stöder den kompromiss som föredraganden har uppnått med andra grupper.
Stephen Hughes
Fru talman! Den här gruppens ståndpunkt har hela tiden varit konsekvent. Min ställning som föredragande har varit konsekvent ända sedan 2002, när vi först föreslog att självständiga förare och egenföretagare skulle omfattas av reglerna. Vi är fortfarande övertygade om att det behövs, och jag hoppas därför verkligen att förslaget att avvisa kommissionens förslag kommer att accepteras vid morgondagens omröstning, precis såsom skedde i kammaren förra våren och i utskottet för sysselsättning i mars.
Vi beklagar verkligen den förvirring som föredraganden tycks ha mötts av när hon ville avbörda sig sitt mandat. Snarare än att återspegla och främja den tydliga majoritetsuppfattningen bland ledamöterna i Europaparlamentets utskott för sysselsättning har hon aktivt arbetat för att främja kommissionens och rådets uppfattning. De övriga institutionerna har, som Pervenche Berès sade, inte visat tillstymmelse till lojalt samarbete utan har i stället verkligen ansträngt sig för att undergräva sysselsättningsutskottets mycket tydliga rekommendation till kammaren: Att avvisa kommissionens förslag.
Fru talman! En trött förare är en farlig förare, oavsett anställningsförhållanden. Vi ska inte göra bilkörning till ett ännu större vågspel än det redan är. Ännu en gång denna förmiddag har föredraganden blandat ihop begreppen körtid och arbetstid. Enligt de nuvarande reglerna är det fullständigt möjligt för en förare som är egenföretagare, en ”falsk” egenföretagare, att köra mellan 86 och 95 timmar per vecka. Kanske inte varje vecka, men en vecka räcker för att det ska vara farligt. Om kommissionsledamoten tvivlar på siffran kan han komma till mig när som helst. Jag har fått siffrorna från människor som arbetar i branschen. Det är ett faktum. Vi måste avvisa kommissionens förslag.
Marian Harkin
Fru talman! Till att börja med vill jag tacka föredragande Edit Bauer för hennes hårda arbete.
Huvudfrågan i betänkandet är huruvida förare som är egenföretagare ska omfattas av direktivet om arbetstid. Det är mycket viktigt att komma ihåg att alla förare, såväl anställda som egenföretagare, omfattas av 2006 års regler för körtid som reglerar körtid, paustid och viloperioder. Vägsäkerhetsfrågorna hanteras därför korrekt inom detta direktiv och om någon anser att det inte är så måste vi ta en titt på direktivet om körtid.
Det finns inga uppgifter som kopplar ihop olyckor med arbetstiden för yrkesförare och uppgifterna skiljer sig inte åt mellan förare som är anställda eller egenföretagare. Vi har därför inga uppgifter om ett beslut att låta förare som är egenföretagare omfattas av direktivet. Lagstiftningen måste baseras på sunda tillförlitliga uppgifter, och panikspridandet om förare som är egenföretagare och arbetar 86 timmar i veckan och orsakar olyckor är just det: Ett spridande av panik som inte bygger på några tillförlitliga uppgifter.
Lagstiftningen kommer att bli praktiskt taget omöjlig att genomföra om den innefattar egenföretagare. Ska vi ha en armé av inspektörer som övervakar egenföretagare för att se om de utför allmänna administrativa uppgifter eller administration som har att göra med arbetet medan de är på väg? Enligt lagstiftningen innefattar arbetstiden också den tid när en egenföretagare befinner sig på sin arbetsplats. Detta definieras i lagstiftningen som företagets huvudsakliga verksamhetsplats, tillsammans med eventuella dotterbolag. Kommer kontoret som är beläget i egenföretagarens lilla sovrum eller på vinden att definieras som hans arbetsplats, och vem kommer att övervaka och verkställa lagstiftningen? Det finns frågor som rör konkurrens för egenföretagare, men den här lagstiftningen kommer inte att handla om dessa frågor. I mitt eget land hanterar vi faktiskt dessa frågor mycket effektivt via skattesystemet.
Avslutningsvis: om vi avvisar kommissionens förslag kommer vi att få en dålig lagstiftning. Den är oproportionerlig och kommer inte att uppnå sina mål, och den kommer att medföra ytterligare pappersexercis och byråkrati för små och medelstora företag som redan kämpar i de flesta länderna, inte minst i mitt eget land Irland. Det är ogenomförbart och gör lagen till åtlöje.
Emilie Turunen
Fru talman, mina damer och herrar! Det ärende vi diskuterar i dag gäller en absolut grundläggande fråga: Vill vi i Europaparlamentet se till att vi har ett socialt Europa med rättvis konkurrens och rimliga arbetsvillkor? Eller vill vi låta marknaden och tillfälligheter råda inom en transportindustri som sätts under allt större press? För oss inom Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen och utskottet för sysselsättning och sociala frågor här i parlamentet råder ingen som helst tvekan. Vi vill att förare som är egenföretagare ska omfattas av arbetstidsdirektivet. Vi avvisar därför kommissionens förslag att utesluta förare som är egenföretagare och detta av följande tre skäl. För det första behöver förare som är egenföretagare omfattas av regler för arbetstid så att vi kan säkerställa trafiksäkerhet i Europa. Med en lastbil bakom sig som väger ett ton är det absolut grundläggande att slå fast en gräns för deras arbetstid för att undvika trötta förare och olyckor. För det andra vill vi se till att konkurrensen inom transportindustrin blir rättvis. De senaste åren har vi märkt att antalet ”falska” förare som är egenföretagare har ökat enormt. Det har varit branschens lösning för att undvika reglering av arbetstiden. Som lagstiftare får vi inte skapa incitament för att vi ska få fler förare som är egenföretagare i Europa. Vi måste i stället se till att det finns enhetliga regler så att vi kan skapa gemensamma spelregler. För det tredje vill vi se till att alla har en bra arbetsmiljö. Från EU-undersökningar vet vi att förare som är egenföretagare oftare är sjuka och mer stressade än anställda förare. Är detta en rimlig situation med tanke på arbetsmiljön? Vi tycker inte det.
Mycket har sagts om detta direktiv och mycket har varit felaktigt. Jag vill avliva två myter. För det första myten om administrativt arbete. Kontorsarbete ingår inte i förordningen och det är mycket viktigt att slå fast detta. Vi borde begrava den myten. För det andra har vi myten om verkställande. Jag har hört mina kolleger i parlamentet säga att det inte skulle vara möjligt att verkställa direktivet. Till dem vill jag bara säga att vi har en digital färdskrivare som kan sköta mätningarna. Det gör den för närvarande för anställda förare och det kan naturligtvis fungera även för förare som är egenföretagare.
Avslutningsvis skulle jag bara vilja säga några ord till Edit Bauer. Som skuggföredragande för De gröna har jag varit mycket besviken över hur förfarandet har genomförts den senaste tiden. Edit Bauer bröt mot alla goda regler för förhandling, hon bröt mot ”uppförandekoden” i kammaren och nu lägger hon fram det som hon kallar för en kompromiss. För min del anser jag att det är hennes ansvar - det är inte en kompromiss som är giltig för parlamentet. Det är hennes smutsiga förslag som hon har tagit fram tillsammans med rådet genom att kringgå alla reglerna.
Jag vill avsluta med att säga att det inte handlar om Edit Bauers förhandlingsmetoder. Det handlar om människor och om huruvida vi vill garantera rimliga krav inom en allt mer pressad transportbransch. Jag hoppas att alla i parlamentet vill stödja det när vi röstar i morgon.
Peter van Dalen
Fru talman! Några av mina kolleger hävdar att efterlevnad av 48 timmars arbetsvecka gynnar intressena hos förare som är egenföretagare, liksom vägsäkerheten. Det här är en smutsig kampanj eftersom förare som är egenföretagare fortsätter att omfattas av förordningen om körtid och viloperioder i vilket fall som helst. Det finns absolut inget hot mot vägsäkerheten. Problemet är att vissa fackföreningar i södra Europa fruktar att rumänska och bulgariska förare som är egenföretagare kommer att ta över all verksamhet. Dessa ledamöter följer fackföreningarna som skälvande knähundar. Det är det viktiga i frågan.
Siim Kallas, kommissionsledamoten för transportfrågor, vill inte att förare som är egenföretagare ska omfattas av direktivet. Han förtjänar vårt stöd i morgondagens omröstningar. Om han inte lyckas få det kommer den 16 juni att vara en svart dag i Europaparlamentets historia. Vi kommer att sparka medborgare när de ligger ned och dessutom ge dem högvis med byråkrati. Och sedan klagar vi på att valdeltagandet minskar ytterligare vid varje nytt val.
Ilda Figueiredo
Fru talman! Ännu en gång diskuterar vi denna avgörande fråga för att skydda rättigheterna för arbetstagare på vägtransportområdet liksom vägsäkerheten. Kommissionens envishet sedan oktober 2008 att ändra 2002 års direktiv är oacceptabel. Kommissionen vill nu att direktivet inte längre ska gälla för så kallade förare som är egenföretagare, vilket skulle förvärra allas arbetsvillkor, särskilt på grund av möjligheten att antalet arbetstimmar kommer att öka till oacceptabla nivåer enbart för att de stora arbetsgivarna i branschen ska kunna göra större vinster.
Exempelvis kan förare som är egenföretagare till slut arbeta upp till 86 timmar i veckan under hela året. Det skulle inte bara äventyra deras arbetsmiljö utan skulle också innebära en fara för säkerheten för alla andra som befinner sig på vägen. Det skulle också uppmuntra social dumpning och avreglering av sysselsättningen på grund av ett ökat antal förare som oriktigt anger att de är egenföretagare.
Utskottet för sysselsättning och sociala frågor är mottagligt för argument och studier som visar på farorna med att godkänna ett sådant förslag och har redan avvisat det två gånger, men tyvärr har föredraganden med stöd av kommissionen och rådet insisterat på att fortsätta förhandlingarna om direktivet ensam, som om beslutet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor aldrig hade fattats.
Därför befinner vi oss nu i denna mycket allvarliga situation. Frågan behöver tydligt bekämpas av en majoritet i parlamentet, men detta har redan äventyrats av kommissionsledamoten. Vi förespråkar att förslaget avvisas, för att förhindra att detta allvarliga hot fortsätter mot arbetstagares rättigheter och säkerheten för alla på Europeiska unionens vägar.
Vi uppmanar er därför att avvisa kommissionens förslag och följa 2002 års direktiv som, sedan 2009, borde tillämpas på förare som är egenföretagare för att bekämpa social dumpning, skydda rätten till hälsa och vila för arbetstagare i branschen och förbättra villkoren för vägsäkerheten.
Mara Bizzotto
Fru talman, mina damer och herrar! Vi planerar att utvidga direktivet till att omfatta även förare som är egenföretagare för att uppnå förmodad högre säkerhet.
Argumenten som framförts är emellertid missvisande och kommer att vara till förfång. De är missvisande eftersom säkerhet redan garanteras inom 2006 års förordning, och de är till förfång eftersom konkurrenskraften för tusentals små oberoende verksamheter, som redan i högsta grad har prövats av den ekonomiska krisen, står på spel.
Låt oss inte låtsas att vi är omedvetna om att de juridiska och tekniska diskussionerna om direktivet faktiskt döljer ännu en maktkamp mellan europeiska statistiker, som är beredda att lägga ytterligare en farlig börda på företagen, och de som stöder Europas mänskliga sida, och förstår våra medborgares verkliga behov.
Genom att ingripa för att lagstifta om arbetstidens förläggning för förare som är egenföretagare skulle parlamentet skapa ett prejudikat som tillåter EU-märkt övertagande av entreprenörskap och fria företag.
Det är dags att omsätta orden i handling. Låt oss sluta exploatera små och medelstora företag för våra egna syften. Det är alltför enkelt att hylla utbrett entreprenörskap när målet är att ta fram effektiva strategier för att bekämpa krisen, och sedan offra dessa när EU:s byråkrati på nytt vill hävda sin styrka. Jag motsätter mig det utopiska principkriget med praktiska möjligheter. Europa får inte inkräkta på det privata företagets sfär och måste respektera våra regioners krav.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Fru talman! Jag är positiv till att låta förare som är egenföretagare omfattas av förslaget till direktiv och jag avvisar därför både detta förslag från kommissionen och Edit Bauers betänkande.
Jag är chockad över hur detta förslag strider mot små och medelstora företags intressen genom att från och med i dag införa illojal konkurrens från falska förare som är egenföretagare. Betänkandet gör det möjligt att tillämpa illojal konkurrens och kommer att tillåta den att utvecklas med det ökande antalet falska förare som är egenföretagare.
Förslaget strider också mot de anställdas intressen. Just när vi alla samarbetar för att bygga upp ett socialt Europa förstärker detta betänkande social dumpning mellan medlemsstater. Det är emot anställdas intressen och emot Europas intressen.
Betänkandet strider även mot vägsäkerheten. Jag ansvarade för en region som genomkorsades av tung trafik från hela Europa med stora olyckor som ledde till åtal. Vi borde inte bortse från dessa allvarliga olyckor. Vi kommer att behöva stå till svars för våra beslut inför våra landsmän. Under 2002 vände sig dessutom två av Europeiska unionens medlemsstater till EG-domstolen för att upphäva direktiv 2002/15/EG eftersom det innefattade förare som var egenföretagare. Domstolen avvisade klagan på grund av vägsäkerheten.
Det vi avslutningsvis behöver är en EU-förordning mellan alla medlemsstater, eftersom transporter i dag är en europeisk fråga. Omröstningen i utskottet var tydlig. Jag hoppas att den blir lika tydlig i kammaren.
Alejandro Cercas
(ES) Fru talman, herr kommissionsledamot, fru Bauer! Jag måste till att börja med tala med er om min djupa besvikelse över hur ni har genomfört en förhandling där parlamentet inte respekterades och hur ni presenterar debatten här i dag, vilket är att hushålla med sanningen.
Det stämmer inte, herr kommissionsledamot, att det handlar om att införliva förare som är egenföretagare: De har varit införlivade sedan 2009. Det är ni som vill stryka egenföretagarna från direktivet.
Det är inte heller sant, herr kommissionsledamot, att vi inte talar om arbetsmiljö på vägarna: Det är just det vi talar om, herr kommissionsledamot. Vi talar inte om något annat än säkerheten för förare som är egenföretagare och den europeiska allmänheten som reser på vägarna. Det är vad vi talar om och här slänger ni ut falska argument.
Som vanligt åberopar ni byråkrati. Det är inte sant. Ni har hyllat färdskrivaren och de stora framsteg som användningen av den har lett till när det gäller att reglera körningen i Europa. Den kan tillämpas utan något behov av byråkrati. Det ni gör är att sätta det ekonomiska intresset hos några före majoritetens rättigheter. Det är vad som faktiskt händer. Ännu en gång motbevisar ni det ni säger om att människor kommer före affärer: För er kommer affärerna före människorna.
Jag vill att vår protest tas till protokollet och jag hoppas att parlamentet ännu en gång säger att allmänheten, säkerhet, lag och sanning är det som är viktigast.
Jag protesterar, herr kommissionsledamot. Jag är mycket besviken.
Fru Bauer! Jag är mycket besviken över hur ni har genomfört denna debatt och denna förhandling.
Gesine Meissner
(DE) Fru talman! Vi har redan hört en hel del. Det stämmer som Ilda Figueiredo sade att detta är ett direktiv som var avsett för anställda. Det stämmer. Det finns emellertid också människor som är egenföretagare som inte klassificeras som anställda.
Det är viktigt för människor i Europa att själva kunna bestämma hur de vill arbeta - antingen som anställd eller som egenföretagare. Det är helt rätt. Naturligtvis måste även egenföretagaren följa vissa regler. Digitala färdskrivare finns redan i alla tunga lastbilar och motsvarande fordon som vi talar om här. Om vi nu skulle låta även egenföretagare omfattas av direktivet skulle det begränsa deras valfrihet i onödan. Min grupp vill därför till varje pris undvika att egenföretagarna omfattas av direktivet. Vi anser att Edit Bauers förslag liksom kommissionens är de rätta. De bör beaktas. Vi vill skydda små och medelstora företag och i det här fallet kan vi göra det genom att anta förslaget.
Eva Lichtenberger
(DE) Fru talman! Föregående talare beskrev en idealisk värld där förarna själva beslutar om de vill vara egenföretagare eller anställda. I verkligheten har tyvärr förarna inte längre det valet. De tvingas i stället oftast att vara egenföretagare, eller åtminstone till synes egenföretagare. Det är det stora problem vi står inför här - och om det som vi har här är en privat kompromiss mellan en parlamentsledamot och rådet som läggs fram som en allmän kompromiss och som inte tar hänsyn till frågan, då agerar vi i den sociala dumpningens intresse i Europa.
Titta på vad som händer på vägarna genom att besöka en kontrollstation. Titta på vad som verkligen händer inom denna sektor. Titta på olyckorna - då kommer ni att inse att som ledamöter i Europaparlamentet kan vi inte tillåta oss att förespråka social dumpning.
Julie Girling
(EN) Fru talman! Det är grundläggande att förare som är egenföretagare på det här sättet undgår arbetstidsdirektivets grepp. Det här arbetsområdet är redan tungt reglerat via reglerna för körtid, och att höra folk säga att människor tvingas att bli egenföretagare är ytterst löjligt - det är ett val människor gör. Det enda som är falskt i alla dessa diskussioner är de panikskapande påståendena från människor som säger att detta är kopplat till vägsäkerheten.
Vi talar här oupphörligt om att främja företagandet, vi talar om att låta det blomstra i Europeiska unionen. Vi uppmuntrar aktivt småföretag och att avskräcka dem kan helt enkelt inte vara en framkomlig väg. Jag uppmanar er därför att rösta med Edit Bauer.
Thomas Händel
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Vi har diskuterat frågan om körtid och arbetstimmar inom vägtransporterna i månader. Jag börjar undra vilket nästa argument blir för att försöka visa att allt vi har diskuterat i månader är fullständigt nonsens. Det senaste argumentet är att vi behöver ändra något snarast så att ingenting förändras. Fru Bauer! Ser ni inte hur absurt argumentet har blivit - hur det svämmar över av lögner och halvsanningar?
Det vi diskuterar här är ingenting annat än att utöka antalet arbetstimmar för egenföretagare. I mer än 150 år har det emellertid varit en princip i arbetstidslagstiftningen att människor ska skyddas från att arbeta alltför många timmar. Det gäller lika mycket för egenföretagare som för anställda. Det gör ingen skillnad om det är en egenföretagare som pressar sig för hårt eller en arbetsgivare som pressar en anställd förare alltför mycket. Det handlar om att skydda människor från sig själva och från alltför långa arbetstider, men delvis också från arbetsgivare och andra som beställer arbete.
Som en andra punkt när det gäller vägsäkerheten har det påståtts här att inget kan göras inom det området. Mina damer och herrar! Vi är inga amatörer eller frivilliga! Vi kan inte rösta igenom lagar enligt principen ”vi får se vad som händer”. Alla vet att alltför många arbetstimmar ökar risken för olyckor, särskilt när det gäller vägtransporter där konsekvenserna är så allvarliga.
Min tredje punkt är att fråga vem som skulle kontrollera differentierade regler på våra vägar? Våra domare tycker redan det är svårt att besluta om huruvida någon är egenföretagare eller endast till synes egenföretagare utan att studera bevisen under lång tid.
Låt oss sluta med de här dumheterna. Det handlar om rättvis konkurrens. Det handlar om att skapa ett prejudikat här i dag för framtida debatter om ett ökat antal arbetstimmar. Bråka inte med kammaren på det här viset!
Derek Roland Clark
(EN) Fru talman! Det är avgörande att ändringsförslag 30, och särskilt punkt 7a antas. Då skulle förare som är egenföretagare inte omfattas av bestämmelserna.
Det är inte en fråga om vägsäkerhet. Alla förare begränsas av körtid och tillhörande arbete som övervakas av färdskrivaren. Att låta förare som är egenföretagare omfattas av bestämmelserna skulle straffa dem, särskilt de som inte använder en förmedling. Företagsförare får sitt schema, men de verkligt oberoende tillbringar tid med att utarbeta sina egna scheman och lämna anbud på nya affärer. Om de omfattas av bestämmelserna kommer dessa uppgifter att bli en del av deras arbetsvecka så att de får mindre tid till att köra, lasta, lossa och sköta om passagerare, jämfört med kommersiellt anställda förare. Det kommer att leda till förlorade affärer och till arbetslöshet bland de mindre företagen. De stora företagen kommer att strama åt och vi kommer att få ytterligare ett exempel på att EU främjar storföretagen på bekostnad av de små och medelstora företag som sysselsätter hälften av arbetskraften.
Jag stöder därför föredraganden i ändringsförslag 30 liksom kommissionen i detta hänseende. Det hör ni inte så ofta från den här delen av kammaren.
Veronica Lope Fontagné
(ES) Fru talman! Vi anser att det är grundläggande att egenföretagarna ska omfattas av direktivet och den uppfattningen delas av företrädarna för både fackföreningar och arbetsgivarorganisationer i mitt land, som uttryckligen har krävt att egenföretagarna ska omfattas av direktivet.
Vi anser att det finns flera skäl till att de ska ingå. För det första på grund av arbetstagarnas säkerhet: Åkare som är egenföretagare förtjänar samma skydd som andra åkare, inte bara när de kör utan även när de åtar sig andra uppgifter som är direkt relaterade till vägtransporter.
För det andra av skäl som gäller rättvis konkurrens: om vi återinför diskriminering mellan egenföretagare och anställda kommer det att snedvrida både arbetsmarknaden och transportmarknaden.
Det förefaller avslutningsvis också olämpligt att varje medlemsstat skulle kunna tillämpa direktivets bestämmelser på förare om de vill. Vi måste ha en allmän regel för hela EU eftersom majoriteten av åkare arbetar utanför sina egna länder. Utan detta skulle rättvis konkurrens förhindras.
Pervenche Berès
(FR) Fru talman! För en gångs skull ska jag tala om förfarande. Alla är naturligtvis överens om att vi bör stödja små och medelstora företag, och alla borde rimligen oroas över frågor som samtidigt gäller tid, säkerhet, arbetstagare, vägtrafikanter och villkoren för fri och ej snedvriden konkurrens.
Efter att parlamentet avvisat denna text under våren 2009 sade er företrädare, kommissionsledamot Tajani, som då bearbetade sin regering för att på nytt utnämnas till kommissionsledamot, den sommaren att han hade några nya förslag. Dessa nya förslag hänvisades aldrig till relevant parlamentsutskott för beaktande. Dessutom avvisades Edit Bauers betänkande av fler ledamöter i det utskottet än som hade avvisat det tidigare betänkandet.
Edit Bauer hade inget mandat att förhandla för parlamentets räkning om en överenskommelse vid den första behandlingen med rådet. Kommissionen och rådet har avsiktligt nonchalerat verksamhetsreglerna mellan institutionerna. Edit Bauer har nonchalerat uppförandekoden för denna institution. Parlamentet ifrågasätter ibland beskaffenheten hos en överenskommelse vid den första behandlingen eftersom det minskar vår förmåga att förhandla. I det här fallet kommer vi, om Edit Bauers ändringsförslag godkänns, att ha en överenskommelse vid den första behandlingen som inte har granskats av parlamentets organ.
I en tid när balansen återupprättas mellan institutionerna tack vare Lissabonfördraget lämnar parlamentet sin kollektiva intelligens i sticket. Jag kräver åtminstone att Edit Bauers förslag, som aldrig har granskats i utskottet, återhänvisas till utskottet för beaktande.
Dirk Sterckx
(NL) Fru talman, jag stöder kommissionsledamoten. Egenföretagare organiserar själva sin arbetstid och så bör det förbli. Det är skillnad mellan egenföretagare och anställda arbetstagare och det är bara rätt och riktigt. Det har inget att göra med vägsäkerhet, eftersom körtid och viloperioder är identiska oavsett om personen är egenföretagare eller anställd. Dessa övervakas av en färdskrivare som är avsedd för detta och inget annat. Vi går inte längre för att övervaka vägsäkerhetssituationen för anställda och egenföretagare.
En annan punkt gäller något som jag anser är mycket problematiskt i förslagen från dem som förespråkar att egenföretagare ska omfattas av direktivet: Hur i hela världen ska ni övervaka detta? Hur föreslår ni att man ska titta in hos egenföretagare och fråga när, var och hur mycket de har arbetat? Ett sådant övervakningssystem skulle inte vara genomförbart och skulle därmed anses oacceptabelt. Vi ska inte införa sådan lagstiftning. Vi ska inte låta egenföretagare omfattas av direktivet om anställda arbetstagare.
Timo Soini
(FI) Fru talman! Jag kommer från Finland där det bor få människor, avstånden är långa och det finns en mängd egenföretagare. Vi behöver inte, vi kommer inte att tolerera och kommer inte att acceptera extra restriktioner när det gäller egenföretagare. Jag är glad att den estniska kommissionsledamoten, som känner till villkoren i de nordliga länderna, vet detta och det gäller även den slovakiska föredraganden. Jag vill tacka er för det.
Detta är en viktig principfråga. Vi kan inte införa restriktioner för småföretag som gäller för hela Europa. Det kan bli prejudicerande och det är mycket farligt. Hur ska tillväxt och sysselsättning kunna öka i Europa om de administrativa besluten förstör sysselsättningen och de nödvändiga förutsättningarna för tillväxt och tar kål på dem?
Jag står på de finska egenföretagarnas sida i detta fall och det innebär också på samma sida som småföretagare i hela Europa. När allt kommer omkring blir det varken tillväxt eller ökat välstånd i Europa om administrativa beslut hindrar småföretagare från att arbeta.
(Applåder)
Sari Essayah
(FI) Fru talman, mina damer och herrar! Det får inte under några omständigheter finnas några restriktioner för arbetstiden för förare som är egenföretagare, annat än när det gäller deras körtid.
Frågan om vägsäkerhet hanteras genom att körtiden begränsas och att det finns obligatoriska viloperioder, där Europaparlamentets och rådets direktiv rörande vägtransport och körtid och viloperioder gäller, och det gäller alla - ja, alla - lastbils- och bussförare, även de som är egenföretagare. En mycket bättre lösning för att förebygga olyckor på grund av trötthet skulle vara effektivare övervakning av gällande körtider och viloperioder, snarare än att på konstgjord väg begränsa arbetstiden för egenföretagare.
Nu har vi ett utspel för att införliva sådana arbetsuppgifter som städning av fordonet, tekniskt underhåll och ifyllande av fraktsedlar i restriktionerna för arbetstiden för förare som är egenföretagare. Hur kan vi kontrollera om en förare som är egenföretagare tvättar sin frus bil eller sin egen lastbil på sin egen bakgård? Detta är ganska obegripligt eftersom det inte finns några restriktioner för arbetstiden för andra företagare. Det skulle bli ett allvarligt prejudikat om vi valde den vägen.
Såsom föregående talare mycket riktigt sade domineras transportsektorn i de nordiska länderna, som i mitt land Finland, av småföretagare och består huvudsakligen av företag med endast ett eller två fordon. Restriktioner när det gäller arbetstiden för företagare skulle gynna stora, gränsöverskridande transportföretag och skulle göra det svårt för nya transportföretag att inleda verksamheten. Branschen kommer definitivt inte att vara intressant för ungdomar om vi börjar att på konstgjord väg begränsa möjligheterna att försörja sig. Det skulle leda till bristande kapacitet och ökade kostnader. Logistikkostnaderna är redan i genomsnitt högre i de nordiska länderna än i resten av Europa på grund av vår nordliga belägenhet och glesa befolkning.
(Applåder)
Saïd El Khadraoui
(NL) Fru talman, mina damer och herrar! Jag ska gå rakt på kärnpunkten, nämligen frågan om egenföretagare. En påminnelse om att alla förare som är egenföretagare sedan i mars förra året omfattas av bestämmelserna skulle definitivt inte vara i vägen. Det är de nuvarande sakernas tillstånd. Det är det utgångsläge som föredraganden skulle ha beaktat.
Detta är därför inte det prejudikat som kommissionsledamoten påstod det vara. Ett mer pragmatiskt synsätt skulle ha varit möjligt, nämligen att införliva egenföretagare men samtidigt ta hänsyn till den specifika beskaffenheten för förare som är egenföretagare och hålla byråkratin på absolut miniminivå.
Såsom föredraganden från utskottet för transport och turism vet hade jag utarbetat ett antal förslag. Jag föreslog exempelvis att den digitala färdskrivaren inte bara skulle mäta körtid och viloperioder utan även lastning och lossningsarbete, kompletterat med ett slags oövervakad fastställd tid för ett antal andra åtgärder, såsom administrativa uppgifter, städning och liknande. Hon vet också mycket väl att aktiviteter som kundkontakter varken övervakas eller räknas som arbetstid i något fall.
Jag beklagar därför att vare sig kommissionen eller föredraganden var villig att ta hänsyn till detta på något som helst sätt. Förslaget att låta medlemsstaterna besluta själva huruvida egenföretagare skulle omfattas av direktivet tycker jag inte är bra. Målsättningen måste vara att uppnå gemensamma, enhetliga basregler på EU-nivå så att samma regler gäller för alla.
Raffaele Baldassarre
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Kommissionens förslag och föredragandens ståndpunkt innebär att medlemsstaterna är fria att välja huruvida de vill låta egenföretagare omfattas av direktivet.
Detta frivilliga arrangemang är oacceptabelt och strider mot EU:s konkurrensregler. Genom att ge medlemsstaterna valfrihet skulle förare som är egenföretagare, i vissa länder som redan har införlivat det tidigare direktivet 2002/15/EG utsättas för direkt konkurrens från de kolleger som inte omfattas av samma regler.
Egenföretagare skulle kunna köra till ett land med annan gällande lagstiftning och omfattas av färre kontroller, vilket skulle orsaka ett allvarligt dumpningsproblem och därmed en allvarlig snedvridning av konkurrensen. Företagen skulle faktiskt kunna utnyttja egenföretagare mer eftersom de kan erbjuda sina tjänster mer flexibelt och till lägre kostnad. Det säger sig självt att låga kostnader ofta är detsamma som sämre kvalitet och framför allt sämre säkerhet, vilket inom transportsektorn leder till en allvarlig ökning av riskerna på vägarna.
Mot bakgrund av detta anser jag att förslaget är oacceptabelt och att det strider mot en av dess rättsliga grunder, nämligen artikel 153 i fördraget, eftersom det varken förbättrar arbetsmiljön eller skyddar arbetstagarnas hälsa och säkerhet.
David Casa
(MT) Jag tror att parlamentet instämmer i att europeiska förare borde ha de bästa villkoren, att vi borde se till att våra vägar är säkra och att vi borde göra vårt yttersta för att reglera denna sektor utan att äventyra konkurrenskraften i Europa. Det föreligger emellertid olika åsikter om huruvida egenföretagare bör omfattas av allt detta.
Jag anser inte att vi bör ge oss själva behörighet att reglera hur de använder sin tid. Om missförhållanden förekommer bland egenföretagarna bör vi rikta in oss på missförhållandena, snarare än de ärliga egenföretagare som gör sitt bästa för att fortsätta förbättra branschen.
Jag tycker vi ska vara mycket försiktiga när det gäller att införa byråkrati eftersom alltför mycket av det kan orsaka skada och förstöra branschen, särskilt i en tid som denna när vi befinner oss i en kris som får en negativ inverkan på alla branscher i Europa. Jag gratulerar därför Edit Bauer till hennes betänkande och till de kompromisser hon har rekommenderat. Jag vill vädja till oss alla att vara försiktiga när det gäller att själva reglera egenföretagarna.
Georges Bach
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Direktivet utgör ett viktigt steg för att förbättra hälsa och säkerhet för arbetstagare inom denna bransch, men också för att förbättra vägsäkerheten och se till att konkurrensen blir rättvis. Det var kommissionens egna ord när direktivet infördes den 23 mars 2005.
Sedan dess har kommissionen gjort helt om och lagt fram ett förslag som utesluter egenföretagare. Det innebär ett prejudikat och jag kan inte försvara en sådan politik. Det finns olika skäl till att inte stödja förslaget, som i mina ögon utgör ett steg tillbaka socialt sett, leder till försämrad vägsäkerhet och ett incitament till illojal konkurrens. Förslaget har heller inte utformats för att stödja små och medelstora företag.
För mig visar denna helomvändning på en oförmåga att genomföra europeisk politik. Trots att direktivet två gånger avvisats av utskottet för sysselsättning och sociala frågor och en gång i kammaren, i strid med en EES-rapport och en dom från EU-domstolen, ändras det - en europeisk lag - helt enkelt och styrs i riktning mot en punkt där ekonomiska intressen är det enda som räknas.
Proinsias De Rossa
(EN) Fru talman! Som tidigare lastbilsförare och egenföretagare stöder jag förslaget att egenföretagarna ska omfattas av direktivet. Förare som är egenföretagare, det vet jag, befinner sig under fruktansvärd press att arbeta dag och natt. Kommissionsledamot Kallas! Ert inlägg och ert förslag är en skandal. Det sätter förares hälsa och säkerhet på spel. Det utsätter andra trafikanter för risker. Det utsätter små och medelstora företag för illojal konkurrens och ökar pressen på anständiga arbetsgivare att tvinga sina anställda att bli egenföretagare.
Femtio procent av förarna har tillstått att de har somnat vid ratten. Tjugo procent av alla olyckor beror på trötthet. Trettio procent av förarnas arbetstid består av att lasta, lossa och hjälpa passagerare. Fru Harkin! Om ni fortfarande är här, vad de gör på sitt kontor är deras sak. Parlamentet måste stå upp för medborgarnas säkerhet och mot dem som vill ha en oreglerad transportsektor. Kommissionsledamot Kallas! Gå tillbaka till ritbordet.
Elisabeth Schroedter
(DE) Fru talman! Jag håller med Elisabeth Morin-Chartier. Vi får inte glömma bort att vi har att göra med EU-domstolen i frågan, som har gjort det mycket tydligt att vägsäkerheten måste prioriteras och att detta gäller ett befintligt direktiv om arbetstider och vilotider.
Vill ni plötsligt ifrågasätta en gemensam europeisk förordning om vägsäkerhet? Varför skulle vi göra det? Det skulle vara absurt och obegripligt. Om egenföretagare skulle uteslutas från direktivet igen skulle de, utöver sina 56 timmars körtid, också kunna tillbringa 28 timmar med att lasta och lossa. De skulle därmed bli en fara på vägarna. Jag skulle definitivt inte vilja möta sådana förare på Europas vägar.
Hur kan vi plötsligt börja främja snedvridning av konkurrensen på bekostnad av vår gemensamma hälsa? Hur skulle vi kunna förklara det för våra medborgare? Jag ber er därför att avvisa kommissionens förslag.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Fru talman! Precis som jag har gjort i många år arbetar jag i dag för vägsäkerheten, för en förbättring av arbetsvillkoren för yrkesförare och för en förbättring av deras yrkesstatus.
Det är uppenbart att det vi diskuterar i dag inte är bestämmelserna om körtimmar och vilotid, som påverkar vägsäkerheten och är tillämpliga på alla yrkesförare, vare sig de är anställda eller egenföretagare. Det handlar om att reglera arbetstiden. Det är huvudsakligen en förordning för att skydda anställda - med andra ord är det enbart fråga om social trygghet för förare och inte på något sätt till för vägsäkerheten. Det finns ingen anledning att skydda egenföretagarna mot sig själva. Hur skulle vi kontrollera de timmar som de som kör tunga transportfordon och är egenföretagare och bussförare arbetar utan en mängd byråkrati, och på vilken grund skulle vi förresten kontrollera det?
Att begränsa den tillåtna arbetstiden för yrkesförare som är egenföretagare på detta sätt - och kanske i framtiden också för affärsmän, arkitekter eller parlamentsledamöter som är egenföretagare - skulle ge fel signal. Medlemsstaterna skulle i stället arbeta för att bekämpa problemet med förare som är skenbara egenföretagare. Jag är positiv till förslaget från Europeiska kommissionen och Edit Bauer.
John Bufton
(EN) Fru talman! Att utvidga direktivet om arbetstid till att omfatta även egenföretagare är orimligt. Det är en uppvisning för att skydda arbetstagares rättigheter och har därför ingen plats inom ramen för egenföretagande. Det är också omöjligt att genomdriva utan att kränka människors frihet genom att genomföra kontroller i deras hem.
Detta är inte en fråga om vägsäkerhet. Förordning (EG) nr 561/2006 omfattar redan körtid och är tillämplig på stora företag, små företag och egenföretagare. Man behöver fortfarande ett tillstånd för att arbeta som egenföretagare och skulle därför vara den registrerade innehavaren av det tillståndet. Allt som skulle kunna äventyra tillståndet skulle därför äventyra tillståndsinnehavarens hela levebröd. Med tanke på detta kan man lugnt anta att det finns alla skäl för förare som är egenföretagare att vara ännu mer nogräknade än stora företag. Allt som är direkt kopplat till tjänsten skulle bedömas som en del av arbetstiden. Exempelvis pappersarbete, underhåll och allmän administration. Stora företag har anställda som gör detta. Administrationstiden påverkar därför inte körtiden. Egenföretagare som själva sköter sin administration skulle enligt direktivets villkor få lite tid för att sköta själva körningen.
Dessutom tror jag att kommissionen också föreslog en mildring av restriktionerna för nattarbete genom att införa en två timmars karenstid innan restriktionerna för nattetid tillämpas. Jag är sällan överens med kommissionen, men detta skulle också vara ett välkommet ändringsförslag. Jag stöder föredragande Edit Bauer till fullo.
Jutta Steinruck
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill ännu en gång vädja till de konservativa och liberalerna att vi här inte ska sätta egenföretagarnas intressen före säkerheten för Europas folk.
Frihet för företagare är definitivt något mycket bra, men säkerheten för våra barn och alla på vägarna är ännu viktigare - och det är enligt min uppfattning det ansvariga sättet för EU att agera. Morgondagens omröstning är ett tillfälle att visa att ni inte är positiv till social dumpning.
Vad denna debatt också har visat de senaste månaderna är att en debatt om skenbart egenföretagande i Europa är emotsedd sedan länge. Allt fler vanliga arbeten knuffas bort av skenbart egenföretagande vilket är skälet till att vi snarast behöver analysera situationen och lämna ett förslag på vad vi kan göra åt det. Såsom kommissionsledamoten tydligt slog fast i dag har vi haft många avsiktsförklaringar om detta. Det är dags att äntligen agera.
Andrzej Grzyb
(PL) Jag undrar: Hur kan företagande stimuleras under en kris? Hur kan en ökning av antalet små och medelstora företag stimuleras? Hur kan exempelvis ekonomisk verksamhet stimuleras om denna plats - Europaparlamentet - ska vara en plats där vi inför ny lagstiftning som begränsar företagandet? Om människor vill starta egen verksamhet, även inom transportbranschen, måste de ändå ha rätt att göra det. Vi kan inte å ena sidan behandla dem som företagare och å andra sidan säga att de måste uppfylla kriterierna för anställda. Vi skulle kunna göra samma sak mot människor som driver restaurang, på egen hand eller tillsammans med sin familj, eller för människor som driver en butik. Vi kan inte blanda ihop dessa två saker.
Det finns ett visst överskott av lagstiftning och Europaparlamentet bidrar också till det. Jag vet att vi i Polen hade de bästa förordningarna om ekonomisk verksamhet i början av 1990-talet. Nu har antalet regelbördor ökat och resultatet är att vi möter kritik. Från vem? Från de människor som bedriver verksamhet.
Jag instämmer i det som Edit Bauer säger, även om jag självfallet inte går in på de frågor som uppstod när kompromissen förhandlades.
Diane Dodds
(EN) Fru talman! I tider av ekonomiska utmaningar har parlamentet skaffat sig många av sina meriter genom att uppmuntra företagande och konkurrenskraft men samtidigt är vi på väg att begränsa rätten till arbete för långtradarchaufförer som är egenföretagare. Jag måste säga att jag avvisar påståendena här i kammaren om att detta handlar om arbetsmiljö som ytterst oäkta. Vi är alla oroade över hälsa och säkerhet och vill inte se flera olyckor på våra vägar.
Jag företräder Nordirland. som ligger längst ut på Europas spets. Vägtransportbranschen är enormt viktig för ekonomin och införlivandet av långtradarchaufförer som är egenföretagare kommer bara att påverka vår konkurrenskraft negativt. Det är en industri som är högst reglerad genom regler för färdskrivare, och de ekonomiska konsekvenserna av ytterligare byråkrati skulle vara förödande. Det skulle också vara ytterst skadligt för dem som hoppas börja arbeta som självständiga förare.
Karin Kadenbach
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Föredraganden Edit Bauer visar på bristande förståelse för demokratin eftersom hon fortsatte att förhandla - utan mandat - i strid med utskottets beslut. Om Europaparlamentet menar allvar med att skapa tillväxt och välstånd måste vi ledamöter avvisa kommissionens förslag.
Förare som är egenföretagare får inte uteslutas från direktivet om arbetstid. Det skulle innebära ett steg bakåt eftersom samma regler måste gälla för bussförare som är egenföretagare och långtradarchaufförer som kör långdistans på samma sätt som företagens anställda. Det kan inte vara vårt mål att ha färre och färre människor som arbetar mer och mer - och i allmänhet för allt mindre pengar. Det kan inte vara vårt mål att ha bussförare och långdistansförare av långtradare som äventyrar såväl sin egen hälsa som säkerheten för andra vägtrafikanter.
Paul Rübig
(DE) Fru talman! Jag anser att Europas små och medelstora företag är särskilt viktiga nu eftersom sanningen är att vi endast kommer att kunna ta oss ur krisen om vi arbetar mer. Det är fullständigt onödigt att belasta egenföretagarna med ännu mer byråkrati och pappersarbete. Det är helt enkelt så att om vi ska kunna säkra social trygghet i Europa är det mycket viktigt att vi ökar produktiviteten och konkurrenskraften. Körtid och vilotid som för närvarande garanteras av färdskrivare är därför fullständigt tillräckligt. Jag föreslår att de ledamöter som förespråkar att direktivet ska tillämpas på alla även tillämpar det på sig själva och ha en färdskrivare inmonterad i sin egen bil - och sedan inte använda bilen på torsdagskvällar när de ska hem efter 15 timmars arbete här.
Att garantera säkerheten är viktigt, men å andra sidan måste vi också skydda egenföretagarna.
Siim Kallas
Fru talman! Tack så mycket för denna debatt. Jag lyssnade med stort intresse till alla era bidrag. Det är mycket frestande att gå in på detaljerna i diskussionen, men jag skulle bara vilja säga att jag fortfarande bekräftar kommissionens ståndpunkt, som bygger på fakta. Vi har inte de undersökningar som nämns här att förare som är egenföretagare regelbundet arbetar 90 timmar i veckan och vi anser att förordningen om körtid, som vi skulle vilja genomföra, kommer att harmonisera tillämpningarna mellan medlemsstaterna och kommer att bidra till att säkerställa och förbättra vägsäkerheten.
Vägsäkerheten har förbättrats i mycket stor utsträckning tack vare användningen av direktivet om körtid. Vi har ingen information om att fler är sjuka, och varför tror vi ibland att små och medelstora företag uppträder oansvarigt, att de inte bryr sig om vägsäkerheten eller sin egen hälsa, så att de måste regleras mer än andra?
Kommissionen kan inte stödja lagstiftning som begränsar företagarnas frihet inom vägtransportsektorn för att organisera deras arbetstid, medan företagare inom andra sektorer inte omfattas av liknande restriktioner när det gäller arbetstid. Om omröstningen i kammaren emellertid bekräftar att kommissionens förslag avvisas kommer kommissionen att se över alla tänkbara möjligheter, inbegripet att dra tillbaka förslaget, och om parlamentet beslutar att låta direktivet omfatta även förare som är egenföretagare kommer vi att se till att det genomförs. Vi kommer omedelbart att fråga medlemsstaterna hur de tillämpar reglerna för arbetstid på förare som är egenföretagare och hur de övervakar att dessa regler följs.
Edit Bauer
föredragande. - (HU) Jag skulle vilja ta upp fem frågor mycket kort. Arbetsordningen. Jag har studerat arbetsordningen noga och såvitt jag förstår har parlamentsledamöterna full bestämmanderätt att genomföra sitt mandat och de kan därför samråda med vem de vill. Enligt arbetsordningen kräver inte utskottet att parlamentsledamöterna uttrycker utskottets ståndpunkt. Det är ståndpunkten i kammaren som är bindande. Det är exakt det som arbetsordningen säger. Jag ifrågasätter inte heller på vilka grunder Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet lämnade sitt ändringsförslag eller vem de samrådde med.
Enligt överenskommelse med skuggföredragandena förde jag också informella diskussioner med företrädare för kommissionen och rådet när jag ansåg att det var viktigt. Jag instämmer i att frågan om falska egenföretagare är ett verkligt europeiskt problem och vi tog med det i förslaget, i samarbete med de kolleger som ansåg att det var viktigt att utesluta egenföretagare. Frågan måste tas upp, men det är inte ett branschspecifikt problem.
Det finns en missuppfattning som har slagits fast upprepade gånger här, nämligen att efterlevnad av denna lag kan övervakas på internationell nivå. Lagen kräver övervakning på nationell nivå. Låt mig tillägga att vid en fyraprocentig nivå skulle inspektionen vara dyrare än kostnaden för att flytta Europaparlamentet från Bryssel till Strasbourg. Jag skulle vilja be mina kolleger att också ta hänsyn till detta. Om vi avvisar förslaget vill jag också påpeka att vi skapar en fördel för åkare från tredjeland. Jag vill be mina kolleger att komma ihåg att detta är det förslag som kommissionen godkände. Att avvisa kommissionens förslag, alltså förslaget från Europeiska kommissionen, är att göra det meningslöst, dyrt och omöjligt att genomföra.
Talmannen
Debatten är avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag, den 16 juni 2010.
Skriftliga förklaringar (artikel 149)
Vilija Blinkevičiūt 
Jag samtycker till den ståndpunkt som utskottet för sysselsättning och sociala frågor antagit om att avvisa kommissionens förslag och instämmer i att kommissionen tillsammans med parlamentet måste vidta åtgärder så att kommissionen lämnar nya förbättrade förslag i framtiden. Jag vill betona att kommissionens förslag att utesluta förare som är egenföretagare från direktivet skulle innebära ett betydande steg bakåt för EU:s socialpolitik på transportområdet. Jag skulle vilja uppmärksamma det faktum att ”falska” egenföretagare försvagar den totala arbetsmarknaden, och huvudproblemet är att det i praktiken är svårt att bevisa ”falskt” egenföretagande. Om vi inte lyckas vidta konkreta och rättsliga åtgärder kommer falska egenföretagare bland förarna att bli ett av arbetsmarknadens största problem och vi kommer inte att kunna undvika illojal konkurrens. För att förbättra arbetsvillkoren för alla förare och säkra deras sociala rättigheter och garantier samt förbättra vägsäkerheten, men även undvika illojal konkurrens på den europeiska vägtransportmarknaden, kan vi inte anta kommissionens förslag som det ser ut i dag.
Pascale Gruny  
Det direktiv vi i dag diskuterar är resultatet av mycket långdragna förhandlingar i Europaparlamentet under två mandatperioder. Det är en mycket känslig fråga eftersom det handlar om våra arbetstillfällen både i dag och i framtiden. Det är en fråga om vägsäkerhet och rättvis konkurrens mellan företag i medlemsstaterna. Jag vill inte acceptera social dumpning inom själva unionen.
Kan en fristående förare arbeta 14 timmar om dagen, 84 timmar i veckan, utan att utgöra en risk på vägarna? Jämfört med en anställd förare är det illojal konkurrens. Det medför också att några företag föreslår sina anställda att de ska bli egenföretagare. Vi måste skydda våra landsmän och våra företag.
Jag uppmanar därför Europeiska kommissionen att dra tillbaka sitt förslag och om inte det är möjligt uppmanar jag parlamentsledamöterna att under morgondagens omröstning i kammaren rösta för att egenföretagare ska omfattas av arbetstidslagstiftningen.
Sirpa Pietikäinen  
I vissa EU-länder finns det en motiverad facklig oro för falskt egenföretagande i anknytning till arbetstidsdirektivet och förare som är egenföretagare. Utkontraktering och arbetsgivare som till följd av detta smiter från sitt ansvar är växande problem. Den lösning som har föreslagits för att lösa problemet, dvs. att förare som är egenföretagare ska omfattas av direktivet, är emellertid fel. Den rätta lösningen på de problem som är knutna till falskt egenföretagande skulle vara att enas om en definition för egenföretagande mellan löntagare och arbetsgivarorganisationer på EU-nivå. För närvarande får oskyldiga lida.
När det gäller denna fråga bör vi gå vidare i enlighet med den kompromiss som utarbetats av bland andra Corien Wortmann-Kool, vice ordförande för center-högergruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater). Enligt denna kompromiss hamnar frilansande förare fortfarande utanför direktivets räckvidd, men medlemsstaterna kan om de så vill tillämpa förordningen om heltidsanställda för frilansande förare i det egna landet. Förslaget skulle antagligen innebära att parlamentet och rådet når en överenskommelse om direktivet vid den första behandlingen.
Det är synd att parlamentet inte tar tillfället i akt att nå en kompromiss. Då vi i själva verket borde inrikta oss mer på att förbättra företagarnas ställning finns det en möjlighet att arbetstiden för verkliga företagare begränsas. Detta är oroande eftersom möjligheterna för små företagare att tjäna sitt uppehälle i allmänhet endast beror på det arbete de utför.
