Az Európai Unió és Mauritánia közötti halászati partnerségi megállapodás (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Carmen Fraga Estévez által a Halászati Bizottság nevében a Bizottsághoz intézett, az Európai Unió és Mauritánia közötti halászati partnerségi megállapodás megújításáról szóló, szóbeli választ igénylő kérdés - B7-0018/2011).
Carmen Fraga Estévez
Tisztelt elnök úr! A Mauritániával kötött halászati partnerségi megállapodás jegyzőkönyve 2012. július 31-én lejár. E jegyzőkönyv fontosságára tekintettel a Bizottság már megbízást kért a Tanácstól annak újratárgyalására. Információink szerint a Tanács jelenleg tanulmányozza a megbízásról szóló javaslatot, és hamarosan döntést hoz.
A Szerződés 218. cikke alapján - amely a Parlamentnek külön hatáskört ad a halászati megállapodások végső jóváhagyására - már kifejeztük abbeli szándékunkat, hogy maradéktalanul ki akarjuk használni a Szerződés és az intézményközi keretmegállapodás révén kapott lehetőségeket arra, hogy részt vegyünk a halászati megállapodások kialakításában, és hogy a Tanáccsal azonos, teljes körű tájékoztatást kapjunk.
Úgy véljük, hogy attól a pillanattól kezdve részt kellene vennünk a folyamatban, amikor jóváhagyják a tárgyalási megbízást. A Halászati Bizottság tehát úgy határozott, hogy a Mauritániára vonatkozó jegyzőkönyvvel kezdődően új eljárást vezet be, amelynek keretében szóbeli választ igénylő kérdést nyújtunk be, és a folyamat elejétől kezdve tájékoztatást kapunk a jövőbeli tárgyalásokról. Az eljárás azt is lehetővé teszi, hogy állásfoglalás-tervezetet készítsünk, amelyben megfogalmazzuk a kérdéses megállapodásra - ebben az esetben Mauritániára - vonatkozó aggályainkat, és azt kérjük, hogy a tárgyaló felek tűzzék azokat napirendre, és végül foglalják bele azokat a záró jegyzőkönyvbe.
A Mauritániával való megállapodás az ország és az Európai Unió számára is létfontosságú. Mauritánia számára a nemzeti költségvetés 29%-át jelenti, az Európai Unió számára a még hatályban lévő három vegyes megállapodás egyike, amely az ország vizein a halászat több különböző formáját engedélyezi, amelyek mindegyike létfontosságú az Unió halellátása szempontjából.
E megállapodás jelentősége és a megszerzett tapasztalat arra sarkallt minket, hogy néhány javaslatot terjesszünk elő - ezek a képviselőcsoportok által az elkövetkezendő napokban megtárgyalandó közös állásfoglalásban jelennek majd meg -, továbbá hogy a jelenlegi jegyzőkönyv működésére vonatkozóan bizonyos aggályainknak adjunk hangot, többek között a következőknek:
Elsősorban a Parlamentnek meg kell értenie azt, hogy fontos, hogy az ágazat támogassa a pénzügyi hozzájárulásokat és azok helyes felhasználását, szem előtt tartva mind az ágazat, mind a mauritániai halászati hatóságok arra vonatkozó igényét, hogy fejlett, fenntartható halászati politika irányában induljanak el.
Másodsorban a közös tudományos bizottságnak kulcsszerepet kell játszania, és biztosítani kell, hogy ezt a szerepet megfelelően betöltse, mivel ez a testület felelős az erőforrások felméréséért és az állományok biológiai állapotáról, ennélfogva a mauritániai vizeken hajózó, különböző flották számára elérhető halászati lehetőségekről szóló ajánlások kiadásárért.
Harmadsorban több információ szükséges a területen halászatot folytató többi, Unión kívüli ország fogásaira vonatkozóan, hogy pontosan megállapíthassuk azt a tényleges halászati felesleget, amit Mauritánia fel tud ajánlani az EU-nak, ugyanakkor biztosíthassuk, hogy a megtárgyalt halászati lehetőségek összhangban álljanak a flották tényleges igényeivel. Ily módon elkerülhető, hogy a csak papíron létező halért fizessünk.
Negyedsorban, ami a halászflottát illeti, fontos azt biztosítani, hogy a különféle halászatokra vonatkozó technikai intézkedéseket a halászati lehetőségekkel párhuzamosan tárgyaljuk meg, ily módon véget vessünk annak az abszurd helyzetnek, hogy olyan erőforrásokért fizetünk, amelyeket technikailag lehetetlen kifogni.
Végül sürgősen tisztázni kell, hogy Mauritánia a jegyzőkönyv ellenőrzésre vonatkozó rendelkezéseit a hajómegfigyelési rendszertől (VMS) eltérő módszerekre alkalmazza, valamint tisztázni kell a hajók megállítására vonatkozó, változó normáit is. Fontos, hogy mindkét partner betartsa az ilyen megállításokkal kapcsolatos viták megoldására szolgáló, megegyezés szerinti feltételeket, amelyeket az új jegyzőkönyvben kell lefektetni.
Biztos asszony! Mindezen oknál fogva kérjük, hogy a Bizottság mint tárgyaló fél vegye figyelembe ezeket az aggályokat és másokat is, amelyek részét fogják képezni a következő plenáris ülésen elfogadandó közös állásfoglalásnak, amelyet intézményünk szoros figyelemmel fog kísérni.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Köszönetet szeretnék mondani Fraga Estévez asszonynak, a Halászati Bizottság elnökének ezért a szóbeli választ igénylő kérdésért, és el szeretném mondani, nagyon örülök annak, hogy a Parlament részt vesz ezekben az eljárásokban. Általánosságban egyetértek az aggályaival is. Mindent megteszünk annak érdekében, hogy a legmegfelelőbb eredményre jussunk.
Hadd szóljak pár szót a Mauritániában jelenleg érvényes halászati megállapodásról. A megállapodás célja, hogy biztosítsuk a halállomány megóvását és fenntartható hasznosítását. Ezenkívül meg szeretnénk előzni a tiltott halászatot és küzdeni akarunk ellene, valamint elő kívánjuk segíteni a kikötői infrastruktúra fejlesztését és a tengeri környezet védelmét.
E megállapodás révén csökkentek a halászati lehetőségek, és jelentős mértékben nőttek a hajótulajdonosok által, az engedélyekért és a kifogott zsákmány után tonnánként fizetendő díjak. Továbbra is vannak nehézségek, és azt vizsgáljuk, hogyan juthatunk a lehető legjobb megoldásra. Ebben a kérdésben egyetértek Fraga asszonnyal.
Pénzügyi szempontból mára a Mauritániával kötött megállapodás a legfontosabb: megállapodásaink közül ez a legjelentősebb. E fejleményre tekintettel a Bizottság fontolóra veszi, hogy az új jegyzőkönyvben bevezeti az ágazati támogatáshoz kapcsolódó feltételesség elemét. Ez többek között úgy fog történni, hogy a hozzáférési jogok kifizetését leválasztjuk az ágazati támogatási célú kifizetésről. Ezeket függetleníteni fogjuk egymástól. Ennek révén hatékonyabban fogunk tudni reagálni az ágazati támogatás végrehajtása során felmerülő problémákra, ugyanakkor biztosítani tudjuk a hozzáférési jog kifizetését és ily módon az uniós hajók halászati tevékenységeit, mert nem szeretnénk leállítani az uniós hajók halászati tevékenységeit.
Ami az ágazati támogatást illeti, a végrehajtás aránya 2008-ban és 2009-ben rendkívül magas volt. 2010-ben viszont az ágazati politika által biztosított finanszírozás végrehajtási aránya Mauritániában igen alacsony, csupán 52% volt. Ennek elsősorban az volt az oka, hogy a mauritániai Pénzügyminisztérium a vonatkozó támogatások nagy részét visszatartotta. A Bizottság a múlt évben, a mauritániai oldallal egyetértésben úgy döntött, hogy két részletre osztja az ágazati támogatást. A Bizottság a 18 millió eurós teljes összegből 9 millió eurót - a teljes összeg felét - mindaddig visszatartott, amíg a felhasználás szintje azt el nem érte.
Ezenkívül ideiglenes intézkedésként új mechanizmust, egy vagyonkezelői számlát (a CAS) vezettek be e hiányosságok kiküszöbölése érdekében. A CAS 2011 első felében kezd működni. Az új elkülönített számla létrehozása garantálni fogja, hogy a juttatott támogatásokat közvetlenül az ágazati támogatásra fordítsák. Ez az, amit akarunk.
A 2012. augusztus 1-je utáni új jegyzőkönyv figyelembe fogja venni a küszöbön álló CAS reformot. Ezzel kapcsolatban a tárgyalási megbízatás most először az "emberi jogokra és demokratikus alapelvekre” vonatkozó záradékot is tartalmaz. Reméljük, hogy a Tanács a jövő héten elfogadja ezt az új megbízatást. Ami a jogellenes halászatot illeti, az új rendelet hatálybalépése óta a Bizottság szorosan együttműködik a mauritániai ellenőrző hatóságokkal. A rendelet alapján megpróbálunk megfelelő tájékoztatást biztosítani a védelemre és kezelésre vonatkozó intézkedésekről.
Végül az uniós halászati ágazat beruházásai a Mauritániára vonatkozó cselekvési tervvel összhangban történnek. A terv célja, hogy elősegítse az európai magánvállalkozások és a mauritániai és európai szereplők közös vállalkozásainak létrehozását, és meghatározza a köz-magán társulások legmegfelelőbb formáit.
Alain Cadec
Tisztelt elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A Parlamentnek a Lisszaboni Szerződés 218. cikkének (10) bekezdése értelmében most jóvá kell hagynia az Európai Bizottság által megtárgyalt nemzetközi megállapodásokat. E célból fel szeretném hívni a figyelmet arra, hogy a Parlamentet a megállapodásról folytatott tárgyalás valamennyi szakaszában tájékoztatni kell.
A Mauritániával kötött halászati partnerségi megállapodás jegyzőkönyvét 2012. december 31-én kell megújítani. Az Európai Unió halászati partnerségi megállapodás keretében nyújtott pénzügyi hozzájárulása a legnagyobb hozzájárulás. A megállapodás körébe tartozó 900 000 tonnányi fogásmennyiség a legnagyobb halászati lehetőséget is jelenti. A Bissau-Guineával kötött megállapodáson kívül ez az egyetlen, amely lehetőséget biztosít a lábasfejűek és rákfélék halászatára.
A megállapodás azonban még mindig több problémát vet fel. A Halászati Bizottsággal nemrég Mauritániában tett látogatás - amelyről Ön is említést tett, biztos asszony - megerősítette az ügyben alkotott véleményemet. Először is hiányzik az infrastruktúra, különösen hiányzik egy kikötő Nouakchottban, ami kihat a helyi halászat fejlődésére, és általánosabban szólva kihat az Európai Unió beruházásaira. Másodsorban egyes európai hajókat megfelelő indok nélkül megállítanak és ellenőriznek a mauritániai hatóságok. Ezenkívül a mauritániai hatóságok a megállapodásban kimondott, műholdas hajómegfigyelési (VMS) rendszertől eltérő módszereket alkalmaznak, ami megnehezíti a hajótulajdonosok munkáját. A tulajdonosok továbbá úgy vélik, hogy a számukra potenciálisan elérhető, tényleges fogáshoz képest túl magasak a magánadók. Az európai hajótulajdonosokra vonatkozó technikai intézkedéseket is tisztázni kell, mivel a többi, mauritániai vizeken halászó flottákhoz képest hátrányos megkülönböztetésben van részük.
Végül nem szabad alulbecsülnünk a mauritániai halászati ágazatra gyakorolt kínai hatást, amely mauritániai lobogó alatt működő közös vállalkozások formájában nyilvánul meg, és amely mondanom sem kell, hogy hatással van az ottani halászatra, mivel arra nem vonatkozik semmilyen egészségügyi, gazdasági vagy társadalmi ellenőrzés, nem beszélve arról, hogy ez a fajta halászat kimeríti a mauritániai vizeken elérhető halászati előforrásokat. Számszerűsítenünk kell ezeket a halászati tevékenységeket, és biztosítanunk kell azok ellenőrzését, hogy hozzájáruljunk a helyi halászat fejlődéséhez és megkönnyítsük az európai hajótulajdonosok munkáját. Úgy gondolom, hogy ez alapvető fontosságú. Emlékeztetni kívánom Önöket, hogy a Halászati Bizottság tagjai a lehető legrövidebb időn belül kézhez szeretnék kapni a megállapodás utólagos értékelésének teljes szövegét, és részt kívánnak venni a közös bizottsági üléseken, hogy figyelemmel kísérhessék a megállapodás végrehajtását.
Ismétlem, elnök úr! Jól érezzük magunkat itt, Strasbourgban, a tisztelt Ház otthonában.
Kriton Arsenis
Tisztelt elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A szocialisták Mauritániáról szóló állásfoglalásra irányuló indítványra vonatkozó kezdeményezése hiánypótló. A Lisszaboni Szerződést követően világos a Parlament szerepe, az európai ügyekben együttdöntésre jogosult: a Parlamentnek ratifikálnia kell a megállapodásokat és a nemzetközi halászati megállapodásokat. A Parlamentre ruházott szerep azonban csak akkor tölthető be, ha haladéktalan és teljes körű tájékoztatást kapunk, ha haladéktalanul és teljes körben részt vehetünk a tárgyalásokon, és ha a megállapodásokat azok érvénybelépése előtt a Parlament elé terjesztik.
Sajnálatos módon és a biztos asszony erőfeszítései dacára - amely erőfeszítéseket elismerünk - óriási probléma áll fenn. A Parlamentet olyan megállapodások ratifikálására kérik fel, amelyek egy évvel ezelőtt léptek hatályba, nincsen hivatalos információnk a tárgyalások előrehaladásáról, és az utóbbi időben nehézségek merültek fel a korábbi megállapodásokról szóló hatásvizsgálathoz, helyzetjelentésekhez és végrehajtási jelentésekhez való hozzáférés terén.
Alapos változtatás szükséges a halászati megállapodásainkra vonatkozóan. Ott kell halásznunk, ahol felesleg van, az elővigyázatosság alapelvét kell alkalmaznunk, gyakorlati intézkedéseket kell hoznunk, hogy megbirkózzunk a tiltott és nem szabályozott halászattal, és a megállapodásoknak elsősorban az azokat aláíró országokban kell elősegíteniük a növekedést. Mauritániában különösen nagy problémát jelent a tiltott halászat és a halászati eszközökkel való visszaélés. A Parlament szerepe és beavatkozása tulajdonképpen arra szolgál, hogy általában jobb megállapodásokat segítsen elő, amelyeket - mint Mauritánia esetében - megfelelően kell alkalmazni.
Carl Haglund
Tisztelt elnök úr! Meg szeretném köszönni a biztos asszonynak a bevezető gondolatokat.
Azok között lehettem, akik a múlt év végén ellátogattak Mauritániába, hogy felmérjék, hogyan működik az érvényben lévő megállapodás. Őszintén meg kell mondanom, hogy mind a megállapodás, mind annak végrehajtása elég sok kívánnivalót hagy maga után.
Különösen annak ellenőrzése során alkottunk korántsem kedvező véleményt, hogy hová kerül az adófizetők pénze. Ne felejtsük el, hogy évente körülbelül 75 millió eurót fordítottunk erre a megállapodásra, ami azt jelenti, hogy Mauritánia állami költségvetésének egynegyedét a mi közösségi halászati támogatásaink finanszírozzák. Ebben a vonatkozásban ez mind számunkra, mind a kérdéses ország számára igen jelentős megállapodás.
Arról sem szabad megfeledkeznünk, hogy 2007-ben maga az Európai Bizottság javasolta, hogy ezt a megállapodást meg kellene szüntetni, mert Európa számára nem biztosította azt az elvárt hozzáadott értéket, amely egy megállapodástól elvárható. Nyilvánvaló, hogy más szelek fújnak, és lehetséges, hogy effajta szerződésre van igény. Ebben az esetben azonban át kell gondolnunk, hogyan történik ennek a pénznek a felhasználása, és milyen hozzáadott értéket biztosít a számunkra.
Emlékezzünk arra, hogy a megállapodás egy része azt is kimondja, hogy a pénzt a helyi halászat előmozdítására kell felhasználni. El kell mondanunk, hogy a látogatásunk során azt tapasztaltuk, hogy a helyi halászok nem sokat láttak abból a közel 18 millió euróból, amelyet az ott felhasznált pénzünkből évente a helyi halászatba kellett volna pumpálni. A megállapodás megújítását erre vonatkozóan is körültekintően értékelni kell, és a megállapodást újra is kell fogalmazni.
Végül - amint azt már említettem - mi az Európai Parlamentben felelősek vagyunk ezekért az ügyekért, mivel beleegyezésünket adtuk ezekhez a megállapodásokhoz. Ez kötelezettséget ró ránk, és döntéshozóként is meg kell ismerkednünk ezekkel az ügyekkel. A jelenleg rendelkezésünkre álló információk alapján igen nehezen formálunk kedvező véleményt egy ilyen megállapodás megújításáról. Ennélfogva ez ügyben - a jövőt szem előtt tartva - a Bizottsággal karöltve még sokat kell tennünk.
Isabella Lövin
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök úr! Először is nagyon örülök azoknak a szándékoknak, amelyeket a Bizottság a tárgyalási iránymutatások tervezetében juttatott kifejezésre.
Az emberi jogok és a demokratikus alapelvek megsértésének következményeiről szóló záradék: ez kitűnő.
Az ágazati politikáról szóló párbeszéd megerősítése a felelős halászat végrehajtásának ösztönzése érdekében: erre is kifejezetten szükség van. Az érvényben lévő megállapodásban sajnos azt látjuk, hogy ez szinte soha nem így történik.
Azután itt vannak azok a pontok, amelyek az uniós hajókat biztosítják afelől, hogy csak a helyi halászok által kiaknázatlan halfelesleghez férhetnek hozzá. Erre vonatkozóan azt várom, hogy mivel közismert, hogy a lábasfejűek súlyos túlhalászásnak vannak kitéve, és hogy az uniós fenékvonóhálós hajók erős versenyben állnak a helyi fenékvonóhálós hajókkal, az elkövetkező megállapodásban csökkentik ezek halászatát.
Arra vonatkozóan pedig, hogy figyelembe véve a halállományra vonatkozóan rendelkezésre álló legmérvadóbb tudományos szakvéleményeket, a FAO 2010. évi, északnyugat-afrikai kisméretű nyílt tengeri halakkal foglakozó munkacsoportja megállapította, hogy a fattyúmakréla, a spanyol makréla, az alasa, a szardínia, az ajóka és a bonga vagy teljesen lehalászott vagy túlhalászott. Ami a tengerfenéken élő halakat illeti, mauritániai kontinentális talapzaton 2007 óta 75%-kal csökkent a biomassza.
Röviden szólva milyen halfelesleget vár a Bizottság Mauritániában?
Végül számítok arra, hogy az EU akkor is ágazati támogatást és partnerséget kínál Mauritániának, ha a fejlesztés koherenciájának nevében csökkennek a halászati lehetőségek. Nem halászhatjuk túl ezeket a vizeket: nem tehetjük, hogy a pénzünkért cserébe besöpörjük a maradék halat, majd továbbállunk.
João Ferreira
Tisztelt elnök úr! Az Európai Uniónak több mint két évtizede léteznek halászati megállapodásai Mauritániával. Ezek a megállapodások 15 éve tartalmaznak meghatározott együttműködési célokat a mauritániai halászati ágazat fenntartható fejlesztésére vonatkozóan.
Ma azt a kérdést kell feltennünk, milyen gyakorlati eredményeket hoztak ezek a megállapodások. A mauritániai halászati ágazat továbbra is igen kezdetleges szinten áll. A hagyományos kisüzemi part menti halászat és a halászathoz kapcsolódó ágazatok modernizálása és fejlesztése, a kikötői infrastruktúra fejlesztése és a fogások kirakodásának jobb feltételei, az akvakultúra-projektek fejlesztése, valamint a tengeri ellenőrzés és felügyelet javítása: mindezek olyan célkitűzések voltak, amelyek felé az elmúlt két évtized során kis előrelépés történt.
Minden - vagy majdnem minden - úgy összegezhető, hogy pénzösszegeket utalunk át azért cserébe, hogy jogot kapjunk az ország erőforrásainak kiaknázására, amely ország ily módon megfosztja magát attól a hozzáadott értéktől, amelyre akkor tenne szert, ha saját maga aknázná ki ezeket az erőforrásokat, és kezdetektől fogva saját maga dolgozná fel és értékesítené a halat. Mauritánia tehát vesztes: vesztes a jólét megteremtése, a munkahelyek teremtése, az ország fejlődése, autonómiája, szuverenitása és függetlensége szempontjából.
Különösen érthetetlen, hogy nincsenek megfelelő létesítmények a fogások kirakodására az ország középső és déli régióinak több mint 600 kilométeres partvonalán: ez azt jelenti, hogy a Mauritánia part menti vizeiben kifogott hal jelentős részét más országok kikötőiben rakodják ki. El kell ismerni, hogy az Európai Unió erre vonatkozó együttműködési politikája megbukott. Ha valódi és előnyös fejlesztési együttműködést akarunk, a mélyre ható változtatások felé kell elmozdulnunk, és a megbeszélésekbe be kell vonnunk a mauritániai hatóságokat.
Maria do Céu Patrão Neves
(PT) Tisztelt elnök úr! A harmadik országokkal megkötött halászati megállapodásoknak tisztességes egyensúlyt kellene biztosítaniuk a gazdasági érdekek és a fenntartható halászat előmozdítása között. Ennek megvalósítása érdekében az Európai Uniónak azoknak a stabil halászati gyakorlatoknak kellene érvényt szereznie, amelyeket a határain túli vizeken is alkalmaz, ezzel globális szinten hozzájárulva a tengeri ökoszisztémák egyensúlyához.
Ebben a kontextusban különösen fontos a Mauritániával kötött halászati megállapodás. A munkahelyteremtés, a szegénység visszaszorítása és az ágazatot támogató struktúrák fejlesztése mind megóvandó fontos célkitűzés. Mindezek közül azonban a legfontosabb az, hogy a tiltott, nem szabályozott és nem jelentett halászati tevékenység ellen küzdve előmozdítsuk a fenntartható halászatot, ily módon garantálva az uniós piac jó minőségű hallal való ellátását.
Az uniós halászhajók esetében nem elég, ha elfogadják az ENSZ FAO által megállapított környezetbarát gyakorlatokat és magatartási kódexeket: létfontosságú, hogy a megállapodás hatálya alá tartozó területen együttműködő felek is ugyanerre az álláspontra helyezkedjenek. A megállapodásban érintett Mauritániának sürgősen meg kell követelnie, hogy az EU lobogója alatt hajózó hajók által betartott szabályokat azok a harmadik országok is tiszteletben tartsák, amelyekkel szintén partnerségi megállapodásokat alakít ki. Ennek hiányában hajótulajdonosaink tisztességtelen versenyhátrányba, a halászati erőforrások megóvásának és fenntartható kezelésének célkitűzései pedig súlyos veszélybe kerülnek.
Guido Milana
(IT) Tisztelt elnök úr, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Úgy vélem, két problémával állunk szemben: az egyik a módszerre, a másik az ügy érdemi mivoltára vonatkozik.
A módszerrel az a probléma, hogy fortélyhoz folyamodunk - amiért köszönet illeti Fraga asszonyt -, a szóbeli választ igénylő kérdés fortélyához, aminek révén olyan dologról beszélhetünk, ami a Lisszaboni Szerződést követően valóban a Parlament joga kellene, hogy legyen. Úgy vélem, véget kellene vetni ennek a gyakorlatnak - nem folyamodhatunk stratégiai lépéshez csak azért, hogy áttekinthessünk egy rendes jogalkotási eljárást. Akkor beszélhetünk együttdöntésről, ha a folyamatot annak bonyolítása során alakítjuk. Ma megtartjuk a vitát, annak vége lesz, a megállapodás halad, és a végén igent vagy nemet mondunk. Változtatni kell ezen a módszeren.
Ami az ügy érdemi mivoltát illeti - mert a képviselőtársaim által elmondottak közül sok mindennel egyetértek - egyszerűen hangsúlyozni kívántam, hogy fontos a halászati megállapodások hatásainak mérése annak biztosítása érdekében, hogy azok ne puszta kereskedelmi megállapodások legyenek, amelyek révén kilónként 1 euróért vásárolhatunk lábasfejűeket Mauritániában.
Mérni kell tudni a fenntarthatóságot, de mindenekfelett az ország gazdaságára gyakorolt hatást, értékelni kell tudni a foglalkoztatási adatok mennyiségi változását, értékelni kell tudni a kisüzemi halászati innováció mértékét, és értékelni kell tudni az erőforrások hasznosítását. Nem tisztán és egyszerűen kereskedelemről van szó, hanem halászati megállapodásról, annak minden következményével együtt.
Josefa Andrés Barea
(ES) Tisztelt elnök úr! Egy év múlva lejár a Mauritániával kötött megállapodás, és már az új megállapodás előkészítésén dolgozunk. Úgy vélem, hogy a Mauritániával kötött megállapodás megfelelő eszköz. Az ország számára és a halászati ágazatra vonatkozó politikái számára egyaránt fejlesztési eszközül szolgál. Ne feledjük, hogy a halászat az ország bruttó nemzeti termékének (GDP) 29%-át és egyedüli fejlesztési eszközét jelenti.
A megállapodás megerősíti az Európai Unió és Mauritánia közötti együttműködést, és garantálnia kell a fenntartható halászatot. Felmerül a tiltott halászat kérdése, és feltétlenül meg kell erősíteni a tudományos bizottság szerepét, hogy további módokat adjon a rendelkezésre álló halállomány meghatározására. A halászatnak mindennek ellenére fenntarthatónak kell lennie. A másik szempont a hajók biztonságának garantálása.
Damanaki biztos asszony említést tett a mauritániai kormány alkalmatlanságáról is, amelynek oly módon kell fejlesztenie igazgatási struktúráját, hogy beolvaszthassa az EU által biztosított támogatásokat; ez is egyfajta hozzájárulás lesz.
Nyilvánvaló, hogy ezeket a megállapodásokat arra kell felhasználni, hogy a mauritániai kormányt rávegyük az emberi jogokról szóló záradék beemelésére, és elősegítsük az ország demokratizálását. A nemzetközi halászati megállapodások szintén eszközt jelentenek: eszközül szolgálnak arra, hogy az érintett országok számára elhozzák a demokráciát és a fejlődést.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Nagyon jó hír, hogy a Bizottság megbízást kért arra, hogy megkezdhesse az Európai Unió és Mauritánia közötti halászati partnerségi megállapodás jegyzőkönyvének megújításáról szóló tárgyalásokat. Az új jegyzőkönyv 2012. július 31-ével lép a hatályos jegyzőkönyv helyébe.
Az Európai Parlament Lisszaboni Szerződés értelmében kapott új hatáskörét figyelembe véve a tárgyalásokat az intézmények közötti valódi együttműködés szellemében kell folytatni.
Az új jegyzőkönyv - az erőforrások helyzete alapján - hosszú távú fenntarthatóságot kell, hogy biztosítson az EU mauritániai vizeken halászó flottája számára. Biztosítania kell, hogy az EU tisztességes mértékben hozzájáruljon a mauritániai halászati ágazat tartós fejlődéséhez - ami azt jelenti, hogy túl kell lépni a tisztán pénzügyi szférán -, és a nemzetközi jog hatékony érvényesítését és az emberi jogok tiszteletben tartását is szolgálnia kell.
Jelenleg az EU hozzájárulásai teszik ki Mauritánia nemzeti költségvetésének egyharmadát. Ennélfogva rendkívül fontos, hogy megfelelően hajtsák végre a megállapodást, hogy az a halászattól függő lakosság javát szolgáló, felelős halászatra ösztönözzön, és hogy az a jelenleg érvényben levő ellenőrző és felügyeleti rendszerek további használata révén segítse a tiltott halászat elleni küzdelmet.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Tisztelt elnök úr, biztos asszony! Az uniós flotta régóta jelen van Mauritánia vizein, aminek eredményeképpen az Európai Unió és Nyugat-Afrika között hosszú távú gazdasági kapcsolat alakult ki. Ez a kapcsolat többek között állandó munkahelyek fenntartását eredményezi Európában és a régióban. Az ilyen kapcsolatok kiépítése a tengeri erőforrások kezelésére vonatkozóan is jelentősen közelebb hozza a nyugat-afrikai régiót az uniós normákhoz.
A harmadik országokkal kötött halászati megállapodások - különösen az uniós flotta nyílt tengeri részére vonatkozóan - stratégiai fontosságúak, és nem csak a flotta fenntartása szempontjából. Nyersanyagforrást jelentenek az élelmiszer-feldolgozó ipar számára, valamint élelmiszert jelentenek a fejlődő országok, különösen Nyugat-Afrika országai számára. Ezek a megállapodások kétségtelenül hasznosak mindkét fél számára, és azok fenntartása az Európai Unió érdekét kell, hogy szolgálja. Meghosszabbításuk - jóllehet a jegyzőkönyvek technikai előírásainak betartásával és az eljárások átláthatóságára tekintettel - alapvető fontosságú az Európai Unió, Mauritánia és a régió egésze számára.
Andreas Mölzer
(DE) Tisztelt elnök úr! Az egyik ok, ami miatt különösen fontos a Mauritániával megkötött halászati partnerségi megállapodás megújítása az, hogy a megállapodás hatálya egy különösen kényes térséget érint - Észak-Afrikát -, amely ismét a világpolitika érdeklődésének középpontjába került. Tudjuk, hogy a halászati megállapodások nem csak arról szólnak, hogy az érintett feleknek gazdasági hasznot hozzanak, hanem ökológiai alapelveken kell, hogy nyugodjanak. Ha a halászat a költségvetés egyharmadát képviseli - mint Mauritánia esetében -, akkor egyértelmű annak gazdasági jelentősége az ország számára. Másrészről azonban az uniós flotta is fontos eleme az európai gazdaságnak.
Az ökológiai alapelvek jelentik az érem egyik oldalát, a másik oldal viszont az, hogy ezeket a megállapodásokat magától értetődően a demokratizáláshoz és az emberi jogok megszilárdításához is fel kell használni egy olyan országban, amely adott körülmények között a többi észak-afrikai országéhoz hasonló problémákkal találhatja magát szemben.
Maria Damanaki
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök úr! Mindenkinek meg szeretném köszönni a felszólalását. Világosan meg kívánom ismételni, hogy nagy örömömre szolgál, hogy a Parlament részt vesz az erre a megállapodásra és más megállapodásokra vonatkozó tárgyalásokban.
Arra is emlékeztetni kívánom Önöket, hogy a részvétel részleteiről új keretmegállapodás jött létre a Bizottság és a Parlament között. Be kell tartanunk ezt a megállapodást. A keretmegállapodás kapcsán azért vagyok itt, hogy minden lehetséges módon elősegítsem az Önök részvételét és tájékoztatását. Ha közösen eredményesebbek lehetünk, készen állok az együttműködésre. Amint már említették, ez az eljárásra és a módszerre vonatkozik.
Ami a tartalmat illeti, az ország fontossága és a térségben aktuálisan megfigyelhető fejlemények miatt nagyon óvatosan és kiegyensúlyozott módon kell megközelítenünk ezt a kérdést. Egyensúlyt kell kialakítanunk az ott található feleslegek és erőforrások között, valamint ezek és a hajóink érdekei között. Azt szeretnénk, ha hajóink odamehetnének, és ha egyenlő feltételeket biztosíthatnánk számukra, mivel nem a mi hajóink az egyetlenek azokon a vizeken. Sok más ország is jelen van a régióban, és gondoskodnunk kell arról, hogy az EU hajói egyenlő feltételekkel halászhassanak.
Egy másik egyensúlyt is meg kell tartanunk: igen körültekintően kell eljárnunk, amikor az adófizetőink pénzét költjük. Elismerem, hogy többet kell tennünk annak garantálása érdekében, hogy az általunk adott pénz a valódi kedvezményezettek zsebébe kerüljön. Nekik is jelentős befolyásuk van. Megérdemelnek minden olyan eljárást és fejlesztést, amire ennek az országnak szüksége van.
Ez tehát e rendkívül kényes kérdéssel kapcsolatos megközelítésünk. Azzal is egyetértek, hogy tudományosabb - és konkrétabb - szakvéleményekre és konkrétabb adatokra van szükségünk ahhoz, hogy ottani helyzetünket értékelni tudjuk. A jövő héten ellátogatunk a Tanácsba, és megpróbáljuk megszerezni a tárgyalásra vonatkozó első megbízatást. Azt követően kézzelfogható módon és folyamatosan fogjuk tájékoztatni a Parlament Halászati Bizottságát a tárgyalásokról.
Végül el szeretném Önöknek mondani, hogy ha szem előtt tartják, hogy ez az új jegyzőkönyv humanitárius záradékot és emberi jog záradékot is fog tartalmazni, mi is és Mauritánia is nyerni fog a megállapodás megkötésével.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra a következő részülésen kerül sor.
