Alaikäisten ja ihmisarvon suojelu
Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Beazleyn laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0037/2002) komission arviointikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille neuvoston 24. syyskuuta 1998 antaman alaikäisten ja ihmisarvon suojelua käsittelevän suosituksen soveltamisesta [KOM(2001) 106 - C5-0191/2001 - 2001/2087(COS)].

Beazley (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää kollegaani Heaton-Harrisia hänen alustavasta työstään mietinnön laatijana, ennen kuin hän siirtyi toiseen valiokuntaan.
Audiovisuaalisten viestimien nopeasta kehityksestä on ollut paljon suoranaista hyötyä koulutuksessa, ja se on lisännyt tietoisuutta yleisistä asioista kaikkialla maailmassa, eikä vähiten ajanvietteen alalla.
Tästä kiistattomasta hyödystä huolimatta on kuitenkin ollut myös huolta siitä, että lapset, jotka ovat yleisesti ottaen aikuisia taitavampia käyttämään audiovisuaalisia välineitä, voivat päästä käsiksi sopimattomaan tai haitalliseen aineistoon. Tämä koskee erityisesti avoimen seksuaalista ja tarpeettoman väkivaltaista aineistoa.
Mietinnön taustalla olevien periaatteiden tarkoituksena on lisätä yleistä tietoisuutta näistä kysymyksistä ja tukea vanhempien vastuuta sekä kehittää yhteistyötä sisällöntarjoajien, kuluttajajärjestöjen ja niin kansallisten kuin eurooppalaistenkin viranomaisten välillä. Itsesääntelyä pidetään pääasiallisena välineenä, ja sitä tuetaan tarvittaessa oikeudellisilla vaatimuksilla.
Mietinnössä analysoidaan komission arviointikertomusta, ja siinä käsitellään pääasiassa Internetiä ja videopelejä, koska mielestämme oli tärkeää olla ennakoimatta televisio ilman rajoja -direktiivin mahdollista tulevaa muuttamista. Mietinnössä vaaditaan helppokäyttöisiä suodatusjärjestelmiä, jotta vanhemmat voivat ennalta määrätä, millainen sisältö heidän mielestään on sopimatonta heidän lapsilleen, ja tältä osin suhtaudun erittäin myönteisesti siihen, että sen jälkeen, kun mietintö alun perin laadittiin, Internet Content Rating Association (ICRA) on ottanut käyttöön maksuttoman suodatusjärjestelmän ja että komissio tukee tätä aloitetta.
Vaadimme myös yleisen tietoisuuden lisäämistä, valistuskampanjoja ja vihjelinjoja, joita on jo TV- ja radiolähetystoiminnassa, jotta kuluttajat ja erityisesti vanhemmat voivat tehdä valituksia laittomasta tai haitallisesta sisällöstä.
Katsomme, että niin sanottujen Internetin keskustelupalstojen luomista ja käyttöä olisi tarkkailtava entistä enemmän. Videopelien kohdalla kehotamme jäsenvaltioita jatkamaan videopelien luokituksen edistämistä niin ikään itsesääntelyn kautta, mutta jos itsesääntely katsotaan joissakin tapauksissa riittämättömäksi, sitä olisi tuettava ottamalla käyttöön sisältöä ja markkinointia koskevat sovitut vähimmäisstandardit. Lisäksi toivotaan, että jäsenvaltiot jatkavat hyvien käytäntöjen vaihtoa tällä alalla sekä koordinoivat yhteistyössä teollisuuden ja sisällöntarjoajien kanssa toteutettavia toimenpiteitä.
Mietinnössä ei pyritä paisuttelemaan eikä liioittelemaan oletettuja vaaroja, vaan siinä annetaan hyödyllinen kehys yleisen tietoisuuden lisäämiseksi riskeistä ja käytännön ratkaisujen löytämiseksi. Lopuksi parlamentti kehottaa komissiota laatimaan mielellään tämän vuoden loppuun mennessä uuden kertomuksen suosituksen täytäntöönpanosta ja erityisesti sen täytäntöönpanosta kussakin jäsenvaltiossa. Suosittelen mietintöä parlamentille.
Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, alaikäisten ja ihmisarvon suojelu on asia, joka on meidän kaikkien sydäntä lähellä. Onkin erittäin hyvä, että komissio on laatinut arviointikertomuksen edistyksestä, jota asiassa on tapahtunut audiovisuaalisissa viestimissä ja Internetissä. Esittelijä Beazley on laatinut aiheesta erinomaisen mietinnön, samoin kuin esittelijä Heaton-Harris ennen häntä.
Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja vielä kerran huomauttaa, että laitteet ja viranomaissääntely eivät riitä suojelun varmistamiseen. Aina on varmasti kieroja ja vähemmän kieroja tapoja kiertää näitä menetelmiä, ja varsinkin lapset ovat tässä hyvin kekseliäitä. Itsesääntely sellaisena kuin sitä nyt laajasti sovelletaan vaikuttaa hyvin kätevältä välineeltä. Haluan kuitenkin tässä vielä kerran huomauttaa, että itse alaikäisten ja heidän vanhempiensa ja kasvattajiensa tietoisuuden parantaminen on paras keino ja pysyy parhaana keinona. Siihen voidaan pyrkiä yhtäältä kiinnittämällä kouluissa runsaasti huomiota viestintäkasvatukseen, jossa opetetaan nuoria itse tunnistamaan vahingollinen sisältö, ja toisaalta antamalla kasvattajille sellaisia työkaluja kuin Alankomaissa käytössä oleva ikäluokitusjärjestelmä "katseluopas" (kijkwijzer). Siitä järjestettiin eilen hyvin kiinnostava kuulemistilaisuus. Olen Alankomaissa itsekin mukana kehittämässä järjestelmää. Se on hyvin suunniteltu järjestelmä, joka tosiaan toimii ja jonka avulla voidaan olla tekemisissä audiovisuaalisen viestinnän tuotteiden kanssa tietoisena niiden ominaisuuksista. Yksi järjestelmään kuuluvista ikäluokista on MG6, mikä tarkoittaa "6 vuotta, mukana katsominen toivottavaa" - näin vanhempia muistutetaan vielä erikseen heidän vastuustaan, sillä piittaamattomat vanhemmat tuottavat haavoittuvaisia lapsia. Kehotankin jäsenvaltioita ja komissiota pitämään tämän ikäluokitusjärjestelmän mielessään, kun ne tutkivat hyviä käytäntöjä, ja antamaan opetussuunnitelmia laadittaessa tilaa myös viestintäkasvatukselle.

Echerer (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, hyvä kollegat, arvoisa komission jäsen, haluaisin onnitella esittelijä Beazleyä hänen mietinnöstään ja kiittää hyvästä yhteistyöstä. Tämä aihe on meille kaikille tärkeä, kuten edeltävä puhuja jo totesi. Olemme yhtä mieltä monista asioista, esimerkiksi siitä, että luottamus on parempi yhteistyöedellytys kuin liiallinen valvonta tai peräti sensuuri, jotka eivät olisi kunnon perustoja hyvälle yhteistyölle.
Olemme yhtä mieltä myös siitä, että vihjelinjoja on mainostettava entistä paremmin, jotta niitä ylipäänsä todella käytettäisiin koko Euroopassa, kuten toivoisimme, ja jotta voisimme saada selville, millaista suojelua tarvitaan. Olemme yhtä mieltä siitäkin, että meidän on annettava vanhemmille oikeat välineet, jotta he voivat arvioida yhdessä lastensa kanssa, mitkä tv-ohjelmat, tietokonepelit ja elokuvat sopivat heidän lapsilleen, jotta voisimme myös tukea heitä ohjelmien arvioinnissa. Olen samaa mieltä edellä puhuneen jäsenen kanssa. Lähentyminen Euroopan tasolla koko audiovisuaalisen alan yhdenmukaiseen luokitteluun asti olisi erittäin tärkeää, sillä se on väline, joka tarkoittaa vanhempien ja nuorison itsesääntelyä ja joka voisi toimia luottamuksenkin eikä vain liiallisen valvonnan tai sensuurin pohjalta.
Nyt siirryn mielestäni tällä hetkellä tärkeimpään kohtaan tämän asian yhteydessä: Internet näyttää olevan monille taikalaatikko, ja monet vain selaavat sitä ja ovat vain kaiken sen lumoissa, mitä sieltä löytyy unohtaen samalla, miten se vaikuttaa ihmisiin, ennen kaikkea lapsiin ja nuoriin, jos emme tietoisesti pane merkille, mitä sieltä näkyy. Toistan kolme, neljä, kymmenen kertaa: mediakompetenssi. Mediakompetenssi, emme voi aloittaa siitä tietoisuuden opettamista, kehittämistä liian aikaisin. Siihen ei tarvita vain poliittista valmiutta, siihen tarvitaan myös lisää ohjelmia. Siihen tarvitaan myös rahaa. Tässä voi kenties syntyä kaikkien Euroopan tason toimijoiden yhteistyötä, joka on itse asiassa kaikkien edun mukaista.
Papayannakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kokemuksemme joukkotiedotusvälineiden nopeasta kehityksestä ja erityisesti televisiosta karttuvat päivä päivältä. Olette kaikki varmasti havainneet omissa maissanne, minä ainakin olen, kuinka sellaiset huonoa makua edustavat ohjelmat ovat lisääntyneet, jotka perustuvat siihen, että ihmisiä suljetaan tai vangitaan enemmän tai vähemmän vapaaehtoisesti johonkin tilaan ja katsojia kehotetaan sitten katselemaan avaimenreiästä, näkyisikö sieltä jotakin jännittävää, tavallisesti jokin seksikohtaus, ei sen ihmeempää, tai tapahtuisiko siellä jotakin yllättävää ja kiinnostavaa. Samalla kuitenkin annetaan lähinnä kaikkein herkimmässä iässä oleville myös sellaisen uhkapelurin malli, joka lyö vetoa ruumiistaan ja sielustaan päämääränään ansaita rahaa kaiken muun kustannuksella.
Mielestäni näitä asioita ei voi mitenkään hyväksyä, ne ovat aivan järjettömiä, eikä niitä voi tietenkään vastustaa lainsäädännöllä tai hallinnollisilla toimilla. En usko, että niitä voi myöskään hoitaa teknisillä toimenpiteillä - senhän ovat toiset kollegat jo sanoneet - eikä edes tiedottamisella ja lasten kasvatuksella, sillä kiellettyhän on salaperäistä ja houkuttelevaa. Niinpä tämä ei mielestäni riitä, sillä ennemmin tai myöhemmin, arvoisa komission jäsen, tämäntyyppiset lähetykset ovat Internetin välityksellä kaikkien saatavilla. Mielestäni tarvitaan eurooppalaista lainsäädäntöä ja nykyistä tehokkaampaa sääntelyä. En usko paljoakaan itsesääntelyyn, sillä kilpailulla on kovat säännöt. Ei ole kuitenkaan pahitteeksi kuvitella jonkinlaista käytännesääntöä, joka olisi nykyistä velvoittavampi. Antaisimme vanhemmille ja kuluttajille oikeuden ahdistella näiden ala-arvoisuuksien tuottajia. Se olisi ehkä edes jonkinlainen vastapaino kilpailulle. Tietenkin meidän on katsottava teknisemmältä kannalta tämänlaatuisten ohjelmien lähetysaikoja, jotta lasten leikkiminen, nukkuminen ja niin edelleen. olisi mahdollista pitää näistä lähetyksistä erillään.
Arvoisa puhemies, jollemme kuitenkaan kaiken tämän huomioon ottaen löydä mitään omaperäisempää ja kekseliäämpää, olen jatkossakin pessimistinen tämäntyyppisten ohjelmien tulevaisuudesta ja menestyksestä.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, Internet ja televisio ovat muuttaneet maailmaa. Tietoa on tarjolla 24 tuntia vuorokaudessa ja paljon. Niin kuin olen aikaisemmissa puheenvuoroissanikin jo todennut, Internet ja televisio heijastavat kuitenkin yhteiskuntaa. Komission arviointikertomus ja esittelijä Beazleyn mietintö vahvistavat tämän. Molempia tiedotusvälineitä käytetään myös rikollisiin ja ihmistä häpäiseviin tarkoituksiin. Olen tyytyväinen komission arviointikertomukseen ja esittelijän mietintöön. On hyvä, että komissio voi todeta, että monissa jäsenvaltioissa tehdään työtä lapsipornon leviämisen torjumiseksi. Sama koskee myös muuta sellaista toimintaa, jossa loukataan ihmisarvoa tai rikotaan lakia. Perustellusti viitataan siihen, että komission on edelleen painostettava jäsenvaltioita panemaan suosituksen säännökset täytäntöön.
Perusteltua onkin, että esittelijä viittaa mietinnössään vanhempien ensisijaiseen vastuuseen, mutta myös viranomaisten ja Internet-tuotteiden tarjoajien vastuuseen. Heidän on yhdessä varmistettava, että ihmistä arvostetaan ainutlaatuisena luotuna eikä omien tarpeiden tyydyttämisen välineenä. Lapsia on suojeltava asiassa erityisesti, jotta heille voi kehittyä terve kuva ihmisestä. Kyse ei ole pelkästään lapsipornosta. Kyse on myös rasismista, vihasta ja muista ihmisarvoa loukkaavista lonkeroista, joita voidaan levittää niin kovin helposti Internetin ja television kautta.
Internetin ja television maailmanlaajuinen ulottuvuus edellyttää kansainvälistä lähestymistapaa.
Kannatan jäsenvaltioiden toivetta alistaa kansalliset sääntelyjärjestelmät eurooppalaisille ja jopa maailmanlaajuisille vähimmäisnormeille. Minusta kansallisten järjestelmien ja kansainvälisten vähimmäisnormien yhdistelmä on mielekäs. Näin tehdään oikeutta maailmanlaajuiselle ongelmalle ja kulttuurien monimuotoisuudelle. Lisäksi kansallisten sääntelyjärjestelmien säilyttäminen tekee mahdottomaksi sen, että piiloudutaan kansainvälisen lainsäädännön taakse.
Hyödyllinen on ehdotus, että kaikkia osapuolia on kuultava laadittaessa käytännesääntöjä ja muita pornografisen ja rasistisen aineiston levittämisen torjumiskeinoja. Haluan kuitenkin täydennykseksi huomauttaa tähän, että kun on kyse laittoman aineiston sensuroinnista ja siihen puuttumisesta, poliisi ja oikeuslaitos ovat lain mukaan toimivaltaiset viranomaiset.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan kehottaa Euroopan komissiota rohkaisemaan jäsenvaltioita kiinnittämään edelleen huomiota niihin vääryyksiin, joita television, videopelien ja elokuvien kautta levitetään. Mietinnöstä ilmenee, että tällä alalla on tapahtunut vähemmän edistystä kuin Internetin alalla. Kyllä kai pienemmätkin vääryydet ovat vääryyksiä. Ja kun on kyse alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta, emme voi olla tarpeeksi valppaita.

De La Perriere (NI).
Arvoisa puhemies, me MPF:n (Ranskan puolesta -liikkeen) edustajat olemme tyytyväisiä Euroopan parlamentin päätöslauselmaan, joka koskee komission arviointikertomusta alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta, ja myös äänestämme sen puolesta.
Tässä ihmisyyden syvintä olemusta koskettavassa asiassa on kaksi pääasiallista toimijaa: aivan ensimmäiseksi perhe, joka vastaa kokonaisuudessaan lasten kasvatuksesta, ja toiseksi yhteiskunta, jonka on huolehdittava lasten suojelusta. On siis tärkeää - kuten tänään keskustelun aiheena olevassa päätöslauselmassa korostetaan - tehdä kaikkensa, jotta voidaan luoda suojajärjestelmiä erityisesti sellaisia tiedotusvälineitä varten, joita nuoret kuluttajat voivat käyttää vapaasti, olipa kyse sitten audiovisuaalisista tai kirjoitetuista välineistä tai Internetistä.
On myös tärkeää, että hyökkäysten kohteeksi joutuneilla on mahdollisuus kääntyä sellaisen asianmukaisen viranomaisen puoleen, joka pystyy auttamaan heitä. On lisättävä näiden järjestelmien käytettävissä olevia keinoja.
Tämän lisäksi myös aikuisten käyttäytymistä muuttamalla voimme suojella tehokkaasti kaikkein haavoittuvimpia kansalaisiamme. Emme saa epäröidä - vaikka se olisikin vastoin yleistä suuntausta - määritellä uudelleen sellaisia moraalisääntöjä, jotka kunnioittavat ihmistä kokonaisvaltaisesti. On kieltäydyttävä niistä vääristä mielihyvän malleista, jotka nousevat nuorten keskuudessa liian usein sankareiden asemaan ja jotka saattavat nuoret harhateille. Alaikäisille on myös ryhdyttävä opettamaan, mikä on todellisuudessa kaunista, hyvää ja oikein, jotta he pystyisivät itse suojaamaan itseään.
Vastatakseni jäsen Papayannakisille, uskon, että tällä tavoin voimme olla optimisteja, ja itse suhtaudun melko optimistisesti siihen, mitä yhteiskunta ja jokainen meistä voi tehdä alaikäisten tehokkaan suojelun hyväksi.

Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin onnitella esittelijä Beazleyä. Totuus on, että lapset ovat nykyisin alttiina aivan toisenlaisille vaaroille kuin me. Televisiolla ja Internetillä on siihen epäilemättä suuri vaikutus, sillä niistä näkee liikaa tilanteita, jotka eivät ole missään määrin todenmukaisia.
Jokin aika sitten eräässä espanjalaisessa tiedotusvälineessä esiteltiin tutkimus, jossa kerrottiin, että kun nuoret näkivät esimerkiksi ihmisen heittäytyvän alas neljännestä kerroksesta ja juoksevan vahingoittumattomana paikalta tai pysäyttävän kädellään luodin kärsimättä lainkaan seurauksista, monet heistä eivät tiedostaneet lainkaan tilanteiden todellista vaarallisuutta. Päinvastoin, ajatellaan, että he saavat niistä liikaa ideoita ja että tämä vaikuttaa ikävä kyllä niin nuoriso- kuin lapsiväkivallankin kasvuun.
Tämän jälkeen haluaisin ilmaista kannattavani täysin esittelijää hänen pyytäessään, että jäsenvaltiot luokittelevat videopelit teollisuuden vahvistamien itsesääntelymekanismien avulla ja että ne perustavat lisäksi väärinkäytösosastoja. Lisäksi haluaisin totta kai onnitella komissiota aikomuksesta tehdä tutkimus elokuvateattereissa, televisiossa, DVD-levyinä ja videokasetteina levitettävien elokuvien luokitusjärjestelmästä.
Hyvät jäsenet, meidän on oltava tietoisia siitä, että emme voi pyrkiä väkivallattomaan maailmaan, mikäli tulevat aikuisemme katsovat päivät pitkät yhä väkivaltaisemmiksi käyviä piirrettyjä, elokuvia ja uutisia.

Junker (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskityn varsinaiseen tehtävään, joka meillä on tässä yhteydessä unionin toimielimenä en tosin jätä huomiotta vaatimuksia, joita on asetettava myös jäsenvaltioille. Minusta niiden palvelujen nykykehitys, jotka eivät missään tapauksessa rajoitu enää perinteiseen televisioon eivätkä edes Internetiin, vaan jotka sisältävät monia muitakin palveluja, kiihtyy digitaalistuvassa maailmassa, ja siksi on oikein ja tarpeen ajatella valvonnan ja alaikäisten suojelun lainsäädännöllisiä muotoja ja antaa välineet niiden toteuttamiseen.
Oikeuskehys on epäilemättä sopeutettava tähän uuteen kehitykseen. Tämä koskee sekä Euroopan tasoa että kansallista tasoa. Itsesääntelyjärjestelmät ovat mielestäni, ja nyt puhun ryhmäni puolesta, oikeuskehyksen tärkeä täydentäjä. Emme voi luopua standardien määrittelystä. Se on erittäin tärkeää. Myös itsesääntelyjärjestelmät tarvitsevat oikeusperustan, ja se tarkoittaa, että järjestäjät, ne, jotka tarjoavat ohjelmia, eivät saa päästä vastuusta. Toisin sanoen: emme voi luopua tarjoajien ja ohjelmien vastuullisuudesta. Se on kaiken perusta. Toteuttamiskeinoja voi olla useita, ja niitä onkin useita. Jäsenvaltioissa on hyvin erilaisia sääntelyjärjestelmiä, jotka vastaavat niiden perinteiden mukaisia viestintäjärjestelmiä, eikä kyse ole esimerkiksi niiden lakkauttamisesta.
Korostan: itsesääntelyjärjestelmät ovat välttämättömiä täydentävinä sääntelytapoina. Teknisetkin järjestelmät voivat olla välttämättömiä, mutta nekään eivät voi korvata vastuuta. Me tiedämme senkin, että monet lapset ja nuoret ovat vanhempiaan taitavampia tänä aikana, jolloin aikuiset eivät ole oppineet hyödyntämään uusia teknisiä mahdollisuuksia. Tilanne muuttuu ajan mittaan, mutta nyt se on tällainen, ja me kaikki tiedämme, että lapset voivat olla erittäin taitavia, kun on kyse esimerkiksi jonkin koodin murtamisesta. Siksi ei voida luottaa pelkkiin teknisiin järjestelmiin vaan on käytettävä myös sisällöllistä valvontaa, on asetettava sisällöllisiä rajoituksia, eivätkä ne voi koskea vain reaaliaikaisia lähetyksiä. Nehän ovat jo vanhanaikaisia alueella, jolla ohjelmat lähetetään satelliitin välityksellä, eri aikavyöhykkeiltä. Sekin voi siis olla vain hyvin rajallinen keino.
Olen erittäin iloinen siitä, että mietintöön sisällytettiin ryhmäni vaatimus, että jatketaan ja kehitetään Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaa, jonka pitäisi päättyä vuodenvaihteessa. Minusta se on välttämätöntä. Lopuksi haluan sanoa: meidän on ryhdyttävä toimiin lasten, nuorten ja aikuisten media-alan koulutuksen parantamiseksi, sillä varma arviointikyky voi syntyä vain, jos me autamme sitä toimillamme.
McCarthy (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan keskittyä siihen, että meidän on puututtava yleistyvään ilmiöön, joka koskee lasten hyväksikäyttöä Internetissä. Pidämme myönteisinä EU:n jäsenvaltioiden aloitteita Internetin käyttöturvallisuuden parantamiseksi lasten kannalta, mutta meidän on tehostettava toimiamme ja aloitettava entistä koordinoidumpi kampanja pedofilian torjumiseksi Internetissä. Internet-rikollisuudessa jäsenvaltiot asettavat syystäkin etusijalle maailmanlaajuisen terrorismin vastaisen kampanjan ja keskittyvät lisäksi luottokorttipetoksiin Internetissä, mutta pedofilian torjumiseksi Internetissä voidaan ja täytyy tehdä enemmän.
Tapasin viime viikolla loukkaavia kuvia käsittelevän Manchesterin alueen poliisin yksikön: tämä Terry Jonesin johtama pieni ja työhönsä paneutunut ryhmä on Yhdistyneen kuningaskunnan johtava asiantuntija verkossa toimivien lasten hyväksikäyttäjien jäljittämisessä ja tuomitsemisessa. Yksikkö perustettiin vuonna 1995, jolloin takavarikoitiin 12 kuvaa. Vuonna 1999 takavarikoitiin 41 000 kuvaa, ja äskettäin langetettiin tuomio miehelle, jonka hallussa oli yli 50 000 kuvaa lasten hyväksikäytöstä. Tämä ei ole lapsipornoa vaan räikeää ja säädytöntä seksuaalista hyväksikäyttöä. Olen nähnyt kyseiset kuvat. Jokaisen kuvan takana on oikea lapsi, jolle tällaiset kokemukset ovat traumaattisia. Tapaamani poliisit tekevät erinomaista työtä, ja heillä on apunaan vaalipiirissäni sijaitsevan paikallisen yrityksen, Surf Controlin, suunnittelema ohjelmistotekniikka. Sen avulla he tarkkailivat keskustelukanavia 16 tuntia. He saivat kiinni 48 rikoksentekijää eri puolilta EU:ta - luottamusasemassa olevia rikoksentekijöitä (opettajia ja partiojohtajia, erään saksalaisen ottovanhemman ja Ruotsin armeijan kersantin); vain kolmen kuukauden ikäisiä vauvoja on joutunut anaalisen raiskauksen uhreiksi.
Hyväksikäytöstä ei tiedoteta tarpeeksi. Mitä meidän olisi siis tehtävä EU:ssa? Meidän on tehtävä enemmän. Tarvitsemme vihjelinjoja, ja meidän on tehtävä tästä ensisijainen asia EU:n ja jäsenvaltioiden tasolla. Äänestimme tällä viikolla jalkapallohuliganismia koskevien kansallisten seurantakeskusten EU:n laajuisesta verkostosta. Kyseessä on väkivaltainen ja näkyvä hyväksikäytön muoto, mutta pystymme tekemään enemmän niiden lasten hyväksi, jotka kärsivät kulissien takana pelosta ja väkivaltaisesta hyväksikäytöstä. Kyllä, me tarvitsemme itsesääntelyä ja kumppanuutta, mutta Internet-palveluntarjoajien on asetettava tämä etusijalle. AOL:llä ja NTL:llä on erinomainen maine, mutta muut eivät hoida tehtäväänsä. Ne eivät vastaa poliisin pyyntöön hyväksikäyttäjien jäljittämiseksi, ja ne aikovat jopa ryhtyä veloittamaan poliisia siitä. Haluan yhteistyön tiivistämistä Europolin ja EU:n lainvalvontaviranomaisten välillä. Haluan Internetin jäljitysohjelmistoja koskevan tutkimuksen ja rahoituksen lisäämistä. Pystymme tekemään enemmän, jos teemme tästä ensisijaisen asian, ja pystymme suojelemaan lapsiamme tältä väkivaltaiselta ja katalalta hyväksikäytön muodolta.

Hieronymi (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi kiittää kollega Beazleyä erityisesti tästä mietinnöstä, koska olen sitä mieltä, että siihen on koottu parlamentin mielipiteet erittäin rakentavasti. Sen huomaa siitä, että hyväksyimme mietinnön valiokunnassa yksimielisesti eikä parlamentissakaan tehdä nyt enää tarkistusehdotuksia, ja näin käy aiheelle, johon sisältyy kuitenkin hyvin paljon ongelmia ja vielä avoimia kysymyksiä. Siksi suurkiitos! Tämä on erittäin hyvä perusta jatkotyöskentelylle.
Jatkotyöskentely on erittäin tärkeää, koska tiedotusvälineiden television, tietokoneen, Internetin yhdistyminen pakottaa meidät löytämään tulevaisuudessa myös uusia keinoja alaikäisten ja ihmisarvon suojelun takaamiseksi tulevaisuudessakin. Siksi komission tekemät ehdotukset ovat aivan oikeita. Jäsenvaltioiden on ehdottomasti tuettava niitä. Haluaisin vielä mainita kolme mielestäni tärkeintä kohtaa.
Ensinnäkin: meidän on kehitettävä uusi itsesääntelymalli, jossa teollisuus ja vastuulliset hallitukset voivat vaikuttaa yhdessä. Tähän tarkoitukseen on kehitetty yhteissääntelymalli. Sitä on kehitettävä edelleen.
Toiseksi: meidän ei tarvitse toteuttaa Euroopan laajuisesti yhdenmukaistettuja standardeja vaan Euroopan laajuisia vähimmäisstandardeja, erityisesti videopelejä ja Internetiä varten, alaikäisten todellisen suojelun aikaansaamiseksi.
Kolmanneksi: mediakasvatusta lasten lisäksi myös vanhemmille. Kaikkiin näihin tehtäviin tarvitsemme neuvostoa, ja vetoan siihen, että se auttaisi meitä.

Wyn (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin kiittää esittelijää hänen työstään tämän erittäin tärkeän mietinnön hyväksi. Lähetystekniikan räjähdysmäinen kasvu on aiheuttanut sen, että monet vanhemmat eivät enää pysty valvomaan, mitä heidän lapsensa katsovat, ja digitaali-, kaapeli- ja satelliittitelevisioon sekä kotitietokoneisiin liittyvän tekniikan lisääntyessä vanhempien on entistä vaikeampaa tarkkailla lastensa katselutottumuksia.
Joidenkin tietojen mukaan vanhemmat eivät ole tietoisia maksu-TV:n katselun estävien laitteiden ja Internet-suodattimien kaltaisista välineistä, joiden avulla he voivat valvoa, mitä heidän lapsensa katsovat. Vanhemmille on annettava lisää tietoa näiden välineiden toiminnasta ja luotettavuudesta.
Lasten hyvinvointi on pääasiassa heidän lakimääräisten holhoojiensa vastuulla, mutta tämä ei vapauta vastuusta audiovisuaalisen sisällön toimittajia ja jakelijoita. Kummankin osapuolen on otettava asiasta täysi vastuu.
Lähetystoiminnan itsesääntelyn aste vaihtelee jäsenvaltiosta toiseen, mutta me kaikki olemme sitä mieltä, että meidän on pyrittävä jonkinlaiseen yhtenäistämiseen tällä alalla ja että itsesääntelyä on tuettava oikeudellisesti.
Lopuksi: Internetin lapsiporno on anteeksiantamatonta, ja Euroopan unionin ulkopuolella on olemassa lukuisia verkkosivustoja, joilla on laitonta sisältöä. Suosittelen mietintöä parlamentille ja kiitän esittelijää vielä kerran hänen erinomaisesta aloitteestaan.

Sichrovsky (NI)
Arvoisa puhemies, minäkin onnittelen esittelijää tästä mietinnöstä. Jatkuvasti kasvavan multimediatarjonnan vuoksi on varmasti tarpeen suojella lapsiamme ja nuoriamme vahingollisilta sisällöiltä ja seurauksilta Euroopan laajuisesti vertailukelpoisilla turvatoimilla.
On varmasti syytä tukea täällä mainittua teknisten apuvälineiden, kuten suodattimien ja äänimerkkinä annettavien varoitusten käyttöönottoa ja suoraa puuttumista tarjontaan, joka loukkaa nuorten ihmisarvoa tai muodostaa heitä koskevan riskitekijän, ja nämä toimet olisi toteutettava kaikissa jäsenvaltioissa.
Haluaisin kuitenkin muistuttaa, kuten mietinnössäkin tehdään, että monien turvallisuustoimien tarkoituksena ei ole päästää lasten huoltajia vastuusta. Lasten huoltajien on lopulta oltava viimeisiä ja tärkeimpiä valvojia. Muuten emme voi estää sitä, että nuoret eivät voi tosin ostaa hakaristilippuja Internetistä, mutta kylläkin lähimmältä kirpputorilta. Sen estäminen on kasvatuksen eikä sensuurin tehtävä.

Hermange (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kiitämme tietenkin esittelijää ja komissiota tästä työstä ja arviointikertomuksesta. Arvoisa komission jäsen, en toista sitä, mitä kollegani ovat sanoneet, mutta haluaisin kertoa teille kolmesta konkreettisesta tapauksesta, jotka ovat tulleet tietooni tällä viikolla.
Ensimmäinen koskee erästä äitiä, jolla on teini-ikäinen työssä käyvä poika. Muutaman kuukauden ajan äidin on täytynyt mennä hakemaan poikaansa, joka pääsee töistä noin viiden aikaan. Tämä tapahtuu eräässä suuressa ranskalaisessa kaupungissa. Siellä voi selata vapaasti pornografisia verkkosivustoja. Äidillä ei ole tällä hetkellä mitään mahdollisuuksia pyytää paikallista poliisia estämään näiden sivustojen toimintaa.
Toinen tapaus liittyy tällä viikolla saamaani postiin. Siinä kerrottiin verkkosivuista, jota terveys- ja opetusministeriö rahoittavat yhdessä. Sivuilla neuvotaan, että aikuisten tehtävänä on antaa nuorten kokeilla kaikkea, kerätä kaikenlaisia kokemuksia. Sivuilla on - annan teille kohta asiaan liittyvät asiakirjat - useita hyvin konkreettisia esimerkkejä, joita rahoitetaan valtion varoista ja joista voi nähdä, mitä lapsemme nykyisin katselevat.
Kolmanneksi pedofiliaa vastustavat järjestöt toimittavat minulle viime viikolla CD-ROM-levyn, johon on koottu tällä hetkellä liikkeellä olevaa aineistoa. Sama CD-ROM-levy toimitettiin yli vuosi sitten muun muassa Europolille, mutta tähän mennessä asialle ei ole tehty vielä mitään. Arvoisa komission jäsen, 8. toukokuuta järjestetään lasten maailmankonferenssi. Tänään iltapäivällä äänestämme asiaa koskevasta päätöslauselmasta. Toivomme, että ennen konferenssia voisitte kokoontua kaikkien toimivaltaisten elinten kanssa, ja kertoa sitten meille, mihin konkreettisiin toimiin aiotte ryhtyä tämän asian torjumiseksi.
Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aivan ensiksi kiittää parlamenttia ja sen esittelijää jäsen Beazleyä tästä urotyöstä, sillä hän on onnistunut pääsemään sopimukseen kaikissa kysymyksissä. Haluan sanoa teille, että komissio tukee parlamenttia, aivan kuten parlamenttikin tukee komissiota.
Meillä on yhteinen tavoite: lastemme suojeleminen. Tavoitteen saavuttamiseksi on olemassa erilaisia keinoja, kuten kunnianarvoisat parlamentin jäsenet aivan perustellusti totesivat. Meidän on siis yhdistettävä voimamme päästäksemme tähän tavoitteeseen. Kuuntelin erittäin kiinnostuneena niitä konkreettisia ja järkyttäviä esimerkkejä, joita te parlamentin jäsenet esititte. On olemassa tuhansia sellaisia esimerkkejä, jotka vahvistavat käsitystämme siitä, että emme voi tyytyä puhumiseen, vaan meidän on myös ryhdyttävä tekoihin. Emme voi myöskään ratkaista ongelmia ainoastaan eurooppalaisten instanssien tasolla, vaan meidän on työskenneltävä yhdessä kaikkien toimijoiden, myös alaikäisten ja ihmisarvon suojelun hyväksi työskentelevien kansalaisjärjestöjen, kanssa niin eurooppalaisella, kansallisella kuin alueellisellakin tasolla.
Kuten kertomuksessa todetaan, edistystä on tapahtunut jo hyvin lyhyessä ajassa. Näin ollen useimmissa jäsenvaltioissa on perustettu Internet-operaattoreiden järjestöjä ja useimmissa jäsenvaltioissa Internet-palveluntarjoajat kuuluvat yleiseurooppalaiseen Euro-Ispa-järjestöön, joka on edistänyt palveluntarjoajien vastuuta koskevien käytännesääntöjen hyväksymistä. Useimmissa jäsenvaltioissa on perustettu vihjelinjoja käsittelemään laitonta tai haitallista sisältöä koskevia valituksia.
Euroopan komissio kannattaa näiden vihjelinjojen perustamista yhdessä Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskevan toimintasuunnitelman kanssa. Jäsenvaltioiden toimittamien tietojen mukaan suurin osa sellaisista Internet-sivustoista, jotka puolustavat poliittisia ääriliikkeitä ja seksuaalista väkivaltaa sekä hyvin monet pedofiilistä tai pornografista aineistoa sisältävistä sivustoista sijaitsevat Euroopan unionin ulkopuolella, minkä vuoksi tällä alalla tarvitaan paitsi eurooppalaista myös maailmanlaajuista strategiaa.
Samanaikaisesti teollisuudessa kehitellään luokitus- ja suodatusjärjestelmiä ja suunnitellaan suojattujen alueiden ("aidattujen puutarhojen") käyttöönottoa, jotka ovat sellaisia portaaleja, joiden palveluntarjoajat takaavat niiden sivustojen laadun, joille portaalien kautta pääsee. Internetin käyttöturvallisuuden parantamista koskeva toimintasuunnitelma rohkaisee myös tekemään aloitteita. Meillä on toki ollut hyvin myönteisiäkin kokemuksia, mutta valitettavasti on olemassa myös hirvittäviä sivustoja, joita ei ole onnistuttu tehokkaasti sulkemaan.
Mitä tulee suosituksen soveltamiseen radiossa ja televisiossa, kaikilla jäsenvaltioilla on vastedes käytössään järjestelmä, jonka avulla voidaan antaa akustinen varoitussignaali ennen sellaisia ohjelmia, jotka voivat olla haitallisia alaikäisille, tai näyttää kuvaruudussa tiettyä symbolia tällaista ohjelmaa lähetettäessä. Tiedämme varsin hyvin, että lapsilta "kielletyt" katseluajat eivät ole enää tarkoituksenmukaisia, koska lapsemme osaavat vallan hyvin nauhoittaa ohjelmia samaan aikaan kun he itse nukkuvat rauhallisesti. Lisäksi suodatusjärjestelmiä käytetään vain digitaalisen television yhteydessä. Ohjelmia on siis helpompi suodattaa sitten, kun digitaalinen televisio on otettu käyttöön, mutta käyttöönotto on nyt vielä pahasti kesken.
Komissio teetti vuonna 1999 tutkimuksen vanhempien suorittamasta televisionkatselun valvonnasta, jossa suositellaan, että itsesääntelylle annettaisiin suuri painoarvo antamalla perheiden käyttöön kohtuuhintaisia suodatuslaitteita. Tässä kohtaa olen samaa mieltä kaikkien niiden parlamentin jäsenten kanssa, jotka hyväksyvät itsesääntelyn sillä ehdolla, että sille on olemassa lailliset perusteet. Meidän on työskenneltävä tämän hyväksi tulevaisuudessa.
Arvoisa puhemies, sallinette, että vastaan lopuksi muutamaan parlamentin jäsenten esittämään kysymykseen.
Ensinnäkin puhuisin esittelijälle: uuden kertomuksen esittäminen vuoden 2002 loppuun mennessä olisi ennenaikaista, mutta tilanteen uudelleen tarkastelua varten otamme huomioon kaikki parlamentin esittämät huomiot. Jatkamme työtämme, mutta kertomus ei varmaankaan valmistu vuoden 2002 loppuun mennessä.
Toiseksi haluaisin sanoa luokitusjärjestelmästä, että yksikkömme on aloittanut uuden luokitusta koskevan tutkimuksen tammikuussa, ja se pitäisi saada valmiiksi vuoden 2002 jälkipuoliskolla. Tiedotamme tutkimuksesta parlamentille, keskustelemme siitä yhdessä ja teemme siitä johtopäätökset.
Kolmanneksi toteaisin media-alan koulutuksesta, että kuten olen sanonut jo useaan otteeseen, kyseessä on yksi etuoikeuksistani ja yksi tärkeimmistä tavoitteistani. Lapsemme oppivat lukemaan, kirjoittamaan ja laskemaan kohtalaisen hyvin, mutta he eivät opi koskaan lukemaan ja hallitsemaan heitä ympäröivää kuvien yhteiskuntaa. Tämän vuoksi olemme aloittaneet ensimmäiset pilottiprojektimme, jotka liittyvät kuvanlukutaidon oppimiseen. Tämän vuoksi myös marraskuussa 2002 järjestettävässä Net-Days-tapahtumassa, joka yhdistää verkon välityksellä tuhannet koululuokat useimmissa jäsenvaltioissa sekä muissa maailman kolkissa, teemana on tänä vuonna kuvanlukutaitoa ja kuvien analysointia koskeva koulutus. Työskentelymme on siis hyvin konkreettista.
Lopuksi haluaisin vielä muistuttaa teitä, että komission jäsen, parlamentti tai komissio eivät voi yksin hoitaa kaikkia näitä asioita. Tämän vuoksi ehdotuksia tarkastellaan yhdessä kaikkien niiden komission jäsenten kanssa, jotka vastaavat tähän ongelmaan liittyvistä aloista, sekä komission lisäksi muiden sellaisten toimielinten kanssa, joiden vastuualueet liittyvät tähän alaan, kuten esimerkiksi Europolin kanssa. Tarvitaan yhteistä toimintaa. Aiomme jatkaa sen toteuttamista.

Puhemies. -
Suuret kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana De Sarnezin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0035/2002) komission tiedonannosta Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhteistyön vahvistamisesta kolmansien maiden kanssa korkea-asteen koulutuksen alalla [KOM(2001) 385 - C5-0538/2001 - 2001/2217(COS)].

De Sarnez (PPE-DE)
. (FR) Arvoisa puhemies, ennen kuin esittelen teille mietintöni, haluaisin ensin kiittää kaikkia niitä kollegoita, jotka ovat tarkistuksillaan parantaneet mietinnön tekstiä, samoin kuin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan lausunnon valmistelijaa, joka on antanut todella hyvän lausunnon.
Esittelemäni mietinnön tavoitteena on tutkia komission tiedonannon pohjalta keinoja jäsenvaltioiden kilpailukyvyn ja houkuttelevuuden lisäämiseksi kansainvälisillä koulutusmarkkinoilla.
Tiedämme, että panostaminen koulutukseen on panostamista tulevia vuosia varten. Opiskelijat kaikkialla maailmassa hakevat yhä enemmän koulutusta kotimaansa rajojen ulkopuolelta, jos se antaa heille paremmat mahdollisuudet. Tämä merkitsee todellisten kansainvälisten koulutusmarkkinoiden syntymistä. Kolmansien maiden opiskelijoita on Euroopassa kuitenkin vähemmän kuin Yhdysvalloissa, Australiassa tai Kanadassa, vain joitakin esimerkkejä mainitakseni. Näillä mailla on siis selvä etumatka, ja sen kiinniottamiseksi esitän mietinnössäni muutamia ehdotuksia.
Ensimmäinen ehdotus: ensinnäkin tarvittaisiin yleiskatsaus opiskelijoiden kansainvälisen liikkuvuuden nykytilasta, mutta tällä hetkellä sellaista ei ole tehty. Olisi siis hyödyllistä, jos Euroopan komissio laatisi Eurostatin avustuksella tiiviissä yhteistyössä Unescon ja OECD:n kanssa selkeän katsauksen ulkomaisten opiskelijoiden liikkuvuudesta, ja mielestäni on jo aika tehdä ehdotus yhdenmukaisesta ulkomaisen opiskelijan määritelmästä.
Toinen ehdotus: meidän on pyrittävä yhdenmukaistamaan korkean asteen opetuksen laatua sekä opintojen ja tutkintotodistusten tunnustamista. Euroopan unionin on pystyttävä tarjoamaan laadukasta koulutusta isäntäyliopistosta tai -maasta riippumatta. On välttämätöntä, että opiskelijat voivat aloittaa opintonsa yhdessä jäsenvaltiossa, suorittaa ne loppuun toisessa ja olla varmoja siitä, että heidän hankkimansa tiedot ja taidot vahvistetaan tutkintotodistuksella, joka tunnustetaan kaikissa jäsenvaltioissa. Näin ollen ehdotan, että komissio pyrkii jatkossakin parantamaan ja tukemaan eurooppalaista opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmää ECTS:ää ja että se innostuisi kehittämään uusia liikkuvuutta koskevia ohjelmia. On myös edistettävä jäsenvaltioiden yliopistojen välisten yhteisten ja mahdollisuuksien mukaan yhteisesti tunnustettujen tutkintojen myöntämiseen johtavien opintojaksojen luomista.
Kolmas ehdotus: ehdotan, että otetaan käyttöön yliopistojen eurooppalainen laatumerkki, joka myönnetään koulutusmoduuleille, joita järjestetään opetuksen ja kolmansien maiden opiskelijoille tarjottujen palvelujen laadusta tunnetuissa korkeakouluissa. Tämä laatumerkki ei perustuisi niinkään yliopiston laatuun instituutiona, vaan tietenkin koulutusmoduuleihin. Olen varma, että tämä helpottaisi eurooppalaisen korkea-asteen koulutuksen kehittämistä ja antaisi selkeän signaalin ulkomaisille opiskelijoille.
Neljäs ehdotus: meidän on myös edistettävä kielten oppimista. Kielten oppiminen on liikkuvuuden kannalta kiistämättä ratkaiseva tekijä, minkä vuoksi on toivottavaa, että jäsenvaltiot tarjoaisivat vieraiden kielten opetusta opetusmoduuleina systemaattisesti kaikissa korkeakouluissaan, ja että ulkomaisille opiskelijoille annettaisiin mahdollisuus opiskella myös isäntämaan kieltä.
Viides ehdotus: meidän on taattava opiskelijoille myös laadukas vastaanotto. Yliopistojen on jatkossa keskitettävä voimansa taatakseen ulkomaisille opiskelijoille laadukkaan vastaanoton. On helpotettava niitä pakollisia hallinnollisia menettelyjä, jotka opiskelijat joutuvat käymään läpi. On parannettava heidän mahdollisuuksiaan saada asunto ja apurahaa. Tämä laadukas vastaanotto olisi yksi niistä kriteereistä, joiden perusteella eurooppalainen laatumerkki myönnetään yliopistolle.
Kuudenneksi, on hyödynnettävä jo olemassa olevia ja hyväksi havaittuja yhteistyöohjelmia, kuten Alfa-ohjelmaa. Näin ollen uusissa ohjelmissa pitäisi ottaa huomioon myös yhteisten koulutusohjelmien laatiminen, järjestelmien kehittäminen opintokokonaisuuksien ja tutkintojen vastavuoroiseksi tunnustamiseksi, ja lisäksi olisi suosittava yhteistyötä yritysten, yhteisöjen tai monenvälisten yhteistyöjärjestöjen kanssa.
Esittelemäni mietinnön tavoitteena on siis pyytää Euroopan unionia ja jäsenvaltioita ryhtymään toimiin antaakseen eurooppalaiselle korkea-asteen opetukselle lisää vireyttä ja lisätäkseen sen kilpailukykyä ja houkuttelevuutta. Eurooppalaisen korkea-asteen opetuksen kilpailukyvyn ja houkuttelevuuden pitäisi alkaa tietenkin hahmottua ensimmäiseksi jäsenvaltioiden tasolla. Jäsenvaltioiden opetusministerit tiedostavat sen ja muistuttavat asiasta jokaisessa opetusministerien neuvostossa. Olen varma, että Euroopan komissio ja parlamentti ovat nyt valmiita ryhtymään toimiin luodakseen eurooppalaisen koulutusalueen, joka on houkutteleva ja kilpailukykyinen ja joka pystyy menestymään kansainvälisessä kilpailussa.
Muscardini (UEN)
Arvoisa puhemies, kansainvälisten koulutusmarkkinoiden olemassaolo on sittemmin todistettu; se, että Euroopan unioni osallistuu niihin vähäisessä määrin kulttuuriperinteittensä vastaisesti, on todellisuutta, josta unioni itse on tietoinen ja jonka esiintuojaksi komissio on aivan oikeutetusti ryhtynyt. Esittelijä Marielle De Sarnez on tehnyt mielestäni erinomaista työtä, ja pidän myönteisenä myös ulkoasioiden valiokunnan panosta. Viestinnän moninaisten teknisten näkökohtien ja niiden lukuisten huomioiden ja ehdotusten ohella, joita olemme esittäneet komissiolle yhteistyön vahvistamiseksi korkea-asteen koulutuksen alalla, on olemassa hyvin tärkeä kysymys, nimittäin koulutuksen laatu.
Päätöslauselmaehdotuksessa on yli 10 kohtaa korkea-asteen koulutuksen laadun takaamisesta, mutta siinä ei ilmeisesti voida mennä pidemmälle, kun otetaan huomioon ehdotusten ja esitysten tekninen näkökohta. Koulutuksen laatua koskeva kysymys ansaitsee nykyistä perusteellisemman käsittelyn, koska se on sidoksissa nuorten sukupolvien henkistä kasvua koskeviin näkökohtiin. Kulttuurisen ja ammatillisen kehityksen lähtökohtana on myös henkinen kasvu, oman elämän ja muiden ihmisten kunnioitus. Kun nuoret tappavat toisiaan päällisin puolin mitättömistä syistä, kuten lännessä, tai kun he käyttävät omaa ruumistaan viattomien ihmisten tappamiseen, kuten Lähi-idässä, meidän on syytä kysyä syitä heidän arvomaailmansa vääristymiseen sekä sitä, mitä voimme tehdä sellaisen koulutuksen alalla, jonka tavoitteena on myös henkinen kasvu ja ihmisarvon huomioon ottaminen tällaisten julmien tekojen estämiseksi. Kysymys ei ole pelkästään tekninen vaan myös filosofinen ja pedagoginen. Tässä suhteessa pohdin, eikö unionin toimivaltuudet pitäisi ulottua sääntöjen yhdenmukaistamisen rajojen ja yksistään yhteistyövälineiden parantamisen ulkopuolelle.
Tuemme vakaumuksellisesti osaamiskeskusten luomista mentäessä kohti eurooppalaista korkeakoulujen laatumerkkiä samoin kuin kannatamme unionin roolia korkealaatuisen yliopisto-opetuksen edistämisessä. On pyrittävä valjastamaan kaikki mahdollinen energia käytettävissä olevien kykyjen hyödyntämiseksi ja koulutuksen laadun parantamiseksi, jotta sivistyksestä ja koulutuksesta tulisi elintärkeä kannustaja ja jotta ne olisivat mukana koko ihmisen eliniän ajan. Koulutuksen ensisijaisena tavoitteena on siis laatu ja elämän viisaus.

Pack (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin kiittää ryhmäni puolesta sydämellisesti kollega De Sarnezia, joka on laatinut erinomaisen mietinnön. Haluaisin viitata siihen, että tietojen ja taitojen Euroopan, jota me käytämme nyt myös yhteisenä ilmaisuna, on ilmoitettava palaavansa taas kansainväliselle tasollekin. Se on tärkeä haaste, ja Lissabonin ja Barcelonan julistukset tai se, mitä Bolognassa tai Prahassakin päätettiin, on tärkeää, mutta jos se johtaa vain siihen, että kaikki tehdään lopulta niin sanotusti avoimesti koordinoiden parlamentin ympärillä, emme yksinkertaisesti voi hyväksyä sitä. Hyväksymme sisällön, mutta haluamme olla myös osallisena.
Haasteet ovat suuret. Kuten sanottu, meidän on ilmoitettava paluustamme, ja kuten esittelijä De Sarnez jo sanoi, meidän on pidettävä entistä paremmin huolta, että kasvatuksemme on entistä kilpailukykyisempää, että se on entistä houkuttelevampaa. Euroopan unionissa tarvitaan erinomaisen tietoyhteiskunnan muodostama yhteisö, johon me voimme sitten todella vedota. Sen tähden liikkuvuutta on lisättävä. Esittelijä De Sarnez totesi sen jo: liikkuvuus ja koulutuksen laatu ovat tärkeimpiä asioita, ja niiden hyväksi on tietysti tehtävä jotain.
Meidän on huolehdittava myös siitä, että korkeakouluissa opetetaan ja opitaan useampia kieliä. Meidän on huolehdittava, että yhteisiä tutkintoja lisätään. Saksassa toimiva saksalais-ranskalainen korkeakoulu, jossa voi suorittaa yhteisiä tutkintoja, voisi toimia esimerkkinä monille muille eurooppalaisille korkeakouluille. Meidän pitäisi antaa arvioida itseämme sen perusteella, onnistummeko edistämään sitä. Pidän De Sarnezin ehdottamaa yliopistojen laatumerkkiä erinomaisena ajatuksena, ja siksi meidän on tehtävä työtä sen toteuttamiseksi.
Meidän on pidettävä huolta siitäkin, vieläpä tähänastista nopeammin, että tutkinnot ja tutkintotodistukset tunnustetaan viimeinkin. Olemme toistaneet sitä niin kauan kuin muistan, ja asia etenee tosiaan etanan vauhtia. Me hankaloitamme näin nuorison elämää, ja minusta kyse on meille kaikille suunnatusta haasteesta, joka meidän olisi otettava vastaan.

Zrihen (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä mietintö - josta kiitän esittelijä Sarnezia - tarjoaa Euroopan unionille otollisen tilaisuuden pohtia käsitystään oikeudesta koulutukseen - ja tarkemmin sanottuna korkea-asteen koulutukseen - ja sitä, miten se aikoo sitä toteuttaa. Ihmisoikeudet on hyväksytty yleisesti 2000-luvulla Euroopan rakentamisen tärkeimmäksi periaatteeksi. Velvollisuutemme on huolehtia, että niitä kunnioitetaan ja toteutetaan kaikessa toiminnassa, sillä koulutus ei ole ainoastaan yksilön oikeus, vaan se on myös tärkeä väline rauhan - joka on nykyisin keskeinen kysymys - ja yleensä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen edistämisessä.
Jotta koulutuksen suomat mahdollisuudet maailmanrauhan rakentamiseksi voisivat toteutua, koulutusta on laajennettava, ja kaikille on annettava täysin tasavertaiset mahdollisuudet saada koulutusta. Tehtävä on todella vaativa, mutta emme saa unohtaa, että maailmassa on vielä nykyäänkin yli 800 miljoonaa lukutaidotonta aikuista ja lähes 100 miljoonaa ylä-aste- ja lukioikäistä lasta, joilla ei ole mahdollisuutta käydä koulua. Lisäksi nykyisin on miljoonia koululaisia, jotka eivät voi nauttia sellaisesta korkealaatuisesta opetuksesta, joka vastaisi heidän vähimmäistason koulutustarvettaan. On kuitenkin entistä tärkeämpää vastata näihin tarpeisiin maailmassa, jossa maailmanlaajuistumisen sekä tieto- ja viestintäteknologian vallankumouksen aikaansaamat mullistukset saattavat eriarvoiseen asemaan kokonaisia kansakuntia, jotka joutuvat elämään äärimmäisessä köyhyydessä ja jotka ovat helppoa riistaa kaikenlaisille ääriliikkeille.
Kun halutaan toteuttaa oikeutta saada opetusta, ongelmana ei siis ole niinkään koulutuksen saatavuus, vaan pikemminkin asianmukaisen koulutuksen saatavuus kaikille siten, että perustarpeet voitaisiin tyydyttää. Tältä kannalta katsottuna oikeus korkea-asteen opetukseen - vahvistamme sen - ei ole vielä toteutunut etenkään naisten kohdalla. Vaikka ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen mukaan korkea-asteen opetuksen on oltava avoinna yhtäläisesti kaikille heidän kykyjensä mukaan, Afrikassa ja Aasiassa vain yksi kymmenestä asianomaisessa ikäluokassa saa korkea-asteen opetusta, ja kuilu syvenee näiden alueiden sekä Euroopan ja Pohjois-Amerikan välillä. Vaikka onkin aivan selvää, että kaikkialla maailmassa oikeus saada korkea-asteen opetusta on 50 viime vuoden aikana toteutunut huomattavasti entistä paremmin, emme saa unohtaa, että 26 artiklaan sisältyvä näkemys ei ole ainoastaan määrällinen vaan myös laadullinen, sillä siihen sisältyvät sekä koulutuksen päämäärät että tavoitteet ja näin ollen myös koulutuksen sisältö.
Näin ollen, hyvin tietoisena siitä, että työtä on vielä jäljellä - ja kiittäen vielä kerran jäsen De Sarnezia hänen mietinnöstään - mielestäni on erityisen tärkeä tietää, että niiden väestönosien kohdalla, jotka jäävät edelleenkin kaikenlaisen koulutuksen ulkopuolelle, kyse ei ole valinnasta, vaan siitä, että monet eivät edes tiedä, että heillä olisi vaihtoehtoja. Jos puhumme arvokkuudesta, vaatimuksista, tasavertaisista ja luovuttamattomista oikeuksista, toivon koko sydämestäni, että Euroopan parlamentti voisi tämän mietinnön avulla varmistaa asemansa jatkossakin ja jatkaa pysähtymättä tällä tiellä.

Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, korkea-asteen opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuus on ilmiö, jonka olemme tunteneet Euroopassa jo pitkään. Se edistääkin hyvin paljon ja tärkeällä tavalla eurooppalaisten keskinäistä ymmärtämystä. Tämä on juuri se tapa, jolla sitä saadaan aikaan. Komissio kehottaa nyt laajentamaan ja tehostamaan prosessia kolmansien maiden suuntaan. Ja esittelijä De Sarnezin perusteellisen mietinnön perusteltuna lähtökohtana onkin, että tämä edellyttää korkealaatuista korkea-asteen koulutusta. On itsestään selvää, että tässä yhteydessä on parannettava ja edistettävä eurooppalaista opintosuoritusten arvosanojen siirtojärjestelmää. Selvää on myös, että kun yhteistyötä kolmansien maiden kanssa tiivistetään, on kehitettävä myös uusia yhteistyöohjelmia korkea-asteen koulutuksen alalla. EU:lla on yhteistyöohjelmia Yhdysvaltain ja Kanadan kanssa, mutta puolustan mielelläni kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä korkea-asteen koulutuksen alalla.
Komission mukaan yksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön tavoitteista on laadukkaiden henkilöresurssien luominen. Tämä on varmasti kehitysmaille hyvin tärkeää. Ihmisten ja ajatusten liikkuvuus ovat hyvin hedelmällisiä asioita kaikkien mukana olevien toimielinten kannalta Euroopassa ja sen ulkopuolella. Koulutus on yleisesti ottaen paras tapa saada köyhyys loppumaan maailmasta, ja tämä pätee varsinkin kehitysmaihin. Tarkat vaihtosopimukset torjunevat tässä yhteydessä aivovuotoa. Kehotankin komissiota kiinnittämään huomiota erityisesti tähän kannustuspolitiikassaan, jolla pyritään yhteistyöhön korkea-asteen koulutuksen alalla.
Toinen kohta, johon haluan ottaa kantaa, on sähköisen etäoppimisen hyödyntäminen. Monilla yliopistoilla ei varsinkaan kehitysmaissa ole taloudellisia mahdollisuuksia rahoittaa laajoja vaihto-ohjelmia. Sähköisen etäoppimisen hyödyntäminen on erittäin tärkeää juuri heille sekä tietojen hankkimisen että heidän omien tietojensa levittämisen kannalta. Komission olisikin kehitysyhteistyöpolitiikassaan kiinnitettävä tähän erityistä huomiota.

Sichrovsky (NI)
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin onnitella esittelijää tästä mielenkiintoisesta mietinnöstä. Akateemista yhteistyötä ja kulttuuriyhteistyötä EU:ssa pitäisi tietysti parantaa. Koulutuksen erilaiset perinteet tietyillä aloilla ovat kuitenkin myös osa jäsenvaltioiden kansallista identiteettiä ja johtavatkin erilaisiin tuloksiin. Se on vaarallista vain siellä, missä koulutuksen laatu jää tietyn tason alapuolelle. Aiemmin tapahtuikin valitettavan usein niin, että jossakin jäsenvaltiossa esimerkiksi lääketieteellisen loppututkinnon suorittaneet eivät saaneet koulutuksen heikon tason vuoksi työskennellä muissa maissa. Myös yliopiston vaihto rajan yli on mahdotonta, jos vähimmäistasoa ei taata.
Erityisen myönteistä on kuitenkin ilmoitettu yhteistyön aloittaminen tulevien jäsenvaltioiden kanssa akateemisella tasolla ja kulttuuritasolla. Me unionin Itä-Euroopan rajalla asuvat tunnemme nämä maat erittäin hyvin. Monet täällä toteavat yllätyksekseen, että voimme jopa vielä oppia Itä-Euroopan tulevilta jäsenvaltioilta jotakin kulttuurin ja koulutuksen alalla.

Martens (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluaisin onnitella esittelijä De Sarnezia hänen mietinnöstään. Mietintö antaa hyvän ja selkeän kokonaiskuvan korkea-asteen koulutuksen nykytilanteesta, olemassa olevista ohjelmista ja mahdollisista kolmansien maiden kanssa korkea-asteen koulutuksen alalla tehtävän yhteistyön muodoista. Esittelijä teki äsken loistavan yhteenvedon.
Arvoisa puhemies, 1600-luvulla noin 40 prosenttia Alankomaiden yliopistojen opiskelijoista oli ulkomaista syntyperää. Kansallisvaltion syntymisen myötä opetuksesta on tullut yhä kansallisempaa. Nyt näemme kehityksen kulkevan jälleen kohti kansainvälistymistä, ja sitä tarvitaankin. Euroopan laajentuessa ja kasvaessa tarvitsemme lisää ihmisiä, jotka rakastavat Eurooppaa ja ymmärtävät sitä ja jotka tuntevat ja ymmärtävät eri maita, kieliä ja kulttuureja. Maailma on kuitenkin Eurooppaa suurempi ja itse asiassa pienenee koko ajan, kun liikkuvuus kasvaa ja kansainvälistyminen etenee. Turhaan ei puhuta maailmankylästä (global village). Digitaalinen tietoyhteiskunta tekee maailmasta yhden yhtenäisen kokonaisuuden. Ja silloin on kysyntää paitsi kansalaisista, joilla on teknistä ja tieteellistä asiantuntemusta, myös kansalaisista, jotka ymmärtävät maailmankansalaisuutta. Ja juuri siksi yhteistyö kolmansien maiden kanssa korkea-asteen koulutuksen alalla on tärkeää.
Kansalaisten on pidettävä yhteiskuntaa pystyssä. Jo antiikin kreikkalaiset tunsivat kansalaiskasvatuksen tärkeyden. He sanoivat, että politiikka, opetus ja vastuullisuuskasvatus kuuluvat yhteen. Koulutuksella on tärkeä tehtävä yhdentymisessä. Tiedetään, että se voi edistää ymmärtämystä ja siten hyviä suhteita. On tärkeää, että EU pyrkii yhteistyöhön ja syventää sitä entisestään. Vaikka koulutus kuuluukin kansalliseen toimivaltaan, on mahdollista ja tarpeellista sovittaa eri järjestelmiä paremmin toisiinsa.
Mietinnössä on kyse kolmansien maiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä. Eurooppa, kuten on jo todettu, ei näytä olevan ulkomaille opiskelemaan haluavien opiskelijoiden ensisijainen valinta. Yhdysvalloilla on edelleen enemmän vetovoimaa. Tämä on osittain kieliongelma, mutta ei pelkästään. Kurssien laadulla, instituution maineella sekä tutkintojen tunnustamisella on suuri merkitys. Jaan mietinnössä esitetyn kannan, jonka mukaan meidän eurooppalaisten on tehtävä työtä koulutuksen vakaan ja korkean tason hyväksi, mihin kuuluu kielitaito olennaisena osana, tutkintojen kansainvälinen tunnustaminen, vähintään Euroopan kattava opintosuoritusten arvosanojen siirtojärjestelmä, mahdollisuuksien lisääminen, jotta kolmansista maista tulevat opiskelijat, jotka opiskelevat yhdessä jäsenvaltiossa, voisivat opiskella väliaikaisesti myös toisessa EU-valtiossa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan vielä kiinnittää huomiota näiden asioiden tärkeyteen kehitysyhteistyön yhteydessä. Tämä on olennaisen tärkeää maiden kehitykselle. On hyvä ehdotus, että EU:n tämän alan ohjelmat tutkitaan kriittisesti ja etsitään uusia mahdollisuuksia.

Sbarbati (ELDR).
Arvoisa puhemies, komission tiedonannon tarkoituksena on - vaikka se tuleekin vähän myöhässä - kuitenkin kohdata ja ratkaista Euroopan unionin ja kansallisten koulutusmarkkinoiden hankalaa yhteyttä koskeva kysymys; markkinoita hallitsevat nykyisin etenkin Yhdysvallat ja eräät Euroopan maat, jotka ovat lisäksi menneet kilpailuun mukaan.
Keskustelun käynnistymisellä ja kollega De Sarnezin erinomaisella mietinnöllä on mielestämme suuri merkitys Euroopan unionille etenkin korkea-asteen koulutuksen alalla, koska niissä korostetaan, miten vähäisessä määrin Eurooppa on siihen toistaiseksi osallistunut. Tuoreena todisteena tästä on se tosiasia, että on olemassa vain jäsenvaltioiden kehittämiä kahdenvälisiä kansallisia vaihto-ohjelmia. Erityisen vakuuttavina pidän kuitenkin EU:n ja kolmansien maiden väliselle yhteistyölle määriteltyä kahta tavoitetta: ensimmäinen on laadukkaiden henkilöresurssien kehittäminen, joka voidaan saavuttaa vain korkealaatuisen ammattikoulutuksen tai koulutuksen avulla; toinen on Eurooppaan sijoitettavan opiskelun, koulutuksen ja tutkimuksen kansainvälisen osaamiskeskuksen edistäminen. Mielestäni olisi ollut hyvä viitata myös Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskukseen Cedefopiin sekä Torinossa sijaitsevaan virastoon, jotka tekevät paljon tällä alalla ja etenkin tutkimuksessa.
Ongelmana ei kuitenkaan ole yksistään kurssien ja ohjelmien laatu vaan myös tutkintotodistusten vastavuoroinen tunnustaminen, jossa olemme pahasti ja anteeksiantamattomasti jäljessä. Näin ollen on pyrittävä kehittämään ylikansallisia ammattikoulutusmoduuleja, joiden laatu voidaan todistaa ja tunnustaa, edistettävä opiskelijavaihtoa ja kielten opiskelua, parannettava opiskelija-apurahajärjestelmää ottamalla käyttöön myös paluuapurahoja kolmansista maista tuleville opiskelijoille, jotka voivat varmasti vapaasti valita toimi- ja työpaikkansa, mutta jotka voisivat kenties saada entistä enemmän hyötyä paluuapurahan turvin palatessaan kotimaahansa, jonka kehitykseen he voivat siten tuoda oman panoksensa.
Kyse on eittämättä tärkeästä haasteesta - kulttuurien ja arvojen Eurooppaa koskevasta haasteesta -, joka meidän on ehdottomasti kohdattava ja voitettava.

Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, aluksi haluaisin onnitella kumppaniamme De Sarnezia hänen erinomaisesta mietinnöstään, jossa käsitellään kaikille eurooppalaisille varsin merkittävää aihetta.
Siinä ei ole mitään uutta, kun sanon, että koulutus ei kuulu yhteisön toimivaltaan; päinvastoin, kun puhumme koulutuskysymyksistä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnassa, jonka jäsen olen, eräs kollegamme laskee aina, kuinka monta kertaa keskustelun aikana käytetään sanaa "toissijaisuus". Yksi Euroopan unionin kansalaisten perusoikeuksista on kuitenkin henkilöiden vapaa liikkuvuus, jota emme anna Euroopan kansalaisten toteuttaa, koska meillä ei ole tutkintojen tunnustamisjärjestelmää, jonka perusteella kansalaiset voisivat työskennellä toisessa Euroopan unionin valtiossa.
Parhaillaankin lukuisat Erasmus-ohjelman alaiset opiskelijat, jotka opiskelevat vuoden toisessa jäsenvaltiossa, menettävät tämän vuoden lähtömaassaan, koska he eivät saa tunnustetuksi ensin mainitussa valtiossa opiskeltua vuotta. Mielestäni tätä ei voida todellakaan hyväksyä, varsinkaan kun tässä tilanteessa moni opiskelija haluaa toiseen Euroopan unionin valtioon menemisen sijasta opiskella mieluummin vuoden Yhdysvalloissa tai Kanadassa ja oppia hyvin kielen. Minusta meidän on vältettävä tätä tilannetta parantamalla oloja Euroopan unionissa.
On hyvin tärkeää, että opiskelijoilla on mahdollisuus viettää vuosi ulkomailla, sekä vuoden aikana kertyvän yhteiselämään liittyvän kokemuksen että koulutuksen takia, minkä lisäksi heille tarjoutuu mahdollisuus oppia toinen eurooppalainen kieli ja parantaa sen taitoa, mikä on meille unionin kansalaisille tärkeä asia.
Kaiken tämän takia haluan yhtyä esittelijä De Sarnezin sanoihin ja kannattaa eurooppalaisen laatumerkinnän kehittämistä, opiskelijoiden liikkuvuuden parantamista, kielten opiskeluun kannustamista ja ennen kaikkea tutkintojen vastavuoroiseen tunnustamiseen vääjäämättä johtavaa korkea-asteen koulutuksen yhdenmukaistamista.

Reding
Ensinnäkin haluaisin - eikä tämä ole vain merkityksetön lausahdus - kiittää parlamentin jäseniä ja esittelijöitä tästä työstä, jonka he ovat tehneet solidaarisessa hengessä komission ehdotukset huomioon ottaen. On erittäin tärkeää, että parlamentti ja komissio työskentelevät käsi kädessä. Kuten on korostettu, aina ei ole helppoa tehdä suoraa yhteistyötä parlamentin kanssa niissä asioissa, jotka kuuluvat toimivaltaamme koulutuksen alalla, koska alan lainsäädäntö on puutteellista. Pahoittelen sitä ja toivon, että asiaan tulee muutos. Vieraillessani parlamentin asiasta vastaavassa valiokunnassa olen sanonut jäsenille jo monta kertaa, että ilmoitan aina, kun minulla on uutta kerrottavaa, ja että pyydän parlamentin jäseniä tekemään aloitteita, jotta komissio voisi ottaa huomioon parlamentin ehdotuksia, jotka ovat hyvin tärkeitä tällä alalla, joka on hyvin lähellä sydäntämme.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komission viime heinäkuussa hyväksymässä tiedonannossa pyrittiin käynnistämään keskustelu yhteistyöstä kolmansien maiden kanssa ja ottamaan samalla huomioon parlamentin jäsenten esittämät näkökohdat: maailmanlaajuistuminen, lisääntyvä kansainvälinen liikkuvuus, Euroopan heikko kilpailukyky kansainvälisillä koulutusmarkkinoilla ja tarve edistää nuorisomme ja kolmansien maiden kulttuurista ymmärtämystä.
Komissio muistuttaa, että yhteistyö kolmansien maiden kanssa perustuu perustamissopimuksen 149 artiklaan. Sanoisin vielä, että sen tavoitteen lisäksi, joka yhteistyölle annetaan perustamissopimuksessa, se on myös yksi keino kulttuurien välisen vuoropuhelun edistämiseksi. Tämän perusteella komissio on tehnyt kaksi päätelmää. Ensinnäkin, jos rakennamme siltoja yliopistojen välille Euroopan unionissa, kuten parhaillaan teemme, meidän on rakennettava siltoja myös näiden eurooppalaisten ja muissa maanosissa sijaitsevien yliopistojen välille. Juuri tämä on keskeisenä kysymyksenä käsiteltävässä mietinnössä.
Toiseksi meidän on pyrittävä lisäämään oman toimintamme näkyvyyttä tällä alalla voidaksemme mainostaa Eurooppaa koulutuksen osaamiskeskuksena ja voidaksemme houkutella opiskelijoita kansainväliseen koulutukseen. Olemme asettaneet kaksi tavoitetta. Ensinnäkin kumppanivaltioissa ja yhteisössä on luotava laadukkaat henkilöresurssit henkilöresurssien vastavuoroisen kehittämisen avulla. Emme halua aiheuttaa "aivovuotoa", vaan haluamme, että ne opiskelijat, jotka on koulutettu yhteisön alueella - ei yhdessä vaan useassa valtiossa, sillä juuri useassa valtiossa tapahtuva koulutus on se lisäarvo, jota Eurooppa voi tarjota - palaavat kotimaahansa ja että kun he joutuvat aikuisina tekemään päätöksiä yksityisellä tai julkisella sektorilla, heillä on maailmanlaajuista näkemystä siitä, mistä oikein on kysymys. Haluamme tietenkin kehittää yhteisöä maailmanlaajuisena koulutuksen osaamiskeskuksena. Meillä on jo tällaisia osaamiskeskuksia, niitä on olemassa, ja ne täytyy yhdistää toisiinsa ja tehdä niistä kilpailukykyisempiä, sillä niistä tulee tunnettuja.
Hyvät parlamentin jäsenet, etenemme konkreettisten toimien avulla. Ensimmäinen konkreettisista toimista on Tempus-ohjelma, jota on laajennettu MEDA-kumppaneihin. Aloite on tietenkin liitetty Barcelonan prosessiin, mutta se liittyy myös tiedonantoon sisältyvään yhteistyön vahvistamisen käsitteeseen korkea-asteen opetuksen alalla.
Esittelijä mainitsi Alfa-ohjelman. Voin sanoa hänelle, että Keski- ja Etelä-Amerikkaa varten ollaan laatimassa Alfa Plus -ohjelmaa. Alfa Plus -ohjelmalla pyritään yliopistojen välisiä institutionaalisia suhteita hyödyntäen myöntämään yli 3000 stipendiä jatko-opiskelijoille, jotka tulevat opiskelemaan yliopistoihimme. Kuten voitte nähdä hyvin konkreettisesti, laadimme parhaillaan pilottihankkeita muissa maanosissa. Aiomme työskennellä näin jatkossakin. Olemme täysin samaa mieltä Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden tekemästä perusanalyysista. Näin ollen olemme kerrankin täysin samaa mieltä käsiteltävänä olevasta asiasta.
Komissio on myös pannut tarkasti muistiin pyynnöt, jotka koskevat puite-ehdotuksen laatimista tehtyjen analyysien pohjalta. Olemme jo aloittaneet ehdotuksen työstämisen, ja voin mahdollisesti julkistaa sen jo tänä vuonna. Ymmärrätte varmaan, esittelijä De Sarnez ja hyvät parlamentin jäsenet, että tänään en voi mennä yksityiskohtiin, mutta otamme varmasti huomioon lukuisat De Sarnezin mietintöön sisältyvät ajatukset. Pidän tietenkin asiasta vastaavan valiokunnan ajan tasalla.
Arvoisa puhemies, jos sallitte, haluaisin nyt vastata hyvin lyhyesti muutamiin De Sarnezin esittämiin ehdotuksiin. Mielestäni vastasin jo pilottihankkeita - Alfaa, Tempusta ja muita - koskeviin kysymyksiin.
Esittelijä De Sarnez pyytää analysoimaan yliopistojen laatua ja luomaan yhteisiä opintojaksoja, jotka johtavat yhteiseen tutkintoon ECTS-järjestelmän avulla. Juuri tätä olemme parhaillaan tekemässä. Luomme parhaillaan pilottihankkeita, joissa 3-4 yliopistoa 3-4 valtiossa tekevät yhteistyötä sellaisen yhteisen opinto-ohjelman perusteella, joka johtaa eurooppalaiseen ylempään korkeakoulututkintoon. On suunniteltu alustavasti, että vuonna 2003 yliopistojen rehtorit kokoontuvat Berliinissä suureen konferenssiin, jonka aikana he esittelevät aloitettuja pilottitoimia, joista osa on aloitettu jo kuluvan lukuvuoden aikana, mutta suurin osa lukuvuoden 2002-2003 aikana. Analysoimme siis ensimmäisiä tuloksia Berliinissä, ja toivon, että aloite kasvaa lumivyöryn tavoin ja että kun yliopistot näkevät, että tämä uusi järjestelmä on oikein hyvä, nekin ottavat sen käyttöön.
Hyvä esittelijä De Sarnez, luulen, että opiskelijoiden kansainvälisen liikkuvuuden nykytilan kartoittaminen pitäisi antaa ennen kaikkea OECD:n ja Unescon tehtäväksi. Käymme neuvotteluja näiden kahden järjestön kanssa, joilla on ongelmia tutkimusten loppuun saattamisessa, sillä vanhentuneet tilastot eivät ole vertailukelpoisia eivätkä myöskään vastaa nykytilannetta. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että juuri näiden järjestöjen pitäisi tehdä tutkimukset. Aiomme tehdä heidän kanssaan tiivistä yhteistyötä.
Vastaanoton laadusta, hallinnollisista menettelyistä, asumisesta ja stipendeistä muistutan, että Ranskan puheenjohtajakaudella järjestettiin Sorbonnessa laajamittainen opetusministerien tapaaminen, jossa puhuttiin yhden päivän ajan liikkuvuuden esteistä. Kaikki tämä kirjattiin paperille, ja valtion- ja hallitusten päämiehemme allekirjoittivat sen Nizzan huippukokouksessa. Korkean tason poliittinen päätös on siis olemassa. Ongelmana on, että käytännössä asiat eivät tapahdu riittävän nopeasti, koska nämä asiat täytyy ratkaista kansallisten hallitusten tasolla. Enkä tarkoita nyt edes ministereitä, sillä hyvin usein sosiaali- ja sisäasiain ministerien on tehtävä tämä työ. Meidän on siis ystävällisesti painostettava hallituksia poistamaan näitä liikkuvuuden esteitä, jotka eivät useinkaan ole kovin tärkeitä tekijöitä. Asiassa on kuitenkin tapahtunut edistystäkin. Annan teille esimerkin: eräissä maissa valtion opiskelijoille myöntämiä stipendejä ei voitu käyttää ulkomailla, mikä jarrutti liikkuvuutta huomattavasti. Suurin osa asiasta vastaavista ministereistä ryhtyi kutienkin toimiin, jotta opiskelijat pystyisivät hyödyntämään stipendiään myös opiskellessaan toisessa jäsenvaltiossa.
Viimeiseksi: kielet. Kuten tiedätte, vuosi 2001 oli Euroopan kielten teemavuosi. Tämä pisti asioihin vauhtia. Sanon tämän ihaillen suuresti niitä lukuisia opetusministereitä, jotka reagoivat nopeasti ja tekivät sellaisia koulu-uudistuksia, joiden ansiosta lapset voivat oppia mahdollisimman nuorina yhtä tai useampaa vierasta kieltä. Voin sanoa teille, että valtion- ja hallitusten päämiehet toistivat Barcelonan huippukokouksessa jälleen iskulausettamme: äidinkieli ja kaksi vierasta kieltä.
Asiat siis etenevät, ne kehittyvät, eivät riittävän nopeasti, mutta kuitenkin oikeaan suuntaan. Olen varma, että parlamentin avulla voimme edetä nopeammin kohti tätä yhteistä näkemystämme.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu komission julkilausumasta ikääntymistä käsittelevästä Yhdistyneiden Kansakuntien toisesta maailmankokouksesta (Madrid, 8.12. huhtikuuta 2002).

Reding
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio hyväksyi 18. maaliskuuta tiedonannon, joka käsitteli komission panosta ikääntymistä käsittelevään toiseen maailmankokoukseen, jonka järjestäjänä oli Yhdistyneet kansakunnat ja jota Espanjan hallitus isännöi Madridissa 8.-12. huhtikuuta 2002. Komission tiedonannon otsikkona on "Euroopan vastaus maailman väestön ikääntymiseen - Taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen edistäminen ikääntyvässä maailmassa".
Tiedonannossa käsitellään ikääntymisen ilmiötä Euroopassa maailmanlaajuisen ikääntymiskehityksen valossa. Ensinnäkin Eurooppa kuuluu niihin maailman alueisiin, joissa on kaikkein ikääntynein väestö, ja Euroopan valtiot tulevat olemaan vielä useiden vuosikymmenien ajan niiden kansojen joukossa, joissa on kaikkein ikääntynein väestö.
Ikääntyminen ei kuitenkaan ole enää erityisesti kehittyneiden maiden ongelma. Nykyisin se on - yhä enemmän - myös kehitysmaiden huolenaiheena. Monessa kehitysmaassa ikääntyminen tulee olemaan paljon nopeampaa ja näiden maiden kehityksen taso tulee olemaan selvästi länsimaiden kehitystasoa alhaisempi. Ikääntymisen aiheuttamat ongelmat edellyttävät 2000-luvulla paitsi Euroopan myös maailmanlaajuisia toimia.
Komission hyväksymä lähestymistapa perustuu kolmeen näkökohtaan.
Ensinnäkin väestö ikääntyy nopeasti. Laajentuminen ei muuta millään tavoin tätä tilannetta, ei myöskään siirtolaisuus, vaikka sillä voisikin olla pientä vaikutusta tähän kehitykseen. Väestönkehitys ei ole kohtalon kaltainen asia. Ikääntymisen vaikutukset Euroopan yhteiskunnissa ovat yhteydessä ikääntymiseen vastaaviin poliittisiin toimiin.
Toiseksi monenlaiset yhteiskunnalliset prosessit vaikuttavat yhdessä ikääntymiseen, joka olisi nähtävä kehityksenä, joka on yhteydessä muihin yhteiskunnallisiin ilmiöihin. Toimet täytyy myös sisällyttää maailmanlaajuiseen strategiaan, joka koostuu toisiaan tukevista politiikoista.
Kolmanneksi, vaikka olosuhteiden ja mahdollisuuksien luomisella vanhuksille on suuri merkitys, on onnistunut mukautuminen väestön ikääntymiseen kuitenkin kysymys, joka koskee kaikkia ikäluokkia. Koko eliniän huomioon ottava lähestymistapa voi siis helpottaa asianmukaisten poliittisten toimien laatimista.
Tiedonannossa kuvataan pääasiassa niitä toimia, joihin meidän pitäisi ryhtyä Euroopan tasolla. Komissio on määritellyt ikääntymisen yhdeksi kuudesta yhteisestä kestävän kehityksen haasteesta, ja jäsenvaltiot ovat ryhtyneet päättäväisiin toimiin tiivistääkseen yhteistyötään ikääntymistä koskevissa kysymyksissä. Jäsenvaltiot ovat sitoutuneet koordinoimaan töitään, ja me aloitamme samanlaisen prosessin terveydenhoidon alalla.
Tärkeimmät tavoitteet on määritelty yhdessä. Niitä ovat: menojen kasvun huomioon ottaminen, jotta voidaan varmistaa terve julkinen talous; mukautuminen ikääntyvään ja hupenevaan työvoimaan; riittävien, kestävien ja mukautumiskykyisten eläkkeiden varmistaminen; korkealuokkaisten ja pitkäaikaisten terveydenhoitopalvelujen saatavuuden varmistaminen kaikille ikääntyville Euroopan kansalaisille. Sen kokemuksen lisäksi, jota Euroopan unionilla on ikääntymiseen vastaavista toimista, tiedonannossa otetaan huomioon ne ongelmat, joita hakijavaltioilla ja kehitysmailla on maailmanlaajuisella tasolla. Kokonaisuudessaan tiedonanto on komission panos siihen keskusteluun, joka liittyy kansainvälistä ikääntymistä koskevaan toimintasuunnitelmaan, joka pitäisi hyväksyä. Näin ollen komissio aikoo tukea jäsenvaltioiden ponnistuksia, jotta unioni voisi muodostaa yhtenäisen kannan tähän kysymykseen.
Kollegani Anna Diamantopoulou esitteli maanantaina Madridin maailmankokouksessa Euroopan unionin ikääntymistä koskevan kannan viimeaikaista kehitystä.

Podestà (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin kiittää komission jäsen Redingiä siitä, että hän tuli tänne tänään kertomaan meille ikääntymistä koskevista komission laatimista strategioista. Ikääntymisen, jonka sisällyttämistä tämänpäiväiseen keskusteluun olen suositellut voimakkaasti, on saatava meidät kaikki ja yleisesti ottaen Euroopan unioni ajattelemaan kysymystä, sillä unionin on mielestäni osoitettava nykyistä suurempaa päättäväisyyttä ja valveutuneisuutta ikääntymiskysymyksen käsittelyssä. Toimielimemme joutuvat tulevina vuosina reagoimaan täsmällisesti ja tehokkaasti uusiin, keskimääräisen elinajanodotteen nousun meille asettamiin haasteisiin siten, että ikäihmisille voidaan taata entistä parempi elämänlaatu kaikkialla maailmassa.
Yhteiskunnan ikääntymistä koskeva ilmiö koskee itse asiassa kaikkia maita, sekä kehittyneitä maita että kehitysmaita, vaikka siinä on toki eroja, jotka lähemmin tarkasteltuna käsittävät erilaisia lähestymistapoja ja aloitteita. Olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin on Euroopan kansalaisia edustavana toimielimenä otettava virallinen kanta asiaan huomenna Madridissa päättyvän YK:n toisen maailmankokouksen takia, ja tämä tapahtuu äänestämällä tänään kompromissipäätöslauselmaesityksestä.
On todellakin välttämätöntä taata ikääntyneen väestönosan mahdollisimman korkeatasoinen suojelu ja ihmisarvon kunnioittaminen sekä käynnistää keskustelut niin sanottuihin kolmanteen ja neljänteen ikään kuuluvien ihmisten tulevaisuudesta. Tässä ei ole kyse biologiseen ikään liittyvästä erottelusta, vaan erottelu liittyy pikemminkin ikäihmisten kykyyn pitää itse itsestään huolta. On itse asiassa välttämätöntä erottaa kolmanteen ikään kuuluvat ikäihmiset, jotka ovat vielä täysin aktiivisia ja joilla on oikeus pysyä mukana yhteiskunnallisessa, kulttuurisessa, poliittisessa ja taloudellisessa toiminnassa ja jotka ovat yhteiskunnallemme voimavara, eivät ongelma, neljänteen ikään kuuluvista ikäihmisistä, jotka eivät enää kykene huolehtimaan itsestään ja joilla on siten oikeus elää ihmisarvoista elämää siten, että heidän yksilöllisyytensä otetaan täysin huomioon. Arvoisa puhemies, tämän vuoksi toivon, että parlamentti antaisi täyden tukensa päätöslauselmalle, josta tänään äänestämme.

Andersson (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos puheenvuorostanne. Tämä ei oikeastaan ehkä ole paras ajankohta tälle keskustelulle. Olisi ollut parempi hyväksyä päätöslauselma ennen YK:n alaisuudessa juuri nyt meneillään olevaa kokousta, jolloin kokoukseen olisi voitu vaikuttaa, tai mahdollisesti jälkikäteen, jolloin olisimme voineet arvioida kokouksen tuloksia. On kuitenkin myönteistä, että Euroopan parlamentin kanta ikääntymiseen on niin yhtenäinen.
Pidämme ikääntymistä aivan liian usein ongelmana. Minä en osaa pitää ongelmana sitä, että ihmiset elävät yhä pidempään ja ovat yhä terveempiä yhä korkeammassa iässä. Tämä on pikemminkin hyvin myönteinen asia ja rikkaus yhteiskunnillemme. EU:n jäsenvaltioissa ollaan kuitenkin hyvin huonoja hyödyntämään ikääntyneen väestönosan osaamista, erityisesti työelämässä.
Useimmissa jäsenvaltioissa muodollinen eläkeikä on noin 65 vuotta. Todellinen eläkeikä on hyvin paljon alempi. Ihmiset joutuvat pois työelämästä eri syistä. Syynä on ikäsyrjintä, jota todellakin tapahtuu ja johon on puututtava, minkä me olemme osittain tehneetkin. Syynä ovat myös huonot työympäristöt, jotka aiheuttavat sen, että ihmiset kuluvat loppuun etuajassa. Viimeisenä vaan ei vähäisimpänä syynä on, että meidän tietoyhteiskunnassamme, jossa osaamisen kehittäminen ja elinikäinen oppiminen ovat tulleet yhä tärkeämmiksi, tätä mahdollisuutta ei anneta ikääntyneille. Jos he saisivat tämän mahdollisuuden, meillä olisi myös hyvin paljon enemmän mahdollisuuksia hyödyntää heidän osaamistaan.
On tärkeää, että säilytämme eurooppalaisen sosiaalisen mallin, nimittäin sosiaaliturvajärjestelmän, johon kuuluu hyvä, kehittynyt terveydenhuolto ja sairaanhoito. Se on keskeistä, varsinkin vanhusten kannalta, sillä sairaanhoidon ja huolenpidon tarve kasvaa korkeassa iässä suureksi. Tulevaisuudessa tarve kasvaa, sillä naiset, jotka huolehtivat aikaisemmin suureksi osaksi tästä hoitotyöstä, ovat nyt tulleet työmarkkinoille ja tekevät niin tulevaisuudessa yhä enemmän. Tämä asettaa yhteiskunnalle vielä suurempia vaatimuksia: on luotava resursseja, jotta ikääntyneet saavat ihmisarvoista hoitoa silloin, kun heistä tulee hyvin vanhoja ja he tarvitsevat sitä eniten.
Meidänkin on tarkasteltava asiaa maailmanlaajuisesta näkökulmasta, niin kuin komissio on tehnyt. On tärkeää seurata kehitystä rajojemme ulkopuolella ja yrittää muodostaa globaali strategia, joka käsittää koko maailman ikääntyneiden tilanteen.

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kuten on sanottu, yksi ikääntymiseen liittyvistä keskeisistä kysymyksistä on puuttuminen ikään perustuvaan syrjintään erityisesti työmarkkinoilla ja terveydenhuollossa. Mielestämme tässä tarvitaan muutakin kuin menettelysääntöjä, jotka eivät näytä tehoavan kyllin nopeasti.
Kuten muut ovat sanoneet, meidän on niin ikään tärkeää tunnustaa sellaisten ikääntyneiden ihmisten panos, jotka jo nyt pitävät yhteiskuntaa ja talouttamme pystyssä toimimalla esimerkiksi lastenhoitajina, jotta heidän lapsensa voivat mennä töihin, tai tekemällä vapaaehtoistyötä. Todellakin monessa maassa paikallishallintojärjestelmä, puhumattakaan parlamentaarisesta järjestelmästä, luultavasti romahtaisi ilman heidän panostaan.
Kuten muut ovat sanoneet, meidän on lakattava edistämästä sellaista käsitystä, että ihmiset - niin kuin monet parlamentin jäsenet - olisivat taakka yhteiskunnalle ja sen palveluille, ja meidän on nähtävä ihmiset pikemminkin voimavarana. Meillä on todellakin tulevaisuudessa oltava entistäkin suurempi osuus yhteiskunnissamme.
Odotamme, että yhteiskuntamme ja hallituksemme toimivat kansainvälisesti ja luovat kestävän tulevaisuuden, jotta monet ihmiset eivät joutuisi enää elämään köyhyydessä.

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Yhdistyneiden Kansakuntien maailmankokouksen kansainväliseen toimintastrategiaan kuuluu sitoumus tehdä yhteiskunnasta kaikkien ikäryhmien yhteiskunta ja panostaa siihen sekä poliittisesti että taloudellisesti. On siis tärkeää, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot sitoutuvat sisällyttämään ikäkysymykset kaikkiin yhteisön politiikkoihin ja ottamaan ikääntyneet mukaan sosiaalisiin, taloudellisiin ja kehitysyhteistyötä koskeviin ohjelmiin. Erityisesti on kiinnitettävä huomiota syrjäytymisvaarassa oleviin ihmisiin ja kehitettävä aktiivisen ikääntymisen periaatetta edistämällä ikääntyneiden ihmisten mahdollisuuksia osallistua talous-, yhteiskunta- ja kulttuurielämään. Tapoja on monenlaisia, kuten kollega Lambert jo mainitsi.
Vaikka ikääntymiskysymys liitetään usein pitkän aikavälin huolenaiheisiin, se merkitsee jo nyt suurta haastetta yhteiskunnille ja hallituksille, koska sillä on perustavia vaikutuksia sosiaaliturva-, sosiaali-, työllisyys-, koulutus-, terveydenhuolto-, maahanmuutto- ja perhepolitiikkoihin. Siksi on ryhdyttävä tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että ikääntyneiden ja eläkeläisten saatavilla olevat tulot ja varat kehittyvät samassa tahdissa koko yhteiskunnan elintason kanssa.
Ei voida hyväksyä, että julkisia menoja koskevat huolet ja vakaussopimuksen noudattamiseen liittyvät paineet heijastuvat kielteisesti ikäihmisten elinoloihin. Näin annetaan ymmärtää sekä Barcelonan Eurooppa-neuvoston äskettäisessä päätöksessä, joka koskee eläkeiän nostamista viidellä vuodella vuoteen 2010 mennessä että nykyisen neuvoston puheenjohtajan, pääministeri Aznarin lausunnoissa Yhdistyneiden Kansakuntien ikääntymistä käsittelevän toisen maailmankokouksen avajaistilaisuudessa, jossa tämä kannatti samansuuntaisia eläkejärjestelmän, työajan ja eläkeiän muutoksia.
On tärkeää kehittää yhteistä sosiaalipolitiikkaa, edistää sukupolvien välistä yhteisvastuuta, kiinnittää erityistä huomiota kaikkien mahdollisuuteen saada terveydenhuoltoa ja tarjottavien palvelujen laatuun ja panna enemmän painoa ikääntyneiden ihmisten vapaa-ajan käyttöön. Toivomme, että komissio tekee ehdotuksen ikääntyneitä koskevasta erityisestä toimintaohjelmasta, jonka kokonaisvaltaisessa näkemyksessä otetaan huomioon kaikki nämä näkökohdat sen jälkeen kun eläkeläisten ja ikääntyneiden järjestöjä on ensin kuultu asiasta. Olisi myös tärkeää, että Euroopan unioni myöntäisi enemmän kansainvälistä tukea kehitysmaille, jotta ne voisivat kehittää ikääntymistä koskevia politiikkoja erityisesti naisten aseman ja aidsin torjumisen edistämiseksi.

Sartori (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin kiitän esittelijää ja kannatan työtä, jota on tehty äärimmäisen tärkeällä alalla, jota väestön ikääntyminen maissamme ja mantereellamme edustaa. Meidän kaikkien on mielestäni kohdeltava vakavasti ikäihmisiä ihmiskunnan perintönä: heidän viisauttaan, tietämystään ja historiaa, jonka eläviä tulkkeja he ovat, ei ole todellisuudessa perusteellisesti arvostettu ja hyödynnetty. Meidänkin maissamme ja Euroopassa on rehellisesti sanottuna tehty paljon viime vuosina, jotta kaikille ikäihmisille olisi tarjota - mikä on aivan perusteltua - turvaa ja ihmisarvoa tuovia järjestelmiä. Joillakin aloilla on toki tehty vähemmän, joten minusta Euroopassa on kehitettävä sellaisia menetelmiä, joilla taataan sellainen vähimmäistason turva ja huolenpito ikäihmisille, joka olisi samanlainen kaikissa unionin maissa ja joka olisi lähtökohtana myös ehdokasvaltioissa.
Eurooppa lähtee eittämättä siitä tietoisuudesta, että taloudelliset vaikeudet ja köyhyys ovat aina vaikeita asioita, siitä, että köyhyys ja sairaudet ovat vaikeita ja hankalia asioita ja että olisi kamalaa elää köyhänä, sairaana ja vanhana.
Sitä vastoin minusta on ponnisteltu vähemmän myös poliittisen ja institutionaalisen kannan tarjoamiseksi ja sen hyväksi, että kaikki ikäihmiset voitaisiin pitää mahdollisimman pitkään mukana työelämässä, jotta taataan heidän asteittainen poistuminen työelämästä. Tämä on mielestäni meidän kaikkien suuri haaste, jota on tarkasteltava suhtautumalla entistä joustavammin juuri työelämään siten, että hyödynnetään nykyistä järkevämmin asianomaisten henkilöiden ammattitaitoa.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, meidän on käsiteltävä väestön ikääntymistä koskevaa kysymystä kaikenikäisten ihmisten yhteiskunnan kannalta, kuten esityksessämme todetaan. Syntyy todellisia riskejä, jos käsittelemme tätä kysymystä ainoastaan talouden kannalta ja jos tarkastelemme ja arvostamme kansalaisia ainoastaan sillä perusteella, millaisen panoksen he voivat antaa talouteen tai työelämään. Kuten parlamentti tietää, yhteiskunta on paljon laajempi käsite kuin talous, ja tämän täytyy olla lähtökohtanamme.
Ikääntyneiden ihmisten tuloja koskeva kysymys riippuu siitä, missä määrin säilytämme Euroopan sosiaalisen mallin, jonka mukaan työssäkäyvät ihmiset auttavat niitä, jotka tietyssä elämänvaiheessa eivät joko sairauden tai vanhuuden takia enää pysty osallistumaan työelämään. On siis elintärkeää varmistaa tehokas verojärjestelmä ja tehokas sosiaaliturvajärjestelmä. Ennen kaikkea meillä on oltava lisäeläkerahasto, jotta tämän sukupolven sekä seuraavan ja sitä seuraavan sukupolven välillä voi olla yhteisvastuuta. On tärkeää, että kaikki jäsenvaltiot ottavat tämän huomioon.
Haluan lisäksi kiinnittää huomiota komission jäsen Diamantopouloun näkemykseen, joka on mielestäni virheellinen, sillä hän ilmeisesti luulee, että väestön ikääntyminen voidaan ratkaista siten, että me kaikki lisäännymme nykyistä enemmän: että me hankimme nykyistä enemmän lapsia. Tämä on ongelman pakoilua. Näin ei yksinkertaisesti tapahdu - ei varsinkaan Euroopan varakkaissa osissa. Meidän on siis käsiteltävä tosissamme maahanmuuttokysymystä. Ei riitä, että puhumme, että kehitysmailla on oltava riittävästi resursseja oman väestönsä ruokkimiseen ja sen tarpeiden täyttämiseen. Toki meidän on varmistettava se, mutta teimmepä sen sitten miten usein tai miten hyvin tahansa, ihmiset haluavat silti muuttaa Euroopan varakkaisiin osiin. Mielestäni meidän on torjuttava sellainen ajatus, että voimme rakentaa Eurooppa-linnoituksen ja pitää sen ulkopuolella ne miljoonat ja miljoonat ihmiset, jotka haluavat tulla Eurooppaan. He haluavat antaa panoksensa Euroopalle, ja siitä olisi meille hyötyä sekä taloudellisesti että kulttuurisesti.

Mantovani (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, puheenjohtajavaltio Espanjan järjestämä ikääntymistä käsittelevä maailmankokous, joka pidetään samaa aihetta käsitelleen ensimmäisen kokouksen 20. vuosipäivänä, tarjoaa varmasti ainutlaatuisen tilaisuuden paitsi kehitysmaille myös koko maailman väestölle keskittyä väestön ikääntymisen hyvin tärkeään ja entistäkin ajankohtaisempaan kysymykseen uudessa väestötilanteessa, jossa keskimääräinen eliniän odote on noussut myös lääketieteen kehityksen ansiosta.
Pyrittäessä vastaamaan ja syventymään keskimääräisen eliniän nousun ja väestön ikääntymisen taloudellisiin, sosiaalisiin ja terveydellisiin vaikutuksiin toivoisin, että korostettaisiin paitsi sitä roolia, jonka ikäihmisten on voitava nykyisin ottaa nyky-yhteiskunnassa, myös esimerkiksi kaikkien omatoimisuutensa menettäneiden ikäihmisten oikeutta nauttia varmasta elämänlaadusta. Tarvitsemme kaikkien Euroopan unionin maiden uutta ja takaisin saatua valveutuneisuutta, jotta voidaan edistää ikäihmisten aktiivista osallistumista yhteiskunta- ja kulttuurielämään. Tällainen suhtautuminen olisi itse asiassa arvokas lähtökohta yhteiskunnallemme, jossa ikäihmisiä on pidettävä paitsi palvelujen mahdollisina edunsaajina myös henkilöinä, joista on vielä hyötyä koko yhteiskunnalle.
Suhtaudun myönteisesti uuteen yhteisön ohjelmaan, jonka käynnistämiseen komissio valmistautuu - myös siksi, että komissio ei ole aiemmin pannut tikkua ristiin asiassa - nyt toisella vuosipuoliskolla pyrkiäkseen tuomaan parannusta tilanteeseen, jota se itse pitää huolestuttavana ikäihmisten elämänlaadun säilyttämisen kannalta.
Tarvitsemme siis voimakkaita ja yhtenäisiä eurooppalaisia toimia kohdataksemme ikääntymisen, joka on haaste ja samaan aikaan kiireellinen ongelma, joka jäytää kaikkien Euroopan valtioiden tulevaisuutta, etenkin kotimaassani Italiassa, Genovan kaupungissa, jossa ikääntyneiden osuus väestöstä on suurin koko unionissa.

Martínez Martínez (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, viime lauantaina puhuin Madridissa yhdessä ikääntymistä käsittelevän Yhdistyneiden Kansakuntien toisen maailmankokouksen kanssa rinnakkain järjestetyn kansalaisjärjestöjen foorumin lukuisista pyöreistä pöydistä.
Siellä esitettiin, että väestön ikääntyminen koskee yhtä lailla pohjoista kuin etelääkin, huolimatta siitä, että kehittyneen maailman ja kehitysmaiden yhteiskuntien välinen kahtiajako ja epätasa-arvo kasvaa jatkuvasti. Kiinnostavinta on ehkä ymmärtää, että paikasta riippumatta ikääntyneillä ihmisillä on kolme erityistarvetta.
Ensimmäinen koskee terveydenhuoltoa niissä ikäryhmissä, joissa terveys edellyttää yhä kalliimpia hoitoja; toinen on taloudellisen turvallisuuden takaaminen, jotta ikääntyneet voivat asua itsenäisesti lopettaessaan työnteon ikänsä takia; kolmas on yhteiskunnan ikääntyneitä kohtaan osoittama sosiaalinen huomio, kunnioitus ja arvostus, ei ainoastaan heidän tunnustuksena suoritetuista palveluista mikä on myös tehtävä vaan myös siitä roolista ja tehtävästä, mikä ikääntyneiden pitäisi ottaa ja täyttää yhteiskunnassamme.
Tyydyttävä vastaus kaikkiin näihin kolmeen tarpeeseen mahdollistaa, että ikääntyneet voivat kaikeksi onneksi elää ihmisarvoista elämää yhä useamman vuoden. Yleensä ottaen Euroopan unionin valtioissa on vastattu pääasiassa hyväksyttävästi kahteen ensimmäiseen vaatimukseen: terveydenhuoltoon ja taloudelliseen turvallisuuteen, vaikka avustukset ovat suoraan sanottuna riittämättömiä ja niitä pitäisi parantaa, minkä lisäksi on oltava tietoisia niiden pysyvyyttä koskevista uhkista. Sitä vastoin vastaamisessa kolmanteen tarpeeseen, ikääntyneiden huomioon ottamiseen ja heitä koskevaan vastuuseen, on edistytty vähän tai ei lainkaan.
Kehitysmaissa näkymät ovat vielä paljon pahemmat. Niissä ei ole vastattu vähimmässäkään määrin tyydyttävästi mihinkään kolmesta vaatimuksesta, ellei sitten ikääntyneiden kunnioittamiseen ja heitä koskevaan yhteisvastuuseen liittyvällä kolmannella alueella, jolla voidaan siis kirjata jotakin myönteistä.
Nämä ovat muita muuttovirtojen päivittäin muokkaamiin väestönkehitysnäkymiin kuuluvia haasteita, joita meidän on käsiteltävä. Näin tehtiin Madridissa järjestetyssä ikääntymistä käsittelevässä Yhdistyneiden Kansakuntien toisessa maailmankokouksessa, jossa otettiin käyttöön uusi strategia. Euroopan unionin on tuettava sitä määrätietoisesti, aivan kuten parlamenttikin tekee hyväksymällä tänään kollega Podestàn esittelemän erinomaisen hankkeen. Meidän on tehtävä se tulevaisuutemme takia ja jotta maailmasta tulisi yhä solidaarisempi ja siten oikeudenmukaisempi myös ikääntyneitä ihmisiä kohtaan.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, YK:n ikääntymistä käsittelevä kokous on varmasti hyvin tärkeä, koska siellä annetaan oletettavasti poliittisia suuntaviivoja, jotka takaisivat ikääntyneiden oikeudet, elämän laadun sekä ennen kaikkea torjuisivat syrjintää. Kuten komission jäsen Anna Diamantopoulou maanantaina sanoi Madridissa, ihmisten pitempi elinikä ja parempi terveys tarjoavat mahdollisuuden uudentyyppiseen elämään, uuteen yhteiskuntaan, joka heijastaa myönteisesti tekniikan ja tieteen saavutuksia.
Tämä ei kuitenkaan tapahdu tänään. Päinvastoin kaikenlaiset pahanilmanlinnut esittävät päivittäin pahaenteisiä ennustuksiaan planeetasta, joka luhistuu kuuden miljardin ihmisen painosta, ehtyvistä luonnonrikkauksista, tuhoutuvasta ympäristöstä, köyhistä kansoista, jotka lisääntyvät yhä enemmän, kun taas meidän määrämme kehittyneissä maissa vähenee ja ikäännymme samalla kun sosiaaliturvajärjestelmämme romahtavat.
Malthusilaisen teorian kannattajien tarjoama ratkaisu vähentäisi syntyvyyttä kolmannen maailman maissa mutta lisäisi sitä omissamme. Tätä on kehittyneen maailman moraali. Mielestäni väestön jakautumisen epätasapaino ja väestöongelmat ovat kytköksissä kehityksen ja planeettamme luonnonvarojen jakautumisen epätasapainoon, yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen, koulutukseen, sukupuolten väliseen tasa-arvoon, ihmisoikeuksiin ja kehitysmalleihin. Maapallon tulevaisuutta eivät varmastikaan uhkaa kolmannen maailman nälkäiset lapset eikä ikääntyvä väestö vaan ihmiskunnan kehittyneen kolmanneksen kulutustottumukset ja elämäntapa. Siihen meidän on puututtava ja siinä tarvitaan uudenlaista väestöpolitiikkaa.
Ennen kuin olemme kuitenkaan löytäneet tällaisen kestävän kehityksen kokonaisvaltaisen politiikan, jollaiseen komission jäsenkin viittasi, voimme noudattaa niitä hyviä neuvoja, joiden mukaan meidän on luovuttava rajoittavasta siirtolaispolitiikasta ja annettava siirtolaisille täydet sosiaaliset ja poliittiset oikeudet. Väestö ja työvoima Ruotsissa ja Saksassa olisivat kutistuneet, elleivät ne olisi noudattaneet siirtolaisten integraatiopolitiikkaa ja elleivät ne olisi täysin tunnustaneet naisten työoikeuksia. Vahvistamalla näitä kahta politiikkaa voidaan väliaikaisesti ratkaista ongelmat lyhyellä aikavälillä. Pidemmän aikavälin ratkaisut koskevat kuitenkin oikeudenmukaista ja erilaista talousjärjestelmää ja yhteiskunnallista kehitystä.

Puhemies. -
Keskustelun päätteeksi olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.

Puhemies. -
Siirrymme äänestykseen.
Yksinkertaistettu menettely 
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan laatima ehdotus neuvoston asetukseksi tiettyihin Osama bin Ladeniin, Al-Qaida-järjestöön ja Talebaniin liittyviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä sekä Afganistaniin suuntautuvan tiettyjen tavaroiden ja palvelujen viennin kieltämisestä, Afganistanin Talebania koskevien lentokiellon ja varojen sekä muiden taloudellisten resurssien jäädyttämisen laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 467/2001 kumoamisesta (KOM(2002) 117 - C5-0132/2002 - 2002/0059(CNS)) 
Ennen äänestystä:

Reding
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi ilmoittaa parlamentille neuvoston parlamentilta pyytämästä lausunnosta, joka koskee YK:n turvallisuusneuvoston jäädyttämiä varoja, että komissio tarkastelee huolellisesti parlamentin esittämiä tarkistuksia ja edistää niiden hyväksymistä neuvostossa, kun se on EY:n perustamissopimuksen, YK:n peruskirjan ja asian kiireellisyyden perusteella mahdollista.
Toiseksi komissio on myös valmis keskustelemaan parlamentin kanssa niistä jännitteistä, joita väistämättä muodostuu terrorismin rahoituksen kitkemistä koskevien jatkuvien ponnistelujen sekä kansalaisvapauksien ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen välille.

Ayuso González (PPE-DE)
. (ES) Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa ainoastaan pyytääkseni, että lainsäädäntöehdotus palautettaisiin komissiolle siinä muodossa, mihin se jäi maatalousvaliokunnan yksimielisen äänestystuloksen jälkeen. Emme pyydä sitä siksi, ettemme olisi siitä yhtä mieltä, vaan koska ehdotukseen ei ole sisällytetty synteettistä alkoholia, eikä oikeusasioiden valiokunta ole löytänyt oikeusperustaa, jonka nojalla se voitaisiin sisällyttää siihen. Pyydän siis saada äänestää lainsäädäntöehdotusta vastaan, jotta se palautettaisiin komissiolle.

Reding
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio ei voi tässä vaiheessa hyväksyä parlamentin kantaa, jonka mukaan se hylkäsi ehdotuksen ja vaati komissiota peruuttamaan sen. Jos parlamentti äänestää tämän kannan puolesta, mikä olisi komission mielestä valitettavaa, kollegani Fischlerin olisi pohdittava tilannetta ja neuvoteltava kollegojensa kanssa, miten asiassa olisi meneteltävä. Uskoakseni komission jäsen Fischler aikoo kuitenkin keskustella ongelmasta parlamentin valiokunnan kanssa.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen. Tässä tapauksessa asia palautetaan valiokuntaan.

Pere Esteven laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0087/2002) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille Valenciassa 22.-23. huhtikuuta 2002 pidettävän Euro-Välimeri-alueen ulkoasiainministerien kokouksen valmistelemiseksi (SEC(2002) 159 - C5-0128/2002- 2002/2057(COS)) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Vasco Graça Mouran laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0076/2002) komission tiedonannosta EU:n Kiinan-strategiasta: vuoden 1998 tiedonannon täytäntöönpano ja toimet EU:n Kiinan-politiikan tehostamiseksi tulevaisuudessa (KOM(2001) 265 - C5-0098/2001 - 2001/2045(COS)) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Carlo Fatuzzon laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0071/2002) komission tiedonannosta "Turvattuja ja kestäviä eläkkeitä koskevien kansallisten strategioiden tukeminen kokonaisvaltaisella lähestymistavalla" (KOM(2001) 362 - C5-0012/2002 - 2002/2017(COS))

Fatuzzo (PPE-DE)
. (IT) Haluaisin esittää suullisen tarkistuksen jäsen Pronkin ja jäsen Lullingin esittämään tarkistukseen 16, joka kuuluu seuraavasti: "On sitä mieltä, että jäsenvaltioiden on tunnettava vastuunsa ja taattava eläke, jonka turvin jokaisella eläkeläisellä on mahdollisuus viettää arvokasta ja itsenäistä elämää ja osallistua yhteiskunnalliseen ja kulttuuriseen toimintaan." Lisään tähän suullisena tarkistuksena sanat "Euroopan unionin tuella toissijaisuusperiaatetta noudattaen".
Fatuzzo (PPE-DE)
Jäsen Pronkin ja jäsen Lullingin esittämän tarkistuksen 12 viimeiseen riviin, jossa sanotaan: "kehottaa erityisesti jäsenvaltioita säilyttämään hyvin toimivan eläkejärjestelmän", lisään suullisena tarkistuksena sanan "eläkejärjestelmän" eteen sanan "pakollisen". Viimeiset kaksi riviä kuuluvat siis seuraavasti: "kehottaa erityisesti jäsenvaltioita säilyttämään hyvin toimivan pakollisen eläkejärjestelmän."

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE)
. Oikeusvarmuuden on aina oltava terrorismin torjunnan perustana. Tuemme kaikkia tähän pyrkiviä parannuksia. On parannettava kansalaisten oikeutta kääntyä tuomioistuimen puoleen saadakseen asiansa tutkituksi. Tämän oikeuden täytyy koskea myös ihmisoikeuksiin liittyviä kysymyksiä. Äänestyskäyttäytymisessämme näkyy halumme torjua terrorismi eivätkä siinä näy oikeusvarmuuden parannukset, joiden pitäisi kuitenkin mielestämme olla laajempia ja joita pitäisi tarkastella kansallisesta ja eurooppalaisesta näkökulmasta.

Crowley (UEN)
. (EN) Kannatan menettelyjä, joilla YK:n pakotekomitean laatimaa luetteloa voidaan tarvittaessa tarkistaa, kuten tarkistuksessa 2 todetaan. Luettelo on laaja, ja me luotamme siihen.
Olisin halunnut lisää varmuutta yhteisöjen tuomioistuimelle ehdotettuun tehtävään, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden tuomioistuinten tehtävä.
En ole varma tarkistuksen 9 seurauksista; kyseinen tarkistus koskee komission ehdotuksia komission saamien tietojen saattamisesta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten käyttöön. Tietojen saattaminen edelleen parlamentin ja sen "asiasta vastaavan valiokunnan" käyttöön "asianmukaisten menettelyjen mukaisesti" on sanamuodoltaan hämärä.
Kannatan voimakkaasti komission tekstiin esitettyjä tarkistuksia, jotka koskevat ihmisoikeuksien ja humanitaaristen tarpeiden kunnioittamista.
En osallistunut äänestykseen, koska pidän tätä vakavana asiana. Kaikki, mikä liittyy terrorismin kitkemiseen, on tärkeää. Terroristijärjestöjen ja niiden tukijoiden rahavirtojen katkaiseminen on yksi tärkeimmistä käytössämme olevista keinoista Al-Qaida-verkoston varalta. Olisin halunnut, että meillä olisi ollut enemmän aikaa käsitellä ehdotuksen tätä puolta ja tarvittaessa vahvistaa toimenpiteitä entisestään.
(Lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Di Lello Finuoli (GUE/NGL)
. (IT) Vahvistaessamme ehdotonta tehtäväämme kaikenlaisen terrorismin torjunnassa äänestimme yhdessä muiden ryhmien kanssa esittämiemme tarkistusten puolesta, jotta niillä mahdollistettaisiin - Euroopan yhteisön tuomioistuimeen turvautumisen ohella - Euroopan kansalaisten oikeudellinen suojelu. Osa näistä kansalaisista on jo mainittu asetukseen liitetyssä luettelossa, vaikka heidän yhteyksistään terroristiliikkeisiin tai osallisuudestaan terroritekoihin ei ole saatu minkäänlaisia todisteita.
Sitä vastoin annoimme kieltävän äänemme asetukselle sekä menettelyn - tämä on neljäs kerta, kun terrorismista äänestetään kiireellisenä aiheena, ilman mietintöä ja keskustelua - että sisällön osalta, koska äänestys koski CIA:n YK:lle toimittamaa nimiluetteloa ilman minkäänlaisia todisteita tai mahdollisuutta päästä käsiksi mahdollisiin todisteisiin.
Asetuksen 2 artiklassa mainittu henkilöiden, yhteisöjen ja elinten luetteloa koskevat laatimismenettelyt rikkovat selkeästi EU:n kansalaisten puolustautumisoikeutta koskevia sitovia normeja - jotka on vahvistettu myös hiljattain laaditussa EU:n perusoikeuskirjassa - ja rajoittavat myös heidän taloudellista valmiuttaan ja aktiivisuuttaan, mikä on hyväksytty ilman, että jäisi minkäänlaista mahdollisuutta valvoa demokraattisesti ja/tai oikeudellisesti todisteita, joita on toimitettu nimien liittämiseksi mainittuun luetteloon.
Näin ollen olisi toivottavaa, että neuvosto edes harkitsisi parlamentin hyväksymiä tarkistuksia ja tekisi sen mukaiset muutokset asetusehdotukseen.

Eriksson, Frahm, Schmid, Herman, Seppänen ja Sjöstedt (GUE/NGL)
. (EN) Euroopan parlamenttia on jälleen kerran pyydetty soveltamaan kiireellistä menettelyä kansainvälisen terrorismin torjumista koskevassa kysymyksessä.
Neuvoston pyynnön jälkeistä menettelyä on mahdotonta hyväksyä, koska kriittisiä kysymyksiä nimien poistamisesta terroristeiksi epäiltyjen henkilöiden ja ryhmien luettelosta tai lisäämisestä sinne ei ole ratkaistu, vaan menettelyn päättäminen jää yksinomaan YK:n pakotekomitean tehtäväksi.
Lisäksi EU:n asetuksessa viitataan jatkuvasti YK:n pakotekomitean YK:n turvallisuusneuvostossa hyväksymään päätöslauselmaan täsmentämättä EU:n jäsenvaltioiden ja yhteisöjen tuomioistuimen tehtävää ja osuutta asiassa.
Vaikka suhtaudummekin myönteisesti niihin parlamentin poliittisten ryhmien esittämiin tarkistuksiin, joissa pyritään parantamaan asetuksen soveltamisalaa ja sisältöä, äänestimme asetusta vastaan lähinnä valitun menettelyn takia: siksi, että sisällön muuttaminen on mahdotonta, ja luettelon laatimista koskevien menettelyjen takia.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Jälleen, eli neljännen kerran, komissio pyytää, että Euroopan parlamentti äänestää kansainvälisen terrorismin torjuntaan liittyvistä tiettyihin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä ilman, että sitä ennen aiheesta olisi keskusteltu joko täysistunnossa tai asiasta vastaavasta valiokunnassa. Vastustamme tätä menetelmää ja äänestimme siksi asetusta vastaan.
Tuomitsemme jälleen jyrkästi ja yksiselitteisesti Yhdysvalloissa tapahtuneet terroriteot ja vahvistamme, että Yhdistyneissä Kansakunnissa on kehitettävä sen peruskirjan mukainen ratkaisu, joka perustuu ponnistuksien yhteensovittamiseen ja kansainväliseen yhteistyöhön. Emme voi kuitenkaan hyväksyä, että Euroopan parlamentin hyväksyttäväksi tuodaan yhteisöjä ja henkilöitä koskeva luettelo, jota ei ole perusteltu tai josta ei ole esitetty minkäänlaisia todisteita, ja tämä on toinen syymme äänestää asetusta vastaan.
Toisaalta katsomme, että sinänsä tarpeellista terrorismin vastaista taistelua ei saa käyttää verukkeena, jonka varjolla vahingoitetaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeuteen keskeisesti liittyviä näkökohtia.

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
. (SV) Pidätyimme äänestämästä lopullisessa äänestyksessä, joka koski komission ehdotusta terrorismista epäiltyjen henkilöiden varojen jäädyttämisestä. Olemme sitä vastoin antaneet tukemme tarkistuksille, jotka kaikki auttavat parantamaan asetusta.
Terrorismin vastainen taistelu on ratkaisevan tärkeää, ja tuemme sitä. Terrorismista tai yhteistyöstä terroristien kanssa epäiltyjen henkilöiden varojen jäädyttäminen on tärkeä osa tätä maailmanlaajuista työtä. Emme voi kuitenkaan hyväksyä menettelyä, jossa YK:n turvallisuusneuvosto ja pakotekomitea päättävät pakotteista yksittäisiä ihmisiä vastaan täysin ilman että näillä olisi mahdollisuutta tutustua näyttöön tai valvoa menettelyn laillisuutta. Oikeusvarmuus on näin vaarassa joutua uhatuksi.
Kaikkien YK:n luettelossa olevien henkilöiden on välittömästi saatava mahdollisuus tutustua todisteisiin ja epäilyjä koskeviin muodollisiin syytteisiin. Heidän on saatava mahdollisuus viedä asia oikeuden tutkittavaksi. On vahvistettava selvät ja selkeät arviointiperusteet sille, millä perusteilla ihmisiä otetaan luetteloon ja poistetaan siltä. YK:n turvallisuusneuvostoon kuuluvilla EU-valtioilla, Isolla-Britannialla, Ranskalla ja Irlannilla, on suuri vastuu: niiden on puolustettava oikeusvarmuutta ja vaadittava, ettei ihmisoikeuksia unohdeta kompromisseissa. Puheenjohtajavaltio Espanjan ja jäsenvaltioiden on ryhdyttävä voimakkaisiin toimiin YK:ssa ja Yhdysvaltoja vastaan, jotta ihmisoikeuksia kunnioitetaan.

Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE)
. (SV) Olemme tämänpäiväisessä äänestyksessä tukeneet neuvoston uutta asetusta kansainvälisestä terrorismista sekä niitä parlamentin hyväksymiä tärkeitä tarkistuksia, joilla lisätään oikeusvarmuutta ja edistetään perusihmisoikeuksien kunnioittamista.
Valitamme syvästi sitä oikeudenvastaista tilannetta, johon on jouduttu niiden kolmen ruotsalaisen kohdalla, jotka ovat mukana YK:n pakotekomitean epäiltyjä terroristeja koskevassa luettelossa. Näitä henkilöitä vastaan ei ilmeisesti ole oikeudellisesti pitäviä todisteita, vaan sen sijasta on kyse "ehkäisevästä" toimenpiteestä. Siksi ruotsalaisia tukevaa oikeusprosessia on jatkettava. Pidämme myönteisenä asetukseen tehdyn tarkistuksen selvää viittausta siihen, että "[EY:n tuomioistuimella] on toimivalta ratkaista asiat, joissa [terrorismista epäiltyjen henkilöiden] luettelossa mainitut henkilöt nostavat kanteen". Asetusehdotuksessa sanotaan lisäksi, että "yhteisössä olisi myös otettava käyttöön menettely kyseisten luetteloiden muuttamista varten".
YK:n päätöslauselmat, joihin neuvoston asetus perustuu, sitovat maatamme kansainvälisen oikeuden perusteella, ja tätä periaatetta on kunnioitettava, vaikka päätös olisikin meidän kannaltamme kielteinen. Päätöslauselmien tavoite, terrorismin torjunta, on laillinen ja tähdellinen, mutta tavoitteena on myös muuttaa säädösten sovellustapaa. Neuvoston asetus on askel oikeaan suuntaan, mutta oikeusvarmuus ja perusihmisoikeuksien kunnioittaminen edellyttävät jatkuvia ja entistä tiiviimpiä ponnistuksia nykyisten pakotesäännösten muuttamiseksi.

Theorin (PSE)
. (SV) Perusvapauksia ja -oikeuksia ei saa koskaan kyseenalaistaa. Tämä on erityisen tärkeää taistelussa terrorismia vastaan. Terrorismia ei voida torjua loukkaamalla demokratiaa ja ihmisoikeuksia. YK:n peruskirjan mukaan YK:n turvallisuusneuvostossa tehdyt päätökset sitovat kaikkia jäsenvaltioita. Päätökset ovat sitovia, mutta missään tapauksessa ne eivät voi olla ehdottomia. On jäätävä tilaa toimia.
On mahdotonta suostua pakotekomitean menettelyyn, jossa se on varauksetta hyväksynyt Yhdysvaltain luettelon terroristeiksi epäillyistä henkilöistä ja järjestöistä. Kun luettelo, jota ei julkaista, hyväksytään 48 tunnin kuluessa, jollei kukaan protestoi, on mahdollista, että tehdään perusteettomia päätöksiä. Toimielin, jolla ei ole oikeudellista toimivaltaa, vaarantaa perusvapaudet ja -oikeudet, kun asianomaisille henkilöille ei kerrota, mistä heitä syytetään, eikä heillä ole mahdollisuutta valittaa päätöksestä.
Parlamentin tarkistukset ovat keskeisiä EU:n kansalaisten oikeusvarmuuden takaamiseksi. Voin siksi kannattaa neuvoston asetusta vain näin muutetussa muodossa.

Turco (NI)
. (IT) Radikaalijäsenet äänestivät asetusehdotusta vastaan osoittaakseen vastustavansa terrorismia, kiireellisiä politiikkoja ja menettelyjä, suojellakseen demokratiaa ja oikeusvaltiota ja varmistaakseen parlamentin ja parlamentin jäsenten arvokkuuden.
Äänestimme vastaan, koska Euroopan parlamenttia on nyt neljännen kerran kehotettu äänestämään ns. ylimääräisessä äänestyksessä puutteellisesta asiakirjasta, jonka tarkoituksena on ryhtyä terrorismin vastaisiin toimiin; lisäksi sitä on jo toisen kerran kehotettu äänestämään ilman keskustelua ja mietintöä päätöksestä jäädyttää henkilöiden ja yhtiöiden varat sellaisiin terroritekoihin osallistumisen takia, joita ei ole kunnolla eritelty.
Äänestimme vastaan, koska sittemmin on osoittautunut todeksi, että syyskuun 11. päivän jälkeen on tosiasiallisesti vahvistunut kiireellisen menettelyn tarjoaman välineen perusteeton käyttö hätätilanteissa.
Äänestimme vastaan, koska kansanedustajina emme suostu korvaamaan "luonnollisesti" virkaan asetettujen elinten, kuten tuomarikunnan ja poliisin toimintaa ja vastuuta.
Äänestimme vastaan, koska vastustamme oikeuspoliisin toimia, joista voitaisiin keskustella ja äänestää tavanomaisessa menettelyssä.
Äänestimme vastaan toivoen, että koko parlamentista löytyisi aloitekykyä vastustaa sellaisia hätätilan menettelyjä ja -toimintalinjoja, jotka vahingoittavat demokratian ja oikeusvaltion perusperiaatteita, mikä on terroristien tavoitteena
Caudron (PSE)
. (FR) Ensinnäkin haluan kiittää kollegaani Elisa Damiãoa hänen tekemästään työstä tämän erittäin tärkeän asiakirjan hyväksi.
Kaikki muistavat ne pitkät keskustelut, joita käytiin 1980-luvulla ja joissa jokainen puolusti omaa kantaansa. Samalla kun toiset väittivät, että todisteet asbestin vaarallisuudesta olivat vääriä, asbestille altistuneet toivoivat täysin perustellusti, että silloin olisi sovellettu nykyistä ennaltavarautumisen periaatetta. Loppujen lopuksi oli pakko ottaa huomioon ne monet tutkimukset, joissa todettiin, että asbesti on erityisen vaarallinen aine, jolle altistuminen voi aiheuttaa vakavia sairauksia. Ajan mittaan liian monet ottivat riskejä, jotka kostautuivat lyhemmällä tai pitemmällä aikavälillä. Joillakin sairauksilla on pitkä itämisaika kuidun elimistöön joutumisesta biologiseen degeneroitumiseen.
Tällä hetkellä suurin osa jäsenvaltioista on kieltänyt asbestia sisältävien tuotteiden kaupan pitämisen ja käyttämisen. Vaara on kuitenkin vielä olemassa tietyillä aloilla. Tarkoitan erityisesti asbestin poistoon liittyviä töitä, asbestia sisältävien rakennusten korjaamista ja kunnostamista.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Darras (PSE)
. (FR) Aivan ensimmäiseksi haluan kiittää sekä esittelijäämme työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa, jäsen Elisa Maria Damiãoa, että koko valiokuntaa tästä työstä, jota he meille ehdottavat.
Nykyisin kaikki tietävät, että ne henkilöt, jotka altistuvat asbestille - luonnollisestikin - asbestin valmistuksen, mutta myös asbestin käsittelyn yhteydessä sitä poistettaessa, ovat suuressa vaarassa sairastua vakavasti.
Oli tärkeää myös vahvistaa direktiiviä 83/477/ETY, jolla pyritään suojelemaan työntekijöitä niiltä riskeiltä, joita aiheutuu asbestille altistumisesta työssä. Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on työstänyt tässä hengessä komission tekemää ehdotusta: mietinnössä pyydetään siis asbestialtistuksen raja-arvojen alentamista tietyissä toimissa, kuten purku-, kunnossapito- ja korjaustoimissa sekä sähkö- ja putkimiehen töissä.
Mietinnössä korostetaan myös, miten tärkeää on, että jäsenvaltiot säätävät ennalta ehkäiseviä sanktioita sellaisia tapauksia varten, joissa asbestin poistoon liittyvää lainsäädäntöä ei noudateta.
Mietinnössä käsitellään myös asbestille altistuvien työntekijöiden koulutusta. Se on erittäin tärkeää ja muodostaa myös vahvan tukipilarin työpaikan turvallisuutta ja terveyttä koskeville politiikoille.
(Äänestysselitys keskeytettiin työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan nojalla.)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Nyt käsiteltävän direktiiviehdotuksen avulla komissio pyrkii, joskin lievennetyssä muodossa, orientoimaan uudelleen eniten altistuvien työntekijöiden suojelutoimenpiteet, tarkistamaan altistustasot ja tutkimaan uudelleen menetelmää, jolla arvioidaan asbestikuidun pitoisuus ilmakehässä, vaatimaan altistumista ennalta ehkäiseviä tai minimoivia toimia sekä arvioimaan asbestille piilo- tai välillistä altistumista aiheuttavien töiden riskit. Halusimme parantaa mietintöä asiasta vastaavassa valiokunnassa ja täysistunnossa tekemillämme ehdotuksilla, jotka esittelijä Elisa Damião ja täysistunto hyväksyivät. Ne ovat seuraavanlaisia:
Täytyy kiinnittää erityistä huomiota työlainsäädännön noudattamiseen, joka on tällä alalla ensisijaisen tärkeää nimenomaan työpaikkojen heikentämistä ehkäisevien toimien ja työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien säännösten täytäntöönpanon kannalta.
Jäsenvaltioiden on erityisesti kiinnitettävä huomiota työntekijöiden oikeuksiin, etenkin heidän terveyteensä, kaivosten tai näitä tuotteita valmistavien yksiköiden sulkemisen yhteydessä.
Poikkeuksista on luovuttava, mikäli ei ole todisteita, että asianomaisissa tapauksissa ei aiheudu vaaraa työntekijöille.
Nyt toivomme, että komissio ja neuvosto hyväksyvät Euroopan parlamentin ehdotukset.

Titley (PSE)
. (EN) Kannatan täysin ehdotuksia, joilla pyritään parantamaan työntekijöiden suojelua asbestialtistuksen aiheuttamilta terveysvaaroilta. Koska asbestille altistuvien työntekijöiden määrän ennustetaan kasvavan huomattavasti vuoteen 2020 mennessä, lainsäädäntöä on parannettava, jotta voidaan entisestään vähentää hyväksyttäviä altistustasoja. On tärkeää soveltaa seuraamuksia vastuuttomiin työnantajiin, jotta EU osoittaisi, että se suhtautuu vakavasti lainsäädännön rikkomiseen. Pidän myönteisenä myös ehdotusta, jonka mukaan asbestin terveysvaaroja koskevaan koulutukseen ja tiedotukseen annetaan EU:n rahoitusta. Mietinnöllä olisi edistettävä ehkäisevää - pikemminkin kuin korjaavaa - lähestymistapaa asbestialtistukseen, ja sen avulla voitaisiin mahdollisesti vähentää tuntuvasti asbestille altistuvien työntekijöiden määrää.

Görlach (PSE)
. (DE) Äänestin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietinnön puolesta ja komission ehdotusta vastaan, koska siinä ylitettiin selvästi ne suuntaviivat, jotka maatalousministerien neuvosto antoi komissiolle heinäkuussa 2000.
Sen sijaan, että komissio olisi tehnyt ehdotuksen suppeasta yksinkertaisesta puitesääntelystä EU:n alkoholimarkkinoiden ja kauppavirtojen valvomiseksi, se ehdottaa uuden yhteisen markkinajärjestelyn perustamista. Tämä tarkoittaa muun muassa, että sen voimaantulon jälkeen käyttökelpoiset kansalliset järjestelmät, joilla on tärkeitä maatalous- ja sosiaalipoliittisia tavoitteita, kuten kulttuurimaisemien hoito ja kodikkaiden hedelmäpuita kasvavien niittyjen säilyttäminen, ja joissa tuetaan maataloudessa toimivia tislaamoja, on lakkautettava, koska ne ovat yhteensopimattomia EY:n perustamissopimuksen kilpailumääräysten kanssa, vaikka ne ovat tähän päivään asti olleet Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan yhteensopivia EY:n perustamissopimuksen ja sisämarkkinoiden nykyisten määräysten kanssa.
Uuden YMJ:n perustaminen on torjuttava senkin vuoksi, että nyt keskustellaan koko yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta ja markkinajärjestelyistä luopumisesta tulevan monimuotoisen lähestymistavan hyväksi ja että Agenda 2000:n tarkistaminen on edessä. Siksi vaadin, että komissio peruuttaa ehdotuksensa maataloudesta peräisin olevan alkoholin yhteisestä markkinajärjestelystä ja antaa uuden ehdotuksen, jossa noudatetaan tiukasti neuvoston heinäkuussa 2000 antamaa mandaattia.

Lulling (PPE-DE)
. (DE) EU:n komissio ei usein todella pysty olemaan esittämättä meille aivan tarpeettomia, epämiellyttäviä ja vaikutuksiltaan kielteisiä ehdotuksia. Ehdotus asetukseksi maataloudesta peräisin olevan etyylialkoholin yhteiseksi markkinajärjestelyksi on todellinen malliesimerkki kohtuuttomasta sääntelyvimmasta.
Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta on siksi tehnyt yksimielisesti ainoan oikean ratkaisun ja torjunut ehdotuksen ja vaatinut komissiota perumaan sen. En edes menisi niin pitkälle, että vaatisin komissiota esittämään uuden ehdotuksen, sillä tällä alalla ei ole minkäänlaista toimintatarvetta, lukuun ottamatta sitä, että meidän olisi säädettävä yhteiset säännökset maatalousperäisen alkoholin ja synteettisen alkoholin käytöstä, koska ne ovat korvattavissa toisillaan suurimmassa osassa käyttötapoja. Koska maataloustuotteen yhteiseen markkinajärjestelyyn ei voida sisällyttää synteettistä tuotetta, minkä viisaat juristimme ovat vahvistaneet, emme voi käyttää tätä sinänsä järkevää vaihtoehtoa, johon esittelijämmekin pyrki. Ei ole kuitenkaan mitään järkeä säädellä vain maatalousperäisen alkoholin markkinoita, koska kummankin laadun kysyntä muodostaa puolet alkoholin kokonaiskysynnästä yhteisössä.
On kuitenkin todettava myös, että markkinavoimat ovat tällä välin saaneet aikaan tasapainon, niin että on todella vaikea ymmärtää, miksi ylhäältä käsin pitäisi säädellä tai antaa turhia säännöksiä siitä, minkä markkinat ovat jo säädelleet parhain päin.
(Lyhennetty työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan nojalla.)

Malmström, Paulsen ja Olle Schmidt (ELDR)
Suhtaudumme kriittisesti Ayuso Gonzálezin mietintöön maataloudesta peräisin olevan etyylialkoholin yhteisestä markkinajärjestelystä. Meidän mielestämme mietintö edustaa aikansa elänyttä maatalouspolitiikkaa, joka ei vastaa nykyaikaisen, maailmanlaajuisen yhteiskunnan ehtoja ja tarpeita. Päinvastoin: komission ehdotus markkinajärjestelystä ilman tukitoimia olisi askel oikeaan suuntaan. Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon sen, että EU:n maatalouspolitiikkaa on lähitulevaisuudessa tarkistettava yleisesti, olemme päättäneet äänestää komission ehdotuksen puolesta.

Andersson, Färm, Hedkvist Petersen, Hulthén, Hans Karlsson ja Theorin (PSE)
Pidämme Barcelonan prosessia myönteisenä ja tuemme siksi mietintöä. Vastustamme kuitenkin Euro-Välimeri-alueen pankin perustamista, sillä toiminta olisi päällekkäistä Euroopan investointipankin ja Afrikan kehityspankin työn kanssa. Tuemme kuitenkin ehdotusta, jonka mukaan EIP:n sisälle pitäisi perustaa lainoja myöntävä elin, jota arvioitaisiin vuoden toiminnan jälkeen.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Kannatamme Euroopan unionin jäsenvaltioiden ja Välimeren alueen maiden välisten suhteiden syventämistä ja katsomme, että sen on pohjauduttava maiden välisen yhteistyön sekä taloudellisten ja kulttuuristen suhteiden syventämiseen, missä on otettava huomioon kaikkien yhteiset ja yksilölliset edut sekä kunkin kansan elinolojen kehittäminen ja parantaminen.
Niinpä arvostelemme komission edistämiä ja neuvoston tukemia ehdotuksia, joissa Barcelonan prosessia käytetään siihen, että eri maiden kanssa tehtävien assosiaatiosopimusten ja vapaakauppa-alueen perustamisen myötä vapautetaan palvelut ja maatalousala ja yleensä ottaen pannaan täytäntöön Dohan Maailman kauppajärjestön konferenssissa esitetyt suuntaviivat.
Toisaalta meitä huolestuttaa, että tavoitteena on ottaa keskeiseksi poliittiseksi painopistealueeksi terrorismin 
vastainen taistelu. Samalla väheksytään erittäin tarpeellista pohdintaa, joka koskee terrorismin perimmäisiä syitä kuten esimerkiksi Lähi-idän tai Länsi-Saharan konfliktin ratkaisua Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmissa , tai vastaamista lukuisten väestönosien välttämättömiin perustarpeisiin ja puutteisiin, jolla varmistettaisiin Välimeren alueen maiden taloudellinen kehitys ja sosiaalisten olojen paraneminen.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Välimeren alue on strategisesti merkittävä, varsinkin ajateltaessa itälaajentumista ja syyskuun 11. päivän jälkeistä uutta kansainvälistä politiikkaa, ja siksi on perusteltua vahvistaa ja syventää EuroVälimeri-suhteita ja siten Barcelonan prosessia yhä enemmän.
Barcelonan prosessin päätavoitteena on luoda rauhaan ja jaettuun vaurauteen perustuva EuroVälimeri-alue. Siksi ei ole pienintäkään epäilystä olemassa olevien yhteistyövälineiden jatkamisen, elvyttämisen ja syventämisen merkityksestä ja tarpeellisuudesta.
Tämän takia tuen komission Valenciassa pidettävää EuroVälimeri-alueen ministerikokousta koskevaa toimintasuunnitelmaa, joka heijastaa mielestäni onnistuneesti EuroVälimeri-kumppanuuden nykyisiä huolenaiheita ja haasteita. Haluaisin kuitenkin päättää puheenvuoroni painottamalla toimintasuunnitelmassa kolmea ensisijaisena pitämääni kohtaa: Välimeren alueen maiden yhteenkuuluvuuden ja kumppanuuden vahvistamista vuoropuhelurakenteiden ja työmenetelmien uudelleen järjestämisen avulla, yksityissektorin tukemista ja kulttuurien välisen vuoropuhelun vahvistamista.

Mann, Thomas (PPE-DE)
. (DE) Äänestin juuri kollega Graça Mouran EU:n Kiinan strategiaa koskevan mietinnön puolesta ja tuin muutamaa tarkistusta. Kiinassa vainotaan, pidätetään ja pahoinpidellään edelleen tuhansia nunnia ja munkkeja. Tiibetille kieltäydytään antamasta kulttuurista ja uskonnollista itsenäisyyttä. Kiinalaisia asutetaan sinne järjestelmällisesti, niin että tiibetiläiset jäävät yhä enemmän vähemmistöön omassa maassaan.
Mietinnössä palataan oikeutetusti parlamentin toistuvasti esittämään vaatimukseen EU:n Tiibetin asiain erityisedustajan nimittämisestä. Lisäksi muistutetaan kahden vuoden takaisesta päätöslauselmasta, jossa parlamentti vaati EU:n jäsenvaltioita tunnustamaan Tiibetin pakolaishallituksen, mikäli Tiibetin tilanne ei parane kolmessa vuodessa.
Rauhanomaiselle ratkaisulle ei ole vaihtoehtoa: Kiinan hallituksen ja Dalai Laman on neuvoteltava ilman ehtoja. Tibet Intergroup -ryhmän johtajana pidän päätavoitteena Tiibetin täydellistä autonomiaa. Kahdenvälinen ratkaisu lienee kiinalaistenkin edun mukaista, koska he ovat huolissaan kansainvälisestä maineestaan. Lähtökohtana on Dalai Laman viisikohtainen suunnitelma ja hänen Euroopan parlamentille pitämänsä puhe 24. lokakuuta 2001.
Kaikkein valitettavimpana asiana pidän EU:n asennetta. Se ei ottanut Genevessä esiin Kiinan ihmisoikeusrikkomuksia, vaan piti parempana käsitellä asiaa EU:n ja Kiinan välisen vuoropuhelun yhteydessä siis suljettujen ovien takana.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kiina on väkiluvultaan maailman suurin valtio, joten se on sotilaallinen ja taloudellinen voimatekijä. Hallitsevalla kommunistisella puolueella ei ole enää mitään tekemistä niiden työläisten ja talonpoikien kapinaliikkeiden kanssa, jotka ennen taistelivat riistoa ja oikeudettomuutta vastaan. Asianlaita on päinvastoin. Puolue yrittää armeijan, poliisin, arvostelijoiden vangitsemisen ja kuolemanrangaistusten toimeenpanon avulla turvata vain väkisin aikaansaadun taloudellisen kasvun. Vahva valtio toimii omaa kansaansa vastaan ja luo runsaasti toimintaedellytyksiä uudelle sellaisten yrittäjien ryhmälle, joista tulee matalien palkkojen ja huonojen työehtojen ansiosta piankin rikkaita. Lakoille ja mielenosoituksille ei jää tilaa, ei myöskään yhdistymisvapaudelle, uskonnonvapaudelle tai vapaille vaaleille. Jos Kiina olisi pieni maa, vallitsisi laaja yksimielisyys siitä, että sitä pitäisi painostaa. Koska se on suuri ja tärkeä, sekä vasemmisto että oikeisto pyrkivät ystävyyteen ja kauppasuhteisiin. En voi mitenkään hyväksyä Kiinan etuoikeutettua kohtelua, jota valitettavasti myös osa ryhmätovereistani harrastaa. Aikaisemmin tässä keskustelussa alankomaalainen kollegani Belder EDD-ryhmästä sanoi osuvasti, että kriittinen vuoropuhelu on välineenä epäonnistunut ja tyynnyttää omaatuntoa, vaikka pidämme silmällä omia taloudellisia etujamme. Tässä tapauksessa voin olla hänen päätelmästään täysin samaa mieltä.

Titley (PSE)
. (EN) Kannatan täysin tätä päätöslauselmaa, jossa vaaditaan yhteistyön tehostamista EU:n ja Kiinan välillä. Uskon, että EU:lla on elintärkeä tehtävä Kiinan taloudellisen, sosiaalisen ja poliittisen asialistan muokkaamisessa. Kiinan WTO-jäsenyyttä on pidettävä myönteisenä, mutta EU ei saa sortua omahyväisyyteen: ihmisoikeuksia ja Kiinan ratifioimia YK:n yleissopimuksia ei vieläkään kunnioiteta täysimääräisesti. Mielestäni mietinnössä vallitsee oikeanlainen tasapaino, sillä siinä kannustetaan Kiinan taloudellisia ja sosiaalisia uudistuksia ja samalla tuomitaan ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen jatkuva rikkominen. EU:n ja Kiinan suhteita hiertävät edelleen sellaiset kysymykset kuin Falun Gongin kannattajien sortaminen ja munkkien vangitseminen Tiibetissä. On siis yhtä lailla tärkeää, että EU osoittaa lujuutensa näissä kysymyksissä ja halukkuutensa olla tekemisissä Kiinan kanssa.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ennen kaikkea kiittää kaikkien ryhmien niitä kollegajäseniä, jotka äänestivät puolesta tai ainakin ovat osallistuneet keskusteluun tästä mietinnöstä, jonka tehtävänä on varmojen eläkkeiden turvaaminen kaikille Euroopan kansalaisille. Ihmeitä emme kykene tietenkään tekemään, mutta Euroopan unioni voi tehdä jotakin - se voi tehdä mielestäni paljonkin - niiden kansalaisten hyväksi, jotka ovat tehneet koko elämänsä työtä ja joilla on oikeus saada tunnustus työnsä merkitykselle aikana, jolloin yhä useammat vanhukset kaipaavat vastinetta yhteiskunnalta. Olisi oikeudenmukaista, että heidän rahansa käytetään oikein ja että he saavat viettää eläkepäiviään pitkään, hyvin pitkään.

Lulling (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin loppujen lopuksi Fatuzzon mietinnön puolesta siitä huolimatta, että osa niistä tarkistuksista hylättiin, jotka olin yhdessä jäsen Brokin kanssa esittänyt ryhmäni puolesta. Se on harmillista, koska tarkistukset selvensivät hyvin sitä, mikä eläkekysymyksissä kuuluu jäsenvaltioiden vastuulle ja mikä osa - äärimmäisen pieni osa - kuuluu Euroopan unionin toimivaltaan.
Suullisessa tarkistuksessa, jonka jäsen Fatuzzo esitti tarkistuksestamme 16, puhutaan komission tuesta eläkeoikeuden varmistamiseksi. Tuo sana "tuki" saattaa aiheuttaa sekaannusta. On tehtävä selväksi, ettei sellainen tule kysymykseen, että komissio myöntää taloudellista tukea tässä kappaleessa kaavailtujen tavoitteiden saavuttamiseksi, vaikka olemmekin kaikki yhtä mieltä näistä tavoitteista. Komissio ei voi myöntää tätä varten taloudellista tukea, vaan se voi ainoastaan tukea tätä prosessia niin kuin se avoimen yhteistyön puitteissa tekeekin. Olemme muuten tyytyväisiä samaan kappaleeseen sisältyvään komission aloitteeseen, jonka tavoitteena on turvattujen ja kestävien eläkkeiden varmistaminen. Tämä olisi ollut täysin riittävä toimi.
En ymmärtänyt, että sosialistikollegamme - jotka sentään ovat melko valppaita sosiaaliturvasta puhuttaessa - ajattelivat voivansa sekoittaa keskenään yhteisön toimivaltuudet ja tärkeän toissijaisuusperiaatteen. Eilen parlamentin koko vasemmisto nousi kapinaan ehdotusta vastaan, jonka mukaan olisi kannattavaa ja välttämätöntä, että nykyisistä paljon useammat yli 50-vuotiaat tekisivät töitä. Tässä tapauksessa kannatamme toissijaisuutta sitäkin suuremmalla syyllä, että on kyse jäsenvaltioiden kokonaisvaltaisesta eikä osittaisesta vastuusta eläkejärjestelmiemme kolmen osa-alueen osalta.

Berthu (NI)
. (FR) Fatuzzon mietintö eläkejärjestelmien kestävyydestä Euroopan unionissa osoittaa kiehtovalla tavalla, miten Bryssel onnistuu omimaan itselleen jonkin kysymyksen käsittelyn, aivan kuin sen toimivalta olisi itsestään selvä asia, vaikka perustamissopimuksessa ei puhuta sanallakaan eläkkeistä, jotka kuuluvat oikeudellisesti puhtaasti kansalliseen toimivaltaan, asia, jota ei voi kieltää.
Kuten tavallista, kaikki sai alkunsa komission varovaisista tiedonannoista, joissa pyrittiin osoittamaan, että eläkkeiden kestävyydellä on enemmän tai vähemmän vaikutusta tiettyihin eurooppalaisiin toimivaltuuksiin. Tämän ohella eri Eurooppa-neuvostojen päätelmiin (Lissabonin, Tukholman, Göteborgin, Laekenin) on livahtanut "pikku lauseita", jotka oikeuttavat komission toimintatavan. Sitten eräänä päivänä ajatukseen on jo totuttu siinä määrin, että kaikkien ällistykseksi Barcelonan Eurooppa-neuvosto (maaliskuussa 2002) nosti eläkkeelle jäämisen keski-ikää viidellä vuodella. Olemme lähellä tilannetta, jossa Euroopan unioni puhtaasti ja yksinkertaisesti puuttuu jäsenvaltioiden asioihin ilman, että asiasta on käyty demokraattista keskustelua.
Esitetyt ajatukset ovat kuitenkin asiasisällöltään melko myönteisen suuntaisia. Tämä on kuitenkin välttämätön näkökohta sellaisessa menetelmässä, jossa vastustaja tuhotaan hitaasti: jotta toimivallan siirtäminen tapahtuisi huomaamattomasti tai kivuttomasti, esitetyn politiikan ei ensi vaiheessa pidä aiheuttaa kiistaa.

Lang (NI)
. (FR) Jakojärjestelmään perustuvat eläkejärjestelmämme ovat vaarassa, minkä taustalla ovat selkeästi tunnistetut väestötieteelliset ja taloudelliset syyt. Kaikki tietävät tämän. Yli kymmenen vuotta sitten Ranskassa eräs valkoinen kirja aiheutti huolestuneisuutta. Sen jälkeen ei ole kuitenkaan tehty mitään tai juuri mitään lukuun ottamatta joitakin selontekoja, joiden päätelmät heijastivat pääosin niiden rahoittajien ideologisia pyrkimyksiä. Ainoa asia, joka tuo todellakin muutoksia, on ennustetun taloudellisen katastrofin uhkaava lähestyminen.
Ranskan tasavallan presidenttiehdokkaat Chirac ja Jospin eivät ole tehneet minkäänlaista konkreettista ehdotusta eläkkeittemme pelastamiseksi, minkä ansiosta he voivat epäilemättä välttää rikkomasta lupauksiaan. Ja Barcelonassa yhdessä suurella joukolla ja mainostamatta asiaa äänestäjilleen he luopuivat ranskalaisten oikeudesta päästä eläkkeelle 60-vuotiaana.
Tältä ja sitä edeltäneiltä hallituksilta puuttuu nimenomaan poliittinen tahto ja rohkeus. Bryssel ei kuitenkaan tule niitä pelastamaan. Pelastus ei voi tulla vapaata kauppaa kannattavalta ultraliberaalilta Euroopan unionilta, joka haaveilee siitä, että yksityiset vakuutusyhtiöt voisivat miljardien eurojen edestä hyötyä sosiaaliturvasta, mutta joka ei ole koskaan kyennyt hoitamaan kuntoon eläkeoikeuteen liittyviä ongelmia?
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kun olemassaolon perusta, hyvinvoinnin taso ja julkiset palvelut ovat entistä parempia ja ympäristö puhtaampi, ihmisten elinajanodotekin kasvaa. Samalla kasvaa eläkkeestä riippuvaisten ryhmä. Vaikka eläke on ikääntyneille työntekijöille välttämätön, on olemassa nuoria, joilla on vielä pitkälti eläkeikään, ja rikkaita, jotka eivät tarvitse eläkejärjestelmää. Ne, jotka pitävät eläkkeitä merkityksettöminä, näkevät ne menoeränä, joka johtaa verojen ja maksujen lisääntymiseen. Osa poliitikoista ottaa tämän taitavasti huomioon puoltamalla valinnanvapautta, kaupallistumista ja valtion vetäytymistä taustalle. Hallitukset etsivät säästömahdollisuuksia tai eivät ole säästäneet riittävästi kestävää eläkejärjestelmää varten. Tästä syystä Barcelonassa sovittiin, että eläkkeeseen oikeuttavaa ikää nostetaan vuodesta 2010 lähtien keskimäärin viidellä vuodella. Samaan aikaan työntekijät käyvät taistelua sen puolesta, että eläkeikä laskettaisiin 60:een tai 55 vuoteen. Niin kuin täällä Strasbourgissa 7. helmikuuta, kun julkinen liikenne oli sen vuoksi pysähdyksissä koko päivän. Niin kauan kuin työpaine kasvaa edelleen siksi, että työtä tekeviltä vaaditaan mahdollisimman suurta tuottavuutta, ei pidä ihmetellä, että ihmiset palavat loppuun yhä nuorempina. Siksi äänestän sellaisen vaihtoehdon puolesta, jossa taataan eläke kaikille, jotta ihmiset voivat lopettaa työnteon kohtuullisessa iässä olematta köyhyyteen tuomittuja.

Nobilia (UEN)
Komissio ansaitsee tunnustuksen siitä, että se on oikeaan aikaan tarttunut kysymykseen, jolla on olennainen merkitys sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta 15:n ja kohta 27 jäsenvaltion Euroopassa. Komissiota voidaan kiittää myös siitä, että se on tarttunut tuohon kysymykseen ottamalla huomioon periaatteet, joilla varmistetaan toissijaisuusperiaatteen noudattaminen ja joiden ansiosta voidaan suunnitella ja rakentaa yhteisiä suuntaviivoja ja tavoitteita avoimen koordinointimenettelyn sekä eläkkeitä koskevien kansallisten toimintaohjelmien avulla. Olen kuitenkin sitä mieltä, että se jo ennestään laaja skenaario, jota komissio on harkinnut tiedonannossaan, ei ole täysin tyhjentävä ongelman laajuuden ja siten sen tulevan arvioinnin kannalta.
Jäsen Fatuzzo, jonka tekemälle työlle annamme tunnustuksen, on korostanut monia erityisiä näkökohtia, esimerkiksi tarvetta erottaa toisistaan tulevissa indikaattoreissa todelliset eläke-etuudet muista sosiaalietuuksista, jotka tosin kuormittavat puhtaasti poliittisen valinnan kautta eläkesäästöjä ja siten vakuutusyhtiöiden taloutta.
Kaksi muuta näkökohtaa ansaitsevat myös maininnan: ensimmäinen koskee verotusta, joka syö eläkemenoja, ja toinen pääosin sosiaalista yhteenkuuluvuutta yksittäisissä valtioissa. Ensimmäisen kohdalla olisi todella paradoksaalista mitata - kuten joissakin valtioissa tehdään - eläkemenoja bruttoarvona, kun tiedetään, että eläkkeestä kannetaan kuitenkin veroa eri verotasojen mukaan. Toisesta näkökohdasta eli sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta on sanottava, ettei ole epäilystäkään, etteivätkö jäsenvaltioiden epäsuotuisat alueet voisi - ja niiden on voitava - hyötyä kannustimista paikallisten talouksien ja siten työllisyyden kehittämiseksi.
(Puhemies keskeytti puhujan työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) Eläkeläisten oikeuksia ei käsitellä kansan tarpeina, joiden tyydyttäminen on valtion vastuulla, vaan jonkinlaisena "indikaattorina" tai "menona", joka on vastoin vakaussopimuksen tavoitteita ja suurpääoman kasvavia voittoja.
"Täyttämällä sosiaaliset tavoitteet" ja pitämällä yllä taloudellista kestävyyttä edistetään politiikkaa, joka romuttaa työtätekevien sosiaaliturvaoikeudet vähentämällä työvoiman arvostusta.
Sosiaaliturvan uudistukset kapitalististen uudelleenjärjestelyjen puitteissa pyrkivät kumoamaan työoikeudet, lisäämään joustavia työmuotoja, kaupallistamaan terveydenhuollon ja sosiaalihuollon, kun taas eläkerahastot ovat alttiina pörssiheilahteluille.
Valtion menojen vähentämistä sekä järjestelmän ja kansanvastaisen politiikan aiheuttaman väestöongelman seurauksiin varautumista käytetään tekosyynä, kun perusoikeudet ja saavutukset kumotaan, eläkkeelle siirtymisen rajoja nostetaan, työelämä pidennetään elinikäiseksi, eläkkeet muutetaan sosiaaliavustuksiksi, samalla kun työttömyyden ongelma kärjistyy ja osa-aikatyö lisääntyy.
Puheet ikääntyneiden ihmisarvoisesta ja itsenäisestä elämästä ovat tekopyhyyttä ja propagandaa, sillä 70 prosenttia eläkeläisistä elää köyhyysrajan alapuolella, samoin kuin puheet sukupuolten välisestä tasa-arvosta, sillä naisten eläkkeelle siirtymisen rajoja ollaan selvästikin nostamassa ja oikeuksia varhaiseläkkeeseen, äitiysturvaan jne. poistamassa.
Me tuemme sellaista sosiaaliturvajärjestelmää, joka pystyy tyydyttämään kansan tarpeet julkisella sosiaaliturvalla ja ilmaisella, julkisella ja kaikkia koskevalla terveydenhuollolla, eläkeikärajan laskemista 60 vuoteen miehillä ja 55 vuoteen naisilla ja 50-55 vuoteen terveydelle vaarallisissa töissä, vakuutuskausien vähentämistä sekä täyttä ja vakaata työllisyyttä.

Sacrédeus (PPE-DE)
Äänestin Fatuzzon turvattuja ja kestäviä eläkkeitä koskevaa mietintöä vastaan. Arvostelen pääasiassa sitä, että mietinnössä halutaan siirtää avoin koordinointimenettely yhteisön menetelmäksi, jolloin kaikki toimielimet ovat työssä täysin mukana.
Minusta olisi ikävää, jos avoimesta koordinointimenettelystä näin luovuttaisiin avaamalla tietä prosessille, joka johtaa siihen, että yhteisömenetelmää sovelletaan myös eläkkeiden alalla. Tätä eivät tue sopimuksetkaan. Siksi en ole voinut tukea mietintöä.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Fatuzzon mietinnössä noudatetaan liberaalia ajattelutapaa eläkkeisiin kohdistuvan kritiikin kohdalla sen varjolla, että halutaan varmistaa turvatut ja kestävät eläkkeet.
Tämän mietinnön myötä olemme saaneet oikeuden käyttää kaikkia kliseitä, joita nyt tällä hetkellä lausutaan, ja niistä tärkein on se, että eläkeongelman sanotaan olevan ennen kaikkea väestöllinen kysymys.
Mielestäni ei ole olemassa "eläkeongelmaa", vaan ennen kaikkea meillä on työttömyysongelma, joka riivaa koko Eurooppaa. Täyden työllisyyden yhteiskunnassa ei olisi eläkeongelmia. Tämän vuoksi kannatan sellaista politiikkaa, että julkiset laitokset palkkaavat lukuisia ihmisiä, että joukkoirtisanomiset kielletään yrityksissä, jotka tuottavat voittoa ja että työnantajien maksamia sosiaaliturvamaksuja alennetaan.
Eläkkeiden puolustaminen on osa työmaailman etujen puolustamista, ja eläkkeelle jäämisiän pidentämistä, mitä Barcelonan huippukokouksessa suositeltiin, ei voida hyväksyä.
Ei tule kysymykseen, että jakojärjestelmään perustuvat eläkejärjestelmät hoidetaan kuntoon eläkerahastoilla, kuten on ehdotettu.
Kannatamme sitä, että kaikkien Euroopan työntekijöiden kohdalla sovelletaan samanpituista eläkekertymää, ja yhdenkään eläkeläisen eläkkeen suuruus ei saa olla alle minimipalkan, jota on sitä paitsi nostettu?
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tämän mietinnön yleisenä viitekehyksenä on rahoituspalveluja koskeva toimintasuunnitelma ja pääomamarkkinoiden yhdentyminen. Niistä päätettiin Lissabonin huippukokouksessa ja niitä nopeutettiin Tukholmassa, jossa päätettiin, että arvopaperimarkkinat yhdentyisivät vuonna 2003 ja koko rahoitusmarkkinat vuonna 2005.
Riskipääomaa pidetään virheellisesti ratkaisuna pk-yritysten rahoitusta ja siemenpääomaa koskeviin tarpeisiin, ikään kuin yhdentyminen olisi vastaus niiden ongelmiin. Jälleen kerran yritetään asettaa taloutta laajemmin rahamarkkinoiden heiteltäväksi luomalla riskipääomamarkkinat ja viemällä pk-yritykset ailahteleville markkinoille, joilla pääasiallisena sijoituskohteina ovat suuret eläkerahastot. Siksi esittelijä pyytää, että eläkerahastojen riskipääomasijoitukset vapautetaan ja että pk-yrityksiltä saatuja pääomavoittoja ei verotettaisi, minkä lisäksi hän kannattaa yhteisöpatenttia ja riskipääomarahastoihin kohdistuvista sijoituksista saatavia veroetuja.
Kaiken edellä esitetyn takia äänestimme mietintöä vastaan.

Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Mietinnön tarkoituksena on hankkia uusia pääomaetuja, mitä mietinnössä yritetään peittää nykyaikaisin perusteluin. Mietinnössä vedotaan siten alkuvaiheessa olevien yritysten oletettuihin vaikeuksiin saada luottoa ja ehdotetaan vastuuttomasti, että eläkerahastot voisivat lähteä mukaan riskialttiimpiin liiketoimiin, vaikka huomattavia rahamääriä on uponnut ns. uuden talouden harhakuvitelmiin. Mietinnössä vaaditaan "verotus-, sääntely- ja hallintoesteiden" poistamista uusien pienyritysten tieltä, ja jos tekstiin on uskominen, käytännössä katsoen ne ovat ilmeisesti ainoita, jotka pystyvät "poistamaan Euroopan ja Yhdysvaltojen välisen tietokuilun". Se, että mietinnössä painotetaan riskipääomamarkkinoiden ja arvopaperimarkkinoiden keskinäistä suhdetta, osoittaa selkeästi, mistä on kyse: kapitalismin toimintaa halutaan entisestään huojentaa sillä verukkeella, että tehdään uudistuksia. Pienyrityksiä varten luodaan erikoisasema, jonka ansiosta suuret ryhmät voisivat ulkoistaa toimintojaan yhä enemmän, alentaa verojaan ja höllentää niitä harvoja vaatimuksia, joita työlainsäädäntö asettaa edelleen niiden rasitteeksi. Näiden syiden vuoksi äänestin tätä mietintöä vastaan.

Titley (PSE)
. (EN) Kannatan täysin tätä mietintöä, jossa parannetaan alaikäisten suojelua koskevaa nykyistä lainsäädäntöä. Siinä tunnustetaan, että lasten hyvinvointi on heidän lakimääräisten holhoojiensa vastuulla, mutta lapset joutuvat alttiiksi kaikenlaisille mahdollisesti haitallisille vaikutteille tiedotusvälineissä ja Internetissä. EU:ssa on aktiivisesti pyritty suojelemaan lapsia tiedotusvälineiden haitallisilta vaikutteilta esimerkiksi vuoden 1999 toimintasuunnitelmassa ja neuvoston suosituksessa, mutta nyt on korkea aika kehittää konkreettinen toimintasuunnitelma, joka ei koske ainoastaan päätöksentekijöitä vaan myös kansalaisjärjestöjä, kuluttajajärjestöjä ja vapaaehtoisia yhdistyksiä. Tiedotusvälineiden valvominen on mammuttimainen tehtävä, ja Euroopan on käytettävä apuna mahdollisimman monia asiantuntijoita lapsiin kohdistuvien haitallisten vaikutteiden torjumiseksi. Emme saisi koskaan unohtaa, että ns. uusmedia, tietoyhteiskunta, on lapsille kaksiteräinen miekka: se on arvokas tiedonlähde ja opetusväline, mutta se voi myös altistaa lapset haitallisille tiedoille.

Ebner (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, on hieman surullista, että Euroopan unionilla ei ole kulttuurin ja koulutuksen alalla sitä toimivaltaa, jonka me haluaisimme sillä olevan. Tästä syystä kollega De Sarnezin mietintö on vähäinen, vaatimaton alku vastaaville toimille kansainvälisillä koulutusmarkkinoilla. Toivon, että tämä aloite saa seuraajia.
Yksi mainituista kohdista on selvitys opiskelijoiden liikkuvuudesta, joka kärsii tietysti siitä, että moni opiskelija ei lähde ulkomaille, koska hänen on erittäin vaikea saada tutkintojaan tunnustetuksi. Tämä koskee minunkin kotiseutuani, joka on kaksikielistä aluetta ja kuuluu sekä italian- että saksankieliseen kielialueeseen, jossa on kuitenkin vaikeuksia tutkintojen tunnustamisessa. Me toivomme, että voimme auttaa meidän nuoriamme ja monia muita nuoria välttämään nämä vaikeudet tulevaisuudessa.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Otsikon "Yhteistyön vahvistaminen kolmansien maiden kanssa korkea-asteen koulutuksen alalla" alta pyrkii esiin yritys viedä Euroopan unionin koulutusmallia jäsenyyttä hakeviin maihin, muihin Euroopan mantereen maihin, mutta myös kolmannen maailman maihin. Tyypillistä on tarkastelemamme mietinnön painotus "kansainvälisesti kilpailukykyisiin järjestelmiin korkea-asteen koulutuksessa", mikä selvästi osoittaa, että siinä koulutusta pidetään kauppatavarana, joka alistetaan markkinoiden lakien, liberalismin ja kilpailun armoille. Vieläkin pöyristyttävämpää on, että mietinnössä ehdotetaan eurooppalaisen korkeakoulujen laatumerkin (!) käyttöönottoa, ikään kuin koulutus olisi jokin sähkölaite tai pesuaine valintamyymälän hyllyllä. Tällä kohdin parlamentin valiokunnan mietintö menee pitemmälle kuin komission vastaava teksti.
Myöhemmin mietinnössä toistetaan tutut teesit opiskelijoiden ja opettajien liikkuvuudesta, yhteisistä koulutusohjelmista aina yhteisiin tutkintoihin, opintosuoritusten ja arvosanojen, kurssien ja tutkintojen tunnustamiseen, joiden nimissä viedään läpi korkeakouluopintojen tasapäistävä yhdenmukaistaminen alaspäin sekä totaalinen koulutuksen arvonalennus. Mietinnössä ei tietenkään unohdeta muistuttaa Bolognan ja Prahan julistuksista, jotka ovat eturintamassa puuttumassa Euroopan maiden koulutusjärjestelmiin, olivatpa nämä EU:n jäseniä tai eivät.
Kreikan kommunistinen puolue taistelee korkea-asteen koulutuksen kokonaisparannuksen puolesta, haluaa vahvistaa sen julkista ja ilmaista luonnetta sekä vastustaa koulutuslaitosten kaupallistumista ja yritysmäistä toimintaa. Näistä syistä me Kreikan kommunistisen puolueen Euroopan parlamentin jäsenet olemme äänestäneet mietintöä vastaan.

Titley (PSE)
. (EN) Kannatan täysin tätä päätöslauselmaesitystä, joka koskee korkea-asteen koulutusyhteistyön vahvistamista kolmansien maiden kanssa. Koulutus muuttuu nopeasti, jotta se vastaisi ns. tietoyhteiskunnan ja uuden talouden tarpeita, ja yleisesti tunnustetaan, että Yhdysvalloilla on EU:hun verrattuna kilpailuetu tällä alalla. Parhaimpien ja älykkäimpien opiskelijoiden lähteminen ulkomaille on tästä surullinen osoitus. Jos keskitymme varmistamaan tutkintojen vastavuoroisen tunnustamisen ja panostamme niiden opiskelijoiden kielikoulutukseen, jotka voisivat mahdollisesti mennä opiskelemaan toiseen Euroopan maahan, kuromme kuilua umpeen edes jonkin verran. Koulutusta on pidettävä Lissabonin strategian keskeisenä osana, ja meidän on tunnollisesti, jatkuvasti ja kurinalaisesti pyrittävä varmistamaan, että koulutuksemme on kaikille avointa ja yhtä korkealaatuista kuin amerikkalaisessa järjestelmässä. Euroopan on todellakin hyödynnettävä sitä tosiseikkaa, että niille, jotka haluavat laajentaa osaamistaan ja oppia kieliä, Eurooppa on ihanteellinen määränpää.

Sbarbati (ELDR).
Arvoisa puhemies, ryhmäni ei voinut häiriöiden vuoksi ottaa osaa keskusteluun, joten tyydyn äänestysselitykseen, jonka teen hyvin mielelläni, olenhan toiminut esittelijänä aiheesta, joka koskee ikääntymistä ja kaikenikäisten yhteiskuntaa.
Olen sitä mieltä, että Euroopan parlamentin tänään tekemät ponnistelut kaikkien hyväksymän mietinnön esittelemiseksi ovat hyvin myönteinen asia, koska mietintö kumoaa sellaisen ennakkokäsityksen vanhuksista, että heihin suhtauduttaisiin vain kielteisesti ja että heitä pidettäisiin yhteiskunnan painolastina, sillä tällaista asennetta me juuri emme halua. Vanhukset ovat loppujen lopuksi voimavara, joten heihin on suhtauduttava myönteisesti. Vanhukset on otettava huomioon Euroopan unionin politiikoissa ja maailmanlaajuisesti, ja meidän on nykyistä enemmän pohdittava ihmiskuntaa ja kulttuuria, joissa vanhukset ovat osallisina: kulttuurissa, jolla on äärimmäisen tärkeä viitearvo nuorille sukupolville ja joka näkyy ammatillisella ja aktiivisella tasolla yhä aktiivisille vanhuksille, ja kulttuurissa, joka näkyy myös tietoisuuden ja historiallisen tietoisuuden tasolla ja johon ihmiskunnan on kiinnitettävä yhä enemmän huomiota estääkseen ne suuret virheet, jotka ovat toteutumassa etenkin maailman tasapainoa ja rauhaa koskevissa kysymyksissä.
Tässä päätöslauselmassa on mielestäni hyvin myönteisiä näkökohtia, jotka koskevat Euroopan unionin aktiivisia menettelyjä paitsi vanhusten sekä vapaa-ajan, aktiivisuuden ja kansalaisoikeuksien mutta myös ennen kaikkea niiden toimintamahdollisuuksien hyväksi, joita vanhuksilla yhä on ja joista koko yhteiskunta varmasti hyötyy. Olemme siis tyytyväisiä päätöslauselmaan ja voimme sanoa, että olemme uskoakseni tuoneet panoksemme myös siihen, mitä on tapahtunut Espanjassa sekä YK:n toisessa maailmankokouksessa.

Caudron (PSE)
. (FR) Käytän tätä keskustelua ja äänestystä hyväkseni toistaakseni, että olen todella vakuuttunut tästä tärkeästä kysymyksestä, joka koskee ikääntymistä yleensä, ikääntymistä, joka on elämän pitenemisen myönteisiä seurauksia ja kehittyneiden yhteiskuntien vanhenemista sekä syntyvyyden alenemisen hieman kyseenalaista seurausta. Ikääntymiskeskustelussa on siirryttävä pois siitä ajattelusta, että ikääntyminen on haitta, ja ruvettava ajattelemaan ikääntymisen vahvoja puolia yhteiskuntiemme hyväksi!
Tätä varten vaaditaan tietenkin enemmän yhteiskunnallista toimintaa, yhteisvastuullisuutta ja kaikenikäisille soveltuvia tukimuotoja, ja eläkejärjestelmät on varmistettava. Ikääntyneiden asema yhteiskunnassa merkitsee kuitenkin myös paljon muuta!
Se merkitsee, että otetaan huomioon kokemus, oman elämän esimerkit, vapaaehtoisuus ja sukupuolten väliset suhteet, jotka ovat kovin avartavia nuorten kannalta.
Se merkitsee, että ihmisiä kehotetaan tarkastelemaan ikääntymistä toisenlaisesta näkökulmasta!
Tarvitaan todellista kulttuurivallankumousta, mikäli halutaan, että ikääntyvää yhteiskuntaa ei pidetä taantuvana yhteiskuntana.
Niin sanotut nykyaikaiset yhteiskunnat voisivat tältä osin imeä hyödyllisiä vaikutteita perinteisten yhteiskuntien kokemuksesta.

Puhemies. -
Äänestysselitykset päättyivät.
(Istunto keskeytettiin klo 12.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0210/2002 Malmström ja Thors ELDR-ryhmän puolesta Moldaviasta/Moldovasta,
B5-0212/2002 Sacrédeus, Suominen ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta Moldavian/Moldovan parlamentin jäsenen katoamisesta,
B5-0219/2002 Elisabyh Schroedter, Staes, McCormick ja Bouwman Verts/ALE-ryhmän puolesta Moldavian/Moldovan tilanteesta ja Vlad Cubreacovin katoamisesta,
B5-0232/2002 Wiersma PSE-ryhmän puolesta Moldavian/Moldovan tilanteesta ja Vlad Cubreacovin katoamisesta.

Pohjamo (ELDR).
Arvoisa puhemies, Moldovan sisäpoliittinen tilanne on huonontunut nopeasti parlamentin valtuuskunnan viimesyksyisen Moldovan vierailun jälkeen. Silloin näytti siltä, että Moldovan yhteiskunnallinen ja taloudellinen uudistusprosessi olisi etenemässä monista hankaluuksista ja monista karikoista huolimatta. Nyt uutiset Moldovasta kertovat, että ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion periaatteita on loukattu, kansalaisten demokraattista oikeutta mielenosoituksiin rikottu ja myös tiedotusvälineiden toimintaa on rajoitettu.
Erityisen huolissaan parlamentin jäsenet ovat Moldovan oppositiojohtajien levottomuutta herättävistä katoamisista. Meillä on syytä pelätä, että nämä katoamiset liittyvät maan poliittisiin ongelmiin. Me toivomme tietysti, että kaikki voitava tehdään kadonneiden henkilöiden löytämiseksi vahingoittumattomina ja että riippumaton perusteellinen tutkimus selvittää nämä tapaukset.
Päätöslauselmaesityksessä vaaditaan aivan oikein, että Moldovan hallituksen tulee noudattaa demokraattisia sääntöjä ja menettelyjä ja sen on taattava ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen. Moldovan parlamentin on myös tarkistettava opposition edustajien parlamentaarisen koskemattomuuden poistaminen ja luovuttava uusista koskemattomuuden pidättämisistä. Vallassa olevalle puolueelle on myös tehtävä selväksi, että se ei saa käyttää valtaansa väärin opposition hajottamiseksi.
Moldovan ongelmia tarkasteltaessa on muistettava, että maan talous on romahtanut Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Köyhyys ja yhteiskunnallisten uudistusten hidas eteneminen ruokkivat rikollisuuden ja varjotalouden kasvua. Sisäpoliittista tilannetta pahentaa vielä Transnistrian ongelma. Yhteiskunnallisen ja poliittisen vakauden palauttaminen ja ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen ovat välttämättömiä edellytyksiä myös maan taloudellisten ongelmien ratkaisemiseksi.
Mielestäni on tärkeää, että Euroopan parlamentti ilmaisee Moldovan parlamentille ja hallitukselle sekä vallassa olevalle puolueelle selkeästi kantansa, kuten tässä päätöslauselmaesityksessä tehdään.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Vlad Cubreacov kävi runsas vuosi sitten työhuoneessani Euroopan parlamentissa, Brysselissä. Puhuimme politiikan ehdoista Euroopan köyhimmässä valtiossa: Moldaviassa. Vlad Cubreacov kertoi minulle niistä poliittisista murhayrityksistä, joiden kohteeksi hän oli aiemmin joutunut. Ruotsalaisena ja Strasbourgissa ja Brysselissä toimivana Euroopan parlamentin jäsenenä tunsin, että hän oli rohkea mies. Hän on valmis puolustamaan vapauteen liittyviä arvoja sekä oikeusvaltiota, poliittista moniarvoisuutta ja demokratiaa, jotka maksavat meidän maissamme niin vähän mutta jotka maksavat hänelle niin paljon.
Noin kolme viikkoa sitten minulle soitettiin Brysselistä ja kerrottiin, että Vlad Cubreacov oli kadonnut. Ihminen, joka oli istunut minun työhuoneessani ja jonka kanssa olin kokenut poliittisessa keskustelussa lämpöä ja yhteisyyttä, on kadonnut. Me Euroopan parlamentissa olemme syvästi huolestuneita hänen kohtalostaan. Tämä ei koske pelkästään meitä kristillisdemokraatteja, jotka kuulumme hänen sisarpuolueeseensa. Moldavia tarvitsee uuden tulevaisuuden. Siksi on hyvin huolestuttavaa, että yksi maan parlamentin johtavista oppositiojohtajista on kadonnut. Hyvin vakavaa on myös, että Moldavian kommunistinen hallitus on kumonnut monien kristillisdemokraattisen puolueen jäsenten poliittisen koskemattomuuden ja että heidän poliittinen työnsä Moldaviassa saatetaan tuhota tulevaisuudessa kokonaan.
Moldavia on valtio, joka etsii kulttuurista ja poliittista identiteettiään. Taistelussa siitä, onko valtion suuntauduttava länteen vai Venäjään päin, ei saa koskaan käydä niin, että poliittinen työ johtaa poliittisiin katoamisiin ja että ihmisten henkeä ja terveyttä uhataan. Me Euroopan parlamentin jäsenet teemme kaikki työtä vapaan ja demokraattisen Moldavian puolesta.

Schroedter (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olette oikeassa: Moldaviassa on kehittymässä vakava poliittinen kriisi. En yhdy Euroopan neuvoston esittelijän käsitykseen, jonka mukaan hallituksen on vielä mahdollista löytää ratkaisu poliittiseen kriisiin.
Epäilen, että hallituspuolueet tuntevat itsensä voittajiksi varsinkin kahden oppositiopoliitikon koskemattomuuden minun mielestäni epäoikeudenmukaisen epäämisen jälkeen ja etteivät ne ymmärrä, että kolmen kuukauden joukkomielenosoitukset osoittavat, etteivät ne nauti enää luottamusta, ja etteivät ne kykene enää itse johtamaan maata ulos kriisistä.
Pelkään, että täysin köyhtyneen maan kriisi laajenee nopeasti ja muuttuu hallitsemattomaksi. Siksi neuvoston ja komission on mielestäni toimittava eikä odotettava, että on taas liian myöhäistä. Mielestäni on toimittava seuraavalla tavalla: on muodostettava EU:n, Etyjin ja Euroopan neuvoston troikka, joka matkustaa maahan lyhyen tehtävän ajaksi. Tehtävänä on sopia hallituksen kanssa, mihin toimiin on ryhdyttävä kriisin voittamiseksi. Myös seuraamuksista on puhuttava, jotta hallitus suhtautuisi toimiin vakavasti.
Tarvittaviin toimiin kuuluu mielestäni aiempien ja tulevien rauhanomaisten mielenosoitusten osanottajien rankaisemattomuus, venäjän kieltä ja historian opetusta koskevien päätösten peruuttaminen, kaikkien niiden toimien peruuttaminen, jotka merkitsevät tiedotusvälineiden sensuuria, ja poliittisen ja taloudellisen kehityksen edellytysten turvaaminen.

Swoboda (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, lukuisat kollegat, Moldavia on maa, johon Euroopan unionilla on etuoikeutetut suhteet. Se on myös Tacis-tuen vastaanottajamaa ja maa, joka tosin vielä epäröi mutta pohtii jatkuvasti Euroopan unionin suhteidensa parantamista ja mahdollisesti myös liittymistä joskus unionin jäseneksi.
Maan kehitys on kuitenkin erittäin vaivalloista ja tuottaa meille kovasti surua, mutta ei vain meille vaan suurimmalle osalle sen väestöstä. Kaduilla oli maaliskuun viimeisenä päivänä 80 000 ihmistä, mikä osoittaa, että kaduille lähtee painostuksesta ja vaikeuksista huolimatta jatkuvasti suuri joukko ihmisiä osoittamaan mieltään.
Meitä huolestuttaa hallituksen suhde oppositioon, joka ei ole terve eikä demokraattinen ja jota me emme voi hyväksyä. Meitä huolestuttaa tietysti ennen kaikkea joidenkin oppositiopoliitikkojen, oppositiopuolueiden tärkeidenkin edustajien ja parlamentin jäsenten katoaminen. Osaa heistä on uhattu tai pahoinpidelty, ennen kuin he katosivat kokonaan. Kuten sanottu, se ei ole lainkaan demokratian mukaista.
Lisäksi meitä huolestuttaa, että opposition muita edustajia uhkaa koskemattomuuden menettäminen. Sitähän voi tapahtua normaalielämässäkin, mutta Moldavian tilanteessa koskemattomuuden poistaminen ei ole demokratian tapojen mukaista. Tästä syystä en aio toistaa kaikkea, mitä kollega Schröderkin sanoi emme saa enää katsella sivusta. Meidän on toimittava yhdessä. Euroopan keskellä Moldavia on osa tätä Eurooppaa, sen on tarkoitus olla myös hyvä, meidän kunnioittamamme osa ei saa toimia kuin diktatuurin pahimpina aikoina. Emme voi hyväksyä sitä.
Lamy
Arvoisa puhemies, komissio on teidän laillanne huolissaan Moldavian nykytilanteesta, kuten saatoitte todeta edellisen kiireellisistä asioista käydyn keskustelun aikana, joka käytiin täällä tästä asiasta kuukausi sitten, ja komission edustajana tuohon keskusteluun osallistui Franz Fischler.
Samoin kuin teitä, meitäkin huolestuttaa nyt erityisesti Vlad Cubreacovin katoaminen, ja hyvä jäsen Sacrédeus, tämä oppositiojohtaja on muuten juuri hän, joka kävi luonanne vierailulla. Tämä tapaus, joka sattui samaan aikaan, kun protestiliikkeen järjestäjiä ja sen osallistujia kohtaan harjoitettu painostus ilmiselvästi voimistuu, on huolestuttava varsinkin siksi, että Moldavian parlamentti on vastikään äänestänyt lukuisien muiden parlamentin oppositiojäsenten parlamentaarisen koskemattomuuden poistamisesta, kuten jäsen Swoboda toi esiin.
Mitä me teemme Moldavian ulkoministerin kanssa järjestetyssä tapaamisessa, mitä teimme esimerkiksi viime helmikuussa? Kollegani Chris Patten on ilmaissut kantansa Moldavian tilanteesta ja erityisesti Transnistrian separatistisen alueen ratkaisematta olevasta kysymyksestä. Komissio ilmaisee moldavialaisten virkaveljiensä tapaan huolensa Chisinaun poliittisen ilmapiirin huononemisesta joka kerta, kun sillä on siihen mahdollisuus, ja seuraavan kerran tilaisuus tarjoutuu yhteistyöneuvoston kokouksessa, joka pidetään ensi viikolla Luxemburgissa.
Se, että poliitikko ja oppositioliikkeen johtaja voi kadota näin jälkiä jättämättä, on todellakin hälyttävää. Yhdymme kiireelliseen vetoomukseen, joka teidän päätöslauselmassanne esitetään ja jossa vaaditaan, että viranomaiset tekevät täydellisen ja perusteellisen tutkimuksen. Vetoamme Moldavian kaikkiin poliittisiin vaikuttajiin, jotta he noudattaisivat pidättyväisyyttä ja jotta he eivät käyttäisi hyväkseen jo melko kiristyneen poliittisen tilanteen pahenemista.
Aiomme muistuttaa Moldavian hallitukselle, että on erittäin tärkeää välttää kiihdyttämästä kieleen liittyviä ja etnisiä mielipidesuuntauksia ja noudattaa jäsen Schröderin mainitsemia Euroopan neuvoston ja OECD:n periaatteita. Se, että Moldavian hallitus on ehdottanut Euroopan neuvostolle, että se lähettäisi tarkkailijan Chisinauun komennukselle, on yksi harvoista rohkaisevista merkeistä, ja me toivomme, että tämä toimenpide edesauttaa osaltaan poliittisen tilanteen rauhoittumista.
Näin ollen näkemyksemme on, että tuon maan valtava köyhyys ei helpota tasapainon tai poliittisen kompromissin saavuttamista. Olemme edelleen vakuuttuneita, että köyhyyden ja levottomuuden pääsyy on luonteeltaan poliittinen, ja tämä johtuu erityisesti kyvyttömyydestä ratkaista Transnistrian konflikti, kuten Franz Fischler korosti teille viime kuussa.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0209/2002 Maaten ELDR-ryhmän puolesta Burman/Myanmarin tilanteesta,
B5-0213/2002 Maij-Weggen, Van Orden ja Tannock PPE-DE-ryhmän puolesta Burmasta/Myanmarista,
B5-0221/2002 McKenna ja Lucas Verts/-ryhmän puolesta Burmasta/Myanmarista,
B5-0234/2002 Kinnock PSE-ryhmän puolesta Burmasta/Myanmarista.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jälleen kerran meitä muistutetaan epätoivoisesta tragediasta, josta burmalaiset ihmiset joutuvat vieläkin kärsimään. Paljon huomiota on kiinnitetty siihen tosiasiaan, että sotilashallinnon ja Aung San Suu Kyin välillä on käyty keskusteluja lokakuusta 2000 lähtien. Todellista poliittista kehitystä ei tosin ole juurikaan saatu aikaan. Sotilashallinto epää edelleen Kansallisen demokratian liitolta sen vuonna 1990 saavuttaman vaalivoiton pitämällä sen johtajaa ja 20:tä parlamentin jäsentä kotiarestissa. Lisäksi se loukkaa kansalaistensa ihmisoikeuksia jatkuvasti mitä kauhistuttavimmalla tavalla.
Vaikka onkin ehkä epäoikeudenmukaista keskittyä johonkin yksittäiseen henkilöön, kun niin monet kärsivät, haluan muistuttaa tänään erityisesti 74-vuotiaan tohtori Salai Tun Thanin tapauksesta - hän on eläkkeellä oleva Ylä-Burmassa sijaitsevan Yezinin yliopiston rehtori, jota pidetään parhaillaan pahamaineisessa Inseinin vankilassa. Tohtori Thanilla, joka ei kuulu varsinaisesti mihinkään poliittiseen liikkeeseen, on ollut pitkä ja ansiokas ura julkisella palvelualalla - hän on perustanut muun muassa Myanmarin yhtenäisen maaseudun kehittämisjärjestön (Myanmar Integrated Rural Development Association). Häntä puolustettaisiin yhteisön tukipilarina missä tahansa sivistysvaltiossa. Viime vuoden marraskuun 29. päivänä hänet sen sijaan pidätettiin, koska hän esitti vetoomuksen, jossa vaadittiin siviilihallinnon palauttamista. Tämän vuoden helmikuussa hänelle langetettiin seitsemän vuoden vankeustuomio. Tohtori Thanilla ei ole ollut pidätyksensä jälkeen mahdollisuutta tavata vierailijoita, paitsi Punaisen Ristin edustajia, jotka ovat toimittaneet hänelle lääkkeitä krooniseen silmäsairauteen. Hän on vain yksi yli 1 300:sta Burman vankiloissa riutuvasta poliittisesta vangista, joista useimmat eivät ole tehneet mitään muuta kuin rohjenneet puolustaa legitimoituja poliittisia vapauksiaan.
Pyydän Burman viranomaisia vapauttamaan tohtori Salai Tun Thanin välittömästi. Meidän on nyt aika lähettää Burman sotilashallinnolle kiireesti selkeä viesti: sen on otettava huomioon vaatimukset demokratian ja poliittisen vapauden palauttamiseksi. Vain siten se voi elätellä toiveita kipeästi tarvitsemastaan kansanvälisestä avusta, joka antaa tuolle epätoivoiselle valtiolle mahdollisuuden pysäyttää tuhoisa taloudellinen taantuma.

McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, toukokuussa tulee kuluneeksi 12 vuotta vaaleista, joissa Aung San Suu Kyi ja hänen Kansallisen demokratian liittonsa saivat 82 prosenttia parlamenttipaikoista. Häntä pidetään Burmassa edelleen kotiarestissa. Burman eri vankiloissa on yli 1 000 poliittista vankia. Heitä pahoinpidellään ja kidutetaan päivittäin, eikä heidän ravinnostaan ja terveydenhuollostaan huolehdita asianmukaisesti.
Marraskuussa 2001 YK:n yleiskokous ilmaisi huolestuneisuutensa valtion rauhan ja kehityksen neuvoston (SPDC) sekä Kansallisen demokratian liiton ja Aung San Suu Kyin välisten neuvottelujen erittäin hitaasta etenemisestä.
ILO:n edustajilta evättiin helmikuussa mahdollisuus tavata Aung San Suu Kyita, ja YK:n erityislähettiläs arvosteli kärkevästi vuoropuhelun hidasta etenemistä. Burman armeija jatkaa edelleen etnisiin siviiliryhmiin kohdistuvia räikeitä ihmisoikeusloukkauksia, joita ovat muun muassa pahoinpitelyt, raiskaukset, elintarvikevarastojen tuhoaminen, pakkosiirrot, kidutukset, pakkotyö, ilman oikeudenkäyntiä tapahtuvat pikateloitukset ja katoamiset. Siitä ei ole mitään hyötyä, että eurooppalaiset tekevät Burmaan huomattavia investointeja, erityisesti sen öljy- ja kaasuteollisuuteen. Meidän pitäisi muistaa, että kaikki ulkomaiset investoinnit tehdään armeijan tukemien yritysten kautta.
Kemian-, energia-, kaivos- ja muun teollisuuden työntekijöiden ammattiliittojen kansainvälinen liitto on kehottanut öljy- ja kaasuyhtiöitä lopettamaan investoinnit Burmaan niin kauan kuin pakkotyön käyttö jatkuu. Vapaiden ammattiyhdistysten kansainvälinen liitto on kehottanut ottamaan käyttöön Burman vastaisia talouspakotteita.
Parlamentin on vaadittava uudelleen Aung San Suu Kyin ja kaikkien muidenkin laittomasti vangittujen vapauttamista. Euroopan komission on varmistettava, että pahimman puutteen alaisille alueille toimitetaan humanitaarista apua ilman armeijan poliittista sekaantumista asiaan ja että kansainväliset kansalaisjärjestöt osallistuvat avun jakamiseen.

Junker (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vajaa kaksitoista vuotta sitten Kansallinen demokraattinen liitto saavutti valtavan vaalimenestyksen Burmassa. Sen jälkeen kansan minkään etnisen ryhmän, sitä on korostettava tässä yhteydessä tahtoa ei ole noudatettu. Kaksitoista vuotta on vaaleilla valittua presidenttiä pidetty arestissa, epäsuosioon joutuneita kansalaisia pantu vankilaan, pakkotyöläisiä kohdeltu väärin, naisia pahoinpidelty ja etnisiä vähemmistöjä kiusattu. Huumekauppa, ihmiskauppa ja käsiaseiden kauppa on jokapäiväistä. Kaksitoista vuotta kansainvälinen yhteisö on ponnistellut demokratian palauttamiseksi, tähän asti valitettavasti turhaan.
EU:n troikan on kuitenkin hyvä ja toivottavaa ilmoittaa keskusteluvalmiudestaan, liittämättä siihen kuitenkaan myönnytyksiä. Erityisesti on syytä tukea YK:n erityislähettilään ponnistuksia keskustelujen edistämiseksi valtion rauhan ja kehityksen neuvoston valitun puheenjohtajan kanssa ja lähtökohdan löytämiseksi demokraattisiin muutoksiin.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Burma on ollut 1960-luvulta lähtien eristyksissä muusta maailmasta, mistä sen oma kansa on saanut maksaa kalliin hinnan. Burma on köyhä ja alikehittynyt valtio, ja sen väestö etääntyy entisestään sosialistisesta sotilashallituksesta, joka vuonna 1990 kieltäytyi hyväksymästä viimeisten maassa järjestettyjen vapaiden vaalien tuloksen ja joka määräsi vaalien voittajan Aung San Suu Kyin kotiarestiin.
YK:n oman erityislähettilään raportissaan lainaamien Aasian kehityspankin tutkimustulosten mukaan Burma käyttää vain 0,17 prosenttia bruttokansantuotteestaan terveydenhoitoon ja vastaavan suuruisen määrän koulutukseen. Burma on tällä hetkellä maailman suurin heroiinin tuottaja, ja huumepomot valvovat tärkeitä alueita, ja olen huolissani Kiinan merkityksestä tämän prosessin mahdollistajana. Maassa on yli 1 000 poliittista vankia, joiden joukossa on 15 valittua parlamentin jäsentä ja - kuten kollegani van Orden mainitsi - 74-vuotias professori, tohtori Salai Tun Than, jonka ainoa rikos oli monipuoluevaalien vaatiminen - mies, joka ei tunne vihaa vanginvartijoitaan kohtaan mutta joka symbolisoi liikuttavasti maansa ahdinkoa.
Burman vallanpitäjät ovat ajaneet itsensä sekä kansansa umpikujaan.
Kannatan kohdennettujen pakotteiden periaatetta sekä sotilasjohdon matkustuskieltoa, mutta suhtaudun epäilevästi niiden umpimähkäisestä soveltamisesta koituviin seurauksiin, koska ne voivat satuttaa pikemminkin itse väestöä kuin sotilasjohtajia, vaikka ihmisoikeuksien parannukset onkin järkevää asettaa tapauskohtaisesti uusien investointien ehdoksi. Me tietenkin myönnämme, että joitakin poliittisia vankeja on taannoin vapautettu ja että 25 Kansallisen demokratian liiton toimipaikkaa on saatu hiljattain avata uudelleen Rangoonissa. Tämä on huomattavaa edistystä, ja meidän pitäisi tukea sitä.
Meidän on lisäksi varmistettava, että apu ohjataan luotettavien järjestöjen kautta, ja meidän on toimitettava maan johdolle menettelyohje uudistusta varten.
Sanon lopuksi sotilasjohtajille, että pitämällä vankina 74-vuotiasta miestä he eivät osoita vahvuuttaan vaan heikkoutensa. Sananvapauden sallima valtio on vahvempi, ja sillä on paremmat tulevaisuuden näkymät. Kehotan heitä välittömästi vapauttamaan tohtori Thanin ja Aung San Suu Kyin sekä kaikki muutkin poliittiset vangit ja antamaan kansalleen tulevaisuuden toivoa.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, lokakuussa 2001 pitämänsä kokouksen päätelmissä yleisten asioiden neuvosto vaati, että kaikki Burmassa (Myanmarissa) edelleen vangittuina pidettävät poliittiset vangit vapautetaan, mikä koskee myös Aung San Suu Kyita, ja komissio tuki tätä vaatimusta silloin ja tukee sitä edelleen. Olemme vakuuttuneita, että kestävän kehityksen on perustuttava sopimukseen yhtäältä valtion rauhan ja kehityksen neuvoston ja toisaalta demokraattisesti valitun opposition ja etnisten vähemmistöjen edustajien välillä. Me emme Euroopan unionina yritä pakottaa osapuolia tekemään sopimusta, vaan yritämme tukea sellaisen ratkaisun löytymistä, josta on eri osapuolten välillä sovittu. Vaikka on todettu, että kuluneen vuoden aikana maan tapahtumat eivät ole olleet niin lannistavia kuin aikaisemmin, meidän näkemyksemme on, että olemme vielä hyvin kaukana siitä, että valtion rauhan ja kehityksen neuvosto esittäisi selkeän sitoumuksen demokratian palauttamisesta ja ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten normien kunnioittamisesta.
Unionin troikan Burmaan (Myanmariin) 13.15. maaliskuuta tekemän vierailun aikana rohkaistiin jatkamaan käynnissä olevia neuvotteluja Kansallisen demokratian liiton ja valtion rauhan ja kehityksen neuvoston välillä, ja jälleen kerran troikka toisti meidän toiveemme siitä, että tämä prosessi johtaisi vihdoinkin konkreettisiin tuloksiin. Samassa tilaisuudessa troikka vahvisti unionin tuen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisedustajan Razali Ismailin virkamatkalle. Komissio ja jäsenvaltiot tutkivat yhdessä troikan vierailun päätelmiä ja uutta unionin yhteistä kantaa tulevien viikkojen aikana. Meidän yhteistä kantaamme siis unionin kantaa onkin määrä tarkistaa ennen 29. huhtikuuta.
Yleisesti ottaen ja vastatakseni niihin huoliin, joita päätöslauselman laatijat ovat ilmaisseet selkeät ja täsmälliset signaalit voivat saada meidät muuttamaan yhteistä kantaamme. Olemme toistan tämän teidän edessänne valmiit tarkistamaan tuota kantaa tavalla tai toisella, mikäli maassa tapahtuvat uudet myönteiset tai kielteiset kehityssuunnat antaisivat siihen aihetta.
Vastaan jäsen McKennan hetki sitten esittämään kysymykseen humanitaarisesta avusta, että sitä jatketaan kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisten järjestöjen kautta, ja avun määrä on noin 5 miljoonaa euroa vuodessa. Lisäksi valmistelemme parhaillaan aidsia koskevaa erikoisohjelmaa, ja jos se hyväksytään, sitä hoidetaan samojen kanavien kautta, ja avun määrä olisi jokseenkin samansuuruinen kuin nyt tarjottava humanitaarisen apu.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Vietnamin alkuperäisvähemmistöt ja Kambod?an pakolaisleirin sulkeminen
B5-0201/2002 Belder EDD-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Kambod?assa/Vietnamissa,
B5-0208/2002 Maaten EDD-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Kambod?assa/Vietnamissa,
B5-0214/2002 Nassauer ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta Vietnamin alkuperäisvähemmistöistä ja Kambod?an pakolaisleirin sulkemisesta,
B5-0222/2002 McKenna Verts/ALE-ryhmän puolesta Vietnamin ja Kambod?an pakolaiskriisistä,
B5-0235/2002 Corbett ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta vietnamilaispakolaisten Kambod?assa aiheuttamasta ongelmasta,
Ihmisoikeuksien loukkaukset Nigeriassa
B5-0207/2002 Dybkjær ja Malmström ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeuksien loukkauksista Nigeriassa,
B5-0211/2002 Collins UEN-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0215/2002 Corrie ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0225/2002 Maes, Lucas, McKenna ja Rod Verts/ALE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0227/2002 González Álvarez ja Fraisse GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeuksien loukkauksista Nigeriassa,
B5-0236/2002 Karamanou, Gröner, Valenciano Martínez-Orozco, Ghilardotti ja Van den Berg PSE-ryhmän puolesta naisten ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
Ihmisoikeustilanne Guatemalassa
B5-0202/2002 Salafranca Sánchez-Neyra PPE-DE-ryhmän puolesta Guatemalasta,
B5-0206/2002 Malmström, Sanders-ten Holte, Sánchez García ja Gasòliba i Böhm ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Guatemalassa,
B5-0224/2002 Mayol i Raynal, Lipietz, Nogueira Román ja Frassoni Verts/ALE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Guatemalassa,
B5-0228/2002 González Álvarez, Manisco, Vinci, Sjöstedt, Ilka Schröder, Miranda ja Boudjenah GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Guatemalassa,
Kanaalin ali kulkeva tunneli
B5-0200/2002 Van Orden, Foster, Bradbourn, Harbour ja Kirkhope PPE-DE-ryhmän puolesta rautatiekuljetuksen estämisestä kanaalin ali kulkevassa tunnelissa,
B5-0203/2002 Marchiani UEN-ryhmän puolesta kanaalin ali kulkevasta tunnelista,
B5-0205/2002 Ludford ja Sterckx ELDR-ryhmän puolesta rautatiekuljetuksen estämisestä kanaalin ali kulkevassa tunnelissa,
B5-0223/2002 Lambert, Boumediene-Thiery, Jonckheer, Rühle ja Sörensen Verts/ALE-ryhmän puolesta kanaalin ali kulkevan tunnelin läpi yrittävien pakolaisten tilanteesta ja unionin Välimeren alueen rannikoille saapuvien pakolaisten tilanteesta,
B5-0229/2002 Boudjenah ja Miranda GUE/NGL-ryhmän puolesta kanaalin ali kulkevasta tunnelista ja Sangatten pakolaisista,
B5-0233/2002 Berès, Hazan, Roure ja Caudron PSE-ryhmän puolesta vaikeuksista päästä kanaalin ali kulkevaan tunneliin,
Euroopan unionin kanta lapsia käsittelevässä seuraavassa YK:n yleiskokouksen erityisistunnossa
B5-0216/2002 Banotti ja Maij-Weggen PPE-DE-ryhmän puolesta Euroopan unionin kannasta lapsia käsittelevässä seuraavassa YK:n yleiskokouksen erityisistunnossa,
B5-0238/2002 Kinnock PSE-ryhmän puolesta Euroopan unionin kannasta lapsia käsittelevässä seuraavassa YK:n yleiskokouksen erityisistunnossa.
Vietnamin alkuperäisvähemmistöt ja Kambod?an pakolaisleirin sulkeminen
Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, miksi Vietnamin keskusylängön asukkaat pakenevat naapurimaahan Kambod?aan? Kysymys pysyy avoimena huolimatta siitä, että yhdysvaltalaiset ovat avanneet heille tien pois kurjuudesta tarjoutumalla ottamaan heidät vastaan. Jos siihen ei vastata, kyse on vain oireiden hoitamisesta, ja tauti leviää edelleen.
Taudin nimi on suoraan sanottuna etnisten vähemmistöjen, näiden esillä olevassa mietinnössä mainittujen niin kutsuttujen montagnardien oikeuksien moninkertainen vieminen, jopa vaino, jota Vietnamin viranomaiset harjoittavat. Oikeudet viedään sosiaalisella, uskonnollisella ja taloudellisella alalla.
"Kinhit", niin kutsutut aidot vietnamilaiset, kuvittelevat olevansa keskusylängön alkuperäiskansoja parempia. Maan kommunististen vallanpitäjien tuella he, maahanmuuttajat, ovat 15 edellisen vuoden aikana suoranaisesti ryöstäneet keskusylängön alkuperäiskansojen maat. Tällä viittaan montagnardien sosiaalisten ja taloudellisten oikeuksien polkemiseen.
Montagnardien joukossa on verrattain paljon kristittyjä, protestantteja. Heidän kirkkonsa kieltäytyy liittymästä viranomaisten valvomaan protestanttiseen yhtenäiskirkkoon, ja kirkko on siksi julistettu laittomaksi. Tämä tekee protestanttisista montagnardeista vahvasti uskonnonvastaisesti asennoituvien viranomaisten silmissä erityisen epäilyttäviä.
Lisäksi montagnardeilla on ulkomaisia uskonnollisia yhteyksiä ja he pyrkivät itsemääräämisoikeuksiensa kasvattamiseen - nämä asiat selittävät, miksi Vietnamin viranomaiset pitävät ja kohtelevat keskusylänköä riskialueena. Kommunistiset viranomaiset joutuvat kerta kaikkiaan täysin paniikkiin aina kohdatessaan vapaata ryhmän- ja mielipiteenmuodostusta.
Onko tilanne siis montagnardien kannalta toivoton? He tietävät, että heitä seuraa valpas turvallisuuspalvelu. Ulkomaisten lahjoittajien ja Vietnamin kansalaisjärjestöjen edustajat eivät voi matkustaa vapaasti heidän asuinalueelleen. Paikallisten kehitysohjelmien perustaminen näyttää siksi erittäin vaikealta. Alkuperäiskansojen edustajien kokoontumisia ei sallita, tai turvallisuuspalvelu valvoo niitä.
Keskusylängön asiantuntijat, läntiset avustustyöntekijät, havaitsevat kuitenkin valon pilkahduksia. Vietnamin viranomaispiireissä liikkuu myös mielipiteitä, jotka todistavat jonkinlaisesta ymmärtämyksestä montagnardien oikeutettuja uskonnollisia, poliittisia ja sosiaalisia vaatimuksia kohtaan.
Toivotan neuvostolle ja komissiolle runsaasti viisautta ja kärsivällisyyttä, kun ne etsivät yhdessä Vietnamin viranomaisten kanssa poispääsyä keskusylängön alkuperäisasukkaiden oikeuksien sietämättömästä polkemisesta. Arvoisa puhemies, esillä oleva päätöslauselma lienee siinä heille tarpeellisena taustatukena!

Posselt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, Euroopallakin on takanaan valitettavan pitkä historia etnisten vähemmistöjen ja kansanryhmien alistamisessa, uskonnollisten ja uskonyhteisöjen karkottamisessa ja vainoamisessa, mutta Euroopan unioni on sitä mieltä, että se on selviytynyt siitä, että se on ihmisoikeuksien sanansaattaja, ja sen tähden meidän tehtävämme on tietysti huolehtia kumppanina mutta ei holhoojana siitä, että ihmisoikeuksien universaalisuus toteutuu käytännössä. Koska Kaakkois-Aasia on meille taloudellisesti ja strategisesti tärkeä kumppani, meillä on oikeus ja velvollisuus puolustaa sitä, että siellä noudatetaan universaaleja periaatteita.
Olemme nyt noidankehässä. Etniset vähemmistöt, Vietnamin ylänköjen erilaiset kansat alistetaan, jolloin ne pakenevat osittain Kambod?aan ja päätyvät leireille. Me kiitämme siitä kambod?alaisia, joilla oli itsellään laaja karkotettujen ja pakolaisten ongelma, jotka ovat köyhiä ja ovat silti solidaarisia sekin on ymmärrettävä. Kambod?alaiset palauttavat tietysti milloin mistäkin syystä ihmisiä takaisin Vietnamiin, jossa heitä vainotaan ja sorretaan, jolloin syntyy taas uusi pakenemisliike Kambod?aan. Todellinen noidankehä.
Jos aiomme murtaa noidankehän, joka vaarantaa koko alueen vakauden, meidän on vaadittava, että Kambod?a huolehtii ensinnäkin edelleen kansainvälisistä velvoitteistaan ja kenties vielä entistä paremmin. Toiseksi, ja tämä on varsinainen pääasia, meidän on vaadittava Vietnamia kunnioittamaan ja suojelemaan vihdoinkin etnisiä vähemmistöjään ja kansanryhmiään asiaankuuluvalla tavalla, olemaan toteuttamatta vähemmistöjen etujen vastaisia asutusohjelmia ja tarjoamaan uskonnollisille yhteisöille asianmukaista suojelua. Me puolustamme täysin erotuksetta kaikkien uskonnollisten yhteisöjen oikeuksia. Meidänkin olisi puolustettava entistä paremmin kristillisiä vähemmistöjä kaikkialla maailmassa, niin kuin islaminuskoiset ja annan tunnustusta heille puolustavat islaminuskoisten oikeuksia kaikkialla maailmassa, ja varsinkin sen vuoksi velvollisuutemme on raskas.
McKenna (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, Vietnamin keskusylängöllä asuvien alkuperäisvähemmistöjen jatkuva vainoaminen on valitettavaa. Suuria ongelmia aiheuttavat Kambod?an viranomaiset, jotka ovat vastahakoisia myöntämään heille poliittista turvapaikkaa. He haluaisivat sulkea pakolaisleirit ja painostaa niiden asukkaita hakemaan turvapaikkaa jostain kolmannesta valtiosta, erityisesti Yhdysvalloista. Kambod?an ja Vietnamin hallitusten päätöksestä yrittää panna kolmikantasopimus kahdenkeskisesti täytäntöön on syytä olla huolissaan, samoin kuin siitä, että Vietnamin hallitus on kieltänyt UNHCR:n tarkkailijaryhmien vierailut potentiaalisten kotiinpalaajien kyliin. Koska UNHCR vetäytyi kolmikantasopimuksesta, on entistä suurempi vaara, että turvapaikanhakijoita painostetaan, pelotellaan ja pakotetaan palaamaan Vietnamiin.
Kambod?an hallituksen on noudatettava vuonna 1951 tehtyä Geneven yleissopimusta ja erityisesti varmistettava, että kaikenlainen kotiuttaminen tapahtuu vapaaehtoispohjalta, sekä taattava, että Kambod?aan tulevilta turvapaikanhakijoilta ei kielletä heille kuuluvaa perusoikeutta hakea turvapaikkaa. Meidän on saatava vietnamilaiset lopettamaan sellaisten ihmisten vainoaminen, jotka on nähtävästi pakotettu palaamaan vastoin tahtoaan.

Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensinnäkin haluan kiittää suhteista ASEANin jäsenmaihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja Nassaueria ja kollegojamme jäsen Posseltia, jäsen van den Bergiä, jäsen Maatenia, jäsen McKennaa ja jäsen Corbettia tämän aloitteen tekemisestä. Kiitän heitä varsinkin sen vuoksi, että koska sitoutumattomat ovat kuin jonkinlaisia "ruttotautisia", heidän on käytännössä mahdotonta esittää päätöslauselmia, ja näin ollen olemme erityisen iloisia tämänkaltaisista aloitteista.
Ensi maanantaina Genevessä YK:n ihmistoimikunnassa "Montagnard-säätiön" (Fondation des Montagnards) puheenjohtaja Kok Ksor pitää ensimmäistä kertaa puheenvuoron puolustaakseen kansansa oikeuksia. Mielestäni tilanne on hyvin vakava, mutta ei ainoastaan vuoristojen alkuperäisvähemmistön (montagnardit) vaan myös koko vietnamilaisväestön kannalta.
Suhtaudun hieman varauksellisesti päätöslauselman 4 ja 5 kohtaan, koska mielestäni koko Poul Nielsonin esittämä yhteistyön käsite pitää kyseenalaistaa. Vietnamin viranomaisille tarjottu apu köyhyyden torjumiseksi ei ole johtanut minkäänlaisiin tuloksiin erityisesti Vietnamin demokratisoinnin kannalta: maassa on montagnardeja koskeva ongelma, joka on hyvin vakava, mutta lisäksi on ongelma, joka liittyy kristinuskoisten vähemmistöjen ja ennen kaikkea buddhalaisenemmistön uskonnonvapauteen. Yhdistyneen Buddha-kirkon patriarkka Thich Huyen Quang on ollut vangittuna jo 20 vuotta, samoin kuin kirkon toiseksi merkittävin hahmo Thich Quang Do, joka on hänkin ollut vangittuna pagodi-temppelissään monta vuotta.
Tällainen on tilanne Vietnamissa. Parlamentti on korostanut asiaa moneen kertaan, eikä Poul Nielsonin politiikka ole johtanut maan tilanteen paranemiseen komission huomattavista investoinneista huolimatta. En usko, että kukaan on yllättynyt Poul Nielsonin politiikan tehottomuudesta, mutta meidän on muistutettava asiasta jokaisessa tilaisuudessa.
On myös muistettava alueen vanhat kumppanuudet Internationale communiste -liikkeen kanssa. Hun Sen, jonka menneisyyttä punaiset khmerit usein peittelevät, on ilmeisesti säilyttänyt hyvät suhteet Hanoissa, ja tämä selittää kumppanuuden montagnardien kanssa. Meidän on mielestäni tuotava tämä asia julki.

Lamy
. (FR) Komissio yhtyy täysin Vietnamin montagnardien tilanteesta mielipiteensä esittäneiden parlamentin jäsenten huoliin.
Olemme aina tunnustaneet, että tapahtumat, jotka ovat Vietnamin keskeisillä vuorilla vuoden 2001 alussa alkaneen epävakaisen tilanteen taustalla, ovat monimutkaisia. Olemme teidän tavoin huolestuneina seuranneet alueen montagnardien pakoa ja tukeneet Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston tekemiä ponnisteluja yhteistyössä Vietnamin ja Kambod?an hallitusten kanssa asianmukaisten paluuolojen takaamiseksi niille ihmisille, jotka palaavat maahan vapaaehtoisesti.
Tämän vuoksi pahoittelemme kolmikantasopimuksen purkautumista, ja olosuhteet huomioon ottaen suhtauduimme myönteisesti Kambod?an hallituksen tekemään myönteiseen päätökseen siitä, että se antaa sellaisille montagnardeille luvan lähteä Yhdysvaltoihin, jotka asuvat tällä hetkellä Yhdistyneiden Kansakuntien pakolaisasiain päävaltuutetun viraston koordinoimilla Kambod?an pakolaisleireillä. Mielestämme tämä toimi ei voi kuitenkaan olla pysyvä ratkaisu ongelmiin, jotka ovat saaneet aikaan tämän maastamuuton.
Me siis jatkamme toimiamme kannustaaksemme Kambod?aa kantamaan kansainvälisen vastuunsa. Pakolaisten asemasta vuonna 1951 tehdyn yleissopimuksen nojalla se on sitoutunut kantamaan vastuunsa, ja sen on tarjottava edelleen apua, turvapaikkoja ja tilapäistä suojaa turvapaikanhakijoille. Yhdymme samanaikaisesti tässä päätöslauselmassa näkemyksensä esittäneiden parlamentin jäsenten kantaan, kun he sanovat, että Vietnamin on jatkettava ponnistelujaan siviili-, poliittisten ja uskonnollisten oikeuksien suojelemisessa. Mitä tulee erityisesti montagnardien tilanteeseen, on selvää, että Vietnamin hallitus ei voi käsitellä puheena olevia ongelmia paikallisesti. Ne on selvitettävä hallituksessa.
Yleisemmin ottaen nämä kysymykset liittyvät siihen, että tuon maan uudistamista on jatkettava aktiivisesti, jotta Vietnamin valtionhallinto tottuisi kaikilla tasoilla mikä ei välttämättä vielä toteudu monien erilaisten mielipiteiden ilmaisemiseen ja arvostaisi sellaisen poliittisen järjestelmän hyviä ominaisuuksia, joka antaa mahdollisuuden mielipide-erojen ilmaisemiseen. Vietnamin on myös syvennyttävä oikeudellisiin uudistuksiinsa ja valvottava, että kaikkien kansalaisten perustuslaillisia oikeuksia sovelletaan perusteellisesti ja oikeudenmukaisesti.
Komission kanta on tällainen. Lopuksi jäsen Dupuis sallinee minun muistuttaa hänelle, että Vietnamissa harjoittamamme politiikka ei ole yhtä kuin Poul Nielsonin politiikka, vaan harjoitamme komission, ministerineuvoston ja Euroopan parlamentin, sanalla sanoen Euroopan unionin politiikkaa.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, sharia-laki on otettu viime vuosina uudelleen käyttöön monissa eri puolilla maailmaa sijaitsevissa valtioissa, myös joissakin Nigerian osissa. Sudanissa sharia-lakia on käytetty jopa kristittyjä vastaan, mikä on islamin oppien vastaista.
Emme keskustele nyt varsinaisesti kuolemanrangaistuksesta, joka on kansainvälisen oikeuden mukaan edelleen laillinen ja jota sovelletaan vieläkin monissa demokratioissa: Yhdysvaltojen lisäksi myös muun muassa Venäjällä, Intiassa, Karibian saarilla, Japanissa ja Singaporessa. Omassa puolueessanikin Yhdistyneessä kuningaskunnassa monet, kuten esimerkiksi minä, kannattavat omantunnon syistä kuolemanrangaistuksen rajoitettua soveltamista kaikkein julmimpiin rikoksiin, kuten lapsen murhaan ja sarjamurhiin.
Kymmenettuhannet Euroopan kansalaiset ovat samaa mieltä. Nigeriassa esiintyy kuitenkin kauheita tapauksia, joissa naisia pelkän aviorikoksen vuoksi teloitetaan raa'asti pitkin ja tuskallisin menetelmin. On aina vaikeaa puuttua toisten tapoihin, mutta meidän on parlamenttina tärkeää osoittaa viipymättä Nigerian hallitukselle olevamme kauhuissamme tästä käytännöstä. Kuulin lisäksi hiljattain, ettei Afganistanissa aiota kumota sharia-rikoslakia eikä myöskään lopettaa kuoliaaksi kivittämisiä aviorikoksen vuoksi. Kun otetaan huomioon, että EU lahjoittaa suurimman osan, yli miljardi euroa, maan jälleenrakennukseen myönnettävästä avusta, meidän pitäisi mielestäni asettaa näiden tuomittavien käytäntöjen lopettaminen avun ehdoksi.
Nigeria ja Afganistan ovat molemmat kansainvälisen yhteisön jäseniä, ja ne ovat allekirjoittaneet useita ihmisoikeuksien kunnioituksen takaavia kansainvälisiä yleissopimuksia. Olen useimpien parlamentin jäsenten kanssa samaa mieltä siitä, ettei tällaisia sharia-lain mukaisia rangaistuksia voi missään nimessä hyväksyä enää 2000-luvun alussa.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jos kahden naisen, Safiya Hussainin ja Hafsatu Abubakarin, ääni on nyt kantautunut heidän kotoaan kaukana Nigeriassa olevista Sokoton ja Katsinan osavaltioista tänne Strasbourgin istuntosaliin asti, syy on siinä, että näiden kahden naisen tilanne on tullut nyt siihen pisteeseen, joka on ehdottomasti tuomittava. He ovat syyllisiä, koska he ovat synnyttäneet lapsen avioeron jälkeen, minkä vuoksi heidät on tuomittu kuolemistavoista kauheimpaan, eli kivitykseen: Safiya Hussaini ja Hafsatu Abubakar ovat syyllisiä, koska he ovat naisia alueella, jossa Koraanin lakia shariaa sovelletaan fundamentalistisella tavalla, minkä vuoksi heidät on heitetty ihmisyyden rajojen ulkopuolelle. Joidenkin Nigerian alueiden kansalaiset, jotka valistuksen vastaiset tavat ovat sitoneet ja vaientaneet, ovat moraalisen taantumisen uhreja, jopa sivilisaation taantumisen uhreja.
Olemme kuulleet näiden uhrien ääntä. Meidän ja koko kansainvälisen yhteisön kiihtymyksen ja toiminnan ansiosta Nigerian viranomaiset ja kansalliset tuomioistuimet ovat armahtaneet nämä kaksi uskonnollisen fundamentalismin marttyyriä. Kuka voisi kuitenkaan kuvitella, että nämä ponnistelut riittävät, kun maassa noudatetaan edelleen entisaikaisia moraalisääntöjä, joilla miljoonista kansalaisista tehdään uhreja ja heidät tuomitaan jo syntymästään lähtien.
Nigerian liittovaltio tuomitsee perustuslakinsa ja kansainvälisten sitoumustensa nojalla tällaiset käytännöt ja lainkäytön. Sen on osoitettava tämä myös tekojen kautta. Vahvistamalla tämä tahto Nigeria voi omaksua sen roolin ja esimerkillisen aseman, jonka sen demokratian laajuus ja demokraattiset muutokset ovat sille suoneet afrikkalaisessa ja kansainvälisessä yhteisössä. Palauttamalla tehokkaasti oikeusvaltio ja osoittamalla tinkimättömyyttä etnistä, sukupuoleen perustuvaa tai uskonnollista suvaitsemattomuutta vastaan, Nigerian pitäisi voida hyötyä edelleen kansainvälisestä avusta. Kun kaikki nigerialaiset tunnustavat, että kaikki ihmisoikeudet ja totta kai naisten oikeudet ovat etusijalla ennen kaikkia uskonnollisia moraalisääntöjä tai oikeuksia, Euroopan unioni aikoo vastata antamalla yhteisvastuullisen ja täysipainoisen tukensa niille demokraattisille ja taloudellisille muutoksille, joiden hyväksi Nigeria tekee työtä.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kansainvälisen yhteisön aktivoitumista ja niiden Nigerian ihmisoikeuksia koskevien päätöslauselmien ansiosta, jotka parlamentti on aikaisemmin hyväksynyt, Safiya Husaini, joka uhattiin kivittää kuoliaaksi, on vapautettu syytteistä.
Vaikka voimmekin olla asiasta iloisia, meidän on kuitenkin oltava edelleen hyvin valppaita. Toisiakin naisia uhataan kivittää kuoliaaksi, erityisesti Amina Lawalia Katsinan osavaltiosta. Sharian soveltaminen vaikuttaa erityisesti naisiin ja erityisesti niihin, jotka elävät vaatimattomassa tilanteessa.
Mielivaltaiset oikeudenkäynnit ja näille naisille osoitetut rangaistukset ovat vastoin perusihmisoikeuksia, jotka on tunnustettu Nigerian allekirjoittamissa kansainvälisissä yleissopimuksissa.
Meidän on tuotava julki tällainen valikoiva oikeus, jossa aviorikosta pidetään rikoksena ja jossa miehet armahdetaan ja naiset tuomitaan, vaikka he ovatkin olleet väkivallan uhreja. Parlamentin on vaadittava, että Nigerian hallitus kieltää kaikkien kuolemanrangaistusten täytäntöönpanot ja jättää shariaa koskevan asian perustuslakituomioistuimen käsiteltäväksi. Nigerian hallituksen pitää noudattaa niitä ihmisoikeuksia koskevia kansainvälisiä yleissopimuksia, jotka se on allekirjoittanut, konkretisoimalla näin sen demokratisoitumisprosessin, jonka se aikoo toteuttaa samaan aikaan oikeusvaltion palauttamisen kanssa, ja samalla sen pitää osoittaa halukkuutensa varmistaa taloudellinen ja sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja edistää eri yhteisöjen välistä vuoropuhelua.
Me vaadimme, että neuvosto, komissio ja AKT:n yhteispuheenjohtajat käyttävät kaikkia hallussaan olevia poliittisia ja kaupallisia keinoja, jotta se saisi Nigerian hallituksen soveltamaan ja noudattamaan yleissopimuksia ja Afrikan ihmisoikeuskirjaa.

Karamanou (PSE).
Arvoisa puhemies, kun vuonna 1999 demokratia palasi Nigeriaan ja maalle äänestettiin perustuslaki, emme saattaneet kuvitellakaan, mitä seuraavien kahden kolmen vuoden aikana tapahtuisi, nimittäin kansallisuuksien välisiä, uskonnollisia ja poliittisia konflikteja, jotka ovat maksaneet tuhansien ihmisten hengen, sekä islamilaisen lain sharian palauttamisen maan niihin 12 osavaltioon, joissa muslimit ovat enemmistönä.
Maailman yleinen mielipide järkyttyi äskettäin aviorikoksesta syytettyjen naisten kivitystuomioista, kun taas miehet tietenkin vapautettiin syytteistä tämän erittäin oikeudenmukaisen lain mukaisesti. Saattaa olla, että kansainvälinen protestointi ja Euroopan parlamentin, kansalaisyhteiskunnan ja tiedotusvälineiden väliintulo pelastivat heidän henkensä viime hetkellä, vaikka naisten oikeuksien loukkaamisen ongelma sekä räikeä syrjintä sukupuolen perusteella ovatkin jäljellä. Sitä paitsi ratkaisematta on vielä Amina Lawalin tapaus, jonka Bakorin islamilainen tuomioistuin on tuominnut.
Islamilaisten tuomioistuinten ja sharian tulkinnan ulkopuolella ovat avoimina lisäksi naisten epätasa-arvoinen, epäoikeudenmukainen ja epäinhimillinen kohtelu kuten naisten ympärileikkaus - arvioidaan että noin 60 prosenttia Nigerian naisista on läpikäynyt tämän hirveän käytännön -, tämän lisäksi tunnustetaan miesten oikeus pahoinpidellä naisia ilman rangaistusta ja edelleen järjestäytynyt naiskauppa ja seksuaalinen hyväksikäyttö.
Kaiken tämän vuoksi meidän on lähetettävä tästä salista voimakas viesti Nigerian liittohallitukselle ja kehotettava sitä varmistamaan, että maan oikeusistuimet toimivat ihmisoikeuksia koskevan kansainvälisen oikeuden sekä ihmisoikeuksien julistuksen mukaisesti, tämä julistushan sitä paitsi sisältyy jo Nigerian perustuslakiinkin. Ennen kaikkea Nigerian hallitukselle mutta myös muille alueille, missä sharian laki on voimassa, on tultava selväksi, että paras puolustus suvaitsemattomuutta vastaan on valtion maallisen luonteen ja laillisen demokraattisen järjestyksen vahvistaminen. Meidän on myös lähetettävä viesti, että mikään uskonnollinen tai muunlainen perinne tai tapa ei voi olla ihmisten perusoikeuksien ja oikeusvaltion lakien kunnioituksen yläpuolella.
Samalla kehotamme Euroopan komissiota, Nigerian vuoden 2003 vaaleja silmällä pitäen, myöntämään tarpeen mukaan teknistä apua oikeudellisten ja demokraattisten rakenteiden vahvistamiseen sekä asianajajien, tuomarien ja poliisien koulutukseen Cotonoun sopimuksen mutta myös Euroopan unionin sekä Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden välisen yhteisen edustajakokouksen puitteissa.

Ghilardotti (PSE).
Arvoisa puhemies, Nigeria on ratifioinut joukon erilaisia kansainvälisiä ihmisoikeusyleissopimuksia, etenkin kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä kaikenlaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan yleissopimuksen sekä Afrikan ihmisoikeusperuskirjan. Tästä huolimatta puhumme jälleen kerran täällä parlamentissa naisten oikeuksien rikkomisesta ja toteamme, että Nigeriassa on edelleen käytössä kuolemanrangaistus ja että ne nykykäytännöt ja lukuisat säännöt, jotka sisältyvät Sharian uusiin rikosmenettelylakeihin, loukkaavat edelleen vakavasti ihmisoikeuksia kuolemantuomioon asti.
Olemme lähteneet liikkeelle yhdessä demokraattisten maiden lukuisten naisten ja miesten kanssa, mikä pelasti Safiyan ja Hafsatun hengen, mutta tästä voitosta huolimatta Bakorin islamilainen tuomioistuin langetti kivittämällä täytäntöön pantavan kuolemantuomion eräälle toiselle naiselle, Amina Lawalalle. Emme voi mielestäni jatkuvasti muistuttaa näistä verilöylyistä, vaikka meidän pitäisikin niin tehdä. Meidän on vaadittava, että Nigeria, joka valmistautuu demokraattisiin vaaleihin ja jonka on sen vuoksi saatava Euroopan unionin tuki, paitsi vahvistaa moniarvoista demokratiaa, sosiaalista ja taloudellista oikeudenmukaisuutta - kuten Cotonoun sopimuksessa vaaditaan - myös lopettaa tällaiset väkivaltaisuudet. Emme voi mielestäni enää muistuttaa jatkuvista väkivaltaisuuksista ja vain odottaa jotakin tapahtuvaksi. Meidän on lähdettävä päättäväisesti liikkeelle kaikin käytössämme olevin keinoin.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, kuten kaikki tiedämme, Euroopan unioni vastustaa voimakkaasti ja jatkuvasti kuolemanrangaistusta, ja vaadimme, että tuon käytännön soveltaminen lakkautetaan vähitellen sitä edelleen noudattavissa maissa, ja vaadimme, että käytäntöä sovelletaan vähimmäissääntöjen pohjalta. Meidän kaikkien yhteinen tapamme on nyt harjoittaa painostusta kuolemanrangaistusten lakkauttamisen hyväksi.
Me olemme sekä unionina ja komissiona erityisen huolissamme siitä julmuudesta, joka liittyy rangaistuksiin ja teloituksiin, joita eräissä maissa suoritetaan shariaa sovellettaessa. Eräs hirttämistapaus, joka toteutettiin tämän vuoden tammikuussa, teki todellisuudessa lopun kuolemanrangaistusten lakkauttamisesta Nigeriassa. Osallistuimme unionin Nigerialle tästä asiasta tekemään vetoomukseen viime helmikuussa. Olemme myös puhuneet lukuisissa yhteyksissä Safiya Husainin tapauksesta ja erityisesti silloin, kun puheenjohtaja Prodi esitti suoran vetoomuksen presidentti Obasanyolle.
Nyt seuraamme läheltä Amina Lawalin tapausta, jonka jäsen Ainardi, jäsen Karamanou ja jäsen Ghilardotti mainitsivat ja jonka hyväksi on parhaillaan vireillä vetoomusmenettely. Kun nyt ajatellaan kaiken tämän vaikutusta unionin ja Nigerian välisiin suhteisiin, joiden puitteet on vahvistettu kumppanuussopimuksella, yksi tuon sopimuksen pääasioista on ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja tässä yhteydessä miesten ja naisten välinen tasa-arvo kuuluu saman aiheen piiriin. Olemme tyytyväisiä, että Nigerian oikeusministeri on virallisesti ilmoittanut, että liittovaltioiden pitää muuttaa rikoslainsäädäntöään niin, että ne poistavat sellaiset rangaistukset, jotka ovat vastoin Nigerian perustuslain takaamia ihmisoikeuksia. Lisäksi minulla on sellainen vaikutelma, että Nigerian liittohallitus on huolissaan, että yhtäältä sharian mukaisten rangaistusten soveltaminen ja toisaalta Nigerian allekirjoittamat kansainväliset yleissopimukset ovat keskenään ristiriidassa.
Olemme rahoittaneet erään Nigerian toteuttaman shariaa koskevan tutkimuksen, jossa sanotaan, että sharian lait on laadittu huonosti ja että todellisuudessa ne ovat ristiriidassa liittovaltion muiden lakien kanssa. Lakeja sovelletaan sitä paitsi melko epäjohdonmukaisesti, koska tuomareilla ei ole riittävää koulutusta. Tällä hetkellä sopivin ratkaisu olisi meidän mielestämme käydä keskustelua ja erityisesti se, että kyseinen maa noudattaa niitä velvoitteita, joihin se on sitoutunut Cotonoun kumppanuussopimuksen puitteissa.
Meidän tavoin te tiedätte, että tuossa sopimuksessa määrätään menettelyistä, joita voidaan soveltaa, mikäli ihmisoikeuksia ei kunnioiteta. Tätä seikkaa meidän on pohdittava yhdessä ryhtyäksemme tarvittaviin painostustoimiin, mutta välttääksemme samalla rankaisemasta erotuksetta kaikkia Nigerian liittovaltioita tai vaarantamasta muutoksille suotuisaa ympäristöä, sillä juuri tämä muutos saadaan aikaan meidän yhteisten painostustoimiemme ja ponnistelujemme ansiosta.

Pomés Ruiz (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on kiistämättä pääosassa Keski-Amerikkaan kuuluvissa veljesmaissamme meneillään olevassa rauhanprosessissa.
Nyt on tullut aika puhua Guatemalan viimeaikaisesta tilanteesta, kuusi vuotta sen jälkeen, kun rauhansopimukset saatiin päätökseen vuonna 1996. On tullut hetki, jolloin parlamentin on yhdyttävä muihin alkuasukkaiden parissa työskenteleviin ihmisoikeusaktivisteihin, ay-toimitsijoihin ja kirkon työntekijöihin, jotta nämä rauhanhankkeet etenisivät eivätkä jumiutuisi paikoilleen. On välttämätöntä, että Guatemalan hallitus saattaa päätökseen rauhansopimuksissa edellytetyt lainsäädäntöuudistukset ja että oikeusviranomaiset lujittavat riippumattomuutensa sekä kykynsä jäljittää ja tuomita ne, jotka ovat syyllistyneet sotiin ja ihmisoikeusloukkauksiin sekä ennen rauhansopimusten solmimista että niiden jälkeen.
Nyt on siis kyse Euroopan parlamentin yhteisvastuuta koskevasta vetoomuksesta, jonka välitämme Guatemalan kansalle ja hallitukselle rohkaistaksemme sitä jatkamaan taisteluaan ja takaamaan ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion ensisijaisuuden ja oikeusviranomaisten riippumattomuuden. Nämä menestyksekkäiksi osoittautuneet sopimukset, joita on tehty Guatemalan lisäksi muissakin Keski-Amerikan maissa, on saatettava onnistuneesti päätökseen. Se merkitsee sitä, että hallitusten on jatkossakin tehtävä työtä sen hyväksi, että rikokset jäljitettäisiin ja että niistä rangaistaisiin, mikä voidaan tehdä ainoastaan kunnioittamalla ja voimistamalla oikeusviranomaisten riippumattomuutta. Tämä on sen viestin sisältö, jonka haluamme toimittaa Guatemalan kansan, sen vapaustaistelijoiden ja poliittisten viranomaisten tueksi.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, saamme taas huomata, että ihmisoikeudet ovat aina ajankohtainen aihe. Tänään on aika puhua myös ihmisoikeuksien tilanteesta eräässä läheisessä keskiamerikkalaisessa veljesmaassamme, sitä paitsi juuri samana päivänä, jolloin kansainvälisestä rikostuomioistuimesta tulee totta.
Muutama päivä sitten luin erään keskiamerikkalaisen liberaalin kirjoittaman artikkelin, joka pätee mielestäni vielä tänäänkin. Siinä sanottiin, että Keski-Amerikka on luonnonmullistusten vyöhykettä, jonka halki kulkee tietyin väliajoin kaupunkeja raunioittava ja kokonaisia väestön osia hautaava maanjäristyssiirros. Vaikuttaa kuitenkin, että aluetta uhkaa myös toisenlainen, luonteeltaan moraalinen siirros ja että eräitä raakalaisia suojaa rankaisemattomuus.
Eräs saksalainen kansalaisjärjestö, Transparency Internacional, joka valvoo hallitusten korruptoitumista maailmanlaajuisesti ja tuo sitä yleisesti tietoon, pitää vuoden 2001 raportissaan Guatemalan tilannetta niin pahana, että se häpäisee demokraattisen järjestelmän ja vaarantaa jopa toimielimet.
Parlamentti tuomitsee tänään Guatemalan ihmisoikeusloukkaukset, jotka ovat pahentuneet jyrkästi ja kohdistuvat työntekijöihin, toimittajiin, poliitikkoihin jne., kuten kollega Pomés toi äsken hyvin esille. Olemme pahoillamme väärinkäytöksistä, joiden toimeenpanijoina ovat tietyt taloudelliset toimijat, jotka eivät epäröi harjoittaa ase- ja huumekauppaa, rahanpesua tai jopa suorittaa kidnappauksia rikastuakseen.
Edustajainhuone pyytää Guatemalan hallitusta valvomaan ja rankaisemaan laittomia ryhmittymiä, takaamaan kansalaisten turvallisuuden ja mahdollistamaan oikeuden saannin tutkimalla rikoksia, joita on tehty jo jonkin aikaa. Rankaisemattomuus voidaan lopettaa ainoastaan oikeusviranomaisten riippumattomuuden ja vapauden avulla sekä tiukentamalla kansainvälistä painostusta ja yleistämällä rangaistukset, jotta rikokset eivät jää ilman rangaistusta; näin vahvistetaan myös demokratiaa.

Nogueira Román (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, yhdyn Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmäni puolesta kaikkiin kollegoihini, jotka toivat aiemmin julki Guatemalan ihmisoikeusloukkaukset, pyysivät kunnioittamaan rauhasta ja sovinnosta tehtyjä sopimuksia ja tuomitsemaan diktatuurin aikana tehdyt rikokset ja hirmuteot ja toivat julki yhä jatkuvat hirmuteot, joita tekevät erityisesti laittomiksi kutsutut ryhmittymät, jotka murhaavat, kiduttavat ja loukkaavat ihmisoikeuksia.
Hyvät jäsenet, haluaisin kuitenkin puhua erityisesti eräästä kysymyksestä, joka on nähdäkseni ominainen monille Latinalaisen Amerikan maille: Guatemalassa, Perussa, Boliviassa, Ecuadorissa ja muissa maissa vallitsee vielä kolonialistinen järjestelmä. Valkoinen kreolivähemmistö alistaa ja pitää marginaalisessa asemassa miljoonia alkuperäisasukkaita, joita valtio ei ota lainkaan huomioon siitä huolimatta, että he ovat enemmistönä. Tällaiset valtiot, joissa perinteisten omistusoikeuksien säilyttämiseksi alistetaan ja syrjitään alkuperäisvähemmistöjä ja joista mahdollisen kapinan puhjetessa tulee kidutusta ja murhaamista harjoittavia diktatuureja, eivät voi olla demokraattisia.
Tällä vähemmistöllä on siis vallassaan oikeusviranomaiset, omaisuus ja poliisi, minkä lisäksi armeijakin on sen pihdeissä. Uskonkin, että niin kauan kuin näissä Latinalaisen Amerikan valtioissa ei ole varsinaista demokratiaa niin kuin ei ollut Etelä-Afrikassa , niin kauan kuin valtaa ei siirretä alkuperäisenemmistöille ja nämä eivät opi todella itse rakentamaan omaa valtiotaan, ihmisoikeusloukkauksia koskevaa ongelmaa ei voida ratkaista näissä maissa.
Vertailen usein näitä meille nimenomaan espanjalaisille niin tärkeitä maita Afrikan maihin: jälkimmäisissä olot ovat usein kurjat ja hallintomalli diktatorinen, mutta jonakin päivänä niistä tulee demokraattisia järjestelmiä, joissa hallitsee ennen marginalisoitu enemmistö. Latinalaisessa Amerikassa tilanne on huomattavasti vakavampi, ja meidän on oltava tietoisia siitä, jotta voimme Euroopasta käsin auttaa luomaan aidosti demokraattisia järjestelmiä, joissa hallintovalta on enemmistöllä.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa komission jäsen, sallikaa minun ilmaista uupumukseni tästä viikosta ja kaikista niistä iltapäivistä, jolloin puhumme ihmisoikeuksia kohtaan osoitetusta epäkunnioituksesta. En tarkoita, että olisin uupunut siksi, että joudumme käsittelemään näitä asioita, vaan siksi, että tuloksia ei saada aikaan parlamentin jatkuvasta painostuksesta huolimatta.
Vuonna 1996 allekirjoitettu Guatemalan sopimus ja El Salvadorin sopimus herättivät paljon toivoa. Nyt puhutaan vuoropuhelun tarpeesta Kolumbiassa. Tänään meidän on käsiteltävä sitä ongelmaa, että sopimuksia ei noudateta, minkä takia suurin osa väestöstä eli tässä tapauksessa Guatemalan suurelta osin alkuperäisasukkaista koostuvasta kansasta kuten Camilo Nogueira osuvasti huomautti joutuu pettymään toiveissaan.
Uskon, että paras tapa muistaa Monseñor Gerardia, joka oli vastuussa tämän loistavan historiallisen selvityksen laadinnasta, jonka pitäisi toimia nykyisin ohjenuorana suurimmalle osalle Guatemalan sisällissodan aikaisista rikoksista puhuville tuomareille, on vaatia, että sopimuksia noudatetaan, että tähän asti toteuttamaton maatalousuudistus todella toteutetaan, että Guatemalan kansan suuria enemmistöjä kunnioitetaan, mitä ei nykyisin tehdä, koska ne ovat yhä äärimmäisen köyhiä ja että väestöön ja sen edustajiin, ihmisoikeusaktivisteihin, ay-toimitsijoihin, kirkon työntekijöihin sekä kansan enemmistön oikeuksia puolustaviin henkilöihin kohdistuva lisääntynyt väkivalta estetään. Ikävä kyllä toistaiseksi suurinta osaa ihmisoikeuksista ei kunnioiteta Guatemalassa. Sen takia meidän on mielestäni pyydettävä nyt, että Euroopan unioni vaikuttaa mahdollisuuksiensa mukaan siihen, että sen edistämiä sopimuksia noudatetaan.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, yhdymme päätöslauselman laatijan huoliin Guatemalan tilanteen melkoisesta huononemisesta ihmisoikeuksien suojelun, oikeudenkäytön ja hyvän julkisen hallinnon kaltaisissa asioissa. Lisäksi olemme teidän tavoin hyvin huolissamme pelottelutoimien moninkertaistumisesta, joita tuossa maassa harjoitetaan paitsi ihmisoikeuksien puolustajia myös kansalaisyhteiskunnan edustajia, poliittisia johtajia sekä kansalaisyhteiskuntien tai papiston jäseniä kohtaan.
Näin ollen komission Guatemalan suhteita koskevat painopisteet ovat seuraavat: ensinnäkin maata tuetaan vuoden 1996 rauhansopimusten soveltamisessa, toiseksi sitä kannustetaan nykyaikaistamaan valtiota ja lujittamaan julkishallinnon parempaa hallintoa. Nämä painopisteet ovat osa yleisiä asiapuitteita, jotka merkitsevät, että historian selvityskomission laatimassa selonteossa laaditut suositukset pannaan täydellisesti toimeen, mistä jäsen González Álvarez puhui, ja tällä asialla on ratkaisevan tärkeä merkitys. Tältä osin sen Guatemalan ihmisoikeuksia koskevan päätöslauselman mukaisesti, jonka te hyväksyitte viime kesäkuussa komissio on päättänyt ryhtyä lisätoimiin.
Poliittisen keskustelun puitteissa komissio ja unionin jäsenvaltiot ensinnäkin muistuttavat säännöllisesti ja väsymättä Guatemalan viranomaisille sekä paikallisille julkisille instituutioille, miten tärkeää on hillitä väkivaltaa kaikissa sen muodoissa ja tutkia järjestelmällisesti kaikkia ihmisoikeuksien kunnioittamisen ja oikeusvaltion tiellä olevia esteitä.
Tämän lisäksi Guatemalan asioita käsittelevän neuvoa-antavan ryhmän kokouksessa joka järjestettiin viime helmikuussa Washingtonissa laaditussa yhteisessä julkilausumassa komissio ja jäsenvaltiot painottivat, että rauhanprosessissa tarvitaan nyt huomattavasti vankempia edistysaskeleita kuin viime aikoina on totuttu näkemään. Kehotamme ja aiomme myös jatkaa kehotusten esittämistä Guatemalan hallitusta ryhtymään säännöllisiin ja jatkuviin toimiin sellaisten päätösten ja sitoumusten eteenpäin viemiseksi, joita neuvoa-antavan ryhmän puitteissa on tehty. Tämä on ensimmäinen toimenpide.
Toiseksi Guatemalan hallitusta on painostettava yhteistyöhön, jotta se noudattaisi vuoden 1996 yhteistyösopimuksia, ja kuten tiedätte, me tuemme taloudellisesti konkreettisia aloitteita tällä alalla, erityisesti niitä toimia, joiden tavoitteena on lujittaa ja nykyaikaistaa kansallista siviilipoliisilaitosta. Tämän ohjelman tavoitteena on rohkaista Guatemalan viranomaisia ryhtymään tarvittaviin toimiin estääkseen kaikki oikeusvaltioon kohdistuvat rikokset ja kaksinkertaistamaan ponnisteluja, jotta maasta tulisi todellakin aikaisempaa demokraattisempi ja oikeudenmukaisempi. Tulevien kuukausien aikana tämä aloite korvataan uudella yhteistyöohjelmalla Guatemalan oikeusjärjestelmän hyväksi.
Ajanjaksona 20022006, jota on suunniteltu unionin ja Guatemalan välisen yhteistyöstrategian ajanjaksoksi tarkoituksemme on lisätä toimintaamme ihmisoikeuksien, pelottelun torjunnan ja rankaisemattomuuden vastaisten toimien alalla. Guatemala on kuin sattumalta yksi tärkeimmistä Euroopan tekemän demokratiaa ja ihmisoikeuksia edistävän aloitteen edunsaajamaista ajanjaksona 20022004, jolloin me keskitymme pääasiassa hyvän julkisen hallinnon, alkuperäisväestön oikeuksien, kuolemanrangaistuksen ja rankaisemattomuuden torjunnan kaltaisiin asioihin, jotka ovat niitä seikkoja, jotka parlamentin jäsenet itse ovat jo jokin aika sitten tunnistaneet.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Kanaalin tunnelin alkupäässä on ollut kaoottinen tilanne jo kuukausien ajan. Viime marraskuusta lähtien pakolaisten laittomat toimet ovat pysäyttäneet tavarajunaliikenteen useaan kertaan Fréthunissa, lähellä Calais'ta. Olen ottanut asian esiin parlamentissa jo kahdesti, 4. helmikuuta ja 11 maaliskuuta, ja kiireellinen päätöslauselmamme kertoo meneillään olevan kriisin äärimmäisestä vakavuudesta.
Ranskan hallitus vastasi 19. maaliskuuta Euroopan komission alkuperäiseen tiedusteluun ja vahvisti, että Fréthunissa on ryhdytty pikaisiin toimiin uusien turvatoimenpiteiden toteuttamiseksi ja ympärivuorokautisen poliisivartion tarjoamiseksi. Vierailin 27. maaliskuuta noin 150 parlamentin jäsenen, rautatieliikenteen harjoittajan, virkailijan, poliisin, tiedotusvälineiden edustajan ja muiden kanssa Fréthunissa sijaitsevassa rautateiden rahtiterminaalissa, mutta yksikään Ison-Britannian tai Ranskan hallituksen ministeri ei ollut tietenkään paikalla. Hämmästyimme nähdessämme omin silmin laittomia pakolaisia kiipeilemässä junien päällä keskellä kirkasta päivää. Tilanne ei selvästikään ollut hallinnassa eikä se ole vieläkään parantunut huolimatta SNCF:n yrityksistä palauttaa liikenne normaaliksi 2. huhtikuuta alkaen.
Pelkästään viime tiistaina noin 100 pakolaista pakeni tavarajunasta Dollands Moorissa Folkestonessa. Juna oli ilmeisesti seissyt Calais'ssa 24 tuntia lähes vartioimattomana. Tällaista ei voi hyväksyä. Sen lisäksi, että tilanne on inhimillinen tragedia, olen huolissani siitä, että sen vuoksi on välittömästi uhattuna britannialaisia yrityksiä ja noin 8 000 työpaikkaa, myös kotiseudullani Itä-Englannissa. Siitä aiheutuu lisäksi hyvin vakavia ympäristöllisiä ja muitakin seurauksia. Se tekee pilkkaa ajatuksesta tavaroiden vapaasta liikkumisesta kaikkialla Euroopan unionissa.
Ottaen huomioon Ison-Britannian ja Ranskan hallitusten toimettomuuden tiistaina päätin itse tavata Euroopan komission: menin tapaamaan komission jäsen Bolkesteinia, ja mukanani oli lordi Berkeley, rautateiden tavaraliikenteestä vastaavan ryhmän puheenjohtaja, ja Alan Roberts, Hertfordshirestä kotoisin oleva äänestäjäni, jonka rautatieliikennettä harjoittavalle perheyritykselle Fréthunin kriisi on ollut paha kolaus. Komission jäsen oli oikein ymmärtäväinen, ja hän sanoi olevansa pettynyt hallitusten toimettomuuteen. Pyydän komissiota ryhtymään nyt kiireesti tarvittaviin lisätoimiin, myös Ranskan hallituksen vastaisiin oikeustoimiin.
Yritykset tarvitsevat pikaista rahoitusapua voidakseen jatkaa kaupankäyntiä sekä pitkällä aikavälillä myös korvauksia niistä menetyksistä, joita niille on aiheutunut Ranskan ja Ison-Britannian viranomaisten toiminnan tehottomuudesta.

Ludford (ELDR).
Arvoisa puhemies, Fréthunissa, jossa minäkin olen käynyt, vallitsevassa toivottomassa tilanteessa tarvitaan kahden eri tahon toimintaa. Rautatieliikenteen harjoittajat ja niistä riippuvaiset yritykset haluavat sellaisia toimenpiteitä, jossa keskitytään välittömään ja pitkäaikaiseen riittävän turvallisuuden tarpeeseen rautatieliikenteen sujumisen takaamiseksi. Heillä on siihen täysi oikeus. Yrityksiä ei saa syyttää siitä, että hallitus ei pysty käsittelemään turvapaikanhakijoita. Fréthunissa on ryhdyttävä yrityksiä suojaaviin toimenpiteisiin, mutta pakolaisten kuolemantapausten estäminenkin on erittäin tärkeää. Se on SNCF:n ja Ranskan hallituksen velvollisuus. Minua kauhistuttaa, että sosiaalidemokraattien ryhmä kieltäytyi ottamasta asiaa päätöslauselmaesitykseen. Pyydän heitä, erityisesti britannialaisia Labour-puoleen jäseniä, perumaan asiasta tehdyn tarkistuksen 2.
Sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän tarkistus 6 on aivan liian vaisu - se päästää hallitukset pulasta. Molempien hallitusten on tarjottava rahoitusta, välitöntä tukea ja korvausta vahinkoa kärsineille yrityksille. Olen järkyttynyt, jos Labour-puoluetta edustavat parlamentin jäsenet äänestävät sitä vastaan.
Tarkistus 1 on ELDR-ryhmän jättämä tarkistus, jossa vaaditaan tällä hetkellä riittämättömän komission väliintulovallan lisäämistä tavaroiden vapaan liikkumisen esteiden poistamiseksi. Olen kuullut konservatiivien olevan vastahakoisia kannattamaan tätä, mutta toivon, ettei se ole totta.
Toinen asia, jota Calais'n alueella tarvitaan, on se, että turvapaikkakysymyksiä käsitellään inhimillisesti ja käytännöllisesti. Ryhmämme ei voi kannattaa sosiaalidemokraattisen ryhmän tarkistusta 5, koska siinä katsotaan Fréthunin tilanteen johtuvan pelkästään siitä, että ihmisiä painostetaan, kunnes he lopulta katsovat parhaaksi muuttaa pois kotimaastaan. Tämä on ilmeisesti asian laaja tausta, minkä vuoksi laatimassani päätöslauselman 1 kohdassa sanotaan, että kestävänä ratkaisuna on oltava Euroopan yhteinen turvapaikkapolitiikka. Ymmärtäväistä inhimillistä lähestymistapaa on myös syytä painottaa.
Ison-Britannian ja Ranskan hallitusten on saatava välittömästi aikaan käytännöllinen sopimus, jotta turvapaikkahakemuksia voidaan käsitellä Sangatten pakolaiskeskuksessa - keskuksen sulkeminen vain pahentaisi tilannetta. Sosiaalidemokraattien ryhmän esittämässä tarkistuksessa jätetään huomioimatta kaiketi tahallaan SNCF:n ja hallituksen vastuu käsitellä turvapaikkoihin liittyviä paineita. Sitä ei voi hyväksyä.
Rautatieliikenteen harjoittajat ovat romahduksen partaalla. On vaara, että 8 000 työntekijää jää työttömäksi. Kehotan kannattamaan päätöslauselmaesitystä ja tarkistuksia 1-4.

Flautre (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, en pidä puheenvuoroani esityksen laatijan ominaisuudessa, koska vihreä ryhmä ei tue tätä kompromissiehdotusta. Mistä me oikeastaan täällä puhummekaan? Puhummeko Eurotunnel-yhtiön tulonmenetyksistä, Kanaalin alla kulkevan liikenteen häiriöistä, vai puhummeko siitä, mikä on yleensä tämän iltapäivän keskustelunaiheena, eli ihmisoikeuksista ja tässä tapauksessa Sangattessa olevien pakolaisten oikeuksista ja siitä inhimillisestä murhenäytelmästä, jota tämä merkitsee? Sangatten pakolaiset eivät ole laittomia siirtolaisia. He ovat majoittautuneet Ranskan valtion avaamaan keskukseen, jota johtaa Punainen Risti, joka saa työlleen julkista tukea Ranskan valtiolta. Nämä pakolaiset ovat kosovolaisia ja kurdeja, ja tällä hetkellä he ovat enimmäkseen afgaaneja. Sangatteen saapuu kaikkiin niihin kansoihin kuuluvia ihmisiä, joiden vaikea tilanne on tällä hetkellä ajankohtainen asia koko maailmassa. Mikäli haluamme puhua ihmisoikeuksista, niin puhutaan sitten, mutta emme sitten voi puhua Kanaalin alla kulkevaa liikennettä koskevista taloudellisista ja turvallisuuskysymyksistä. Tässä sekasorrossa on jotakin aivan sopimatonta. Tuo pakolaiskeskus avattiin sellaisten järjestöjen hyvin merkittävän aktivoitumisen ansiosta, jotka halusivat tehdä jotakin tämän hätätilan hyväksi. Keskuksen sulkeminen olisi humanitaarinen katastrofi. Tiedämme, minkälaista oli, kun Calais'ssa ja Sangattessa ei ollut pakolaiskeskusta. Olemme nähneet näiden pakolaisten kulkevan Calais'n kadulla lastensa kanssa sateessa, kun he yrittivät henkensä uhalla päästä Isoon-Britanniaan. Eräät järjestöt yrittävät kipeästi antaa heille syötävää joka päivä. Voisimmeko tässä ihmisoikeuskeskustelussa palata myös käsittelemään tätä tilannetta? Suoraan sanottuna tämä keskustelu on alkanut erittäin huonosti. Sen vuoksi vihreät eivät tue tätä päätöslauselmaa ja vetoavat kollegoja tekemään samoin, koska päätöslauselman tukeminen olisi todellakin sietämätön teko. Vihreä ryhmä arvioi, että Ranskan valtio osoittaa jonkinlaista vilpillisyyttä siinä, miten ihmisillä on mahdollisuus anoa turvapaikkaa Ranskassa, ja yhteistyössä järjestöjen kanssa vihreä ryhmä on muuten antanut tukensa sellaisen asiakirjan laadinnalle, johon Sangatten pakolaiset tarttuvat kaksin käsin. Mitä tuossa asiakirjassa sanotaan? Siinä yksinkertaisesti selitetään pakolaisille, miten turvapaikkaa Ranskassa anotaan ja mitkä ovat turvapaikanhakijoille kuuluvat oikeudet Ranskassa. Tämä on menettelytapa, jota meidän on noudatettava tietenkin pitkällä tähtäimellä niin, että tavoitteena on eurooppalaisen oikeusaseman luominen pakolaisille tämän tilanteen korjaamiseksi.

Roure (PSE).
Arvoisa puhemies, meillä on tänään käsiteltävänämme todellisia ongelmia, jotka ovat syntyneet valtavien pakolaismäärien saapumisen vuoksi. Tällä hetkellä turvapaikkaa tulevat hakemaan muun muassa perheet, joilla on pieniä lapsia ja vauvoja.
Tämä tilanne johtuu tuhansien pakolaisten ja sellaisten asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden ihmisten hädästä, jotka ovat usein vastoin tahtoaan ja toisinaan hengestään maksaen joutuneet lähtemään maasta, jossa heitä vainotaan poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti ja jossa sota ja konfliktit raivoavat.
Pakolaisten vastaanottamisen moitteettomissa oloissa on oltava ehdottomasti mahdollista, muutoin käännytään paikallisviranomaisten puoleen, vaikka ne eivät enää kykene selviytymään tilanteesta. Niillä ei itse asiassa ole tarvittavia henkilöstöresursseja, rakenteellisia keinoja eikä taloudellisia keinoja tähän hätään reagoimiseksi.
Meidän on siis osaltamme tarjottava pitkällä aikavälillä tyydyttävä ratkaisu näihin vaikeuksiin, ja turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa on omaksuttava inhimillinen lähestymistapa. Emme voi enää sulkea silmiämme näiltä ongelmilta. Emme voi enää panna päätämme pensaaseen. Näin ajaudumme katastrofaaliseen tilanteeseen.
Jos suuret vaikeudet edelleen jatkuvat Kanaalin tunnelin sisääntulopaikassa niistä ponnisteluista huolimatta, joita Ranskan ja Ison-Britannian hallitukset ovat yhdessä tehneet pysäyttääkseen laittomat ylitysyritykset, tämä johtuu siitä, että meillä ei ole yhteistä eurooppalaista turvapaikkapolitiikkaa.
Tämä koskee kaikkia Euroopan unionin maita, sillä tällä hetkellä kohtaamamme vaikeudet ovat seurausta siitä, että turvapaikkamenettelyjä ei ole Euroopassa yhdenmukaistettu. Meidän on siis hyväksyttävä pikaisesti toimenpidepaketti, jonka avulla eurooppalainen turvapaikkapolitiikka pannaan täytäntöön. Meidän kaikkien on vihdoin yhdessä tarkasteltava edessämme olevia ongelmia. Euroopan unionin on siis osoitettava päättäväisyyttä tehdäkseen mahdollisimman pian sellainen päätös, joka koskee eri toimintakeinoja, pakolaisten vastaanottamisen vähimmäisvaatimuksia ja pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevia menettelyjä, ja tämän on tapahduttava haluan muistuttaa tästä Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksen tarkoitusten mukaisesti.

Hannan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kaakkoisenglantilaiset äänestäjäni ilahtuvat, koska parlamentilla oli aikaa keskustella Kanaalin tunnelin toistuvista sulkemisista. Hyvin harva kotiseutuni ulkopuolella asuva käsittää tilanteen vakavuuden. Tavarakuljetusten säännölliset keskeytykset ovat muuttumassa nyt kriisiksi. Yritykset eivät pysty toimittamaan tuotteitaan, Etelä-Englannin liikenneinfrastruktuuri on tukossa, tavaroiden vapaan liikkumisen estyminen loukkaa yhtenäismarkkinoiden periaatetta, Kentin ja Sussexin poliisijoukot ovat ylikuormitettuja ja laittomien pakolaisten tulva on suuri rasite paikallisille viranomaisille ja veronmaksajille.
On oikein hyvä, että Calais'n Fréthunin rahtiterminaaliin vaaditaan parempaa turvallisuutta, mutta se pitää tehdä ongelman oireiden eikä syiden osoittamiseksi. Jos aiomme tosissamme saada tilanteen hallintaamme, meidän on mietittävä kaikessa rauhassa, mikä saa kymmenettuhannet ihmiset pyrkimään niin epätoivoisesti pois Ranskasta? Eihän Ranskassa vainota kansalaisia. Ranska on päinvastoin maailman vanhimpia ja vapaimpia demokratioita. Lyhyesti sanottuna se tuskin on sellainen valtio, jonka asukkailla voisi mielestämme olla järkevä syy hakea poliittista turvapaikkaa, mutta sadat ihmiset vaarantavat kuitenkin henkensä yö toisensa jälkeen yrittäessään päästä Kanaalin tunnelin kautta Isoon-Britanniaan.
Ison-Britannian hallituksen on otettava ensisijainen vastuu tilanteesta. Suurin ero Ison-Britannian ja Ranskan välillä näissä asioissa on se, että vaikka Yhdistyneessä kuningaskunnassa hylätään turvapaikkahakemus, hakijaa ei juuri koskaan karkoteta maasta. Niinpä laittomat pakolaiset päättävät pyrkiä sellaiseen EU-valtioon, josta he voivat olla lähes varmoja, ettei heitä käännytetä siellä takaisin, mikä on varsin ymmärrettävää. Niin kauan kuin tällainen tilanne jatkuu, Sangatten pakolaisleirille virtaa jatkuvasti nuoria ihmisiä, jotka yrittävät päästä Kanaalin yli keinolla millä hyvänsä.
Tämä on kansainvälinen ongelma, mutta pohjimmiltaan se voidaan ratkaista yhden valtion voimin. Ison-Britannian hallituksen on muutettava lähestymistapaansa turvapaikka-asioissa. Sen on lakattava käsittelemästä turvapaikkahakemuksia, mikäli hakijan edellinen lähtömaa on selvästi turvallinen valtio, kuten Ranska. Näin voidaan vähentää painetta paitsi Kanaalin tunnelissa myös Ranskan itärajalla, kun aiempaa harvemmat pakolaiset yrittävät matkustaa. Ellei Ison-Britannian hallitus toimi pikaisesti, maan kaakkoisosaan kohdistuvat paineet vain kasvavat.

Evans, Robert (PSE).
Arvoisa puhemies, puhun ihmisoikeuksia koskevassa keskustelussa, vaikka sitä onkin vaikea uskoa, jos kuuntelitte tarkasti jäsen Hannanin myötätuntoisia sanoja. Keskustelemme täällä nyt kuitenkin ihmisoikeuksista. Se ei ole helppo aihe, eikä kenenkään pitäisi väittää sen olevan helppo. Se ei ole kiireellinen asia vain siksi, että sillä on taloudellista vaikutusta yrityksiin tai kuljetusalaan, joita kohtaan tunnen suurta myötätuntoa. Tämä on erittäin vakava ja huolestuttava tilanne, joka ei ole kenenkään eduksi. Kuten muut jo sanoivat, siitä on koitunut hankaluuksia monille ihmisille ja hallituksille, niin Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa kuin muuallakin sekä paikallisille viranomaisille. Meidän valiokuntammekin on keskustellut asiasta jo useaan kertaan. Ihmiset voisivat hieman miettiä eri syitä, mistä pakolaisten suuri määrä johtuu. Torjun jäsen Hannanin liian yksinkertaistetut ja epäinhimilliset ehdotukset. Tilanne on pahentunut viime vuosien aikana, ja ongelma on paljon laajempi kuin hän antoi ymmärtää.
Samoin kuin parlamentin pitää suojella yrityksiä ja kuljetusalaa, Euroopan - mutta ei ainoastaan Yhdistyneen kuningaskunnan tai Ranskan - velvollisuutena on huolehtia turvapaikanhakijoista ja suojella heitä. Nämä ihmiset ovat epätoivoisia. Jotkut ovat paenneet henkensä edestä, ja meidän pitäisi pystyä tarjoamaan heille suojaa ja antamaan heille mahdollisuus hakea turvapaikkaa.
Juuri tästä on kysymys Dublinin yleissopimuksessa, jonka tarkistamista vaadimme Marinhon mietinnössä aikaisemmin tällä viikolla. Tarvitsemme sellaisen Dublinin yleissopimuksen, jonka perusteella turvapaikanhakijat voivat tuntea olonsa turvalliseksi ja varmaksi ja jonka perusteella he voivat jättää turvapaikkahakemuksensa siihen EU-valtioon, johon he ensiksi saapuvat. Aikaisemmin tällä viikolla parlamentin toinen siipi esitti tarkistuksia, joissa ehdotettiin, että heidän pitäisi saada tietoa oikeuksistaan millä tahansa kielellä, ei välttämättä sillä, jota he ymmärtävät. Tämä ei ole oikea menettely, ja se selittää sen, miksi ihmiset joskus muuttavat toiseen maahan.
Nyt ei ole kyse siitä, kuka kannattaa mitäkin tarkistusta ja kuka ei. En näe itse mitään ongelmia tarkistuksessa 2, josta minulta aikaisemmin kysyttiin. Meidän on saatava järjestelmä toimimaan kaikkien niiden ihmisten tähden, jotka matkustavat ympäri Eurooppaa. Meidän on tehtävä siitä turvallinen ja toimiva eri toimialoja ajatellen. Meidän on pyrittävä luomaan yhteinen eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä. Muuten Eurooppa ei toimi, ja joudumme palaamaan näihin asioihin yhä uudelleen. Tarvitsemme kaikkiin jäsenvaltioihin ymmärrettävän ja toimivan yhteisen eurooppalaisen turvapaikkajärjestelmän. Minä ja parlamentin tällä puolella istuvat kollegani sekä muutamat muut työskentelemme johdonmukaisesti sen hyväksi tulevina kuukausina.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, jo kaksi kuukautta sitten tässä istuntosalissa käytiin keskustelua Kanaalin tunnelin alla kulkevan liikenteen esteistä, jotka johtuvat Ranskan puolella olevista lukuisista pakolaisista, jotka yrittävät päästä Isoon-Britanniaan ilmeisesti hakeakseen siellä turvapaikkaa.
Koska tuo ensimmäinen keskustelu oli kuitenkin köyhänlainen tämä on sanottava puheenjohtajakokouksemme päätti viisaudessaan herättää tänään uuden keskustelun samasta aiheesta. Jos arvioin keskustelua sen päätöslauselman perusteella, josta toimitetaan äänestys, valitettavasti tästä keskustelusta muodostuu yhtä epätyydyttävä kuin edellisestäkin.
Toistamatta kaikkea sitä, mitä kaksi kuukautta sitten sanoin tästä aiheesta ja erityisesti sellaisen yhdenmukaistetun turvapaikkapolitiikan turhuudesta, jonka oletetaan ratkaisevan kaikki ongelmat, haluaisinkin vain korostaa, että missään ei lausuta ääneen yksinkertaista totuutta. Tällä hetkellä alueen ranskalaisväestön elämä on vaikeaa, taloudellinen toiminta on häiriintynyt englantilaisten naapureittemme kustannuksella, rautatieyhtiöt sortuvat turvallisuuskustannusten vuoksi, ja tämän kaiken takana on yksi syy: Ranskan hallituksen täydellinen välinpitämättömyys, jonka vuoksi laittomien maahanmuuttajien annetaan kerääntyä yhteen paikkaan vapaasti, vaikka 90 prosentilla heistä ei ole mitään oikeutta jäädä tänne, vaan heidät pitäisi lähettää takaisin kotiinsa.
Jos emme tee mitään tämän uuden maahanmuuttoilmiön selvittämiseksi, tilanne riistäytyy nopeasti käsistämme eikä ole hallittavissa. Kaiken huippu on se, että parlamentti äänesti viime tiistaina, eli kolme päivää sitten, tekstistä, jolla annetaan merkittävä panos tämän ongelman ratkaisemiselle. Kyse on neuvoston asetuksesta, jolla vahvistetaan perusteet turvapaikkahakemuksen käsittelystä vastuussa olevan jäsenvaltion määräämiseksi ja joka on Marinhon mietinnön aiheena. Vastuussa oleva jäsenvaltio on tietenkin se valtio, johon turvapaikanhakija ensimmäiseksi saapuu. Tämän lisäksi hyväksymässämme 12 artiklassa täsmennetään kuitenkin seuraavaa: "vastuu turvapaikkahakemuksen käsittelystä kuuluu jäsenvaltiolle, joka on tietoisesti sallinut kolmannen maan kansalaisen oleskella alueellaan luvattomasti yli kahden kuukauden ajan." Tässä tapauksessa asiasta ei siis ole vastuussa Iso-Britannia, vaan Ranskan on kannettava täysi vastuu. Päätöslauselmassa voitaisiin vähintään sanoa tämä asia selvästi.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, komissio on tietenkin tietoinen kaikista niistä turvallisuuteen, rautatieliikenneverkoston hyvään toimintaan ja tavaroiden liikkumiseen liittyvistä vaikeuksista, joita on aiheutunut laittomien maahanmuuttajien toistuvista tunkeutumisista niihin kuljetusjärjestelmiin, jotka mahdollistavat matkan Calais'sta Ranskasta kohti Isoa-Britanniaa. Tämä ilmiö uskon, että tämä on käynyt ilmi lukuisista puheenvuoroistanne on tulos melko monimutkaisten tekijöiden summasta, ja ainakin minun silmissäni tämä osoittaa jälleen kerran sen, että unioni tarvitsee enemmän kuin koskaan aikaisemmin yhteisiä maahanmuutto- ja turvapaikkapolitiikkoja. Tältä osin kannatan jäsen Ludfordin ja jäsen Rouren ehdotusta, joka koskee tätä näkökohtaa.
Niiltä osin kuin tämä asia koskee komissiota se on jo tehnyt kaikki asianmukaiset aloitteet jättämällä neuvostolle ja parlamentille joukon ehdotuksia, jotka ovat välttämättömiä jonkinlaisen tasapuolisuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden välillä ilmiselvästi vaikeiden kysymysten käsittelyssä.
Turvapaikkapolitiikkaa koskevissa kysymyksissä komission ehdotusten avulla pyritään luomaan oikeudenmukainen, tehokas ja nopea eurooppalainen turvapaikkajärjestelmä. Teimme syyskuussa 2000 ehdotuksen turvapaikkamenettelyjä koskevasta neuvoston direktiivistä. Te tiedätte, että lukuisat jäsenvaltiot ovat vastustaneet sitovia määräaikoja menettelyjen loppuun saattamisessa. Niinpä aikomuksemme on tulevien viikkojen aikana jättää käsiteltäväksi tarkistettu ehdotus, niin kuin Laekenin Eurooppa-neuvosto on meitä pyytänyt tekemään.
Noin kahden viikon kuluttua parlamentin olisi tarkoitus esittää kantansa direktiiviehdotuksesta, jonka komissio jätti käsiteltäväksi vuosi sitten ja jonka tavoitteena on yhdenmukaistaa turvapaikkahakijoiden vastaanotto-olot. Tämä puheenjohtajavaltio Espanjan painopistealue voisi olla neuvostossa poliittisen sopimuksen aiheena tulevina viikkoina. Tehtävän suorittaminen tietenkin helpottuu, jos parlamenttikin ottaa asiaan kantaa. Viime syyskuussa hyväksytyllä toisella direktiiviehdotuksella pyritään pakolaisen ja kansainvälistä suojelua tarvitsevan henkilön käsitteiden yhdenmukaistamiseen. Ehdotuksesta pitäisi saada neuvoteltua vuoteen 2003 mennessä. Kaikkien näiden ehdotusten tavoitteena on erityisesti vähentää jäsenvaltioiden välillä olevia niin sanottuja paine-eroja, jotka kannustavat johonkin sellaiseen, josta on ollut paikallaan puhua byrokraattisesti näin: toissijaiset virtaukset, jotka johtuvat käytännöllisten ja oikeudellisten puitteiden välisistä eroista turvapaikkaoikeusasioissa. Kaikkien näiden aloitteiden päämääränä on myös varmistaa suojelun saaminen sitä tarvitseville, mikä tässä tapauksessa vaikuttaa erityisen ilmiselvältä asialta vuoden 1951 pakolaisia koskevaa Geneven yleissopimusta noudatettaessa.
Komissio on lisäksi ehdottanut asetusta turvapaikanhakemusten käsittelyä koskevasta vastuusta, ja kuten jäsen Berthu aivan perustellusti muistutti, asetukseen sisältyy lauseke, jonka mukaan vastuu omaa maata koskevan turvapaikkahakemuksen käsittelystä kuuluu sille jäsenvaltiolle, joka on täysin tietoisesti sallinut kolmannen maan kansalaisen oleskella alueellaan laittomasti yli kahden kuukauden ajan. Tätä asiaa koskevia neuvotteluja ei olla saatu päätökseen, vaikka parlamenttikin on tehnyt niiden hyväksi työtä. Neuvottelut olisi tarkoitus saada päätökseen Tanskan puheenjohtajakauden aikana. Jäsen Berthu, olemme siis tältä osin vielä tekstin laadintavaiheessa.
Komissio yhtyy täysin siihen tavoitteeseen, että kehitetään täydellinen lähestymistapa maahanmuuttoilmiöiden hallintaa varten, myös niiden ulkopuolisen ulottuvuuden osalta. Tämä on osa yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan tavoitteita, jotka vahvistettiin Tampereen Eurooppa-neuvoston kokouksessa. Palaamme muuten asiaan ensi maanantaina Luxemburgissa erityisesti laittoman maahanmuuton torjunnan osalta. Lisäksi on tarkoitus aloittaa perusteellinen pohdinta kehityksen ja maahanmuuton välisistä suhteista.
Erityisesti laittoman maahanmuuton torjumiseksi neuvosto hyväksyi viime helmikuun 28. päivänä toimintasuunnitelman, joka perustuu laajalti meidän ehdotukseemme ja jossa painotetaan yhteistyön merkitystä lähtömaan ja kauttakulkumaan välillä. Ihmiskaupan ja laittomien maahanmuuttoverkostojen vastainen taistelu on varmasti ensisijaisen tärkeä asia, ja sitä pitää täydentää tuella, jota tarjotaan sellaisille uhreille, jotka haluavat tehdä osansa rikossyytteiden antamisessa salakauppiaille. Aiomme hyvin pian aloittaa laajan kuulemisen tästä yhteisen maahanmuuttopolitiikan näkökohdasta maassa laittomasti asuvien paluupolitiikkaa koskevan vihreän kirjan pohjalta, jonka komissio hyväksyi eilen.
Lisäksi tämä on osoitus aiheen monimutkaisuudesta valmistelemme tiedonantoa ulkorajojen integroitua hallintaa koskevista suuntaviivoista.
Kun tarkastellaan vielä lähemmin liikenteenharjoittajien vastuuta, siitä on määrätty Schengenin sopimuksessa hyväksymällä direktiivi, jolla yhdenmukaistetaan tällä alalla sovellettavat rangaistukset. Olemme kuitenkin tietoisia, että ongelma on suurempi, ja olemme tehneet lukuisia aloitteita istuttaaksemme pöydän ääreen ammatti-ihmisiä, virkamiehiä ja humanitaarisia järjestöjä.
Ranskan valtionrautateiden SCNF:n Fréthunin terminaalin konkreettista tilannetta ajatellen olemme ottaneet yhteyttä Ranskan viranomaisiin yhteisön lainsäädännön mukaisesti pyytääksemme niitä ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin, jotta rautateitse kulkevien tavaroiden vapaa liikkuminen olisi turvattu. Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet meille, että työt Fréthunin aseman turvallisuuden parantamiseksi on saatu miltei päätökseen ja että aitauksen laajennus, videokameroiden ja monien muiden laitteiden asentaminen on parhaillaan käynnissä. Viranomaiset ovat sitoutuneet siihen, että ilmoitetut työt saadaan päätökseen hyvissä ajoin kesäkuussa 2002 ja että liikenne voi kulkea taas normaalisti ennen lokakuuta 2001. Lisäksi olemme vakuuttuneet, että SNCF:n aseman turvallisuudesta vastaavan henkilökunnan määrää on lisätty.
Liikenneministerien viime maaliskuun 26. päivänä pitämässä kokouksessa komissio oli ottanut tämän kysymyksen erityisesti parlamentin jäsenten lukuisien puheenvuorojen jälkeen neuvoston kokouksen asialistalle, jotta asian kanssa eniten tekemisissä olevat kaksi ministeriä voisivat esittää asiasta näkemyksensä, ja minä en voi niellä sellaisia kaunistelevia kiertoilmauksia olematta jonkin verran varovainen. Kyseisessä tilaisuudessa kaksi valtuuskuntaa, eli tässä tapauksessa Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan valtuuskunnat, ilmoittivat, että ne olivat päässeet yksimielisyyteen niistä toimista, joihin pitää ryhtyä normaalin liikenteen palauttamiseksi normaaleissa turvallisuusoloissa. Koska komissio luottaa tähän yksimielisyyteen, tällä hetkellä se katsoo, että se on omalta osaltaan hoitanut tarkkailutyönsä ja että näiden osapuolten tehtävänä on nyt ryhtyä tarvittaviin toimiin tavaroiden vapaan liikkumisen varmistamiseksi. Te huomaatte, että käsittelin kysymyksen tätä näkökohtaa joka on tietenkin tärkeä vasta sitten, kun olin käsitellyt turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan näkökohtia, jotka ovat totta kai tämän aiheen tärkein kohta.

Ferrer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, itseään sivistyneeksi kutsuvassa yhteiskunnassa, Euroopan kaltaisessa yhteiskunnassa, jossa pidetään ihmisoikeuksien puolustamista yleisenä ohjenuorana, ei voida jäädä välinpitämättömäksi tilanteessa, jossa miljoonilta lapsilta maailmassa on riistetty ne oikeudet, joita sanomme puolustavamme: näitä lapsia odottaa kuolema aidsin, aliravitsemuksen tai terveydenhoidon puuttumisen takia tai elämä ihmisarvolle täysin sopimattomissa oloissa.
On totta, että lasten oikeuksista tehdyssä yleissopimuksessa ja vuoden 1990 maailmanlaajuisessa lasten huippukokouksessa hyväksytyssä toimintasuunnitelmassa yritetään varmistaa lasten perusoikeudet, mutta tilanne ei ole valitettavasti lainkaan parantunut, ja lapset ovat edelleen muun muassa köyhyyden ja alikehittyneisyyden pääasiallisia uhreja. Tilastot puhuvat puolestaan, emmekä saa unohtaa, että jokaisen luvun takana on lapsen kasvot, meidän apuamme anovat silmät.
Siitä syystä seuraavassa Yhdistyneiden Kansakuntien lapsia käsittelevän yleiskokouksen istunnossa on itsestään selvästi sitouduttava muuttamaan lasten oikeuksista tehdystä yleissopimuksesta johtuvat velvoitteet teoiksi luomalla valvontamenetelmiä niiden noudattamisen valvomiseksi, eritoten lapsiin kohdistuvan pahoinpitelyn, hyväksikäytön ja väkivallan torjumiseksi ja lasten koulutusta koskevan oikeuden varmistamiseksi.
Lisäksi ja ennen kaikkea kokouksessa on kuitenkin sitouduttava harjoittamaan johdonmukaisempia ja avokätisempiä kehitysyhteistyötä ja köyhyyden torjumista koskevia toimintalinjoja, jotta kaikille lapsille varmistettaisiin ihmisarvoisia elinoloja koskeva perusoikeus. Koska perhe on yhteiskunnan perusyksikkö, jolla on ensisijainen vastuu lasten suojelemisesta, kasvatuksesta ja kehityksestä, on myös välttämätöntä vauhdittaa sellaisia perhepolitiikkoja, joilla luodaan välttämätön inhimillinen ympäristö, jossa lapsi voi kehittyä ja tulla myöhemmin yhteisönsä osaksi.
Parlamentin on annettava Euroopan unionille selkeästi tähän pyrkivä valtuutus. Siksi pyydän PPE-DE-ryhmän puolesta edustajainhuonetta tukemaan nyt käsiteltävää yhteistä päätöslauselmaa ja esittämiämme tarkistuksia. Ne sisältyivät parlamentin jo heinäkuussa hyväksymään tekstiin, jossa käsiteltiin samaa Yhdistyneiden Kansakuntien syyskuussa pidettäväksi tarkoitettua kokousta. Tuellamme teemme lasten asiasta meidän asiamme, Euroopan parlamentin ja unionin asian.

Sacrédeus (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan painottaa lapsen ja lasten yhteisöllisyyden tarvetta. Juuri perhe ja suku voivat antaa lapselle perustavalla tavalla luonnollisen kodin ja luonnollisen kasvuajan. Siksi haluankin korostaa, että on tärkeää, että EPP-DE-ryhmän tarkistus hyväksytään Euroopan parlamentissa. Korostamme 5. heinäkuuta 2001 annettuun päätöslauselmaan viitaten, että lapset ovat aina perheiden hajoamisen ensimmäisiä uhreja. Viittaamme lisäksi UNICEFin hienoon päätösasiakirjaluonnokseen, jossa korostetaan, että "perhe on yhteiskunnan perusyksikkö ja ensisijaisesti vastuussa lasten suojelusta, kasvatuksesta ja kehityksestä". Haluamme lisäksi painottaa sitä, mitä totesimme viime vuonna Euroopan parlamentissa, nimittäin, että lapsille sopivan maailman on oltava perheelle sopiva maailma.
Perheen ja perhe-elämän hajoaminen kuuluu Euroopan suurimpiin ja vakavimpiin haasteisiin ja uhkiin.
Kotimaassani Ruotsissa maan kolmanneksi suurimman puolueen johtaja on sanonut julkisesti ruotsalaisille: "kuolema perheelle". Euroopan parlamentin käsitys on täysin toinen, ja täällä korostetaan sen sijasta perhettä perusyksikkönä, joka huolehtii kasvavasta polvesta ja rakastaa sitä. Voimme nostaa näitä arvostamiamme asioita esiin samoin kuin teimme vuonna 2001. Se on viesti maailmalle siitä, että jopa niin sanotussa nykyaikaisessa Euroopassa yhä ymmärretään, että perhe on perusyksikkö, jossa rakastetaan kasvavaa polvea. Tarvitsemme perhettä ja sen merkityksen ymmärtämistä enemmän kuin koskaan.

Beysen (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, lapset ovat painonsa arvoisia kullassa. Tämä on ajatus, joka pannaan yleensä vanhempien ja isovanhempien suuhun, mutta jatkossa olisi parasta omaksua ajatus puheisiin myös silloin, kun on kyse politiikasta. Samoin kuin on syntynyt vuorovaikutusta vanhempien ja lasten välille molempiin suuntiin, pitää saada aikaan vuorovaikutusta myös lasten ja kaikkien alojen politiikan välille. Tällöin on ennen kaikkea otettava huomioon, että lapset ovat viime aikoina muuttuneet kovasti. Se johtuu siitä, että perheen yhteiselämä ja perheen sisäinen työnjako eivät ole enää itsestään selviä. Perinteinen perhe ei enää ole pääsääntö. Lapset haluavat kuulua täysin perheeseen, ikänäkökohdalla ei ole enää merkitystä. Tämä on viesti, joka poliitikkojen on otettava sydämelleen. Lapsia on päätöksenteossa kohdeltava arvokkaina kumppaneina. On politiikan tehtävä luoda tätä varten asianmukaisen menettelyt ja neuvotteluelimet. Olisi erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentissa tehtäisiin aloite siitä, että jäsenvaltioista, mutta myös kolmansista maista tuleville lapsille tarjottaisiin foorumi Euroopan parlamentin tiloissa.

Ainardi (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen ylimääräisestä lapsille omistetusta istunnosta tulee todellakin merkittävä tilaisuus, jossa arvioidaan vuodesta 1989 lähtien saavutettuja edistysaskeleita, eli siitä lähtien, kun lasten oikeuksia koskeva yleissopimus julistettiin. Istunnossa valtioille on osoitettava niiden vastuu niiden tekemien sitoumusten noudattamisessa. Tässä mielessä olen iloinen, että päätöslauselmassa ehdotetaan sellaisten menettelyjen käyttöönottoa, joilla valvotaan tulevaisuudessa, miten hallitukset noudattavat sitoumuksiaan.
Toivoisin, että tuo istunto ei olisi vain yksi muiden joukossa. Lasten oikeuksista ollaan välittämättä joka päivä kaikkialla maailmassa. Heille ei anneta mahdollisuuksia hoitoon ja koulutukseen, lapsia käytetään sotilaina, heitä käytetään seksuaalisesti hyväksi, on pedofiliarikollisuutta, lapsikauppaa, lapsityöläisiä, aliravitsemusta. Lisään tähän vajaaseen listaan vielä erityissyrjinnän, jonka uhreja ovat pienet tytöt lukuisissa maissa: kollegani viittasi hetki sitten sukupuolielinten silpomiseen. Loppujen lopuksi lapset ovat juuri niitä, jotka kärsivät eniten sotatilanteista, mutta myös köyhyydestä ja sosiaalisesta syrjäytymisestä. Miten monta lasta meidänkin maissamme unionissa on, jotka eivät saa sellaista huolenpitoa, joka on heidän oikeutensa, eivätkä heidän sisäiselle kehittymiselleen suotuisaa ympäristöä vain sen vuoksi, että heidän vanhempansa ovat köyhiä, sosiaalisesti syrjäytyneitä tai siksi, että he ovat laittomia maahanmuuttajia.
Nyt on aika tuoda esiin kansainvälisen yhteisön sitoumus tehdä lasten hyvinvoinnista painopistealue kaikkialla maailmassa. Tämän sitoumuksen toteuttaminen edellyttää taloudellisia keinoja. Se edellyttää myös näin uskon naisten oikeuksien edistämistä, mikä on väistämätön ehto lasten oikeuksien parantamiselle. Euroopalla on tässä asiassa merkittävä rooli. Sen on kehitettävä eurooppalaisten toimielinten kumppanuutta eri järjestöjen ja kansalaisjärjestöjen, hallitusten sekä laajentuvan unionin ehdokasvaltioiden järjestöjen kanssa. Lapsetkin on otettava huomioon kaikilla asianmukaisilla tasoilla mukaan tiettyjen päätösten tekemisessä.
Lisäisin lopuksi, että tarvitsemme pyrkimyksissämme yhä enemmän johdonmukaisuutta. Se, että vaaditaan niitä ehdokasvaltioita, joissa lasten tilanne on jo nyt hyvin vaikea, pienentämään julkisia menoja, toisin sanoen terveyden ja koulutuksen menoja, on minusta ristiriidassa lasten oikeuksien parantamisen kanssa.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, komissiokin odottaa kärsimättömänä, että tulevan vuosikymmenen varalle hyväksytään kansainvälinen erityistoimintaohjelma, joka omistetaan lapsille ja joka on suunnattu sellaisiin konkreettisiin toimiin, joita johtajat sitoutuvat noudattamaan ensi kuussa pidettävässä Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen ylimääräisessä istunnossa.
Toimintasuunnitelma koskee neljää suurinta huolenaihetta, jotka ovat terveys, koulutus, lasten suojelu sekä aids ja HIV ja jotka ovat erityisasemassa kehitykseen tähtäävässä yhteistyössämme.
Komissio arvioi, että haavoittuvassa tilassa olevista lapsista huolehtimisessa ja heidän suojelussaan on keskityttävä laajemmalti köyhyyden torjumiseen, mikä siis tapahtuu yhteisön toteuttaman kehitysyhteistyön muodossa. Lapset ovat tässä mielessä tärkeä ulkopuolisen avun kohderyhmä erityisesti alakohtaisten politiikkojen, kuten koulutuksen ja terveyden, alalla.
Koulutuksesta haluan sanoa, että olemme hiljattain hyväksyneet koulutukseen ja opetukseen liittyvän tiedonannon kehitysmaiden köyhyyden vähentämisen puitteissa. Tekstissä suositellaan, että vahvistetaan laadullisesti ja määrällisesti sitä apua, jota myönnämme näille maille koulutusta varten. Tuossa tilaisuudessa painotimme oikeuksia korostavan lähestymistavan tärkeyttä, josta useat teistä vastikään muistuttivat.
Aseellisiin konflikteihin mukaan joutuneista lapsista haluan sanoa, että tukea myönnetään myös muutamien komission hoitamien ohjelmien kautta, joita ovat erityisesti eurooppalainen ihmisoikeus- ja demokratia-aloite (EIDHR). Tämän lisäksi vuonna 2001 lasten oikeuksien edistäminen oli yksi tärkeimmistä asioista varoja myönnettäessä, ja tämä asia on liitetty osaksi ajanjaksoksi 20022004 kaavailtua rahoitusta.
Lopuksi haluan sanoa, että otamme lapsiasiat myös laaja-alaiseksi painopisteeksi humanitaariseen apuun liittyvissä toimissa. Tämä toteutetaan konkreettisten projektien, unionissa asuvien lasten suojelutoiminnan sekä sellaisen tutkimuksen kautta, jonka tekemisen tarkoituksena on parantaa kansainvälisen yhteisön humanitaarista aktiivisuutta. Toimemme ovat hetki sitten esitettyjen toiveiden mukaisia, ja ne kattavat eri aloja unionin ulkopuolisessa ja sisäisessä toiminnassa.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu viidestä seuraavasta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0204/2002 van den Bos ELDR-ryhmän puolesta: Angolan tilanne,
B5-0217/2002 Cunha ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: Angolan tilanne,
B5-0220/2002 Isler Béguin ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta: Angolan tilanne,
B5-0226/2002 Ribeiro e Castro UEN-ryhmän puolesta: Angolan tilanne,
B5-0230/2002 Miranda, Ainardi, Vinci ja Cossutta GUE/NGL-ryhmän puolesta.

Coelho (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentin on jälleen kerran syytä kiinnittää huomionsa Angolaan. Tänään siihen on parempia syitä kuin ne, joiden takia Angolasta keskusteltiin täällä edellisen kerran. Koko kansainvälisen yhteisön, erityisesti Euroopan unionin, on tehtävä selväksi, että odotamme kaikkien osapuolten tekevän kaikkensa, jotta rauhanprosessi olisi lopullinen ja peruuttamaton. Angolan hallitus toimi hyvin keskeyttäessään kaikista hyökkäysluonteiset sotilaalliset operaatiot, ja niin toimivat poliittiset johtajat ja Unitan johtokin. Kaikki ovat osoittaneet kykenevänsä vuoropuheluun, mitä täytyy korostaa ja kehua.
Nyt on välttämätöntä valaa yhteisen demokraattisen elämän perustat. Joukot on demilitarisoitava ja ulotettava valtionhallinto koko alueelle. Unita on otettava mukaan demokraattiseen toimintaan. On luotava maaperä, johon demokraattinen oikeusvaltio voi työntää juurensa kunnioittamalla opposition oikeuksia ja lehdistön vapautta, vahvistamalla julkisen vallan avoimuutta, taistelemalla korruptiota ja mielivaltaisuutta vastaan, torjumalla köyhyyttä ja sosiaalista syrjintää sekä edistämällä maan kehitystä rauhanomaisessa ilmapiirissä.
Kaikki aiemmin sotaa käyneet on saatava kiireesti sopeutettua normaalielämään ja sisällissodan mailtaan karkottamat asukkaat on asutettava uudelleen mitä pikimmin. Kun siihen tarvittavat olot on saatu aikaan, on edistettävä vaaleja. Haluan myös vedota kaikkiin osapuoliin, jotta ne yrittäisivät saada kuukausia sitten kadonneiden portugalilaislasten tilanteen selvitettyä. Sanamme ovat siis rohkaisun sanoja. Ne rohkaisevat kaikkia osapuolia toimimaan hyvässä uskossa ja luottavat angolalaisten kykyihin ja määrätietoisuuteen. Kuultakoon äänemme jopa tuhansien kilometrien päässä Luandassa! Angola, olkoon sinulla onni myötä!

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, elämä Angolassa oli pitkään karikatyyrinomaista, se oli karikatyyri sellaisesta maasta, jonka julma siirtomaavallan purkaminen oli ajanut oman onnensa nojaan. Se oli karikatyyri eräästä Afrikan maasta, jonka toisiaan murhaavien ryhmien väliset loputtomat sisäiset selkkaukset ovat turmelleet, ja kurjuuden ja onnettomuuksien musertamasta siviiliväestöstä, joka yrittää pysyä hengissä öljyä pulppuavalla maaperällä ja joka kävelee paljain jaloin timanttikaivosten päällä.
Angolasta oli tehty säälittävä karikatyyri, ja sen kansa oli tullut tutuksi maanpäällisen helvetin kanssa. Tällä marttyyrimaalla näkyi kuitenkin merkkejä toivosta sen jälkeen, kun Unitan sotilasjohtaja Jonas Savimbi ammuttiin kuoliaaksi. Yhteisestä rauhan palauttamistahdosta alkunsa saanut uusi vuoropuhelu, joka aloitettiin välittömästi hallituksen ja Unitan edustajien välillä, saa osakseen kansainvälisen yhteisön tuen. Tällä käännekohdalla on angolalaisille historiallinen merkitys. Angolasta voi näin ollen tulla kansallisen sovinnon teon, elämän normalisoinnin ja oikeusvaltion paluun malli. Sanalla sanoen tuo maa voisi antaa elämän kansalleen takaisin.
Angola on hankkinut itselleen keinot ja myöntynyt ponnisteluihin korjatakseen kansansa elämän ja rakentaakseen yhteiskuntansa uudelleen. Luonto on antanut maalle sellaiset varat ja rikkaudet, joilla se voi täyttää tarpeensa ja turvata parhaimmat elinolot, joita maailmassa saattaa kuvitella. Luottamalla meihin ja koko kansainvälisen yhteisön aktivoitumiseen sekä erityisesti unionin monipuoliseen tukeen Angola voi rakentaa tulevaisuuttaan uudella tavalla.
Unionilla ei ole enää verukkeenaan aseelliset vaarat, vaan se voi jo varsin hyvin viedä elintarvikeapua nälkiintyneelle väestölle. Ei ole toista niin hätää kärsivää ja halukasta maata, joka olisi valmis noudattamaan demokratian sääntöjä ja kunnioittamaan Euroopan unionin esittämiä ihmisoikeuksia. Onko olemassa parempaa esimerkkiä kuin oma Euroopan historiamme, jotta Angola säästyisi uuskolonialismin tuskilta ja jotta tuota maata voitaisiin täysin avoimesti ja itsenäisesti kuljettaa eteenpäin tiellä, jolla sen talous kehittyy kestävästi ja sen kansa vapautuu?

Miranda (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meillä on riittävästi syitä suhtautua Angolan tilannetta koskevaan keskusteluumme jopa optimistisesti ja paljon suuremmin toivein kuin aikaisemmin. Tilanteen nopea kehittyminen sekä Angolalle ja sen kansalle nyt avautuvat myönteiset näkymät mahdollistavat todellakin maan tilannetta koskevan toisenlaisen tarkastelutavan, joka suuntautuu nyt rauhan ja jälleenrakentamisen sekä vuosikymmeniä jatkuneen sodan raateleman maan ja kansan kehittymistä ja edistämistä lujittavien toimien täytäntöönpanoon.
Tässä yhteydessä onkin paikallaan tähdentää ja kehua, miten suunnattomia askelia on otettu jo tänä Jonas Savimbin kuoleman jälkeisenä lyhyenä ajanjaksona. Olemme iloisia etenkin 30. maaliskuuta allekirjoitetusta Lusakan pöytäkirjaa täydentävästä muistiosta sekä hallituksen aloitteesta säädetystä kansalliskokouksen 3. huhtikuuta hyväksymästä armahduslaista samoin kuin Angolan asevoimien ja Unitan 4. huhtikuuta allekirjoittamasta virallisesta aseleposopimuksesta. Nämä toimet ja hallituksen hätäohjelma, jonka pyrkimyksenä on edistää neljän miljoonan asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden palauttamista lähtöalueilleen, uudelleenintegroida 150 000 demobilisoitua entistä sotilasta ja sopeuttaa 100 000 vammautunutta ja 50 000 sotaorpoa, ovat se perusta, jolta maa aloittaa uuden aikakauden.
Jotta tästä uudesta aikakaudesta ei olisi paluuta taaksepäin, nyt on enemmän kuin koskaan aikaisemmin tarpeen yhdistää Angolan kaikki poliittiset ja yhteiskunnalliset voimat, jotta varmistettaisiin uutta nousua yrittävälle maalle välttämättömien voimavarojen ja tahtojen käytettävyys. Tässä mielessä, ja samalla kun Unitan on ehdottomasti ja lopullisesti luovuttava sotilaallisesta toiminnasta ja saatava toteutettua täydellinen demilitarisointi, on yhtä lailla tärkeää varmistaa, että se integroidaan täydellisesti Angolan tavanomaiseen poliittiseen elämään ei-sotilaallisena poliittisena puolueena ja kannustaa sitä.
Lisäksi ratkaisevaa on kansainvälisen yhteisön, myös Euroopan unionin, aktiivinen ja myönteinen panos, jolla pyritään tietenkin antamaan Angolan väestölle kiireesti humanitaarista apua sekä yleensä ottaen jälleenrakentamaan maata. Mitä tulee Euroopan unioniin, ja kun otetaan huomioon Angolan heikkous ja sen kärsimä tuho sekä suunnaton ja välttämätön jälleenrakennus- ja elvytystyö samoin kuin maan alueellinen merkitys, sen saama erityishuomio ja -tuki on oikeutettua, ja Angolan rauhan vakiinnuttamisen ja jälleenrakentamisen tukemiseksi olisi kenties jopa laadittava erityisohjelma.
Tilanteen kehittyminen on rohkaisevaa. Jo hyväksytyt toimet ja välineet ovat oikean suuntaisia. Aiemmin ilmoitettu tavoite, vaalien järjestäminen, osoittaa halun jatkaa poliittisen normalisoinnin tiellä, vaikka matkalta ei puutu vaikeuksia ja valintoja. Nyt on optimismin aika, ja toimintaamme määrittävänä tekijänä on oltava rajaton tuki sen toivon täyttymiselle, jonka vallassa angolalaiset elävät näinä päivinä.

Lage (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, myöntäessään vasta vähän aikaa sitten Saharov-palkinnon angolalaiselle arkkipiispalle Zacarias Camuenholle, Euroopan parlamentti halusi tukea kaikkien niiden taistelua, jotka tekivät Angolassa työtä rauhan hyväksi sekä väkivallan ja sodan armottomuutta vastaan. Tuolloin osasimme tuskin kuvitella, että tapahtumat kulkisivat sellaista vauhtia, että nyt tuossa kaltoin kohdellussa maassa olisi suuria toiveita rauhasta ja sovituksesta. Palkinnon myöntäminen auttoi epäilemättä vahvistamaan niitä rauhan pyrkimyksiä ja vaatimuksia, jotka esitettiin kaikille Unitan päällikön katoamisen jälkeen.
Angola on nyt poistumaisillaan niiden maiden joukosta, joita on kutsuttu synkällä nimityksellä "päättymättömän sodan maat" ja siirtymässä pysyvän rauhan rakentamiseen. Koko ihmiskunnan on syytä iloita siitä, erityisesti kaikkien niiden, jotka rakastavat Angolaa ja tuntevat loputonta sääliä sen kansan, kahden puolueen välisen ja vuosikymmeniä kestäneen verisen valtataistelun uhrin, sanoin kuvaamattomia kärsimyksiä kohtaan. Angolan nimettömän kansan joukossa on vain sankareita ja marttyyreja, ei muita! Tällä suurenmoisella kansalla on nyt oikeus rauhaan, vapauteen, demokratiaan ja edistykseen. Sillä on oikeus leipään ja vapauteen, oikeus tulevaisuuteen. Vain siten siirtomaavallan loppumisen ja itsenäisyyden herättämistä suunnattomista toiveista voi lopultakin tulla totta. Kansainvälisen yhteisön on nyt enemmän kuin koskaan aikaisemmin esitettävä moraalinen ja aineellinen solidaarisuutensa Angolan kansalle. Tuhansia lapsia on hylätty ja kadonnut. Tässä yhteydessä meidän on myös vaadittava, että saamme kuulla totuuden kahdesta äskettäin julmassa väijytyksessä kadonneesta portugalilaisesta nuoresta, joiden kohtalo on suuri arvoitus. Angolassa on tuhansia ja taas tuhansia vammautuneita ja miljoonia kodittomia. Kaikki odottavat ratkaisua omaan murhenäytelmäänsä. Angolan uudelleen löydetyn rauhan ja jälleenrakentamisen avulla on löydettävä ratkaisu tähän todelliseen inhimilliseen katastrofiin. Rauhan ja demokratian takaavat olot saavutetaan todella vasta sitten, kun valtamonopoli lopetetaan ja poliittista monimuotoisuutta voidaan ilmentää empimättä ja pelkäämättä, kun valta todella demokratisoidaan ja kun voimavarat jaetaan oikeudenmukaisesti ja tasapuolisesti. Meidän on oltava samalla kertaa toiveikkaita ja varovaisia. Toiveikkaita, koska Angola on nyt matkalla oikeaan suuntaan, varovaisia ja varuillamme, jotta ei ala esiintyä karttelua ja epäröintiä. Meitä kummastuttaa nimenomaan, että intellektuellien, kirkonmiesten ja riippumattomien poliitikkojen arvostamat äänet ovat vaienneet liiaksi. Itse asiassa ilman angolalaisen kansalaisyhteiskunnan täyttä esiinmarssia kaikki voi olla hauraampaa, rajoitetumpaa ja epävarmempaa. Joka tapauksessa on aika sanoa: eläköön Angola!

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, kaikkien hetki sitten näkemyksensä ilmaisseiden edustajien tavoin komissiokin pitää hyvänä uutisena, että Angolan sotajoukot ja Unita allekirjoittivat aseleposopimuksen. Myönteinen suuntaus on mielestämme Angolan hallituksen julistus, jossa se myöntää Unitalle luvan tulla toimintakykyiseksi osapuoleksi, jolla on oma paikkansa poliittisella näyttämöllä, ja jossa se antaa Unitalle aikaa uudistua. Me kannustamme molempia osapuolia ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin, jotta Angolan kansalaisyhteiskunnan kaikki osapuolet pääsisivät mukaan keskusteluun, myös uskonnollisten liikkeiden edustajat, jotka ovat tässä mielessä toimineet aktiivisessa roolissa kuten jäsen Lage hetki sitten korosti jotta maassa onnistuttaisiin tekemään sovinto ja jotta vihdoinkin saataisiin aikaan pysyvä rauha.
Humanitaarisesta avusta jonka jäsen Miranda otti esille haluan sanoa, että me tarjoamme merkittävää humanitaarista apua väestölle, joka on joutunut siirtymään asuinsijoiltaan Angolassa, ja kehotamme itsepintaisesti hallitusta tekemään lisätoimia, joilla helpotetaan hätäavun toimittamista alueille, joille tällä hetkellä on mahdollista päästä. Lisäksi kannustamme hallitusta keskittymään Unitan kanssa käymissään neuvotteluissa ennen kaikkea humanitaarisen avun levittämiseen koko Angolan alueelle.
Tiedämme varsin hyvin, että maa- ja jalkaväkimiinat ovat huomattava este avun toimittamiselle, asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden kotiinpaluulle sekä monille eri korjaustoimenpiteille. Tässä mielessä juuri turvallisuuden lisääminen alueella mahdollistaa, että voimme erikoisjärjestöjen välityksellä toteuttaa kaiken sen, mikä liittyy miinanraivaustoimiin, joita varten on jo varattu merkittäviä varoja.
Poliittisten oikeuksien kannalta vaadimme Angolan hallitusta lujittamaan demokratiaa parantamalla tilannetta ihmisoikeuksien ja lehdistönvapauden kannalta. Tämä on rauhan saavuttamisen perusedellytys. Erilaiset poliittiset oikeudet ja ihmisten vapaa liikkuminen, perustuslain uudistaminen, vaalilainsäädännön uudistaminen, väestönlaskenta kaikki nämä seikat nojautuvat aselepoon ovat ratkaisevia asioita vapaiden ja säännöllisten vaalien pitämiselle tulevaisuudessa. Olemme valmiita tukemaan vaalien järjestämistä heti, kun paikalliset olot mahdollistavat tämän.
Tulevien vuosien strategiasta haluan sanoa, että parhaillaan käydään keskustelua sekä hallituksen ja kansalaisyhteiskunnan kanssa että komissiossa ja unionissa. Me pyrimme toimimaan niin, että voimme tämän strategian avulla varmistaa hyvin tiiviin, todella pysyvän ja johdonmukaisen yhteyden tuen, yhteiskunnan kunnostamisen ja kehityksen välillä, ja nämä ovat ne kolme ongelmaa, joita meidän pitää käsitellä. Meidän on irrotettava merkittäviä varoja asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden ihmisten takaisin muuttamista varten myös hyvin pienten hankkeiden muodossa sekä maatalouden tuotantovälineiden ja karjankasvatusrakenteiden kuntoon panemiseksi, jotta varmistettaisiin vähitellen yhteiskunnallis-taloudellinen elpyminen selkkauksista kärsineillä alueilla. Tiedämme kaikki kokemuksesta, että nuo alueet ovat erityisen arkoja kehityksen toteuttamisen kannalta, koska ne ovat olleet selkkausten vallassa ja koska niitä on miinoitettu niin kuin on.
Meidän on tietenkin jatkettava avun tarjoamista terveyden, koulutuksen ja paikallisviranomaisten valmiuksien vahvistamista varten, sillä paikallisviranomaisten on viime kädessä otettava vastuu yhteiskunnallisten ja paikallisten rakenteiden, järjestelmien ja ryhmien kuntoon panemisesta ja säilyttämisestä.
Lisäksi pidämme hyvänä uutisena, että Angolan hallitus on ilmoittanut aikomuksestaan järjestää kansainvälinen konferenssi maan jälleenrakentamisen hyväksi. Olemme vakuuttuneet, että kaikki yhteiskuntaryhmät on otettava huomioon jälleenrakentamishankkeessa, joka aiotaan esittää, ja me olemme valmiita jatkamaan tuon hankkeen tukemista, mutta tietenkin vasta asiaa tutkittuamme.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kolmesta seuraavasta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0218/2002 Fernández Martín ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta: rankkasateet Teneriffalla ja itäisessä Espanjassa sekä ilmastonmuutos,
B5-0231/2002 Marset Campos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: rankkasateet Teneriffalla ja itäisessä Espanjassa sekä ilmastonmuutos,
B5-0237/2002 Medina Ortega ja muut ELDR-ryhmän puolesta: rankkasateet Teneriffalla ja itäisessä Espanjassa sekä ilmastonmuutos.

Pomés Ruiz (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Espanjan Kanariansaarilla sijaitsevassa Santa Cruz de Tenerifen kaupungissa raivosi 31. maaliskuuta suurta vahinkoa aiheuttanut kaatosade, jonka aikana satoi kahdessa tunnissa 224 litraa vettä neliömetrin alueelle.
Ilmastonmuutokset huomattiin myös Valencian autonomisella alueella, jossa esimerkiksi Marinan ja La Saforin alueella kärsittiin myös erittäin suurista vahingoista. Paikallinen väestö ja eurooppalaiset osoittivat solidaarisuutensa, samoin kuin palokunta ja terveydenhoitohenkilöstö, poliisi, aluehallinto ja Espanjan hallitus.
Minusta parlamentin on otettava tunnolleen ihmishenkien ja yli 400 asunnon menetys ja pyydettävä komissiolta, että se antaisi myös taloudellista apua, että se tekisi eurooppalaisesta solidaarisuudesta totta Kanariansaarilla ja Valencian autonomisella alueella, joilla on kärsitty viime aikoina Välimeren alueella, tässä tapauksessa myös Kanariansaarilla, vaikuttaneen ilmastonmuutoksen tuhoisista seurauksista.
Pyydämme siis komissiolta solidaarisuutta ja kysymme komissiolta, mitä voidaan tehdä. Esimerkiksi Santa Cruz de Tenerifen kaupungissa suuret Urban-ohjelman avulla toteutetut infrastruktuurit ovat tuhoutuneet ja niiden rakentaminen on aloitettava uudestaan. Talousarvioita on mitä ilmeisimmin tarkistettava, koska jo toteutetut yhteisön määrärahoilla rahoitetut toimet ovat valuneet hukkaan.
Meidän on valitettavasti välitettävä osanottomme tämän tulvan aiheuttamien kuolonuhrien ja kaikkien haavoittuneiden perheille, mutta sitten, koska Jumala auttaa niitä, jotka auttavat itse itseään, meidän on ryhdyttävä myös talousarviota ajatellen tarkoituksenmukaisiin toimiin, jotka osoittavat myös numeroin kaikkien eurooppalaisten yhteisvastuun näiden kahden Espanjaan kuuluvan alueen perheiden, omaisuuden ja infrastruktuurien kärsimistä vahingoista.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, minusta jäsen Pomés esitti tilanteen hyvin: kaatosateet aiheuttivat Kanariansaarilla ja Koillis-Espanjassa suurta vahinkoa, ennen kaikkea Santa Cruz de Tenerifen kaupungissa, jossa kuoli kahdeksan henkeä ja tuhoutui 400 asuntoa, useita autoja ja paljon yksityisomaisuutta.
Yhteisön kannalta huomionarvoisinta ovat tietenkin ilmastonmuutokset, jonka sisällytämme yhteiseen päätöslauselmaesitykseemme, ja tarve noudattaa Kioton pöytäkirjan säännöksiä, jotta ilmastonmuutoksista ei enää aiheutuisi nykyisenlaista vahinkoa, joka voi vielä pahentuakin.
Meidän on otettava huomioon, että paikallista rakentamista koskeva toimivalta on kansallista, alueellista ja paikallista. Yhteisöä asia koskee sikäli, että nimenomaan Santa Cruz de Tenerifen kaupungissa Euroopan unioni on antanut merkittävän taloudellisen panoksen Urban-ohjelman yhteydessä. Vaikka en kyseenalaistakaan varojen asianmukaista käyttöä ja niiden mukauttamista ympäristöoloihin, nyt on selvää, että meiltä on jäänyt huomaamatta, että Kanariansaarten kaltaisten saarialueiden ja muiden syrjäisimpien alueiden kaupunkien kehittäminen johtaa maan liikarakentamiseen, puhumattakaan muista asioista.
Tällaisista tapahtumista voisimme saada ehkä sen opetuksen, että Euroopan unionin saatavilla on jo nyt huomattava määrä tietoja, jotka koskevat rakentamista luonnonmullistuksia aiheuttaville tulville alttiilla alueilla, ei pelkästään Espanjassa, vaan myös Ranskassa, Englannissa, Saksassa, käytännössä koko yhteisön alueella. Vaikka ei pidä unohtaa, että asia kuuluu keskeisesti kansalliseen toimivaltaan, se on kuitenkin osa-alue, jolla Euroopan unioni voi vaikuttaa kansalaisten hyvinvointiin käyttämällä hyväkseen tämänkaltaisia kokemuksia ja tutkimalla, missä määrin sen apua Urban-ohjelman kaltaisille hankkeille voitaisiin käyttää tehokkaammin.
Sen takia, kun otetaan käsiteltäväksi esimerkiksi tiettyyn väestöryhmään kohdistuva Urban-ohjelma, emme saa rajoittua sellaisiin asioihin, joita voisimme kutsua pelkäksi ulkoiseksi näyttävyydeksi, vaan katsoa, miten tällaiset hankkeet vaikuttavat kokonaisuuteen. Tarkemmin sanottuna täytettyjen notkojen päälle rakennetussa Santa Cruz de Tenerifen kaupungissa rakentamiseen on vaikuttanut väestön lisääntyminen ja tarve käyttää maa-alaa. Olisi luultavasti ollut hyödyllistä, että ennen Urban-hankkeen toteuttamista tehdyissä tutkimuksissa olisi otettu huomioon nämä toisenlaiset seuraukset.
Aina on tietenkin paljon helpompaa esittää kantapään kautta saatuja opetuksia, emmekä saa mennyttä enää takaisin, mutta kun otetaan huomioon, että Urban-ohjelma on yhä käynnissä ja että Euroopan unioni on saattanut ottaa opikseen tästä tapauksesta, pyytäisin komission yksiköitä käyttämään tilaisuutta hyväkseen ja tutkimaan, missä määrin yhteisön tuella olisi voitu välttää nämä katastrofit ja millä tavoin nämä voisivat toimia esimerkkinä tuleville hankkeille.

Nicholson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi ilmaista myötätuntoni vahingon uhreille. Kaikki, jotka ovat nähneet tulvavahingon seuraukset, niin kuin me olemme nähneet monilla Euroopan unionin alueilla, tietävät, millaista tuhoa ne voivat aiheuttaa paitsi infrastruktuurille myös ihmisten elämälle ja nimenomaan teille ja rakennuksille, kuten edellinen puhuja totesi.
Meidän on kuitenkin tarkasteltava myös kauaskantoisempia seurauksia. Aina vain sanotaan, että tulvia yksinkertaisesti tapahtuu eikä niitä voida hallita. Haluan pohtia asiaa laajasti ja tarkastella koko ilmastonmuutoksen ilmiötä, josta ei voi olla välittämättä, ei lyhyellä eikä pitkällä aikavälillä. Meidän on tehostettava toimiamme paitsi saadaksemme aikaan sopimuksen myös rohkaistaksemme niitä, jotka eivät tee tai eivät halua tehdä yhteistyötä Euroopan unionin kanssa. Olemme nähneet Kioton kokouksen seuraukset, kun jotkin suuret maat päättivät olla tukematta Euroopan unionin kantaa.
Kehottaisin useita näitä suuria maita tukemaan niitä ilmastonmuutokseen liittyviä tavoitteita, joita Euroopan unioni pyrkii saavuttamaan tilanteen parantamiseksi. Meidän on lisäksi tehtävä selväksi, että olemme valmiita tuomitsemaan ne suuret maat, jotka luulevat voivansa tehdä mitä haluavat ajattelematta lainkaan, millaisia seurauksia siitä koituu toisille. En tarkoita ainoastaan Yhdysvaltoja - joka on tässä toki päätekijä - vaan muitakin valtioita, kuten Australiaa ja itäisen Euroopan valtioita, joissa on käsiteltävä tätä ongelmaa.
Niiden kanta on valitettava. Meidän on mietittävä, kuinka kauan voimme vielä antaa ihmisten vahingoittaa sademetsiä ja järkyttää niin kauan vallinnutta tasapainoa.

Sánchez García (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, ensinnäkin haluaisin muistuttaa, että syrjäisimmät alueet sijaitsevat alueilla, joilla kansalaisia koettelevat hirmumyrskyt Karibialta ja rajuilmat valtamereltä. Meidän ei siis pidä ihmetellä, että näillä alueilla on luonnonmullistuksia, kuten vaikkapa nimenomaan Kanariansaariin kuuluvalla Teneriffan saarella, jossa joillakin meistä parlamentin jäsenistä on onni asua ja jota koettelivat rankat kaatosateet.
Valitettavasti Santa Cruz de Tenerife, yksi Euroopan unionin syrjäisimpiin alueisiin ja tavoitteen 1 alueeseen kuuluvien Kanariansaarten pääkaupungeista, jossa on tehty Urban-ohjelman mukaisia parannustöitä kuten äsken kerrottiin kärsi 31. maaliskuuta kauhistuttavasta luonnonmullistuksesta. Vain kaksi tuntia kestäneessä paikallisessa kaatosateessa yli 200 litraa vettä neliömetriä kohti hukutti pääkaupungin alleen. Tuhannet kansalaiset, sadat asunnot ja liikehuoneistot, tuhannet ajoneuvot ja suuri osa julkista infrastruktuuria kärsi rajumyrskyn tuhoisista seurauksista. Surullisinta oli kuitenkin kahdeksan henkilön menehtyminen. Näiden henkilöitä koskevien vastoinkäymisten lisäksi syntyi runsaasti aineellisia menetyksiä, joiden loppusumman on arvioitu olevan yli sata miljoonaa euroa. Siksi on käynnistetty yhteiskunnallinen kampanja vahinkojen korjaamiseksi ja Santa Cruz de Tenerifen kaupungin asumiskelpoisuuden säilyttämiseksi. Onneksi kaupunki on toipumaan päin solidaarisuuden ja yhteisponnistusten ansiosta, minkä lisäksi se luottaa Kanariansaarten julkishallinnon antavan virallista tukea.
Nähdäksemme myös komission on kuitenkin ryhdyttävä edellä mainittujen viranomaisten kanssa yhteensopiviin toimiin, joiden tarkoituksena on antaa poikkeusapua vahinkojen lieventämisessä ja saada tällä tavoin Kanariansaarten kansalaiset tuntemaan, että eurooppalaiset toimielimet ovat vaikeina aikoina lähellä. Sama pätee myös Valencian autonomiseen alueeseen.

Lamy
. (FR) Arvoisa puhemies, samoin kuin teitä myös komissiota hätkähdyttivät viime maaliskuun 31. päivänä Kanariansaarilla ja Alicantessa sattuneiden rankkasateiden seuraukset. Olemme tukeneet surun murtamia perheitä heidän tuskassaan, jonka tämä katastrofi on aiheuttanut, ja olemme olleet syvästi pahoillamme sen aiheuttamista vahingoista.
Voin komission puolesta vakuuttaa teille, että aikomuksemme on käyttää kaikkia keinoja, joita aluepolitiikan, yhteisen maatalouspolitiikan ja maaseudun kehittämispolitiikan alalla on mahdollista käyttää, jotta onnettomuudesta kärsineiden alueiden jälleenrakentaminen ja tuotantotoiminnan uudelleen käynnistäminen voidaan toteuttaa.
Ajanjaksoa 20002006 varten kaavaillun aluepolitiikan mukaisesti onnettomuudesta kärsineet alueet sekä Kanariansaarilla että Alicanten alueella ovat rakennerahaston 1 tavoitteen mukaisia, ja Euroopan aluekehitysrahaston EAKR:n toimenpideohjelmien seurantakomiteoiden puitteissa komissio aikoo yhdessä Espanjan viranomaisten kanssa kuten te sanoitte tutkia mahdollisuutta varata tarvittaessa näihin ohjelmiin kuuluvia käytettävissä olevia varoja rankkasateiden vahingoittamien infrastruktuurien jälleenrakentamiseen.
Maaseudun kehittämispolitiikassa, jota yhteisrahoitetaan EMOTRin ohjausosaston kanssa tavoitteeseen 1 kuuluvalla alueella, Kanariansaaria varten tarkoitetussa yhdennetyn toimenpideohjelman mukaisessa toimessa, joka koskee maisemien ja maatalousalan säilyttämistä, määrätään muun muassa ehkäisevistä ja korjaavista toimista maaperän eroosioprosessia varten, suojelutoimista ja mahdollisten vahinkojen ehkäisytoimista sekä jälleenrakennustöistä ja ekosysteemien uudistustöistä. Koko tätä järjestelyä varten on varattu yhteisön varoja yli 20 miljoonaa euroa, ja edelleen maaseudun kehittämispolitiikan mukaisesti ja Valenciaa yhteisöä varten yhdennetty toimenpideohjelma sisältää metsänhoitoon tarkoitetun toimen, jonka tarkoituksena on ennen kaikkea palauttaa metsävoimavarat luonnonkatastrofien jälkeen, ja lisäksi se sisältää ennaltaehkäisyyn tarkoitettuja välineitä. Tätä varten onkin olemassa yli 13 miljoonan euron suuruiset yhteisön määrärahat, ja niin kuin EAKR:n kohdalla, tässäkin tapauksessa Espanjan viranomaisten tehtäväksi jää järjestää uudelleen niiden painopisteet sen kokonaisbudjetin puitteissa, joka on varattu ohjelman mukaisesti tämän katastrofin seurausten selvittämistä varten.
Jäsen Medina Ortegan käsittelemästä aiheesta haluan sanoa, että äkilliset tulvat, joita nyt on sattunut, ovat valitettavasti melko yleisiä ilmiöitä Välimeren alueilla tai rannikkoalueilla, minkä vuoksi olemme yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kehittäneet lukuisia tätä asiaa koskevia hankkeita, joiden tulosten ansiosta me voimme määritellä, kannattaako yhteisön toimintaohjelmien puitteissa laatia suuntaviivoja näiden äkillisten tulvien vaikutusten lieventämistä varten.
Yleisesti ottaen ja käytössämme olevat tämänhetkiset tieteelliset tiedot huomioon ottaen ei ole mahdollista vahvistaa huonon sään ja ilmastonmuutosten välistä yhteyttä. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että ilmastonmuutokset ovat suurin ekologinen uhka, jota meidän on käsiteltävä, ja tässä mielessä Bonnissa ja Marrakechissa tehdyt sopimukset merkitsevät menestystä ilmastonmuutoksen torjunnan monenkeskiselle lähestymistavalle. Kuten asiasta hetki sitten muistutettiin, tämän edistysaskeleen ansiosta unioni ja kolmannet maat ovat onnistuneet luomaan sellaiset tekniset edellytykset, joiden avulla ne voivat ratifioida Kioton pöytäkirjan, ja kuten tiedätte, unionin ministerineuvosto teki viime maaliskuussa päätöksen Kioton pöytäkirjan ratifioimisesta, ja me kaikki yhdessä aiomme toimia niin, että voimme tallettaa Kioton pöytäkirjan ratifioimiskirjat 1. kesäkuuta, toisin sanoen ennen kestävän kehityksen huippukokousta, niin että se johtava asema, jossa unioni on tässä asiassa osoittanut toimivansa, voitaisiin symboloida, myös Johannesburgin huippukokouksen lähestyessä.

Puhemies. -
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 17.30 äänestyksen alkamista odotettaessa.)

MacCormick (Verts/ALE)
. (EN) Olen aiemminkin korostanut parlamentissa, kuinka tärkeä Kanaalin tunneli on Skotlannin teollisuudelle ja Motherwellissa sijaitsevan Eurokeskuksen (Eurocentral) kannattavuudelle Euroopan laajuisen verkon pohjoisimpana osana. Meidän on saatava avattua tunneli pikaisesti. Päätöslauselma voisi olla vieläkin painokkaampi, mutta annan sille täyden kannatukseni.
Posselt (PPE-DE)
En halunnut puheenvuoroa tässä yhteydessä, vaan halusin työjärjestyspuheenvuoron ja halusin esittää puhemiehistölle ja puheenjohtajakokoukselle vetoomuksen, joka koskee työskentelyn järjestämistä. Arvoisa puhemies, koska esityslista oli niin täynnä, tiistaina päätettiin poistaa perustamissopimuksen ja työjärjestyksen vastaisesti kyselytunti. Keskiviikkona, eilen, neuvoston kyselytuntia lyhennettiin 35 minuutilla, koska esityslista oli niin täynnä. Tänään meillä oli vähän asioita esityslistalla ja olemme valmiit jo klo 17.36. Haluaisin pyytää parempaa työskentelyn järjestämistä. Meitä ei ole tänään paikalla sen vähempää kuin niinä istuntopäivinäkään, joina torstain istunto jatkui klo 18.30:een asti. Meitä ei ole paikalla vähemmän kuin oli perjantaisin, tai ehkä hieman, eikä meitä ole paikalla vähemmän kuin sivumennen sanoen huomenna perjantaina vielä tulee olemaan. Siksi pyydän, että torstai-iltapäivä käytettäisiin paremmin hyödyksi kuin nyt ja meneteltäisiin sen periaatteen mukaisesti, että ken poistuu, kantakoon itse siitä vastuun!
Puhemies. -
Puheenjohtajakokous antoi minulle valtuudet muuttaa tiistain esityslistaa, jotta korkea edustaja Solana ehtisi paikalle vielä ennen Madridiin lähtöään. Mainitsemistanne seurauksista huolimatta parlamentti ymmärsi, että tämä oli oikea poliittinen ratkaisu tässä tilanteessa.

Puhemies. -
Julistan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

