Zelena knjiga o zdravstvenih delavcih v Evropi (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je zelena knjiga o zdravstvenih delavcih v Evropi.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Gospa predsednica, zelo me veseli, da sem bila povabljena, da podam izjavo Parlamentu o zeleni knjigi o zdravstvenih delavcih v EU, ki jo je Komisija sprejela 10. decembra 2008.
Vabilo prihaja v primernem trenutku, saj se zdaj približujemo koncu posvetovalne faze, ki bo zaključena konec tega meseca.
Jasno je, da narašča pritisk na zdravstvene sisteme EU, ki izhaja iz staranja prebivalstva, zdravstvenih groženj in naraščajočih stroškov novih tehnologij in povečanih pričakovanj bolnikov - in vse to ob težki gospodarski situaciji.
Brez dobro usposobljenih in motiviranih zdravstvenih delavcev po vsej EU bo ogrožena finančna trajnost evropskih zdravstvenih sistemov, neenakosti v zdravju pa se bodo povečale.
Ko se evropsko prebivalstvo stara, se starajo tudi njegovi zdravstveni delavci, premalo pa je zdravstvenih delavcev novincev, ki bi nadomestili tiste, ki odidejo. Razmisliti moramo o vzrokih, zaradi katerih mladi niso motivirani, da bi postali zdravstveni delavci.
To skupaj z mobilnostjo zdravstvenih strokovnjakov v državah članicah in med njimi ustvarja skupne probleme glede zdravstvenih delavcev za večino evropskih zdravstvenih sistemov.
Pričakujem veliko število odzivov na zeleno knjigo s strani mnogih zainteresiranih organizacij na področju zdravja, ki so izrazile zaskrbljenost glede tega pomembnega vprašanja.
Prav tako se veselim prispevkov poslancev tega Parlamenta. Ti prispevki bodo resnično olajšali naše delo in služili našemu skupnemu cilju.
Analiza prejetih odgovorov nas bo vodila pri razvoju strategij na ravni EU za podporo držav članic pri njihovem spopadanju s temi izzivi.
Razprava o zdravstvenih delavcih je ločena od vprašanj, ki jih zajema predlog direktive o pravicah pacientov na področju čezmejnega zdravstvenega varstva.
Ta predlog se osredotoča na pravila in ureditve, ki so potrebni za zagotavljanje dostopa pod enakopravnimi pogoji do varnega in visokokakovostnega zdravstvenega varstva za paciente, ki se gibajo po Evropi.
Prednostni cilj osnutka zakonodajnega akta je uveljavljanje pravic pacientov, kot jih priznava Sodišče Evropskih skupnosti, na pošten in dosleden način. Ne prizadeva si urejati čezmejnega zagotavljanja zdravstvenih storitev, svobode ustanavljanja ali mobilnosti zdravstvenih strokovnjakov.
Vendar pa to ne pomeni, da predlog direktive ignorira varnost in kakovost oskrbe pacientov, ki zdravstveno oskrbo iščejo v tujini - kar je pravzaprav povezano s kontekstom, v katerem zdravstveni strokovnjaki zagotavljajo zdravstveno oskrbo.
Glede tega predlog direktive zelo jasno določa bistveno pravilo, in sicer, da v zvezi s čezmejno zdravstveno oskrbo veljajo pravila države zdravljenja.
Naj na kratko omenim še druge določbe, kot so tiste v členu 5 predloga: države članice se zavežejo opredeliti nacionalne standarde kakovosti in varnosti, njihovemu učinkovitemu izvajanju in temu, da so dostopni javnosti. Izvajalci storitev zdravstvenega varstva zagotovijo vse potrebne informacije, tako da lahko pacienti sprejemajo utemeljene odločitve, vključno s podatki o njihovem zavarovanju ali drugih oblikah osebne ali kolektivne zaščite v zvezi s poklicno odgovornostjo, ki mora biti zagotovljena v vseh državah članicah, da imajo pacienti možnost vložiti pritožbo in da so jim zagotovljena pravna sredstva in odškodnina, kadar utrpijo škodo, nastalo pri zdravstvenem varstvu.
Menim, da s tem sklopom načel in pravil predlog direktive opredeljuje jasen odnos med pacientom in izvajalcem storitev zdravstvenega varstva, da bi zagotovili zanesljive informacije ter varno in kakovostno oskrbo za evropske državljane, ki se odločijo potovati v drugo državo članico na zdravljenje.
Naj spomnim tudi, da je pod primarno odgovornostjo mojega kolega komisarja McCreevyja tudi drug pomemben del zakonodaje EU, ki ureja vzajemno priznavanje kvalifikacij zdravnikov, medicinskih sester, zobozdravnikov, babic in farmacevtov. Mislim Direktivo 2005/36/ES, ki je zdaj v veljavi. Ta direktiva določa tudi posebne obveznosti držav članic glede izmenjave informacij v primeru gibanja zdravstvenih strokovnjakov. Te toke podatkov olajšuje uporaba informacijskega sistema za notranji trg (IMI), ki že omogoča elektronsko izmenjavo informacij o petih glavnih zdravstvenih strokah. Poleg tega se načrtuje razširitev IMI na vse zakonsko urejene poklice.
Da zaključim, spopadanje s temi izzivi zdravstvenih delavcev EU ob sočasnem zagotavljanju finančne trajnosti zdravstvenih sistemov bo ena od glavnih nalog Evrope v naslednjem desetletju. To zahteva celovit pristop politike, saj nobena država članica ne more realno najti svoje rešitve v izolaciji. Rešitev ne more biti preprosto pritegnitev zdravstvenih delavcev iz držav v razvoju, kjer je pomanjkanje še večje.
V ta namen bo zelena knjiga omogočala razpravo o zadevnih vprašanjih in njihovo nadaljnjo opredelitev, kar bo vodilo v izoblikovanje skupnega ukrepanja, kjer je to primerno. Vem, da so vaša pričakovanja velika, in zanašam se na vašo pomoč pri izgradnji rešitev za podporo neprecenljivega prispevka zdravstvenih strokovnjakov k življenju vsakega izmed nas.
Predsednica
Komisarka, ne dvomim, da boste od poslancev Evropskega parlamenta prejeli plodne odzive na vaš poziv k prispevanju k zeleni knjigi o zdravstvenih delavcih v Evropi.
John Bowis
v imenu skupine PPE-DE. - Gospa predsednica, zahvaliti bi se želel komisarki tako za to, da se je odpovedala svojemu večeru, da se nam je pridružila v tem polnem Parlamentu, kot tudi za sporočilo, ki ga je prenesla. To je pomembna zelena knjiga, ki bi morala sprožiti obsežno razpravo v tem Parlamentu in drugod.
Med svojim pravkaršnjim govorom je načela eno ali dve vprašanji, vključno z njenim vprašanjem, zakaj ni na razpolago več medicinskih sester in zdravnikov. Če smem reči, mislim, da je to polovica vprašanja. Druga polovica je, zakaj jih tako veliko odhaja. Ključ do tega bo iskanje načinov za zaposlovanje in zadržanje zdravstvenih strokovnjakov. To morda še posebno velja za medicinske sestre, toda tudi za zdravnike in druge terapevte in tako naprej. Menim, da moramo preučiti strukture poslovnih poti, ki jih zagotavljamo. Ugotoviti moramo, kakšen potencial ima spodbujanje. Odpraviti moramo nekatere ovire v strokah in med njimi. Zagotoviti moramo, da je delovno okolje prijetno. Težko bo, vendar pa je lahko tudi udobno. Zagotoviti moramo, da so raziskovalne ustanove na razpolago v Evropi, da ne izgubimo ljudi v tujini. Morda moramo predvsem prisluhniti zdravstvenim strokovnjakom, ki so najbolj na udaru. Prepogosto - to vem od takrat, ko sem bil v vladi, in vi veste kot komisarka - poslušamo ljudi na vrhu in ne gremo do bolniških postelj in poslušamo medicinskih sester in zdravnikov, ki se s tem ukvarjajo v praksi. Če bi pogosteje storili to, bi nam morda uspelo dobro pripraviti več naše politike.
Omeniti želim seveda - kot ga je že komisarka - moje poročilo, obravnavanje čezmejnega zdravstvenega varstva s strani Parlamenta. Že na začetku smo rekli, da sta za to pomembna dva ukrepa, ki nista prišla istočasno. Eden izmed njiju je bil seveda varnost pacientov, imamo pa tudi ukrep, ki je nekoliko pohitel. Ta je nekoliko zadaj. Zadeva zdravstvene strokovnjake. Potrebujemo zdravstvene strokovnjake za zagotavljanje te storitve - te podpore - čezmejnemu zdravstvenemu varstvu, da bi pacientom omogočili varno in samozavestno gibanje. Ko stojimo tu v Strasbourgu, na primeru Strasbourga, Lièga, Luxembourga razmišljamo o tem, kje bi lahko koncept referenčnih mrež bil zelo dragocen v smislu pacientov ter usposabljanja in raziskav.
Komisarka je omenila gibanje zdravstvenih strokovnjakov, in preučiti moramo načine, da bi to postalo resničnost, ne da bi ogrožali varnost pacientov. Menim, da to vsekakor vključuje vprašanje jezikovnih preizkusov, ki niso ovira, vendar pa morajo biti zaščitni ukrep za paciente. Omenila je priznavanje kvalifikacij. To je seveda pomembno, bodisi da te doma zdravi zdravnik, ki je prišel iz tujine, ali pa greš v tujino k lokalnemu zdravniku. Obstajajo nekatere stroke, in kiropraktika je ena izmed njih, s priznavanjem v nekaterih državah in v drugih ne. Preučiti moramo načine, da te pomožne zdravstvene strokovnjake postavimo v središče našega načrtovanja.
Seveda moramo zagotoviti tudi varnost pacientov v smislu zdravnikov, ki so disciplinirani ali pa se jih odpiše - zdravniki, medicinske sestre, kateri koli zdravstveni strokovnjaki -, in v svojem poročilu pozivam, da to omogoči Komisija. Menim, da je to nekaj, kar moramo natančneje preučiti.
Komisarka je upravičeno omenila beg možganov. Tragično je, da ne zagotavljamo dovolj zdravstvenih strokovnjakov, ampak jih zvlečemo iz držav, ki si to lahko še najmanj privoščijo. Če pogledate številke, lahko vidite, da se je v povprečju 1 od 4 zdravnikov in 1 medicinska sestra od 20 usposabljala v Afriki in dela v državah Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj. Deloma gre za to, da jih mi kot države omejujemo, deloma pa jih naše nevladne organizacije uporabljajo in zaposlijo v zadevni državi, jim plačajo več, kot bi bili plačani v svoji državi. Zato ne gredo delat nazaj tja.
Vse te stvari so pomembne, komisarka. Preučiti moramo varnost zdravstvenih strokovnjakov. Na našo agendo moramo dati poškodbe z iglo in bolnišnične infekcije in tudi napade na osebje. Iz nedavnih pogovorov z babicami vemo o težavah s pridobitvijo škodnega zavarovanja poklicnega tveganja. To je nekaj vprašanj, za katere upam, da bodo v ospredju naših razprav o tej zelo dobrodošli zeleni knjigi.
Jules Maaten
v imenu skupine ALDE. - (NL) Gospa predsednica, strinjam se z večino tistega, kar je pravkar povedal gospod Bowis. Zelena knjiga, ki smo jo prejeli od vas, komisarka, je dober dokument. Ni potrebno reči, da komaj čakamo na odzive nanjo, kot je to vedno pri zeleni knjigi. Odzivi so seveda deloma predvidljivi, vendar pa je v vsakem primeru koristno, da se jih dobi, da se jih lahko vključi v morebitno prihodnjo zakonodajo.
Ta zelena knjiga je pomembna, saj zadeva temo, ki jo je treba obravnavati. Zelena knjiga je rezultat polemike zaradi predlogov, ki jih je takrat predložil gospod Bolkestein, in pozdravljamo dejstvo, da Komisija to obravnava na takšen način, skrbno, z zeleno knjigo in obsežnim prostorom za razpravo, ker po mojem mnenju to vprašanje obdaja velika zaskrbljenost. Zato svojega prispevka ne želim omejiti samo na temo zdravstvenih delavcev, ker menim, da bomo odkrili enak strah pred neznanim v evropski razsežnosti v zdravstvenem varstvu tudi na drugih področjih.
Na področju javnega zdravja je bilo v zadnjih letih v Evropski uniji storjeno veliko, pod vašimi predhodniki in z vami, komisarka; zato bi izkoristil priložnost, da vam čestitam, komisarka, za pečat, ki ste ga v razmeroma kratkem času uspeli pustiti tej politiki. Mislil sem, da je to v tako kratkem času nemogoče, in menim, da smo vsi lahko ponosni na to, kako vam je to uspelo.
V zadnjih letih je bilo doseženo veliko, na primer na področju zdravil za uporabo v pediatriji, za katero se javnost niti ne zaveda, da obstaja problem, kjer pa je evropska rešitev vsekakor na dnevnem redu, saj države članice tega ne morejo rešiti same. Prav ekonomije obsega so tu najuspešnejše. Menim, da to velja tudi za druga področja: tobačno politiko in odvračanje od kajenja na primer, kjer prednjači Evropska unija, ne samo v Uniji, ampak tudi v širšem prostoru. Tudi v tem primeru so ekonomije obsega tiste, zaradi katerih smo učinkoviti. Aktivno smo vključeni tudi v čezmejno oskrbo in varstvo pravic pacientov v Evropi, tudi pod budnim očesom gospoda Bowisa, in upam in pričakujem, da bomo tudi na tem področju dosegli pozitiven rezultat.
Vendar pa vsakokrat, z vsako temo, o kateri razpravljamo, opazite, da so ne samo ministri, ampak tudi kolegi poslanci v nacionalnih parlamentih nenaklonjeni nadaljnji poglobitvi evropskega sodelovanja na področju zdravstvenega varstva. S 27 različnimi sistemi v Evropski uniji smo vsi prepričani, da je naš lastni model zdravstvenega varstva najboljši. Vsak, s katerim govorite, vas bo prepričal, da njihov sistem izstopa. To je seveda nemogoče. Ne morete imeti 27 različnih sistemov, ki so vsi hkrati najboljši.
Ni potrebno reči, da je bilo v takšen sistem v vsaki državi vloženega mnogo razmišljanja V vsakem primeru so vpleteni ljudje in dobronamerni interesi. Ko je končno s težavo doseženo ravnovesje, nenadoma prihrumi Evropska unija z zamislijo, za katero mislimo, da je najboljša. Zelo dobro lahko razumem, da bo to naletelo na odpor.
Na redkih področjih lahko točno te ekonomije obsega - na primer v primeru redkih bolezni - enako koristijo pacientom in sistemom. Obstaja veliko razlogov za večje evropsko vključevanje na področju javnega zdravja. Skoraj 40 000 pacientov v Evropi čaka na organe in vsak dan umre skoraj deset ljudi na teh čakalnih listah.
Vsako leto alkohol zahteva 195 000 življenj in evropsko gospodarstvo stane 125 milijard EUR. To je zadeva, s katero se je najbolje spopasti celo ne nacionalno, temveč lokalno. Seveda so tudi evropski trendi, na primer v primeru zlorabe alkohola med mladimi. Preučiti moramo, ali tega nenazadnje ne bi bilo mogoče bolje obravnavati na evropski ravni. Na podlagi trenutnih besedil Pogodb smo prisiljeni spopasti se s temi problemi.
Vendar pa bi kljub temu morali doseči več, na primer - in tu je vrednost zelene knjige - tam, kjer gre za dejanski prosti pretok zdravstvenih storitev. Prepričan sem, da bi, če bi se spopadli z vsemi problemi, saj vsekakor obstajajo, in našli rešitve, na primer za preprečevanje zdravniških napak ali povečanje pravne gotovosti pacientov, toda tudi pravne gotovosti zdravstvenih delavcev, nazadnje vsi imeli koristi, če bi bil ta prosti pretok organiziran na odgovoren način, vendar kljub temu mogoč.
Če se boljšega sodelovanja na področju darovanja organov in učinkovitega sodelovanja pri zaščiti pred pandemijami - nekaj, kar vedno omenim - ne obravnava na veropski ravni, sem prepričan, da bomo soočeni z velikimi problemi, če bo nekoč v prihodnosti epidemija gripe s Tajske pripotovala k nam. Dejansko bi morala biti Komisija zmožna v takšnih primerih sprejeti krizne ukrepe v 24 urah.
Nazadnje, člen 152 po mojem mnenju ni v skladu s standardom, ko gre za organizacijo učinkovitega evropskega ukrepanja v prihodnje. Če bi nekoč v daljnji prihodnosti razmišljali o spremembi Pogodbe, bi morali po mojem mnenju razmisliti tudi o širitvi pravne podlage za javno zdravje v novi Pogodbi.
Bart Staes
Gospa predsednica, pridružiti se želim gospodu Bowisu in gospodu Maatenu pri njunih čestitkah komisarki za njeno zeleno knjigo, ki po mojem mnenju ni prišla niti dan, celo niti uro prezgodaj. Komisarka je sam povedala, da bo povečanje staranja prebivalstva povzročilo še večji pritisk na zdravstvene sisteme, vendar tudi in predvsem na delavce. Vsak, ki si vzame čas in prisluhne ljudem, zaposlenim v sektorju, ve, da so splošni delovni pogoji izredno težki, fizično in pogosto tudi duševno.
Delo v tem sektorju od delavcev zahteva izredno veliko in je pogosto slabo plačano. Zato ne sme biti presenečenje, da se osebje v sektorju pogosto menja. Prav tako je dejstvo, da so prepogosto pogodbe zelo negotove, zaradi česar mnogi sektor zapustijo predčasno. Po mojem mnenju si bo Unija zato morala v svoji politiki prizadevati za številne stvari: trajnostno zaposlovanje, dobro delovno okolje, varno delo, nič bega možganov in dostojno delo.
Komisarka je imela prav, ko je omenila direktivo, na kateri trenutno dela gospod Bowis, direktivo o čezmejnem zdravstvenem varstvu. Ljudje v sektorju so v stikih z mano želeli poudariti tudi odnos med delom kot zdravstveni delavec in direktivo o delovnem času. V direktivi o delovnem času se zdaj raje uporablja pogodbe, kot ljudi, za določitev trajanja.
Ugotovil sem, da obstajajo poljski zdravniki, ki med tednom po običajni pogodbi delajo v poljskih bolnišnicah, in za konec tedna potujejo v Združeno kraljestvo, da tam oddelajo 48-urno izmeno. To je seveda nezaslišano. To je nekaj, kar je treba vsekakor upoštevati v direktivi o delovnem času. Zato upam, da bomo to temo obravnavali tudi v razpravah o zeleni knjigi.
Konstantinos Droutsas
Gospa predsednica, zelena knjiga o zdravstvenih delavcih v Evropi razkriva načrte kapitala in Evropske unije o privatizaciji zdravja in blaginje z bolečimi posledicami za družine z zaposlenimi družinskimi člani in navadne družine v zdravstvenem sektorju.
Te spremembe so del splošnejših preokretov, naravnanih proti navadnim ljudem, v socialnem zavarovanju in socialnih storitvah, ki se jih spodbuja v vseh državah Evropske unije z aktivno podporo levosredinskih in desnosredinskih sil, ki zdravje obravnavajo kot blago, vir donosnosti za kapital in paciente in njihove družine kot stranke.
Osrednji cilj je razširiti poslovno dejavnost kapitala in zgraditi sistem, v katerem zdravstvene storitve javnega sektorja delujejo po merilih zasebnega sektorja, tekmujejo z zasebnim sektorjem.
Prve žrtve tega komercializiranega zdravstvenega sistema so prav ljudje, ki delajo v tem sektorju. 10 % delovne sile v Evropski uniji, ti delavci, pogosto dela pod nesprejemljivimi pogoji, ki so nevarni za paciente. Nenehne kršitve delovnega časa so verjetno bolj pravilo kot izjema. Njihovo plačo se, vsaj v javnem sektorju, znižuje zaradi izbire zasebnih zavarovalnic. Osrednja tema zelene knjige je mobilnost delavcev in uporaba pravil Bolkesteinove direktive v zdravstvenem sektroju.
Zdravje je socialna vrednota, ne komercialno blago. Zdravstveni delavci zagotavljajo socialne storitve in niso sredstvo za ustvarjanje dobička. Samo z bojem bodo delavci lahko zagotovili visok standard brezplačnih storitev, ki jih zagotavlja izključno vlada, daleč stran od kakršnih koli dejavnosti zasebnih podjetij.
Kathy Sinnott
v imenu skupine IND/DEM. - Gospa predsednica, več ljudi dela v zdravstvu kot na katerem koli drugem področju. Skupine zdravstvenih delavcev, na katere nemudoma pomislimo, so zdravniki, medicinske sestre, farmacevti in zobozdravniki, ki jih podpirajo radiologi, laboratorijski tehniki, raziskovalci, terapevti, biokemiki in vojska uslužbencev in osebja, ki vzdržujejo delovanje zdravstvenih storitev.
Obstaja še druga skupina zdravstvenih strokovnjakov: zeliščarji, kiropraktiki, osteopati, homeopati in prehranski strokovnjaki, ki se osredotočajo na naravnejši pristop k zdravju.
Nazadnje so tu še družinski negovalci, največja posamezna skupina zdravstvenih delavcev, ki noč in dan brez plačila delajo na zdravstvenem področju.
Če se vrnemo k prvi skupini v tem poročilu, je Komisija zaskrbljena, ker število strokovnjakov, ki delajo v glavnem zdravstvenem varstvu, ne zadostuje za pokritje potreb naraščajočega povpraševanja. Komisija nadalje poudarja potrebo po pritegnitvi mladih k izbiri tega poklica. Vendar pa to v nekaterih državah ni problem.
Na Irskem je prejšnji mesec 3 500 mladih opravljalo izpit v upanju, da bodo dobili eno od nekaj sto mest v šolah za medicino. Podobno se bo precej več ljudi prijavilo za bolnoško nego, terapevtstvo itd., kot so jih pripravljene usposobiti naše univerze.
Komisarka, ne gre za vprašanje pritegnitve mladih ljudi. Gre za vprašanje omogočanja njihovega usposabljanja. Naši učenci na srednjih šolah si prizadevajo za poslovno pot v medicini, vendar pa je to žal nedosegljivo zaradi sistema racionalizacije, ki nima stika s povpraševanjem, zaradi česar se spopadamo s hudimi primanjkljaji kvalificiranih zdravstvenih strokovnjakov.
Vem, da obstajajo podobne nepovezanosti med usposabljanjem in povpraševanjem v drugih evropskih državah. Menim, da boste s prizadevanji za pritegnitev mladih v ta poklic te samo frustrirali, dokler ne zagotovimo možnosti, da pridobijo te spretnosti.
Ker tem študentom nismo omogočili usposabljanja in smo s tem ustvarili umeten primanjkljaj, nato iz potrebe uvažamo medicinsko osebje iz tretjih držav - celo najrevnejših držav -, s čimer njihove ljudi pustimo brez medicinske pomoči in povzročamo beg možganov.
Druga skupina zdravstvenih strokovnjakov, ki sem jih omenil, kot na primer zeliščarji, je bilo povsem izpuščena iz tega poročila. Njihova izpustitev pomeni nepriznavanje njihovega dragocenega prispevka k ohranjanju zdravja Evropejcev in je nepovezana z željami mnogih Evropejcev, ki iščejo njihovo pomoč.
Ta sektor je zelo pomemben. Očitna prizadevanja Komisije, da ga zatre z direktivo, kot je direktiva o prehranskih dopolnilih, še povečujejo ta naraščajoči prepad med politiko EU in vsakodnevnimi zdravstvenimi izbirami ljudi.
Nazadnje bi omenil tretjo in največjo kupino zdravstvenih delavcev: družinske negovalce. To so ljudje, ki skrbijo za odvisne starejše osebe in invalide. Vsako leto jih potrebujemo bolj, ne manj. Ko se Evropa stara in se povečuje število invalidov, jih ne moremo jemati za samoumevne. Edini način, da zadržimo te bistvene negovalce, je ta, da jih podpiramo pri njihovem delu.
Nazadnje, naša delovna sila v zdravstvu je pomembnejša kot kdaj koli prej. Komisija ima prav, ko pravi, da obstajajo nove grožnje za zdravje in takšne, ki se ponovno pojavljajo, kot so prenosljive bolezni. Vendar pa bi morala Komisija prav tako upoštevati, da se povečujejo primeri vseh kroničnih bolezni, povezanih z imunskim sistemom, na primer astma, alergije, multipla skleroza, avtizem, diabetes, epilepsija, fibromialgija in mnoge druge.
Komisiji bi svetoval, naj preuči vsako izmed teh bolezni, katerih primeri naraščajo, in poskuša odkriti, kaj sproža te epidemije, ker je omogočanje, da naraščajo nenadzorovano in prizadenejo vse več ljudi, kruto in nevzdržno.
Nicodim Bulzesc
Gospa predsednica, pozdravljam zeleno knjigo Komisije in njen cilj povečanja prepoznavnosti vprašanj okoli zdravstvenih delavcev EU in opredelitve izzivov in možnega ukrepanja.
Vendar pa bi priložnost izkoristil, da izpostavim vidik zelene knjige, in sicer usposabljanje zdravstvenih delavcev. Bils em pobudnik pisne izjave 0095/2008 o tem vprašanju, ki je nerešeno. Trdno podpiram zamisel, da je absolutno ključnega pomena razviti tečaje za komunikacijo za zdravstvene delavce, da bi pcientom zagotovili jasnejše in celovitejše informacije. Sposobnost pacientov, da razumejo zdravstvena in medicinska vprašanja in navodila, je tesno povezana z jasnostjo komunikacije. Kljub različnim pobudam za izboljšanje kakovosti in razpoložljivosti zdravstvenih informacij študije kažejo, da želijo pacienti več informacij, kot jih trenutno dobijo, in da zdravstveni strokovnjaki precenjujejo količino informacij, ki je zagotovljena.
Ewa Tomaszewska
(PL) Gospa predsednica, pomanjkanje zdravstvenega osebja je globalni pojav. Vendar pa to najbolj občutimo pri sebi. Pomanjkanje specializirane zdravstvene pomoči, pomanjkanje kliničnih izkušenj v določenih strokah in posebnih zdravstvenih storitev ljudi ženejo, da medicinsko pomoč iščejo v drugih državah.
Zato je zelo pomembno urediti načela čezmejne zdravstvene oskrbe. Pacient ima pravico vedeti, kakšen standard storitev ponujajo posamezni centri, kako bo oskrba financirana, koliko bo za zdravljenje ali rehabilitacijo plačal sistem zdravstvenega varstva države pacienta in koliko bo moral plačati pacient. Direktiva o tem je nujna.
Nadaljnje vprašanje zastavljajo kvalifikacije medicinskega osebja, vključno s pomočjo v zvezi z jezikovnimi tečaji, ki bi morali pripomoči k mobilnosti. Menim, da je predlog o vzpostavitvi referenčne mreže za zdravstveno osebje koristen. Komisarka, hvala za vašo zeleno knjigo.
Colm Burke
Gospa predsednica, spodbujanje trajnostne delovne sile v zdravstvu po vsej Evropi je ključno za nadaljevanje naših izboljšav zdravstvenih storitev in ustanov v 27 državah članicah.
Evropa se sooča s številnimi izzivi glede vzdrževanja in izboljšanja naših zdravstvenih storitev. Demografija držav članic predstavlja veliko vprašanje za zdravstvene delavce, ker se prebivalstvo Evrope stara in se pričakovana življenjska doba vsakih deset let poveča za 2,5 let. Na zdravstvene delavce se izvaja vse večji pritisk, saj se, ko se prebivalstvo stara, starajo tudi zdravstveni delavci. Ključ do vzdrževanja ustrezne delovne sile spričo tega neizbežnega upokojevanja je zagotavljanje, da je na razpolago dovolj mlajših delavcev novincev, ki bodo nadomestili tiste, ki se upokojijo.
Pomembnosti izboljšanih zdravstvenih raziskav in podatkov po Evropi ni mogoče dovolj poudariti. Trenutno vlada pomanjkanje posodobljenih, primerljivih podatkov in informacij med državami članicami o številnih ključnih vprašanjih zdravstvenega varstva, vključno z usposabljanjem in zaposlovanjem delavcev, starostjo, spolom in mednarodnim tokom zdravstvenih strokovnjakov. Razpoložljivost informacij po vsej Evropi je silno pomembno za načrtovanje in zagotavljanje prihodnjih zdravstvenih delavcev in za vse zdravstvene organe.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Gospa predsednica, vsekakor je v našem interesu zagotovii, da naš sistem zdravstvenega varstva deluje čim učinkoviteje. Zato je potrebno v skladu s smernicami zelene knjige povišati kvalifikacije medicinskega osebja in zagotoviti udobne in primerne delovne pogoje za zdravstveno osebje. Ne moremo dovoliti, da bi bili zdravniki predolgo v službi.
Pozornost bi želel usmeriti tudi k vprašanju spodbujanja zdravja. Spodbujanje zdravega življenjskega sloga je dober način preventive, ki lahko prepreči vrsto bolezni in zdravstvenih stanj. Zato je treba ob upoštevanju, da je preprečevaje boljše kot zdravljenje, podpirati vsakršno oglaševanje in kampanje, ki spodbujajo zdravje. Spomnimo se, da vlaganje v kakršne koli inovativne metode zdravljenja, klinično opremo in nove tehnologije pomeni vlaganje v nas same.
Androulla Vassiliou
članica Komisije. - Gospa predsednica, vsem govornikom se želim zahvaliti za njihove dragocene prispevke. To kaže, da so vaši prispevki lahko zelo koristni, saj so bile poudarjene pomembne točke.
Te vključujejo na primer vprašanje, kako lahko ustvarimo pravo delovno okolje za delavce, da bi jih zadržali v njihovih matičnih državah, in tudi, kako obravnavamo zelo resen problem bega možganov.
Prejšnji teden sem bil v Liberiji in bil sem zelo presenečen, mko sem slišal, da imajo za trimilijonsko prebivalstvo 150 zdravnikov. Njihovi preostali zdravniki so vsi v Združenih državah Amerike. To je zelo velik problem - ne samo za države tretjega sveta, ampak tudi znotraj Evropske unije, ker obstaja zelo velik beg možganov z vzhoda na zahod. Ugotoviti moramo, kako bi lahko morebiti spodbudili zdravstvene delavce in zdravstvene strokovnjake, da ostanejo v svojih matičnih državah. Da bi to storili, moramo zanje zagotoviti boljše delovne pogoje.
Formalne oskrbe ne moremo obravnavati brez upoštevanja potrebe po zasebni oskrbi in zmožnosti zanjo, ki jo usklajujemo v zeleni knjigi.
Gospa Sinnott je sprožila zelo pomembno vprašanje, kako usposobiti več ljudi in ljudem ponuditi več priložnosti za usposabljanje. To je druga plat medalje. Po eni strani hočemo več zdravstvenih delavcev, po drugi pa nimamo zmogljivosti, da bi jih uposobili. Vse to so zelo pomembna vprašanja, na katera bomo lahko odgovorili in zanje ponudili rešitev, ko bomo zbrali vse pomembne pripombe, ki ste jih vi in druge zainteresirane strani podali o zeleni knjigi. Ob koncu procesa upamo, da bomo našli nekaj rešitev problema, preden postane nepremagljiv.
Predsednica
Razprava je končana.
