Markedsføring og anvendelse af foder (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Graefe zu Baringdorf for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om markedsføring og anvendelse af foder - C6-0128/2008 -.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Hr. formand, fru kommissær! I dag diskuterer vi det, der kaldes den "åbne deklaration". Den handler om gennemskuelighed i forhold til foder som grundlaget for sunde fødevarer til forbrugere, og det handler om at give købere af foderblandinger overblik over, hvad de får leveret.
Den har været længe undervejs, men hvis vi vedtager denne forordning i dag, håber jeg, det er en vellykket afslutning på sagen, og jeg vil gerne takke Kommissionen, hvis konstruktive arbejde har været til stor hjælp. Kommissionen stødte på absolut politisk vilje fra Parlamentet i forhold til at presse denne åbne deklaration igennem og har også oplevet en indædt, men ærlig forhandling med Rådet. Vi kan godt være stolte af resultaterne.
Lad os tage et kort tilbageblik. Vi havde BSE-krisen, og i 1997 fremlagde Det Midlertidige Undersøgelsesudvalg sin endelige rapport, hvori Parlamentet opfordrede til denne åbne deklaration. Kommissionen fremlagde et forslag, som senere blev til direktiv 2002/2/EF. Som led i et kompromis med Rådet - sagen var igennem alle institutionerne - pressede direktivet den åbne deklaration igennem, hvilket medførte, at ingredienserne skulle være angivet på etiketterne med en tolerance på ± 15 %, og den præcise sammensætning skulle oplyses på forlangende.
Det var et direktiv, ikke en forordning, og medlemsstaterne gennemførte det kun meget tøvende eller slet ikke. Foderstofindustrien lagde sag an ved EF-Domstolen, og Domstolen afgav følgende førsteklasses bekræftelse: Bortset fra de præcise oplysninger var der ingen tvivl om direktivets lovlighed. Derefter tog vi dommen til efterretning ved endnu en forhandling i Parlamentet, og nu har vi afsluttet sagen med denne forordning. Jeg har haft æren af at være ordfører hver gang, og i hele denne lange periode har jeg nydt det yderst intense samarbejde med Kommissionen, der byggede på tillid.
I dag står vi med et resultat, der er blevet kæmpet hårdt, men ærligt om, og som vi kan være stolte af. Det er også tydeligt, at der er støtte fra flertallet i Parlamentet og fra grupperne. Der er ingen ændringsforslag, hvilket leder mig til den konklusion, at denne forordning vil blive vedtaget med stort flertal. Følgelig har vi en god forordning, der vil skabe den åbne deklaration i tre trin - De ved hvilke - for det første ingredienserne i faldende rækkefølge efter procent, for det andet oplysninger til foderstofvirksomheder med en tolerance på ± 15 % - hvad dette angår har vi ikke fastlagt et forbehold for immaterialrettigheder, men i stedet henvist til den overordnede lovgivning - og for det tredje bestemmelsen om præcise oplysninger til myndighederne.
Jeg vil også gerne påpege, at vi har oprettet et register. Der kan nu ikke ske nogen tilførsel eller tilsætning af ingredienser i EU, uden at de pågældende ingredienser offentliggøres, eftersom de skal være optaget i registret. Det er ikke kun vigtigt for tilsynsmyndighederne, men også for offentligheden og kunderne. Fra ordførerens synspunkt kan jeg derfor sige, at jeg er meget tilfreds med det samlede resultat.
Androulla Vassiliou
Hr. formand! Først og fremmest vil jeg gerne takke Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for dets arbejde på denne sag, og det gælder især ordføreren, hr. Graefe zu Baringdorf, samt skyggeordførerne, som alle har spillet en vigtig rolle.
Hr. Graefe zu Baringdorf har ledet forhandlingerne med stor dygtighed, og vi er ham meget taknemmelige.
Kompromispakken bibeholder det høje sikkerhedsniveau for foderstoffer, vi har opnået i EU. Den har den rigtige balance mellem forbrugerbeskyttelse og immaterialrettigheder. Den fjerner den byrde, som proceduren for før-markedsføringstilladelse for bioproteiner udgjorde, moderniserer mærkning af foder med passende information til kunden og sætter samregulering i centrum af lovgivningsprocedurerne. Den forbedrer markedsgennemsigtigheden ved hjælp af anmeldelsesordningen for nye fodermidler, fremmer innovation og konkurrenceevne i EU's foderstofvirksomheder og udgør et konkret tiltag imod vildledning af foderstofbrugere, uanset om det er landmænd eller ejere af kæledyr.
Resultatet af forhandlingerne er den kompromispakke, De nu skal stemme om, og som indebærer forenkling og modernisering af de nuværende retlige rammer. Bestemmelserne om den såkaldte "åbne deklaration" muliggør en mere moderne form for mærkning. Fodermidler, der indgår i foderblandinger til dyr beregnet til fødevareproduktion, skal mærkes i faldende rækkefølge efter vægt.
Desuden skal den præcise vægtprocent angives for fremhævede fodermidler og i tilfælde af frivillig mærkning.
Endvidere forbedrer bestemmelsen om, at visse oplysninger vedrørende foderblandinger kan overføres fra de kompetente myndigheder til køberne i sager af hastende karakter, den fornødne oplysning af brugeren i tilfælde af f.eks. forurening af foder.
I denne sammenhæng afgiver Kommissionen følgende erklæringer. For det første, for at tilpasse bilag III om tolerancer for den sammensætningsmæssige mærkning af fodermidler og foderblandinger til den videnskabelige og tekniske udvikling har Kommissionen og dens tjenestegrene til hensigt at gennemgå bilaget. I denne forbindelse vil Kommissionen også inddrage visse fodermidler med et vandindhold på over 50 % i overvejelserne.
For det andet, vedrørende mærkning af tilsætningsstoffer vil Kommissionen undersøge, om principperne for oplysning ved hjælp af mærkning af foder også kunne bringes i anvendelse for de tilsætningsstoffer og foderblandinger, der er godkendt i henhold til forordningen om tilsætningsstoffer til foder.
Sluttelig forstår Kommissionen, at eventuelle hastesager vedrørende menneskers og dyrs sundhed og miljøet kan omfatte hastesager, der blandt andet er opstået på grund af forsømmelse, internationalt svig eller kriminelle handlinger.
Albert Deß
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! På vegne af Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater og mig selv vil jeg gerne takke vores ordfører, hr. Graefe zu Baringdorf, mange gange. Efter min mening har tilgangen til denne betænkning været forbilledlig for det parlamentariske arbejde her i Parlamentet.
Der er ingen ændringsforslag i forbindelse med dagens afstemning, fordi det forudgående arbejde teknisk set har været meget sundt og har spændt over hele det politiske spektrum. Efter min mening kan vi godt tillade os at være stolte af resultatet. Det er et afbalanceret resultat, som varetager interesserne for landmænd i deres egenskab af brugere af foder, foderproducenter og alle andre led i fødekæden.
Det styrker gennemsigtigheden, og ikke mindst min gruppe sætter stor pris på etableringen af et register, hvor de råmaterialer, der indgår i foderblandinger, skal indføres. Fødevareskandaler forekommer fra tid til anden, og det kan ikke engang den nye lovgivning forhindre, for europæiske regler er ikke beregnet til at forhindre kriminalitet. Men reglerne vil sikre, at når der opstår en skandale, vil det være nemmere at finde ud af, hvilke stoffer der er blevet blandet i.
Jeg tror også, det er godt, at producenter af foderblandinger frivilligt kan give yderligere information, og jeg betragter det som et fremragende forslag, at hvis de giver sådan information, skal den være videnskabeligt underbygget. Det er min holdning, at denne nye foderstoflovgivning styrker beskyttelsen i betydelig grad, og at den faldende rækkefølge gør det muligt for landmænd at se den forholdsmæssige andel af hver foderbestanddel og derudfra vælge, hvilken foderblanding der er bedst til deres dyr.
Jeg takker endnu en gang alle, der var med til at udarbejde en så god betænkning.
Rosa Miguélez Ramos
Hr. formand, fru kommissær! Som jeg allerede har gjort i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, vil jeg gerne starte med at gratulere ordføreren, skyggeordførerne fra de andre politiske grupper samt Rådet for det arbejde, de har udført.
Dette arbejde har gjort det muligt for os at nå til enighed ved førstebehandlingen og har desuden været en fremragende indkøringsproces for den fælles beslutningsprocedure, som inden længe vil blive standard i vores udvalg.
I øjeblikket reguleres lovgivningen om transport af råmaterialer til foder og foderblandinger til dyr, herunder kæledyr - en branche, der repræsenterer en omsætning på hen ved 50 mia. EUR på fællesskabsplan - af flere forskellige direktiver og omkring 50 ændringer og gennemførelsesretsakter.
Forenklingen af lovgivningen og den harmoniserede anvendelse af den er de hovedmål, der utvivlsomt vil blive opnået med denne forordning.
Parlamentets Udvalg om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har allerede drøftet markedsføring af foder tilbage i 2006. Vi husker alle, hvordan vi enstemmigt bad Kommissionen om ved en senere revision at arbejde for at opnå en rimelig balance mellem landmændenes interesse i at få detaljerede oplysninger om ingredienserne i foder og branchens interesse i at sikre tilstrækkelig beskyttelse af deres knowhow.
Det opnåede kompromis om de vigtige, følsomme dele af Kommissionens forslag, den åbne deklaration af råmaterialer og oprettelsen af en fællesskabsliste over råmaterialer, afspejler efter min mening ganske glimrende denne balance. Beviset herfor er den velkomst, kompromiset har fået fra alle involverede.
Faktisk beskytter kompromiset ved hjælp af den åbne deklaration købernes ret til at blive informeret og producenternes ret til at bevare ejendomsretten over deres knowhow ved at angive, at informationen skal stilles til rådighed med forbehold af direktivet om immaterialrettigheder fra 2004.
Der er ingen tvivl om, at hvis der består et tillidsforhold mellem leverandør og bruger, bør opskriften være kendt, men det ville ikke være logisk at være forpligtet til at give opskriften til den første, den bedste kunde, der kommer ind ad døren. Mange af os har dukket Coca-Cola i årevis. Selv om vi ikke kender opskriften, betyder det ikke, at vi tvivler på, at produktets egenskaber overholdes, og at sundhedsstandarderne respekteres.
Domstolens tidligere omtalte afgørelse slår helt fast, at forpligtelsen til at informere kunder om den præcise sammensætning af foder, hvis de måtte ønske det, ikke kan begrundes i et ønske om at beskytte sundheden.
Når det er sagt, må jeg minde Dem om, at den kompetente myndighed til hver en tid vil have adgang til den præcise sammensætning, og som det blev fastslået i det opnåede kompromis, vil enhver nødsituation vedrørende menneskers eller dyrs helbred eller miljøet betyde, at køberne får adgang til præcise oplysninger om sammensætningen af det pågældende foder, efter der er taget hensyn til såvel producentens som køberens legitime interesser.
Hvad angår listen over god praksis for mærkning, forbliver det frivilligt for de erhvervsdrivende i branchen, uden at den på noget tidspunkt vil blive en positivliste over råmaterialer til fremstilling af foderblandinger, eftersom det ikke er noget, der er udtrykt ønske om.
På Parlamentets begæring vil lovgivningen omfatte et bilag med en liste over råmaterialer til foder, hvis markedsføring eller anvendelse er forbudt eller underkastet restriktioner. Disse oplysninger, uanset om der er tale om et bilag eller en liste, kan Kommissionen opdatere.
De Europæiske Socialdemokraters Gruppe, som jeg repræsenterer, støtter det opnåede kompromis og har ikke fremlagt ændringsforslag. Vi står 100 % bag den holdning, der er blevet fremlagt i Parlamentet i dag, og følgelig vil vi stemme for.
Jan Mulder
for ALDE-Gruppen. - (NL) Hr. formand! Jeg vil også gerne starte med at gratulere ordføreren, hr. Graefe zu Baringdorf. Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa deler det synspunkt, at det er et godt kompromis, der er indgået, så vi vil kunne stemme for det senere i dag.
Det vigtigste er, at kvægfoderproducenternes immaterielle rettigheder sikres. Hvis vi i branchen ønsker innovation - her, hvor vi så sent som i går stemte om en klimarapport - er der også rigeligt plads til forbedringer i kvægfoderbranchen, så udledningen af alle mulige gasarter frembragt af husdyr kan blive reduceret. Det er en udfordring, vi er nødt til at konfrontere lige på. Når producenter af foder til kvæg beslutter at tænke nyt, skal de ikke holdes tilbage af overdrevet streng lovgivning om oplysning. Oplysningerne er efter min mening beskyttet, som andre allerede har sagt, og kan f.eks. afgives på anmodning af regeringen eller en bestemt kunde. Der er intet, der afholder kvægfoderproducenterne fra at gøre det frivilligt.
Selve ingredienserne er ikke det vigtigste. Den nøjagtige næringsværdi af kvægfoderet er meget vigtigere, og det bør angives korrekt. Alt, hvad der står på etiketten såsom energi, proteiner og så videre, er værdifuld information. Kort sagt støtter Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa dette kompromis. Vi vil også sige til producenterne af kvægfoder, at hvis de f.eks. ønsker at forny deres produktionsprocesser og sammensætningen af deres kvægfoder, er der tale om et godt kompromis, der vil hjælpe dem i den forbindelse.
Andrzej Tomasz Zapałowski
Hr. formand! Markedet for foderstoffer og brugen af dem til husdyrproduktion er yderst vigtigt, fordi det vedrører helbredet for flere hundrede millioner borgere i EU's medlemsstater.
Ubehagelige erfaringer i fortiden i form af dyresygdomme forårsaget af uegnede foderstoffer medførte enorme materielle og samfundsmæssige omkostninger i landene i Fællesskabet. Derfor er det også yderst vigtigt at definere sammensætningen af foderblandinger for at begrænse brugen af uegnede foderstoffer. Effektiv håndhævelse af forordningens bestemmelser er også vigtig, så de ikke ender med at være tomme udtalelser.
Når millioner af mennesker og sågar hele lande i Europa i øjeblikket er imod at spise fødevarer fremstillet med dyrefoder, der indeholder genmodificerede planter, så har de mennesker ret til at vide, hvad der foregår. Derfor er det ikke kun landmænd, der skal informeres om dyrefoderets indhold, levnedsmiddelforarbejdningsvirksomheder bør også oplyse kunderne herom på produkternes etiketter. Og det sker ikke i øjeblikket.
For nogle måneder siden drøftede vi her i Parlamentet det voksende antal overvægtige mennesker i Europa. Men det problem vedrører lige præcis i stor udstrækning indholdet i dyrefoder, fordi det er dette indhold, der i betydelig grad bestemmer kvaliteten af kødet. Det er vældig godt, at der i udkastet til forordningen er lagt så stor vægt på hygiejnen ved fødevareproduktion og på problemet med tilsætning af forurenet materiale under produktionen. Den praksis har nogle gange været brugt af mange producenter.
Alyn Smith
Hr. formand! Jeg skal heller ikke afholde mig fra at gratulere min gruppekollega, Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf, som har arbejdet meget hårdt på det, der må være en af de mere tekniske betænkninger, vi har behandlet. Han har også udvist salomonisk visdom ved at finde balancen mellem forbrugernes behov og producenternes meget reelle behov for at beskytte deres produkt og deres immaterialrettigheder.
Det er, hvad jeg derhjemme ville kalde en af de mere klassiske sager fra Parlamentet. Når jeg ser på vores gæster i tilhørerlogen, er det vist ikke for meget sagt, at mærkning af foder formentlig ikke er et af de mest spændende emner, de kunne have hørt os tale om i dag, men det er yderst vigtigt, og det er et eksempel på, hvor Parlamentet virkelig kan bidrage med noget, og hvor vi kan sikre vores forbrugeres, vores borgeres og vores vælgeres tro på fødekæden for den mad, de spiser.
Det er vigtigt at huske, hvor denne sag stammer fra. BSE-krisen viste, at det er nødvendigt at regulere, hvad vi fodrer vores dyr med. Denne forordning skal være gennemskuelig, og der skal findes en balance mellem forbrugernes og producenternes behov, men det kan gå galt. Det har gået galt, og vi må sørge for, at det ikke går galt igen. Det er denne betænkning afgørende for.
Jeg har holdt utallige møder med branchen i Skotland og med forbrugergrupper og landmændene, og der har i det store hele været generel støtte til og billigelse af den måde, Kommissionen og Parlamentet har behandlet sagen på, og især af vores ordfører.
Denne betænkning har noget at bidrage med. Den er et godt eksempel på, hvordan Parlamentet arbejder. Vi siger tit, at samarbejdet mellem Kommissionen og Parlamentet har været godt. Men i dette tilfælde er det faktisk rigtigt, og det meget beskedne antal ændringsforslag til betænkningen viser, at den vil blive vedtaget med stort flertal. Det har været en god dag for Parlamentet.
Witold Tomczak
Hr. formand! Det opnåede kompromis om foderstoffer har visse fordele - det harmoniserer og forenkler EU's lovgivning - men det har også grundlæggende mangler, for det giver ikke tilstrækkelig garanti for foder- og fødevaresikkerheden, det yder kun begrænset beskyttelse af interesserne hos de fem millioner landmænd, der avler og opdrætter dyr, og det beskytter ikke vores sundhed i tilstrækkelig grad.
Foderbrugernes adgang til information om indholdet af foderet vil stadig være begrænset af beskyttelsen af immaterialrettigheder. Hvis producenten af et foderstof bruger en farlig ingrediens, er vi stadig udsatte. Problemet med foderstoffer er yderligere bevis for landbrugspolitikkens forfejlede udvikling, for på trods af udtalelserne støtter den først og fremmest landbrugsindustrien, og i den form for landbrug behøver landmænd ikke have deres egne foderstoffer og kan opdrætte dyr ved hjælp af foderstoffer, der er fremstillet af specialiserede virksomheder. Disse virksomheder er naturligvis baseret på profit og vil altid finde måder at nedbringe udgifterne på, men de vil ikke nødvendigvis tage dyrenes sikkerhed eller vores sundhed i betragtning. Konsekvensen er, at vi er nødt til at mangedoble de særlige bestemmelser og styrke kontrollen, hvilket får sagens omfang til at udvikle sig til det absurde.
Er det ikke på høje tid at vende disse tendenser og vende tilbage til bæredygtig udvikling for landbruget, hvor landmænd har deres egne foderstoffer og ikke bliver udsat for tab som følge af dioxiner eller BSE? Fremskridt inden for landbruget behøver ikke nødvendigvis være ensbetydende med at koncentrere produktionen eller at koncentrere produktionen af foderstoffer. Vi må huske, at vi i øjeblikket har 15 millioner landbrug i EU, og af dem er op til 95 % små og mellemstore landbrug. De fleste af disse landbrug kan godt drive landbrug på den bæredygtige måde til gavn for landmændene, miljøet og alle os andre. Vi skal bare grundlæggende ændre vores indstilling til landbrug og derved ændre vores indstilling til den nuværende fælles landbrugspolitik.
Jean-Claude Martinez
(FR) Hr. formand! Det gode ved dyr er, at som årene går, forbliver problemerne de samme. Vi nævner f.eks. altid rævesakse, når vi taler om vilde dyr, og spørgsmålene om transport, avl og foder kommer altid op i forbindelse med husdyr. Foder er en klassisk sag. Det er noget rodsammen, en gang sludder. Der bruges antibiotika, clenbuterol, væksthormoner, sågar rester af andre dyr, og det er det, Det Forenede Kongeriges problem med forurenet foder i 1990'erne handlede om.
Men nu får vi at vide, at tiden med junkfood er forbi. Der er et direktiv fra 2002 og en afgørelse fra Domstolen fra 2005, og nu er der et ønske om at forsone markedet og profit - som omtales om immaterialrettigheder - med forbrugersikkerhed.
Og således står vi her i dag bevæbnet med en forordning. Ved hjælp af det klassiske instrument mærkning skal alle bestanddelene angives i faldende rækkefølge efter vægt, og der skal også være en åben deklaration, et bilag III og en tolerance på ± 15 %. De mest spørgelystne blandt os vil endda kunne udbede os den præcise sammensætning.
Kun to store spørgsmål står tilbage. Det første drejer sig om importerede dyr, som ikke er mærket. Hr. Parish er her. Han er blevet meget interesseret i dyr fra Brasilien, der ikke er mærket, og som ikke har fået clenbuterol. Hvad angår disse dyrs sikkerhed, ved vi ikke særlig meget.
Og så er der spørgsmålet om importeret foder, dvs. råmaterialer, vi har modtaget fra det amerikanske kontinent siden 1960'erne. I 1960'erne var det majsglutenfoder - melasse, rester af olieplanter - og i dag er det i form af transgen soja fra Argentina, Paraguay og Brasilien og transgen majs fra Canada og USA. Og det skyldes, hvis jeg tør sige det, at folk er imod lokale gmo'er, men ikke importerede gmo'er.
Vi taler rent faktisk om to tredjedele af foderet til vores besætninger, og det er et reelt sundhedsproblem. Europæisk sundhedssikkerhed alene blokerer for en bredere diskussion af globale sundhedsrisici som følge af Uruguayrundeaftalen og Blair House-aftalen, som forpligter os til at importere oliefrø til at fodre to tredjedele af vores besætninger med.
Neil Parish
(EN) Hr. formand, fru kommissær, hr. Graefe zu Baringdorf! Jeg vil gerne gratulere kommissæren og ordføreren for deres fremragende arbejde og for vores gode samarbejde.
Til de sidste to talere og til gæsterne i tilhørerlogen vil jeg gerne sige, at De roligt kan spise Deres mad senere, når De skal have frokost, for hvis vi skal tro på de sidste to talere, er der intet, der er sikkert at spise noget sted!
Hele idéen med denne lovgivning er at gøre den mad, vi spiser, sikker, og naturligvis er det, vores dyr spiser, afgørende, fordi vi spiser dyrene. Jeg ved, det er en meget forenklet tilgang, men det er præcis, hvorfor vi er her.
Ja, vi har lavet nogle fejltagelser gennem årene, og jeg skal være den første til at indrømme, at BSE-problemet - som ingen af os kan være stolte over - skyldtes, at vi fodrede dyr med kød- og benmel, og det er grunden til, at vi fremlægger denne lovgivning.
Nu handler argumentet slet ikke om, hvorvidt vi skal have gennemskuelighed og oplyse ingredienserne på etiketten, for det er præcis, hvad der vil ske. Producenternes argument var spørgsmålet om, hvorvidt de skulle skrive de præcise procentangivelser, for så kunne andre jo kopiere foderet og lave præcis samme produkt.
Det er der, kvaliteten i kompromiset og i hr. Graefe zu Baringdorfs, Kommissionens og Rådets arbejde viser sig, for nu har vi en situation, hvor vi virkelig kan have tillid til foderet. Hvis man i den senere tid har set på de problemer, vi har haft i Europa - og vi har haft problemer med foder i forskellige lande - skyldes de ikke mangelfuld mærkning eller metoder, men firmaer, der har brudt loven.
Derfor må vi ikke blot sørge for, at vi udformer denne nye lov rigtigt, men også, at Kommissionen og medlemsstaterne overvåger loven og fører tilsyn med foderselskaberne for at sikre, at de ikke bryder reglerne, for, jeg gentager, folk og forbrugere må have tillid til den mad, vi spiser.
Det er min påstand, at europæisk mad er så sikker, som den kan blive, men vi må ikke hvile på laurbærrene i forhold til at sikre, at vores forbrugere føler sig fuldstændig overbeviste om, at det, de spiser, er sikkert. Til vores gæster vil jeg sige, at De roligt kan gå ud og spise en god frokost i forvisning om, at den er sikker!
Bogdan Golik
(PL) Hr. formand, fru kommissær, hr. Graefe zu Baringdorf! Jeg gratulerer ordføreren mange gange med endnu en fremragende betænkning.
Bestræbelserne på at forenkle den nuværende lovgivning om markedsføring og anvendelse af foder og om påkrævet og ekstra information på emballagen og i transportdokumenter er et berettiget skridt.
Der er ingen tvivl om, at forenkling af tekniske bestemmelser og udvidelse af udelukkende administrative bestemmelser vil have en gavnlig effekt på EU's foderbranches vækst og konkurrenceevne og på fødevaresikkerheden, som hr. Parish netop talte om. Jeg er sikker på, at denne formodning i sig selv er berettiget.
Jeg vil imidlertid gerne henlede opmærksomheden på et spørgsmål, der muligvis er problematisk. Jeg synes, at forpligtelsen for små og mellemstore producenter af foder til kæledyr om at skrive et frikaldsnummer på deres produkter er unødvendig. Indførelsen af denne bestemmelse kan medføre en økonomisk byrde, der er for stor for disse små og mellemstore producenter, og de fleste producenter af foder hører til i disse to kategorier.
Kort sagt vil jeg understrege, at vi må tilstræbe at forenkle hele lovgivningskomplekset for markedsføring og anvendelse af foder. Det skal gøres på en måde, der tager hensyn til sikkerheden. Men indførelsen af kontroversielle bestemmelser, der medfører urimelige omkostninger, kan have en ugunstig virkning for netop de små virksomheder, der producerer til lokale markeder.
Samuli Pohjamo
(FI) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne starte med at takke ordføreren, hr. Graefe zu Baringdorf, for hans grundige arbejde med at forberede denne forhandling.
Fødevaresikkerheden i EU er blevet rystet af mange kriser i de senere år, f.eks. BSE og flere dioxinskandaler, hvoraf den seneste tilsyneladende fandt sted sidste efterår. Årsagen til kriserne har ofte været forurenet foder som følge af forsømmelse eller endda kriminalitet. Jeg hilser denne forordning, der vil forenkle og tydeliggøre lovgivningen, velkommen. Forordningen må styrke forbrugertilliden i hele den europæiske fødekæde. Forbrugerne skal beskyttes, og de skal kunne se, hvor og hvordan den mad, de køber, er blevet produceret.
Et andet mål er juridisk beskyttelse af landmænd. De må træffe beslutninger baseret på mærkning, og de må kunne have tillid til, at foderet er af fejlfri kvalitet. Foderproducenternes produktionsret skal også beskyttes, som hr. Mulder sagde tidligere.
I mange medlemsstater er der god kontrol med tingene, men den foreliggende forordning, som vil gøre mærkningen tydeligere og gøre det nemmere at spore foders oprindelse, er nødvendig for at sikre, at der bliver styr på tingene i hele EU, og for at få sat en stopper for de forskellige opfattelser, hvad angår fortolkning.
Ikke desto mindre vil jeg gerne påpege, at det er af helt afgørende betydning for denne forordning - såvel som for andre - at gennemførelsen og overvågningen foregår korrekt. Tydelige og præcise bestemmelser hjælper ikke, med mindre de bliver overholdt i praksis. I forbindelse med tilsyn med foderkvaliteten er det nødvendigt at forvisse sig om, at det er sikkert og egnet til formålet, og at det lever op til lovens krav. På den måde kan vi forbedre sikkerheden i hele fødekæden og beskytte forbrugerne.
Giovanni Robusti
(IT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! For et par år siden i Italien blev det påstået, at foderstoffer, der blev blandet i et skur af landmænd, skulle betragtes som foder, og at skurene derfor skulle betragtes som foderfabrikker. Landbrugsproducenter ville aldrig have kunnet overholde indviklede sundhedsbestemmelser, HACCP og sporbarhed, og de ville derfor have været tvunget til at købe de foderstoffer, de har lavet på gårdene i århundreder, fra rigtige foderfabrikker. Det lykkedes os dengang at undgå denne fælde.
Den betænkning, vi drøfter i dag, definerer foder, men ikke foderfabrikker. For at Europa ikke skal få skylden igen, skal det være krystalklart, at foderstoffer til husdyr, der blandes på husdyrproducentens ejendom, ikke skal betragtes som foder, men blot som improviseret blanding af foderstoffer og råmaterialer produceret direkte på marken, og at landbrugsbedriften ikke er en foderfabrik. Det er måske en partifarvet holdning, men man kan ikke være for forsigtig, når fortolkninger har betydelig økonomisk betydning.
Jim Allister
(EN) Hr. formand! I tiden efter dioxinforureningen i Republikken Irland, som påførte uskyldige producenter og forarbejdningsvirksomheder i Nordirland betydelige tab, diskuterede vi nye foranstaltninger i forhold til mærkning af foderstoffer.
For mig er det åbenlyse spørgsmål, om nogen af disse forslag ville have reddet mine producenter fra deres nuværende tab. Svaret er beklageligvis nej. De vil naturligvis skabe større gennemskuelighed, hvilket i sig selv er ganske udmærket, men kun hvad angår foderstoffer fra EU, der gives til dyr i EU, ikke hvad angår foder givet til dyr, hvis kød vi derefter importerer til EU.
Det er godt og forståeligt at give flest mulige detaljer om den præcise sammensætning af foderstoffer, men vi kan ikke underminere immaterialrettighederne i en sådan grad, at de bliver meningsløse. Hvad det angår, er der stadig visse aspekter af forslagene, der bekymrer mig. Foderblandinger er forretningshemmeligheder, der er skabt gennem års arbejde med forskning og forsøg. De skal beskyttes ordentligt.
Jeg har tillid til, at intervallet på 15 % i beskrivelsen er nok. Jeg ønsker i hvert fald ikke at se foderstoffabrikker i min valgkreds, som har arbejdet hårdt og investeret store summer i at kunne producere et kvalitetsprodukt, blive underbudt og få deres immaterialrettigheder stjålet af producenter, der opererer i billigere produktionsområder, det være sig inden for eller uden for EU.
Jeg har tillid til, at forordningen ikke vil blive misbrugt på den måde. Ja, landmænd har ret til størst mulig information om de enkelte bestanddele, men under hensyntagen til at beskytte levedygtigheden og fremtiden for de fabrikker, hvorfra de køber.
Esther de Lange
(NL) Hr. formand! Jeg vil gerne gentage alle de komplimenter, vores ordfører allerede har fået. Det siger sig selv, at den offentlige og dyrs sundhed bør være et centralt element i lovgivningen om kvægfoder. Det vil sige klare regler for anvendelse og mærkning af råmaterialer. Det skal naturligvis stadig være til at have med at gøre og ikke føre til større administrative byrder eller, som det allerede er blevet nævnt, bringe producenternes immaterialrettigheder i fare. Det vil vi fortsat overvåge kritisk, men det ser ud, som om den nye forordning vil overholde disse krav.
Jeg vil gerne fremføre en bemærkning vedrørende inspektion. Endnu en gang vil effektivt tilsyn og sanktioner for at skille skidt fra kanel være det, der afgør, om denne lovgivning bliver en succes eller en fiasko. Forordningen foreskriver, at straffene, som medlemsstaterne selv må pålægge, skal være effektive, forholdsmæssige og afskrækkende. Jeg opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge situationen i den nærmeste fremtid for at sikre, at det er tilfældet i alle landene i EU. Det er trods alt uacceptabelt, hvis ét land benytter sig af strengere straffe end et andet. Et glimrende eksempel er, synes jeg, de betingede domme, der blev afsagt denne uge, ti år efter begivenhederne, i den belgiske dioxinskandale.
Sluttelig vil jeg gerne nævne et emne, der ikke kan forbigås i tavshed, nemlig kød- og benmel. Efter det følelsesmæssige indlæg fra den første taler blandt Løsgængerne skal jeg holde mig til fakta. Kød- og benmel i foder er blevet forbudt efter BSE-krisen. Men for f.eks. kyllinger har det medført en mangel på animalsk protein i deres foder rent bortset fra den rimelige kritik af, at værdifulde proteiner bliver destrueret. Desuden udgør foder den største produktionsomkostning for de fem millioner kvægopdrættere i EU, som ikke har det let til at begynde med.
Vi ønsker naturligvis ikke at vende tilbage til en situation, hvor animalske proteiner fra en given art havner i foderet til samme art. Aldrig mere kannibalisme! Vi er nødt til at iværksætte test for at kunne håndtere denne situation ordentligt. Kommissionen har givet udtryk for, at disse test kunne være klar i 2009, hvilket betyder, at kød- og benmel uden fare kunne genindføres i f.eks. foder til kyllinger eller svin. Jeg vil gerne høre fra Kommissionen, hvad det seneste nye er om dette spørgsmål, og hvilke skridt vi kan forvente i denne sammenhæng i det kommende år.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr. formand, fru kommissær! Kvaliteten af animalske fødevarer (kød, æg, mælk) og beskyttelse af forbrugere mod fødevarer af dårlig kvalitet har været genstand for EU's interesse i mange år.
For at få animalske produkter af god kvalitet er foderstoffer af god kvalitet helt afgørende - det er den vigtigste faktor - foruden passende levevilkår for dyrene. De fleste af ingredienserne i foderstoffer produceres af landbruget selv, men de tilsætningsstoffer, der bruges, er som regel kemiske produkter. Det er dem, der er størst uenighed om. Vi bør derfor kæmpe for, at den præcise sammensætning af industrielle foderstoffer skal oplyses. Det har intet med immaterialrettigheder og beskyttelsen deraf at gøre. Et produkt er først beskyttet, når et patentkontor udsteder et beskyttelsescertifikat.
Nye tilsætningsstoffer til foder, der ikke er undersøgt tilstrækkeligt, kan være farlige for vores helbred, selv om de giver produktet bedst mulig vækst eller det flotteste udseende. En landmand har ikke faciliteterne til at undersøge foderstoffer og kan kun henholde sig til oplysningerne fra producenten. Vi må ikke glemme BSE og resultaterne af at tilsætte kød- og benmel til foder. Industrien vil gøre alt for profit. Derfor støtter jeg hr. Graefe zu Baringdorfs betænkning uden forbehold.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Jeg håber, at forslagene i kompromispakken, som vi drøfter i dag, vil medføre en forenkling af bestemmelserne for markedsføring af foderstoffer og derved styrke den europæiske foderbranches konkurrenceevne. Jeg håber også, at de nye regler ikke vil medføre højere omkostninger for små og mellemstore producenter af foderblandinger.
I forbindelse med en diskussion af mærkning skal man huske, at problemet ofte ikke er manglende information på produktets etiket, men den almindelige forbrugers manglende forståelse. For mange oplysninger på etiketten kan faktisk være en hindring for køberen, når der skal træffes et valg. På den ene side må vi sikre, at vores borgere har adgang til information, mens vi på den anden må beskytte producenternes immaterialrettigheder.
Jeg støtter idéen om at udarbejde en liste over ingredienser, der ikke må anvendes som foder til dyr. En ting er sikker: vi kan ikke tillade en gentagelse af fødevareskandalerne. Irsk svinekød forurenet med dioxiner eller melanin i mælk fra Kina er eksempler på episoder, der aldrig skulle have fundet sted. Vi bør spørge os selv, hvorfor kontrolsystemerne ikke fungerede ordentligt, og hvorfor forureningen opstod.
Der er altså behov for bedre tilsyn med kontrolsystemet. Procedurerne skal være gennemskuelige og utvetydige. Bøderne for manglende overholdelse af kontrolsystemet eller for at omgå det skal være høje, for det vedrører menneskers helbred. Trods episoden i Irland vil jeg gerne forsikre om, at landmænd og producenter i Europa har de højeste standarder i verden. Vores fødevarer er karakteriseret ved et godt omdømme og anerkendt kvalitet. Europas fødevarer er sikre.
Elisabeth Jeggle
(DE) Hr. formand, fru kommissær! Lad mig starte med at takke vores ordfører, hr. Graefe zu Baringdorf, mange gange. Ikke kun i denne betænkning, men gennem mange år har han altid fulgt en klar linje, som tilsigter at opnå det, vi har opnået i dag, nemlig at skabe klarhed for landmænd og udstikke klare krav for markedsføring og anvendelse af foder.
I dag diskuterer vi andet trin, og især dét er blevet tydeligt gang på gang. I går aftes diskuterede vi første trin, produktion. Det vil jeg gerne vende tilbage til. Typen af produktion og typen af kontrol med produktionen er de vigtigste forudsætninger for denne betænkning, for at sikre, at vi i sidste ende har sundt, sikkert foder, hvormed vi kan producere sunde, sikre fødevarer.
Jeg vil også gerne gentage min faste holdning om, at virksomheder, der også forarbejder fødevarer for at producere foder, skal underkastes skrappere tilsyn, og at HACCP-konceptet bør være et grundlæggende krav for at kunne opnå godkendelse - måske for godkendelse i hele Europa - eftersom det også har været et problem under forhandlingen både i går og i dag. Vi har brug for samme kontrolforanstaltninger for samme risici i hele EU. Selv om vi aldrig vil kunne udelukke misbrug, udgør denne betænkning og forhandlingen i går et godt grundlag for sikkerhed uden at gå for vidt. Det er naturligvis endnu en pointe i dagens betænkning, at vi har lært noget af begivenhederne efter BSE-krisen, og at vi nu ved, at ganske mange ting kan - og skal - gøres anderledes.
Jeg vil gerne gentage min tak til ordføreren, som har udarbejdet en god betænkning i dag på baggrund af alle forhandlingerne. Jeg håber, han får fuld opbakning fra Parlamentet.
Véronique Mathieu
(FR) Hr. formand! Jeg gratulerer vores kollega med hans fremragende betænkning, som vi skal stemme om i dag. Den er vigtig, fordi Europas foderbranche er en af de vigtigste brancher inden for landbruget, både hvad angår produktion, eftersom den står for halvdelen af landbrugsproduktionen i EU - 120 mio. tons - og omsætning - omkring 50 mia. EUR. Der er faktisk 5 mio. landmænd og 60 mio. husstande med kæledyr i EU.
EU har tidligere gennemlevet flere sundhedskriser, hvilket betyder, at vi i dag er nødt til at udvise større årvågenhed i forhold til gennemskuelighed for at leve op til ikke kun landmændenes forventninger, men også forbrugernes. Bestemmelserne i denne betænkning har den fordel, at de pålægger brancherne minimale udgifter, men er til stor fordel for forbrugerne, som er mere og mere opmærksomme på kvaliteten af de varer, de køber. Hvis denne betænkning bliver vedtaget, vil det begrænse risiciene ved at garantere varer af højere kvalitet, bedre kontrol, bedre sporbarhed og bedre information til landmænd og dermed i sidste ende til forbrugerne.
Med den voksende internationale samhandel er det i dag afgørende vigtigt at styrke alle forebyggende systemer for at sikre, at de fødevarekriser, vi har oplevet førhen, ikke gentager sig.
Denne betænkning formår at forlige retten til information og samtidig præcist at definere de næringsmæssige bestanddele, der skal fremgå af mærkningen, med beskyttelse af immaterialrettigheder, som er så vigtig for at bevare vores erhvervslivs konkurrenceevne.
Jeg mener, at producenter faktisk burde være forpligtet til straks at oplyse om brugen af nye råmaterialer, der blandes i foder, for at sikre gennemskuelighed og lette de kompetente myndigheders inspektioner. Jeg betragter etableringen af en hasteprocedure, der gør det muligt at tilføje nye farlige stoffer på listen over forbudte stoffer, som altafgørende.
Landmændenes mulighed for at stille spørgsmål til de kompetente nationale myndigheder eller til Kommissionen i tilfælde af tvivl om en urimelig påstand gør det ligeledes lettere at kontrollere systemet og beskytte forbrugere samtidig med, at vi bevarer fair handel.
Derfor støtter jeg denne fremragende betænkning fuldt ud, for al erfaring viser, at en forordning om mærkning af foder, der prioriterer kvalitet, gennemskuelighed, sporbarhed og kontrol, er den bedste måde at forhindre flere sundhedskriser i Europa på.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren for betænkningen, som er meget teknisk og besvarer Domstolens spørgsmål om at beskytte landmænds rettigheder og rettighederne hos dem, der producerer det foder, de køber.
Jeg støtter den tanke, at immaterialrettigheder er værd at beskytte. Det duer ikke, at opskrifter kopieres af erhvervsdrivende, der hopper ind og ud af branchen, så på den måde er betænkningen vellykket.
Problemet med lyssky erhvervsdrivende har været oppe under forhandlingen her til formiddag. Sandheden er, at vi kun kan holde styr på branchen, hvis vi kan kontrollere dem, der ikke overholder reglerne. Det kan kun ske ved regelmæssig overvågning, inspektion og kontrol hele vejen igennem. Det diskuterede vi meget indgående i går aftes her i Parlamentet, og det glædede mig at høre, at der vil ske forbedringer.
Til sidst et større spørgsmål om ustabiliteten i råvarepriserne. Landbrugskommissæren slutter sig til os. Det er en vigtig sag for foderbranchen og landmænd, og det er en sag, vi er nødt til at gøre noget ved.
James Nicholson
(EN) Hr. formand! Lad mig starte med at hilse betænkningen velkommen og gratulere ordføreren, som fortjener ros for sin betænkning og sit hårde arbejde.
Vi har bestemt brug for gennemskuelighed, og vi er nødt til at vide, hvad foderblandinger består af - det er der slet ingen tvivl om. Jeg har ikke noget problem med, at et firma holder sine immaterialrettigheder fortrolige. Men begivenheder for nylig i Republikken Irland omkring dioxinproblemet demonstrerer meget tydeligt for os alle, at der er brug for kontrol. Selv om landmænd lever op til de højeste standarder inden for dyreavl og gør alting rigtigt, kan det hele, som vi har set, gå tabt, når begivenheder langt uden for deres kontrol ødelægger alt deres gode og hårde arbejde.
Det er en god dag for Parlamentet, og det viser, hvad vi kan opnå gennem samarbejde. Måske viser det også, hvad vi faktisk kan opnå på landbrugsområdet med henblik på en bedre fremtid for landmænd i hele EU.
Det glæder mig, at kommissær Fischer Boel er til stede sammen med kommissær Vassiliou her til formiddag, for det er meget vigtigt, at vi noterer os den alvorlige fare for, at landmænd i Nordirland - otte landmænd på nuværende tidspunkt - mister alt, fordi det lokale parlament ikke har været forberedt på at støtte dem.
Agnes Schierhuber
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil gerne starte med at takke vores ordfører, hr. Graefe zu Baringdorf, som det er lykkedes at udarbejde et virkeligt brugbart kompromis ved førstebehandlingen. Det har også vist sig at være muligt at forlige forbrugerbeskyttelse og fødevaresikkerhed med den nødvendige beskyttelse af immaterialrettigheder.
Landmænd skal kunne stole på, at det foder, de bruger, indeholder det, der står på etiketten. Sorte får i foderbranchen har forårsaget store økonomiske tab for landbruget og mange andre. Endnu en gang tak, hr. Graefe zu Baringdorf.
Avril Doyle
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne fremføre to hurtige pointer.
For det første, ja, forbrugere og landmænd er afhængige af klar og gennemskuelig mærkning, og jeg støtter ordførerens ændringsforslag, der vil tillade producenterne at nægte at afgive oplysninger, hvis de kan bevise, at det kunne krænke deres immaterialrettigheder i forhold til en ingrediens, der udgør mindre end to procent af foderet. Vi har akut behov for flere investeringer i forskning, især inden for foder til drøvtyggere, for at nedbringe udledningerne af metan og dinitrogenoxid.
For det andet, er det ikke på høje tid med referencegrundlag for tiltag i forhold til utilsigtet forekomst af meget små mængder gmo i foder i stedet for den nuværende nultolerance, der medfører et urimeligt og uforholdsmæssigt stort spild af foder og korn og urimeligt og uforholdsmæssigt hårde sanktioner? Jeg taler naturligvis om tilstedeværelse af gm'er, der tidligere er godkendt af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og derfor pr. definition er fuldt ud risikovurderet, eller måske en gmo, der er godkendt i en anden jurisdiktion.
Lutz Goepel
(DE) Hr. formand, fru kommissærer! Jeg har intet at tilføje om indholdet, for det er der sagt nok om. Jeg vil gerne takke ordføreren, som har udvist stor udholdenhed under trepartsforhandlingerne.
Denne betænkning har været et langt, sejt træk. Som vi ved, har EF-Domstolen afsagt en dom, som blev fulgt af en god, fair diskussion. Vi havde lejlighed til at diskutere sagen udførligt, og som ordfører har hr. Graefe zu Baringdorf vist, at der kan opnås en tilfredsstillende løsning på kort tid, selv i forbindelse med enighed ved førstebehandlingen. Jeg har krydset klinger med ham mere end et par gange siden 1994, men vi har altid haft et fair samarbejde, og jeg vil gerne takke ham endnu en gang for hans arbejde.
Albert Deß
(DE) Hr. formand! Jeg løb tør for taletid, så jeg har faktisk nogle nye ting at sige. Hvis vi nu vedtager ny europæisk lovgivning om foder her i Parlamentet, formentlig med stort flertal, og Rådet accepterer lovgivningen, vil vi have opnået en ny, høj kvalitetsstandard i Europa.
Jeg vil gerne bede de to tilstedeværende kommissærer om at insistere på disse europæiske standarder i forbindelse med import af foder og også fødevarer i fremtiden. Europa vil kun kunne hamle op med den globale konkurrence, hvis de samme standarder indføres for import. Derfor skal Kommissionen også presse på for, at vores europæiske standarder bliver en del af WTO-forhandlingerne og bliver en global standard - så behøver vi ikke frygte den globale konkurrence.
Androulla Vassiliou
Hr. formand! Jeg vil gerne takke alle for deres bemærkninger, og nu vil jeg besvare nogle af dem. For det første, hvad angår sikkerhed, så er fodersikkerheden garanteret af negativlisten over fodermidler, der ikke må anvendes i foder. Forslaget indeholder listen over forbudte fodermidler. Kommissionen vil udvide negativlisten, hver gang den er overbevist om, at det er nødvendigt.
På den anden side vil jeg gerne minde Dem om, at der findes en lang liste over maksimumniveauer for forurenende stoffer såsom farlige mikrotoksiner, tungmetaller og dioxiner, som har været i kraft siden 2002 i henhold til direktivet om uønskede stoffer.
Jeg er enig med alle dem, der sagde, som jeg har bekræftet, at europæisk mad er sikker. Men som jeg også antydede i går aftes under vores drøftelser, er love og bestemmelser kun så gode, som vi gør dem, og derfor skal vi forblive årvågne og sørge for, at medlemsstaterne, forhandlere af foder og ikke mindst Kommissionen sikrer, at alle overholder deres forpligtelser i forhold til at sikre, at lovene faktisk bliver håndhævet, og at de er gode love.
Den seneste irske kødepisode understreger behovet for streng håndhævelse og kontrol med lovkravene, og mine tjenestegrene vil fortsætte med at undersøge, hvordan disse områder kan forbedres. Jeg er overbevist om, at når først de nye regler træder i kraft, vil reguleringen af markedet for foder blive betydeligt forbedret, hvilket er i både foderproducenternes og brugernes interesse.
Sidst, men ikke mindst vil jeg gerne endnu en gang takke ordføreren for hans fremragende bidrag og alle medlemmerne af Parlamentet for deres konstruktive og positive rolle i arbejdet for at nå til enighed om dette vigtige initiativ.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
Hr. formand, fru kommissærer! Jeg vil gerne takke for de mange pæne ord, der er blevet sagt i dag. Jeg mener, det er en god betænkning.
Denne betænkning kan naturligvis ikke forhindre kriminalitet, men den intensivering af kontrollerne, den foreskriver, kan måske virke afskrækkende. Kriminalitet fokuserer altid på de steder, hvor der er en mulighed, hvor der er et smuthul, og nu er det lykkedes os at lukke nogle af dem. Jeg håber - som hr. Nicholson sagde - at både foderbranchen og landmændene vil forstå, at der er noget, der er værd at forsvare her, at der er ved at opstå en fælles front mod forsøgene på at slippe af med giftige stoffer via foder. Jeg er ret sikker på, at det også vil sætte en bremse på kriminaliteten.
Jeg vil gerne gøre det klart endnu en gang, at vi ikke skaber en særlig linje for immaterialrettigheder her, men at vi henviser til den eksisterende lovgivning, som også gælder på dette område. Vi ønskede at forhindre, at oplysningspligten kunne gemme sig bag immaterialrettighederne. Det er derfor, det er en god ordning.
Lad mig runde af med en tak til skyggeordførerne. Også her har der naturligvis været diskussioner - vi har trods alt forskellige holdninger her i Parlamentet - men jeg mener, at det, vi i sidste ende er nået frem til, nu støttes af alle. Jeg vil også gerne takke vores udvalgs administrative hold - i dette tilfælde hr. Emmes - som har gjort et fantastisk stykke grundlæggende arbejde. Selv om vi medlemmer af Parlamentet altid spiller den førende rolle på det politiske område, er vi på det administrative område nødt til at kunne regne med dette grundlæggende arbejde. Det var også særdeles vellykket.
Jeg vil gerne tilføje, at når vi har fælles beslutningstagning, er parlamentarisme sjovt. Man har altid sagt, at fælles beslutningstagning på det landbrugspolitiske område ville gøre alting meget mere indviklet og tidskrævende. Det er ikke sandt, for vi har set, at når forudsætninger som godt arbejde, en god forståelse af sagen, godt grundlæggende arbejde og gode politiske modstandere er opfyldt, kan tingene falde i hak ganske hurtigt. Jeg synes, at det beviser, at Parlamentets ekspertise kan være med til at sætte skub på god lovgivning.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i dag kl. 12.00.
