Az elnökség nyilatkozatai
Elnök
Hölgyeim és uraim! Nyilatkozatot szeretnék tenni a terrorizmus áldozatai ötödik európai napjának alkalmából. Emlékezetünkben kell őrizni ezt a napot, amikor is a terrorizmus ártatlan áldozatai előtt tisztelgünk. A hétvégén Észak-Írország Antrim megyéjében két katonát meggyilkolt a Valódi IRA, és hétfőn Armagh megyében lelőttek egy rendőrt. A meggyilkolt rendőrnek felesége és gyermekei voltak. E barbár terrorista cselekmény ismét szétszakított egy családot és mérhetetlen szenvedést okozott. Tegnap Srí Lanka déli részén egy öngyilkos bombatámadásban legalább tíz ember meghalt és több mint húszan megsebesültek.
Az Európai Parlament nevében az ártatlan emberek ellen elkövetett szörnyű tettek miatti mély felháborodásomat, az áldozatok családja felé pedig őszinte részvétemet szeretném kifejezni. Örökké élni fognak emlékezetünkben.
Ma, itt az Európai Parlamentben hangosan és egyértelműen hallatni kívánjuk hangunkat a terrorizmus okozta válogatás nélküli erőszakkal szemben. Mélyen elítéljük az emberi életek kioltását eredményező értelmetlen tetteket, az egész családok halálához vezető vak fanatizmust, amely embereket arra ösztönöz, hogy megöljék embertársaikat és lábbal tiporják az emberi méltóságot. A terrorizmus a szabadság, az emberi jogok és a demokrácia elleni közvetlen támadás. A terrorizmus a válogatás nélküli erőszak eszközével próbálja elpusztítani azokat az értékeket, amelyek összekötnek bennünket az Európai Unión belül és a tagállamokban.
E terrorista tettek mindannyiunkat megdöbbenéssel töltenek el. Mély fájdalmat okoznak, azonban nem tudják és nem is fogják elpusztítani a közös értékeinkre épülő demokratikus társadalom alapjait.
A terrorizmus olyan bűncselekmény, amellyel szemben nem lehetünk elnézőek. A terrorizmus jelenti az egyik legnagyobb fenyegetést a nemzetközi közösség biztonságára, stabilitására és demokratikus értékeire nézve. Közvetlen támadás polgáraink és mindannyiunk ellen. Az Európai Parlament aktív szerepet játszik a terrorizmus elleni küzdelemben és a terrorista támadások áldozatainak támogatásában. Nem tudjuk elégszer ismételni, hogy a terrorizmust semmi sem igazolhatja. Éppen ezért továbbra is közösen kell küzdenünk a terrorizmus ellen a jogállami alapelvek alkalmazásán keresztül és a törvény minden erejével. Ma, itt az Európai Parlamentben a terrorizmus áldozataira gondolunk, a világ bármely részén vesztették is életüket. Szolidaritásunkat szeretnénk kifejezni irántuk. Arra kérem önöket, hogy csenddel emlékezzünk a Valódi IRA és a Srí-Lanka-i öngyilkos bombatámadás áldozataira.
(A Ház feláll, és egyperces csenddel emlékezik az áldozatokra.)
Hölgyeim és uraim! A nagy európai, Jean Monnet, az európai integráció egyik alapító atyja harminc évvel ezelőtt, 1979. március 16-án hunyt el. Halálának 30. évfordulója alkalmából az Európai Parlament mai plenáris ülése kezdetén röviden szeretnék tisztelettel és elismeréssel adózni az európai integráció ügyében kifejtett életműve és ránk hagyott öröksége előtt.
Ma egy olyan ember felbecsülhetetlen értékű örökségére emlékezünk, aki Robert Schumannal együtt a Németország és Franciaország közötti megbékélés egyik kitervelőjeként megtette az első lépést a békére, megértésre, demokráciára és az Európa népei közti együttműködésre épülő sorsközösség megteremtésére. Most, a XXI. század elején a Jean Monnet által kiemelt alapelvek és azok megvalósítására használt módszerei semmit sem veszítettek jelentőségükből. Sőt, fontosságuk mindannyiunk számára nyilvánvaló. A globalizáció, a gazdasági és pénzügyi válság, és a globális felmelegedés által okozott kihívások arra ösztönzik az európaiakat, hogy még szorosabban működjenek együtt közös értékeink és a világban megvalósítandó érdekeink hatékony védelme érdekében. Jean Monnet minden bizonnyal üdvözölné a Lisszaboni Szerződésben tett előrelépéseket egy olyan demokratikus Európai Unió irányába, amely cselekvőképes és meg tud felelni a XXI. század kihívásainak.
Végezetül fontos megemlíteni, hogy a Jean Monnet által életre hívott, az Európai Egyesült Államok létrehozását célzó cselekvési bizottság többek között a közvetlen európai parlamenti választásokra tett javaslatot. A Jean Monnet halála óta eltelt harminc év során ez az álom az Európai Unió parlamentáris dimenziójának megteremtésével valóra vált. Mindannyian a nagy európai, Jean Monnet örökösei vagyunk, kinek maradandó életműve továbbra is meghatározó. Alapvető változásokat eredményezett az európai államok közötti kapcsolatokban, és máig tartó hatással van valamennyi polgárunk életére.
Jean Monnet halála harmincadik évfordulójának alkalmából szeretném, ha átgondolnánk, milyen feladatok és jövőre vonatkozó kötelezettségek állnak előttünk, milyen módon folytathatjuk a kontinensünk egységesítésére vonatkozó, Jean Monnet által elindított nagyszerű művet.
José Manuel Barroso
Elnök úr, tisztelt képviselők! "Az egyes országok közti kapcsolatban minden egyes ország nyeresége saját erőfeszítéseinek eredményére korlátozódik, azokra az előnyökre, amelyekre szomszédjával szemben tett szert, illetve azokra a nehézségekre, amelyeket át tud hárítani rá. Közösségünkben az egyes tagállamok nyeresége az egész jólétéből következik.” Ezeket Jean Monnet mondta 1954-ben. A szavak semmit sem vesztettek jelentőségükből - éppen ellenkezőleg.
Ahogy Pöttering úr az imént említette, márciusban tartjuk Jean Monnet 1979-ben bekövetkezett halálának harmincadik évfordulóját. Ez alkalomból szeretnék tisztelegni szeretett Európánk alapító atyjának emléke előtt, a nagy európai előtt, akinek öröksége inspirációként szolgálhat számunkra a jelenlegi válság idején is.
Nemrég, az Európai Bizottság fennállásának ötvenedik évfordulója alkalmából úgy döntöttünk, hogy a testületi termet - a Bizottság épületében lévő nagytermet - egy egyszerű, de jelentőségteljes ünnepség keretében Jean Monnet emlékének szenteljük, mely alkalommal abban a szerencsében és megtiszteltetésben volt részem, hogy az Európai Parlament elnöke, Hans Gert Pöttering, valamint az Európai Tanács soros elnöke, Nicolas Sarkozy is részt vettek az ünnepségen.
Ez világosan mutatja, hogy a Bizottság büszke Jean Monnet felbecsülhetetlen örökségére. Mint az Európai Szén- és Acélközösség első elnöke, valójában intézményünk, az Európai Bizottság ősintézményének első elnöke volt, azé az Európai Bizottságé, amely minden erejével azon munkálkodik, hogy életben tartsa a Jean Monnet által megfogalmazott eszményképet, amely valamennyi, a békére, demokráciára és szolidaritásra törekvő európai eszményképét testesíti meg.
(Taps)
José Ribeiro e Castro
(PT) Én is szeretnék elismeréssel adózni Jean Monnet munkássága iránt, azonban azért kértem szót, hogy gratuláljak az elnöknek a terrorizmus áldozatai ötödik európai napjának alkalmából tett nyilatkozatához. Öt évvel ezelőtt az én javaslatomra fogadtuk el ezt az álláspontot, melyet a Tanács március 25-i ülésén, a madridi tragikus támadások után, jóváhagyott. Felszólalásom azonban felhívás. A Parlament mindig hűségesen megemlékezett erről a napról, de sajnálatos módon az európai intézményeken és a tagállamokon belül még mindig nem ismerték fel kellőképpen e nap jelentőségét. Úgy vélem, hogy az e napról való megemlékezés, ahogy az elnök úr is tette, az áldozatok előtti főhajtás egyik legfontosabb módja, és egyben a nyilvánosság figyelmének felhívására is alkalmas. Tudok róla, hogy Madridban tartanak megemlékezéseket, de máshol nemigen.
Ezért felhívom a Bizottságot és a cseh elnökséget, hogy biztosítsa, hogy a jövőben valamennyi tagállam megfelelő módon megemlékezzék erről a napról.
