Informationsrejse til regionerne Andalusien, Valencia og Madrid (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er
mundtlig forespørgsel af Marcin Libicki og Michael Cashman for Udvalget for Andragender til Rådet om informationsrejse til regionerne Andalusien, Valencia og Madrid - B6-0127/2007) og
mundtlig forespørgsel af Marcin Libicki og Michael Cashman for Udvalget for Andragender til Kommissionen om informationsrejse til regionerne Andalusien, Valencia og Madrid - B6-0128/2007).
Ligesom resten af parlamentsmedlemmerne må jeg beklage, at Rådet ikke er til stede her i aften for at svare på de spørgsmål, som parlamentsmedlemmerne har stillet.
Marcin Libicki 
spørger. - (PL) Hr. formand! Jeg vil gerne lige tjekke noget. Som jeg har forstået det, har jeg to et halvt minuts taletid, fordi hr. Cashman åbenbart også skal tale om dette spørgsmål. Er det rigtigt, at jeg har to et halvt minuts taletid? Jeg ville bare tjekke det, for De sagde ikke noget om det tidligere.
Hr. formand, for turister og nordeuropæere, som ønsker at flytte, er Middelhavets kyster det mest attraktive sted. Den spanske kyst har været særligt udsat for en ekstremt intens urbanisering. Denne ekstreme urbanisering har resulteret i en række konflikter.
Det ser ud til, at der er tre parter i denne konflikt, nemlig entreprenører, myndigheder og beboere. Og dertil kommer - og det skal også understreges - at konflikten involverer spaniere og borgere fra andre medlemsstater, som ønsker at bosætte sig i disse regioner, eller som allerede er flyttet dertil.
Som følge af det kolossalt store antal andragender om denne sag, som Udvalget for Andragender har modtaget, aflagde vi et studiebesøg, og helt tilbage i december 2005 vedtog Europa-Parlamentet en beslutning baseret på disse andragender om overtrædelser af direktiverne om offentlige indkøb og vandforsyning samt overtrædelser af ejendomsretten.
Et andet studiebesøg fandt sted i år, og den 11. april 2007 fremsatte Udvalget for Andragender deres udtalelse om sagen med henvisning til den beslutning, som Europa-Parlamentet tidligere havde vedtaget.
I denne sammenhæng vil jeg gerne stille Kommissionen og Rådet et spørgsmål. Hvad har Kommissionen og Rådet gjort for at sikre, at EU-lovgivningen anvendes korrekt, og at borgernes grundlæggende rettigheder overholdes som knæsat i EU-traktatens artikel 6?
Michael Cashman 
Hr. formand! Det bedrøver mig, at jeg er nødt til at tage ordet igen om dette spørgsmål. Over 18 måneder efter at Fourtou-betænkningen blev vedtaget i december 2005 med et overvældende flertal, drøfter vi stadig de samme spørgsmål, og intet har forandret sig. Rådet er ikke til stede - det er skammeligt!
Borgere fra mange medlemsstater, også min egen, men også Spanien, Tyskland, Nederlandene og Belgien, oplever, at de lokale myndigheder overtager deres lovligt erhvervede jord uden nogen form for proces, hvilket jeg er overbevist om må være i strid med EU's lovgivning. Og de tvinges endog til at betale store summer - titusinder af euro - som betaling for ny infrastruktur og nye udvikling på deres egen jord, som de ikke ønsker.
Den situation, jeg beskriver, lyder som noget fuldstændig utænkeligt her i det 21. århundredes EU, men det er den triste virkelighed for tusindvis af borgere i Spanien. Folk, som har købt deres jord eller ejendom i god tro, oplever, at den bliver taget fra dem på grund af, hvad der i bedste fald kan beskrives som administrativ inkompetence eller i værste fald som kriminel forsømmelighed og korruption.
Dette spørgsmål blev forelagt Udvalget for Andragender i 2003. Dengang skrev 15 000 borgere til os og bad om hjælp. Hvad har vi gjort? Tja, vi har vedtaget Fourtou-betænkningen, som indeholder en række henstillinger til myndighederne i Valencia. Myndighederne i Valencia indførte mindre ændringer i LUV, som ikke løser det væsentligste problem med eksproprieringen af jord. Det bør også nævnes, at mange projekter i Valencia blev hastet igennem før den nye lov trådte i kraft. Det er et klart tegn på, at bygherrer og investorer ønskede at blive ved med at udnytte hullerne i den tidligere lov.
Vi har nu udsendt tre undersøgelsesmissioner. Den sidste blev udsat for skammelige angreb fra Partido Popular, som dermed også angreb selve Parlamentets integritet. Det er forstemmende, at Parlamentets formand, hr. Pöttering, stadig er ligeglad med angrebene på Parlamentets integritet.
Politikerne fra Partido Popular siger, at andragenderne fra Valencia er opspind. Smerten er reel, smerten er desperat, og det er grunden til, at disse mennesker har henvendt sig til os.
Kommissionen er ulykkelig. Den mener, at der muligvis vil ske nye overtrædelser af EU's lovgivning. Derfor siger jeg: Ikke at gribe ind er ikke en mulighed, vi har gjort alt hvad vi kan her i Parlamentet, og spørgsmålet skal afgøres af Domstolen eller indbringes for Den Europæiske Menneskeretsdomstol i Strasbourg, og afgørelsen vil helt klart ikke falde ud til fordel for Partido Popular i Spanien.
Charlie McCreevy
Hr. formand! Jeg vil starte med at takke hr. Libicki og hr. Cashman for deres store arbejde med denne betænkning for Udvalget for Andragender om den tredje undersøgelsesmission til Valencia. Missionen gav udvalgsmedlemmerne mulighed for at møde repræsentanter for myndighederne og klagerne og få et førstehåndsindtryk af situationen på stedet.
Urbaniseringsprojekterne i de pågældende spanske regioner har tre hovedaspekter: offentlige indkøb, grundlæggende rettigheder og miljøbestemmelser. Lad mig fortælle lidt om, hvad vi har gjort på disse områder.
For det første vedrørende offentlige indkøb: Kommissionen mener, at godkendelse af integrerede handlingsprogrammer under Valencias lov om fysisk planlægning involverer tildeling af kontrakter om offentlige arbejder og tjenesteydelser. Vi mener, at der er udført aktiviteter på en måde, som strider mod EU's lovgivning om offentlige indkøb. Det meddelte jeg Parlamentet i december 2005.
Derfor besluttede vi at indlede traktatbrudsprocedurer mod Spanien om dette spørgsmål. Kommissionen satte dengang spørgsmålstegn ved den eksisterende lov om fysisk planlægning og byplanlægning. Den 30. december godkendte de regionale myndigheder en ny jordlov, som ophævede og erstattede den foregående. Men den nye lov retter ikke op på nogle af overtrædelserne, der vedrører offentliggørelse af udbud og udbudsspecifikationer samt uklare definitioner af kontrakternes genstand. Den indeholder andre bestemmelser, som også er uforenelige med direktivet om kontrakter vedrørende offentlige arbejder, forsyning og tjenesteydelser. Vi gennemførte den juridiske procedure i løbet af 2006. De svar, vi modtog fra de kompetente myndigheder, var ikke overbevisende. Derfor vil jeg foreslå, at Kommissionen henviser sagen til Domstolen.
For det andet vedrørende grundlæggende rettigheder: Her kan Kommissionen ikke gribe ind. Det er vores opfattelse, at de påståede overtrædelser af ejendomsretten ikke involverer bestemmelser i fællesskabslovgivningen, som sætter Kommissionen i stand til at gribe ind.
For det tredje miljølovgivningsaspektet: Også her kan Kommissionen kun tage juridiske skridt, hvis der er tale om en overtrædelse af fællesskabslovgivningen. Men i henseende til miljøet hører en politik vedrørende fysisk planlægning ikke under EU's kompetence. De tjenestegrene, der er under min kollegas, hr. Dimas' ansvar, gennemgår dog sager om fysisk planlægning, hvis disse angiveligt indebærer overtrædelser af EU's miljølovgivning. Jeg kan forsikre Dem om, at Kommissionen fortsat vil sikre, at de kompetente myndigheder i Spanien overholder EU's miljølovgivning ved gennemførelsen af byudviklingsplanerne.
Kommissionen har allerede taget skridt i andre sager, når disse hører under dens ansvarsområde, dvs. når byudviklingsprojekter medfører overtrædelser af miljødirektiverne, f.eks. vedrørende vand eller vurderinger af miljøpåvirkning.
Carlos José Iturgaiz Angulo
for PPE-DE-Gruppen. - (ES) Hr. formand! Denne sag er blevet drøftet aktivt og passivt, og jeg vil ikke komme ind på selve det grundlæggende spørgsmål, for det er blevet drøftet mange gange i Udvalget for Andragender.
Nej, jeg vil nævne noget, som jeg synes er meget vigtigt, nemlig at ved at behandle dette beslutningsforslag her i salen står vi med et kompetenceproblem, for jeg mener, mine damer og herrer, at vi derved trænger ind på medlemsstaternes kompetenceområde. De ønsker at erstatte de regionale parlamenters beslutninger, De ønsker at erstatte de nationale parlamenters beslutninger, De ønsker at erstatte forfatningsdomstolen, De ønsker at erstatte den spanske retsinstans. Med andre ord er denne beslutning en overtrædelse af den nationale kompetence af hidtil uhørt omfang
Jeg mener derfor, at Parlamentets juridiske tjeneste skal fortælle os, om vi kan stemme om absolut alting, når vi samtidig tramper på nationale og regionale kompetencer, hvilket er tilfældet i denne sag.
Sandheden er, at Kommissionens svar har beroliget mig. Det er betryggende for min politiske gruppe at høre, at det ikke har været og ikke er muligt at gribe ind, fordi parlamentet og regeringen i Valencia naturligvis har handlet i overensstemmelse med loven, i overensstemmelse med den retlige kompetence, som regeringen altid har forsvaret.
Jeg vil bare slutte med et spørgsmål, som vi også har hørt i Udvalget for Andragender: Vi har fået at vide, at borgerne ville huske dette her, at de, når der skal holdes valg, når de kan sige, hvad de mener, og at de ville kræve regeringen i Valencia eller Madrid til regnskab for det, der sker.
Tja, borgerne har sagt, hvad de mener, og de har udtalt sig klart til fordel for et program, for et velkendt projekt, for, hvad der er sket i den selvstyrende region Valencia, for, hvad der er sket i den selvstyrende region Madrid, og de har givet flertal ikke et relativt, men et absolut flertal, til folkepartiets regeringer, både i Madrid og i Valencia.
Carlos Carnero González
for PSE-Gruppen. - (ES) Hr. formand! Jeg mener ikke, at den grundlæggende målsætning for Udvalget for Andragenders fortræffelige arbejde er at bringe en bestemt regionalregering i Spanien til fald, uanset hvor beklagelige dens handlinger har været. Det, Udvalget for Andragender har gjort, er at handle i overensstemmelse med et politisk princip, som ikke kan drages i tvivl.
Når det drejer sig om at forsvare borgernes rettigheder, betyder national suverænitet og nationale grænser ikke noget. Sagen er, at visse regionale selvstyrende regeringer i visse spanske selvstyrende samfund, ikke i hele landet, skader miljøet, skader borgernes livs bæredygtighed og dermed overtræder individuelle og kollektive rettigheder. Det er, hvad der sker i Valencia og Madrid, som er min selvstyrende region.
Præsidenten for den selvstyrende region Madrid har ikke blot gjort det tidligere, hun har også tænkt sig at fortsætte med det: Så sent som i dag går hendes projekter i den retning. Vi taler ikke om huse, men hun er f.eks. fast besluttet på at køre videre med et vejprojekt - tidligere M-50, som hun nu kalder M-61 - med det formål at ødelægge intet mindre end Monte de el Pardo, et område af afgørende økologisk betydning.
Jeg vil gerne lykønske Udvalget for Andragender og sige, at det har accepteret andragernes og borgernes anmodninger - og det gør vi også med denne beslutning også - og desuden vil jeg gerne udtrykke min støtte til dette seriøse stykke arbejde og sige, at fornærmelserne mod Parlamentets og medlemmer af denne delegations integritet var lige så uacceptable som noget af det indhold, det er hensigten at bevare her. At gøre det rigtige er vigtigere end alt andet.
David Hammerstein
for Verts/ALE-Gruppen. - (ES) Hr. formand, hr. Iturgaiz! At vinde et valg giver ikke ret til at udvise foragt for europæisk lovgivning. En simpel flertalsafstemning i en kommunes byråd kan ikke føre til, at offentlighedens interesser bruges til at berettige en grov uberettiget ekspropriation.
Et politisk flertal kan ikke bruges som undskyldning for at ophæve lokalt demokrati ved at indføre parallelle lokale råd, hvis protagonister er umættelige byplanlæggere og almægtige byggeselskaber.
Det, at byplanlægningsprojektet er godkendt, giver ikke nogen ret til at ødelægge bevaringen af vandressourcer og flere generationers værdifulde områder ved at dække dem i en syndflod af beton.
Det, vi har manglet, er større åbenhed og et mindstemål af respekt for små jordejere og offentlig deltagelse i alle processer. Ja, byggeskandalen i Valencia, Andalusien Madrid er en europæisk skandale og kræver en reaktion på europæisk plan.
Vi kræver, at Kommissionen handler her og nu og skrider ind over for de åbenlyse overtrædelser af direktivet om offentlige indkøb, vandrammedirektivet og habitatdirektivet, som myndighederne i Valencia og andre regionalregeringer har begået.
Mange af de 750.000 huse, der blev bygget i Spanien sidste år, og det er flere end i Frankrig og Tyskland tilsammen, overholder ikke fællesskabslovgivningen. Hvorfor kan Kommissionen ikke gøre noget med det samme?
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! De spørgsmål, der drøftes i relation til Spanien, er ikke begrænset til Spanien, og det siger jeg som en trøst til vores spanske kolleger i PPE-DE. Lignende problemer, ikke i relation til ejendomsret til fast ejendom, men bestemt i relation til indvirkning på miljø, på arv og helt klart på folks livskvalitet opstår som følge af en omfattende infrastrukturudvikling i Irland, og det ser ud til at være et problem, som vi på europæisk plan ikke har evnet at løse, fordi EU-lovgivningen ikke er konsekvent nok, eller Kommissionen ikke kan gribe hurtigt nok ind og finde en løsning på klagerne i takt med, at de fremsættes.
Da jeg f.eks. var i Madrid, blev jeg orienteret om situationen, hvor den regionale myndighed omdøbte en ringvej rundt om Madrid til en gade, besluttede at lave den til motorvej, inddelte den i en snes forskellige strækninger og så påstod, at det derfor ikke var nødvendigt at foretage en analyse af miljøpåvirkningen. Kommissionen besluttede til sidst, at det var forkert, men tre fjerdedele af motorvejen var allerede bygget, da beslutningen blev truffet.
Joan Calabuig Rull
(ES) Hr. formand! Parlamentets besøg i Valencia-regionen skyldes de tilfælde af misbrug inden for byplanlægning, som er kommet frem i medierne, og som har skabt problemer for mange borgere.
Det er ikke medlemmernes besøg, der skræmmer potentielle huskøbere væk. Disse besøg hjælper faktisk med til at sætte titusinder af europæere, som ønsker at bo i vores område, i stand til at gøre det i tillid til, at de investerer i et sted, som har klare regler og respekterer miljøet. Fremtidens forbrugere bliver mere og mere krævende, og disse to elementer giver en konkurrencefordel, og vi kan ikke tillade, at den bliver ødelagt af en ukontrolleret byplanlægning.
I de senere år er der kommet flere og flere klager af denne art fra borgere, som mener, at de har været offer for handlinger, der har haft indvirkning på deres ejendom, eller som i alvorlig grad har ødelagt miljøet i det område, de bor i. Alligevel vil jeg også gerne påpege, at jeg ikke tror, at det finder sted overalt og heller ikke hver dag.
De løfter, som de regionale myndigheder afgav før disse besøg, er imidlertid ikke blevet opfyldt, og de har ikke løst problemerne, ændret lovene, hjulpet de pågældende borgere eller fulgt Parlamentets henstillinger fra 2005.
Den 27. maj var der valg i Valencia-regionen, og det er rigtigt, at det er et godt tidspunkt at vende bladet og frem for alt rette op på og indledningsvis overhovedet erkende dette problem, noget, som den regionale regering endnu ikke har gjort. Og ligeledes acceptere, at den indtil videre ikke har været i stand til at løse det. Det er også på tide, at den holder op med at være så arrogant og holder op med at udvise foragt for de medlemmer, som besøgte regionen.
Endelig vil jeg gerne sige, at mit parti, socialisterne, som det er blevet sagt flere gange, er rede til at bidrage til at løse problemet. Med hensyn til Valencia-regionen betyder det derfor, at der atter er behov for en bred social og politisk aftale, som omfatter alle berørte parter, og som omfatter en reform af Valencias byplanlægningslovgivning, så den bringes i overensstemmelse med traktaterne, og for at øge alle parters retssikkerhed. Det betyder også, at der skal indføres bistands- og voldgiftsmekanismer for borgere, som føler, at de kommet i klemme på grund af misbrug af byplanlægningen.
Charlie McCreevy
Hr. formand! Mange andragender om dette spørgsmål viser, at det at købe fast ejendom kan være en endda meget stor udfordring. De anførte sager rejser en række komplicerede juridiske spørgsmål i relation til lovgivning om fast ejendom. Dette er alene medlemsstaternes kompetenceområde. Kommissionen kan ikke gribe ind. Enhver klage om sådanne spørgsmål skal indbringes for de nationale myndigheder, og vi kan ikke skabe falske forhåbninger hos andragerne.
Men hvor sagerne omfatter spørgsmål inden for europæisk lovgivning, tager Kommissionen sin funktion som traktaternes vogter alvorligt, når vi skal fastslå, om der er tale om overtrædelser af fællesskabslovgivningen. Vi mener, at dette er tilfældet med hensyn til lovgivningen om offentlige indkøb. Vi har allerede indledt en traktatbrudsprocedure om dette spørgsmål. Vi har til hensigt at følge disse sager for at sikre fuldstændig overholdelse af fællesskabslovgivningen.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget et beslutningsforlsag, jf. forretningsordenens artikel 108, stk. 3.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag.
(Mødet udsat kl. 17.35 og genoptaget kl. 18.0)
