Puhemiehen ilmoitus
Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, ennen työmme aloittamista haluaisin muistuttaa, että tänään tulee kuluneeksi 40 vuotta Robert Schumanin kuolemasta. Hän oli Euroopan parlamentaarisen edustajakokouksen puhemies vuosina 1958-1960 ja yksi merkittävimmistä Euroopan unionin perustajista.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Ebnerin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0271/2003) suosituksista komissiolle alueellisista ja vähemmän käytetyistä eurooppalaisista kielistä - vähemmistökielet Euroopan unionissa laajentumiseen ja kulttuurin monimuotoisuuteen liittyen (2003/2057(INI)).

Ebner (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, sekä täällä täysistunnossa että laajasti näiden seinien ulkopuolella toistettiin moneen kertaan, että otimme laajentumisen yhteydessä historiallisen askeleen. Tämä historiallinen askel vaatii meiltä nyt ennen kaikkea ymmärtämistä, perusteellista ymmärtämistä, joka ulottuu pintaa syvemmälle, todellista kykyä käsittää asioita pikemminkin kuin satunnaista kohtaamista. Jotta asioiden keskinäinen ymmärrys voidaan taata, kieliä tarvitaan välittäjiksi.
Pian täällä salissa on edustettuna 25 valtiota ja yli 3000 vuotta kulttuurihistoriaa. Monet kulttuurit ja kielet ovat kuitenkin paljon nuorempia eivätkä näin ollen yhtä syvään juurtuneita, ja tämän vuoksi ollaan huolissaan niiden omasta identiteetistä. Mielestäni tämä huoli ei ole kuitenkaan aiheellinen, ja haluaisin mainita esimerkkinä Etelä-Tirolin, josta olen kotoisin. Meille Euroopan unioniin kuulumisesta on ollut hyötyä. Etelä-Tirolin itävaltalainen väestö - joka puhuu saksaa ja retoromaania - on vahvistunut selvästi Euroopan unionin, Italian avoimuuspolitiikan ja EU:ssa tapahtuneen kehityksen tuloksena. Olen sitä mieltä, että tästä vähemmistöstä on muodostunut silta Italian ja Itävallan välille, saksan- ja italiankielisten välille. Tämän vuoksi haluan hälventää vähemmistöjen, sekä EU:hun kuuluvien että myöhemmin siihen liittyvien pienten kieliyhteisöjen epäilyksiä.
Mietinnön avulla pyritään arvostamaan ja säilyttämään kieliä ja kulttuureja sekä vahvistamaan niitä kaikkia - ei vain virallisia kieliä vaan myös alueellisia ja vähemmän käytettyjä kieliä. Eurooppa on kuin hyvin kaunis mosaiikki, jonka haluamme säilyttää ja jota haluamme estää muuttumasta sekavaksi cocktailiksi. Nykyisessä 15 jäsenvaltion muodostamassa Euroopan unionissa on yli 60 vähemmistöryhmää, ja 10 ehdokasvaltion liittymisen myötä niitä on 60 enemmän. Kielten runsaus lisää monimuotoisuutta ja rikastuttaa elämäämme. Lisäksi monet näistä vähemmistöistä voivat toimia siltoina valtioiden välillä. Komissio on tunnustanut tämän oikeaan aikaan laatimalla toimintasuunnitelman ja valitsemalla kieliyhteisöt osallistavan lähestymistavan. Haluan mainita erityisesti komission jäsenen Redingin ja esittää hänelle ansaitut kiitokset tämän aloitteen johdosta.
Kielellistä monimuotoisuutta koskeva toimintasuunnitelma on oikea tapa edetä. Kiitän parlamentin jäseniä ja niitä, jotka ovat edellisten parlamenttikausien aikana työskennelleet tämän asian hyväksi, ja ennen kaikkea niitä kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan jäseniä, jotka ovat auttaneet parantamaan mietintöä.
Parlamentilla on ollut tässä asiassa keskeinen tehtävä. Vuosina 1981-2001 parlamentti on tehnyt aloitteen Arfén mietinnön, Kuijpersin mietinnön, Redingin mietinnön, Killilean mietinnön ja aivan äskettäin Morganin päätöslauselman muodossa. Nyt käsiteltävänä olevalla kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan päätöslauselmalla parlamentti haluaa ottaa jälleen yhden askeleen eteenpäin. Tämä on ratkaiseva hetki ennen laajentumista, ja voimme nyt esittää kantamme Eurooppa-valmistelukunnan päätökseen saatuun työhön sekä tehdä ehdotuksia. Kielten teemavuosi 2001 oli tärkeä, mutta se ei yksin riitä. Kielten oppimista ei voida rajoittaa yhteen vuoteen, vaan siitä on tehtävä jatkuva ja kestävä prosessi.

Reding
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää erittäin lämpimästi esittelijää hänen sitoumuksestaan kieliin ja sen myötä ihmisiin ja kansalaisiimme. Tällaisen sitoumuksen tavoitteena on luoda monikielinen ja monikulttuurinen Eurooppa, jossa kannatamme monimuotoisuutta, sillä se on meille Euroopan todellista rikkautta.
Jäsen Ebner, me kumpikin haluamme samaa asiaa. Nyt meidän on vain päätettävä, miten saavutamme sen. Haluaisin tarkastella seuraavaksi kahta mietintöön sisältyvää lainsäädäntöehdotusta. Ensimmäinen niistä liittyy kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista käsittelevään virastoon. Vaikka pidänkin tällaista virastoa tärkeänä, on meidän pysähdyttävä harkitsemaan ennen kuin ryhdymme tähän hankkeeseen. Tärkeä osa tätä harkintaa on toteutettavuustutkimus. Sen avulla voitaisiin arvioida yksityiskohtaisesti käytössä olevia välineitä, jotka koskevat myös alueellisia ja vähemmistökieliä.
Yksikköni ovat laatineet arvion kaikista alueellisista ja vähemmistökielistä, ja arviota koskeva kertomus on tarkoitus julkaista ensi vuoden alussa. Arvio on ensimmäinen vaihe tässä hankkeessa. Hyvät parlamentin jäsenet, tiedättekin, että - Ruffolon mietinnössä käsiteltävän - kulttuuriyhteistyön seurantakeskuksen perustamista koskeva toteutettavuustutkimus on jo käynnissä. Mielestäni olisi hyödyllistä odottaa ensin sen tuloksia ja ryhtyä vasta sitten tähän uuteen hankkeeseen.
Haluan korostaa, että pidämme Eurooppa-neuvoston kielten alalla tekemää työtä erittäin tärkeänä. Olen kanssanne samaa mieltä: meidän täytyy koordinoida komission ja Eurooppa-neuvoston toimia. Ennen kuin etenemme viraston perustamishankkeessa, olisi pohdittava yhdessä, miten koordinointia voitaisiin parantaa.
Toinen kysymys liittyy monivuotisen ohjelman hyväksymiseen. Arvoisa puhemies, valitettavasti tämä on ongelmallista, sillä komissio ei voi hyväksyä suositusta. Kyse ei ole asiasisällöstä, koska tiedätte hyvin, että olemme siitä samaa mieltä. Olen voinut keskustella kanssanne usein tästä kysymyksestä. Olen puoltanut näkemystä, jonka mukaan nykytilanteessa alueellisia ja vähemmistökieliä voidaan tukea parhaiten kattavan lähestymistavan avulla. Olen tästä täysin vakuuttunut, sillä erillinen ohjelma lisäisi mielestäni entisestään alueellisten ja vähemmistökielten eristyneisyyttä.
Nyt on aika toimia juuri päinvastoin, eli näille kielille on annettava enemmän tunnustusta. Meidän on taattava näiden kielten tukeminen hyödyntämällä nykyisten ohjelmien tarjoamia mahdollisuuksia. Lisäksi Euroopan teemavuosi - lienette samaa mieltä - oli kokeilu, joka yhdisti alueelliset ja vähemmistökielet. Täytäntöönpanoa koskeva kertomus osoittaa, että alueelliset ja vähemmistökielet on nyt asetettu etusijalle.
Harkittuaan asiaa huolellisesti komissio päätti esittää toimintasuunnitelman, jonka esittelijä jo mainitsi ja jonka toin tänään mukanani. Teillä pitäisi olla siitä kopio. Ellei ole, minulla on täällä muutamia kopioita, jotka voin antaa teille. Haluaisiko puhemies yhden? Puhemies Roca, teidän kopionne on täällä!
Toimintasuunnitelma perustuu presidentti Ahtisaaren suojeluksessa Helsingissä lokakuussa 2002 pidetyn alueellisia ja vähemmistökieliä käsittelevän kokouksen päätelmiin. Arvoisa kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan puheenjohtaja, esittelen tarkemmin 24. heinäkuuta hyväksyttyä toimintasuunnitelmaa ja kerron sen täytäntöönpanosta. Suunnitelmaan sisältyy jo mainitsemani yhtenäistetty lähestymistapa, sillä meidän on kohdistettava huomiomme mahdollisuuksiin rahoittaa toimia nykyisistä ohjelmista ja varmistettava, että nämä mahdollisuudet tiedostetaan paremmin ja että niitä käytetään tehokkaammin. Näin ollen ja koska parlamentti hyväksyi talousarvion, komissio julkaisi 31. heinäkuuta tarjouspyynnön. Hanke-ehdotukset on toimitettava tämän kuun loppuun mennessä.
Totean myös, että meidän on hyödynnettävä uuden sukupolven ohjelmia koskevia keskusteluja, sillä jos haluamme todella toteuttaa yhteisiä kielten merkitystä edistäviä toimia, monikielisyydelle olisi annettava merkittävä asema uusissa ohjelmissa.
Ennen kuin päätän puheenvuoroni, haluaisin mainita lyhyesti muutaman mietinnön kohdan. Uskon meidän olevan määritelmästä samaa mieltä: meidän olisi käytettävä Eurooppa-neuvoston antamaa määritelmää sellaisena kuin se sisältyy alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevaan eurooppalaiseen peruskirjaan.
Tiedän, että monet teistä ovat kovasti kiinnostuneita Euroopan vähemmistökielten toimiston ja Mercator-verkon tilanteesta ja toivovat, että ne voisivat jatkaa toimintaansa. Voin kertoa, että parhaillaan käydään neuvotteluja päätösehdotuksesta, jolla on tarkoitus perustaa toimintaohjelma Euroopan kulttuurialalla toimivien elinten tukemiseksi. Euroopan vähemmistökielten toimiston ja Mercator-verkon toiminnan rahoittamiseen aiotaan varata yhteensä 5,4 miljoonaa euroa kaudeksi 2004-2008. Tältä osin voitte siis olla rauhallisin mielin.
Arvoisa puhemies, lopuksi toteaisin, että päätöslauselmaesityksen liitteessä esitetään 20 erilaista vaatimusta. On korostettava, että suurinta osaa näistä vaatimuksista ei voida täyttää parlamentin ehdottamien kahden lainsäädäntöehdotuksen puitteissa. En halua mennä yksityiskohtiin, mutta muistuttaisin, että monet konkreettiset aloitteet alueellisten ja vähemmistökielten tukemiseksi sisältyvät toimintasuunnitelmaan ja että rahoitusta on jo annettu huomattavasti.
Toimintasuunnitelmalla pyritään kokoamaan kaikki yhteen ja esittelemään kansalaisille kaikessa heidän moninaisuudessaan ne mahdollisuudet, joita Euroopan unioni voi heille tarjota, eli ne mahdollisuudet, joita suositellaan kieliä koskevassa toimintasuunnitelmassa. Toisin sanoen, jäsen Ebner, ne mahdollisuudet, joilla pyritään täsmälleen samaan tavoitteeseen kuin teidän mietinnöllänne: tämän valtavan eurooppalaisen kielimosaiikin muuttamiseen kauniiksi tauluksi, joka kuvaa Euroopan kulttuurin monimuotoisuutta.

Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijää kaikesta hänen tekemästään työstä ja ennen kaikkea hänen voimakkaasta halustaan löytää ratkaisuja mahdollisiin ongelmiin.
Espanja on kielellisesti hyvin rikas maa, jossa on monia alueita tai autonomisia alueita, joissa - Espanjan valtion virallisen kielen - kastilian kielen rinnalla on virallinen asema myös muilla kielillä, esimerkiksi katalaanilla ja baskin kielellä. Lisäksi on todettava, että olemme tästä ennen kaikkea hyvin ylpeitä. Euroopan kansanpuolueen ryhmässä pyrimme aina varmistamaan, ettei jokin näistä virallisessa asemassa olevista kielistä kukoista muiden vastaavien kielten kustannuksella, jotta kansalaisten edut voitaisiin turvata ja jotta meillä olisi täysin kaksikielinen väestö.
Espanjassa on jo myönnetty riittävästi varoja kielten tukemiseen, ja sen vuoksi emme kannata yhteisön rahoituksen lisäämistä tähän tarkoitukseen, kun otetaan huomioon kaikki yhteisön rahoitustarpeet.
Mielestämme tietyt kohdat mietinnössä - vaikka olemmekin siitä yleisesti ottaen samaa mieltä - eivät ole toissijaisuusperiaatteen mukaisia, ja ne ovat jopa suhteellisuusperiaatteen ja yhteisön lainsäädännön vastaisia. Luotamme kuitenkin täysin siihen, että Euroopan komissio täyttää tehtävänsä perustamissopimusten valvojana ja korjaa kaikki mietinnössä olevat virheet.

Zorba (PSE).
Arvoisa puhemies, on yleisesti hyväksytty asia, että Euroopan kulttuurinen monimuotoisuus liittyy kiinteästi kielelliseen monimuotoisuuteen, ja tämä vaikuttaa olennaisesti maailmankatsomukseemme, ilmaisuumme ja luovuuteemme. Tämä on sisällytetty myös perustuslaillista sopimusta koskevaan ehdotukseen, ja olemme siitä todella iloisia.
Kielellinen monimuotoisuus säilytetään tukemalla vähemmän käytettyjä kieliä, ja näin edistetään ennen kaikkea sosiaalista yhteenkuuluvuutta sekä ehkäistään konflikteja. Kielten monimuotoisuuden säilyttämisellä ei tietenkään pitäisi olla määrällisiä perusteita eikä sen pitäisi myöskään perustua enemmistöjen ja vähemmistöjen välisiin eroihin. Minulla on sama näkemys myös vähemmistökielistä. Ne ovat jo sinänsä arvokkaita, ja niitä olisi kohdeltava sen mukaisesti.
Euroopassa on itse asiassa miljoonia kansalaisia, jotka puhuvat maansa virallisen kielen lisäksi vähemmistökieltä pääasiassa omassa yhteisössään. Tämä on sukupolvesta toiseen jatkuva perinne, jota me kaikki kunnioitamme. Tämän vuoksi on tärkeää, että kulttuurisiteitä käytetään luovasti viestintään ja kulttuurivaihtoon eikä suinkaan yhteisöjen eristämiseen. Tällä olisi erittäin kielteisiä vaikutuksia, ja olemme nähneet sen tapahtuvan menneisyydessä. Tämän vuoksi on tärkeää, että vähemmistökieliä koskeville strategioillemme on ominaista avoin yhteistyöhenki, tieteellinen tutkimus ja vähemmistökielten yhdistäminen niitä ympäröivään kulttuuriseen monimuotoisuuteen. Kulttuuriyhteistyön ja kulttuurivaihdon tukeminen on paras keino tarjota kansalaisille sellainen eurooppalainen kulttuurialue, jonka me kaikki haluamme luoda.
Tällä maailmanlaajuistumisen aikakaudella, jolle on ominaista voimavarojen keskittäminen ja yksikielisyyden valta-asema, vähemmistökielten säilyttäminen olisi nähtävä sellaisten kulttuurin peruselementtien lähteenä, joilla on tarmoa ja intoa vaatia tulla ilmaistuiksi ajan myötä niiden suppeasta levinneisyydestä huolimatta. On kuitenkin korostettava, että voimme löytää hyvän ratkaisun ainoastaan siten, että ryhdymme vuoropuheluun näiden kulttuuriyhteisöjen kanssa. Tämän vuoksi komission tutkimus on tärkeä, ja odotamme hyvin kiinnostuneina sen tuloksia.

Vallvé (ELDR).
Arvoisa puhemies, Eurooppa on eri kansojen kokoelma, kuten kuulimme Eurooppa-valmistelukunnan esittelyssä pari päivää sitten. Euroopassa puhuttavat kielet ovat merkittävä osa sen perintöä. Tämän voi nähdä täällä istuntosalissa, jossa on käytössä 11 työkieltä, joihin lisätään yhdeksän uutta kieltä Euroopan laajentumisen yhteydessä.
Euroopassa on liittovaltioita, kansallisvaltioita ja monikansallisia valtioita, jotka muodostuvat monista omaa kieltä puhuvista kansoista. Kotimaani eli Espanjan valtio muodostuu useista kansoista. Itse kuulun katalaania puhuvaan yli seitsemänmiljoonaiseen väestöön - katalaania puhuvia ihmisiä on näin ollen enemmän kuin kahta Euroopan unionin virallista kieltä puhuvia ja enemmän kuin kuutta 10 ehdokasvaltiossa käytettävää kieltä puhuvia ihmisiä.
Komission jäsen Reding oli Euroopan kielellistä monimuotoisuutta käsittelevän mietinnön esittelijänä vuonna 1990. Tuolloin Euroopan komissiota pyydettiin ottamaan huomioon katalaanin erityisasema Euroopan unionissa. Tämän osalta voidaan todeta, että tuolloin - Redingin mietinnössä - parlamentin ehdottamia tavoitteita ei ole vielä saavutettu, minkä vuoksi katalaaninkielisistä asiakirjoista olisi nyt tehtävä päteviä ja komission olisi säädettävä menettelyistä, joilla katalaani voitaisiin liittää Euroopan unionin kielijärjestelmään. Katalaania puhuvia ihmisiä on nimittäin paljon enemmän kuin monia täällä käytettäviä työkieliä ja virallisia kieliä puhuvia ihmisiä. Emme missään tapauksessa pyydä, että katalaani pitäisi ottaa työkieleksi - Euroopan unionin kielijärjestelmä on jo riittävän monimutkainen - vaan pyydämme ainoastaan, että katalaanin asema virallisena kielenä tunnustettaisiin ja että se voisi olla osa tätä rikasta kulttuurimosaiikkia. Tällä tavoin voisimme toteuttaa sitä moniarvoisuutta, josta puhemiehen istunnon alussa mainitsema Robert Schuman puhui elinaikanaan.

Wyn (Verts/ALE).
.
(Käännös: "EU:ssa on puhuttu monen vuoden ajan kielellisestä monimuotoisuudesta ja vähemmistöjen kunnioittamisesta. Ebnerin mietinnön avulla näistä puheista siirrytään vihdoinkin tekoihin ja tuetaan kielten oppimista ja monikielisyyttä ja otetaan huomioon myös vähemmistökielet, kuten nyt puhumani walesin kieli, joka on myös äidinkieleni.")
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää tulkkeja siitä, että he tulkitsivat puheeni - walesinkielisen - alkuosan, jotta muutkin jäsenet ymmärtävät sen.
Aluksi haluan onnitella ja kiittää jäsen Ebneriä siitä, että hän ryhtyi rohkeasti laatimaan mietintöä Euroopan vähemmistökielistä ja esitti siinä niin monia rakentavia ajatuksia, joiden avulla monikielisyyttä voidaan kunnioittaa paremmin Euroopassa. Me kaikki tiedämme, miten arkaluonteinen kysymys vähemmistökielet voivat olla joissakin valtioissa, joissa niitä pidetään uhkana paitsi valtion kulttuuriselle myös sen alueelliselle yhtenäisyydelle.
Vähemmistökieliä koskeva kysymys on hyvin lähellä sydäntäni, sillä puhun - monien muiden parlamentin jäsenen tavoin - vähemmistökieltä äidinkielenäni. Vähemmistökieliä puhuvat ihmiset eivät eroa mitenkään muita kieliä puhuvista ihmisistä. Haluamme elää täyttä elämää omaa kieltämme puhuen, mutta nautimme toki myös monien sellaisten kielten oppimisesta ja hallitsemisesta, jotka avaavat ovia toisiin kulttuureihin ja tarjoavat mahdollisuuksia ymmärtää toisia paremmin.
Olen iloinen, että vähemmistökielet on jälleen otettu Euroopan asialistalle. Euroopan vähemmistökielten oikeusperustan luominen on ollut pattitilanteessa monien vuosien ajan. Komissio ja neuvosto ovat viivytelleet tämän asian kanssa aivan liian kauan. Sen vuoksi tämänpäiväinen keskustelu parlamentissa on valtava edistysaskel, jonka pitäisi lopulta johtaa uuteen lainsäädäntöön. Vähemmistökielet on säilytettävä ja niitä on tuettava, mikäli haluamme täyttää vaatimuksen monimuotoisesta Euroopasta.
Tässä Euroopan tulevaisuuden kannalta merkittävässä tienhaarassa, kun unioniin liittyy uusia jäseniä, Euroopan parlamentti puhuu jälleen vähemmistökieliä puhuvien kansalaisten kunnioittamisen puolesta. Toivotan tämän mietinnön osalta kaikkea hyvää jäsen Ebnerille.

Ó Neachtain (UEN).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Ebneriä tämän erinomaisen alueellisia ja vähemmän käytettyjä kieliä koskevan mietinnön johdosta. Alueellisten ja vähemmän käytettyjen kielten suuri määrä Euroopan mantereella on olennainen osa ainutlaatuista kulttuuriperintöämme. Kulttuurimme on rikkaampaa sen ansiosta, että niin monet näistä kielistä ovat säilyneet tällä multimedian ja maailmanlaajuistumisen aikakaudella ja että niitä käytetään edelleenkin päivittäin. Kunnia tästä kuuluu ehdottomasti komissiolle, joka on jatkuvasti tukenut Euroopan vähemmistökielten toimiston toimintaa.
Kannatan voimakkaasti esittelijän ajatusta perustaa eurooppalainen virasto, joka avustaisi monenlaisissa kielipolitiikkaan liittyvissä näkökohdissa. Olemme toki sitä mieltä, että kulttuuri- ja kielipolitiikka kuuluu ensisijaisesti kansalliseen toimivaltaan. Olen kuitenkin vakuuttunut, että yhdistämällä jonkin verran resursseja ja hyödyntämällä yhteisiä kokemuksia voimme saada aikaan parannuksia, joista on hyötyä koko Euroopalle.
Kotimaassani Irlannissa ja naapurimassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa valtakielenä on yhä maailmanlaajuisemmin käytetty englanti. Mikäli vähemmän käytetyt kansalliskielet kuten iirin kieli, skotlannin gaeli ja walesin kieli - jota kuulimme jäsen Wynin niin kauniisti puhuvan tänä aamuna - voivat nämä lähtökohdat huomioon ottaen kukoistaa, yhdenkään vähemmistökielemme ei tarvitse kuolla sukupuuttoon. Puhumme usein Euroopan kulttuuriperinnöstä. Kielellisen monimuotoisuuden säilyttäminen on huomattavasti tärkeämpää kuin arkkitehtuuriperinnön ja taideperinnön säilyttäminen, vaikka nekin ovat tärkeitä, sillä kieli on elävää perintöä. Se on osa todellista identiteettiämme.

Esclopé (EDD).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijä Ebneriä hänen laatimastaan mietinnöstä, joka koskee alueellisten ja vähemmistökielten tukemista. Tämä aihe liittyy läheisesti ryhmämme kannattamiin arvoihin ja erityisesti maaseutua koskeviin kysymyksiin.
On elintärkeää suojella ja tukea näitä kieliä. Menneiden aikojemme perintönä ne vahvistavat kansoja ja alueita ja antavat monille Euroopan alueille, kuten Elsassille tai Katalonialle - Pohjois-Katalonialle - josta itse olen kotoisin, ne monenlaiset erityispiirteet ja ominaisuudet, joista ne tunnetaan. Jäsen Vallvé, olemme saman niin sanotun vähemmistökielen maantieteellisen monimuotoisuuden symboleja.
Ihmettelen kuitenkin kovasti niitä menetelmiä, joilla tähän tavoitteeseen pyritään, ja erityisesti tarvetta perustaa Euroopan kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista käsittelevä virasto. Miten sen on tarkalleen ottaen tarkoitus toimia kielten oppimisen edistämiseksi? Eikö olisi parempi soveltaa toissijaisuusperiaatetta ja työskennellä kansallisella tasolla, joka on huomattavasti lähempänä paikallistasoa? Näin voitaisiin kunnioittaa jokaisen valtion kulttuuriperinteitä sekä hallinnollista ja perustuslaillista järjestystä ja kannustaa valtioita tukemaan ennen kaikkea alueellisten ja vähemmistökielten oppimista jo lastentarhasta alkaen ja järjestämään sen jälkeen kulttuuritoimintaa, esimerkiksi ystävyyskoulutoimintaa ja oppilasvaihtoa, joissa kiinnitettäisiin huomiota kansojen identiteettiin ja historiaan. Emme saa ryövätä jäsenvaltioilta niiden toimivaltaa koulutuksen ja kulttuurin alalla.
Mielestäni tarkistus 5 on askel oikeaan suuntaan, sillä siinä kannustetaan alueellisten vähemmistökielten jatkuvaan tukemiseen poliittisesti sitoutumattomassa ja kaikenlaisista rahallisista ja taloudellisista näkökohdista vapaassa ilmapiirissä. Näille toimille on tarjottava myös oikeusperusta, jotta voimme selvittää Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätöksestä johtuvan sotkun ja sallia yhteisön varojen käytön tähän tarkoitukseen.
Vammaisuutta käsittelevän parlamentin sisäisen ryhmän jäsenenä haluan todeta, että olen todella tyytyväinen nähdessäni viittauksen viittomakieleen, jota Eurooppa-neuvoston mukaan käyttää yli 3 miljoonaa Euroopan kansalaista. Näitä kieliä olisi kenties voitu painottaa enemmänkin, sillä niiden käyttäjät kohtaavat päivittäin samanlaisia ongelmia kuin mietinnössä käsiteltäviä kieliä puhuvat ihmiset. On tärkeää, että kaikki unionin jäsenet ratifioivat Eurooppa-neuvoston alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan. Toivon, että Eurooppalaisen kielten teemavuoden 2001 jälkeen voimme kehittää edelleen erinomaisia yhteyksiämme Eurooppa-neuvostoon erityisesti peruskirjan sihteeristön toiminnan osalta. Se olisi mielestäni käytännöllinen ja tehokas keino lisätä ja kehittää alueellisten kielten käyttöä.

Gollnisch (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Ebnerin mietintö ansaitsee kiitokset siitä, että siinä on korostettu alueellisten kielten arvoa kulttuuriperintömme ja kulttuurisen monimuotoisuuden rakenneosina. On kuitenkin valitettavaa, ettei mietinnössä ole yritetty määritellä sen todellista kohdetta, vaan tämä on jätetty komission tehtäväksi. Komissiota kehotetaan mietinnön 2 kohdassa ehdottamaan tieteelliseltä pohjalta kriteerejä näiden kielten määrittelemiseksi. Lainsäätäjinä nimenomaan meidän tehtävämme on määritellä nämä kriteerit. Näin ollen meidän olisi tietenkin täytynyt tehdä ero alueellisten ja vähemmistökielten välillä. Vähemmistökielet voivat olla jäsenvaltiossa kansallisia tai virallisia kieliä. Esimerkkinä voidaan mainita saksankielinen väestö Alto Adigen alueella tai esittelijän mainitsemassa Etelä-Tirolissa. Vaikka nämä väestöt puhuvatkin saksaa, on pohdittava, voidaanko saksaa pitää Elsassin alueellisena kielenä, sillä Elsassin murre, joka on toki germaanista alkuperää, eroaa selvästi saksasta.
Mitä alueelliset kielet oikeastaan ovat? Onko esimerkiksi Etelä-Ranskassa puhuttu oksitaani alueellinen kieli, tai sen alalajit provensaali ja gascon? On muistettava ennen kaikkea, että jopa monet virallisista kielistämme ovat uhattuina. Myös parlamentti tarjoaa omille ulkomailla matkustaville valtuuskunnilleen tulkkauspalveluja vain englanniksi, kuten esimerkiksi hiljattain Japaniin matkustaneen valtuuskunnan tapauksessa tehtiin. Tämä saa minut ajattelemaan, että olemme vaarallisella tiellä. Valitettavasti äidinkieleni ranska menettää päivittäin jalansijaa kansainvälisenä viestintäkielenä, mutta muiden kielten koko olemassaolo on uhattuna. Tarkoitan gaelin kieltä Irlannissa sekä Baltian maiden kieliä, jotka ovat juuri pelastuneet venäläistymiseltä.
Arvoisa puhemies, johtopäätökseni on, että meidän on ehdottomasti kehitettävä alueellisia kieliä. Meidän on kuitenkin varmistettava, että emme vaaranna tai heikennä virallisten kieltemme asemaa. Meidän on varmistettava, ettei alueellisesta todellisuudesta etääntyneitä abstrakteja kieliä pyritä keinotekoisesti synnyttämään uudelleen. Meidän on varmistettava, ettemme perusta rajoittavaa ja autoritaarista järjestelmää. Alueelliset kielet lisäävät kulttuurista monimuotoisuuttamme vain, jos nämä kolme ehtoa täyttyvät.

Martens (PPE-DE).
Arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tällä hetkellä noin 40 miljoonaa henkilöä puhuu jonkin unionin virallisen kielen lisäksi jotain alueellista tai vähemmistökieltä. Vuonna 2004 tapahtuvan laajentumisen yhteydessä tämä luku kasvaa noin 6 miljoonalla henkilöllä. Myös Alankomaissa on vähemmistökieli friisi, jonka asema on tunnustettu virallisesti. Kuten aiemmin todettiin, kielellinen monimuotoisuus on perinne, josta me eurooppalaiset olemme syystäkin ylpeitä. Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetaan oikeutetusti Euroopan kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus. Tulevaisuudessa se tulee olemaan myös olennainen osa Euroopan perustuslakia. Euroopan parlamentti on aina tuonut esille kielellisen monimuotoisuuden sekä alueellisten ja vähemmistökielten suojelun tärkeyden. Useita asiaa koskevia päätöslauselmia on hyväksytty. Tätä tarkoitusta varten perustettiin uusi budjettikohta jo vuonna 1980. Vuonna 2001 vietetyllä Euroopan kielten teemavuodella pyrittiin kiinnittämään huomiota erityisesti kielten tärkeyteen, kielelliseen monimuotoisuuteen ja kielten opetuksen edistämiseen. Suurimpien kielten lisäksi tämä koski vähemmän käytettyjä alueellisia ja vähemmistökieliä. Tämä oli viisas aloite. Alalla on kaikesta huolimatta vielä paljon tehtävää. Sen vuoksi olen iloinen, että toimintasuunnitelma on nyt luonnosteluvaiheessa, jotta tämä asia saadaan jälleen kerran tehtyä ymmärretyksi. Itse olen pyytänyt, että viittomakieleen kiinnitettäisiin nykyistä enemmän huomiota. Tiedämme, että noin yksi tuhannesta henkilöstä - noin 15 000 henkilöä jo pelkästään Alankomaissa - syntyy kuurona tai kuuroutuu ennen kolmatta ikävuottaan. Heille viittomakieli on tärkeä viestintäväline, joten olen tyytyväinen siihen, että viittomakieli on sisällytetty mietintöön. Olisi hyvä, jos viittomakieltä voitaisiin pitää vähemmistökielenä. Kuurot jäävät usein vammansa vuoksi syrjään monilla yhteiskunnan osa-alueilla. Heidän kielensä ansaitsee yhtä paljon huomiota ja tukea kuin puhutut vähemmistökielet. Toivon vilpittömästi, että komissio pystyy antamaan kielellistä monimuotoisuutta koskevan lainsäädäntöehdotuksen tämän vuoden loppuun mennessä. Rauha ei tarkoita Euroopassa ainoastaan tehokasta taloudellista yhteistyötä. Se tarkoittaa ennen kaikkea muihin kulttuureihin kuuluvien ihmisten huomioon ottamista, kunnioittamista ja ymmärtämistä. Kielellä on tässä tärkeä tehtävä.
Lopuksi haluan onnitella jäsen Ebneriä hänen työnsä tuloksesta ja kiittää häntä erittäin miellyttävästä työtoveruudesta.

Prets (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme usein kuulleet sanottavan, että Euroopan rikkaus on sen kulttuurisessa monimuotoisuudessa. Tätä ilmausta käytetään usein ja mielellään monissa poliittisissa puheissa. Ilmaisua ei ole kuitenkaan tarkoitettu vain käytettäväksi, vaan sen avulla olisi myös korostettava ja vahvistettava eurooppalaista tietoisuutta. Kuten tänään on jo moneen kertaan todettu, yksi keskeinen osa tätä rikkautta on kielellinen monimuotoisuus, jonka olemme saaneet kulttuuriperintönä ja jonka siirtämisessä jälkipolville meillä on kulttuurinen vastuu. Käytännössä tämä merkitsee sitä, että tarvitsemme laitoksia, jotka ottavat tämän tehtävän hoitaakseen, rahoitusta, jonka avulla tehtävä voidaan toteuttaa, ja vapaaehtoisjärjestöjä, jotka avustavat tämän tehtävän toteuttamisessa.
Olen kotoisin Itävallasta, jossa on kuusi virallisesti tunnustettua vähemmistökieltä ja etnistä ryhmää - joista peräti kolme, romanit mukaan luettuina, asuu ainoastaan hyvin pienen Burgenlandin osavaltion alueella, josta siis olen kotoisin. Tiedän siis, miten vaikeaa on täyttää kaikki kielten asianmukaiseen käyttöön ja säilyttämiseen liittyvät vaatimukset. Vaikka vastuu vähemmistökielistä ja niiden tukemisesta onkin yksittäisillä valtioilla, Euroopan unioni ei voi vältellä vastuutaan vaan sen on ryhdyttävä toimiin valtioiden tukemiseksi tässä tehtävässä; kyse on noin 40 miljoonasta EU:n kansalaisesta ja 60 alueellisesta ja vähemmistökielestä. Euroopan kielten teemavuosi oli, kuten kuulimme, suuri menestys. Se antoi myös oikeita signaaleja ja ohjasi meitä oikeaan suuntaan. Nyt on aika soveltaa oppimaamme käytäntöön. Olen jäsen Martensin kanssa samaa mieltä siitä, että myös viittomakieli on otettava huomioon, sillä kuuroilla on oltava mahdollisuus osallistua yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään.
Kielellistä monimuotoisuutta edistävät monivuotiset ohjelmat ovat suotavia ja ne olisi saatava hyväksyttyä. Esimerkiksi kansainvälinen kokemusten vaihto ja kurssit sekä rajat ylittävät hankkeet olisi koottava saman katon alle, ja mielestäni on ehdottoman tarpeen antaa Euroopan vähemmistökielten toimistolle oikeusperusta, jonka avulla se voi hyödyntää täysipainoisesti toiminnalleen myönnettyjä varoja.

Thors (ELDR).
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin perustuslaissa todetaan, että eurooppalaisiin arvoihin kuuluu kielellisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja kehittäminen. Sen vuoksi tämä on erityisen hyvin valittu ajankohta esitellä alueellisia kieliä ja kulttuurista monimuotoisuutta käsittelevä mietintö. Haluan kiittää kollegaani Ebneriä siitä, että hän on tehnyt kovasti töitä. Kuten monet täällä salissa ovat todenneet, tarvitaan käytännön toimia, jotta työssä edistyttäisiin. Mielestäni asioiden kehittyminen edellyttää meiltä lisätoimia, kuten jäsen Ebnerkin totesi.
On tärkeää, että jaamme erilaiset kokemuksemme kielellisestä monimuotoisuudesta ja kielten oppimisesta. Sen vuoksi on mielestäni tärkeää, että tätä tarkoitusta varten perustetaan asianmukainen virasto. Mielestäni asioiden nykytila ei juurikaan poikkea siitä, mitä mietinnössä todetaan selitettäessä niin sanottuja kielikylpyjä. Tämä on todella tehokas menetelmä, jota on sovellettu hyvin tuloksin Tirolissa, Kataloniassa ja Suomessa. Komission toimintasuunnitelmassa sitä ei näköjään mainita lainkaan, mutta olen iloinen, että suunnitelmassa todetaan, että yliopistojen olisi tarkistettava kielipolitiikkaansa, jotta englanti ei olisi niin vallitsevassa asemassa.
Haluan kuitenkin korostaa, että meidän on tutkittava perusteellisemmin kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista koskevan viraston perustamista. Olen varma, että sellaista virastoa tarvitaan. Haluan kiittää myös komission jäsentä siitä, että hän mainitsi Suomessa järjestetyn kokouksen. Opimme tuossa kokouksessa paljon, ja toivon, että siitä saamamme kokemukset voitaisiin ottaa huomioon myös parlamentissa.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, meidän on kiitettävä kollegaamme Ebneriä tästä uudesta parlamentin päätöslauselmasta, jolla edistetään niin sanottujen alueellisten tai vähemmistökielten asemaa. Euroopan kielten teemavuoden aikana neuvosto meni jopa niin pitkälle, että se totesi kaikkia kieliä arvostettavan tasapuolisesti. Se on kaunis ajatus, mutta kuten vitsissä kerrotaan, toiset ovat tasa-arvoisempia kuin toiset.
Ne, jotka ovat muita tasa-arvoisempia, ovat unionin virallisia kieliä. Toiset taas, vaikka niitä arvostetaankin tasapuolisesti, eivät ole lain mukaan tasa-arvoisia. Omaa kieltäni katalaania puhuu yli 10 miljoonaa Euroopan unionin kansalaista. Nämä 10 miljoonaa kansalaista eivät kuitenkaan voi käyttää omaa kieltään hoitaessaan unioniin liittyviä asioita.
Näin ollen meitä syrjitään muihin Euroopan kansalaisiin nähden. Miksi? Se johtuu siitä, ettei meillä katalonialaisilla ole ollut omaa valtiota sen jälkeen, kun ranskalais-espanjalaiset joukot valtasivat sen 11. syyskuuta 1714. Tiedämme siis, mitä on tehtävä. Itsemääräämisoikeuden demokraattinen toteuttaminen ratkaisee piakkoin Euroopan keliongelman. Voin luvata sen.

Cappato (NI).
Arvoisa puhemies, pelkäänpä, ettei tilanne ole lainkaan niin myönteinen kuin jotkut puhujista antavat ymmärtää. Euroopan kielellinen monimuotoisuus on tuhoutumassa. Lyhyesti sanottuna tätä ongelmaa ei voida ratkaista vain tukemalla kieliä tai vähemmistökieliä, sillä se ei riitä, se ei riitä alkuunkaan. Uskon, että ongelman ratkaisu piilee vaikeassa ja epämiellyttävässä sanassa esperanto. Kannattaisihan sitä ainakin kokeilla! Tutkimusten mukaan tätä teknistä ja neutraalia kieltä voidaan oppia, ja näin ollen se voidaan myös valita poliittiseksi kieleksi muiden kielten sijasta. Jos ainoana tai yhdistävänä kielenä käytetään muita kieliä, jotka edustavat aina myös jotain kulttuuria, sillä rohkaistaisiin tietyn kulttuurin valta-asemaa muihin nähden. Tätähän tapahtuu jo nyt. Esperanton kanssa tätä ongelmaa ei olisi. Mikäli on totta - niin kuin uskon - että tätä kieltä on niin helppo oppia kuin monissa kansainvälisissä tutkimuksissa väitetään, Euroopan unionin kannattaisi mielestäni ainakin kokeilla tätä vaihtoehtoa. Rahoitus ja tukemien ei riitä, kun on kyse kielellisen monimuotoisuuden tuhoutumisesta.

Grosch (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aluksi kiittää jäsen Ebneriä hänen mietinnöstään, jossa hän ottaa lähtökohdakseen Euroopan kielten teemavuodesta saadut myönteiset kokemukset ja korostaa, että Euroopassa tiedostetaan yhä paremmin, että kielet toimivat kulttuurien välisten kuilujen välisinä siltoina ja lähentävät eri kansoja toisiinsa. Ebner toteaa myös, että meidän on unohdettava haaveet - sallinette, että hiukan liioittelen tässä kohtaa - "amerikkalaisesta mallista", jossa on yksi kieli ilman kulttuuria. Sen sijaan meidän on ymmärrettävä, että kielellinen ja kulttuurinen monimuotoisuus on meille jotain todella arvokasta ja että se on se punainen lanka, jota meidän on seurattava tulevaisuudessa.
Kun tunnemme paremmin naapurimme kielen ja kulttuurin, ymmärrämme heitä paremmin ja arvostamme heitä enemmän. Tämän perusteella kielellä on mielestäni keskeinen tehtävä, koska toisten kansojen kielen osaaminen edistää rauhaa. Jos tarkastelemme lähemmin Euroopan ja sitä ympäröivien alueiden ongelmapesäkkeitä, huomaamme, että erilaisuuden - myös kielien - kunnioituksen puute on hyvin usein ollut koko ongelman alkuperäinen syy ja johtanut tilanteen pahenemiseen näillä alueilla. Sen vuoksi kielillä on tärkeä tehtävä muutenkin kuin toisten tuntemisen ja kunnioittamisen välineenä. Kielet muodostavat parhaat rauhanturvajoukot, joita Eurooppa voi käyttää.
Kertomuksessa tehdään kuitenkin selväksi, että yhä laajentuvassa Euroopassa tietoisuus alueellisista kulttuureista ja myös alueellisista kielistä lisääntyy. Kuulun Belgian saksankieliseen yhteisöön, joten voin todeta, että alueellisen kulttuurin ja kielen kunnioittaminen ei ole itsehallinto-oikeudesta nauttiville alueille ylellisyyttä vaan eurooppalainen perusoikeus. Sen vuoksi ensisijaisesti hallitusten tehtävä - kuten juuri kuulimme - on taata pienten alueiden kulttuurin säilyminen samoin kuin niiden oikeus tulla kuulluksi. Sen jälkeen voimme pohtia yhteisön tasolla, mitä muita välineitä voimme ottaa käyttöön. Arvostamme jäsen Ebnerin työtä hänen edustaessaan meitä täällä parlamentissa. Tiedämme, että saksaa puhutaan sekä Italiassa että Belgiassa?
Grosch (PPE-DE).
Se ei kuitenkaan estä meitä puhumasta myös naapuriemme kielellä. Teemme niin, koska uskomme omaan kulttuuriimme ja koska rakastamme myös muiden kulttuureja. Toivomme, että tästä tulee tavanomainen menettelytapa tulevaisuuden Euroopassa: puhumme naapurimaiden kieltä, tutustumme toisiimme paremmin ja luomme sen avulla perustan monikieliselle Euroopalle ja ennen kaikkea keskinäisen kunnioituksen Euroopalle.

Iivari (PSE).
Arvoisa puhemies, kunnioitettu komission jäsen, Euroopan unioni ei olisi kulttuurisesti tai poliittisesti yhtä rikas kuin se tänään on, ellei meillä olisi yli 40 miljoonaa kansalaista, jotka puhuvat alueellisia tai vähemmistökieliä. Siksi on erittäin myönteistä, että uudessa perustuslakiluonnoksessa unionin kielellinen monimuotoisuus tunnustetaan. Artiklan 3 mukaan unioni kunnioittaa kulttuuriensa ja kieltensä rikkautta ja monimuotoisuutta.
Toivon todella, että pääsemme vihdoin puheista tekoihin myös kielipolitiikassa. Koko kuluvan vaalikauden ajan olemme kohdanneet lähes ylipääsemättömiä ongelmia, kun olemme yrittäneet ohjata unionin budjetista varoja vähemmistökielille. Syynä on ollut oikeudellisen perustan puuttuminen. Onneksi olemme voineet käyttää apuna monivuotisia ohjelmia, kuten Sokrates- ja Kulttuuri 2000 -ohjelmia, unohtamatta Euroopan kielten teemavuotta 2001.
Mietinnön esittelijä Ebner on tehnyt hyvää työtä. Olen samaa mieltä hänen kanssaan siitä, että EU:hun on saatava oma kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista käsittelevä virasto. Sille on varattava riittävästi resursseja toimia tehokkaasti myös laajentuneessa unionissa. Laajentumisen myötä alueellista tai vähemmistökieltä puhuvien yhteisöjen määrän on arvioitu kaksinkertaistuvan nykyisestä noin kuudestakymmenestä. Myös esitys kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista koskevasta monivuotisesta ohjelmasta on kannatettava.
Virasto tai toimintaohjelma ei kuitenkaan ratkaise niitä ongelmia, joita alueellisia tai vähemmistökieliä puhuvat EU:n kansalaiset kohtaavat useissa jäsenvaltioissa. Erityisesti oikeus koulutukseen omalla äidinkielellä olisi taattava kaikissa jäsenvaltioissa. Tämän takia alueellisten tai vähemmistökielten opettajien koulutukseen tulee panostaa.
Mahdollisuudet rahoittaa alueellisia ja vähemmistökieliä edistäviä toimia sisäisten politiikkojen budjettiotsakkeista ovat jatkossakin rajalliset. Toivon, että rakennerahastoista voidaan ohjata entistä enemmän varoja näihin toimiin. Näistä mahdollisuuksista on myös tiedotettava alueellisia tai vähemmistökieliä puhuville.

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, vaikka tarjosin puheestani kirjallista käännöstä, en valitettavasti saanut lupaa puhua euskeraa, esi-isiemme baskien kieltä, joka on selvinnyt aikojen saatossa pienen kansan kielenä ja joka on arvostettujen ulkomaisten tutkijoiden mukaan Euroopan ensimmäisten asukkaiden kieli.
Omaa kieltäni puhumalla olisin halunnut korostaa nykytodellisuutta tässä Euroopan unionissa, jota rakennamme parhaillaan oman kulttuurisen monimuotoisuutemme kunnioittamisen pohjalta. Uskon meidän kaikkien, eikä vain luonnonsuojelijoiden, olevan huolestuneita siitä, että ihmisen toiminta uhkaa luonnon biologista monimuotoisuutta. Unohdamme kuitenkin usein inhimillisen monimuotoisuuden, jonka tärkeimpiä ilmenemismuotoja ovat erilaiset kielet ja kulttuurit. Niitä ei aina kunnioiteta eikä suojella vaan pikemminkin niitä pyritään hävittämään yhtenäisyyden kaupalle tuomien etujen ja globaalistumiskehityksen vuoksi.
Koska katson, että yksilö, henkilö, on kaupallisten ja taloudellisten etujen yläpuolella, haluaisin antaa virallisille ja alueellisille kielille sekä vähemmistökielille jatkuvaa tukea, joka ei olisi riippuvainen poliittisen vallan muutoksista. Haluaisin myös tukea määrätietoisesti monikielisyyttä, jotta voimme rakentaa unionia ilman että siitä tulee sekava Baabelin torni.
Lopuksi haluan kiittää esittelijä Ebneriä hänen erinomaisesta mietinnöstään.

Puhemies.
Jäsen Ortuondo, kertoisitteko ystävällisesti, kenelle esititte pyynnön puhua muutamia lauseita euskeran kielellä ja antaa puheesta käännös? En tiennyt, että olette esittäneet tällaisen pyynnön. Tätä todistaa se, että jäsen Wyn, joka esitti vastaavan pyynnön puhua walesin kielellä, sai - aivan oikeutetusti - lausua muutaman sanan walesin kielellä. Selittäisittekö, mitä on tapahtunut?

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia sanoistanne. Yritin tarjota ryhmäni kautta käännöstä puheestani ja puhua euskeran kielellä, mutta minulle vastattiin, että vain yksi jäsen kustakin poliittisesta ryhmästä voi puhua. Jäsen Wyn kuuluu minun ryhmääni. Hän sai luvan puhua, mutta minä en. Näin tulkitsin saamani vastauksen.

Borghezio (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän lämpimästi jäsen Ebneriä hänen laatimastaan mietinnöstä, jossa käsitellään demokratian keskeistä kysymystä eli yksilön oikeuksien ja oman kielen käytön välistä suhdetta. Sanoisin - ja tämä on todellakin kaikkein tärkeintä - että esittelijän oikeuksia on tavallaan loukattu tässä salissa: kun jäsen Ebner mainitsi alueensa, hän kutsui sitä - ja tähän hänellä on oikeus - nimellä Südtirol, mutta italiankielisessä tulkkauksessa siitä käytettiin keskusjohtoisen Italian valtion vahvistamaa byrokraattista nimeä, joka on käännetty virheellisesti muotoon "Alto Adige".
Kuten esittelijä osuvasti totesi merkittävää Euroopan puolestapuhujaa Silvius Magnagoa lainaten, Eurooppa on suurenmoinen kansojen mosaiikki, ja sen vuoksi sen olisi nähtävä ainutlaatuinen etnolingvistinen ominaispiirteensä arvokkaana lahjana, jota on suojeltava ja arvostettava.
Puhun lopuksi hieman äidinkielelläni, joka on piemonte: Voeui bin rimarqué si ma son che in Piemunt, che l'è la mia regiùn, ancöi as parlan ?ancura - a parte el piemunteis, che l'è na lingua straordinaria con una bela literatüra e na gramatica che risale adiritüra al Setzent - due aute lingue minuritarie: lusitan e il valzer che s'parla anche in Valdusta. Tant'el piemunteis que le aute lingue minuritarie l'han sübi e sübissen ancura adess, en tel 2003, n'upressiùn gravusa da la parte de le Stat centralista italian, e l'è certament l'un dei mutivu per ingagèr nost cumbatiment per uteign sübit il federalismo, in Italia, e duman la piena libertà e l'autonomia del nost bel Piemonte e de la Padania libera.
(Haluaisin lisätä, että kotiseudullani Piemonten alueella ei puhuta ainoastaan piemontea, joka on suurenmoinen kieli, jota on käytetty kirjallisuudessa ja jonka kielioppi on peräisin jo 1700-luvulta. Alueella on myös kaksi muuta vähemmistökieltä: retoromaani ja walser, joita puhutaan myös Val d'Aostassa. Keskusjohtoinen Italian valtio on sortanut sekä piemontea että kahta muuta vähemmistökieltä ja sortaa niitä edelleenkin vuonna 2003, ja tämä on todella yksi niistä syistä, joiden vuoksi Italiasta on pyrittävä luomaan viipymättä liittovaltio ja joiden vuoksi ihastuttavalle Piemonten alueelle sekä vapaalle Padanialle on vaadittava täydellistä vapautta ja riippumattomuutta.)

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuulin juuri, että teillä olisi ollut mahdollisuus puhua tällä tänään letzeburgiksi. Toisin kuin walesin ja baskin kielen tapauksessa, teidän ei ehkä olisi tarvinnut toimittaa puheenne käännöstä etukäteen. Se olisi tulkattu meille.
Haluaisin esittää lämpimät kiitokset jäsen Ebnerille hänen aloitteestaan laatia tämä mietintö. Jäsen Groschin - joka esitti jo puheenvuoronsa - tavoin hän edustaa kielivähemmistöä Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmässä. Mielestäni Etelä-Tiroli ja Itä-Belgia ovat muiden alueiden lisäksi erinomaisia esimerkkejä siitä, miten vähemmistöt pikemminkin rikastavat kuin horjuttavat yhteiskuntaa ja miten ne toimivat myös välittäjinä. Itä-Belgiassa ja Etelä-Tirolissa monikielisyys näkyy ja ennen kaikkea kuuluu. Näkyvä monikielisyys on jotain, mitä emme ole vielä saavuttaneet täällä istuntosalissa, sillä kaikki kirjallinen aineisto on saatavana yhdellä ainoalla kielellä.
Vähemmistöjä ja niiden kieliä kuitenkin sorretaan enimmäkseen historiallisista syistä 15 jäsenvaltiossa ja 10 ehdokasvaltiossa, jotka ovat vakaita demokratioita. Haluan tehdä täysin selväksi, ettei separatistisia tai ekstremistisiä kieliä ole, on ainoastaan separatistisia tai ekstremistisiä ihmisiä, joita meidän on kohdeltava politiikan keinoin tai rikoslain mukaisesti. Tämän vuoksi ei voida ajatella, että kielivähemmistöt yleisesti vaarantavat kansakunnan yhtenäisyyden, jos ne käyttävät omaa kieltään. Tästä syystä minun on todella vaikea ymmärtää, miksi kaikki jäsenvaltiot eivät ole ratifioineet alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevaa peruskirjaa eivätkä asiaa koskevaa Euroopan neuvoston puitesopimusta. Kehotan niitä valtioita, jotka eivät ole vielä ratifioineet näitä asiakirjoja, tekemään niin. Se ei vaaranna niiden kansallista tai alueellista yhtenäisyyttä. Ne valtiot, joille tämä muodostaa ongelman, antavat ymmärtää, että ne tuntevat olonsa todella turvattomaksi ja pitävät itsestään selvänä, että niiden omaa kieltä ja kulttuuria voidaan suojella ainoastaan muita kieliä ja kulttuureja rajoittamalla eikä niiden oman viehätysvoiman avulla. Kehottaisin vielä epäröiviä olemaan hieman rohkeampia.

Obiols i Germà (PSE).
Arvoisa puhemies, eilen Eurooppa-valmistelukunnan puheenjohtaja päätti puheenvuoronsa tulevaan Euroopan iskulauseeseen "erilaisuudessaan yhdistynyt". Tästä voi tehdä vain sen päätelmän, että tässä keskustelussa, joka koskee mietintöä ja komission kielellistä monimuotoisuutta koskevia menettelytapoja tulevaisuudessa, kyse on sellaisesta asiasta, joka ei ole ainoastaan erittäin ajankohtainen vaan joka myös edustaa Eurooppa-hankkeen syvintä olemusta.
Kiitokset siis hyvästä mietinnöstä. Haluan kommentoida yhtä siihen liittyvää huolenaihetta. Katalaaninkielisenä tiedän, että Euroopassa on miljoonien ihmisten puhumia kieliä, joita ei pidetä vähemmistökielinä tai alueellisina kielinä ja jotka eivät ole - huolimatta siitä, että niillä on virallisen kielen asema omalla autonomisella alueellaan - valtion virallisia kieliä eikä niillä sen vuoksi ole virallisen kielen asemaa Euroopan unionissa.
Institutionalisoitumista koskevan ongelman ratkaisemisessa näiden eurooppalaisten kielten asema ja tehtävä on ehkä tärkein peruste, kun päätetään, noudattavatko tulevan kielellistä monimuotoisuutta käsittelevän viraston tai yhteisön toimielinten menettelytavat uuden perustuslaillisen unionin iskulausetta "erilaisuudessaan yhdistynyt".

Voggenhuber (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, puhun tänään kollegani Echererin puolesta, joka on tehnyt kovasti töitä viittomakielen hyväksymisen ja tunnustamisen hyväksi. Tänään olemme kuulleet monen vähemmistön puhuvan puolestaan. On valitettavaa, ettei tänään ole järjestetty viittomakielistä tulkkausta, kuten Lynnin mietintöä esiteltäessä. Kiitän esittelijää ja valiokuntaa siitä, että viittomakielelle annettiin tilaa tässä mietinnössä ja tässä ohjelmassa, minkä ansiosta viittomakielellä on mahdollisuus tulla tunnustetuksi.
Monet jäsenet ovat todenneet tässä keskustelussa, että viittomakieltä pitäisi edistää terveydenhuollon voimavarana. Mielestäni tämä loukkaisi syvästi kuurojen oikeuksia. Viittomakieli ei ole kainalosauva tai pyörätuoli. Se ei ole vain 15 000 henkilön käyttämä kieli. Meidän olisi sitä vastoin pidettävä mielessä, että se on ainoa kieli, jolla nämä 15 000 henkilöä voivat käydä keskustelua. Olen kiitollinen kaikille tämän mietinnön laatimiseen osallistuneille henkilöille siitä, että he ovat tunnustaneet kuurot kielivähemmistöksi ja myöntäneet, että myös kuurojen kieli lisää Euroopan kielellistä rikkautta ja monimuotoisuutta.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Perryn laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0251/2003) aiheesta "Televisio ilman rajoja" (2003/2033(INI)).

Perry, Roy (PPE-DE)
. (EN) Arvoisa puhemies, totean ensimmäiseksi, että direktiivi aiheesta "Televisio ilman rajoja" kuuluu Euroopan unionin suuriin menestyksiin, ja sillä on varmasti edistetty Euroopan televisioteollisuutta. Meidän on kuitenkin myös tunnustettava, että Euroopan televisioteollisuudella on tällä hetkellä ongelmia. Mainostuloja on vähän, ja hyvin monet yhtiöt ovat taloudellisissa vaikeuksissa.
Televisioteollisuus on nykyisin hyvin erilainen kuin vuonna 1997, jolloin direktiiviä viimeksi tarkistettiin. Direktiivin hyväksymisvuoden 1989 televisioteollisuudesta sitä tuskin enää tunnistaa. Vuonna 1989 koko Euroopassa oli vain 47 televisiokanavaa. Nyt kanavia on 2000. Televisioteollisuus on tärkeä teollisuudenala, ja sen vuosittaiseksi liikevaihdoksi on arvioitu 62 miljardia euroa. EU:n on edistettävä, ei missään tapauksessa rajoitettava tätä alaa.
Televisioteollisuudella on nyt edessään tärkeitä teknologisia muutoksia: satelliitti- ja digitaalikanavien määrä kasvaa, se lähentyy Internetiä, ja uusia mainontamenetelmiä, kuten jaetun kuvaruudun mainonta, otetaan käyttöön. Direktiivi alkaa kuitenkin hajota liitoksistaan, eikä sen tarkistamista voida lykätä loputtomiin. Direktiivi onkin tarkistettava perusteellisesti ensi tilassa.
Arvostan komission huolellista lähestymistapaa ja onnittelen komission jäsentä siitä, että hän on kuullut tarkkaan monia osapuolia. Meidän on kuitenkin oltava tarkkoina: jos direktiivin tarkistaminen venyy liian pitkään, teollisuus ei pääse kehittymään. Emme saisi loitontua direktiivin perusperiaatteista. Direktiivin perustana on itsesääntely, eikä direktiivi ole kovin ohjaileva. Emme saisi enää yrittää valvoa, mitä ohjelmia ihmiset katsovat, sen enempää kuin valvomme, mitä kirjoja he ostavat kirjakaupasta. Toteankin siis selvästi, että olisi väärin ottaa käyttöön liiallisia kiintiöitä tai liian yksityiskohtaisia määritelmiä. Meidän on ennen kaikkea pyrittävä siihen, että sääntelemme Euroopan tasolla vain yleiseurooppalaisista asioista.
On kuitenkin myös sellaisia eurooppalaisia kysymyksiä, joita meidän on käsiteltävä. Esimerkiksi tärkeät tapahtumat on jatkossakin voitava lähettää vapaasti. Tällaisista eurooppalaisista tapahtumista onkin aiheellista laatia luettelo. Viime vuonna oli vaarana, ettei jalkapallon maailmanmestaruusotteluja voida televisioida vapaasti kaikissa unionin maissa.
Haluan kollegoideni tavoin edistää eurooppalaisten televisio-ohjelmien tuotantoa, joskin paras tapa edistää sitä on Media Plus -ohjelma. Pyydän myös komissiota etsimään keinoja, joilla voidaan varmistaa Euronewsin ja Arten kaltaisten kanavien menestys ja kehittyminen. Tällaisten kanavien avulla kehitetään eurooppalaista televisioidentiteettiä ja autetaan kansalaisiamme arvostamaan ja ymmärtämään eurooppalaisuutta omassa elämässään. Erityisesti Euronews on todella tehokas väline, jolla Euroopan ja koko maailman kansalaiset voivat saada eurooppalaisen näkökulman ajankohtaisiin tapahtumiin kansallisen tai amerikkalaisen näkökulman lisäksi.
Pyydän komissiota myös etsimään keinoja, joilla voidaan säilyttää televisiotoiminnan omistuksen monimuotoisuus ja välttää omistuksen liiallista keskittymistä. Tiedotusvälineiden laajapohjainen omistus on demokratian kannalta tärkeää.
Käsittelen mietinnössäni kahta erityisaihetta, jotka voivat vaikuttaa vähäpätöisiltä mutta ovat silti tärkeitä. Ensimmäinen on aistivammaisten katsojien tarpeet. Hekin haluavat nauttia televisiosta, ja heillä on siihen oikeus. Toivon, että komissio teettää vaaditun tutkimuksen mahdollisimman pian, jotta voimme ottaa käyttöön parhaat toimintatavat tekstityksen, viittomakielen ja kuvailutulkkauksen toteuttamiseksi televisiolähetyksissä.
Haluan lopuksi tuoda esiin kysymyksen, joka liittyy etelään muuttaviin Euroopan kansalaisiin. He ovat usein, joskaan eivät aina, eläkeläisiä. Espanja, Kreikka, Portugali, Italia ja Ranska ovatkin ihania ja vieraanvaraisia maita. Pohjoiseurooppalaisista olisi kuitenkin mukavaa katsella kotimaansa televisio-ohjelmia ja jopa nähdä, kun heidän maansa pelaa jalkapallo-ottelussa, mitä monet tekevätkin kiertämällä lakia ja katsomalla ohjelmia kotimaansa satelliittilähetysten välityksellä. He eivät aina noudata tekemiensä sopimusten ehtoja tai saattavat jopa käyttää piraattiteknologiaa. Tämä ei ehkä ole kovinkaan suuri ongelma, mutta järkevinä lainsäätäjinä meidän olisi voitava säätää järkeviä lakeja, joiden ansiosta kansalaisemme voisivat elää lakeja noudattaen eivätkä turvautuisi harmaisiin markkinoihin.
Kiitänkin komission jäsentä hänen sitoutumisestaan Euroopan televisiotoiminta-alaan. Pyydän häntä ottamaan tämän mietinnön huomioon ja tekemään mahdollisimman pian käytännön ehdotuksia direktiivin tarkistamiseksi.

Reding
Arvoisa puhemies, komissio kiittää jäsen Perryä siitä työstä, jonka hän on tehnyt tämän kaikkia kansalaisiamme hyödyttävän direktiivin uudistamiseksi, mistä ovat osoituksena paitsi nyt käsiteltävänä oleva mietintö myös hänen viime kuukausien aikana toteuttamansa toimet. Komissio hyväksyi 6. tammikuuta neljännen kertomuksen direktiivin soveltamisesta sekä direktiivin uudelleentarkastelua koskevan työohjelman, johon sisältyi julkinen kuuleminen.
Millaisia huomioita sitten teimme direktiivin soveltamiskertomuksessa? Ensinnäkin sen, että direktiivi toimii melko hyvin. Meidän on kuitenkin syvennettävä tarkasteluamme viimeaikaisen teknologisen kehityksen takia. Julkisen kuulemismenettelyn tavoitteena olikin, että komissio voisi arvioida, pitäisikö direktiiviä saattaa ajan tasalle tai mukauttaa. Mietintö ja nyt käymämme keskustelu ovat tässä avuksi.
Työohjelmaan kuului kaksi komission järjestämää julkisen kuulemismenettelyn sarjaa, näistä toinen järjestettiin huhtikuussa ja toinen kesäkuussa. Asianomaisia osapuolia pyydettiin osallistumaan julkisiin keskusteluihin vastaamalla annettuihin kysymyksiin ja välittämällä vastaukset meille. Saimme 160 kirjallista vastausta, joihin voi tutustua komission Internet-sivuilla lukuun ottamatta niitä muutamaa vastausta, joiden laatijat toivoivat vastaustensa säilyvän luottamuksellisena. Kuulemismenettelyn tulosten perusteella komissio aikoo toimittaa vuoden 2003 lopussa tai vuoden 2004 alussa parlamentille ja neuvostolle audiovisuaalipolitiikan tulevaisuutta käsittelevän tiedonannon, johon liitetään tarvittaessa ehdotuksia.
Yksi uudelleenarvioinnin haasteista on teknisten innovaatioiden huomioon ottaminen. Tästä mieleeni tulee neuvoston vuonna 1998 antama suositus alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa, joka on ensimmäinen Internetissä välitettävien audiovisuaalisten palveluiden sisältöä koskeva säädös. Lomakauden päättymisen jälkeen komissio aikoo julkaista toisen kertomuksen suosituksen soveltamisesta jäsenvaltioille lähetetyn kyselyn perusteella. Kertomuksen tavoitteena on varmistua edistymisestä, mahdollistaa välitön vertailu ja ottaa arviointiin mukaan myös uudet jäsenvaltiot.
Esittelijä Perry ottaa mietinnössään esiin monia kysymyksiä, joihin haluaisin vastata rajoittamatta tietenkään käynnissä olevia kuulemismenettelyjä. Käsittelen ensin direktiivin soveltamisalaa eli mietinnön 7-12 kohtaa. Esittelijä Perry toivoo, että audiovisuaalisen sisällön määritelmää laajennettaisiin niin, että otetaan huomioon tiedotusvälineiden lähentyminen. Koska televisiotoiminnalla on yhteiskunnissamme erilainen merkitys ja erilainen vaikutus, kaikkien valtioiden on vaikeaa päästä yhteisymmärrykseen sisällön käsitteestä. Kuulemismenettelyssä kävi ilmi sama asia. Niin kauan kuin tietoyhteiskunnan palvelut ovat vielä kehittymässä, niihin ei mielestäni pitäisi soveltaa direktiivin yksityiskohtaisia säännöksiä neuvottelujen tässä vaiheessa. Aivan ensimmäiseksi on tarkistettava, onko direktiivin sääntelykehys riittävä tuleviksi vuosiksi vai tarvitaanko muutoksia. Tämän teemme tiedonannossa.
Mietinnön 19 kohdassa mainitaan kansallisten sääntelyviranomaisten muodostama työryhmä. Komissio järjesti asiasta kokouksen jo maaliskuussa sääntelyviranomaisten kanssa. Seuraava kokous on tarkoitus pitää 14. lokakuuta. Kaikki jäsenvaltiot eivät kuitenkaan pidä uuden työryhmän perustamista tarpeellisena, ja jotkin ovat jo todenneet pelkäävänsä, että työryhmä tekisi päällekkäistä työtä. En kannata julkisen ja yksityisen lähetystoiminnan harjoittajien järjestelmällistä osallistumista. Heidät olisi nykyisen käytännön mukaisesti kutsuttava koolle tarpeen tullen.
Itsesääntelystä ja yhteissääntelystä - jota tarkastellaan mietinnön 20 kohdassa - olen esittelijän tavoin sitä mieltä, että yhteissääntelylle olisi annettava tärkeämpi asema. Siksi olemme ottaneet saman kysymyksen esiin työskentelyasiakirjoissamme, ja uskonkin, että voimme edetä kysymyksessä.
Siirryn seuraavaksi 28 kohtaan. Siinä käsitellään kanavia, joilla on yleiseurooppalainen ulottuvuus. Komission ei mielestäni kuulu tehdä aloitetta tällä alalla. Digitaalisten alustojen hyödyntämisestä teemakanavilla tehdyn tutkimuksen tulokset olivat lisäksi melkoinen pettymys, joten komission olisi vaikea rahoittaa uusia, samaa aihetta koskevia tutkimuksia. Aiomme silti jatkossakin edistää epäsuorasti yleiseurooppalaisten kanavien perustamista ottamalla käyttöön suotuisat lainsäädännölliset kehykset ja tukemalla eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten tekemistä ja lähettämistä.
Kohdassa 34 käsitellään aistivammaisten televisiota. Muistuttaisin, että direktiivissä käsitellään lähinnä sisältöön liittyviä näkökohtia, eikä direktiivin soveltamiskertomuksessa siis muodollisesti käsitellä aistivammaisia, koska asia ei kuulu direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltiot ovat vastuussa siitä, että alaan sovelletaan toissijaisuusperiaatetta. On kuitenkin hyvin tärkeää, että aistivammaisilla on mahdollisuus käyttää televisiopalveluja. Yksikköni sai paljon vastauksia näihin tärkeisiin kysymyksiin. Kaikki vastaukset samoin kuin aistivammaisia edustavien järjestöjen vastaukset löytyvät komission Internet-sivuilta. Jotta pääsemme asiassa eteenpäin, aiomme järjestää yhdessä Royal National Institute for the Deaf People - ja Royal National Institute for the Blind -järjestöjen kanssa paneelikeskustelun 21. lokakuuta. Jäsenvaltioita pyydetään osallistumaan keskusteluun ja raportoimaan kansallisesta tilanteesta. Edistymme siis asiassa. Haluaisin myös todeta, että tietoyhteiskunnan pääosasto on perustanut työryhmän nimeltä "Inclusive Communications". Tämäkin aihe otetaan näin ollen huomioon.
Mietinnön 36-42 kohdassa käsitellään tiedotusvälineiden keskittymistä. Kannatan Perryn mietinnön ajatusta, jonka mukaan moniarvoisuus auttaa merkittävästi turvaamaan demokratiaa. Tämä ajatus näkyy selvästi perusoikeuskirjassa. Haluan myös korostaa, että eräs toukokuussa 2003 yleishyödyllisistä palveluista annetussa vihreässä kirjassa käsitellyistä aiheista oli nimenomaan moniarvoisuuden säilyttäminen. Kaikkia asianosaisia osapuolia pyydetään kertomaan mielipiteensä viimeistään 15. syyskuuta. Komissio määrittelee moniarvoisuutta käsittelevän tulevan politiikkansa kuulemismenettelyn tulosten perusteella.
En voi kommentoida kaikkia direktiivin muutoksia, koska emme ole vielä saaneet kaikkia kuulemismenettelyn kirjallisia vastauksia. Saamme joka päivä lisää vastauksia, ja haluaisin antaa kollegoideni tutkia rauhassa kaikki vastaukset ennen kuin tiedotan teille asiasta audiovisuaalipolitiikkaa koskevalla tiedonannolla.

Koukiadis (PSE)
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on suonut minulle kunnian esitellä lausuntonsa.
Teimme yhteistyötä esittelijä Perryn kanssa, ja voin ilokseni todeta, että lähestymistapamme oli samanlainen. Komission on kiinnitettävä erityistä huomiota esittelijä Perryn yksittäisiin ehdotuksiin, jos aiomme edistyä toisiinsa liittyvissä ongelmissa, jotka koskevat koko audiovisuaalialaa. Tämän vuoden kertomus on erityisen mielenkiintoinen edellisiin kertomuksiin verrattuna, koska sen liitteenä on työohjelma, jonka avulla varaudutaan kehittämään keskustelua yksittäisten kansallisten järjestöjen, kuten radio- ja televisiotoiminnan harjoittajien ja riippumattomien sääntelyelinten, kanssa.
Tavoitteena on tarkistaa direktiiviä siten, että otetaan huomioon teknologian nopea kehittyminen, mutta sillä on myös muita yksittäisiä tavoitteita. Kaikki nämä tavoitteet merkitsevät sitä, että komissiota odottaa vaikea tehtävä. Sen on vakuutettava meidät siitä, miten se aikoo varmistaa kaikkien tarpeellisten muutosten toteutumisen.
Toinen päätelmä, josta olemme enemmän tai vähemmän samaa mieltä, on audiovisuaalisten tiedotusvälineiden kaksitahoinen rooli. Ne ovat taloudellisia hyödykkeitä, minkä takia ne liittyvät kilpailuun ja tietoyhteiskuntaan, jota edistetään Lissabonissa sovitulla strategialla. Siksi asiassa tarvitaan täydellistä yhteensovittamista. Samalla ne ovat kuitenkin myös kulttuurihyödykkeitä, jolloin niiden edistämisessä on otettava huomioon yleinen etu, kuten alaikäisten suojelu ja kulttuurisen monimuotoisuuden turvaaminen. Toisaalta niiden edistämisessä on otettava horisontaalisesti huomioon Euroopan edut, eli eurooppalaista identiteettiä on suojeltava Euroopan ulkopuolisilta, erityisesti amerikkalaisilta, normeilta. Meidän on ymmärrettävä, että Euroopan tulevaisuutta uhkaa suoraan audiovisuaalisten tiedotusvälineiden markkinoiden alijäämäisyys vastaaviin amerikkalaisiin tuotteisiin verrattuna.
Keskustelu on alkanut. Se voi olla julkista. Sanoisin kuitenkin, että se kaipaa enemmän julkisuutta ja näkyvyyttä. Kaikkea tätä ajatellen "Televisio ilman rajoja" -direktiivin tarkistamisen on oltava Euroopan kaikkien kolmen toimielimen huolenaiheista tärkeimpiä, sillä kiistanalaisten käsitteiden, kuten itsenäisten tuottajien, määrittelemisen lisäksi meidän on varmistettava, että suurella yleisöllä on käytössään digitaalisia vaihtoehtoja. Meidän on myös edistettävä audiovisuaaliteollisuutta koskevan politiikan yhtenäisyyttä.

De Sarnez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella jäsen Perryä tästä keskeisestä ja todella arkaluonteisesta asiasta tekemästään laadukkaasta työstä. Hänellä onkin kokemusta hankalista aiheista.
Me kaikki tiedostamme kulttuuriin ja talouteen liittyvät haasteet, joita "Televisio ilman rajoja" -direktiivi asettaa kaikille unionin jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille. Siksi kannatamme Euroopan komissiota, joka toivoi järkevästi ja oikeutetusti voivansa kuulla jokaisen jäsenvaltion mielipiteen, ennen kuin sen tarkistamisesta päätetään mitään.
Direktiivin joitakin kohtia on varmastikin parannettava, jotta voidaan ottaa huomioon teknologian kehittyminen. On kuitenkin pidettävä huolta siitä, ettei korjausten tekemisessä turhaan kiirehditä. Jos audiovisuaalimarkkinoita tarkastellaan objektiivisesti, voidaan huomata, että kansalliset markkinat sopeutuvat pikkuhiljaa uuteen teknologiaan. Teknologian viimeaikainen kehitys ei siis olekaan mullistanut audiovisuaalialaa, jota perinteinen televisio vieläkin pääasiassa hallitsee. Direktiiviin tehtävillä muutoksilla ei pitäisi kokonaan muuttaa sen sisältöä. Jos tarkistuksessa asetettaisiin kyseenalaisiksi kaikkien jäsenvaltioiden hyväksymät kulttuuritavoitteet sen tekosyyn varjolla, että direktiivin soveltamisalaa halutaan laajentaa kattamaan lähetystoiminnan kaikki muodot, samalla muutettaisiin todellisuudessa direktiivin alkuperäisiä tavoitteita, joita ovat kulttuurisen monimuotoisuuden puolustaminen ja edistäminen. Direktiivin keskeisiä säännöksiä ei pidä kyseenalaistaa. Eurooppalaisten teosten edistäminen, liikkuminen ja lähettäminen Euroopassa, riippumattomien tuottajien teosten tuottaminen ja lähettäminen, televisioiden lähettämiskiintiöt, alaikäisten suojelun takaaminen ja toimenpiteet liiallisen mainonnan torjumiseksi ovat kaikki periaatteita, joiden on jatkossakin oltava yhteisön audiovisuaalipolitiikan perustana.
"Televisio ilman rajoja" -direktiivi on osoittautunut päteväksi säädökseksi, ja sitä sovelletaan nyt tyydyttävällä tavalla. Direktiivin tarkistaminen on perusteltua vain, jos siitä on todellista hyötyä esimerkiksi tiedotusvälineiden keskittymisessä, joka on tietenkin moniarvoisuuden kannalta haitallista. Direktiivin on jatkossakin oltava tehokas väline kulttuurin monimuotoisuuden edistämiseksi. Siitä ei saa tulla oikeudellinen väline, jolla edistetään yksinomaan kaupallisia kanavia, joilla nähtäisiin esimerkiksi jatkuvasti mainoksia teosten lähettämisen kustannuksella. Taloudelliset kysymykset ovat tietenkin tärkeitä, mutta niiden lisäksi kyseessä ovat maidemme kulttuurit, identiteetit ja arvot, joihin uskomme.

Junker (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, esittelijä Perry on ansainnut kiitoksemme esitellessään kauaskatseisen mietintönsä. Perry ei myöskään ole jättänyt käsittelemättä kiistanalaisia aiheita. Niitä kieltämättä on kaksitahoisessa järjestelmässä, jossa julkiset ja kaupalliset palveluntarjoajat kohtaavat toisensa ja kamppailevat 155 kotitalouden markkinoista nykyisessä viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionissa, ja määrä kasvaa jatkossa.
Direktiiviä on aivan varmasti tarkistettava, jos sen tavoitteet aiotaan jatkossa saavuttaa. Ryhmäni mielestä komissio epäröi liikaa tässä asiassa. Kyseessä on nyt kulttuurisen monimuotoisuuden turvaaminen, monet mielipiteet ja moniarvoisuus.
Demokraattinen mielipide muovautuu nykyisin pääasiassa television välityksellä, mutta televisio ei enää ole pelkästään perinteinen, analogista lähetystekniikkaa käyttävä televisio. Digitaalitekniikka yleistyy. Olin äskettäin Berliinissä International Broadcasting Exhibition -näyttelyssä, jossa saatoin havaita todella hyvin, miten kuluttajien tavat ovat muuttumassa. Huomasin myös, ettei siirtotekniikka voi olla ratkaiseva tekijä, kun päätetään siitä, mikä on oikea tapa laatia mediapalveluja koskevia lakeja.
On kuitenkin oltava selvää, että meidän on otettava käyttöön myös porrastettu sääntelyjärjestelmä, ja tämä asettaakin uusia vaatimuksia tulevalle lainsäädännölle. Kaikki mediapalvelut eivät ole julkisuuden kannalta merkittäviä, joten tärkeimmän kriteerin on tulevaisuudessa oltava se, missä määrin tietty mediapalvelu on julkisuuden kannalta hyödyllinen ja missä määrin ei. Väljästi ottaen tämä tarkoittaa, että lainsäädännön ankaruusaste voi vaihdella hyödyllisyyden mukaan.
Paljon vaaditaan myös sekä televisiodirektiivin nojalla että sen rinnalla sovellettavilta säännöiltä, jotta voidaan vastata taloudellisen vallan keskittymiseen. Taloudellisesta vallasta tulee mediavaltaa ja lopulta myös poliittista valtaa. Kyseisestä kehityksestä näkyy selvästi, että moniarvoisuutta vaarantavalle tiedotusvälineiden keskittymiselle on asetettava rajat Euroopassa. Kansallinen laki ei missään tapauksessa riitä, kuten Italian esimerkki osoittaa.

Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, ennen kuin esitän huomioni asiasta, haluan kiittää lämpimästi esittelijä Perryä loistavasta mietinnöstä. Kyseessä on tärkeä direktiivi, ja komission säännöllisten kertomusten ansiosta saamme selkeän kuvan direktiivin toiminnasta. Siksi voimme puolestamme tehdä tarkkaan harkittuja ehdotuksia direktiivin mahdollisesta tarkistamisesta jatkossa. Esitän muutaman huomion.
Koska tiedotusvälineiden lähentyminen on lisääntynyt niin nykyisissä kuin tulevissakin jäsenvaltioissa, meidän on puolustettava niin julkisten lähetystoiminnan harjoittajien kuin yksityisten asemienkin moniarvoisuutta. Tämä on omalle ryhmälleni ensiarvoisen tärkeää, ja luulen, että liberaalit painottavat pian samaa asiaa.
Toiseksi tarvitsemme järkeviä sääntöjä, joilla alaikäisiä suojataan hyökkääviltä televisiomainoksilta. Myös televisio-ohjelmien valinnassa on tärkeää, että lasten päätökset perustuvat tietoon ja että vanhemmat auttavat lapsiaan päätöksissä. Ryhmäni uskoo vahvasti itsesääntelyyn, joten voin puolustaa Alankomaissa käytössä olevaa Kijkwijze-järjestelmää, jonka avulla vanhemmat ja lapset voivat tehdä tietoon perustuvia päätöksiä kuvatunnusten avulla.
Lopuksi totean olevani erittäin tyytyväinen siihen, että ehdotustani yleiseurooppalaisesta lastenverkosta on kannatettu laajasti. Se on hyvä keino levittää eurooppalaista tuotantoa lapsille laajassa mittakaavassa, koska se tuo yhteen jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden lähetystoiminnan harjoittajat. Euroopassa on tehty loistavia lastenelokuvia. Kotimaassani kansallisten laatuelokuvien tuotanto on lisääntynyt valtavasti, kuten luin Venetsian elokuvafestivaalien jälkeisenä aamuna. Alankomaalaisten elokuvien osuus elokuvayleisön - erityisesti nuoren yleisön - katsomista elokuvista on noussut noin 6 prosenttia. Tämä on seurausta innovatiivisesta lähestymistavasta, jonka tärkeimpänä tavoitteena on osoittaa tuottajille, että he tekevät elokuvia tietylle yleisölle - tämä on siis yleisölähtöinen lähestymistapa. Voin siis luottaa siihen, että kulttuurinen monimuotoisuutemme säilyy tiedotusvälineissä. Televisiolle ilman rajoja on selvästikin kysyntää, samoin kuin tietysti Euroopalle.

Fraisse (GUE/NGL).
Kiitän aluksi puhemiestä, komission jäsentä ja kollegoitani. Aihe on vaikea ja kehittyy koko ajan. Kiitän esittelijä Perryä hänen tekemästään työstä, vaikken tiedäkään, pitääkö direktiivi tarkistaa vai ei. Samaa sanovat niin alan teollisuuden työntekijät kuin komissiokin.
Tätä nyt valmisteilla olevaa asiaa vaikeuttavat kuvan siirron määrittelyyn ja hahmottamiseen liittyvät ongelmat. Emme vielä hallitse kuvan siirron kehitystä ja nopeutumista.
Minua huolestuttaa, ettei "teosta" ole määritelty. "Televisio ilman rajoja" -direktiivissä tarjotaan negatiivinen määritelmä. Tiedämme, mitä teos ei ole. Se ei ole tietoa, se ei ole mainontaa, se ei ole sitä tai tätä. Se on X:n tuottama tai Y:n tekemä. Uskon, että monet alalla työskentelevät haluaisivat minun laillani tietää, mikä teos on. Silloin voisi olla helpompaa rauhoittaa keskustelu, jota Ranskassa ja muissa Euroopan maissa käydään tositelevisiosta. Ongelmana on audiovisuaalisten teosten määrittely. Joidenkin teosten määrittely on helppoa, vaikkapa dokumenttien ja elokuvien, muttei kaikkien. En tiedä, miten tositelevisio määritellään, ja tämä on vakava ongelma.
Toinen keskustelussa esiin tullut kysymys on teosten liikkuvuus. Teosten ja tekijöiden liikkuvuus on jatkuva ongelma kulttuurin alalla, kuten korostin esittävistä taiteista laatimassani mietinnössä. "Televisio ilman rajoja" -direktiiviä sovellettaessa tilannetta hankaloittaa entisestään tiedotusvälineiden keskittyminen ja alan rajatylittävä kansallinen luonne. Miten voimme edistää muita kuin kansallisia teoksia kaikissa jäsenvaltiossamme? Meidän on ilmaistava mielipiteemme tästä tärkeästä ongelmasta.
Hyvä jäsen Perry, painotitte mietinnössänne voimakkaasti tiedotusvälineiden keskittymistä, joka voi haitata muiden kuin kansallisten teosten liikkuvuutta. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että korostitte tätä mielestäni todella tärkeää asiaa, jota meidän on tarkasteltava vakavasti.

Cohn-Bendit (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, audiovisuaalialasta käymämme keskustelun perusongelma on, ettemme uskalla määritellä suojelemamme kohteen laatua. Kun esimerkiksi puhumme eurooppalaisista teoksista, otamme mukaan täysin naurettavat keskusteluohjelmat sen tekosyyn varjolla, että ne ovat eurooppalaista tuotantoa. Ennen kuin rohkenemme määritellä, mikä teos on - ja tässä jäsen Fraisse on oikeassa - eli toisin sanoen, mitä haluamme suojella, televisiopalvelumme eivät pysty suojelemaan eurooppalaista tuotantoa ja eurooppalaisia teoksia Euroopassa sopivien työvälineiden puuttuessa.
Keskittymiseen liittyvä ongelma on hyvin yksinkertainen. Jollemme määrittele sitä, mitä emme demokraattisesti voi hyväksyä Euroopassa, keskittyminen jatkuu edelleen, ja Euroopan ulkopuoliset voimat hallitsevat jatkossa markkinoita. Näistä kahdesta syystä Euroopan unionilla on mielestäni oltava rohkeutta määritellä, mikä on teos ja mikä demokraattisesti on poliittisen vallan ja mediavallan raja.

Segni (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen jäsen Volcicin kanssa tehnyt joitakin tarkistuksia esittelijä Perryn loistavaan, toistan loistavaan, mietintöön. Tarkistukset liittyvät aiheeseen, jota te kaikki olette käsitelleet, nimittäin tiedotusvälineiden keskittymiseen ja siten moniarvoisuuteen.
Oli mielenkiintoista kuulla, miten komission jäsen Reding puolusti moniarvoisuutta keskeisenä arvona. Emme kuitenkaan voi sulkea silmiämme siltä, että valloilleen päästetyt markkinavoimat johtavat nykyään kaikissa länsimaissa vakavaan, vaaralliseen keskittymisen ilmiöön ja että vain poliittisin toimin voidaan määritellä säännöt liberaalille yhteiskunnalle, jonka keskeinen perusta on moniarvoisuus.
Meillä onkin siis edessämme suuri poliittinen taistelu tästä aiheesta. Sitä käydään Yhdysvalloissa, jossa kongressi ja viranomaiset ovat ajautuneet umpikujaan. Sitä käydään myös Euroopassa. Englannilla on vakavia ongelmia, joihin olemme joutuneet kiinnittämään huomiota, ja myös Italialla on ongelmia, jotka teistä monet jo tuntevat. Minä ja jäsen Volcic olemme tehneet tarkistuksia, joissa pyydämme parlamenttia ja komissiota hyväksymään toimenpiteen, direktiivin, parlamentin marraskuussa hyväksymän linjan mukaisesti. En kuitenkaan halua teidän luulevan, että tarkistuksemme ovat vain Italian tilanteen sanelemia. Kysymys on todellakin laajempi, sillä se koskee koko Eurooppaa. Kyseessä on sivistys. Jos haluamme yhteisömme perustuvan liberaaleihin periaatteisiin, tämä kuuluu ensimmäisiin kysymyksiin, joista meidän on säädettävä vapauden hengessä ja kaikkia mielipiteitä kunnioittaen.

Hieronymi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen erityisen kiitollinen esittelijä Perrylle tästä mietinnöstä. Hän pyytää ponnekkaasti televisiodirektiivin tarkistamista tavoitteenaan Euroopan kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja edistäminen teknologisen lähentymisen aikakautena. Sisällöntuotanto ei ole enää riippuvainen yksistään televisiosta vaan myös monista muista teknisistä mediavälineistä. Jos haluamme monimuotoisuuden säilyvän, meidän on löydettävä keinot alan yhteisten sääntöjen laatimiseksi. Säännöillä on vastattava moniin pyyntöihin, vaikkakin hiukan eri tavoin.
Haluan nostaa esiin kaksi kysymystä, joista ensimmäinen on tiedotusvälineiden moniarvoisuus. Parlamentti on puhunut hyvin voimallisesti Euroopan tiedotusvälineiden monimuotoisuuden tuen lisäämisen puolesta ja tiedotusvälineiden esteetöntä keskittymistä vastaan, viimeksi 10. marraskuuta 2002. Pyydän komissiota toimimaan välittömästi parlamentin äänestystuloksen mukaisesti ja esittämään meille pyytämämme työt. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei voi kuitenkaan kannattaa tänään tehtyä tarkistusta 10, koska siinä viitataan vain yhteen välineeseen, direktiiviin, ja koska pääsemme tässä asiassa tulokseen vain, jos saatamme jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin toimivallan asianmukaiseen tasapainoon. Tiedotusvälineiden moniarvoisuutta koskevaan kysymykseen onkin saatava ratkaisu, jota pyysimme marraskuisessa päätöslauselmassamme.
Toinen kysymys, johon haluan tarttua, on nuorten suojelu. Uusien tekniikoiden vuoksi on välttämätöntä, että lapsia ja nuoria suojellaan televisiodirektiivin säännösten mukaisesti. Meidän on siis tehtävä yhteistyötä, jotta voimme ottaa käyttöön uuden järjestelmän ja uusia itsesäätelyn keinoja, joihin liittyvät vähimmäisvaatimukset kaikki hyväksyvät. Toivotan komissiolle paljon onnea tällä tiellä.

Prets (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kuulleet monia vastauksia kysymykseen siitä, miten televisiodirektiiviä sovelletaan, mutta myös kysymyksiä. Mielestäni meidän on tehtävä joitakin muutoksia. Meidän on taattava varauksetta perusperiaatteet, kuten vaatimus siitä, että tiedotusvälineiden monimuotoisuutta suojellaan, jotta sananvapaus, mielipiteiden ja arvojen monimuotoisuus, luovuus ja vapaa tiedonsaanti säilyisivät. Julkisten lähetystoiminnan harjoittajien on hoidettava kasvatuksellinen tehtävänsä. Tällä tarkoitan sitä, että eurooppalaisia ohjelmia ja riippumattomien tuottajien tekemiä ohjelmien osuutta olisi lisättävä. Tähän toiveeseen minä haluan yhtyä. Meidän on kuitenkin saatava selvät, toimivat ja hallittavat määritelmät sille, mitä eurooppalaisilla teoksilla ja riippumattomilla tuottajilla tarkoitetaan.
Mielestäni tiedotusvälineiden keskittymisen valvontaa koskeva vaatimus on kaikkein tärkein. Muistamme esimerkkejä tapauksista, joissa mediavalta ja poliittinen valta ovat keskittyneet yhdelle ihmiselle. Mielestäni tällainen ei voi edistää demokratiaa, ja kysymys on sen vuoksi todella tärkeä. Meidän on epäilemättä tehtävä töitä, jotta pääsemme kohti sellaista direktiiviä, joka perustuu 20. marraskuuta antamamme päätöslauselman vaatimuksiin. Jos kaikki sujuu hyvin, voimme toivottavasti tehdä kaiken sen, mitä Euroopan unionin tiedotusvälineiden monimuotoisuus meiltä vaatii.

Procacci (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tämä direktiivi on lopullinen osoitus siitä, että Euroopan demokratia ja avoimuus liittyvät läheisesti tiedotusvälineiden vapauteen ja moniarvoisuuteen. Tiedotusvälineiden keskittyminen vaarantaa omantunnonvapauden ja on vakava isku ihmisarvolle.
Komissio pyytää 21. toukokuuta 2003 antamassaan vihreässä kirjassa, että moniarvoisuutta aktiivisesti tukevia erityistoimia tarkasteltaisiin uudelleen. Neuvosto ilmaisi saman toiveen 28. tammikuuta 2003 antamassaan suosituksessa. Parlamentti yhtyi tähän 20. marraskuuta antamallaan päätöslauselmalla ja jäsenten Sylla ja Perry tekemillä mietinnöillä. Tähän pyyntöön on siksi vastattava komission aloitteella.
Olemme säätämässä perustuslakia. Perustuslakiluonnoksessa on mukana perusoikeuskirja, jonka 11 artiklan 2 kohdassa mainitaan selvästi oikeus tiedotusvälineiden vapauteen ja moniarvoisuuteen. Mitä hyötyä perustuslain hyväksymisestä kuitenkaan on, kun nykytilanne vesittää koko asiakirjan?

Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi onnitella esittelijää, jäsen Perryä. Olen todella tyytyväinen siihen, että direktiivin tarkistamisella on tarkoitus edistää yleishyödyllisiä arvoja eli kulttuurin monimuotoisuutta ja vastineoikeutta. Sillä on lisäksi tarkoitus edistää ennen kaikkea Euroopan audiovisuaaliteollisuuden kehittymistä.
Hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan audiovisuaaliteollisuuden on mielestäni oltava ennen kaikkea korkealaatuista. Kahden pienen lapsen äitinä etsin tietenkin lastenohjelmia ja piirrettyjä - ja toivon löytäväni ohjelmia, jotka eivät loukkaa lasten tunteita ja jotka eivät ole vahingollisia alaikäisille - ja joudun usein huomaamaan, että pienille lapsille tarkoitetut ohjelmat tai piirretyt ovat huomattavasti väkivaltaisempia kuin mitä itsekään haluaisin katsoa. Muistan usein, kun itse kuulin lapsena aikuisten sanovan, etteivät Bambin ja Pinokkion kaltaiset piirretyt olleet meille sopivia, mutta nyt vastaavat ohjelmat ovat tarjolla olevista kaikkein eettisimpiä.
Tehdäksemme yhteiskunnastamme väkivallattoman, mitä me kaikki toivomme, meidän on sijoitettava siihen. Sijoittaminen tarkoittaa sijoittamista lapsiin ja nuoriin, sillä heissä on Euroopan unionin tulevaisuus. Mielestäni paras toimintatapa ei ole se, että heille näytetään väkivaltaa päivittäin. Painotankin, että Euroopan audiovisuaaliteollisuuden on oltava korkealaatuista ja tarkkaan valvottua, ja sen on ennen kaikkea sovittava tarkoitetulle yleisölle.

Whitehead (PSE).
Arvoisa puhemies, esittelijä Perry muistutti meitä niistä asioista, joissa direktiivi on onnistunut, ja hän huomautti myös hyvin kohteliaasti siitä, missä on edetty liian hitaasti. Olemme edenneet liian hitaasti tiedotusvälineiden keskittymisen ongelmassa, vapaan saatavuuden rajoituksissa ja kehityksessä kohti hienovaraista mutta vakuuttavaa direktiivin uudelleenmuotoilua ja sen sisällön kehystä.
Arvoisa komission jäsen, parlamentti istuu nyt 52. kuukauttaan, emmekä voi hyväksyä uusia konferensseja ja keskusteluja, joiden ainoana tarkoituksena on venyttää asiaa parlamentin kauden loppuun asti.
Kiitän esittelijä Perryä siitä, että hän hyväksyi saatavuudesta tekemäni tarkistukset 44 kohtaan. Television on kasvatettava siinä missä viihdytettäväkin. Digitaalinen lähetystoiminta voi tavoittaa yhtä hyvin aistivammaiset kuin suuren yleisönkin. Erityisesti tänä vuonna meidän olisi edettävä asiassa.

Puhemies. -
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemies. -
Esityslistalla seuraavana on Zorban laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö (A5-0276/2003) kulttuuriteollisuudesta (2002/2127(INI)).

Zorba (PSE)
. (EL) Arvoisa puhemies, perustuslaista tehdyn sopimuksen eräässä artiklassa muotoillaan uudelleen Euroopan kulttuurinen ulottuvuus. Perustuslaissa ilmaistaan selkeä poliittinen kanta: Euroopan kulttuuri on olennainen osa Euroopan taloudellista ja sosiaalista mallia, jota tarvitaan Euroopan poliittisten tavoitteiden toteuttamiseksi. Meidän tehtävämme Euroopan parlamentin jäseninä on muuttaa perustuslain teksti aktiiviseksi, tehokkaaksi politiikaksi.
Mielestäni kulttuuriteollisuutta koskevalla mietinnöllä edistetään juuri tätä tavoitetta. Olemme laajentaneet politiikkaamme horisontaalisesti joillakin tärkeillä myönnytyksillä, jotka koskevat Euroopan kansalaisten kulttuurituotteiden ja -palveluiden tuottamiseen ja kuluttamiseen liittyviä ehtoja. Osoitimme mietinnön valmisteluvaiheessa ja kulttuurivaliokunnassa kaikkien parlamentin jäsenten - kiitäkin heitä tästä - kanssa käydyssä keskustelussa, että luova työ ja luovan työn tekijät ovat todella tärkeitä kulttuurituotteiden lisäarvon tuottajia. Otimme huomioon kulttuurin nykyisen tärkeän taloudellisen ulottuvuuden, sen aseman alueiden ja kaupunkien taloudellisessa kehityksessä sekä sen vaikutuksen bruttokansantuotteeseen ja työllisyyteen. Mainitsimme vallankumoukselliset muutokset, joita uusi teknologia on tuonut monille kulttuuriteollisuuden aloille, kuten musiikkiin, kustannustoimintaan ja audiovisuaalialalle. Keskustelimme yksityiskohtaisesti eurooppalaisten tuotteiden kilpailukyvyn merkityksestä verrattuna muun maailman kulttuurituotteisiin, kansainvälisen kaupan epäkohdista ja kulttuuriperinnön läheisestä yhteydestä turismiin. Euroopan kansalaiset kuluttavat miljoonittain levyjä ja kirjoja ja ostavat miljoonittain elokuva- ja konserttilippuja vuosittain. Kaikki tämä kuuluu heidän kulttuurivalikoimaansa ja vaikuttaa siten heidän persoonallisuuteensa ja kulttuuri-identiteettiinsä.
Kansalaiset katselevat myös televisio-ohjelmia. He saavat tietoa ja vaikutteita Internetissä julkaistusta laajasta aineistosta, jota me kutsumme sisällöksi. Näin he valikoivat, harjoittavat ja edistävät joitakin taiteen ja kulttuurin muotoja, erilaista estetiikkaa ja laatua pitkälti sen mukaan, mikä heidän koulutuksensa ja henkilökohtainen kehityksensä on. Kyseessä on kansalaisten jokapäiväiselle elämälle ominainen monimutkainen kulttuuriprosessi, ja meidän on otettava huomioon sen laaja poliittinen merkitys ja painoarvo.
Laajentumisen ansioista Euroopan kulttuurinen ulottuvuus ja monimuotoisuus kasvavat lisäksi entisestään. Sisämarkkinat kasvavat. Jotta tekijöiden teokset voidaan saattaa Euroopan yleisön saataville, on voitettava monia esteitä, kuten jakeluun, edistämiseen ja laajaan piratismiin liittyviä ongelmia. Etsimme eurooppalaista lisäarvoa, ja samaa etsivät myös tuhannet pienet ja keskisuuret eri alojen yritykset. Kaiken tämän huomioimiseksi olemme tehneet komissiolle joukon ehdotuksia. Niitä on paljon, mutta esittelen vain kolme niistä.
Ensinnäkin tarvitsemme kulttuuriteollisuuden ja sen toimialojen määritelmän. Meidän on tutkittava kulttuurista, kaupallista ja taloudellista ulottuvuutta ottaaksemme alat mukaan kulttuurin ja luovan teollisuuden, kuten sitä joissakin valtioissa kutsutaan, määritelmään. Näin saamme paremman tilastollisen kuvan, joka meiltä nyt puuttuu.
Toinen pyyntömme komissiolle on, että se laatisi Euroopan kulttuuriteollisuuden kartan. Pyydämme komissiota keskittymään kulttuurisiin, taloudellisiin, juridisiin, teknologisiin ja koulutusta koskeviin näkökohtiin ja ottamaan mukaan työllisyyden, teollis- ja tekijänoikeudet, kilpailukykyindeksin, uudet tuotteet ja viennin.
Kolmanneksi meistä on todella tärkeää saada vihreä kirja, jotta jäsenvaltioiden ja alueiden yhteistyötä kulttuuriteollisuuden alalla voidaan edistää. Näin voidaan tarkastella esteitä, ehdottaa ratkaisuja, löytää julkisen ja yksityisen sektorin yhteistyötapoja, edistää kilpailukykyä ja parantaa Euroopan kansalaisten pääsyä kulttuurin pariin.
Toivon, että tämä mietintö on vain alkua ja että komissio vastaa tämän mietinnön lisäksi ajan merkkeihin ja ryhtyy tarvittaviin aloitteisiin, joista neuvostokin on viime aikoina ollut kiinnostunut, mikä vielä mainittakoon.

Reding
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Zorbaa loistavasta mietinnöstä. Tällä oikea-aikaisella mietinnöllä korostetaan Euroopan kulttuuriteollisuuden merkitystä paitsi talouden näkökulmasta myös sen näkökulmasta, mitä mahdollisuuksia se tuo Euroopan kulttuuriselle monimuotoisuudelle.
Ikävä kyllä emme aina muista Euroopan kulttuuriteollisuuden taloudellista merkitystä. Tarkoitan audiovisuaalisia palveluita ja musiikki- ja julkaisupalveluita. Vuonna 2001 teetettiin tutkimus alan työvoimavaroista, ja tutkimuksen mukaan luova teollisuus työllistää laajassa merkityksessä arviolta 4,8 miljoonaa ihmistä eli 3,1 prosenttia Euroopan unionin työvoimasta. Euroopan audiovisuaaliala yksistään työllistää suoraan yli miljoona ihmistä. Siksi kulttuuriteollisuus hyödyttää paitsi monimuotoisuutta, myös taloutta.
Kulttuuriteollisuus on tietenkin erilainen kuin muut teollisuudenalat siksi, että sillä on selvä sosiaalinen ja kulttuuriin liittyvä tehtävä. Kulttuuriteollisuus liittyy luomiseen. Siinä tuotetaan ja myydään tuotteita kuten muillakin teollisuudenaloilla, mutta tuotteet ovat identiteetistä kertovia kulttuurisia hyödykkeitä. Ne ovat maamerkkejä. Siksi tavallinen teollisuuspolitiikka ei sellaisenaan päde kulttuuriteollisuuteen. Meidän on katsottava asiaa laajemmasta näkökulmasta.
Kulttuurinen monimuotoisuus edellyttää tervettä ja vaihtelevaa teollisuutta, joka takaa kulttuuritarjonnan monimuotoisuuden maailmanmarkkinoilla. Tämä ilmiö yksistään riittää osoittamaan, että tähän identiteettiimme liittyvään toiminta-alaan on kiinnitettävä paljon huomiota. Haluaisin mainita tärkeimpiä toimia osoittaakseni teille, että Eurooppa kiinnittää kulttuuriohjelmiemme lisäksi muutenkin asiaan paljon huomiota.
Media-ohjelma ja elokuvien hyväksi tekemämme työ ovat teille kaikille tuttuja, mutta tiesittekö esimerkiksi, että Kulttuuri 2000 -ohjelmasta on tuettu kustantamoita kirjallisuuden kääntämisen edistämiseksi, ja että 1 300 käännöstä on viime vuosina saanut tukea? Tiesittekö, että suuri osa rakennerahastoista käytetään kulttuuriteollisuuden tukemiseen? Esimerkiksi Ruotsin Hultsfredissä Euroopan aluekehitysrahasto osallistui musiikkiteollisuuden kehittämishankkeisiin. Sen jälkeen kaupungista on tullut Ruotsin rock-musiikin pääkaupunki! Kuten huomaatte, Euroopan tuki voi johtaa kulttuuriteollisuuden todelliseen, yhtenäiseen ja keskittyneeseen kehittymiseen. Pyydättekin mietinnössänne rakennerahastoja ja kulttuuria koskevaa tiedonantoa, jossa painotettaisiin tällaista toimintaa.
Haluaisin huomauttaa, että vuodesta 2002 lähtien olemme myös kehitelleet kokeiluja, joilla tuetaan musiikki- ja kirjateollisuutta. Olemme käynnistäneet esimerkiksi hankkeen, jolla on tarkoitus lisätä eurooppalaisen musiikin vientiä Euroopan ulkopuolelle. Hyvät parlamentin jäsenet, näitä kulttuuriteollisuuden aloja tuetaan pelkästään EU:n ohjelmilla ja toimenpiteillä. Minun on lisättävä, että saamme pian ainutlaatuisen tilaisuuden tämän toiminnan lujittamiseksi, kun keskustelemme Media- ja Culture-ohjelmista ja ohjelmien uudesta sukupolvesta. Siksi meidän on parlamentin avulla suunniteltava todella järjestelmällisiä toimia, jotta luovalla teollisuudella voidaan edistää taloudellista ja kulttuurista monimuotoisuutta ja siten eurooppalaisia juuriamme.

Ó Neachtain (UEN)
. Arvoisa puhemies, on ollut todellinen ilo tehdä yhteistyötä esittelijä Zorban kanssa tässä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä. Olen tyytyväinen, että lopulliseen mietintöön, sellaisena kuin kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunta sen hyväksyi, otettiin mukaan tärkeimmät osat valiokuntani ehdotuksista. Tarkoitan erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten tarpeiden painottamista.
Olen ollut pitkään tekemisissä kulttuuriteollisuuden kanssa Irlannissa. Minulla on kokemusta erityisesti paikallisesta teollisuudesta, joka edistää iirin kieltä, perinnemusiikkia ja oman alueeni, Länsi-Irlannin, kulttuuria.
Kulttuurialan pienet ja keskisuuret yritykset ovat selvästi haavoittuvaisempia kuin muiden alojen samankokoiset yritykset. Ne tuottavat usein käytännössä julkisia hyödykkeitä. Toisin sanoen niiden tuotteista on hyötyä koko yhteiskunnalle kaupallisen arvon lisäksi. Näillä yrityksillä on usein vaikeuksia rahoituksen arvioinnissa erityisesti alkuvaiheessa.
Kulttuuriala on ainutlaatuista ja kulttuuriteollisuus sijaitsee usein syrjäisillä alueilla tai maaseudulla, joten on selvää, että sen asianmukaista rahoittamista on mietittävä riittävästi.
Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta haluaisi jäsenvaltioiden tarkastelevan, mitä politiikan välineitä voitaisiin käyttää kulttuuriteollisuuden edistämiseksi. Parlamentti on aiemmin korostanut tarvetta vähentää pienten ja keskisuurten yritysten lainsäädännöllistä ja hallinnollista taakkaa yksinkertaistamalla veronkantoa varten tarvittavan tiedon keruuta ja vähentämällä erityisesti itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja pieniin yrityksiin kohdistuvaa byrokratiaa.
Olen erityisen tyytyväinen esittelijä Zorban mietinnön siihen kohtaan, jossa pyydetään valtiontukea koskevien de minimis -sääntöjen tarkistamista. Tarkistamisessa otettaisiin huomioon kulttuurialan pienten ja keskisuurten yritysten ainutlaatuinen tilanne erityisesti syrjäisillä alueilla.
Lopuksi esittäisin pyynnön, joka liittyy tietoyhteiskuntaa koskevaan politiikkaan. Laajakaistaisten Internet-yhteyksien luominen maaseutualueille ja syrjäisille seuduille on asetettava etusijalle. Näin autetaan kehittämään tasapuolisemmat olosuhteet monille näiden alueiden pienille ja keskisuurille kulttuurialan yrityksille.

De Sarnez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää esittelijä Zorbaa siitä, että hän on tehnyt tämän mielenkiintoisen aloitteen ja omistanut mietintönsä kulttuuriteollisuudelle.
Nyt olemmekin todistamassa kulttuuriteollisuuden esiinmarssia. Sen taloudellinen ulottuvuus kasvaa entisestään, millä on suuri vaikutus Euroopan kulttuuriseen monimuotoisuuteen ja identiteettiin.
Mietinnön esille tuomiin ongelmiin kuuluu kulttuuriteollisuuden tarkan määritelmän täydellinen puuttuminen. Myös Euroopan teollinen strategia tältä alalta puuttuu. Komission on tarkasteltava näitä aiheita ja annettava meille ehdotuksia, mahdollisesti vihreän kirjan muodossa.
Meidän on jatkossa lisättävä kulttuuriteollisuuden tukemista alueiden ja kaupunkien taloudellisen kehittämisen hankkeilla, rakennerahastojen kautta ja edistämällä yksityisiä ja julkisia kumppanuushankkeita. Euroopan unionin on samoin otettava käyttöön pienille ja keskisuurille yrityksille ja itsenäisille yrityksille suunnattuja tukitoimia. Näillä yrityksillä on tärkeä asema taiteen luomisessa ja tuottamisessa.
Lopuksi haluaisin korostaa painetun sanan ja erityisesti paikallislehdistön merkitystä. Se on paras kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden tae mutta kuuluu unionin kulttuuripolitiikan ylenkatsotuimpiin aloihin. On todella tärkeää, että komissio tekisi laatimassaan vihreässä kirjassa vihdoin ehdotuksia, joilla tuetaan aktiivisesti tätä myös moniarvoisuuden kannalta keskeistä alaa. Komission olisi samoin ehdotettava tarkkoja toimenpiteitä tiedotusvälineiden keskittymisen estämiseksi.
Lopuksi totean, että mielestäni nyt on aika koota voimamme varmistaaksemme, että ehdotettu kulttuurin monimuotoisuutta koskeva Unescon yleissopimus saisi pian nähdä päivänvalon. Meidän on edistettävä eurooppalaisen kulttuurin henkeä entistä voimakkaammin kannustaaksemme luovaa työtä ja tukeaksemme kulttuurin monimuotoisuutta. Ilman sitä Eurooppaa ei olisi olemassa, eikä sillä olisi mitään ulkoista vaikutusvaltaa.

Aparicio Sánchez (PSE).
Arvoisa puhemies, Euroopan suora kulttuuripolitiikka rajoittuu ohjelmien vaatimattomaan tukemiseen, kuten jäsenvaltiot ovat toivoneet. Nämä ohjelmat kuuluvat kuitenkin niihin, joita kansalaiset useimmin vaativat. Mielestäni tämä puute johtuu tietyistä perustavanlaatuisista syistä.
Ensinnäkin neuvosto pelkää kulttuuritoimien saattamista pois kansallisesta toimivallasta. Jotkut pitävät niitä kansallisen identiteetin merkkeinä. Toinen syy on se, että hallitukset ja komissio pelkäävät käyttää yhteisön varoja muuhun kuin maanviljelijöiden tai suurten julkisten töiden tukemiseen.
Ihmiset eivät puhu mielellään kulttuurista tai taiteesta talouden kannalta, kun päinvastoin pitäisi väittää, että kulttuuriteollisuus luo työpaikkoja ja tuo Eurooppaan vaurautta. Jos audiovisuaaliala ja kulttuurimatkailu otetaan mukaan, kyseessä on Euroopan talouden kannalta kaikkein tärkein ala. Osoitan tämän talousministereille ja myös talousarviovaliokunnan jäsenille, vaikken tosissani usko, että he lukevat pöytäkirjat.
Kuten esittelijä Zorba on pyytänyt, komission on ilmaistava määrällisesti nämä näkökohdat ja otettava ne huomioon kulttuuri-, talous-, sosiaali- ja aluepolitiikkansa suunnittelussa. Arvoisa komission jäsen, teidän olisi lisäksi pyydettävä kollegoitanne omaksumaan sama lähestymistapa aluepolitiikassaan.
Toisaalta on yhä tarpeellisempaa rajoittaa kulttuurin kaupallistumista. Muistatte ehkä, että muutama vuosi sitten yksi maailman parhaista museoista, joka on erään jäsenvaltiomme omaisuutta, vuokrasi huoneitaan häätilaisuuksiin ja muihin sosiaalisiin tapahtumiin museon ollessa kiinni. Näissä huoneissa oli esillä ihmiskunnan hienoimpia teoksia. Tämä oli masentava ja huolestuttava esimerkki. Euroopan unionissa kulttuurilähteiden kaupallisen hyödyntämisen on oltava niiden historiallisen ja taiteellisen arvokkuuden mukaista.
Arvoisa puhemies, mietinnössä käsitellään näitä ja monia muita näkökohtia. Onnittelen esittelijää mietinnön ajankohtaisuudesta ja korkeasta laadusta.

Sanders-ten Holte (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi todeta, että arvostan esittelijä Zorban hienoa aloitetta. Teimme hyvää yhteistyötä ja onnistuimme kyselyn avulla saamaan tarkemman käsityksen kulttuuriteollisuuden hienouksista. On selvää, että etenkin Euroopan tasolla on paljon parantamisen varaa. Kulttuuriteollisuushan on taloudellisesti erittäin merkittävä ja tarjoaa paljon työmahdollisuuksia. Sen vuoksi pyytäisin, että kulttuuriteollisuus olisi näkyvämmin esillä rakennerahastoissa. Tämä hyödyttäisi erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Kulttuuri on kuvastaa kuitenkin myös kansallista identiteettiämme. Yhdistyneessä ja pian laajentuvassa Euroopassa meidän on tärkeää tiedostaa kulttuurinen monimuotoisuus. Museot koittavat sopeutua tähän monin tavoin, mutta ikävä kyllä niitä estävät useimmissa Euroopan maissa joskus kohtuuttomat maksut, joita museoiden on maksettava esillä olevista näyttelyesineistä. Tämä antaa niille maille, joissa maksuja ei ole, etulyöntiaseman loistavien näyttelyiden järjestämisessä. Tämä on mielestäni selvä tapaus vääristyneestä kilpailusta, ja sen on loputtava. Siksi pyydän komissiota kartoittamaan korvaussääntöjen erot nykyisissä ja tulevissa jäsenvaltioissa ja antamaan ehdotuksen sääntöjen yhtenäistämisestä.
Emme voi hyväksyä sitä, että yhdistyneessä Euroopassa on ryhmä eliittikansalaisia, jotka tietävät hyvin, millaista kulttuuria Euroopalla on tarjottavanaan, kun samaan aikaan muut jäävät paitsi kaikista hienoista asioista, joita muiden Euroopan maiden kulttuuriteollisuus on tuottanut ja tuottaa. Kiitos. Haluaisin siksi, että korvaussääntöihin kiinnitettäisiin huomiota.

Alyssandrakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää ahkerasta työstä. Olen kuitenkin eri mieltä hänen kanssaan hänen valitsemastaan lähestymistavasta.
Yhteiskunnassa, jossa kaikkea voidaan ostaa ja myydä, kulttuuri on välittömässä kaupallistumisen vaarassa, mikä taas muuttaa sen luonteen. Kulttuurin luominen ei ole enää yhteiskunnan yhdessä tuottamaa tai lahjakkaan yksilön luomaa taidetta. Se muuttuu tuotteeksi, joka tuotetaan ja myydään, jolloin se voidaan muuttaa kaupalliseksi hyödyksi. Siitä tulee myös kansojen ideologisen johtamisen keino, jolla edistetään tietynlaista elämäntapaa.
Näissä olosuhteissa on vaarallista lähestyä kulttuuria teollisuutena, markkinoina ja lisäarvona ikään kuin puhuisimme autoista tai appelsiineista. Mietinnössä ilmaistaan tietenkin monia huolia kulttuurisesta monimuotoisuudesta. Ne eivät kuitenkaan ole sisällön kannalta tärkeimpiä. Tärkeimmät huolet ovat, että Euroopan taidemarkkinat ovat menettäneet merkittävän osan maailmanmarkkinoista ja että Euroopan unioni ei ole kehittänyt kulttuurihyödykkeiden kaupan mahdollisuuksiaan. Yritysten yhteenliittymiä ei pidetä vaarallisina siksi, että ne johtavat monopoliin, vaan siksi, että ne vaarantavat markkinoiden avoimuuden. Piratismia ei tuomita teosten varastamisena, vaan siksi, että sen takia teollisuus menettää valtavat tulot, mikä vaikuttaa tuleviin investointeihin.
Ehdotukset ovat ilmaistujen huolten mukaisia. Mietinnössä komissiota pyydetään puuttumaan asiaan ja jäsenvaltioita pyydetään vahvistamaan yrityksiä ja edistämään Euroopan teollisuuden kilpailukykyä, eikä vahvistamaan taiteen luomista ja suojelemaan sitä kaupallistumiselta. Tällaisella asioihin puuttumisella kulttuuria institutionalisoidaan entisestään ja se saatetaan monopolien yhä tiukempaan valvontaan.
Hyvät parlamentin jäsenet, kiinnittäisin lopuksi huomionne poliittisen ryhmämme ehdottamaan tarkistukseen, jolla on tarkoitus lieventää hieman mietinnön seurauksia.

Angelilli (UEN).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän esittelijää loistavasta, tarkasta ja yksityiskohtaisesta työstä. Arvostan mietinnön perustana olevia periaatteita ja arvoja, eli tarvetta tunnustaa kulttuurin keskeinen asema Euroopan perustuslaissa. Tunnuslause "erilaisuudessa yhdistynyt" on järkevä vain, jos se tulkitaan eurooppalaisen identiteettimme ytimessä olevan identiteettien ja kulttuuristen sekä historiallisten juurten rikkauden ja moninaisuuden valossa.
Aivan liian usein käy kuitenkin niin, ettei Euroopan kulttuuriperintöä arvosteta eikä hyödynnetä riittävästi, vaikkei ole epäilystäkään siitä, että alan voimavarat ovat todella suuret, erityisesti talouden kannalta. Olen täysin samaa mieltä siitä, että aluksi on tehtävä laaja tutkimus Euroopan kulttuuriteollisuuden, kulttuurituotannon ja kulttuuritoiminnan kartan laatimiseksi ja Euroopan taide- ja kulttuuriperinnön todellisen luettelon laatimiseksi. Tämä olisi askel eteenpäin verrattuna jopa lähimenneisyyteen, jolloin komissio ilmoitti, ettei sillä ole välineitä eikä toimivaltaa, ja siirsi vastuun kulttuurista pelkästään jäsenvaltioille.
Lopuksi haluan kiinnittää huomionne joihinkin mietinnön tärkeisiin kohtiin. Ensinnäkin siinä ehdotetaan musiikkituotteiden arvonlisäveron alentamista myynnin edistämiseksi ja samalla piraattituotteiden kaupan vähentämiseksi. Nuoriin taiteilijoihin on kiinnitettävä enemmän huomiota niin koulutuksessa kuin edistämisessäkin. Lisäksi Euroopan tason investointeja ja sääntelyä on lisättävä, erityisesti Euroopan kulttuuriyritysten taloudelliseksi tukemiseksi vaikkapa säätämällä oikeudesta vähentää voittojen uudelleeninvestoinnit.

Kratsa-?sagaropoulou (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ystäväni Zorban tekemä mietintö antaa meille jälleen hyvän tilaisuuden ymmärtää, miten tärkeä merkitys kulttuuriteollisuuden kehittämisellä on Euroopan unionin taloudellisten ja poliittisten tavoitteiden kannalta. Saamme myös tilaisuuden tarkastella eurooppalaisia, kansallisia ja alueellisia velvoitteitamme. Kulttuuriteollisuuden merkitys Lissabonin tavoitteiden kannalta on kiistämätön. Kulttuuriteollisuus tuo vaurautta ja työpaikkoja, mutta lisäksi sillä edistetään aloitteellisuutta ja innovatiivisuutta, jotka ovat arvokkaita tekijöitä Euroopan talouden kilpailukyvyn kannalta. Kulttuuriteollisuuden kehittäminen voi myös auttaa erityisesti syrjäytymisen ehkäisemisessä paikallisyhteisöjä kehittämällä, koska näin hyödynnetään näiden suhteellisia etuja, ja kulttuuriteollisuus voidaan yhdistää turismin kehittämiseen ja edistämiseen.
Haluaisin myös huomauttaa, että kulttuuriteollisuuden joillakin aloilla voidaan luoda työpaikkoja etenkin työttömille nuorille taiteilijoille, naisille ja vammaisille. Siksi olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että rakennerahastoja olisi käytettävä kulttuurin tukemiseen erityisesti nyt vuosien 2000-2006 ohjelmakauden väliarvion yhteydessä. Näin voimme ryhtyä lisätoimiin ja korjaaviin toimenpiteisiin, kuten ammatillisen koulutuksen edistämiseen ja tietenkin korkeamman tason koulutuksen edistämiseen, sillä monissa maissa, kuten kotimaassani Kreikassa, se on riittämätöntä.

Puhemies.
Kiitos, parlamentin jäsen Kratsa-Tsagaropoulou. Pyydän anteeksi istuntopalvelujen puolesta, että jouduitte puhumaan näin kovassa metelissä.
Tämän aamun keskustelu kulttuuripaketista on päättynyt. Kulttuuria on myös toisten kuunteleminen, emmekä todellakaan ole aina kovin kohteliaita.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, monet toimittajat ovat kertoneet minulle, että täysistunnossa käydyistä keskusteluista laadittu saksankielinen tiivistelmä "Plenum Aktuell" on viime aikoina osoittautunut erityisen puutteelliseksi. Saksankielisessä tekstissä ei ollut mukana maanantaina käytyä Basel II -keskustelua, eikä myöskään Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan tuloksista käytyä keskustelua, jota monet meistä pitävät historiallisena. Kello 11 tänä aamuna mitään raportteja ei ollut vielä saatavana, mikä ilmeisesti liittyy lehdistöpalvelumme uudelleenjärjestelyyn. Tämä heikentää mielestäni istuntojamme koskevien raporttien laatua. Arvoisa puhemies, olisin iloinen, jos voisitte ryhtyä asiassa tarvittaviin tiedusteluihin.

Puhemies.
Kiitos, jäsen Turmes. Otamme lausuntonne huomioon. Teemme tarvittavat tarkistukset, ja parannamme toki tarvittaessa kyseistä palvelua.
KIRJALLINEN LAUSUMA (TYÖJÄRJESTYKSEN 120 ARTIKLA)

Zrihen (PSE)
. (FR) Kulttuuri on taloudellisesti tärkeää, mutta se liittyy ennen kaikkea kansalaisuuteen. Kulttuurin monimuotoisuus ja korkea laatu sekä mahdollisuus osallistua kulttuurin luomiseen ovat demokraattisen yhteiskunnan osa, jota ei voida unohtaa.
Siksi julkinen tuki on todella tärkeää. Kulttuurin luomista ja tuottamista on tuettava taloudellisesti monimuotoisuuden ja elinvoimaisuuden takaamiseksi. Näin vältetään myös kulttuurin keskittyminen muutamalle, usein amerikkalaiselle, ylikansalliselle yritykselle. Nykyisin julkisen tuen järjestelmiä uhkaa kuitenkin ajattelutapa, jonka mukaan markkinat ovat kaikkea muuta tärkeämmät.
EU:ssa tukijärjestelmiä voidaan pitää valtiontukina, jotka ovat kiellettyjä, sillä ne ovat vastoin Euroopan pyhää kilpailulainsäädäntöä. Voimme vain pahoitella Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan tulosta. Valmistelukunta jätti nykyiset lait silleen, eikä puolustanut kulttuurin tukemisen nostamista automaattisesti hyväksyttävien tukien joukkoon. Damokleen miekka uhkaa siis kulttuuripolitiikkaamme.
Kansainvälisellä tasolla meidän on säilytettävä kulttuuria koskeva poikkeus erityisesti GATS-sopimuksen valossa varmistamalla, että yksimielisyysvaatimus säilyy kulttuurialan kauppasopimuksissa.

Puhemies.
Siirrymme nyt äänestyksiin työjärjestyksen 110 a artiklan mukaisen yksinkertaistetun menettelyn mukaisesti. 
Miguel Angel Martínez Martínezin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö komission vuotta 2001 koskevasta vuosikertomuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille EY:n kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkoisen avun täytäntöönpanosta (KOM(2002) 490 - 2002/2246(INI)) (A5-0209/2003) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Zabell (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että äänestyksen kohteena olevan Ebnerin mietinnön liitteen 2 suosituksen 14 kohdan espanjankielinen toisinto poikkeaa merkitykseltään alkuperäisestä. Pyytäisinkin, että äänestämme tästä kohdasta alkuperäisen tekstin perusteella.

Puhemies.
Arvoisa jäsen Zabell, kuten kaikissa tapauksissa, parlamentin yksiköt varmistavat, että lopullinen julkaistu versio noudattaa sitä, mistä täysistunnossa on äänestetty. Espanjankielinen versio korjataan. 
Siirrymme nyt äänestykseen, jonka aiheena on: 
Michl Ebnerin laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö suosituksista komissiolle alueellisista ja vähemmän käytetyistä eurooppalaisista kielistä - vähemmistökielet Euroopan unionissa laajentumiseen ja kulttuurin monimuotoisuuteen liittyen (2003/2057(INI)) (A5-0271/2003) 
Jäsen Vallvé pyytää puheenvuoroa suullista tarkistusta varten.

Vallvé (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Ebner, haluaisin esittää tässä vaiheessa suullisen tarkistuksen. Mikäli sallitte, haluaisin muuttaa viimeisen lauseen ilmauksen "virallisella kielellä" muotoon "virallisella kielellä tai kielillä".

Puhemies.
(Mielestäni se on aivan selvää).
Jos vastalauseita ei ole, teemme näin.

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Käytän hyödykseni sitä, että olen puhemiehenä, ja esitän (vilpittömät) onnitteluni molt sincerament en la meva pròpia llengua (omalla kielelläni).

Yhteinen päätöslauselmaesitys

Mulder (ELDR).
Arvoisa puhemies, olin ilmoittanut yksiköille haluavani jättää suullisen tarkistuksen 39 artiklan perään. Haluaisin tietää, onko se edelleen mahdollista. 
Olette kovin ystävällisiä.
Tilanne on tällä hetkellä se, että muun muassa alankomaalainen Arjan Erkel on edelleen pidätettynä, eikä hänen olinpaikastaan ole mitään tietoja. Tämän vuoksi haluan jättää seuraavan suullisen tarkistuksen, joka noudattaa esittelijän näkemyksiä. Luen sen teille englanniksi. Tarkistus on määrä lisätä 39 artiklan jälkeen, ja se kuuluu seuraavasti:

Puhemies.
Onko vastalauseita tämän suullisen tarkistuksen esittämisestä?
Koska vastalauseita ei ole, siirrymme äänestykseen.

Arvoisa jäsen Wieland, haluatteko työjärjestyspuheenvuoron kesken äänestysten?

Wieland (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yksittäisten jäsenten oikeus vaatia äänestystuloksen tarkistamista kuuluu hyvään käytäntöön tässä parlamentissa. Saattaa toki olla, että puhemies - ja oletamme, että kaikilla puhemiehillä ja varapuhemiehillä on hyvä yleiskuva asioista - toisinaan kysyy, haluaako yksittäinen jäsen todella tarkistusta. Aikaisemmin tarkistuksen 4 yhteydessä niin moni jäsen kuitenkin vaati tuloksen tarkistamista, ettei mielestäni ollut asianmukaista jättää heidän pyyntöään huomiotta. Olen edelleen sitä mieltä, että tämä tarkistus on vielä käsittelemättä, ja pyydän teitä suorittamaan tarkistuksen.

Puhemies.
Voin kertoa parlamentin jäsenelle, ettei minulla puhemiehenä ole mitään syytä olla uusimatta äänestyksiä, jos kohtuullinenkin epäilys on olemassa. Voin taata, että näin ei ole; olen julistanut tuloksen täysin vakuuttuneena siitä, enkä aio oikaista äänestystä, jonka tulos on jo julistettu.

Esittelijä esittää 120 kohtaan pikemminkin teknisen muutoksen kuin suullisen tarkistuksen.

Van den Bos (ELDR)
. (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin jättää suullisen tarkistuksen, jolla muutetaan 120 kohdan viimeistä lausetta, koska tilanne on sittemmin muuttunut. Kohdan pitäisi kuulua seuraavasti: aloittaen täysimääräisestä liikkumisen vapaudesta sekä siitä, että taataan sanan- ja uskonnonvapaus kesäkuussa 2003 vapautetulle mutta edelleen poliisivalvonnassa olevalle Thich Quang Do'lle - toivottavasti lausuin nimen oikein - sekä palautetaan kielletyksi julistetun yhdistyneen buddhalaiskirkon oikeudellinen asema.

Puhemies.
Korostan, että tämä on mielestäni pikemminkin tekninen korjaus. 
Onko vastalauseita esittelijän suullisen tarkistuksen esittämisestä? 
Mikäli vastalauseita ei ole, siirrymme äänestykseen.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, mietintö sisältää paljon erittäin arkaluonteisia kysymyksiä. Minusta vaikuttaa siltä, että toimittamamme äänestys tarkistuksesta 16 on kokonaisuudessaan mitätön.
(Vaihtelevia reaktioita)
Monet parlamentin jäsenet pyysivät tarkistusta, ja te kieltäydyitte tekemästä sitä. En oikein usko, että teillä on oikeutta kieltäytyä tarkistuksesta. 
(Suosionosoituksia oikealta)
Vaadin, että tarkistusta 16 koskeva tarkistus suoritetaan nyt.

Puhemies.
Olen pahoillani, mutta minulla ei ole mitään aikomusta suorittaa tarkistusta. Korostan, että tulos oli täysin selvä. 
Ette ottanut huomioon sitä, että yksi ryhmä ei äänestänyt samalla tavoin molemmissa tapauksissa. 
Sovellan ainoastaan työjärjestyksen 19 artiklan 2 kohtaa ja kannan vastuun seurauksista. 
Heaton-Harris (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, antaessanne päätöksen jäsen Wielandin ja jäsen Van Ordenin työjärjestyspuheenvuoroista viittasitte artiklaan, jonka olemassaolosta en ollut lainkaan tietoinen. Työjärjestyksen 138 artiklan 3 kohdassa mainitaan, että äänestyksen pätevyyttä koskevia työjärjestyspuheenvuoroja voidaan esittää sen jälkeen, kun puhemies on julistanut äänestyksen päättyneeksi. Näin ollen jäsen Wielandilla oli oikeus toimia niin kuin hän toimi.
Työjärjestyksen 138 artiklan 4 kohdassa todetaan, että "kun kädennostoäänestyksen tulos on julistettu, jäsen voi pyytää tuloksen tarkistamista koneäänestyksessä". Arvoisa puhemies, ette tehnyt niin. Tiedän, että lopullinen päätös tästä kaikesta on teidän, mutta kyseessä oli lukuisten parlamentin jäsenten oikeutettu vaatimus. Sanoitte itse aivan äänestysten alussa, että silmänne reistailevat. Pyydän nöyrästi, että tarkistatte tarkistusta 16 koskevan tuloksen.
(Suosionosoituksia oikealta)

Puhemies.
Aion soveltaa työjärjestyksen 138 artiklan 5 kohtaa, jossa lopullinen vastuu annetaan puhemiehelle, ja katson näin ollen, että aiemmin julistamani tulos on pätevä. 
Van den Bos (ELDR)
. (NL) Arvoisa puhemies, esittelijänä en haluaisi, että päätöksentekoprosessin yhteen vaiheeseen jää epäselvyyksiä. Kehottaisin teitä näin ollen harkitsemaan sitä, että noudattaisitte EPP:n pyyntöä ja sallisitte tässä vaiheessa suullisen äänestyksen 16 kohdasta. Ymmärrän, että teidän on siinä tapauksessa pyörrettävä päätöksenne, mutta kehotan teitä kuitenkin käsittelemään tätä mietintöä niin, ettei asiasta jäisi minkäänlaisia väärinymmärryksiä tai epävarmuutta. Pyytäisin teitä näin ollen hartaasti kunnioittamaan kyseistä pyyntöä.
Puhemies.
Olen pahoillani, mutten aio muuttaa mieltäni.

Äänestämme nyt koko päätöslauselmaesityksestä näin muutettuna.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Fodé Syllan laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö perusoikeuksista Euroopan unionissa (2002) (2002/2013(INI)) (A5-0281/2003)

Hernández Mollar (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää suullisen tarkistuksen 135 kohdan ensimmäiseen alakohtaan. Tarkistuksessa todetaan seuraavasti: "kehottaa toimielimiä antamaan kansalaisille mahdollisuudet tutustua oikeudellisen yksikön lausuntoihin yhteisöjen tuomioistuimen asettamien periaatteiden mukaisesti." Mielestäni tällä tarkistuksella ratkaistaisiin esiin tullut pieni ongelma.

Puhemies.
Jäsen Turco pyytää puheenvuoroa. Koskeeko se samaa asiaa?

Turco (NI).
Pelkästään se, että oikeudellisen yksikön ja parlamentin puhemiehistön henkilökunta kertoi meille vasta klo 10.40 tänä aamuna, mitä tekstejä meidän on toimitettava, miten meidän olisi äänestettävä ja mitä tarkistuksia he voivat hyväksyä, antaa kuvan siitä, millaisessa tilanteessa parlamentti on. 
Kiitän jäsen Mollaria hänen vaivannäöstään, mutta omalta osaltani - olen yksi kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa yksimielisesti hyväksytyn tarkistuksen laatijoista; tarkistuksen, jossa lisäksi lainattiin Euroopan oikeusasiamiehen mielipidettä - katson, että meidän on lopetettava tämä farssi. Äänestän tätä kompromissia vastaan.

Puhemies.
Panemme tämän merkille, mutta institutionaalisesti oikea menettely olisi ollut kuulla valiokunnan puheenjohtajaa ja teitä tarkistuksen laatijana. Äänestämme näin ollen ensiksi valiokunnan puheenjohtajan esittämästä kompromissista.

Sylla (GUE/NGL)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin kuitenkin muistuttaa niille jäsenille, jotka ovat vaatineet jopa viiden tai kuuden kappaleen poistamista mietinnöstä, ettemme ole nyt valintamyymälässä ostoskärryjen kanssa. Tässä on kyse perusoikeuskirjasta, eikä meidän tehtävänämme ole päättää, mitkä kohdat olisi säilytettävä tai poistettava täysin. Tässä on myös kyse siitä perusoikeuskirjasta, jonka on määrä muodostaa perustuslain II osa. Kun jäsenet siis ehdottavat, että poistetaan oikeus koulutukseen, oikeus turvapaikkaan, oikeus kansalaisuuteen, viittaus rasismiin, ja kun he asettavat kyseenalaiseksi miesten ja naisten välisen tasa-arvon sukupuolisen suuntautumisen perusteella, totean heille, että ensi kerralla meidän ei pitäisi kutsua tätä tekstiä Euroopan unionin perusoikeuskirjaksi vaan Euroopan unionin satunnaisten oikeuksien kirjaksi.

Puhemies.
Arvoisa jäsen Sylla, mielestäni tarkistukset on esitetty asianmukaisesti, ajoissa ja työjärjestyksen mukaisesti, ja esittämänne huomautus on pikemminkin poliittinen kuin sääntöihin liittyvä. Huomautuksenne ei näin ollen kuulu asiaan. Pyydän parlamentin jäseniä olemaan ottamatta sitä huomioon.

Di Lello Finuoli (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tarkistuksessa 41, josta aiomme juuri äänestää, on väärinkäsitys. Syy ei ole henkilökunnan; virhe on käännöksessä, jossa ei ole tällaisenaan mitään järkeä. Loppuosassa todetaan: "pahoittelee erityisesti sitä, että Euroopan unioni ja Yhdistynyt kuningaskunta valmistelevat Yhdysvaltojen kanssa kahdenvälisiä sopimuksia, jotka sallivat jäsenvaltioille kuolemaantuomittujen luovuttamisen Yhdysvaltoihin." Jotta tarkistuksessa olisi järkeä, sen pitäisi kuulua seuraavasti: "mahdollisesti kuolemaantuomittavien luovuttamisen Yhdysvaltoihin."

Puhemies.
Mielestäni kyseessä on sanamuotoa koskeva selvennys, ja se otetaan sellaisena huomioon. Asia on joka tapauksessa hyväksyttävä.

Schröder, Ilka (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää lyhyen huomautuksen seuraavasta tarkistuksesta. Huomautukseni koskee kidutusta. On kerrassaan ennenkuulumatonta, ettei ole mitään tarkistusta, jolla parlamentti voisi tuomita voimakkaasti kidutuksen. 
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Puhemies.
Hyvät parlamentin jäsenet, tiedätte varsin hyvin, ettei tämä ole keskustelu. Ei ole asianmukaista keskustella nyt tästä perustavanlaatuisesta kysymyksestä.

Puhemies.
Äänestämme nyt koko päätöslauselmaesityksestä näin muutettuna.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Paul A.A.J.G. Lannoyen laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö komission tiedonannosta "Vesihuolto kehitysmaissa ja EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan painopisteet" (KOM(2002) 132 - C5-0335/2002 - 2002/2179(COS)) (A5-0273/2003) 
Puhemies. Jäsen Knolle esittää ensin suullisen tarkistuksen tarkistukseen 15.

Knolle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyydän, että parhaillaan äänestettävänä olevaan tarkistukseen tehdään seuraava muutos. Viimeinen rivi kuuluu: "(--) the work of private operators". Pyydän, että sana private poistetaan, jotta kohta kuuluisi: "the work of operators".
Puhemies.
Ovatko jäsenet samaa mieltä tämän suullisen tarkistuksen jättämisestä? Onko vastalauseita? 
Äänestämme tarkistuksesta 15 suullinen tarkistus mukaan luettuna.
Esittelijä pyytää puheenvuoroa.

Lannoye (Verts/ALE)
Arvoisa puhemies, olin pyytänyt saada jättää suullisen tarkistuksen. Pyydän sosiaalidemokraattien ryhmää poistamaan tarkistuksestaan pienen osan, jossa todetaan "can be sometimes in practice". Ehdotan, että he poistavat tämän osan lauseesta. Jos he ovat samaa mieltä, tuen heidän tarkistustaan, muussa tapauksessa äänestän sitä vastaan.

Puhemies.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ei suostu tähän poistoon. Tarkistuksesta äänestetään siis sen alkuperäisessä muodossa. 
Äänestämme nyt koko päätöslauselmaesityksestä tarkistukset mukaan luettuina.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Luisa Morgantinin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille "Kauppapolitiikka ja kehitys - kehitysmaiden auttaminen hyötymään kaupasta" (KOM(2002) 513 ? 2002/2282(INI)) (A5-0277/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
John Bowisin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö komission tiedonannosta terveydestä ja köyhyyden vähentämisestä kehitysmaissa (KOM(2002) 129 ? C5-0334/2002 ? 2002/2178(COS)) (A5-0217/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Richard Howittin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle "Valtiosta riippumattomien toimijoiden osallistuminen EY:n kehitysyhteistyöpolitiikkaan" (KOM(2002) 598 ? (2002/2283(INI)) (A5-0249/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Roy Perryn laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö televisiosta ilman rajoja (2003/2033(INI)) (A5-0251/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Myrsini Zorban laatima kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan mietintö kulttuuriteollisuudesta (2002/2127(INI)) (A5-0276/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Bastos (PPE-DE)
. (PT) Euroopan unionin tavoitteena on varmistaa, että Eurooppa pysyy vauraana ja rauhanomaisena. Euroopan unioni on kuitenkin myös merkittävä yhteistyökumppani erityisesti kehitysmaille. 
Kiitän komissiota sen vuotta 2001 koskevasta vuosikertomuksesta EY:n kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkoisen avun täytäntöönpanosta. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan lausunnon valmistelijana minun on kuitenkin korostettava sitä, että sukupuolta, kehitystä ja köyhyyden torjuntaa koskevat kysymykset liittyvät toisiinsa. Komission olisi sen vuoksi sisällytettävä kehitysyhteistyöpolitiikkaansa koulutukseen, terveyteen, sukupuolten väliseen tasa-arvoon ja köyhyyden torjuntaan liittyvät täsmälliset tavoitteet. Olisi lisättävä rahoitusta, jolla edistetään naisten asemaa liike-elämässä. Lisäksi kehitysyhteistyöpolitiikkaan olisi aina sisällytettävä lapsikuolleisuuden ja äitiyskuolleisuuden vähentäminen sekä toimia, joilla torjutaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, sukupuolielinten silpomista, tyttöjen raiskauksia ja ihmiskauppaa. Komission olisi varmistettava naisten ja miesten tasapuolinen osallistuminen hankkeisiin sekä kiinnitettävä erityistä huomiota alueisiin, joilla naisia syrjitään eniten.
Tuen komissiota ulkoisen avun uudistuksessa, jonka ansiosta voimme tehostaa kehitysyhteistyöpolitiikan arviointia ja parantaa sen täytäntöönpanoa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Martínez Martínezin mietinnössä kehotetaan parlamenttia hyväksymään komission vuotta 2001 koskeva vuosikertomus sen kehitysyhteistyöpolitiikasta ja ulkoisen avun täytäntöönpanosta. Äänestimme mietintöä vastaan korostaaksemme sitä, että vastustamme sekä komission politiikkaa että sen perusteluja. 
Jopa kovin virallisen UNDP:n raportissa todetaan, että suurimmassa osassa köyhiä maita tilanne heikentyi viime vuonna ja joissakin maissa tilanne on katastrofaalinen. Näissä olosuhteissa jo mietinnön otsikko, jossa viitataan kehitysyhteistyöpolitiikkaan, on loukkaus näitä satoja tuhansia ihmisiä kohtaan, joiden tilanne ei suinkaan kohene vaan ainoastaan heikkenee. 
Loukkaavaa on myös se, että mietinnössä kehdataan suhtautua myönteisesti siihen, että komissio painottaa köyhyyden vähentämistä. Annetun avun määrä on säälittävä; se ei yllä lähellekään niitä summia, joita näiden maiden ryöstäminen tuottaa öljy-, rakennus- ja meriliikennealan säätiöille ja niille lukemattomille eurooppalaisille yrityksille, jotka rikastuvat näissä maissa maksettujen vähäisten palkkojen ansiosta.
Mietinnössä vaaditaan erityistoimia alkuperäisväestöjen suojelemiseksi. Siirtomaa-ajoista muistuttavaa kielenkäyttöä lukuun ottamatta köyhiä maita ja erityisesti Afrikkaa on ennen kaikkea suojeltava näiltä roistoilta, näiltä suurilta kartelleilta? 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olin hyvin tyytyväinen siihen, että parlamentti tuki niin voimakkaasti Ebnerin mietintöä. Omien esi-isieni kielet Skotlannissa - gaeli ja alamaan skotti (Lowland Scots) - ovat kärsineet huomattavasta syrjinnästä ja laiminlyönnistä pari vuosisataa. Kuten tiedämme, monet gaelin puhujista karkotettiin mailtaan kauhistuttavien ylämaan puhdistusten (Highland Clearances) aikana. 
Näissä olosuhteissa on syytä riemuita siitä, että vuotuinen National Gaelic Mod -festivaali (Am Mòd Nàiseanta Rìoghail) pidetään tänä vuonna sadatta kertaa Obanin kaupungissa. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että siellä on yksi vaalipiirini toimistoista. 
On valtavan surullista, että Duncan Ban MacIntyren ja Robert Burnsin kielistä on tullut enemmän tai vähemmän vieraita kieliä Argyllshiren ja Ayrshiren lapsille, kuten myös muualla Skotlannissa asuville lapsille. Nämä ovat yhden maan tarjoamia esimerkkejä yleismaailmallisesta eurooppalaisesta ongelmasta. Olen hyvin tyytyväinen siihen, että minulla oli valmistelukunnassa mahdollisuus vaikuttaa siihen, että kielellisen monimuotoisuuden kunnioittaminen sisällytetään unionin tavoitteisiin, jos me hyväksymme perustuslakiluonnoksen. Myös perusoikeuskirja on hyödyllinen. Tarvitsemme kuitenkin ennakoivaa apua, ja sitä Ebnerin mietintö lupaa. Toivon, että komissio jatkaa tästä. Olen erittäin tyytyväinen tämän äänestyksen tulokseen ja siihen, että sain osallistua siihen.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen siihen, että tämä mietintö hyväksyttiin. Etelä-Tirolista kotoisin olevan Michl Ebnerin mietintö on jatkoa niille lukuisille merkittäville mietinnöille, joita parlamentissa on hyväksytty tästä aiheesta 1980-luvulta lähtien alkaen Arfén mietinnöstä, jonka laatija oli merkittävä sosiaalidemokraatti Valle d'Aostasta. Se ilahduttaa minua. Itälaajentuminen loi tarpeen sille, että näissä asioissa oli annettava selkeä viesti, sillä unioniin hakeutuu nyt hyvin suuri määrä vähemmistöjä ja etnisiä ryhmiä: unkarilaiset Slovakiassa, saksalaiset ja puolalaiset T?ekissä, puolalaiset Liettuassa, liettualaiset Puolassa ja niin edelleen. Jos vähemmistöihin kuuluvat ihmiset lasketaan yhteen, he muodostavat lukumäärän perusteella laajentuneen EU:n toiseksi suurimman jäsenvaltion Saksan jälkeen ja ennen Ranskaa. Tämä osoittaa, miten merkittävä tämä kysymys on määrällisesti. Laadullisestikin se on erittäin merkittävä, sillä näistä vähemmistöistä voi muodostua joko EU:n peruskivijalan koossa pitävä laasti tai sen räjäyttävä panos. Me haluamme, että vähemmistöistä tulee EU:n koossa pitävä voima.
Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Puolustan kiivaasti Euroopan kulttuurisen monimuotoisuuden säilyttämisestä ja myös kehittämistä etenkin nyt, kun Eurooppa laajentuu 25 jäsenvaltion suuruiseksi. 
Koska kielet ovat tämän monimuotoisuuden keskeinen osatekijä, kannatan myös kielellistä laajentumista kaikista siihen mahdollisesti liittyvistä käytännöllisistä tai teknisistä vaikeuksista huolimatta. 
Huomautan pelkääväni, että ne, jotka kannattavat kielten määrän lisäämistä, pelaavat kaksinaamaista peliä ja pyrkivät todellisuudessa vakiinnuttamaan englannin ylivallan entistä paremmin. 
Niinpä meidän on pohdittava kielikysymystä ja erityisesti harkittava jälleen puolueettomasti esperantoa. 
Englannin ylivalta ei ole hyväksi Euroopalle eikä Yhdistyneelle Kuningaskunnalle, jonka kielestä tulee pelkkä käytännön selviytymiskieli.

Claeys, Philip (NI)
. (NL) Euroopan kielellisen ja kulttuurisen monimuotoisuuden kunnioittaminen ja turvaaminen on kunniallinen tavoite. Tämän monimuotoisuuden vähäinenkin heikkeneminen köyhdyttäisi kulttuurista perintöämme. Siksi toimet sen välttämiseksi, kuten ehdotus Euroopan kielellistä monimuotoisuutta ja kielten oppimista käsittelevän viraston perustamisesta, ansaitsevat kaiken tuen. 
Päätöslauselmaesitys perustuu kuitenkin avoimesti Euroopan neuvoston puitesopimukseen kansallisten vähemmistöjen suojelemisesta. Flanderin alueen hallitus on aina kieltäytynyt - hyvällä syyllä - allekirjoittamasta tätä sopimusta, sillä Flanderiin muuttaneet ranskankieliset belgialaiset haluavat käyttää sitä hyväkseen saadakseen ranskan tunnustettua Flanderin viralliseksi kieleksi. Tämä on ristiriidassa suurella vaivalla vakiinnutetun kielilainsäädännön ja Belgian alueperiaatteen kanssa. Kysymys koskee pääasiassa ihmisiä, jotka eivät suostu sopeutumaan alueen hollanninkieliseen luonteeseen ja tekevät itse asiassa kyvyttömyydestä opettaa toista kieltä - tässä tapauksessa hollantia - poliittisen kiistanaiheen. 
Koska mietinnössä ei esitetä mitään toimia, joilla estetään se, että alueelle saapuneet suhteellisen uudet tulokkaat voisivat käyttää perustamissopimusta hyväkseen ja mitätöidä suurella vaivalla saavutetun kielellisen tasapainon, Vlaams Blokin edustajat äänestävät sitä vastaan.

Gasòliba i Böhm (ELDR)
. (ES) Kerron mielihyvin, miksi äänestin Ebnerin mietinnön puolesta, ottaen huomioon, miten kauaskantoinen merkitys kielten edistämisellä, kunnioittamisella ja tarvittaessa myös suojelemisella on. Kielet rikastuttavat Euroopan unionin kulttuurista ja kielellistä perintoä, ja niiden pitäisi ilmentää Euroopan perustuslakiluonnoksen tunnuslausetta "erilaisuudessaan yhdistynyt". Kielet ovat perustuslakiluonnoksessa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettujen kielellisten ja kulttuuristen oikeuksien ydin. 
Tässä yhteydessä haluan erityisesti kiinnittää huomiota siihen, että jäsenvaltioiden viralliset kielet olisi lisättävä unionin virallisten kielten joukkoon. Espanjan sisäinen esimerkki koskee katalaania, jota puhutaan yli kymmenen miljoonan asukkaan alueella. Parlamentti on Redingin mietinnössä tunnustanut, että katalaani ansaitsee erityiskohtelua Euroopan unionin ytimessä nauttimansa aseman ja merkityksensä takia.
Valitettavasti Espanjan peräkkäiset hallitukset eivät ole puolustaneet autonomisten alueiden säännöksissä tunnustettuja virallisia kieliä eivätkä ole näin ollen ottaneet huomioon ja kehittäneet Espanjan perustuslain periaatteita ja oikeuksia. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, että Euroopan unioni tunnustaa nämä kielet ja suojelee niitä hallitusten kannoista huolimatta. 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Kielellisen monimuotoisuuden tunnustaminen EU:ssa ei ole mikään legenda. Kaikkiaan 40 miljoonaa EU:n kansalaista puhuu tällä hetkellä jotakin muuta kuin maansa virallista kieltä, ja ensi vuonna heitä on yhteensä 46 miljoonaa. Maahanmuuttajien lasten ja lastenlasten ensimmäiseksi kieleksi muodostuu ympäristön kieli. Tämä ei päde valtiottomiin kansoihin tai ihmisiin, jotka asuvat erillisissä saarekkeissa toisella puolen valtion rajaa, joka erottaa heidät samankielisistä. Euroopassa on käyty pitkäaikaista taistelua kansalaisten omakielisen koulutuksen, hallinnon ja työn turvaamiseksi. Ihmisistä, joilla ei ole tätä mahdollisuutta, tulee toisen luokan kansalaisia. Ensimmäisen luokan kansalaisia ovat ne, jotka puhuvat vallitsevaa kieltä kotona tai ovat sopeutuneet siihen täysin. EU:n sisällä alkaa olla havaittavissa jyrkkä ristiriita niiden kansojen välillä, joilla on oma valtio, ja niiden, joita kohdellaan vähemmistöinä pääasiallisesti toista kieltä puhuvissa valtioissa. Viimeksi mainitun ryhmän kieltä ei vieläkään tunnusteta EU:ssa, ellei se satu olemaan naapurivaltion kieli. Esimerkiksi kymmenen miljoonaa katalaanin puhujaa saavat jatkossakin ihmetellä, miksi heidän kielensä on vähemmän arvokas kuin tanskalaisten, suomalaisten, Baltian kansojen tai slovenialaisten paljon pienemmät kielet. Edessä on pian suuria konflikteja, jos ratkaisua ei löydetä ajoissa.

Pasqua (UEN)
. (FR) Tämä aloite osoittaa, että on harhauttavaa ja kömpelöä haluta käsitellä Euroopan tasolla kysymyksiä, joiden on oltava pelkästään kansallisia. Tässä hyökätään nyt yhtä joidenkin jäsenvaltioiden kansallisen yhtenäisyyden keskeistä osatekijää - kieltä - vastaan, koska ei olla tyytyväisiä ylikansalliseen yhdentymiseen, joka heikentää jäsenvaltioiden suvereniteettiä ylhäältä käsin, tai valtioiden sisäiseen alueellistumiseen, joka toimii alhaalta ylös.
Tavoitteena ei ole ainoastaan tunnustaa kielellinen monimuotoisuus puolueettomalla tavalla vaan myös edistää sitä kansallisten kielten kustannuksella. Ei myöskään ole syytä epäillä sitä, ettei vähemmistökielten ja alueellisten kielten tunnustaminen valmistaisi tietä niitä puhuvien kansojen tunnustamiselle? 
En näin ollen voi hyväksyä sitä, että komissio laatii "kriteereitä vähemmistökielen tai alueellisen kielen määrittelemiseksi mahdollista kielten monimuotoisuutta koskevaa ohjelmaa varten" tai että alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskevasta eurooppalaisesta peruskirjasta halutaan tehdä vaikutuksiltaan sitova - mikä on toinen huolenaihe. 
Kannatan täysin kulttuuri-identiteettien ja alueellisten kieli-identiteettien säilyttämistä, mutta olen myös uskollinen perustuslaissamme vahvistetuille periaatteille, joiden mukaan Ranska on jakamaton tasavalta ja tasavallan kieli on ranska.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin mietintöä vastaan. En siksi, että Euroopan vähemmän puhutut alueelliset kielet eivät mielestäni ansaitsisi kunnioitusta, suojelua ja levitystä, vaan koska tunnen, että esittelijän tässä kysymyksessä omaksuma lähestymistapa vauhdittaa separatistisia pyrkimyksiä jäsenvaltioissa. Tämä johtaa siihen, että 1800- ja 1900-luvun konflikteista ja niitä alati seuranneista aluesopimuksista periytyvät poliittiset ja alueelliset kiistat vahvistuvat. 
Mietinnöstä käydyn keskustelun sävy on selvä osoitus siitä, mitä juuri sanoin. Keskustelua on hallinnut muun muassa kyvyttömyys ymmärtää paljoakaan siitä, mitä on sanottu. Lisäksi vähemmistökieliä ja alueellisia kieliä on käytetty selkeästi ja silmiinpistävästi monien kansallisten vähemmistöjen häpeämättömän kostonhalun välikappaleena. Jotkin näistä vähemmistöistä ovat tunnetusti mukana huolestuttavissa separatisti- ja itsenäisyysliikkeissä, joista osa ei epäröi hetkeäkään turvautua väkivaltaan tai julmuuteen. 
Euroopan unionin ei mielestäni pitäisi antaa sekaantua jäsenvaltioidensa rakenteeseen ja sisäisiin asioihin saati sitten puuttua edes epäsuorasti niiden poliittiseen ja institutionaaliseen valtatasapainoon. 
Tunnustan, että Euroopan kulttuurinen ja kielellinen monimuotoisuus on säilytettävä, mutta koen, että vaatimus perustaa jälleen yksi eurooppalainen virasto tätä tarkoitusta varten on merkki siitä, että? 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Voimme yhtyä joihinkin yhteiseen päätöslauselmaan sisältyvistä kehotuksista ja olemme samaa mieltä katastrofien uhkaamien maiden välisestä yhteistyöstä erityisesti Portugalin kaltaisten maiden auttamiseksi. Kokonaisuudessaan tekstissä kuitenkin häivytetään jäsenvaltioiden vastuu siitä, etteivät ne kyenneet vastaamaan hellekesän ja metsäpalojen seurauksiin. 
Jäsenvaltiot eivät luonnollisestikaan ole vastuussa itse hellekesästä eivätkä yleisesti ottaen tulipaloista. Miksei vanhainkodeissa ja sairaaloissa kuitenkaan ollut riittävästi henkilökuntaa, joka olisi voinut huolehtia hellekesän aiheuttamista seurauksista vanhuksille? Miksei palomiehiä tai varusteita ollut riittävästi metsäpalojen sammuttamiseksi? 
Syynä on se, että kaikki - myös rikkaimmat - jäsenvaltiot ovat vuosikausia leikanneet olennaisten julkisten palvelujen talousarvioita. Ne vähentävät julkisille palveluille suunnattuja määrärahoja eivätkä palkkaa riittävästi henkilökuntaa. Tavanomaisissa olosuhteissakin sairaaloiden ensiapupalvelut ja palohälytyspalvelut toimivat äärirajoillaan ja täyttävät velvollisuutensa ainoastaan altistamalla henkilökuntansa sietämättömille työolosuhteille. Mitä arvoa voidaan tällaisissa olosuhteissa antaa muutenkin erittäin epämääräisille lupauksille siitä, ettei tämä tapahdu enää uudestaan? 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Jos unohdetaan tiedotusvälineiden aiheuttama häly, Euroopan tämänkesäisen helleaallon olisi avattava päätöksentekijöiden silmät ainakin kahdelle asialle. 
Olemme vastuussa ilmastohäiriöstä ja siitä vaarallisesta maailmasta, jonka jätämme lapsillemme. 
Joidenkin asioiden osalta on jo liian myöhäistä. Toisissa asioissa on tehtävä rohkeita päätöksiä hyvin nopeasti, vaikka ne eivät olisikaan suosittuja. 
Tuhansien ihmisten kuolemat, useimmiten vanhusten mutta myös tuntemattomiksi jääneiden ihmisten kuolemat, muistuttavat meitä siitä, ettei riitä, että pitkitämme elämää, vaan meidän on annettava ihmisille mahdollisuus elämään heidän tilanteestaan, vammastaan, terveydentilastaan ja iästään huolimatta. 
Yhteiskuntamme on kaukana tästä tavoitteesta, ja mikä pahinta, se loittonee siitä koko ajan. (Katsokaa vaikka Ranskan hallituksen päätöksiä alentaa veroja.)

Fiebiger (GUE/NGL)
. (DE) Heinä- ja elokuussa äärimmäinen helle, kuivuus ja metsäpalot koettelivat suunnattomasti Euroopan kansalaisia. Erityisesti metsäpalot aiheuttivat vakavia vahinkoja; ihmisiä menehtyi, ja kasviston ja eläimistön tuhoutuminen vahingoittaa edelleen ekosysteemiä. 
Tuhoutuneiden kotien, tehtaiden ja infrastruktuurin jälleenrakentaminen hellekesän seurauksista kärsineillä alueilla kestää vuosia, eivätkä ihmiset pysty siihen yksin. Vahinkojen korjaaminen edellyttää kokonaisen avustusjärjestöjen verkoston luomista, ja tuhoista kärsineet ihmiset tarvitsevat kiireesti erityisesti Euroopan yhteisön solidaarisuutta. 
Tämän vuoksi katson, että yhteensä 31,6 miljoonan euron avun suuntaaminen vakavista tuhoista kärsineille ihmisille on EU:n ensimmäinen merkittävä toimi, mutta meidän on silti lähdettävä siitä, että rahallista tukea on lisättävä. Se, kuinka paljon tukea on lisättävä, voidaan määritellä vasta, kun tuhojen täysi laajuus on saatu täsmällisesti varmistettua. Samanaikaisesti on välttämätöntä varmistaa, että pitkän aikavälin apu, jota tarvitaan sosiaalisten ja taloudellisten rakenteiden jälleenrakentamiseksi, saadaan käynnistettyä kiireesti ja ilman byrokratiaa. 
Metsien tulevan suojelun kannalta on myös ryhdyttävä toimiin säätiedotusten parantamiseksi, jotta äärimmäisiin sääolosuhteisiin liittyvät riskit olisi mahdollista minimoida. 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Emme äänestäneet hellekesää koskevan yhteisen päätöslauselman puolesta siitä yksinkertaisesta ja hyvästä syystä, että siinä ei oteta huomioon katastrofin sosiaalista, terveydellistä ja ympäristöllistä ulottuvuutta. Helleaalto ei ole kohtalo, eivätkä sen karmaisevat seuraukset olleet väistämättömiä. Tämä ilmastollinen onnettomuus on pääosin seurausta ihmisen toiminnasta johtuvan ilmaston lämpenemisen aiheuttamasta kasvihuoneilmiöstä.
Muut vaihtoehdot ovat kuitenkin mahdollisia ja etenkin se, että vaaditaan teollisuusmahteja noudattamaan Kioton pöytäkirjaa. Vapaiden markkinoiden ohjaamat energiavalinnat ja liikennepoliittiset valinnat ovat haitallisia ja rikollisia. Milloin hyväksytään päätöslauselma uusiutuvista energialähteistä, jotta fossiiliset polttoaineet ja ydinvoima voidaan unohtaa? Milloin hyväksytään päätöslauselma, jossa asetetaan etusijalle rautatiekuljetukset sekä yhdistetyt rautatie- ja maantiekuljetukset, ja toinen päätöslauselma muista kansalliseen ja alueelliseen kehitykseen vaikuttavista valinnoista? 
Lopuksi totean, että jos pienennämme edelleen julkisen talouden alijäämää ja vähennämme julkisia palveluja vakaus- ja kasvusopimuksen opin mukaisesti, joudumme karsimaan sosiaalipalveluja ja sulkemaan sairaaloita. Jos ajamme edelleen vanhuksia epävarmoihin tilanteisiin ja köyhyyteen uudistamalla eläke- ja avustusjärjestelmiä, asetamme heidät entistä suojattomampaan asemaan ja tuhoamme sosiaaliturvajärjestelmät. Tämä politiikka on tappanut yli 14 000 ihmistä Euroopassa. Meidän on tehtävä toisenlaisia valintoja yhteiskuntamme puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Päätöslauselman lopullinen teksti täyttää pitkälti Portugalin kansalaisten odotukset ja on viimeinkin riittävä vastaus siihen laajamittaiseen, tuhoisien metsäpalojen aiheuttamaan katastrofiin, joka koetteli Portugalia heinäkuun lopussa ja elokuussa.
Äänestin kaikkien kompromissipäätöslauselmaesitykseen esitettyjen tarkistusten puolesta ja olen tyytyväinen siihen, että ne kaikki hyväksyttiin, sillä ne paransivat merkittävästi ryhmien edustajien jo aiemmin saavuttamaa työn korkeaa tasoa. 
Portugalin oikeutettu pyyntö, joka koskee sen solidaarisuusrahastosta saaman avustuksen korottamista, on saanut täällä tänään vahvan luottamuslauseen. Tekeillä on nyt myös täydentävä toimenpide, jolla jotkin rakennerahastojen ja yhteisön ohjelmista järjestetään uudelleen, jotta niillä voitaisiin vastata katastrofin seurauksiin. Tämäkin toimenpide on saanut uutta vauhtia. Samaan aikaan parlamenttiin pian saapuvan niin sanotun Forest Focus -asetusluonnoksen toinen käsittely on edistynyt huomattavasti sikäli, että Euroopan parlamentin jo aiemmin esittämät vaatimukset, jotka koskivat metsäpalojen torjuntaohjelman asianmukaista tarkistamista sellaisena kuin se toimi vuoden 2002 loppuun asti, on hyväksytty uudestaan.

Sornosa Martínez (PSE)
. (ES) On rohkaisevaa, että komissio sitoutuu käyttämään solidaarisuusrahastoa metsäpalojen aiheuttamien vahinkojen korjaamiseksi. Siitä huolimatta annamme edelleen ristiriitaisia viestejä. Me Euroopan unionin toimielimissä puhumme ristiin, kun julistamme, kuten komission jäsen Barnier eilen, että ensisijaisena tavoitteenamme on torjunta, ja sitten vähennämme Forest Focus -ohjelmasta maksettavia avustuksia tai viivyttelemme liian kauan keskeisten torjunta-aloitteiden, kuten Euroopan pelastuspalveluviraston, kanssa. 
Kuulimme eilen, että 95 prosenttia metsäpaloista aiheutuu välinpitämättömyydestä ja keinottelijoiden toimista. Eivätkö Euroopan hallitukset ole myös välinpitämättömiä, kun ne eivät ota huomioon, että ilmastonmuutoksen seurauksena maamme autioituvat ja luonnon monimuotoisuus katoaa?
Kaikkien näiden ristiriitaisuuksien vuoksi on sietämätöntä, että vuosilta 1992-2002 jäi ylimääräisiä määrärahoja, joita ei käytetty metsäpalojen torjuntaan. Vielä sietämättömämpää on, että komissio pyrkii jatkamaan Forest Focus -ohjelmaa koskevia suunnitelmiaan. Kahden viime vuoden aikana olemme menettäneet nimenomaan metsäpalojen torjuntaa koskevan asetuksen. Olemme menettäneet maaseudun kehitysrahastoon viisi miljoonaa euroa, joista kukaan ei osaa tehdä selkoa, ja saatamme menettää vieläkin enemmän talousarviomäärärahoja. Nämä varat ovat elintärkeitä, jos tarkoituksena ei ole antaa metsien tuhoutua hehtaari hehtaarilta.

Vairinhos (PSE)
. (PT) Infrastruktuurin jälleenrakentamiseksi ja kärsineiden alueiden elvyttämiseksi toteutettavan ohjelman päätavoitteina olisi oltava uudelleen istuttaminen ja metsitys. Nämä toimet olisi rahoitettava rakennerahastoista, Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahastosta sekä koheesiorahastosta. 
Etelä-Euroopan maissa metsäpalojen torjuntaa olisi edistettävä ottamalla käyttöön sitovia toimia, joita jäsenvaltioiden hallitusten olisi noudatettava tiukasti. Torjuntaa ei saa jättää puhtaasti taloudellisten toimintatapojen varaan, kuten juuri kokemamme katastrofin yhteydessä oli tehty.
Jäsenvaltioiden kansallisissa, alueellisissa ja paikallisissa maankäyttösuunnitelmissa on aivan ehdottomasti huolehdittava metsävaroista laatimalla aikatauluja kotoperäisten lajien suojelua koskeville aloitteille, torjuntatoimille ja luonnollisen metsityksen toimille, jotta turvataan asianomaisella alueella olevien yhteisöjen erityisluonne ja elämänlaatu.

Sörensen (Verts/ALE).
Äänestin vastaan. Miksikö? Koska haukumme väärää puuta näillä päätöslauselmia. Kysyisinkin, emmekö ole vaarassa luisua totalitaariseen ajatustapaan tuomitsemalla vain Kuuban tilanteen, kun muissa, meille oletetusti ystävällismielisissä maissa on edelleen vallalla samanlaisia, vielä järjestelmällisempiä ja paljon pitkäaikaisempia käytäntöjä? Tämä merkitsee, että Euroopan unionistakin on tulossa totalitaarinen järjestelmä, joka valikoi, ketä se pitää vastuullisena ja syyttää. Missä määrin Kuuba ja sen kansa ovat viimeisten 40 vuoden aikana todella voineet kehittää omaa politiikkaansa? On tekopyhää osoittaa sormella ainoastaan Kuubaa. Sen sijaan tarvitaan keskinäiseen kunnioitukseen perustuvaa ymmärtämystä ja yhteistyötä. Mielessäni ovat siksi myös Guantanamo ja sen tapahtumat sekä kaikki valheet ja ohjailu. Valheita kerrotaan, ja ihmisille jopa maksetaan valehtelemisesta, ja mielestäni sen pitäisi loppua. Vastustan tällaista toimintaa.

Martínez Martínez (PSE).
Arvoisa puhemies, äänestin Kuubaa koskevaa päätöslauselmaa vastaan, mutta en siksi, että olisin toista mieltä Kuuban tilanteesta vaan siksi, että olen toista mieltä siitä, mikä jätetään sanomatta. 
Mielestäni ei ole älyllisesti eikä poliittisesti perusteltua arvioida Kuuban tilannetta ottamatta huomioon Yhdysvaltojen aloittamaa hellittämätöntä hyökkäystä, jota saarivaltio on joutunut sietämään viimeiset 40 vuotta. Hyökkäys on ilmennyt monenlaisina toimina, myös terroritekoina, jotka kansainvälinen yhteisö on tuominnut. 
Tämä aggressiivinen politiikka on viime aikoina voimistunut, mistä Kuuban viranomaiset ovat oikeutetusti huolissaan etenkin nyt, kun ennaltaehkäisevä sota on noussut Valkoisen talon opinkappaleeksi ja Irakiin on hyökätty. Virtuaalinen sodanuhka, joka on leijunut Kuuban yllä niin monen vuoden ajan, on voimistunut todelliseksi sodanuhkaksi. Voimme kritisoida joitakin reaktioita tähän uhkaan - kuten olemme tehneetkin - mutta se ei merkitse, etteikö meidän pitäisi yrittää ymmärtää heitä. 
Kuubalaiset ovat vakuuttuneita kahdesta asiasta, ja olen heidän kanssaan samaa mieltä: ensinnäkin Euroopan unioni kohtelee Kuubaa toisin kuin muita samassa taloudellisessa tilanteessa olevia maita ja jopa maita, joissa on samanlainen hallitus kuin Kuubassa. Kuubalaiset ovat myös varmoja siitä, kuten minäkin, että tämä syrjintäpolitiikka ei ole sattumaa, vaan Yhdysvaltojen tukemaa. 
Mielestäni meidän on ehdottomasti tarkasteltava uudelleen Kuuban-politiikkaamme, ja välittömänä tavoitteenamme on oltava herättämämme uskottavuuden ja luottamuksen palauttaminen kaikkien niiden kuubalaisten keskuudessa, joiden kanssa olemme tekemisissä. Tämä ei tarkoita, että meidän on salattava huolemme ja kritiikkimme sekä toiveemme, että Kuuban kansan tilanne parantuu. Se tarkoittaa kuitenkin, että meidän on ilmaistava nämä ajatuksemme osoittaen samaa kunnioitusta, puolueettomuutta ja johdonmukaisuutta kuin osoitamme muille maille Israelista Marokkoon, Venäjästä Latviaan, Argentiinasta Guatemalaan ja jopa Kiinasta Yhdysvaltoihin. 
Euroopan unioni voi saavuttaa riittävän vaikutusvallan voidakseen parantaa Kuuban tilannetta ja suhteitaan Kuubaan vain, jos se palauttaa luottamuksensa ja uskottavuutensa ja osoittaa ymmärtämystä ja yhteisvastuullisuutta. Tämänkaltaiset päätöslauselmat eivät auta meitä lisäämään herättämäämme uskottavuutta ja luottamusta Kuubassa itsessään eikä muissa kehitysmaissa, joille Kuuba on yhä tärkeä vertailukohta.

Korakas (GUE/NGL).
Kuubaa koskeva keskustelu osoitti, että EU:lla on sama tavoite kuin Yhdysvalloilla: järjestelmän muuttaminen "rauhanomaisesti" ja järjestelmällisesti taloudellisia ja diplomaattisia suhteita ja muita keinoja käyttäen, markkinatalouden tuominen maahan väkisin sekä sosialismin kaataminen. 
Kävi selväksi, että valikoivasti yliherkät ja tekopyhät euro-yhdentäjät voivat kylläkin antaa anteeksi sosialistiselle Kuuballe sosialistisen hallituksen niin kutsutun autoritaarisuuden ja kaikki sen heikkoudet, mutta eivät sitä, että avoimesta sodasta ja nelikymmenvuotisesta imperialistien laittomasta kauppasaarrosta huolimatta Kuuba ylläpitää ja parantaa jatkuvasti väestönsä elin- ja koulutustasoa, joka on Latinalaisen Amerikan korkein, tai sitä, että sosialistinen Kuuba ja Fidel Castro ovat valonsäde ja taistelutahdon lähde alueen kansoille ja ihmiskunnalle yleensä.
Siksi he eivät ole näkevinään päivittäisiä teloituksia ja tuhansia poliittisia vankeja Yhdysvalloissa, Israelissa ja muualla ja suvaitsevat ne, tukevat synkkiä diktatuureja ja kansanmurhia, mutta itkevät krokotiilin kyyneleitä Kuuban imperialistien maksettujen kätyreiden kohtalon vuoksi. He eivät voi antaa anteeksi sitä, että Kuuban kansa määrätietoisesti puolustaa sosialistista kotimaataan viimeiseen asti, mikä näkyy päivittäin heidän taisteluyhtenäisyydessään. Seisomme epäröimättä heidän rinnallaan ilmaisten heille ihailumme ja kiitollisuutemme.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Tuomitsemme tietenkin raskaat tuomiot ja vapauden riistot Kuubassa unohtamatta kuitenkaan suunnatonta vastuuta, jota Yhdysvallat kantaa kauppasaarrostaan, poliittisesta painostuksestaan ja aseellisesta uhkastaan. Se ei pyri lisäämään näillä toimilla Kuuban väestön vapautta vaan tukahduttamaan tämän pienen maan, joka on uskaltanut jättäytyä sen suoran vaikutusvallan ulkopuolelle. 
Suurin osa edustajista on äänestänyt tämän Kuuban pidätyksiä vastustavan päätöslauselman puolesta, mutta kuinka moni heistä vaikenee heidän edustamansa suurvallan tukiessa, rahoittaessa ja aseistaessa autoritaarisia hallituksia tai diktatuureja erityisesti entisissä siirtomaissaan eli nykyisessä taloudellisessa vaikutuspiirissään? 
Hurskas närkästys Kuubassa tapahtuvia vapaudenriistoja kohtaan ei ole lainkaan uskottavaa, koska se on valikoivaa. Ensin pitäisi siivota omat nurkkamme!
Me puolestamme tuomitsemme oman valtiomme Ranskan, joka esiintyy ihmisoikeuksien mallimaana, mutta pitää samanaikaisesti joukkojaan useissa Afrikan maissa puolustaakseen - tarvittaessa asein kuten tällä hetkellä Norsunluurannikolla - autoritaarisia hallituksia, joiden oikeutus oman kansansa silmissä on äärettömän paljon pienempi kuin Kuuban hallituksen oikeutus Kuuban kansan silmissä. 
Emme ottaneet osaa tähän teeskentelyyn.

Santos (PSE)
. (PT) Kuuban poliittista ja sosiaalista tilannetta on vaikea ymmärtää ilman kyllin laveaa sosiokulttuurista tai historiallista näkökulmaa.
Kuuban nykyistä "sosialismia" ei voi siirtää saaren rantojen ulkopuolelle. Lisäksi Kuuban uhka saattoi olla todellinen 1960-luvulla, jolloin Neuvostoliiton ohjuksia oli eräässä vaiheessa suunnattu kohti Kuuban vaikutusvaltaista naapuria, mutta nykyään se on pelkkä harha, jota käytetään verukkeena poliittiselle vastakkainasettelulle. Vastakkainasettelu on katkerinta Kuubassa asuvien, Castron hallitusta puolustavien kuubalaisten ja niiden Yhdysvalloissa asuvien kuubalaispakolaisten välillä, joilla on huomattava vaikutusvalta Bushin hallinnossa.
EU:n on oltava läsnä Kuubassa seuratakseen, miten Kuuban poliittinen järjestelmä todella toimii ja missä määrin tätä toimintaa haittaa kauppasaarto, joka vaikuttaa väestöön traagisella tavalla mutta samalla jossakin mielessä tukee ja ylläpitää diktatuuria. Vielä nytkin, Kuuban diktaattorin arvosteltua 26. heinäkuuta ankarasti EU:n politiikkaa, ei voida sanoa, että kaikki ovet on suljettu ja kaikki mahdollisuudet käytetty. Komission jäsenen Nielsonin parlamentissa komission puolesta esittämä kanta on siksi oikeutettu. 
Koska hyväksyn päätöslauselman pääsisällön, mutta katson, ettei se mene tarpeeksi pitkälle, äänestin tyhjää.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Tämä päätöslauselma on yksi aloitteista, joilla vastataan viime aikoina tapahtuneeseen kärjistymiseen Kuuban vastaisessa häirintä- ja hyökkäyskampanjassa, jota Yhdysvallat on jatkanut yli 40 vuoden ajan. Havannassa olevan uuden Yhdysvaltain edustajan James Casonin toiminta erottuu selkeästi muusta prosessista. Hän rikkoo toimillaan avoimesti Kuuban itsemääräämisoikeutta tukemalla ja rahoittamalla "opposition jäseniä" tavoitteenaan Kuuban instituutioiden horjuttaminen ja jopa sellaisten olojen edistäminen, joiden varjolla Kuubaan voitaisiin hyökätä sotilasvoimin.
Päätöslauselmassa ei sanota sanaakaan terroriteoista ja ihmisryöstöistä, joita on tehty James Casonin jatkaessa urotöitään Kuubassa. Niiden myötä Kuuban sisäisiin asioihin puuttuminen on muuttunut laadullisesti.
Päätöslauselmassa ei tuomita Yhdysvaltojen Kuubaan kohdistuvaa kauppasaartoa, siksi että se on laiton, vastoin kansainvälistä oikeutta ja sillä on vakavia seurauksia Kuuban talouteen ja sen väestön elämänlaatuun. Kauppasaarto tuomitaan siksi että se "ei ole rakentava lähestymistapa edistää Kuuban järjestelmän muuttamista tai uudistamista". EU:n hyväksymät toimenpiteet merkitsevät Bushin hallinnon politiikan tahdotonta hyväksymistä. "Yhteistyötä" ei pitäisi käyttää keinona puuttua toisen maan sisäisiin asioihin. EU:n pitäisi sen sijaan omaksua molempia osapuolia hyödyttävä yhteistyöpolitiikka, jolla kunnioitetaan Kuuban itsemääräämisoikeutta ja itsenäisyyttä, ja kehittää sitä.
Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Vuonna 1955 näin omin silmin Etelä-Amerikan viheliäisen köyhyyden ja eriarvoisuuden. Se teki minusta Fidel Castron kannattajan jo ennen kuin hän otti vallan vuoden 1958 lopussa. Olen yhä sitä mieltä, että vaihtoehtoinen yhteiskunta, joka Kuubaan on sittemmin luotu ja joka on onnistunut pitämään puolensa yllättävän hyvin Amerikan pyrkiessä näännyttämään ja tuhoamaan sen, on arvokas. Kuubassa tärkeimpiä eivät ole raha tai taloudellinen valtapeli, vaan solidaarisuus ja kaikkien ihmisten tasa-arvo. Solidaarisuus ja tasa-arvo eivät kuitenkaan oikeuta niiden henkilöiden hiljentämiseksi langetettuja pitkiä vankeustuomioita ja kuolemantuomioita, jotka hallinnon kannattajien mielestä eivät osoita solidaarisuutta tai uhkaavat tasa-arvoa. Vaikka nykyinen Kuuba olisi paratiisin kaltainen, mitä se ei ole, paratiisia ei voi puolustaa tällaisin keinoin. Tällaiset ihmisoikeuksien rikkomukset eivät vakuuta ketään, vaan aiheuttavat katkeruutta niissä, joita niillä pyritään tuhoamaan. Ne ovat väärä vastaus Yhdysvalloista käsin järjestettyyn riudutuskampanjaan. Ihmisoikeuksien vakavia rikkomuksia ei voi suvaita, ei vaikka niitä harjoittaisivat ihmiset, joilla alunperin oli samanlaiset poliittiset tavoitteet. Äänestin jo aiemmin kiireellisistä aiheista käydyn keskustelun yhteydessä tuomitsemisen puolesta. On vahinko, että Kuuba suotta eristäytyy eurooppalaisista ystävistään.

Poos (PSE)
. (FR) Äänestin tyhjää Kuubaa koskevasta päätöslauselmasta. Yhdyn täysin nykyiseen Kuuban hallitukseen kohdistuvaan kritiikkiin, joka koskee vakavia ihmisoikeusrikkomuksia, mutta en voi hyväksyä sitä, että kymmenistä maista, joissa hallitus toimii samalla tavoin, vain Kuuba tuomitaan. 
Neuvoston, komission ja parlamentin on korkea aika omaksua tinkimätön, yhtenäinen ihmisoikeuspolitiikka, joka ei riipu maan koosta tai maantieteellisestä sijainnista eikä sen suhteista Euroopan unioniin tai Yhdysvaltoihin.

Queiró (UEN)
. (PT) Äänestin Kuubaa koskevan päätöslauselman puolesta. Tein niin, koska Kuuban kansalta puuttuvat edelleen kaikki alkeellisimmatkin kansalaisoikeudet, poliittiset oikeudet ja ihmisoikeudet, vaikka luulimme jo haudanneemme viimeisetkin Berliinin muurin sortumisen seurannaisvaikutukset. Euroopan parlamentin oli otettava tiukka, Fidel Castron hallituksen vastainen kanta. Halusin edistää tämän tavoitteen saavuttamista, koska Kuuban kansa elää diktatuurissa, joka on valinnut sulkeutumisen avautumisen sijaan, vangitsemisen vapauttamisen sijaan. Jos vuonna 2003 on vielä olemassa kansa, joka haluaa päästä vapaaksi, se on Kuuban kansa. Diktaattorin viimeisimmät lausunnot, joissa hän ilmaisee meille jo tutun vastuuttoman asenteensa torjumalla kaiken Euroopan unionin tuen, ovat siten sitäkin valitettavampia. 
Päätän puheenvuoroni muistuttamalla siitä tärkeästä seikasta, että Euroopan parlamentti myönsi vuonna 2002 Saharov-palkinnon Oswaldo Payá Sardiñasille. Näin se lähetti Kuuban hallitukselle poliittisen viestin, että eurooppalaisetkin seuraavat asioiden kehittymistä. Kuuban hallitus vastasi tähän viestiin ottamalla lisää poliittisia vankeja, jatkamalla ihmisoikeuksien rikkomista ja oikeusvaltion periaatteiden polkemista. Päätöslauselmassa Oswaldo Payá Sardiñas kutsutaan Eurooppaan selvittämään henkilökohtaisesti, mitä Kuubassa tapahtuu. Hallitus ei päästä häntä lähtemään. Emme saa hylätä häntä, se on velvollisuutemme.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen erittäin tyytyväinen kompromissiratkaisuun, joka hyväksyttiin ilman muutoksia. Oli lisäksi erityisen ilahduttavaa, että Saharov-aloitteeksi kutsumamme aloite vihdoin vahvistettiin ja sitä koskeva 2 kohta hyväksyttiin parlamentin ylivoimaisella enemmistöllä. Aloite merkitsee, että vuoden 2002 Saharov-palkinnon saaja Oswaldo Payá kutsutaan jälleen Eurooppaan ja otetaan vastaan korkeimmalla tasolla. Kutsun esittävät yhdessä Euroopan parlamentti, komissio, neuvosto ja jäsenvaltiot. 
Olen ylpeä voidessani sanoa, että olen yksi tämän aloitteen toukokuussa käynnistäneistä parlamentin jäsenistä. Se sai vähitellen yhä lisää tukijoita parlamentissa, kunnes heinäkuuhun mennessä yksittäisiä allekirjoituksia oli kertynyt 205 ja se hyväksyttiin ja vahvistettiin lopulta täysistunnossa. 
Toivon neuvoston ja komission nyt panevan tämän aloitteen täytäntöön asianmukaisesti. Monien kollegojeni tavoin uskon todella, että Saharov-aloitteen ajan mittaan nostattaman tuen suuri symbolinen merkitys yhdistettynä sen vahvistamiseen parlamentissa voi johtaa Kuuban tilanteen selvään ja ratkaisevaan kohenemiseen. Se saattaa olla juuri se muutoksen liikkeelle paneva voima, joka tähän asti on puuttunut.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tämän päivän tapahtumat van den Bosin mietinnön äänestyksessä olivat erittäin valitettavia. On sääli, että äskeinen puhemies, hänen henkilökohtainen taipumattomuutensa tai jopa ylpeytensä, esti parlamenttia saamasta selville totuutta tarkistus kuudentoista äänestystuloksesta. Me kaikki huomasimme, että marginaali oli hyvin kapea kautta koko äänestyksen, joten pyynnöllämme saada tarkistaa tulos oli erittäin hyvät perusteet. Esitän vetoomuksen siitä, ettei vastaava tilanne toistuisi enää milloinkaan täällä. Se loukkasi meidän oikeuksiamme.

Wieland (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensimmäistä kertaa olen pahoillani siitä, että te toimitte puhemiehenä, sillä olisin halunnut osoittaa sanani edeltäjällenne. Äänestin vakaumukseni tähden van den Bosin mietinnön puolesta, mutta en missään tapauksessa hyväksy tarkistusta 16. Olen myös kiitollinen esittelijälle siitä, että hän jalomielisesti auttoi puhemiestä pääsemään kiperästä tilanteesta ja antoi lopulta periksi, mutta tässä ei auttanut mikään. 
Puhemiehen oikeus tehdä lopullinen päätös tietyissä asioissa perustuu siihen, että hän tai kyseinen varapuhemies nauttii parlamentin luottamusta. Minun on nyt erittäin suureksi surukseni todettava, että puhemiehenä aiemmin toiminut varapuhemies ei enää nauti luottamustani, koska hän käytti väärin hänelle työjärjestyksen mukaisesti uskottua luottamusta.

Beysen (NI).
Arvoisa puhemies, äänestin van den Bosin mietinnön puolesta, mutta haluaisin valaista kahta seikkaa. Ensinnäkin haluaisin todeta, että monet viime vuoden maaliskuussa tapahtuneen Gujaratin joukkomurhan uhreista olivat intialaista alkuperää. On lisäksi väärin puhua kasvavan hindufundamentalismin uhkasta, sillä se antaa vääristyneen kuvan Intian tilanteesta. Sehän on ainoana Etelä-Aasian maana valinnut maallisen ja moniarvoisen valtiomallin. Valinta on selvä osoitus erilaisten väestöryhmien suvaitsemisesta. Kaikissa yhteiskunnissa on poikkeuksia, mutta niiden perusteella ei pitäisi tehdä yleistyksiä ja leimata intialaista yhteiskuntaa kaikkiaan fundamentalistiseksi. Intia on avoin, suvaitseva ja moniarvoinen yhteiskunta, jossa uskonnonvapaus on kirjattu perustuslakiin. Äänestin van den Bosin mietinnön puolesta tällä perusteella.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olemme tänään äänestäneet kahdesta ihmisoikeuksia koskevasta mietinnöstä. Vaikka itse asiassa olen tämän parlamentin jäsen juuri ihmisoikeuksien tähden, äänestin niitä molempia vastaan. Tämä johtuu siitä, että ihmisoikeuksia on valitettavasti käytetty väärin ideologisista syistä. Kritiikkini kohdistuu etenkin siihen tapaan, jolla otamme van den Bosin mietinnössä yksiselitteisesti kantaa uskonnonvapauden puolesta kaikkialla maailmassa, mutta pidämme samanaikaisesti kardinaali Ratzingerin ja katolisen kirkon lausuntoa samaa sukupuolta olevien liitoista jonkinlaisena ihmisoikeuksien rikkomuksena. Se on osoitus ihmisoikeuksien ideologisesta väärinkäytöstä. Eurooppalainen yhteiskunta ei perustu vain yksilön loukkaamattomaan ihmisarvoon vaan myös avioliiton ja perheen loukkaamattomaan arvoon, jonka puolustaminen kuuluu tehtäviimme poliitikkoina. Tulevissa ihmisoikeusmietinnöissä ei pitäisi kyseenalaistaa avioliittoa ja perhettä vaan suojella niitä.

Belder (EDD)
. (NL) Van den Bosin (D'66) laatimassa vuosittaisessa mietinnössä ihmisoikeuksista maailmassa vuonna 2002 ja Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta käsitellään niin monia aiheita, että on vaikeaa nähdä metsää puilta. Esittelijä tekee EU:n jäsenvaltioille karhunpalveluksen ehdottamalla, että ihmisoikeuspolitiikasta pitäisi päättää yhteisön tasolla. Mietinnössä olisi pitänyt rajoittua paljon enemmän assosiaatio- ja yhteistyösopimuksissa olevien ihmisoikeuslausekkeiden täytäntöönpanoon ja niiden tehokkuuden arviointiin. Tässä asiassa EU:n toimielinten - neuvoston, komission ja parlamentin - olisi ehdottomasti syytä mennä itseensä. 
Mietinnössä tuomitaan oikeutetusti kasvavat ääriliikkeet ja fundamentalismi, mutta siinä ei eroteta näitä vääristyneen uskonnon ilmaisumuotoja uskonnosta itsestään. Jos näin tehdään, uskontoa ei tarvitse pitää poliittisen keskustelun ulkopuolella väkisin. Lisäksi silloin on ilmeistä, että myös sosialismin ja liberalismin ideologiat ovat subjektiivisia filosofioita. Uskonnottomuus - mihinkään uskontokuntaan kuulumattomuus - perustuu sekin uskonvalintaan. Demokraattinen politiikka ei siten koskaan ole puolueetonta. 
Lopuksi on tärkeää todeta, että sinänsä arvokkaat kansainväliset ihmisoikeusnormit eivät ole lopullinen mittapuu, jota vasten ihmisten toimintaa arvioidaan. Tämän lain perustahan on ihmisessä itsessään, ikään kuin ihminen olisi itsenäinen ja säätänyt lain itseään varten. Tämä subjektiivisuus asettaa väitteet lain yleismaailmallisuudesta oikeisiin mittasuhteisiin. Poliittisen uskomukseni mukaan objektiiviset ja universaalit lait voivat perustua vain Jumalan, kaiken elämän luojan, ihmiskunnalle antamiin kymmeneen käskyyn. Onneksi suuri osa eurooppalaisissa yhteiskunnissamme nykyään noudatettavista laeista perustuu tähän. Olisi järkevää yksinkertaisesti tunnustaa tämä. Vasta sen jälkeen voidaan uskontojen väliseltä tai kulttuurien väliseltä vuoropuhelulta odottaa myönteisiä tuloksia.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Vaikka mietinnössä on asioita, joista olen samaa mieltä, minun on kiinnitettävä huomiota siihen, että mielestäni mietintöä - joka kaiken lisäksi koskee maailman ihmisoikeustilannetta - käytetään poliittisen pakottamisen välineenä. Siinä puolustetaan maita, joita pidetään ystävinä, ja kritisoidaan maita, jotka luetaan Yhdysvaltojen tai EU:n maalitauluiksi, mikä on osoitus kaksinaismoraalista. En esimerkiksi voi ymmärtää, miksi mietinnössä ei mainita Israelin Palestiinan-miehitystä tai Yhdysvaltojen ja sen liittolaisten hyökkäystä Irakiin. Kannatan siksi ryhmäni esittämiä tarkistusehdotuksia, joissa tuomitaan seuraavat seikat: 
Ihmisoikeusrikkomukset, joita Israel harjoittaa sen politiikkansa mukaisesti, johon sisältyvät hyökkääminen Palestiinan kansaa vastaan ja sen sortaminen murhaamalla ja vangitsemalla ihmisiä, tuhoamalla asuinrakennuksia sekä rakentamalla vastenmielinen ja laiton muuri, jonka tarkoituksena on Palestiinan alueen miehittäminen ja asuttaminen. 
Ennaltaehkäisevän sodan käsite sekä kaikkinainen sodan käyttäminen kansainvälisten konfliktien ratkaisemiseksi.
Yhdysvaltojen lietsoma Irakin miehitys, johon EU:n jäsenvaltioita osallistui ja joka on räikeästi vastoin kansainvälistä oikeutta ja YK:n peruskirjaa.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Ihmisoikeuksien suojelu EU:n ulkopuolella lakkaa olemasta uskottavaa, jos ihmisoikeustilanne EU:ssa itsessään on monilta osin heikko tai jos kaiken taustalla on eurooppalainen ylimielisyys tai EU:hun ei sovelleta samoja kriteerejä kuin muihin maihin. Euroopan ei pitäisi toimia samoin kuin Yhdysvallat. Vuosien ajan Yhdysvaltojen ihmisoikeuspolitiikan tarkoituksena oli rangaista hairahtuneita maita ja palkita niitä, joissa Yhdysvalloilla oli sotilaallisia ja taloudellisia etuja suojeltavanaan. Ensin mainituissa pienet ihmisoikeusrikkomukset tutkittiin perusteellisesti, kun taas jälkimmäisissä suuretkin ihmisoikeusrikkomukset lakaistiin maton alle, kiellettiin tai peiteltiin mahdollisimman pitkälle. Kehitysmaissa ihmisoikeudet rinnastettiin siten kykyyn noudattaa "amerikkalaista elämäntapaa" ja etenkin vapaan kilpailun olemassaoloon. Kansalaisten osallistumisesta demokraattiseen hallintoon, tasa-arvosta ja solidaarisuudesta tehtiin täysin toisarvoisia. Sortodiktatuureja tuettiin joukkokapinan pelossa. Vaikka Euroopan valtiot eivät useimmissa tapauksissa ole menneet tällaisiin äärimmäisyyksiin, sen tämänhetkiset suhteet Kiinan ja Iranin diktatuureihin perustuvat erittäin selvästi sen omaan etuun. Venäjän, Turkin ja Israelin hallitusten on yhä helpompi sortaa t?et?eenejä, kurdeja ja palestiinalaisia, kun EU haluaa olla hyvissä väleissä niiden kanssa. Mietintö on merkittävä panos muutoksen puolesta, mutta tapahtuuko todella mitään?

Pasqua (UEN)
Joudun tänäkin vuonna toteamaan, että maailman ihmisoikeuksia koskeva maratonmietintö ei palvele lainkaan tarkoitusperiä, joita sille olisi pitänyt asettaa. 
Eikö ole selvää, että sormen heristäminen milloin millekin maalle, perusteettomat syytökset ja sattumanvaraiset epäilyt ovat luvatonta sekaantumista kyseisten valtioiden sisäisiin asioihin eivätkä siten ole omiaan edistämään asioita myönteiseen suuntaan? 
Kenen nimissä parlamentti tuomitsee joidenkin jäsenvaltioiden diplomatian todeten niiden tukevan "epädemokraattisia järjestelmiä eri puolilla maailmaa silloin, kun ne palvelevat kyseisen jäsenvaltion omia taloudellisia, sotilaallisia [?] etuja"?
Lisäksi tässä mietinnössä leimataan kansainvälinen terrorismin vastainen taistelu sillä perusteella, että "se on vaarantanut ihmisoikeuksien suojelua huomattavasti". Sitä koskevat järjettömät huomiot osoittavat, että saarnaava sinisilmäisyys voittaa aina objektiivisen realismin. Kuitenkin lapsellinen idealismi osoittautuu usein katastrofaaliseksi juuri ulkopolitiikan alalla. 
Euroopan on korkea aika myöntää tämä muuttumaton geopoliittinen tosiasia ja lopettaa pikaisesti tuloksettomat ajojahtinsa.

Arvidsson, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
. (SV) Euroopan parlamentin maltillisen kokoomuksen valtuuskunnan mielestä on erittäin tärkeää, että parlamentti laatii vuosittain mietinnön siitä, miten EU:n jäsenvaltiot noudattavat ihmisoikeuksia. Ihmisoikeudet ovat eurooppalaisen yhteistyön tärkein kulmakivi. On itsestään selvää, että asetamme omille maillemme yhtä ankarat vaatimukset kuin ehdokasmaille ja muille Euroopan unionin ulkopuolisille maille. 
Pahoittelemme sitä vastoin, että mietinnössä ei keskitytä ainoastaan perusoikeuksiin vaan ilmaistaan myös muita poliittisia tavoitteita. Riippumatta siitä, mitä mieltä itse kukin on näistä poliittisista näkemyksistä, on vaarana, että tämä menetelmä murentaa perusoikeuksien merkitystä. Tästä syystä emme voi äänestää mietinnön puolesta kokonaisuudessaan.

Berthu (NI)
. (FR) Jäsen Fodé Syllan mietintö perusoikeuksista Euroopan unionissa on täynnä äärimmäisiä ehdotuksia ja antaa käsityksen siitä, mitä saattaa tapahtua, jos unionin toimivaltaa tällä alalla vahvistetaan, kuten Eurooppa-valmistelukunta ehdottaa. 
Pelkästään maahanmuuttoon liittyvien ehdotusten luetteleminen riittää: turvapaikkaoikeuden laajentaminen, laillisten maahanmuuttokanavien lisääminen, kansalaisuuden myöntämismenettelyjen keventäminen, Euroopan kansalaisuuden käsitteen ulottaminen unionin ulkopuolelta tuleviin laillisiin maahanmuuttajiin, äänioikeuden myöntäminen heille Euroopan parlamentin vaaleissa ja paikallisvaaleissa ja niin edelleen. 
Ehdotusten rinnalla arvostellaan ankarasti ja jyrkästi nimeltä mainittuja Euroopan maita, joita kehotetaan tekemään parannus maineensa palauttamiseksi. Lisäksi Ranskaa pyydetään ratifioimaan alueellisia kieliä ja vähemmistökieliä koskeva eurooppalainen peruskirja, jonka edellinen sosialistinen hallitus allekirjoitti. Toivon, ettei se tee sitä koskaan. 
On nähtävissä, että jos perusoikeuskirja tulee pakolliseksi, unionilla on perusoikeuskirjan ja Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan ansiosta valtuudet määrätä panemaan täytäntöön oikeuksia, jotka ovat omiaan murtamaan yhteiskuntamme rakenteet.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Se, mitä Euroopan unionin virkamiehet mahtipontisesti nimittävät perusoikeuksiksi, on parhaimmillaankin erittäin epämääräinen käsite, jonka sisältö merkitsee Euroopan työläisille ja heikoimmille asukkaille loppujen lopuksi hyvin vähän. Muutamia harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta mietinnössä ei tuoda esille edistysaskeleita vaan taantumista, joka johtuu useimmiten sellaisten valtioiden soveltamista politiikoista, jotka uskottelevat turvaavansa Euroopan kansojen todelliset oikeudet. 
Yhteiskuntamme kieltävät kaikkein alkeellisimmatkin yksilön oikeudet, taloudelliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset oikeudet ennen kaikkea vähemmistöiltä, ja kaikkein ankarimmin tämä vaikuttaa naisiin, lapsiin, vammaisiin, ikääntyneihin, homoseksuaaleihin, turvapaikan hakijoihin, maahanmuuttajiin, kansallisten vähemmistöjen edustajiin ja muihin vastaaviin tahoihin. Miljoonille työläisille tulevaisuus lupaa vain työttömyyttä, riittämättömiä palkkoja, työnantajien mielivaltaa, hyväksikäyttöä ja kuolemaan johtavia työtapaturmia. Missä ovat heidän perusoikeutensa, joista Euroopan unioni niin mahtipontisesti puhuu? 
Kannatamme mietintöä, koska se antaa paikkansapitävän kuvan todellisesta ihmisoikeustilanteesta Euroopassa. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että jakaisimme mietinnön laatijan harhakuvat siitä, että Euroopan unionin toimielimet kykenevät muuttamaan asioita perusteellisesti.

Cappato (NI)
. (IT) Tarvitsemme kipeästi eturistiriitoja ja monopolien keskittymistä sääntelevät kilpailusäännöt, jotka suojelisivat oikeusvaltiota ja kansalaisten vapauksia. Tämä puute johtuu yli 50 vuotta jatkuneesta hyvä veli -järjestelmästä ja yli 30 vuotta jatkuneesta RAI-TV:n täydellisestä monopoliasemasta, joka on viimeisten 15 vuoden aikana vähitellen muuttunut duopoliksi. 
Jopa tämän viimeisen kauden aikana valinta on ollut vähintään yhtä paljon vasemmistoliiton kuin oikeistonkin. Audiovisuaalista tiedonvälitystä ja sen suunnatonta valtaa vaikuttaa Italian tilanteeseen hallitsevatkin vaikutusvaltaisten lehtimiesten ryhmittymät, jotka ovat enimmäkseen keskusta-vasemmistolaisia mutta myös äärivasemmistolaisia. Ne muodostavat todellisen poliittisen voiman, joka on tähän saakka hallinnut RAI-TV:tä ja kuuluu Mediasetin ylimpään johtoon.
Coelho (PPE-DE)
. (PT) Euroopan parlamentin vuosittainen kertomus ihmisoikeustilanteesta EU:ssa auttaa merkittävällä tavalla ymmärtämään, kuinka ihmisoikeuksia noudatetaan ja suojellaan Euroopassa kokonaisuudessaan ja jokaisessa jäsenvaltiossa. Tarvitsemme tästä suojelusta täsmällisen ja tehokkaan arvioinnin, joka mahdollistaa selkeän näkemyksen ihmisoikeustilanteesta. Vasta sitten voimme tehdä sitä koskevia päätöksiä. 
Minun on valitettavasti todettava, että tämänvuotinen mietintö ei täytä näitä vaatimuksia. Ensimmäinen luonnos olisi voinut saada laajan yksimielisen kannatuksen, mutta tätä lopullista versiota ei voida mitenkään hyväksyä. Esittelijä on päättänyt laatia eräänlaisen ostoslistan, jossa hän arvostelee erinäisiä EU:n jäsenvaltioita ja esittää epärealistisia ja asiaankuulumattomia ehdotuksia.
Seuraavia ehdotuksia ei missään tapauksessa voida hyväksyä: 
turvapaikan myöntäminen valtiosta riippumattomien toimijoiden harjoittaman vainon uhreille 
koulutuksen järjestäminen kaikille, myös laittomasti maassa oleskeleville lapsille
EU:n lainsäädännön antaminen homoseksuaalien avioliitoista
äänioikeuden antaminen yhteisön ulkopuolisten maiden kansalaisille paikallisvaaleissa ja Euroopan parlamentin vaaleissa.

Cornillet (PPE-DE)
. (FR) Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän oli pakko äänestää tätä tekstiä vastaan, vaikka ryhmämme pitää ihmisoikeuksien kunnioittamista ja puolustamista erittäin tärkeänä.
Koko peruskirja mutta vain peruskirja. Tätä parlamentin hyväksymää periaatetta ei taaskaan noudatettu. Mietinnössä on kaikkea ostoslistasta militarismiin ja henkilökohtaisiin mielipiteisiin; se on aatteellisten mutta järjettömien toiveiden luettelo. Useat siinä mainitut asiat eivät liity millään lailla perusoikeuksiin yleensä eivätkä perusoikeuksiin Euroopan unionissa. 
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei ole samaa mieltä niin sanotuista edistysaskelista tietyillä aloilla (erityisesti turvapaikkaoikeuden alalla) eikä se hyväksy pyrkimystä yleistää peruskirjan henkeä joissakin syrjintään liittyvissä asioissa. Lisäksi maiden nimeäminen vain tekee tekstistä raskaamman ja herättää turhia nationalistisia reaktioita. 
Onko perusoikeuskirjaa sellaisenaan noudatettu kyseisen vuoden aikana Euroopan unionissa? Parlamentin pitäisi mietinnössään käsitellä tätä aihetta ja varmistaa, että sillä on laaja poliittinen pohja.

Dell'Alba (NI)
. (IT) Ainoastaan radikaalipuolue on 1960-luvun alusta lähtien sisällyttänyt totuuden ja tiedon väärinkäytön vastaisen taistelun jokaisen suuren väkivallattoman kampanjan ja onnistuneen kansanäänestysaloitteen kaikille oikeudellisille ja poliittisille tasoille. 
Silvio Berlusconi on yhtiöineen toki vastuussa siitä, että hän ryhtyi 1990-luvun alussa muuttamaan alunperin vaatimattoman mediaimperiuminsa RAI-TV:n kaltaiseksi laitokseksi hiipuvan poliittisen uransa pönkittämiseksi. Hän onnistui aikeessaan vain osittain, sillä hänen suurimmat mediaedustajansa arvioivat ja tukevat hänen poliittisten vastustajiensa vaalitilaisuuksia tai muita tilaisuuksia.
Tämä on ominaista Italian tilanteelle, tälle "Italian tapaukselle". Silvio Berlusconi ei vastusta tai uudista, kuten hän vaalikampanjansa aikana lupasi, vaan jatkaa - jos sitäkään.
Tästä johtuen radikaalit parlamentin jäsenet äänestivät tyhjää mietinnöstä, jossa pahoitellaan tilannetta, "jossa tiedotusvälineiden hallinta on keskittynyt [Italian tasavallan] pääministerin käsiin".
Pelkäänpä, että edessämme ovat nyt armottomat valtataistelut, jotka voivat "jatkua kuolemaan asti". Nämä valtataistelut käydään järjestelmissä, jotka eivät ole pelkästään poliittisia vaan myös taloudellisia ja aivan kirjaimellisesti myös rikollisia.

Hedkvist Petersen (PSE)
. (SV) Alaikäiset turvapaikanhakijat (päätöslauselman 51 ja 96 kohta, perustelujen s. 69): 
Tämän asian osalta mietintö on puutteellinen. Ruotsissa yksin matkustavan lapsen mukana on karkotettaessa aina oltava henkilö, joka huolehtii, että lapsen ottaa vastaan omainen tai muu lapsen huollosta vastaava henkilö. Ennen kuin lapsi karkotetaan kotimaahansa (tai muuhun maahan) selvitetään tarkkaan, kuka lapsesta huolehtii ja ottaa hänet vastaan maahan saavuttaessa. Yksin matkustaville lapsille on aina määrättävä uskottu mies. Ongelmana on, että sellaisen osoittaminen vie nykyään paljon aikaa ja että yhdelle uskotulle miehelle määrätään liian monta lasta. Lapsinäkökulmaa on näissä selvityksissä parannettava. Aina ei riittävän tarkkaan selvitetä, mitä lapselle on alkuperämaassa tapahtunut. 
Syrjintä (s. 48):
Toisin kuin mietinnössä todetaan, Ruotsi ratifioi 24. huhtikuuta 2003 kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan YK:n yleissopimuksen 6. lokakuuta 1999 tehdyn pöytäkirjan, ja se tuli voimaan 24. heinäkuuta 2003. 
Ammatillinen järjestäytymisvapaus (s. 65, 101):
Ammattiyhdistyksillä ei Ruotsissa ole - eikä ole koskaan ollut - monopolia.
(s. 97):
Ruotsin lainsäädännön mukaan lakko ilman ennakkovaroitusta on laiton. Tällaista lakkoa pidetään luvattomana tai korpilakkona. Ruotsin työmarkkinoita säätelevät kollektiiviset sopimukset. Sopimuksen voimassaoloaikana lakot eivät ole sallittuja.

Hudghton (Verts/ALE)
. (EN) Olen tyytyväinen jäsen Syllan mietintöön perusoikeuksista ja erityisesti sen päätelmiin turvapaikanhakijoiden ja heidän lastensa kohtelusta. Mielestäni mietinnössä kritisoidaan oikeutetusti Yhdistyneen kuningaskunnan toimia tässä asiassa, ja se mitä tiedän omassa vaalipiirissäni Skotlannissa sijaitsevasta Dungavelin säilöönottokeskuksesta, on esimerkki Yhdistyneen kuningaskunnan epäonnistumisesta. 
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei kykene suojelemaan turvapaikanhakijoiden lapsia, sillä heitä pidetään pitkiä aikoja Dungavelin keskuksessa, eikä Skotlannin aluehallitus, joka on vastuussa opetuksen järjestämisestä Skotlannissa, ole kyennyt huolehtimaan perusopetuksen tarjoamisesta näille lapsille heidän oleskellessaan maassamme. 
Skotlantilaiset ovat olleet kauhuissaan saadessaan tietää Yurdigal Ayn ja hänen lastensa sekä muiden perheiden pitkäaikaisesta säilössäpidosta ja opetuksen puutteesta. Yurdigal Ay lapsineen karkotettiin Saksaan aiemmin tänä kesänä sen jälkeen, kun he olivat viettäneet vuoden Dungavelissa. 
Yhdistynyt kuningaskunta on toiminut häpeällisesti turvapaikanhakijoita ja heidän lapsiaan kohtaan Dungavelissa. Toivonkin, että maamme ministerit ottavat vaarin Syllan mietinnöstä ja että Dungavelissa ja kaikkialla Yhdistyneessä kuningaskunnassa olevien pakolaisten perusoikeuksien kunnioittamiseksi ryhdytään toimiin.

Katiforis (PSE)
. (EL) Euroopan panhelleenisen sosialistiliikkeen ryhmä päätti äänestää koko ehdotusta vastaan niiden näkökantojen vuoksi, joita siinä esitetään naisille asetetusta pääsykiellosta Athos-vuorelle, aseistakieltäytyjistä ja muslimien oikeudesta moskeijoihin ja hautausmaihin. Väitteet ovat epäoikeudenmukaisia, niitä ei voida hyväksyä ja vähintäänkin ne ovat osoituksia tietämättömyydestä seuraavista syistä: 
1. Athos-vuorella on erityisasema, joka turvattiin Kreikan liittymisestä Euroopan yhteisöihin tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä Athos-vuorta koskevassa yhteisessä julistuksessa nro 4.
2. Amsterdamin sopimuksen loppuasiakirjan liite sisältää julistuksen, jossa muistutetaan Kreikan liittymisestä Euroopan yhteisöihin tehdyn sopimuksen päätösasiakirjaan liitetystä Athos-vuorta koskevasta yhteisestä julistuksesta.
3. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on katsonut Kreikan käännyttämistä koskevan lainsäädännön olevan Euroopan ihmisoikeussopimuksen mukainen. Lisäksi on tunnettu tosiasia, että Kreikassa on tällä hetkellä 350 moskeijaa ja 250 muslimien hautausmaata, ja menettely islamilaisen keskuksen ja moskeijojen perustamiseksi Paianiaan Attikaan on käynnissä. 
4. Lain nro 2936/2001 18 pykälässä säädetään lyhennetyn asepalvelun suorittaville tunnustetuille aseistakieltäytyjille suunnatusta lyhennetystä aseettomasta palvelusta tai siviilipalvelusta.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Syyskuun 11. päivän tapahtumat tarjosivat tilaisuuden nopeuttaa niiden toimenpiteiden täytäntöönpanoa, joilla sovelletaan ruohonjuuritason vastaisimpia monopolien valintoja. Sitä seurasi raju ihmisoikeuksien ja henkilökohtaisten vapauksien vastainen hyökkäys EU:ssa. Työläisten oikeuksia ja oikeuksia maksuttomaan opetukseen ja terveydenhoitoon leikattiin entisestään. Työväenluokan elintaso on laskenut. Tästä on tyypillinen esimerkki se, että yli 14 000 ihmistä kuoli Ranskassa helleaallon seurauksena ... ihmisoikeuksien noudattaminen. 
Taantumuksellista lainsäädäntöä vahvistetaan uusilla säännöksillä. Kommunistista puoluetta ja muita sen kaltaisia puolueita estetään toimimasta vapaasti ja esteettä erityisesti maissa, jotka ovat liittymässä unioniin. Ilmaisunvapauden ohella rikotaan kokoontumisen vapautta kieltämällä ja estämällä kansalaisten osallistuminen sekä tukahduttamalla lakkoja ja mielenosoituksia voimakeinoin. 
Terrorismin vastaisen taistelun varjolla kansalaisista ylläpidetään sähköisiä rekistereitä Schengen-järjestelmässä, henkilötietoja välitetään Yhdysvaltoihin ja maahanmuuttajien joukkopalauttaminen lisääntyy. 
Euroopan unioni on nimittänyt itsensä Yhdysvaltojen sheriffiksi erityisesti allekirjoitettuaan keskinäistä oikeusapua ja rikoksen johdosta tapahtuvaa luovuttamista koskevan sopimuksen Amerikan yhdysvaltojen kanssa, jossa on kuolemanrangaistus ja Guantanamo. 
Mietintö ei kuitenkaan jää huomaamatta. Työläiset vastustavat tätä politiikkaa ja taistelevat sen kaatamisen ja ihmisoikeuksien todellisen noudattamisen puolesta.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Eri poliittisten ryhmien on helppoa päästä yhteisymmärrykseen, kun kyseessä on terrorismin ja ihmiskaupan tuomitseminen. Se ei ole aivan yhtä helppoa, kun kritiikki kohdistuu vanhentuneisiin ja ylikansoitettuihin vankiloihin, tiedotusvälineiden valtakeskittymiin, yksityisyyden loukkauksiin sekä homoseksuaalien, maahanmuuttajien tai vammaisten syrjintään. Mielipide-erot ovat kuitenkin suuria, kun kyse on sellaisten poliittisten ryhmittymien kieltämisestä, jotka edustavat ääriliikkeitä tai separatismia. Tulevassa jäsenvaltiossa Latviassa ne, jotka eivät kahdeksan kuukautta ennen itsenäisyyttä eronneet tuolloin hallinneesta kommunistisesta puolueesta, jäivät vaille kaikkia poliittisia oikeuksia. Espanjan Baskimaassa on kielletty sanomalehti ja suosittu poliittinen puolue, ja vaalituloksia väärennetään rajusti, koska kielletty poliittinen ryhmittymä ei mitenkään voi asettaa ehdokkaita. Turkissa, josta saattaa tulla jäsenvaltio, on itsestään selvää, että järjestöjä ja julkaisuja kielletään, vastustajat päätyvät vankilaan ja alueita tuhotaan, jotta niitä voidaan valvoa tehokkaammin. Kaikkialla on nähtävissä pyrkimyksiä muuttaa vaalijärjestelmää siten, että tilaa on vain kahdelle suurimmalle poliittiselle ryhmittymälle ja kaikki muut suljetaan enemmän tai vähemmän täydellisesti parlamentaarisen työn ulkopuolelle. Ei ole järkevää jättää oman onnensa nojaan suuria ihmisryhmiä, jotka ovat vailla tulevaisuudennäkymiä ja parlamentaarista demokratiaa ja joista tulee alttiita valitsemaan väkivaltainen vaihtoehto.

Miller (PSE)
. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan Labour-puolueen jäsenet äänestivät Syllan mietinnön puolesta, koska sen tavoite on arvokas. Kaikkien jäsenvaltioiden on oltava riittävän vahvoja ja varmoja kestääkseen arvostelua. Tämä ei tarkoita, että kaikki arvostelu on automaattisesti oikeutettua. 
Emme hyväksy esittelijän väitettä, että terrorismirikosten torjunnasta ja turvallisuudesta vuonna 2001 annetun lain mukaisia säilöönottovaltuuksia käytetään virheellisesti. Kun kyse on valtion turvallisuuteen kohdistuvasta mahdollisesta uhasta, poikkeukselliset toimet ovat joskus tarpeen. Ankarilla turvatakeilla varmistetaan, että säilöönottovaltuuksia ei käytetä väärin. Säilöönottopäätös tehdään yksityiskohtaisten ja pakottavien todisteiden perusteella. Toistaiseksi vain 15 muun maan kansalaista on otettu säilöön tämän lain nojalla. Säilöön otetut voivat poistua Yhdistyneestä kuningaskunnasta milloin hyvänsä palatakseen kotimaahansa, ja heillä on oikeus valittaa päätöksestä. 
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on samaa mieltä siitä, että turvapaikan hakijoiden lasten säilöön ottamista tulee välttää, ja etsii parhaillaan tehokkaita keinoja tällaisten tilanteiden estämiseksi. 
Oikeudesta puolueettomaan oikeudenkäyntiin todettakoon, että ehdoton enemmistö Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tapauksista liittyy tapahtumiin ennen ihmisoikeuslain voimaan tuloa. Nykyään ihmisoikeussyytteitä voidaan nostaa suoraan Yhdistyneen kuningaskunnan tuomioistuimissa. 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)
Pasqua (UEN)
. (FR) Parlamentin vuosittain hyväksymistä lukuisista mietinnöistä monet ovat todella merkittäviä. Tämä häpeällinen mietintö perusoikeuksista Euroopan unionissa ei kuitenkaan kuulu niihin, sillä se ei todellakaan edistä Euroopan etuja, vaan tuo esiin eurooppalaisen federalismin pahimmat puolet!
Tällaisen mietinnön perusta on sinänsä varsin omituinen, sillä Euroopan parlamentin edellytetään tuomitsevan perusoikeuksien oletetut loukkaukset, joihin Euroopan unionin jäsenvaltioiden väitetään syyllistyneen!
Liioittelematta voinee sanoa, että tästä sekavasta asiakirjasta saa väistämättä sen käsityksen, että epämääräisistä banaanivaltioista koostuvasta Euroopan unionista on tullut oikeudeton alue! Vankilat ovat ylikansoitettuja, omantunnonvapaus kyseenalaistettu, vähemmistöjä syrjitään, tiedotusvälineitä valvotaan (taloudellisesti), rasistiset teot lisääntyvät, maahanmuuttopolitiikka on rajoittavaa ja niin edelleen. Yksikään jäsenvaltio ei säästy syytöksiltä, ja koko Euroopan unioni vaikuttaa itse asiassa vapauksien hautausmaalta. 
Tämä kaikki on tietenkin pelkkää mielikuvitusta. Siitä huolimatta on selvää, että ihmisoikeuksia ajavien, vaikutusvaltaisten painostusryhmien hallitsema parlamentti tekisi itsenä naurettavaksi hyväksyessään tällaisen mietinnön.

Queiró (UEN)
. (PT) Eilisessä täysistunnossa pitämäni puheenvuoron sävystä saattoi varsin selvästi päätellä, että äänestäisin tänään mietintöä vastaan. Kaiken muun lisäksi Syllan mietintö antaa ideologisen värityksensä vuoksi epätasapainoisen ja puolueellisen kuvan perusoikeuksista. Yhtä kaikki, yksi tärkeä perustelu jäi eilen vielä lausumatta käytettävissäni olleen lyhyen puheajan vuoksi. Perusoikeuskirja, johon esittelijä väittää mietintönsä keskeisesti perustuvan, on tarkoitettu unionin toimielimille ja virastoille toissijaisuusperiaate asianmukaisesti huomioon ottaen, sekä jäsenvaltioille. Perusoikeuskirja koskee jäsenvaltioita kuitenkin vain niiden soveltaessa unionin lainsäädäntöä, kuten 51 artiklassa selvästi todetaan. 
Mielestämme olisi siksi ollut parempi kohdistaa tämä mietintö suoraan ja ennen kaikkea unionin toimielimille ja virastoille - mutta tätä lähestymistapaa esittelijä ei valinnut. Toisin sanoen olisimme toivoneet mietinnössä arvioitavan niitä neuvoston, komission ja parlamentin itsensä toimia, jotka vaikuttivat perusoikeuksiin EU:ssa ja joilla päätettiin näihin oikeuksiin vaikuttavista toimintalinjoista tai pantiin niitä täytäntöön. 
Kuten olemme nähneet, näin ei tapahtunut.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Esittelijä otti suoran kurssin kohti yksipuolista ja puolueellista arviointia ihmisoikeustilanteesta päättäen sivuuttaa yhteisen edun ja institutionaalisen arvioinnin, joiden tulisi toimia tämän alan toimien ohjenuorana. Hän on suosinut erillisten vähemmistöjen väitteiden yhteen liittämistä tarkoituksenmukaisena ja epämääräisenä verukkeenaan "syrjinnän" torjunta. 
Hänen jäsenvaltioiden niskaan kaatamillaan moninaisilla solvauksilla ei ole minkäänlaista todellisuuspohjaa, ja ne muistuttavat niiden epäilyttävien järjestöjen suoltamaa mahtipontista sanahelinää, jotka ovat ottaneet messiaaniseksi tehtäväkseen nykyisen yhteiskuntamallin korvaamisen toisella.
Tuloksena on linna, joka on hävitetty maan tasalle sen laajalle levinneen pakkomielteen nimissä, joka korottaa poliittisen korrektiuden tieteeksi. 
Vuosittaista mietintöä käytetään sellaisten aatteiden julistamiseksi, joista ei ole yhteiskunnallista yksimielisyyttä ja jotka ovat ristiriidassa länsimaiseen sivistykseen syvään juurtuneiden ikuisten periaatteiden ja arvojen kanssa ja hyökkäävät niitä vastaan. Tämä merkitsee, että sen esittelystä ja siitä käytävästä keskustelusta on tullut propagandaa, pelkkää eräänlaisen vastuuttomista ajatuksista koostuvan mallin kaunistelua ja loputonta toistoa - mallin, josta puuttuu kaikki aiheen vakavuuden edellyttämä arvokkuus ja pohdinta. Euroopan parlamentin on jonakin päivän luovuttava tästä onnettomasta vuosittaisesta rituaalista, jos se haluaa pysyä edes jossain määrin vilpittömänä ja vastuuntuntoisena. 
Voin vain äänestää tätä mietintöä vastaan.

Swiebel ja Terrón i Cusí (PSE)
. (FR) Tämä äänestysselitys liittyy 15 kohtaan, joka koskee luopumista aktiivisen eutanasian rangaistavuudesta.
Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä äänestää tätä kohtaa vastaan, koska vuosittainen mietintö perusoikeuksista EU:ssa on osa perusoikeuskirjan noudattamisen valvontaa. Näin ollen ei ole olemassa objektiivista syytä sille, että aktiivisen eutanasian laillistaminen sisältyy tähän mietintöön.

Turco (NI)
. (IT) Haluaisin radikaalien edustajien puolesta perustella, miksi äänestimme tyhjää mietinnöstä, jossa pahoitellaan tilannetta, "jossa tiedotusvälineiden hallinta on keskittynyt [Italian tasavallan] pääministerin käsiin".
Mediasetin pääkonttorissa Cologno Monzesessa 4. huhtikuuta 1996 pidetyssä vaalikokouksessa Berlusconin holding-yhtiötä Mediasetia kuvailtiin muun muassa yhdeksi maan suurimmista yhtiöistä, suureksi tiedonvälitysyhtiöksi, Italian voimavaraksi ja maan työn ja taitojen perinnöksi.
Näitä määritelmiä ei esittänyt Silvio Berlusconi vaan Massimo D'Alema, kommunismin jälkeinen, silloisen PDS:n nyttemmin DS:n, johtaja, joka ennen kuin vuottakaan oli kulunut valittiin - yhteisymmärryksessä Silvio Berlusconin ja koko keskustaoikeiston kanssa - kaksikamarisen kansanedustuslaitoksen puheenjohtajaksi (sopimusyritys) ja heti sen jälkeen pääministeriksi Romano Prodin tilalle.
On suuri virhe ja merkittävä populismin, ennakkoluuloisuuden ja epärehellisyyden osoitus, jos katsotaan, että Silvio Berlusconin omistama tiedonvälitysvallan keskittymä antaa hänelle näin voimakkaan, ruuvipuristimen kaltaisen otteen Italian tiedonvälityksestä ja demokratiasta itsestään.

McAvan (PSE).
Arvoisa puhemies, äänestin Lannoyen mietinnön tarkistusta 5 vastaan, koska komissio vakuutti, ettei se pidä sisällöllisesti paikkaansa eikä komissio ole pyytänyt kehitysmaita sitoutumaan vesiteollisuutensa yksityistämiseen. Kehitysmaiden on annettava vapaasti valita, ovatko niiden vesipalvelut yksityisiä vai julkisia - niin kuin mekin saamme valita. Toivon komission pitävän huolen siitä, että tämä ei muutu. Toivon myös, ettei se pyydä tällaisia sitoumuksia.

Bernié (EDD)
. (FR) Vesihuolto ei ole WTO:n Cancunin kokouksen asialistalla, mikä on valitettavaa. Lannoyen mietinnössä eritellään komission ehdotusta AKT-maita hyödyttävän EU:n vesirahaston perustamisesta. 
Muistutettakoon, että nämä maat ovat tärkeitä kauppakumppaneitamme. Ne kärsivät myös ankarasta juomaveden ja sanitaation puutteesta. Vedensaanti on kuitenkin oikeus, samankaltainen kuin jäsenvaltioidemme maaseudun asukkaiden oikeus käyttää julkisia peruspalveluja, kuten posti, koulut ja terveyskeskukset. Tämän vuoksi vedensaannin on säilyttävä julkisena palveluna eikä sitä saa hallinnoida puhtaasti kaupallisin perustein. 
Kansainvälisen valuuttarahaston ja Maailmanpankin 1980-luvulla harjoittama tukipolitiikka ei toiminut. Ainoastaan vedenjakeluverkostonsa yksityistäneet maat voivat tuolloin saada tukea kansainvälisiltä rahoituslaitoksilta. 
Komissio on tekemässä samaa hallinnointivirhettä EU:n vesirahaston yhteydessä. Kannatan Lannoyen mietinnössä esitettyä, komission ohjelmaan kohdistuvaa kritiikkiä.

Berthu (NI)
. (FR) Äänestin kehitysmaiden vesihuoltoa koskevan Lannoyen mietinnön puolesta, sillä siinä korostetaan oikeutetusti ongelman kiireellisyyttä: kuudesta miljardista ihmisestä 1,7 miljoonaa kärsii tällä hetkellä juomaveden puutteesta, ja päivittäin siihen kuolee 30 000 henkeä. 
Johannesburgin konferenssissa vahvistettiin tavoitteeksi puolittaa vuoteen 2015 mennessä niiden ihmisten lukumäärä, joilla ei ole käytössään puhdasta juomavettä. Euroopan on ehdottomasti osallistuttava tämän tavoitteen saavuttamiseen. Siksi kannatamme etenkin AKT-maita yleisesti ja Afrikan maita erityisesti hyödyttävän EU:n vesirahaston perustamista. 
Rahastosta tuettavista hankkeista ei pidä päättää ylhäältä käsin, vaan kansallisten viranomaisten on tehtävä päätökset yhdessä asianomaisen väestön kanssa. Ensisijaisena on pidettävä hallintomallia, joka perustuu julkisen ja yksityisen yhdistämiseen siten, että julkiset viranomaiset vahvistavat yksityisen toiminnan yleiset puitteet ja tavoitteet. 

Lannoyen mietinnössä kuitenkin suhtaudutaan varauksellisesti yksityisyritysten toimintaan. Olen päinvastaista mieltä ja katson, että vesihuollon yksityistäminen pienessäkin mittakaavassa voi hyvin toteutettuna järkevöittää vesihuoltoa.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Äänestämällä tyhjää kieltäydyimme lopulta hyväksymästä tätä mietintöä, koska äänestyshetkellä hyväksyttiin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän tarkistus 15, joka suosii suurten vesiyhtiöiden yksityisiä etuja.

Caudron (GUE/NGL)
. (FR) Kesän helleaalto ja sen aiheuttamat tuhannet kuolemat vahvistivat eurooppalaisille ja kehitysmaalaisille sen, mistä puhtaan juomaveden puutteen aiheuttamiin sairauksiin päivittäin kuolevat 30 000 henkeä muistuttavat: vesi on ihmiskuntaa uhkaavista ongelmista suurin.
Ilmastonmuutokset pahentavat sitä. On siis pikaisesti laadittava laajoja ja kohdennettuja toimintasuunnitelmia, joiden rahoitus on turvattu. 
Jäsen Lannoye ja kehitysyhteistyövaliokunta ovat laatineet vähimmäisehdotukset, jotka meidän on pikaisesti pantava täytäntöön.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Ilman vettä ei ole elämää, terveyttä, ravintoa, hyvinvointia eikä kehitystä. Vettä ei siksi saisi pitää vain kauppatavarana, vaan julkisena hyödykkeenä. On erityisen järkyttävää, että 1,7 miljoonaa ihmistä kärsii juomaveden puutteesta ja siitä johtuviin sairauksiin kuolee päivittäin 30 000 henkeä.
Samalla kun kehitysmaiden juomavesipula on pahentunut, vesihuollon yksityistäminen on jatkunut hyvää vauhtia erityisesti Maailmanpankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston lainaehtojen sekä sellaisten rakennemuutosohjelmien ansiosta, jotka heikentävät julkisia palveluja ja johtavat liian pieniin investointeihin tällä alalla. 
Vesihuollon vapauttaminen tai yksityistäminen on osaltaan johtanut siihen, että köyhät yhteisöt jäävät vaille puhdasta juomavettä ja hinnat nousevat. Siksi olisikin arvioitava vakavasti vapauttamisen sosiaalisia, taloudellisia ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia ja taattava, että GATS-sopimuksen VI ja XXI artikla tarkistetaan, jotta voitaisiin suojella kaikkien kehitysmaiden oikeutta päättää vapaasti vesihuoltojärjestelyistään. 
EU:n vesirahaston perustaminen on periaatteessa hieno aloite, kunhan sillä tuetaan edunsaajamaiden vesihuoltopolitiikkaa varmistamalla julkinen omistus ja hallinto, joiden ansiosta kaikilla ketään syrjimättä on käytettävissään puhdasta juomavettä.

Krivine (GUE/NGL)
. (FR) Jäsen Lannoyen päätöslauselmaesitys vastaa erittäin kattavasti siihen häpeälliseen tosiseikkaan, että kehitysmaissa satoja miljoonia ihmisiä on vailla puhdasta juomavettä. Siinä syytetään suuria kansainvälisiä järjestöjä julkisten palvelujen purkamisesta, joka on johtanut nykytilanteeseen. Se on kuitenkin saanut puolelleen parlamentin enemmistön, koska parlamentti poisti osan päätöslauselman sisällöstä hyväksymällä tarkistuksia, joissa ei mainita vastuullisia ja hyvästä tarkoituksesta huolimatta jätetään käyttämättä tilaisuus todella vaikuttaa siihen, että kyseisten ihmisten elinolot paranevat. Tarkistus 15, jossa korostetaan, "että ratkaisevaa ei ole, vastaako vesihuollosta julkinen vai yksityinen sektori, vaan että tärkeintä ovat säännellyt erityiset velvoitteet" ja katsotaan, "että kehitysmaiden viranomaisten on määriteltävä toimijoiden toimintaa säätelevä oikeudellinen kehys", muuttaa mietinnön hengen. Juuri tämän välttämättömän yhteisen omaisuuden kaupallistaminen on johtanut eriarvoisuuteen, puutteeseen ja kalleuteen sekä teollisuus- että kehitysmaissa. Tarkistuksen hyväksymisen vuoksi minun oli siis äänestettävä lopullisessa äänestyksessä tyhjää.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Yli 2,5 miljardia kehitysmaiden asukasta on vailla juomavettä, ja 3 miljoonaa kuolee vuosittain vedestä johtuviin sairauksiin, kuten lavantautiin, punatautiin, koleraan, hepatiittiin, malariaan, trakoomaan, fluoroosiin ja japanilaiseen aivokuumeeseen. Meidän on varmistettava, että Monterreyn ja Johannesburgin vesitavoitteet (niiden ihmisten lukumäärän puolittaminen vuoteen 2015 mennessä, joilla ei ole käytössään puhdasta juomavettä tai jätevesihuoltoa) saavutetaan mahdollisimman pian. Aivan yhtä tärkeää on kuitenkin edistää Johannesburgissa käynnistettyä ja 700 miljoonaa euroa maksavaa EU:n vesialoitetta. Olen myös tyytyväinen ehdotukseen AKT-maita hyödyttävän EU:n vesirahaston perustamisesta.

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) Olemme periaatteessa samaa mieltä esittelijän havainnosta, että juomaveden tulee olla sosiaalinen resurssi, joka on kaikkien käytettävissä, eikä spekulaatioille altis hyödyke. 
Olemme kuitenkin eri mieltä ehdotuksista, joissa yksityiselle sektorille myönnetään asema vesihuollossa, joko julkisen ja yksityisen sektorin yhteishallinnossa tai siten, että valtio määrittelee oikeudelliset ja institutionaaliset puitteet, joissa yksityiset vesialan laitokset toimivat. 
Eriävä kantamme perustuu siihen, että aikomuksista, oikeudellisista ja institutionaalisista puitteista sekä rajoittavista mekanismeista huolimatta yksityisen sektorin toiminta-ajatus perustuu voiton saavuttamiseen, mikä tekee sosiaalisesta resurssista automaattisesti hyödykkeen kaikkine, erityisesti köyhille maille koituvine seurauksineen.
Haluamme korostaa, että ruokaongelman tavoin juomavesiongelma on ennen kaikkea poliittinen ja vasta toissijaisesti tekninen. Siksi sen ratkaisemiseksi tehokkaasti tarvitaan radikaaleja yhteiskunnallisia muutoksia. Käsitystämme vahvistavat nykyisen järjestelmän puitteissa toteutettujen lukuisten ohjelmien heikkoudet, jotka eivät joissakin tapauksissa ole helpottaneet ongelmaa vaan pahentaneet sitä. Ne myös ennakoivat umpikujia ja ongelman syvenemistä, joita tulevaisuudessa aiheuttaa niiden ehtojen soveltaminen, joita Kansainvälinen valuuttarahasto on asettamassa tämän kaltaisten toimien rahoittamiselle kehitysmaissa.

Roure (PSE)
. (FR) Vaikka vedensaanti julistettiin hiljattain ihmisoikeudeksi, puhtaan juomaveden puutteesta kärsivien ihmisten määrä on viime vuosina vain kasvanut, ja tällä hetkellä heitä on 1,7 miljoonaa.
Meidän on tunnistettava juomaveden puutteen syyt ja pyrittävä poistamaan ne: intensiivinen ja tuotantoon suuntautunut maatalous, vientituotteiden viljelyyn suuntautunut talous, joka usein heikentää paikallisen talouden kehittymistä, sekä julkisten vesihuoltopalvelujen yksityistäminen, jonka Maailmanpankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto usein asettavat ehdoksi etelässä sijaitsevien maiden lainansaannille. Vesipalvelujen hinnat ovat myös kohonneet kaikkein köyhimmän väestön ulottumattomiin.
Näiden suuntausten korjaamiseksi haluamme, että niin pohjoisessa kuin etelässäkin otetaan käyttöön uusia tuotanto- ja kulutusmalleja, jotka perustuvat veden kestävään hallintoon. Haluamme edistää luonnonmukaista viljelyä ja uusia kastelujärjestelmiä. 
Ottaen huomioon ihmisten kärsimys ja siihen tähän mennessä ehdotettujen ratkaisujen täydellinen riittämättömyys, AKT-maita hyödyttävän EU:n vesirahaston perustaminen on kannatettava aloite. Kansallisten viranomaisten on voitava huolehtia juomaveden ja jätehuoltopalvelujen saannista yhdessä asianomaisia ihmisiä edustavien yhdistysten ja kansalaisliikkeiden kanssa.

Arvidsson, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Kaupankäynnin lisääntyminen on ehdottomasti kehitysmaiden paras keino parantaa taloudellista tilannettaan ja köyhien ihmisten elinoloja lyhyellä aikavälillä. Kehitysmaiden tukemisella on siis ensi sijassa pyrittävä laajentamaan ja parantamaan infrastruktuuria, joka helpottaa kehitysmaiden kaupankäyntiä. 
Tarkasteltavana olevaan mietintöön sisältyy yleinen epäluulo sitä kohtaan, että kaupankäynnillä torjutaan köyhyyttä ja edistetään taloudellista kehitystä. Mietintöä koskevassa lopullisessa äänestyksessä ohjenuoranamme onkin ollut se, onko Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämät, mietintöä parantavat tarkistukset hyväksytty. 
Emme suhtaudu kielteisesti siihen, että yrityksille, jotka investoivat kehitysmaihin tai käyvät kauppaa niiden kanssa, laaditaan eettinen käytännesäännöstö, mutta mielestämme käytännesäännöstölle olisi saatava vahvistus WTO:lta ja Maailmanpankilta eikä sen pitäisi koskea vain EU:ssa toimivia yrityksiä.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Omaan poliittiseen ryhmääni kuuluvaa esittelijää lainatakseni: jos tavoitteemme on oikeudenmukaisempi kauppa, joka edistää kestävää kehitystä ja köyhyyden torjuntaa, WTO:n ministerikonferenssissa Cancunissa on otettava käyttöön konkreettisia toimia kehitysmaiden maailmankauppaa koskevien vaatimusten huomioon ottamiseksi. 
Kehitysmaiden riittämätöntä tuotantokapasiteettia ja niiden jatkuvaa riippuvuutta perustuotteista ja tuotteista, joilla on vain vähän lisäarvoa, on korjattava tuotannon monipuolistamiseksi ja teknologian siirtämiseksi. 
Tukahduttavien velkojen ongelmaan on puututtava ja tavoitteena on oltava niiden huojentaminen. On lopetettava maataloustuotteiden polkumyynti, edistettävä maatalouden omavaraisuuden periaatetta, nostettava kehitysapu sovittuun 0,7 prosenttiin BKT:sta ja turvattava oikeus lääkkeiden saantiin. 
Aivan yhtä tärkeää on kuitenkin julkisten palvelujen turvaaminen erityisesti kieltämällä niiden vapauttaminen. On muistettava, että maailmankaupan vapauttaminen on johtanut rikkaiden ja köyhien maiden välisen kuilun syvenemiseen ja siihen, että köyhät maat osallistuvat maailmankauppaan yhä vähemmän. Maailmankaupan epäoikeudenmukaisuudet johtuvat kapitalistisen järjestelmän kehittymisestä ja leviämisestä kaikkialle maailmaan.

Krivine ja Vachetta (GUE/NGL)
. (FR) Morgantinin mietinnössä torjutaan Euroopan komission tiedonannon "Kehitysmaiden auttaminen hyötymään kaupasta" perusajatus. Komissiohan suosittelee palvelujen vapauttamista, yksityisen sektorin tukemista ja vähiten kehittyneiden maiden kehittymistä tukevan kauppavaihdon lisäämistä.
Tiedämme nyt kuitenkin, että nämä kapitalistisen talousjärjestelmän "reseptit" syventävät päivä päivältä rikkaiden maiden ja köyhien maiden tulojen välistä hirvittävää kuilua. Maailmankaupan lisäämistä tavoittelevan Cancunin huippukokouksen alla kannatamme ehdotuksia, joiden tarkoituksena on velkahuojennusten myöntäminen, oikeudenmukaisen kaupankäynnin sääntöjen laatiminen, ihmisten tarpeiden tyydyttämisellä käytävän kaupan lopettaminen sekä vientitukien poistaminen rikkaiden alueiden maataloustuotannolta.
Äänestimme siis mietinnön puolesta, vaikka mielestämme WTO:ta, jota rikkaat maat käyttävät muiden hallitsemiseen, ei pitäisi demokratisoida vaan lakkauttaa!

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Puolueeton Economist-lehti totesi vuosi sitten, että kehitysmaiden sosiaalista ja ympäristöllistä kestämättömyyttä kuvaavat indikaattorit huomioon ottaen eteläisen pallonpuoliskon elinolojen parantaminen on mahdotonta, ellei pohjoinen pallonpuolisko luovu pienestä osasta omaa vaurauttaan. Jos siis haluamme olla kehitysmaiden silmissä uskottavia kumppaneita ja kaventaa kahden pallonpuoliskon välistä kauhistuttavaa elintasokuilua, sekä EU:n että Yhdysvaltojen on Monterreyn ja Johannesburgin tavoitteiden lisäksi lähdettävä Cancunissa pidettävällä seuraavalla WTO:n neuvottelukierroksella pyrkimään kohti kaupankäynnin esteiden poistamista ja maatalous- ja energiatukien vähittäistä lakkauttamista.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Vaikka esittelijä kykeni esittämään useita mielenkiintoisia ja arvokkaita strategioita "kehitysmaiden auttamiseksi hyötymään kaupasta", tunsin velvollisuudekseni äänestää tyhjää. Huomiota, että kauppa on kehityksen avain, ei pitäisi tervehtiä innokkain suosionosoituksin tai kiivain moittein (jotka molemmat johtavat vain vaikutuksiltaan lyhytaikaiseen, ideologiseen kinasteluun), vaan sitä olisi pidettävä pelkästään lähtökohtana ja viitekehyksenä. Tämän eittämättömän tosiasian vuoksi paras lähestymistapa on siten sitoa kehitysmaiden kanssa ylläpidettävät kauppasuhteet tiettyihin velvoitteisiin. Toisin sanoen on parempi asettaa taloudellisille toimijoille, jotka luovat kauppasuhteita kehitysmaihin hankkimalla raaka-aineita tai myymällä tuotteita ja palveluja, ehtoja, jotka niiden on täytettävä EU:n ja/tai sen jäsenvaltioiden myöntämää tukea saadakseen. Ehtoja olisivat sellaisten välittömien, kauppaan liittyvien etujen tarjoaminen, joita käytännössä voisivat olla esimerkiksi pakolliset teknologian siirrot, paikallisten valmiuksien kehittäminen, lääkkeet, perusinfrastruktuurin rakentaminen ja velanhoitokustannusten vähentämiseen tähtäävien palvelujen tarjoaminen. 
Historia opettaa, että yritys muuttaa taloudellista ilmastoa lainsäädännöllisiä rajoitteita asettamalla ei yleensä tuota tulosta.

Moreira da Silva (PPE-DE)
. (PT) Kehitysmaiden terveystilannetta kuvaavat luvut ovat surullisen paljonpuhuvia. Tämä hätätilanne edellyttää EU:lta nopeita, päättäväisiä ja tehokkaita tukitoimia. Ensinnäkin olisi varmistettava, että kehittyneimmät teollisuusmaat lisäävät osuuttaan noudattaakseen täysimääräisesti Monterreyn huippukokouksessa (vuosituhannen huippukokous) ja Johannesburgin huippukokouksessa (kestävän kehityksen huippukokous) tehtyjä sitoumuksia. Toiseksi, olisi kiristettävä kehitysavun tehokkuus- ja avoimuusnormeja strategialla, johon kuuluvat tarkat tavoitteet ja aikataulut, jota seurataan ja arvioidaan ja jonka avulla varmistetaan, että ohjelmat ja toimitettavat tavarat jaetaan kattavasti ja keskeytymättä. Strategialla olisi myös edistettävä paikallisten henkilöresurssien käyttöä, jotta vältetään raskas riippuvuus ulkomaisesta teknisestä avusta ja kehitetään paikallista osaamista. Kolmanneksi, markkinoille olisi lähetettävä EU:n lainsäädännön ja WTO:n puitteissa toteutettavien strategioiden muodossa selvä signaali siitä, että pitkällä aikavälillä kehitysmaihin on toimitettava pikaisesti ja enenevässä määrin edullisia lääkkeitä. Neljänneksi, on aika ulottaa velkahuojennusaloite koskemaan uusia maita.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Tästä mietinnöstä ilmenee selvästi tautien ja köyhyyden, köyhyyden ja tautien välinen suhde. Kehitysmaiden terveystilastot ovat kauhistuttavia: päivittäin kuolee 28 000 alle viisivuotiasta lasta, tuberkuloosiin kuolee vuosittain 2 miljoonaa ihmistä, malariaan miljoona ja niin edelleen. Myös aidsin leviäminen on saavuttanut traagiset mittasuhteet: 25 miljoonaa afrikkalaista sairastaa sitä, neljännes tästä luvusta on kuollut, ja 15-50-vuotiaista 10 prosenttia sairastaa aidsia. 
Kannatan ehdotusta, jonka mukaan kehitysmaihin on tehtävä suurempia terveydenhoitoinvestointeja ja tuloksia on seurattava tehokkaasti. Investoinnin teho olisi maksimoitava samanaikaisella resurssien tehokasta jakamista koskevalla strategialla. Korostaisin myös, että tarvitaan kiireisesti antoisampaa keskustelua kehitysmaiden yhteisöjen lääkkeiden saannista, sillä katastrofin laajuus edellyttää luovempia, rohkeampia ja määrätietoisempia toimia. 
Kannatan tästä syystä suurinta osaa mietinnöstä. Äänestin kuitenkin lopullisessa äänestyksessä tyhjää, sillä valitettavasti esittelijä ei kyennyt vastustamaan kiusausta sisällyttää lopulliseen päätöslauselmaan ideologisella salakielellä kirjoitettua kohtaa, jolla pyritään - kuten monilla muillakin parlamentin tuottamilla mietinnöillä - vain valjastamaan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikka kansainvälisen abortin sallimista ajavan liikkeen palvelukseen.

Roure (PSE)
. (FR) Jos Saharan eteläpuolisen Afrikan asukas kuulee Euroopan parlamentissa käydyistä keskusteluista, hän oivaltaa pian, että suurin osa aiheistamme koskettaa vain rikkaita maita. 
Tarkastellessaan omaa ja kaltaistensa suuren enemmistön tilannetta hän ymmärtää, että vanhan mantereen ja kehittyvän Afrikan välille on avautumassa kuilu. Meillä on hänelle kuitenkin sanottavaa.
Koska julistamme aina ja kaikkialla, että Eurooppa perustuu humanismin ja yhteisvastuun arvoille, meidän on toteutettava näitä jaloja aatteita myös käytännössä. Meidän on autettava kärsiviä, sillä meillä on siihen keinot. Ensinnäkin lääketieteelliset keinot, joilla voidaan poistaa päiväjärjestyksestä se seikka, että yli 28 000 alle viisivuotiasta lasta kuolee joka päivä tauteihin, jotka voitaisiin hoitaa, monet jopa helposti. 
Voimme myös auttaa aidsin uhreja hoidoilla, joita annetaan aidsiin sairastuneille Euroopassa mutta jotka ovat liian kalliita kehitysmaille. Onko sairaudessa suurempaa eriarvoisuutta? 
Meillä on käytettävissämme myös tarvittavat taloudelliset varat. Voimmeko todellakin vain seurata sivusta esimerkiksi sitä, että varat, jotka on tarkoitettu kehitysapuun ja joilla voitaisiin pelastaa ihmishenkiä, jäävät käyttämättä?
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)
Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä siinä suositellaan yleisesti Euroopan unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tehostamista edistämällä "neuvottelu- ja keskustelukulttuuria" valtiosta riippumattomien toimijoiden kanssa. 
Paikallisten, institutionaalisten, kansalaisyhteiskunnan ja muiden toimijoiden välinen vuorovaikutus käy todellakin yhä tärkeämmäksi sekä kansallisesti että kansainvälisesti. Se on yksi tapa saada kipeästi kaivattu ratkaisu maailman vähiten kehittyneiden maiden auttamista koskevaan ongelmaan.
Tämän yleisen huomautuksen jälkeen minun on kuitenkin vastattava esittelijän kommentteihin yhteisön eri kansalaisjärjestöille myöntämän avun yhä suuremmista leikkauksista ja todettava, että valtiosta riippumattomien toimijoiden osallistuminen ei sinänsä takaa, että kehitysyhteistyöpolitiikka on tehokasta. On edistettävä sellaisten toimijoiden osallistumista, jotka eivät kannata ideologisia tai tarkoitushakuisia kampanjoita tai aja omia etujaan, vaan joiden tavoitteet ovat todella jaloja, epäitsekkäitä ja pyyteettömiä ja joiden toimet siksi tuottavat kentällä todellisimmat ja konkreettisimmat tulokset. 
Meidän on siis painotettava osallistumisen laatua enemmän kuin sen määrää.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen esittelijän tavoin varma, että Lissabonin huippukokouksessa asetettuja tavoitteita ei saavuteta, jollei audiovisuaalisen tiedonvälityksen asemaa painoteta riittävästi. On myös otettava huomioon nykytekniikan kehittyneisyys, jonka ansiosta ohjelmasisältöä voidaan lähettää erilaisilla teknisillä välineillä ja jonka vuoksi on mukautettava asiaa koskevaa lainsäädäntöä ja saatettava se ajan tasalle. 
Päätös suhtautua sääntelyyn joustavasti ja asettaa alan sääntelylle vähimmäisnormit on mielestäni myös oikea ja asianmukainen.
Olen esittelijän tavoin huolissani televisiotoiminnan omistuksen ja hallinnan keskittymisestä, sillä mielestäni tällainen kehitys vaarantaa moniarvoisuuden ja kulttuurisen monimuotoisuuden. 
Vastustan kuitenkin erityisesti yleiseurooppalaisen lastenverkon perustamista. Mielestäni nuorimpien katsojien tutustuttaminen audiovisuaaliseen maailmaan olisi jätettävä kansallisille kanaville. En usko, että voidaan luoda eurooppalainen tietoisuus tukahduttamalla kansallisia kieliä ja identiteettejä ja iskostamalla sylivauvojen mieliin keinotekoisia eurooppalaisia arvoja. Euroopan unionin on vastustettava kiusausta muovata jäsenvaltioiden kansalaisten luonnetta ja vaikuttaa heidän kansallistunteeseensa. 
Tästä huolimatta mietintö on mielestäni kaikkiaan myönteinen.
Äänestin sen puolesta.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Emme äänestäneet tämän mietinnön puolesta, koska emme halua tukea pääomasijoittajia kulttuurialalla emmekä muillakaan aloilla. Useinhan he ovat sitä paitsi samoja henkilöitä: lukuisat kapitalistit, jotka ansaitsevat voittoja sijoituksillaan yksityisiin televisioyhtiöihin, elokuvateollisuuteen tai kustannustoimintaan, saavat suurimmat voittonsa julkisista töistä, vedenjakelumonopoleista tai jopa aseiden valmistuksesta. 
Haluamme mieluummin suojella niitä, joiden ansiosta tämä "kulttuuriteollisuus" toimii. Niinpä ilmaisemme täyden tukemme niille viihdealan työntekijöille, joilla ei ole pysyvää työsuhdetta ja jotka ovat kuukausia taistelleet elinolojensa puolesta. Ranskan hallitus, joka pitää merkittävänä "kulttuuripoikkeustaan", ei tee poikkeusta esiintyvien taiteilijoiden kohdalla: suoraan suurimpien työnantajien suosituksesta se huononsi heidän sosiaaliturvaansa ja aikoo jatkaa kaikkien palkansaajien sosiaaliturvan huonontamista entisestään.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Mietintö sisältää myönteisiä, kannattamisen arvoisia seikkoja, kuten ehdotus kulttuuria tukevien yhteisön aloitteiden vahvistamisesta, huoli kulttuurisen monimuotoisuuden, lukemisen, julkaisutoiminnan ja tekijänoikeuksien suojan edistämisestä sekä tuki kulttuurin alalla toimiville pk-yrityksille. Se sisältää kuitenkin myös kielteisiä näkökohtia. Ennen kaikkea on todettava, että mietinnössä alistetaan kulttuuri markkinavoimien armoille yleensä ja Euroopan unionin sisämarkkinoiden säännöille erityisesti. Siinä suositaan kulttuurin kaupallista ulottuvuutta ja kilpailua niin kutsutun globalisaation nimissä. Näin se osallistuu kulttuurin kaupallistamiseen.
Mietinnölle ovat ominaisia monet epäselvyydet, eikä siinä selvästi mainita tai esitetä varsinaisia ehdotuksia tai toimia. Siinä ei esimerkiksi edistetä kansallisia julkisia järjestelmiä tai kannusteta kansallisia järjestelmiä rahoittamaan ja tukemaan kulttuurin tuottamista ja levittämistä, minkä tarkoituksena olisi estää kulttuuriperintömme ja kulttuurituotantomme alistaminen markkinavoimille, kaupallisuudelle ja massa- ja kulutuskulttuurimallien edistämiselle.

Pasqua (UEN)
 - (FR) Aina kun unioni suunnittelee laajentavansa toimivaltansa uudelle alalle, on syytä olla hyvin varovainen. Juuri siitä on kyse tässäkin mietinnössä, jolla halutaan edistää yhteistyötä Euroopan kulttuuriteollisuuksien välillä. 
Tavoite sinänsä on varsin kannatettava. Joihinkin mietinnön kohtiin on kuitenkin syytä suhtautua erittäin varauksellisesti. 
Ensinnäkään mietinnössä, jossa kaikkea - tai lähes kaikkea - voidaan pitää kulttuurina, ei tarkkaan määritellä, mikä on kulttuurialan teos. Tämä mahdollistaa monenlaiset väärinkäytökset. On myös syytä tähdentää vaaraa, että kulttuurista tehdään Eurooppa-henkisen propagandan väline ja lopulta kyseenalaistetaan kansalliset kulttuuri-identiteetit. (Mitä tarkkaan ottaen tarkoitetaan määrittelemällä kulttuuri siten, että se muodostaa hyvin tärkeän ja yhdistävän elementin Euroopan kansalaisille?) Entä vaara, että julkisia varoja tuhlataan hankkeisiin, joilla ei ole kulttuurista merkitystä eivätkä kiinnosta kansaa? Eurooppalaisten veronmaksajien rahoja ei saa enää käyttää "etuoikeutetulle" vähemmistölle tarkoitettujen elitististen tuotantojen tukemiseen. 
Kaikista näistä syistä en aio äänestää tämän mietinnön puolesta.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen esittelijän kanssa yhtä mieltä siitä, että "Euroopan kulttuuriteollisuudet heijastavat Euroopan kansallista monimuotoisuutta ja antavat siten lisäarvoa eurooppalaiselle identiteetille", ja että "kulttuuri on olennainen osa Euroopan integroitumista" edistäen jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten keskinäistä ymmärtämistä, mikä on tärkeää ja toivottavaa. 
Yhdyn myös väitteeseen, että pk-yrityksillä on tärkeä merkitys kulttuurin levittäjinä ja ne ansaitsevat sekä jäsenvaltioiden että yhteisön toimielimien tuen. 
Koska kulttuurialalla on niin runsaasti toimijoita, en ole varma, olisiko alaa koskeva kokonaisvaltainen EU:n strategia tai siitä johdettu ja sen täytäntöönpanemiseksi tarvittava, riittävän laaja politiikka hyödyllinen tai tarkoituksenmukainen.
Samoin pidän hyväksyttävänä eri maiden kulttuurituotannon joidenkin osa-alueiden suojelemista ja edistämistä kansallisesti, jotta vältetään muilla talouden ja yhteiskunnan aloilla kritisoidun keskittymisen leviäminen kulttuurin alalle. Yhdysvaltain johtoaseman haastaminen saattaa tarjota tekosyyn tähän, ja silloin sellaisten maiden kulttuuriteollisuudet, joilla on suuremmat resurssit ja laajemmat markkinat, voivat saada enemmän vaikutusvaltaa kuin on suotavaa. Näin vaarantuisi juuri se monimuotoisuus, jonka haluamme säilyttää ja jota haluamme edistää. 
Vaikka ymmärrän esittelijän tarkoitusperät ja kannatan monia hänen esittämistään ehdotuksista, en voinut äänestää mietinnön puolesta, ja äänestin siksi tyhjää.

Puhemies.
Äänestysselitykset ovat päättyneet. 
(Istunto keskeytettiin klo 13.55, ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma EY:n ja Israelin assosiaatiosopimuksen täytäntöönpanosta.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin suhteet Israeliin perustuvat kumppanuuteen ja yhteistyöhön. Tavoitteena on edistää meneillään olevan konfliktin ratkaisua yhdessä muiden kansainvälisten kumppanien kanssa ja tiiviissä yhteistyössä prosessin osapuolten kanssa.
Komissio on tietoinen vaikeista olosuhteista, joissa taloudelliset toimijat nykyään toimivat Lähi-idän alueella. Samaan aikaan Euroopan komission on perustamissopimuksen noudattamisen valvojana taattava yhteisön lainsäädännön, myös yhteisön tekemien kansainvälisten sopimusten, täysimääräinen ja asianmukainen soveltaminen ja näin ollen myös EU:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen täytäntöönpano.
Voin vahvistaa, että EU:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen soveltamisessa EU tukeutuu Israelin valtion maantieteellisten rajojen määrittelemisen osalta kansainväliseen oikeuteen ja jättää näin sen rajojen ulkopuolelle Israelin hallinnassa vuodesta 1967 olleet Länsirannan, Gazan alueen, Itä-Jerusalemin ja Golanin kukkuloiden alueet. Tämän vuoksi näiltä alueilta peräisin oleviin tuotteisiin ei voida soveltaa EU:n ja Israelin välisessä assosiaatiosopimuksessa tarkoitettua etuuskohtelua.
Sen jälkeen kun Israel vahvisti, että sen tulliviranomaiset ilmoittivat siirtokunnista lähtöisin olevien tuotteiden olevan israelilaista alkuperää, komissio julkaisi ilmoituksen maahantuojille Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä marraskuussa 2001 ja tiedotti heille tilanteesta.
Kahdenvälisen sopimuksen määräysten mukaan EU:n jäsenvaltioiden tullihallintojen on tarkistettava tuotteiden alkuperä Israelin viranomaisilta jälkitarkastusmenettelyn avulla. Niiden on myös toteutettava tarvittavat varmuustoimenpiteet, jos tilanne voi johtaa tullivelan syntymiseen. Juuri tässä yhteydessä jäsenvaltioiden tullihallinnot perivät nyt tulleja. Näiden komission käynnistämien toimenpiteiden tavoitteena on suojella yhteisön taloudellisia ja oikeudellisia etuja.
Samaan aikaan voin vain toistaa, että komissio on aina ilmoittanut olevansa halukas tekemään yhteistyötä ja tarkastelemaan Israelin viranomaisten tekemiä teknisiä ehdotuksia, jotta tähän kysymykseen löydettäisiin assosiaatiosopimuksen ehtojen mukainen ratkaisu.
Tästä voidaan toisin sanoen päätellä, että komissio on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen yhteisön lainsäädännön asianmukaisen soveltamisen. Tämän perusteella jäsenvaltiot määräävät tulleja siirtokunnista lähtöisin oleville tuotteille. Tarkkailemme tilannetta säännöllisesti jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa ja lisäksi jatkamme Israelin kanssa keskusteluja tullitodistuksiin liittyvistä teknisistä kysymyksistä.

Cushnahan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tällaisen kysymyksen käsittelemiseen tämä on hyvin arkaluonteinen ajankohta. Ensiksi kirjattakoon paheksuntani kaikkia Lähi-idässä tehtyjä, huolestuttavan yleisiä terroristi-iskuja kohtaan. Tuomitsen paitsi itsemurhaiskujen tekijöiden toimet myös Israelin valtion turvallisuuspalvelun toimet, kun se ei noudata kansainvälistä oikeutta ja tekee näin ongelman ratkaisemisen entistä vaikeammaksi.
Jotkut saattavat kuitenkin olla sitä mieltä, ettei tätä kysymystä olisi pitänyt ottaa esille, koska se voi vaikeuttaa rauhanprosessia. Me, jotka olemme tehneet aloitteen tässä kysymyksessä, olemme sitä mieltä, että tällainen näkemys on valitettavasti johtanut komission ja jäsenvaltioiden riittämättömiin toimiin. Komission jäsen on jo esitellyt kysymykseen liittyviä tärkeitä haasteita. Kukaan ei ole tehnyt asian seurauksista parempaa yhteenvetoa kuin komission jäsen Patten täällä parlamentissa toukokuussa 2001 käydyssä keskustelussa. On tärkeää kirjata se taas pöytäkirjaan. Tuolloin hän sanoi, että Euroopan unionin kanta siirtokuntiin on selvä. Koko siirtokuntatoiminta Gazassa, Länsirannalla sekä Itä-Jerusalemissa ja Golanin kukkuloilla on kansainvälisen oikeuden vastaista, ja tämä toiminta on rauhan suurin este. Komission vuonna 1998 antamassa tiedonannossa tehtiin selväksi, että Israelin Länsirannalla ja Gazassa sekä Itä-Jerusalemissa ja Golanin kukkuloilla olevista siirtokunnista peräisin olevien tavaroiden etuuskohteluun oikeutettu pääsy yhteisön markkinoille on vastoin alkuperäsääntöjä, koska nämä alueet eivät ole Israelin valtion osa kansainvälisen julkisoikeuden mukaan. Siinä asia pähkinänkuoressa.
Kuuntelin hyvin tarkkaan, mitä komission jäsen sanoi. Käsityksemme poikkeaa paljon siitä, mitä hän sanoi parlamentissa tänään. Tästä ei saa sellaista vaikutelmaa, että koko komissio tai jäsenvaltiot olisivat todellakin ajaneet tätä asiaa riittävän voimakkaasti.
Israelista on sanottava, ettei se tällä hetkellä parhaimmillaankaan ole niin halukas yhteistyöhön ja antamaan täydelliset tiedot kaikkien tuotteiden ja niiden ainesten alkuperästä tulliviranomaisille kuin se voisi olla. Pahimmillaan voidaan sanoa, että Israel uhmaa EU:n kanssa tekemäänsä kauppasopimusta.
Kun otetaan huomioon komission jäsenen Pattenin alun perin esittämät selkeät kommentit, joiden sisällöstä jonkin verran toistettiin tänään, meidän on saatava paremmat takuut siitä, että jäsenvaltiot toteuttavat riittävät toimet. Näin ollen vaikka olen tyytyväinen komission jäsenen puheenvuoroon, en ole vakuuttunut, että tämä asia on pantu täytäntöön jäsenvaltioissa niin kuin pitäisi.

De Rossa (PSE).
Arvoisa puhemies, Israelin viranomaisten kevytmielinen suhtautuminen velvollisuuksiinsa noudattaa kansainvälistä oikeutta Euroopan unionin kauppasuhteissaan, antaa viitteitä myös tavasta, jolla ne yleisesti ottaen suhtautuvat kansainväliseen oikeuteen.
Se, että Euroopan unioni on heikko painostamaan Israelia noudattamaan kansainvälistä oikeutta, näkyy siinä, että Israelin kanssa on viime aikoina tehty uusia sopimuksia. Haluaisin käsitellä niitä.
Kunnioitan suunnattomasti Javier Solanan Euroopan unionin puolesta tekemää työtä jännityksen vähentämiseksi ja rauhanneuvotteluprosessin edistämiseksi, mutta Euroopan unioni heikentää mielestäni hänen työnsä tuloksia epäonnistuessaan osoittamaan Israelille määrätietoisuutensa siinä, että Israelille kaupallista etua tuovia sopimuksia on noudatettava täysimääräisesti tai ne sanotaan irti.
Olen vakuuttunut siitä, että nykyinen EU:n ja Israelin välinen assosiaatiosopimus olisi purettava toistaiseksi. Israelin hallituksen toimet, jotka kieltävät palestiinalaisilta näiden ihmisoikeudet, ovat assosiaatiosopimuksen vastaisia. Huolimatta minun toistuvista pyynnöistäni ja muiden toistuvista pyynnöistä tarkastella perusteellisesti sitä, noudattaako Israel ihmisoikeusmääräyksiä, mitään konkreettista ei tietääkseni ole tehty. Useita kuukausia sitten yhteisö sopi Israelin kanssa Israelin tullietuuskiintiöiden soveltamisesta myös muutamiin maataloustuotteisiin, joista suuri tai suurin osa tuotetaan sen laittomissa siirtokunnissa yhteisön markkinoille suuntautuvaa vientiä varten.
Yhteisö toteutti tämän toimenpiteen vaatimatta, että Israel lopettaa sopimuksen rikkomisen ja alkuperäselvitysten antamisen siirtokuntien tuotteille. Tällä tavalla ei puolusteta tai säilytetä yhteisön laillista oikeutta vaatia Israelilta sopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa.
Komissio sanoo nyt, että on mahdotonta ottaa Israelia mukaan paneurooppalaiseen kumulaatiosopimukseen niin kauan kuin Israel soveltaa väärin sen nykyisen sopimuksen alkuperäsäännöistä tehtyä pöytäkirjaa.
Yhteisön poliittinen tahto pitää kiinni tästä kannasta ei vakuuta Israelia eikä ainakaan minua ja monia muita parlamentin jäseniä, koska yhteisö ei varmista nykyisen sopimuksen asianmukaista täytäntöönpanoa.
Olen sitä mieltä, että nykyinen kriisi Israelin ja palestiinalaisten välisessä rauhanprosessissa edellyttää, että Euroopan unionin painostaa Israelin hallitusta mahdollisimman voimakkaasti. Talouden alalla tarvitaan kahta asiaa: on aloitettava toimet assosiaatiosopimuksen soveltamisen keskeyttämiseksi sopimukseen sisältyvien ihmisoikeuksia koskevien velvoitteiden noudattamatta jättämisen perusteella, ja on aloitettava oikeudelliset toimenpiteet tullien perimiseksi, koska Israel on esittänyt virheellisiä tietoja vientituotteidensa alkuperästä. Nämä molemmat asiat vaativat yksimielisen komission poliittista tahtoa. En ole vakuuttunut, että komissio on yksimielinen tässä asiassa, joten jäsenvaltioiden suostumus on tarpeen.
Pyydän Irlannin hallitusta asettamaan tämän asian etusijalle Euroopan unionin puheenjohtajakaudellaan.
Haluaisin korostaa, että näin todetessani myönnän kuitenkin, että vastuu rauhan solmimisesta kuuluu myös palestiinalaisjohdolle. Sen on varmistettava, että kaikki mahdolliset toimet tehdään niiden armottomien itsemurhaiskujen lopettamiseksi, jotka ovat aiheuttaneet Israelille paljon tuskaa ja kärsimystä ja jotka ovat koventaneet vastuuttoman Israelin hallituksen asenteita. Myös Yhdysvaltojen on käytettävä hyväkseen suurta vaikutusvaltaansa Israeliin, jotta Israel lopettaisi miehittämillä alueillaan tekemät murhat ja ihmisoikeusloukkaukset.
Haluaisin käsitellä kahta komission jäsenen esittämää asiaa. Hän sanoi, että jäsenvaltiot soveltavat tulleja siirtokuntien tuotteisiin. Käsitykseni mukaan näin tehdään ainoastaan hyvin harvoissa tapauksissa, joissa Israel on todella ilmoittanut tuotteiden olevan peräisin siirtokunnista, ja se tekee näin ainoastaan lievittääkseen komission ja parlamentin siihen kohdistamaa painostusta tässä asiassa.
Mitä tulee toimituksen jälkeiseen tarkastusjärjestelmään, sen jälkeen kun Israel on ilmoittanut tuotteiden alkuperän, jäsenvaltiolla ei ole mitään keinoa kiistää vahvistusta oikeudellisesti. 
Haluaisin, että komission jäsen käsittelee näitä kahta kysymystä.

Newton Dunn (ELDR).
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä epäilee, että Israelin hallitus soveltaa assosiaatiosopimuksen alkuperäsääntöjä tavalla, joka perustuu sen siirtokuntapolitiikkaan. Mikään muu ei selitä sitä, että alkuperäselvityksiä annetaan sekä jalosteille että maataloustuotteille, jotka on tuotettu siirtokunnissa, joita me pidämme laittomina ja jotka sen vuoksi eivät kuulu sopimuksen soveltamisalaan. Näitä tuotteita ovat esimerkiksi ruohosipuli, kuitukankaat, viini, välipalat ja niin edelleen. Vaikka EU:n tulliviranomaiset ovat myöntäneet niille pääsyn yhteisön markkinoille, tuotteet ovat itse asiassa peräisin Länsirannan siirtokunnista, kuten Barkanista, Golanin kukkuloilla sijaitsevasta Katzrinin siirtokunnasta ja Gazan alueella sijaitsevasta Gush Katifin siirtokunnasta.
Tämä ei ole mikään uusi asia. Tiedämme, etteivät jäsenvaltiot pysty erottamaan luotettavasti, mihin tavaraeriin etuuskohtelua voidaan soveltaa ja mihin ei. Tiedämme, että komissio on laatinut luettelon siirtokuntien tuotteista ja viejistä ja yrittää laajentaa luetteloa. Tiedämme, ettei luettelo ole täydellinen eivätkä jäsenvaltiot pysty määrittelemään lähetysten tullessa tulliselvitykseen, mitä tuotteita ne sisältävät.
Tällainen tilanne ei voi jatkua kahdesta syystä. Ensiksikin liberaalit pitävät sääntöjä erittäin tärkeinä, ja tässä on mielestämme kyse sääntöjen johdonmukaisesta ja jatkuvasta rikkomisesta. Myönnämme, että kysymys on vaikea. Komissio ja jäsenvaltiot kantavat tästä kumpikin erikseen täyden vastuun, koska ne molemmat ovat velvollisia osallistumaan tämän ongelman ratkaisuun.
Saattaa olla, että ne komission virkamiehet, jotka haluavat täyttää velvollisuutensa sopimusten valvojina, eivät saa siellä riittävää poliittista kannatusta. Jäsenvaltiot, jotka haluavat auttaa, eivät saa riittävää kannatusta neuvostossa. Tämän vuoksi parlamentin ja jäsenvaltioiden kansanedustuslaitosten on toimittava.
Ennen kaikkea on Israelin hallituksen velvollisuus olla temppuilematta tehdyn sopimuksen kanssa. Israelin olisi ymmärrettävä, ettei nyt ole sopiva aika temppuiluun. Jos israelilaiset eivät noudata assosiaatiosopimuksen lausekkeita, heidän on vaikea vakuuttaa muulle maailmalle, että he toimivat vilpittömästi muissa kysymyksissä, kuten koko rauhanprosessissa.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, kollegani ovat jo ottaneet esille erittäin selkeästi ja tarkasti monia niistä kysymyksistä, joita halusin käsitellä, joten en enää palaa niihin. Näin ollen haluaisin esittää teille ja itselleni ainoastaan muutamia kysymyksiä. Ensiksi vahvistaakohan vai heikentääköhän komission ilmeinen haluttomuus varmistaa EU:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan ja aluelausekkeen asianmukainen täytäntöönpano Euroopan unionin mahdollisuuksia käydä poliittista vuoropuhelua kvartetissa ja osallistua kvartettiryhmän toimintaan? Otan asian esille, koska se on mielestäni erittäin tärkeä. Olemme keskustelleet tästä asiasta vuosia, ja asiassa on epäilemättä edistytty, mutta silti sopimusta rikotaan jälleen räikeästi. Rauhanprosessilla on valtavia esteitä, jotka johtuvat mielestäni ensiksikin Israelin hallituksen politiikasta jatkaa siirtokuntiensa rakentamista alueita liittämällä ja aitoja rakentamalla. Nämä esteet johtuvat kuitenkin myös siitä, että Israelissa ja Palestiinassa rikotaan yhä useammin kansainvälisen humanitaarisen oikeuden perusperiaatteita ja sääntöjä. Mielestäni emme saisi myöntää tukea, joka sallii sen, ettei tehtyjen sopimusten velvoitteita täytetä.
Haluaisin lisäksi tarkastella syitä siihen, miksi Israel rikkoo sopimusta, jota sopimuksen 2 artiklan mukaan Israelin ja meidän on noudatettava. Meidän tehtävämme on varmistaa, että sopimuksen mukaisesti suhteemme perustuvat ihmisoikeuksien kunnioittamiseen eivätkä kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomiseen. Olen sitä mieltä, että unionin poliittisesti sopivalla, harkitulla reaktiolla Israelin itsepintaiseen käytäntöön antaa alkuperäselvityksiä siirtokunnista lähtöisin oleville tuotteille olisi varmistettava, ettei Euroopan unioniin tuotaville tuotteille myönnetä enää etuuskohtelua. Jos annamme riittävän painoarvon siirtokunnista tuotavien tuotteiden etuuskohtelua koskeville komission julkilausumille, huomaamme, että komissio pitää Israelin käytäntöä antaa alkuperäselvityksiä näille tuotteille sopimuksen rikkomisena. Tästä huolimatta käytäntö jatkuu. Sopimusta ei panna täytäntöön määrätietoisesti, kuten komissiokin on todennut. Haluaisin, että tähän suhteisiin ja laillisuuteen liittyvään kysymykseen puututtaisiin, koska meidän on lopetettava Palestiinassa ja Israelissa vallitseva tilanne, jossa kaikki käy. Israelin on opittava noudattamaan allekirjoittamiaan sopimuksia.

Dhaene (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, suhteista Israeliin vastaavan valtuuskunnan varapuheenjohtajana pidän tärkeänä Euroopan unionin halua ylläpitää hyviä suhteita Israeliin, mutta jos ystävyys vaarantuu tärkeiden kansainvälisten sääntöjen noudattamatta jättämisen vuoksi, niin mitä tapahtuukaan keskinäiselle luottamuksellemme? Komissio on aikaisemmin ilmoittanut useita kertoja, ettei Euroopan unioni hyväksy Israelin laitonta miehityspolitiikkaa. Komissio on myös aina tilaisuuden tullen paheksunut assosiaatiosopimuksen laitonta soveltamista. Muutama viikko sitten saimme komission jäseneltä Pattenilta vastauksen, jonka mukaan jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle, että tulleja on peritty monista tuotteista, jotka ovat peräisin siirtokunnista ja joilla on tuotaessa ollut israelilainen alkuperätodistus. Israel jatkaa kaikesta huolimatta laitonta ja virheellistä käytäntöään, mitä ei voida hyväksyä. Israelin kanssa on laadittu assosiaatiosopimus, ja sitä on noudatettava kansainvälisen oikeuden ja perusarvojen mukaisesti. Hyviä sopimuksia tehtäessä voidaan solmia ystävyyssuhteita, mikäli sopimuksia noudatetaan asianmukaisesti.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, Alankomaiden ulkoministeri vastasi alkuviikosta, itse asiassa maanantaina, yhdeksään kansanedustajien tekemään kysymykseen, jotka koskivat EY:n ja Israelin välisten kauppasopimusten mahdollista sääntöjenvastaista soveltamista. Tulkitsin hänen rauhallisen ja selkeän vastauksensa niin, että Alankomaat uskoo, että Israelin tullin tuotteiden alkuperästä esittämät toteamukset on tehty laillisesti useimpien niiden tuotteiden osalta, joilla on israelilainen alkuperäselvitys. Tämä tarkoittaa, että tuotteet täyttävät kaikki alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan ehdot. Arvoisa komission jäsen, yhdyttekö tähän johtopäätökseen myös EU:n muiden jäsenvaltioiden osalta? Arvoisa puhemies, EY:n ja Israelin välisen assosiaatiosopimuksen 79 artiklassa määrätään lisäksi, että jos jompikumpi sopimuksen osapuolista ei noudata sopimusta, molempien osapuolten on assosiointineuvoston välityksellä saavutettava osapuolten kannalta hyväksyttävä ratkaisu. Uskon komission tekevän parhaansa, jotta alkuperäsäännöistä tehdyn pöytäkirjan tulkinnasta päästään sovitteluratkaisuun.

Dupuis (NI).
Kiitos, arvoisa puhemies. Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minun on ensimmäiseksi kerrottava, että olen yksi tämän kysymyksen allekirjoittaneista jäsenistä. Tein näin allekirjoitustani pyytäneelle kollega Sandbækille demokraattisen palveluksen. Olen eri mieltä puhujien enemmistön kanssa, mutta tämä kysymys on ollut pitkään esillä parlamentissa ja oli tärkeää puhdistaa ilmaa ja tutkia tarkkaan täytäntöönpanon historiaa. Morgantinin ja muiden kollegojen laatima kysymys koskee itse asiassa sopimuksen täytäntöönpanoa eikä siinä kyseenalaisteta sopimusta.
Komission jäsenen antama vastaus oli hyvin tarkka, ja sitä täydensivät vielä kollega Belderin antamat merkittävät selvitykset. Komission jäsen ilmoitti, että jäsenvaltioiden tulliviranomaiset soveltavat sopimusta. Kollega Belder antoi hyvin tarkan esimerkin jäsenvaltiosta, jonka mielestä sopimusta sovelletaan. Lisäksi on valitusmenettely eli assosiaationeuvosto. Hyvä kollega Morgantini, jos teillä on tarkkoja tietoja asiasta, voitte antaa ne komissiolle, jonka uskon varmasti mainitsevan ne seuraavaa assosiaatiosopimusta tehtäessä. Muut seikat ovat pelkkiä perusteettomia väitteitä ja uhkauksia.
Hyvä kollega de Rossa, olen hieman huolissani siitä, että käytätte tätä tilaisuutta hyväksenne asettaaksenne Israelin kanssa tehdyn assosiaatiosopimuksen kyseenalaiseksi, sillä se ei ole ollenkaan tämän keskustelun tarkoitus. Minua hämmästyttää myös se, että haluatte Yhdysvaltojen painostavan entistä enemmän Israelia noudattamaan ihmisoikeuksia ettekä mainitse painostusta, jota Euroopan unioni voisi kohdistaa tai jota sen olisi kohdistettava palestiinalaishallintoon terrori-iskujen lopettamiseksi. 
Kuulimme kaikki Arafatin valittavan nykyistä tilannetta, vierittävän syyn Israelin niskoille ja unohtavan jälleen viime viikkojen kohtalokkaat iskut. Me kaikkihan tiedämme Hamasin osuuden tilanteeseen.
Euroopan unioni, samoin kuin Euroopan parlamentti, voisi tukea Abu Mazenia talousarviotuen tai parlamentin tekemien aloitteiden avulla. Näyttää siltä, että Mazen haluaa todella päästä rauhansopimukseen. Voimme tukea häntä sen sijaan, että tuemme Arafatia ja muita, joiden mielestä terrori-iskut ovat osa normaalia käytäntöä Palestiinassa sen matkatessa romanttista tietään kohti vapautta. Mitä vapautta? Sen jätän teidän kuviteltavaksenne.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, myönnän aivan avoimesti, että tämä kysymys jakaa mielipiteeni kahdelle taholle samanaikaisesti. Toisaalta oikeudelliselta kannalta tarkasteltuna on aivan selvää, että pacta sunt servanda eli että kansainvälisen oikeuden sopimuksia on noudatettava. Tiedämme, mikä alue tunnustetaan kansainvälisesti kuuluvaksi Israelille, tiedämme, mitkä alueet on miehitetty, ja tiedämme myös, että tuotteita voidaan tuoda Israelista mutta ei miehitetyiltä alueilta. 
Käytännössä todisteiden kerääminen on hyvin vaikeaa, samoin on rajan vetäminen. Komission vastaus kysymykseen on: "Näitä periaatteita ei sovelleta tuotteisiin, joita on jalostettu riittävästi Israelin kansainvälisesti hyväksyttyjen rajojen sisällä."
Tarkoittaako tämä käytännössä siis sitä, että Länsirannalla korjattuja appelsiineja jalostetaan Israelissa, mehu pullotetaan ja viedään EU:hun? Tätäkö tarkoitetaan "riittävästi jalostetulla"? Vai edellytetäänkö riittävästi jalostetuilta tuotteilta, että mehu sekoitetaan omena- ja banaanimehun kanssa hedelmäjuomaksi, jossa appelsiinimehun osuus on vähemmän kuin 50 prosenttia? Mielestäni nämä kysymykset osoittavat, kuinka vaikeaa rajan vetäminen on käytännössä jopa silloin, kun kyse on eri ainesten osuuksista.
Tämän vuoksi meidän olisi tässä yhteydessä kysyttävä itseltämme, ketä tämän on tarkoitus hyödyttää. Onko palestiinalaisille mitään hyötyä siitä, että israelilainen hedelmätarha tai Länsirannalla oleva tehdas lopetetaan? Niiden työntekijät sanotaan irti, ja sama tuotantotoiminta aloitetaan uudelleen Israelin ydinalueella Venäjältä tulleiden siirtolaisten voimin. Tästä ei tietenkään ole mitään hyötyä palestiinalaisille, mutta ainakin tilanne on oikeudelliselta kannalta selkeä. Olemme silloin pitäneet oikeudellisen kantamme, mutta emme ole välttämättä auttaneet palestiinalaisia.
Meidän olisi varmistettava, etteivät komission tai Euroopan unionin toimet heikennä israelilaisten ja palestiinalaisten suhteita entisestään. Kannatan sen vuoksi sitä, että komissio toimii näissä asioissa vastaisuudessa yhtä varovasti ja tarkasti kuin tähänkin asti ja ottaa aina huomioon Israelin ja palestiinalaisten välisten suhteiden kokonaiskehityksen.

Boudjenah (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, esitin viime heinäkuussa komissiolle suullisen kysymyksen, joka koski Israelin kanssa tehdyn tieteellisteknisen yhteistyösopimuksen uudistamista. Vastauksen pääsisältö oli, että komission mielestä sen Israelin suhteiden kehittäminen edistäisi merkittävästi Lähi-idän rauhanprosessia. Hyvä komission jäsen Nielson, olette sanoneet kutakuinkin saman meille tänään. Vaikka olen samaa mieltä siitä, että tieto ja tiedonvaihto auttaa rakentamaan parempaa maailmaa samalla tavalla kuin taloudellinen yhteistyö, erityisesti tämä vastaus hämmästyttää minua. Itse asiassa tämä kanta jättää täysin huomiotta parlamentin huhtikuussa 2002 antaman päätöslauselman, josta teitä on aivan ilmeisesti syytä muistuttaa, kun otetaan huomioon tämän keskustelun aihe. Tiedämme kaikki, että päätöslauselman 8 kohdassa parlamentti pyysi neuvostoa ja komissiota kutsumaan kiireesti koolle assosiaationeuvoston, jotta parlamentti voisi esittää kantansa Israelin hallitukselle ja pyytää Israelia noudattamaan YK:n päätöslauselmia, ja kehotti tässä yhteydessä jäädyttämään assosiaatiosopimuksen.
Missä tilanteessa olemmekaan nyt puolentoista vuoden kuluttua tämän vaatimuksen esittämisestä? Kun sopimusta alettiin soveltaa vuonna 1995, heti Oslon prosessin jälkeen, jotkut katsoivat sen auttavan rauhan rakentamisessa. Tilanne on nyt kuitenkin aivan toinen. Minkälaisesta yhteistyöstä komissio puhuu? Kumppanuuksia voidaan rakentaa vain keskinäisen luottamuksen sekä yhteisten oikeuksien ja velvollisuuksien perustalle. Israelin hallituksen rikollinen asenne osoittaa nyt päivittäin, että Israel paitsi vähättelee unionin näkemyksiä, myös kostaa toisen osapuolen teot aina vahvemmin tässä kohtalokkaassa tilanteessa. Yli vuosi sitten Israel rakensi aidan Länsirannalle ja väitti sen olevan tarpeen turvallisuussyistä. Itse asiassa se on rautaesirippu, joka tuhoaa palestiinalaisalueet ja ajaa kymmenet tuhannet ihmiset kodeistaan. Näin Israelin valtioon liitetään uusia alueita.
On aika antaa parlamentin päätöslauselmalle konkreettinen muoto. Asiasta on ennakkotapauksia. Vuonna 1990 komissio pani täytäntöön parlamentin suosituksen siitä, että tieteellinen yhteistyö keskeytettäisiin osittain, kunnes Israelin viranomaisten yksipuolisesti sulkemat palestiinalaiset oppilaitokset ja korkeakoulut olisi avattu kokonaan uudestaan ja ne pidettäisiin toiminnassa. Kesti muutamia kuukausia, ennen kuin koulut oli mahdollista avata. Nyt kun perusoikeuksien kunnioittamista koskevaa lauseketta on rikottu räikeästi koko maailman nähden, millä tavoin vaatimusta sopimuksen soveltamisen keskeyttämisestä voidaan pitää kohtuuttomana?
Millä tavoin on kohtuutonta vaatia tämän kansainvälisen oikeuden soveltamista ja noudattamista?
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin todeta tietäväni, että tänään täältä häpeällisesti poissa olevalla neuvostolla on suunnaton vastuu tässä asiassa, sillä teoriassa unionilla on kvartettiryhmän jäsenenä vaikutusvaltaa. Unionilta puuttuu vain poliittista tahtoa käyttää sitä.

Lagendijk (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, komission jäsen on oikeassa: jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tehtävä on tarkistaa, ovatko tuotteet lähtöisin Israelista vai miehitetyillä alueilla sijaitsevista Israelin siirtokunnista. Komission jäsen tietää kuitenkin myös, että sen jälkeen kun Israel ilmoittaa tuotteen olevan lähtöisin Israelista, tulliviranomaiset eivät voi tehdä juuri mitään, vaikka tietäisimmekin, että meitä huijataan. Jäsenvaltiot eivät pysty yksin tekemään sitä, mitä mielestäni on tehtävä, eli lopettamaan Israelin käytäntöä ilmoittaa Israelista peräisin oleviksi sellaisia tuotteita, joiden tiedämme olevan peräisin siirtokunnista. Asian vaikeus kävi jälleen ilmi täällä parlamentissa, kun Israelin suurlähettiläs totesi aivan selkeästi, että hän kiistää EU:n oikeuden käsitellä eri tavoin Israelista ja siirtokunnista peräisin olevia tuotteita. Niin kauan kuin tällainen tilanne jatkuu, ei mielestäni ole jäsenvaltioiden vaan komission tehtävä pakottaa Israelin hallitus toimiin. Jäsenvaltiot eivät tähän pysty. Komission on myös tehtävä tarvittavat johtopäätökset, jos Israel ei vaikuta olevan valmis toimimaan EU:n lainsäädännön edellyttämällä tavalla.

Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, on totta, että Israelin maantieteellistä aluetta koskeva määritelmä, jota se soveltaa Euroopan unioniin vietävien tuotteiden alkuperän määrittelemisessä, on laiton. Komissio on julkisesti ilmoittanut, että Israel antaa virheellisesti alkuperäselvityksiä siirtokuntien tuotteille. Miksi komissio ei kuitenkaan ole toteuttanut mitään tehokkaita toimia asian korjaamiseksi?
Lailliset siirtokunnat ovat rauhan suurin este. Tällä hetkellä jäsenvaltiot, jotka eivät halua rikkoa kauppasopimusta ja myöntää etuuskohtelua näistä laittomista siirtokunnista tuleville tuotteille, ovat voineet periä ainoastaan rajallisen määrän tulleja pääasiassa vetoamalla siihen, ettei Israel ole vastannut tarkastusmenettelyn kysymyksiin.
Miksi komissio ei ole avoimesti ilmoittanut jäsenvaltioille, että Israelin määritelmä maantieteellisestä alueestaan on laiton? Vasta sen jälkeen, kun näin tapahtuu, jäsenvaltiot voivat tehdä sen loogisen johtopäätöksen, että niiden on pyydettävä alkuperäselvityksen tarkastus kaikille Israelista Euroopan unioniin vietäväksi tarkoitetuille tuotteille.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, ensimmäinen EY:n ja Israelin välinen vapaakauppasopimus allekirjoitettiin vuonna 1975, ja 20 vuoden aikana vientituotteiden alkuperää ei koskaan asetettu kyseenalaiseksi. Nyt sitä kuitenkin käytetään poliittisena aseena Israelia ja siirtokuntia vastaan. Suullisen kysymyksen laatija on mennyt jopa niin pitkälle, että hän kehotti keskeyttämään myöhemmän vuonna 1995 tehdyn sopimuksen soveltamisen, vaikka komissio on ollut samaa mieltä hänen kanssaan ja soveltanut tariffeja tuotteisiin, joiden väitetään olevan peräisin miehitettyjen alueiden siirtokunnista. Tämä on kauppaan liittyvä tekninen kiista, ja vaikka olen Israelin ystävä, kannatan mahdollista kahden valtion ratkaisua ja useimpien siirtokuntien purkua.
Palestiina ei ole vielä valtio, jolla olisi oikeus omiin kauppasopimuksiin, jotka EU kuitenkin ratifioi vuonna 1994. Komissio teki näin huolimatta siitä, että Israelilla oli palestiinalaishallinnon kanssa sopimus, jonka mukaan Israel vastaa siirtokunnista vietävien tuotteiden tulliasioista. Joka tapauksessa vapaakauppasopimus on tehty siis myös EU:n ja Palestiinan välillä. Näin ollen, tarkasteli kysymystä mistä näkökulmasta tahansa, näiden tuotteiden olisi päästävä EU:n markkinoille tullittomasti, koska ne ovat peräisin alueilta, jotka kuuluvat jommankumman vapaakauppasopimuksen soveltamisalueeseen.
Kaikissa kauppasopimuksissa viitataan alueeseen, jolla tuotteet tuotetaan, eikä tuottajien kansallisuuteen tai uskontoon. Tämä koko kiista on assosiaatiosopimuksen 79 artiklan mukainen tekninen ongelma, jollaisena sitä olisi perustellusti myös käsiteltävä. Kiistaa ei saisi käyttää poliittisena aseena täällä parlamentissa.
Keskustelu synnyttää lisää vihamielisyyttä Israelin kanssa käytävään kauppaan ja heikentää Israelin uskoa EU:n puolueettomuuteen, kun EU on keskeisessä asemassa kvartettiryhmässä, jonka tavoitteena on rauhansuunnitelman toteuttaminen ja terrorismin lopettaminen. Olen varma, että kaikki parlamentin ryhmät haluavat vakaasti saavuttaa tämän tavoitteen.

Boumediene-Thiery (Verts/ALE).
Hyvä komission jäsen Nielson, saanen käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni muistuttaakseni teille, että 10. huhtikuuta parlamentti äänesti päätöslauselmasta, jolla oli tarkoitus keskeyttää assosiaatiosopimuksen soveltaminen. Nyt puolitoista vuotta myöhemmin päätöslauselmaa ei vieläkään oteta huomioon. Tarkoittaako tämä, että tuemme Israelin valtion politiikkaa horjumattomasti huolimatta Israelin ihmisoikeusloukkauksista ja kansainvälisen oikeuden rikkomisesta?
Puhumme täällä talouden ja kaupan alan sopimuksista, taloudellisista eduista, mutta puhukaamme myös oikeudesta elää. Tämä siirtomaasota vaatii yhä enemmän uhreja. Vaikka rauhansuunnitelmassa varauduttiin siirtomaapolitiikan jäädyttämiseen, juutalaissiirtokuntien kasvu jatkuu ja niiden ympärille rakennetaan yhä teitä. Israelissa vallitsee järkyttävä tilanne. Tiettyihin Israelin kansalaisiin kohdistuva syrjintä lisääntyy: heitä vainotaan ja heiltä evätään tietyt oikeudet, koska he ovat Israelin arabeja. Israelin kansanedustuslaitos (knesset) sääti lain, joka estää palestiinalaisia saamasta Israelin kansalaisuutta avioliiton kautta. Se on syrjivä ja rasistinen laki. Kansainvälisen ihmisoikeusliiton FIDH:n äskettäisessä raportissa kerrottiin orjuuden nykyaikaisesta muodosta, siirtotyöläisistä. Jopa knessetin entinen puhemies Avraham Burg huolestui tilanteesta. Hän sanoi, että Israel on sortoon ja epäoikeudenmukaisuuteen perustuva korruptoitunut yhteisö ja alentaa itsensä siirtomaavallaksi, jota johtaa joukko moraalittomia lain yläpuolella olevia lahjottuja yksilöitä.
Miehitettyjen alueiden tilanne on järkyttävä. Häpeän muuri ilmentää rotuerottelua ja epäoikeudenmukaisuutta, ja palestiinalaisyhteisön elämä on kuin murhenäytelmä. Emme tietenkään aio laskea kuolleita. Keitä sitten ovat terrorismin uhrit, tämän päivittäin pakolaisia tappavan valtioterrorismin uhrit?
Hyvä puhemies, lopuksi haluaisin todeta, ettemme voi enää olla hiljaa. Eikö meidän velvollisuutemme ole painostaa Israelin hallitusta kaikilla käytössämme olevilla keinoilla, myös talouden ja kaupan alan keinoilla? Emmekö voisi keskeyttää assosiaatiosopimuksen soveltamista, kuten aikaisemmin teimme rohkeasti Etelä-Afrikan tapauksessa vastustaessamme apartheidia?

Gutiérrez-Cortines (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kantani eroaa melko paljon muutamista täällä esitetyistä kannoista. Mielestäni tämä parlamentin kysymys on epäasianmukainen ja harkitsematon. Rauhanprosessi on käynnissä, ja Euroopan unioni on kvartettiryhmän jäsen. Katsonkin, että jos me Euroopan parlamentissa ja muissa toimielimissä tunnemme solidaarisuutta täytäntöönpanosta vastaavaa toimielintä ja Javier Solanaa kohtaan hänen toimiessaan edustajanamme ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme keulahahmona, meidän olisi tuettava maiden lähentymistä emmekä saisi etsiä osapuolten välisten konfliktien aiheita.
Lisäksi on pidettävä mielessä, että tämä kysymys tarkoittaa miehitettyjen alueiden suoranaista tuomitsemista. Olemme parlamentissa tehneet näin ennenkin: se on yleisesti hyväksytty tapa toimia. Tiedämme myös, että siirtokuntien lakkauttamista koskevien Taban sopimusten mukaan monet alueista, jotka olivat ennen asumattomia ja joista nyt tulee asuinkelpoisia, siirtyvät palestiinalaisille.
Minua huolestuttaa eniten se, että puheissa vastustetaan palestiinalaishallintoa. Kun otetaan huomioon, että Arafat ja Abu Mazen vaativat jatkuvasti Eurooppaa osallistumaan voimakkaammin rauhanprosessiin, ettei prosessin pitäisi olla yksinomaan Yhdysvaltain käsissä ja että Euroopan pitäisi Solanan mukaan olla yksi suurimmista Abu Mazenin tukijoista, emmekö voisi sen sijaan, että aiheutamme epäsopua osapuolten välille, tukea Abu Mazenia ja hänen työtään ja lisätä Euroopan unionin arvovaltaa toisen osapuolen silmissä?
Mielestäni ei ole eduksi rauhanprosessille, jos yksi osapuolista haastaa riitaa toisen neuvotteluihin osallistuvan osapuolen kanssa. Emmekö voisi pyytää Solanaa ja palestiinalaishallintoa vahvistamaan viimeksi mainitun hallintoa ja auttaa molempia tuon tavoitteen saavuttamisessa? Emmekö voisi vaatia suurempaa tukea julkisille terveydenhuolto- ja koulutuspalveluille ja kysyä, miksi Eurooppa ei tue niitä enempää? Tämä estäisi sen, että koulutuksesta huolehtivat suuressa määrin sellaiset ryhmät kuin Hamas, joka on tuomittu terroriteoista.
Emmekö voisi todella edistää palestiinalaishallinnon vahvistumista? Se ratkaisisi asian. Haluaisin tietää, mitä vaikutuksia tällä kysymyksellä on, sillä siitä on todennäköisesti haittaa monille miehitettyjen alueiden palestiinalaisille työntekijöille.

Korhola (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komission julkilausuma vahvistaa Euroopan unionin pyrkimyksen rauhallisten ja vakaiden suhteiden ylläpitämiseen kaikkien Lähi-idän alueen maiden kanssa. Tämä lähtökohta on ainoa mahdollinen, eikä estä EU:ta tuomasta esille omia näkemyksiään ja tavoitteitaan maailmanlaajuisen kumppanuuden puitteissa. Käytännössä tilanteet ovat monimutkaisia. Sitä tärkeämpää on ymmärtää ne arkipäivän perusmekanismit, jotka vaikuttavat vakautta estävästi tai edistävästi, aivan kuten Schuman esittäessään EU:n perustana olleiden yhteisöjen nerokkaan syntyajatuksen.
Haluaisin tässä yhteydessä tuoda esille yhden vakauteen ja rauhaan vaikuttavan perusmekanismin, puhtaan ympäristön. Puhdas vesi, esimerkkinä vaikkapa viime päivinäkin esillä ollut Jordan, on elinehto, johon kaikkien Länsirannan alueen valtioiden on löydettävä ratkaisu erikseen ja yhdessä. Valitettavasti kansainvälinen yhteisö ei ole vielä edes tietoinen siitä ympäristötuhosta, joka Länsirannalla on todellisuutta. Veden liiallinen otto, käsittelemättömien jätevesien johtaminen Jordaniin ja kontrolloimaton yhdyskuntajätteiden kaataminen siihen johtaneet käsittämättömiin terveysriskeihin ja vesipulaan.
Länsirannan ympäristöprojekti on monikulttuurinen ja monenkeskinen hanke, jossa pyritään ratkaisemaan keskeisiä alueen asukkaiden terveyttä ja hyvinvointia uhkaavia ongelmia. Hanke ei kuitenkaan etene riittävästi. Syynä ei ole rahoituksen vähäisyys tai osaamisen ja teknologian puute. Syynä on lähinnä se, että kolmen valtion alueella toimivalle projektille ei ole olemassa poliittista foorumia, jolla hankkeen toteuttamiseksi välttämättömistä käytännön asioista voitaisiin sopia, vaikka kaikki osapuolet periaatteessa ovatkin yksimielisiä tarpeista ja keinoista.
Voi liioittelematta sanoa, että EU on tällä hetkellä ainoa toimija maailmassa, joka voisi tarjota poliittisen foorumin Länsirannan ympäristöprojektin tapaisille pyrkimyksille rakentaa vakautta ja rauhaa alueen asukkaiden omin toimin. Tarvitaan neutraali välittäjä, joka saattaa päätöksenteon alulle poliittisten kiistakysymysten yläpuolella. Ilman Länsirannan ympäristöprojektin kaltaista omaehtoista toimintaa kaikki muukin EU:n työ Lähi-idän rauhansuunnitelmien toteuttamiseksi on turhaa.

Banotti (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, oli mielenkiintoista kuulla kollega Tannockin muistuttavan meitä siitä, että näitä sopimuksia on sovellettu Euroopan yhteisön ja Israelin välillä vuodesta 1975. Olen ollut parlamentissa 19 vuotta, ja tämä kysymys on säännöllisesti noussut esiin poliittisena kiistakapulana. Itse asiassa se oli ensimmäinen suuri kiistelyn aihe, kun liityin parlamenttiin vuonna 1984. Siitä huolimatta emme vieläkään ole päässeet asiassa tyydyttävään lopputulokseen. Kuten useat puhujat ovat jo sanoneet, emme kuitenkaan oikeastaan ole täällä tänään aloittaaksemme väittelyä siitä, kuka on suurin syypää tässä surullisessa ja erittäin murheellisessa maassa.
Olen käynyt Gazassa, koska tyttäreni työskenteli siellä useita vuosia YK:n palveluksessa. Sen vuoksi tiedän, että kun sellaisia ikävyyksiä, joista kaikki Israelissa kärsivät, sattuu nyt rajojen ollessa suljetut, palestiinalaiset tuotteet eivät pääse pois Gazan alueelta. Olen kertonut aikaisemminkin täällä parlamentissa dramaattisista näkymistä, joita olen nähnyt Gazan kaupungin kaduilla. Eläimet söivät siellä kukkia ja mansikoita, jotka kuuluivat Gazasta Eurooppaan vietäviin palestiinalaistuotteisiin. Alueella on ihana ilmasto. Se on potentiaalisesti suuri taloudellinen voimavara palestiinalaisille, mutta aina kun sattui ikävyyksiä, rajat suljettiin ja tuotteet jätettiin yksinkertaisesti mätänemään Gazan kaduille. Näin tuotteet eroavat Israelin siirtokunnista peräisin olevista tuotteista - ja ero on hyvin konkreettinen.
Ainoastaan Israelin viranomaiset voivat poistaa siirtokuntien tuotteisiin sovellettavien alkuperäsääntöjen huomattavat vääristymät siten, ettei siitä aiheudu lisää hankaluuksia EU:lle, jäsenvaltioille, yhteisön toimijoille ja israelilaisille viejille. Ilman Israelin yhteistyöhalukkuutta ainoa laillinen ja tehokas ratkaisu EU:lle on ehkä, sopimuksen soveltamisen keskeyttämistä lukuun ottamatta, että jäsenvaltiot epäilevät käytännöllisesti katsoen kaikkien Israelin vientituotteiden alkuperää.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, esitän ensiksi yleisen huomion. Mielestäni tapamme käydä tätä keskustelua muistuttaa sellaisten kenraalien käyttäytymistä, jotka käyvät jo aikaisemmin sodittua sotaa. Henkilökohtaisesti olen samaa mieltä siitä, että kesti melko kauan, ennen kuin EU pääsi siihen tilanteeseen, että näitä sääntöjä alettiin soveltamaan selkeästi. Olemme kuitenkin tehneet niin jo jonkin aikaa, ja tämä asia on nyt tehtävä selväksi. Haluaisin myös lisätä, että poliittinen tarve keskustella tästä ja käyttää energiaa tähän aiheeseen liittyy pikemminkin siihen, mitä nyt on tehtävä, kuin keskustelun lähtökohtaan, joka koski tullimenettelyn tosiasiallista hallinnointia.
Komission jäsenenä en myönnä havainneeni keskusteluissamme tai tämän asian käsittelyssä komissiossa mitään sellaista, mikä asettaisi komission yksimielisyyden tässä asiassa kyseenalaiseksi, mitä jotkut täällä ovat väittäneet. Tämä asia ei ole koskaan aiheuttanut erimielisyyttä komissiossa. Jotkut puhujat ovat maininneet, että jäsenvaltioiden on oltava yhtä mieltä. Se on aivan totta.
Jäsen Sandbæk kysyi, miksi komissio ei ole virallisesti ilmoittanut jäsenvaltioille tästä asiasta ja mitä komissio aikoo tehdä. Toistan sen, mitä sanoin jo tämän keskustelun ensimmäisessä puheenvuorossani. Nimittäin, että sen jälkeen, kun Israel vahvisti, että sen tulliviranomaiset ilmoittavat siirtokunnista peräisin olevat tuotteet Israelista peräisin olevina tuotteina, komissio julkaisi marraskuussa 2001 ilmestyneessä virallisessa lehdessä maahantuojille ilmoituksen, jossa niille tiedotettiin tilanteesta. Siis lähes kaksi vuotta sitten komissio teki sen, mitä jäsen Sandbæk pyysi. Tämä on yksi asia, jolle perustin ensimmäiset huomioni. Kuulostaa siltä, että nyt keskustellaan sodasta,, joka käytiin jo jokin aika sitten.
Tämän vuoden helmikuussa, jolloin jäsenvaltioiden tulliviranomaiset tapasivat viimeksi ja käsittelivät tätä asiaa, näistä tuoteryhmistä oli peritty noin 100 000 euroa kiinteitä tullimaksuja vuoden 2003 alusta. Odotamme uusien lukujen olevan käytettävissämme tämän kuun lopussa, jolloin seuraava kokous pidetään. EU:n tulliviranomaiset olivat tuolloin kantaneet näistä tuotteista vakuuksia 1,7 miljoonaa euroa.
Kun olemme varmoja, että tuotteet ovat lähtöisin siirtokunnista, jäsenvaltiot soveltavat tulleja välittömästi. Kun asiassa on epäselvyyttä tai kun Israelin viranomaiset antavat epäselkeitä tai riittämättömiä tietoja asiasta, selvitämme asian mahdollisimman tarkoin, minkä jälkeen sovellamme tuotteisiin tulleja. Jäsenvaltiot tarkastelevat tätä tilannetta säännöllisesti tullikomitean välityksellä. Se kokoontuu taas tämän kuun lopussa. Tätä kysymystä ei hoideta vain panemalla ilmoitus viralliseen lehteen, vaan kyseessä on aktiivinen, jatkuva prosessi.
Lopuksi käsittelisin parlamentin jäsenen Gahlerin kysymyksiä tuotteen ja sen ainesten alkuperän määrittelemisen yksityiskohdista ja periaatteista sekä siitä kuinka paljon käsittelyä tarvitaan, jotta tuotteesta tulee israelilainen. Tämä ei ole ainoa paikka maailmassa, jossa näistä asioista on päätettävä. Noudatamme yleisiä periaatteita ja perusteita sen suhteen, kuinka paljon käsittelyä tarvitaan ennen tuotteen alkuperän määrittelemistä. Tässä asiassa ei ole erityistä sääntöä Israelia varten.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
KIRJALLINEN LAUSUMA (TYÖJÄRJESTYKSEN 120 ARTIKLA)

Patakis (GUE/NGL).
 Israelin miehityksen jatkuminen alueilla, Israelin armeijan toistuvat veriteot, sen hirmuvaltainen läsnäolo Palestiinassa, mielivaltaiset pidätykset ja pidätettyjen kovat olot, Palestiinan valtion olemassaolon kieltäminen ja palestiinalaiskansan itsemääräämisoikeuden jatkuva loukkaaminen ovat luoneet räjähdysalttiin tilanteen Lähi-itään sekä epävakaan ja turvattoman yleisilmapiirin, jota Yhdysvaltojen ja EU:n imperialismi ylläpitää ja lietsoo ja joka aiheuttaa palestiinalaisten oikeutetut reaktiot ja lisää itsemurhaiskuja.
Itsenäisen Palestiinan valtion julistaminen ja Jerusalemin julistaminen sen pääkaupungiksi on ehdoton edellytys kaikille todellisille ponnisteluille, joiden tavoitteena on rauhan aikaansaaminen ja turvallisen ilmapiirin luominen palestiinalaisille ja israelilaisille.
Kreikan kommunistista puoluetta edustavat parlamentin jäsenet antavat varauksettoman tukensa taisteleville palestiinalaisille ja tuomitsevat toimet, joilla yritetään ylläpitää nykyistä tilannetta ja säilyttää ongelma, kuten kvartettiryhmän rauhansuunnitelmassa, joka on ilmeisen epäonnistunut.
Euroopan kansat taistelevat rauhan puolesta imperialistisia sotilaallisia interventioita vastaan esimerkiksi Jugoslaviassa, Afganistanissa ja Irakissa sekä Israelin kanssa tehtävää yhteistyötä ja sille annettavaa tukea vastaan, sillä Israel loukkaa sotaisan strategiansa perusteella palestiinalaisten oikeuksia, ja kumoavat taistelullaan Euroopan militarisoinnin, joka voimistaa entisestään kansojen vastaista imperialismia.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0164/2003) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille erityisestä tukikehyksestä perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille (neuvoston asetus (EY) N:o 856/1999) - komission kaksivuotiskertomus 2002 (KOM(2002) 763 - 2003/2091(INI)).

Fernández Martín (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, komissio pyrkii tiedonannollaan noudattamaan erityisestä tukikehyksestä perinteisille AKT-banaanien toimittajavaltioille annettua neuvoston asetusta, jonka tavoitteena on parantaa näiden maiden kilpailukykyä ja tukea niiden maataloustuotannon monipuolistamista.
Korostan, että tähän tukihankkeeseen on myönnetty merkittävästi määrärahoja - noin 44 miljoonaa euroa - sekä vuonna 2001 että vuonna 2002 ja että komissio on ilmoittanut ohjelman tulokset noilta kahdelta vuodelta. Olen erittäin iloinen todetessani ensiksikin, että toimet tuotannon monipuolistamiseksi lisääntyivät tuona ajanjaksona ja toiseksi, että toimet liittyivät maatalouden ja maaseudun kehittämistä koskeviin hankkeisiin. Molemmat saavutukset olivat komission ja parlamentin tavoitteina ohjelmaa hyväksyttäessä.
Huomautan kuitenkin, että joitakin ongelmia on esiintynyt. Komissio on niistä varmasti tietoinen, mutta niiden ratkaisemiseksi tarvitaan pikaisia toimenpiteitä. Ensiksi mainittakoon, että joissakin tapauksissa luottojen myöntämisen ja niiden käytön on havaittu viime vuosien aikana toistuvasti ja merkittävästi viivästyvän, mikä ei suinkaan johdu kenenkään tahallisista toimista. Viivästyksistä on kuitenkin aiheutunut merkittäviä ongelmia maanviljelijöille, joista osa toimii maailman 40 köyhimmän maan joukkoon lukeutuvissa tuottajavaltioissa.
Jotkut näistä viljelijöistä ovat kertoneet meille epäilyksistään, ja erityisesti Länsi-Afrikan maanviljelijät ovat ilmoittaneet vastustavansa menetelmiä, joilla komissio arvioi tukien myöntämisperusteena käytettävää maanviljelijöiden kilpailukykyä. Arviointimenetelmässä otetaan huomioon Eurostatin esittämät keskimääräiset tuotantokustannukset, vakuutukset ja kuljetusvälineet.
Näitä lukuja ei voida kuitenkaan tulkita yksiselitteisesti, ja siitä aiheutuu virheitä, jotka saattavat olla joissakin tapauksissa suuriakin. Toisinaan virheet saattavat olla näiden maiden kannalta erittäin vahingollisia.
Arvoisa komission jäsen, olen huolissani siitä, että vuoden 2003 talousarviossa tuen määrä on entistä alhaisempi, ja erityisen huolestuttavaa se on siksi, että olemme korvaamassa nykyisen järjestelmän ainoastaan tariffiin perustuvalla järjestelmällä. Jos emme pysty toteuttamaan oikeita toimenpiteitä silloin, kun siirrymme nykyisestä järjestelmästä ainoastaan tariffiin perustuvaan järjestelmään, muutoksella saattaa olla erittäin vahingolliset seuraukset sekä perinteisten AKT-maiden tuotannon että Euroopan banaanintuottajamaiden kannalta.
Lopuksi pyydän kahta konkreettista muutosta, joita parlamentti ja toivottavasti myös komissio pitää erityisen tärkeinä: lisätään toimia maksujen viivästymisen välttämiseksi jatkossa ja arvioidaan kasvatus- ja tuotantomenetelmiä, jotta voimme evätä rahoituksen hankkeilta, jotka vahingoittavat sekä ympäristöä että banaaniviljelmien työntekijöiden terveyttä tuottajamaissa. Banaanintuotannossa olisi käytettävä ensisijaisesti biologisesti hajoavia aineita.

Nielson
. Haluan sanoa aluksi muutaman sanan maksujen kehittymisestä. Olen samaa mieltä siitä, että käynnistysvaiheessa oli maksujen kanssa melkoisia ongelmia, mutta voin myös ilmoittaa teille, että vuonna 2002 laskutettiin lähes 41,5 miljoonaa euroa. Se on miltei seitsemän kertaa enemmän kuin vuonna 1999 ja yli kolme kertaa niin paljon kuin vuonna 2001.
Vaikka kuluvan vuoden tilanteesta ei vielä voida tehdä suoria päätelmiä, yleinen kehitys vaikuttaa melko myönteiseltä, ja kokonaisuudessaan summan odotetaan olevan tänä vuonna samaa, noin 40 miljoonan euron tasoa.
Nykyinen toiminta vastaa kohtuullisen hyvin odotuksia. Kaikki tämä on melko monimutkaista, sillä suojeltavia etuja on kovin monia - kaikki banaaneihin liittyvät historialliset, yhteiskunnalliset ja poliittiset tekijät. Komissio on erittäin tietoinen ongelmista, joita aiheutuu, kun pyritään yhdistämään tasapuolisen markkinoille pääsyn periaate ja pienten heikossa asemassa olevien talouksien rakenneongelmien huomioiminen. Erityinen tukikehys luotiin juuri näitä huolenaiheita varten, ja se vaikuttaakin niihin kouriintuntuvasti. Lisäksi on huomattava, ettei kyse ollut alan kumppaneillemme tyrkytetystä asiasta, vaan se on perusteellisten neuvottelujen tuloksesta.
Käynnistysvaiheen kiistattomien vaikeuksien jälkeen voimme nyt huomata, että järjestelmän täytäntöönpano on kehittynyt huomattavasti. Mainitsin juuri lukuja, jotka osoittavat tämän. Maksuaste on nyt tyydyttävä. Komission toistuvien ehdotusten ansiosta useat AKT-banaanien toimittajat muuttavat strategioitaan ja hakevat enemmän taloudellista tukea tuotannon monipuolistamiseen, kun banaanintuotanto ei enää ole kannattavaa. Tämän kehityssuuntauksen odotetaan jatkuvan, ja vähiten kilpailukykyisten banaanintuottajien odotetaan käyttävän saatavilla olevat varat yksinomaan tuotannon monipuolistamiseen ja sosiaaliseen tasoitukseen.
Laajentumisesta mahdollisesti aiheutuva tuonnin lisääntyminen on tärkeä keskustelunaihe, ja Kööpenhaminan huippukokouksessa sovittiin, että tuonnin osalta toteutetaan asianmukaiset järjestelyt, jotta banaanitarjonta EU:n kuluttajille on WTO:n sääntöjen mukaisesti riittävää. Banaanikiintiöiden lisäämisestä on neuvoteltava aina WTO:ssa, ja lisäämisen yhteydessä on otettava huomioon tuottajien edut.
Komissio tietää varsin hyvin, mitä velvoitteita Cotonoun sopimus sille asettaa. Niihin kuuluu myös velvoite varmistaa AKT-banaanien jatkuva pääsy Euroopan markkinoille, ja tietenkin teemme kaikkemme noudattaaksemme tätä velvoitetta.

Medina Ortega (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Fernándezia Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta tästä mietinnöstä, joka on enemmänkin arvio kuin lainsäädäntöä koskeva mietintö. Kiitän myös komission jäsentä Nielsonia hänen antamastaan lausunnosta.
Kuten esittelijä toteaa, käsillä on banaanin tuontia suojelevan järjestelmän viimeinen vaihe, sillä sen voimassaolo päättyy 31. joulukuuta 2005. Kuten jäsen Fernández totesi, Euroopan unioni on onnistunut säilyttämään 12 pienen maan erioikeudet. Jotkut näistä maista, kuten Somalia, Jamaika ja Dominica, kuuluvat maailman köyhimpiin maihin, ja siksi ne tarvitsevat apuamme.
Tuo päivä, 31. joulukuuta 2005, on jo hyvin lähellä. Takuusta ja tullietuudesta määrätään Cotonoun sopimuksessa, ja niitä on kunnioitettava. Banaanintuottajat joutuvat kuitenkin vaikeuksiin, kun tuo päivä lähestyy. Toisin sanoen on täysin mahdollista, että yhteisön markkinoille tulvii monikansallisten yritysten markkinoimia banaaneja. Mikä tärkeintä, esittelijä on huomauttanut toisestakin vaarasta, eli siitä, että näiden monikansallisten yritysten etuisuuskohtelun lisäämistä perustellaan laajentumisella, ja tällöin markkinoittemme avaamisesta kärsivät sekä yhteisön että perinteisten AKT-maiden tuottajat.
Uskon, että komission jäsen Nielson on tietoinen näistä ongelmista. Hän mainitsi, että tuen määrä on pysynyt viime vuosina lähes samana, noin 40 miljoonassa eurossa. En tiedä, kuinka paljon määrää voidaan muuttaa, jotta sillä voitaisiin kattaa tarpeet, joita väistämättä syntyy siirryttäessä suojelevasta banaanijärjestelmästä avoimeen järjestelmään, jossa käytetään ainoastaan tariffirajoituksia.
Näin ollen toistan ryhmäni kannattavan jäsen Fernándezin mietintöä ja toivon komission jatkavan tämän pienistä ja köyhtyneistä maista koostuvan ryhmän tukemista.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, banaanituotanto on erittäin tärkeää useiden Euroopan alueiden, erityisesti Atlantilla sijaitsevan Makronesian saaristoalueen, taloudelle ja maankäytölle, mutta sillä on ratkaiseva merkitys myös joillekin vähemmän kehittyneille maille, joita kohtaan meillä on lainsäädännöllisiä ja poliittisia sitoumuksia.
Siksi kiitänkin esittelijä Fernández Martínia ja ilmoitan tukevani hänen päätelmiään ja ajatuksiaan käsiteltävänä olevasta asiasta. Lisäksi annan tukeni ystävälleni ja kollegalleni Medina Ortegalle, joka on myös esittelijän maanmies. Erityisesti jaan hänen huolensa asetuksen nojalla myönnettävien rahoitusvarojen niukkuudesta.
Haluan kuitenkin käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja esittää muutamia perusluonteisia huomioita lainsäädännön täytäntöönpanoon liittyvien nykyisten menetelmien avoimuudesta ja selkeydestä. On väärin, että komissio tekee tarkastelun kohteena olevien varojen jakamisesta päätöksiä, jotka eivät ole julkisia ja jotka perustuvat tarpeettoman monimutkaisiin laskumenetelmiin. Menetelmissä käytetään virheellisesti määriteltyjä käsitteitä sekä kahteen asetukseen ja useisiin artikloihin ja liitteisiin perustuvia tietoja, joiden täsmällisyys ja vertailtavuus on arveluttavaa.
Yhteisön lainsäädännöllä on oltava selkeät tavoitteet: säädösten on oltava mahdollisimman yksinkertaisia, ja niiden täytäntöönpanon on oltava avointa. Norsunluurannikon banaanin ja ananaksen tuottajien yhdistys on osuvasti todennut, ettei tämä asetus ole näiden vaatimusten mukainen.
Siksi toivon, että komissio ilmoittaa parlamentille päätöksistä, joita se on tehnyt edunsaajamaiden järjestöille myönnettävästä rahoituksesta, rahoitusta koskevista laskelmista, käytetyistä tiedoista ja jopa oikeusperustasta sekä budjettikohdan B7-8710 käyttämättömistä määrärahoista. Tälle ja muillekin aloille tarvitaan ehdottomasti yksinkertainen ja avoin oikeudellinen kehys, jotta unionin toimielinten ja sen kumppaneiden välille voidaan luoda myönteinen ja kestävä suhde.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kommentoida jäsen Casacan viimeistä huomautusta ja todeta, että kuvaus ei vastaa toimintaamme. Yksikään edunsaaja ei ole koskaan kyseenalaistanut vuosittain maksettavien yksittäisten summien laskutapaa. Asiasta on keskusteltu myös tapaamisissa kyseisten maiden edustajien kanssa. Lisäisin vielä, että Norsunluurannikon tuottajien edustajat totesivat eräässä tällaisessa tapaamisessa, että komissio on heidän mielestään aina soveltanut komission asetuksessa säädettyä menetelmää oikein ja reilusti.
Se, että perusteet ovat monimutkaisia, on vain osoitus siitä, että tähän tilanteeseen ovat johtaneet neuvottelut, joissa on jouduttu sovittamaan yhteen useita ristiriitaisia ja erilaisia etuja. Sieltä ne monimutkaisuudet ovat peräisin. Kerrankin yksi asia, johon komissio ei ole syyllinen.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään keskustelujen jälkeen.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Fernando Fernández Martínin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö (A5-0190/2003) komission tiedonannosta neuvostolle ja Euroopan parlamentille: Sidonnaisuuksien purkaminen: Kehitysavun tehokkuuden parantaminen (KOM(2002) 639 - 2002/2284(INI)).

Fernández Martín (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, valtiot eivät ole koskaan olleet yhtä riippuvaisia toisistaan kuin ne ovat nykyään. Ongelmat ovat yhteisiä: köyhyys, nälkä, sodat, maahanmuutto, tarttuvat taudit, luonnonmullistukset ja muut mullistukset. Kaikkien on osallistuttava yhtenäisesti ongelmien ratkaisuun.
Näin ollen kehitysapu on tärkeämpää kuin koskaan. Mielestäni juuri nyt on oikea aika käsitellä keskustelun kohteena olevaa neuvostolle ja parlamentille annettua komission tiedonantoa.
Tänään esittelemäni kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö on syntynyt poliittisten ryhmien ja kollegoitteni työn ja ponnistelujen ansiosta, ja olen erittäin kiitollinen heidän panoksestaan.
Tiedämme, että Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot antavat eniten julkista kehitysapua maailmassa. Perinteisen eurooppalaisen mallin menetelmät eivät kuitenkaan ole edistäneet toivotulla tavalla yhteistyötä. Tulosten seurantaa ja tulosten arvioinnin tarkkuutta on vaikea varmistaa, sillä ohjelmien ja hankkeiden täytäntöönpanovastuu on hajautettu kansallisille yhteistyövirastoille, ja täytäntöönpanossa sovelletaan vakiintuneita menetelmiä, joilla edunsaajat sidotaan hankkimaan tuella tavaroita ja palveluita avunantajamaista.
Maailmanpankin pääjohtaja Wolfensohn mainitsi täällä parlamentissa pitämässään puheessa Maailmanpankin toimittamia lukuja, joiden mukaan tuen sidonnaisuuksien purkaminen vähentäisi avun tapahtumakohtaisia kustannuksia jopa 25 prosenttia. Siksi olemmekin tyytyväisiä komission aloitteeseen, joka saattaa elävöittää aiheesta käytävää keskustelua. Jäsenvaltiot ja monenväliset järjestöt käyvät tätä keskustelua parhaillaan. Kaikkia osapuolia ja etenkin suurimpia avunantajia sitovaan sopimukseen on vielä pitkä matka.
Olen vakuuttunut siitä, että keskustelussa on noudatettava periaatetta, jonka mukaan tuen keskeisten tavoitteiden olisi oltava edunsaajamaiden etujen mukaisia. Ulkopuolisten mielestä periaate saattaa vaikuttaa itsestään selvältä, mutta nykyään sitä ei noudateta käytännössä. Joillakin Euroopan mailla onkin siksi virallisina avun myöntäjinä merkittävä rooli kehitysyhteistyössä, mutta rahamäärä, jonka ne saavat myöntämänsä tuen vastineeksi, on toisinaan huomattavastikin suurempi kuin niiden tukiohjelmiin myöntämien varojen määrä. Luulen, että tämä käytäntö on tuttu meille kaikille, ja se on selkeä osoitus avunantajamaiden - siis omien maittemme - kyynisyydestä. Siksi meidän on yritettävä muuttaa tilannetta.
Vallitseva tilanne ei ole tietenkään syntynyt tietoisena valintana eikä kukaan ole pahuuttaan toivonut sitä. Syitä on lukuisia, eikä niihin voida tässä syventyä. Tärkeintä on, että hyödynnämme saatuja kokemuksia toimia toteutettaessa. Jotta saavutamme tavoitteemme ja vältymme tietyiltä epämieluisilta vaikutuksilta, toimissa on otettava huomioon tietyt näkökohdat, kuten mietinnön 4 kohdassa mainitut näkökohdat. Toisin sanoen olisi hyödyllistä, jos esimerkiksi komissio muistaisi, että aihepiirikohtaisia ja maantieteellisiä tai alueellisia budjettikohtia on kohdeltava yhdenvertaisesti, jotta varmistetaan, että järjestettävät tarjouskilpailut ovat avoimia. Sitä ne eivät aina ole. Tarjouskilpailut koskevat kaikkia jäsenvaltioita ja ehdokasvaltioita sekä kaikkia kehitysmaita ja kaikkia teollisuusmaita siten, että edellytyksenä on kolmannen maan vastavuoroisuus ja avunsaajamaan suostumus.
Lopuksi haluan erityisesti tuoda esille useiden kehitysmaiden ja kansalaisjärjestöjen esittämän pyynnön. Pyyntö koskee sitä, että sopimuksia tehtäessä asetetaan etusijalle sekä avunsaajamaiden että naapureina olevien kehitysmaiden paikalliset toimittajat tai palveluntarjoajat sillä edellytyksellä, että hankkeiden toteuttamiseksi tarjotaan riittävästi koulutusta, jotta hankkeet eivät jää kiusallisesti kesken. Pyynnön taustalla on moninaisia syitä, ja ne ovat helposti havaittavissa. Niiden luettelointi olisi jopa liian itsestään selvää, mutta ne tulevat tiivistetysti esille, kun ajatellaan kyseisten maiden osallistumishalukkuutta paikallisten markkinoiden kehittämiseen.

Nielson
. (EN) Tiedonanto sidonnaisuuksien purkamisesta annettiin 18. marraskuuta 2002, ja vaikka viime vuonna edistyttiinkin poliittisesti hyvin, työtä on edelleen paljon jäljellä.
Aihe saattaa vaikuttaa todella tekniseltä ja vaikeasti lähestyttävältä, mutta kyseessä saattaa olla erittäin merkittävä asia alan tehokkuuden, tukien kannattavuuden ja kumppanuusmaiden kanssa harjoitettavan yhteistyön dynaamisuuden kannalta - aivan kuten jäsen Fernández Martin on selkeästi todennut.
Olen kiitollinen esittelijälle aiheen käsittelystä. Mietintö kuvastaa laajaa yhteisymmärrystä. Neuvosto on päässyt yksimielisyyteen yhteisön avun sidonnaisuuksien purkamisesta, ja nyt kun päätöslauselma on parlamentin käsittelyssä, voimme ryhtyä valmistelemaan täytäntöönpanoa.
Ensisijaisesti teemme käytännön ehdotuksia asiaankuuluvan lainsäädännön muuttamiseksi. Nykyisten asetusten muuttamista koskevat ehdotukset käsitellään yhteispäätösmenettelyssä, joten parlamentti voi vaikuttaa merkittävästi asian edistämiseen. Odotan innolla asiaa koskevia keskusteluja tulevana vuonna parlamentin kanssa.
Jatkamme sidonnaisuuksien purkamiseen liittyvien tosiasioiden selvittämistä. Ongelmana on muun muassa se, että on vaikea saada konkreettista ja luotettavaa tietoa sidonnaisuuksien purkamisen vaikutuksista. Asiaa aletaan tutkia ennen vuoden loppua.
Yritämme saada vastahakoiset avunantajat vakuuttuneiksi, ja siinä meitä auttavat etenkin OECD:n kehitysapukomitea ja komitean uusi kehitysavun tehokkuuden parantamista käsittelevä työryhmä.
Olen tyytyväinen neuvoston sopimukseen yhteisön avun sidonnaisuuksien purkamisesta, mutta olen pettynyt siihen, että jotkut jäsenvaltiot - etenkin eräs jäsenvaltio - ovat vastahakoisia sitoutumaan kahdenvälisen avun sidonnaisuuden purkamiseen. Asialla on kaksi ulottuvuutta. Toisaalta keskustelemme säännöllisesti siitä, kuuluvatko virallinen kehitysapu ja hankintamenettelyt sisämarkkinoille. Tätä keskustelua käydään EU:n sisällä. Komissio vastaa kysymykseen selkeästi "kyllä". Julkisia hankintamenettelyjä koskeva direktiivi kattaa todellakin kehitysavun.
Jotkut maat, kuten omanikin, ovat olleet vuosia epävarmoja tästä, mutta enää ei näy epäilyksen häivääkään. Yksi jäsenvaltio kuitenkin on edelleen eriävällä kannalla. Sille sanon: "tavataan oikeudessa".
Toista ulottuvuutta koskevat keskustelut ovat avoimempia ja oikeutetumpia, ja ne liittyvät siihen, miten jäsenvaltiot toimivat avun sidonnaisuuksien purkamiseksi OECD:n maailmanlaajuisissa keskusteluissa. Niissä keskusteluissa on päästy yksimielisyyteen kehitysavun sidonnaisuuksien purkamisesta vähiten kehittyneiltä mailta. Sovittu määrä vastaa noin kahta prosenttia julkisen kehitysavun kokonaismäärästä, eli määrä ei ole kovinkaan suuri.
Komissio pitää lupauksensa ja tekee itse asiassa enemmänkin sopimuksen toteuttamiseksi. Näkökantamme on kuitenkin erilainen: yksi syy on se, ettemme halua kohdella vähiten kehittyneitä maita eri tavoin kuin muita maita. Olemme valmiita purkamaan kaikkia tukia koskevat sidonnaisuudet, ja meillä on oikeudellinen velvoite esimerkiksi AKT-maita kohtaan, mikä tarkoittaa, että ryhmänä näillä mailla on mahdollisuus tehdä tarjous mistä tahansa, mikä liittyy näihin 78 maahan.
Kehitysrahoitusta käsitelleeseen Monterreyn konferenssiin valmistautuessaan jäsenvaltiot sitoutuivat jatkamaan keskusteluja kahdenvälisen avun sidonnaisuuksien purkamisesta edelleen. Komissio tunnustaa, että avun määrän ja vaikutuksen lisäämiseen tarvitaan esimerkiksi sellaisia toimenpiteitä, joista tänään keskustelemme. Olen erittäin tyytyväinen parlamentilta saamaani viestiin ja odotan innolla asian edistymistä.
On totta, että edellytämme jonkinasteista vastavuoroisuutta, sillä kyse on myös kaupallisista intresseistä, joita tarjoutuu, jos esimerkiksi Yhdysvallat ei toimi samoin. Siinä asiassa meillä ei selvästikään ole valtuuksia. Kantamme asiaan on nyt selvä, ja tavoittelemme asialle lopullista ratkaisua.

McNally (PSE)
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää erinomaisesta ja ajankohtaisesta mietinnöstä. Kuten hän totesi, maailmassa vallitsee nykyään täydellinen riippuvuussuhde, ja yhden maan ongelmat, kuten köyhyys, nälkä, taudit, luonnonkatastrofit ja rikollisuus, ovat kaikkien ongelmia. Ongelmien ratkaiseminen ja johdonmukaisen ja yhtenäisen strategian laatiminen on yhtäläisesti kaikkien vastuulla.
Kehitysapu voi olla avain ongelmien ratkaisemiseen, mutta ainoastaan, jos siihen ei liitetä kaupallisia sitoumuksia. Esitetyt ehdotukset edustavat myönteistä suuntausta kohti kehitysavun tehostamista. Avun sidonnaisuuksia purkamalla tehostetaan välittömästi avun vaikutusta, mutta on myönnettävä ja tunnustettava, kuten komission jäsen selkeästi totesi, että joissakin jäsenvaltioissa avun sitominen on edelleen yleinen käytäntö. Siksi meidän onkin toimittava pikaisesti korjataksemme nykyisiä, riittämättömiksi osoittautuneita käytäntöjämme. Arvoisa komission jäsen, älkää kaihtako voimakeinoja, kun tapaatte oikeussalissa vastaan hangoittelevan jäsenvaltion, sillä yksi jäsenvaltio ei voi toimia eri tavoin kuin muut. Mehän toimimme, kuten totesitte, yhtenäismarkkinoilla.
Kannatan uudistusta. Se lisää avoimuutta ja vastuuvelvollisuutta. Prosessi on monimutkainen, ja otamme ilolla vastaan komission lainsäädäntöehdotukset ja ehdotukset nykyisen lainsäädännön muuttamiseksi, mutta toivomme kuitenkin, ettei uudistus lisää byrokratiaa.
Korostan, että kehitysavun irrottaminen kaupasta ei ole lopullinen ratkaisu vaan yksi keino lisätä myönnettävän avun tehokkuutta. Avulla on tarkoitus ensisijaisesti vähentää köyhyyttä. Kyse ei siis ole erillisestä käsitteestä, vaan osasta laajempaa aihetta, jonka käsittelyä jatketaan joiltakin osin ensi viikolla Cancunissa.

Korhola (PPE-DE).
 Arvoisa puhemies, haluan esittää vilpittömät kiitokseni kollega Fernández Martínille ytimekkäästä, mutta tasapainoisesti laaditusta mietinnöstä. Pyydän myös komission jäsen Nielsonia välittämään kiitokset komission tiedonannon laatimisessa mukana olleille. Komission teksti on selvästi tehty suurella sydämellä.
Avun sitominen voi teoriassa kääntää kehitysavun jopa aivan päälaelleen: avunantaja hyötyy ja saajaksi tarkoitettu maa köyhtyy entisestään. Vaikka tällainen taloustieteen teorioissa tunnettu äärimmäinen paradoksi ei välttämättä olekaan todellisuudessa kovin helposti mahdollinen, se on silti muistutus niistä tehokkuustappioista ja avun perversioista, joita yhä syntyy ja sallitaan myös todellisessa elämässä.
Maailmanpankin ja OECD:n arviot tehokkuuden lisääntymisen kautta saatavista säästöistä ovat neljänneksen luokkaa. Mietintömme esittelijä esittää arvion, että sidonnaisuuksien purkamisesta saatava nettohyöty voisi rahassa mitattuna olla jopa viisi miljardia dollaria. Kun tietää, miten pienilläkin summilla kehitysyhteistyössä voidaan saada ihmeitä aikaan, tuollainen useiden miljardien eurojen lisäys on huimaava. Euroopan unionin aloitteellisuus kysymyksessä on merkittävä, sillä EU ja jäsenvaltiot yhdessä vastaavat puolesta maailman kehitysavusta. Kehitysyhteistyön tehokkuustappiot eivät siten ole millään mittaustavalla tarkasteltuna mitenkään vähäpätöinen juttu.
Barcelonassa hyväksytyt päätelmät on tärkeää panna kiireesti täytäntöön. Pitäisi olla itsestään selvää, että yksinkertaisten markkinatalouden periaatteiden mukaisesti EU:n jäsenvaltiot vapauttavat avunsaajat sidonnaisuuksista. EU:ssa hyväksytyt keskeiset kilpailuperiaatteet toimivat tässä kehitysmaiden eduksi. Silloin myös paikalliset hankinnat ja hankinnat muista kehittyvistä maista ovat mahdollisia, kuten on jo voitu nähdä, ja avun tehokkuuteen tulee kerroinvaikutus.
Kehitysmaissa saavutettavan hyvinvointihyödyn lisäksi hankintojen vapauttaminen on tärkeää myös EU:n sisällä, sillä monissa jäsenvaltioissa yhä harjoitettava avun sitominen vääristää kilpailua myös jäsenvaltioiden kesken ja on vastoin perustamissopimuksen kilpailua koskevia säännöksiä.

Martínez Martínez (PSE).
Arvoisa puhemies, avunsaajamaat sekä yhtäältä eniten kärsineet kansalaisjärjestöt ja toisaalta useimmat virastot, jotka osallistuvat kehitysyhteistyöhön, ovat toistuvasti todenneet, että tuki, jonka ehtona on avunantajamaista peräisin olevien tuotteiden tai palvelujen ostaminen, on moraalitonta ja tehotonta. Arvostelijoiden joukossa on useita hallitustenvälisiä järjestöjä.
Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) kehitysapukomitea julkaisi vuonna 1996 strategia-asiakirjan "Shaping the 21st Century: The Contribution of Development Cooperation". Asiakirjassa horjutettiin uskoa kehitysavulle asetettaviin ehtoihin ja osoitettiin, että tällainen käytäntö ei ole alan aloitteita koskevan uuden periaatteen mukainen.
Tärkeiden julistusten ja päätöslauselmien ansiosta periaate on sittemmin selvästi vakiintunut. Esimerkkinä mainittakoon toukokuussa 2001 hyväksytty kehitysapukomitean suositus, jossa pyydettiin purkamaan vähiten kehittyneille maille myönnettävän tuen sidonnaisuudet.
Mikä vielä tärkeämpää, kansainvälinen yhteisö hyväksyi maaliskuussa 2002 pidetyssä kehitysrahoitusta koskeneessa kansainvälisessä konferenssissa Monterreyn konsensuksen ja sitoutui siten tukemaan aloitteita, joiden tavoitteena on poistaa sidotut tuet vaiheittain.
Marraskuussa 2002 annettu komission tiedonanto "Sidonnaisuuksien purkaminen: kehitysavun tehokkuuden parantaminen" on selvä osoitus Monterreyssä tehdyn lupauksen pitämisestä. Tiedonannossa mennään jopa pitemmälle kuin kehitysapukomitean suosituksessa, sillä siinä tukien sidonnaisuuksien purkaminen koskee kaikkia kehitysmaita, ei ainoastaan vähiten kehittyneitä maita. Lisäksi siinä esitetään, että tukien sidonnaisuudet puretaan kaikilta aloilta, myös elintarvikeavulta.
Suuren yleisön ja kansalaisjärjestöjen painostuksen ansiosta kaikki nämä suositukset saavat yhä jalansijaa. Niiden merkitys ei kuitenkaan ole ollut kovin suuri monissa maissa, jotka sitovat tukia edelleen joko avoimesti tai salaa. Valitettavasti tämä koskee myös useita Euroopan unionin jäsenvaltioita. Siksi toimet, joita yhtäältä parlamentti puoltaa ja komissio panee täytäntöön ja toisaalta jotkut jäsenvaltiot, kuten José María Aznarin johtama Espanja, toteuttavat, ovat suuresti ristiriidassa keskenään.
Ei olekaan mikään yllätys, että Espanjan Partido Popular -puolueen edustajan Fernández Martínin mietinnössä luetellaan joukko epäilyksiä, joita komission kannustama asteittainen kehitysyhteistyöpolitiikan sidonnaisuuksien purkamista kannattava lähestymistapa aluksi herätti. Esittelijän eduksi voidaan kuitenkin lukea se, että hän osoitti suhtautuvansa asiaan ymmärtäväisesti ja joustavasti hyväksyessään ensimmäiseen ehdotukseensa esitetyt tarkistukset, jotka tekivät lopullisesta tekstistä huomattavasti paremman.
Tekstiin sisältyy päätöslauselmaesitys, jonka parlamentin kehitysyhteistyövaliokunta on hyväksynyt. Äänestämme kohtuullisen tyytyväisinä esityksen puolesta, sillä se edistää sekä Euroopan unionin että jokaisen jäsenvaltion myöntämän kehitysavun sidonnaisuuksien täydellistä purkamista.

Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan esittää vain muutaman kommentin. Jäsen Korhola oli oikeassa siinä, että Maailmanpankin ja YK:n mukaan jopa 25 prosenttia kehitysavusta meni monta vuotta sitten avunsaajien kannalta hukkaan, koska apu sidottiin avunantajamaahan. Komissio ei hyväksy tätä lukua, sillä 15 jäsenvaltion välillä vallitsee avoin kilpailutilanne, ja jos kilpailevien maiden joukkoon lisätään yksi maa, ei tilanne muutu miksikään kilpailukyvyn varmistamisen kannalta tarjouksia tehtäessä. Kyse on siis pääasiassa siitä klassisesta kysymyksestä, sitooko kahdenvälistä apua myöntävä yksittäinen maa avun vai ei. Tilanteen dynaamisuus ei ole talouden kannalta komissiolle loistava.
Huomauttaisin myös, että AKT-maiden markkinoiden vapautumisen ansiosta näillä mailla on oikeus osallistua kaikkiin järjestämiimme tarjouskilpailuihin, jotka liittyvät niihin. AKT-maat voittavat nykyään noin 25 prosenttia kaikista tarjouskilpailuista. Se on hyvä asia, ja juuri tämän jäsen Fernández Martín mainitsi tärkeänä tavoitteena.
Lisäksi on totta, että Yhdysvaltojen vaatimuksesta ja OECD:n kehitysapukomitean päätöksellä elintarvikeavun ja elintarvikeavun kuljetusten sidonnaisuuksia ei ole purettu. Se on erittäin harmillista, ja siksi pidämme tätä ongelmaa yhtenä osatekijänä laajemmassa avun sidonnaisuuksien purkamista koskevassa kysymyksessä.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään keskustelujen jälkeen.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä terrori-iskusta Mumbaissa:
B5-0371/2003 Gerard Collins UEN-ryhmän puolesta,
B5-0376/2003 Bob van den Bos ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0379/2003 Jean Lambert ja Reinhold Messner Verts/ALE-ryhmän puolesta,
B5-0381/2003 Margrietus J. van den Berg ja Maria Carrilho PSE-ryhmän puolesta,
B5-0386/2003 Giuseppe Di Lello Finuoli ja Esko Olavi Seppänen GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0387/2003 Charles Tannock ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta.

MacCormick (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen yllättynyt, että kerrankin oma poliittinen ryhmäni saa aloittaa keskustelun. Keskustelin hiljattain Skotlannissa pitkään Intian pääkonsulin kanssa mielenkiintoisesta aiheesta. Pohdimme ongelmia, joita kohdataan luotaessa mantereen laajuista ja monikielistä hallintojärjestelmää maassa, jonka useaa tai ei yhtäkään uskontoa tunnustava kansa muistaa uskonnollisten yhteisöjen vihamielisen historian, ja kun järjestelmällä pyritään pitämään yllä toimivaa demokraattista perustuslakia ja turvaamaan rauha naapurimaiden kanssa.
Keskustelumme kohteena olivat sekä Eurooppa että Intia, ja perustuslakiaan parantamaan pyrkivän Euroopan unionin on oltava nöyrä sen edessä, että Intia on pystynyt mantereenlaajuiseen monikieliseen demokratiaan maallisessa hallinnossa jo yli 50 vuoden ajan. Meillä on Intialta paljon opittavaa, ja tässä mielessä meidän olisi lähestyttävä tämänpäiväistä keskustelua melko nöyrinä.
Mumbain järkyttävien tapahtumien valossa on kuitenkin ilmeistä, ettei Intiassa kaikki ole hyvin. Mietittävänämme onkin nyt, pystytäänkö eri uskontoja suvaitsevaa maallista valtiota pitämään yllä, laantuvatko jännitteet Pakistanin kanssa ja muuttuvatko Intian yhteisöjen väliset suhteet rauhanomaisiksi.
Tämä on taustana tänään keskusteltavanamme olevalle erinomaiselle päätöslauselmalle. Osaksi siinä tavallaan vain todetaan päivänselviä asioita: tietenkin tuomitsemme Mumbain terrori-iskut; tietenkin paheksumme iskun kohdistamista siviileihin; tietenkin tunnemme syvää myötätuntoa uhreja kohtaan. Tuemme Intian hallitusta sen terrorisminvastaisessa taistelussa, mutta aiheeseen liittyy enemmänkin, josta osa todetaan ryhmäni päätöslauselmaan esittämässä tarkistuksessa, jossa vaadimme lisää toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että Intian perustuslaki pannaan asianmukaisesti täytäntöön ja Intian sisäisten yhteisöjen väkivalta torjutaan. Tunnemme erityisen tarkkaan esimerkiksi Amnesty Internationalin viimeaikaiset raportit Gujaratin osavaltion ongelmista ja reaktioista siellä vuonna 2002 tapahtuneeseen verilöylyyn. Intian valtion ihmisoikeuskomissiokin on vaatinut Intian viranomaisilta lisää valppautta ja perustuslaillisten oikeuksien tehokasta suojelemista. Samalla suhtaudumme myönteisesti Pakistanin hallituksen vakuutukseen, että sekin paheksuu eikä voi käsittää Mumbain terroristi-iskua.
Tilanne on vakava, ja vaikka Intian valtiota kohtaan osoitetaan myötätuntoa, meidän on oltava myös kriittisiä. Intiassa vikaan menneet asiat on saatava oikealle tolalle. Meidän olisi hyväksyttävä tämä päätöslauselma sekä tarkistukset, joita ryhmäni ja ELDR-ryhmä ovat siihen tehneet.

Van den Bos (ELDR).
Intia oli pitkään vakaa valtio, jossa hindut ja muslimit elivät rauhassa rinnakkain. Viimeviikkoiset terrori-iskut saattavat hyvinkin merkitä uskonnollisten yhteisöjen edustajien välisen väkivallan lisääntymistä, vaikka toisin toivonkin. Yksi iskun epäillyistä on jo maininnut, että hänen motiivinsa iskuun oli kostaa viime vuonna Gujaratin osavaltiossa sattuneet muslimivastaiset mellakat, jotka vaativat 2 000 muslimin hengen. Yli viidenkymmenen vuoden ajan Intian kehitykselle on ollut tyypillistä kulttuurien monimuotoisuus ja heterogeeninen yhteiskunta. Viimeisten kymmenen vuoden kuluessa muslimit ja hindut ovat kuitenkin ajautuneet yhä enemmän erilleen. Erimielisyyksien välitön syy on Ram-jumalan temppeliä koskeva kiista, mutta pohjimmiltaan syitä pitäisi etsiä ennemminkin orastavasta hindunationalismista, jossa uskonto ja kansallinen identiteetti yhtyvät. Hindut pelkäävät muslimeja ja kristittyjä varsinkin väestönkasvun kannalta.
Sanomattakin on selvää, että myös kahnaukset Pakistanin kanssa rasittavat ryhmien välisiä suhteita jatkuvasti Intiassakin. Intian hallituksen olisi suhtauduttava ongelmiin vakavasti, niin kuin se nyt näyttääkin tekevän. Selkkausten laajeneminen on vältettävä kaikin keinoin. Esittämässäni tarkistuksessa Intian hallitusta kehotetaan laatimaan asiaa koskeva toimintasuunnitelma. Intia ei ole ainoa valtio, jossa on uskonnollisia jännitteitä. Liki puolet maailman viimeaikaisista väkivaltaisista konflikteista on ollut luonteeltaan myös uskonnollisia. Tästä syystä olen ihmisoikeusmietinnössäni nimenomaan pyytänyt aiheen korostamista. Tärkeimpien maailmanuskontojen välille olisi saatava virallinen keskusteluyhteys. Myös Euroopan unionin olisi kiinnitettävä asiaan huomiota. Intia toimi pitkään malliesimerkkinä uskonnollisten ryhmien rauhanomaisesta rinnakkaiselosta. Nyt Intian pitäisi tehdä kaikkensa, että siitä tulisi jälleen se rauhallinen, vakaa valtio, jollainen se oli niin pitkään.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, toisten puhujien tapaan haluan aluksi ilmaista surunvalittelut omasta puolestani ja Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta Intian viranomaisille ja kaikille uhrien omaisille Bombayn järkyttävän terrori-iskun johdosta. Haluan myös sanoa - kuten jäsen MacCormick - että aiheeseen liittyy enemmänkin, mutta vaikka hänen mainitsemansa asiat ovatkin tärkeitä, niitä ei kannata mielestäni nyt nostaa esiin, mikäli se tarkoittaa Intian muiden ihmisoikeusongelmien käsittelyyn ottamista, niin todellisia kuin ne ovatkin. Nyt ei mielestäni ole oikea aika tai paikka tai tapa nostaa esiin muita ongelmia, koska nyt emme tarvitse oikeutusta minkäänlaiselle siviilejä vastaan kohdistuvalle terrorismille, jollaisesta nyt on kysymys. Meidän on tuomittava kaikki tällainen terroristitoiminta, olipa kyse Bombayn tapauksesta, Israelin jatkuvaan suruaikaan ajaneista iskuista tai vaikkapa Buenos Airesin iskusta, johon Yhdistyneen kuningaskunnan oikeusviranomaiset ovat vasta hiljattain puuttuneet niin erinomaisella tavalla, että siitä kaikkien Euroopan poliittisten viranomaisten olisi otettava mallia. Muunlaistakin toimintaa ikävä kyllä näkee.
Tällaiset terrori-iskut on epäröimättä tuomittava ilman, että niille pyrittäisiin hakemaan oikeutusta. Meidän on tuomittava kiihkoilu selkeästi, yksiselitteisesti ja päättäväisesti. Haluaisin tehdä tämän viestin niin selväksi kuin suinkin, ja siitä syystä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän sekä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän esittämät tarkistukset eivät mielestäni ole tarkoituksenmukaisia.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin Friends of India -ryhmän perustajana totean, että tämän päätöslauselman on tarkoitus toimia solidaarisena eleenä Intian kansaa ja hallitusta kohtaan sekä vastustaa pienen ääri-islamilaisesta aineksesta koostuvan kiihkoilijaryhmän järjetöntä väkivaltaa. Ääriryhmä pitää oikeutettuna Bombayn pommi-iskua ja sen viattomia uhreja, joiden joukossa oli lapsia ja tekijöiden oman muslimiuskonnon tunnustajia, ja näkee sen tapana horjuttaa maailman suurinta monikulttuurista demokratiaa.
On ihailtavaa, että ammattitaitoiset viranomaiset ovat onnistuneet pidättämään epäillyt pikaisesti, ja toivottavasti he onnistuvat myös tuomitsemaan syylliset. Ennen kaikkea kunnioitettavaa on se, kuinka he ovat kyenneet estämään yhteisöjen välisen väkivallan laajenemisen.
Pakistanin hallituksen reaktiot ovat mielestäni myönteisiä, mutta sen on ryhdyttävä ankariin toimenpiteisiin, mikäli minkäänlaisia todisteita ilmenee yhteyksistä Lashkar-e-Toibaan tai löytyy näyttöä siitä, että järjestön operaatioita on käynnistetty Pakistanin alueelta käsin. Erityisen kiitettävää on kuitenkin se, että hallitus tuomitsee terrori-iskun.
On keskeistä, että kaikki unionin jäsenvaltiot ja kaikki muut maailman demokraattiset valtiot vaalivat Intian poliittista vakautta alueellisena ydinasesuurvaltana. Intiassa kaikkien ryhmien edustajat ovat yltäneet ylimpiin julkisiin virkoihin, esimerkkinä nykyinen presidentti ja valtionpäämies, joka on muslimi. Kahdessakymmenessä vuodessa Intian väkiluku ohittaa Kiinan väkiluvun ja siitä tulee maailman suurin valtio.
Terrorismi on vastakohta kaikkien niiden arvoille, jotka pyrkivät rakentamaan, eivät tuhoamaan. Euroopan parlamentti tuomitsee sen kaikkialla maailmassa.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, The Gateway of India -porttiholvin luona ja Zaverin basaarialueella Mumbaissa 25. elokuuta 2003 tapahtuneissa terrori-iskuissa kuoli ja haavoittui joukoittain viattomia siviilejä. Nämä tuhoisat ja pelkurimaiset iskut muistuttavat meitä kaikkia siitä, että terrorismin vitsaus uhkaa kaikkia demokratioita. Meidän on kohdattava tämä haaste yhdessä tiivistämällä turvallisuusyhteistyötä kahden- ja monenvälisesti. Erityisesti Yhdistyneellä kuningaskunnalla on vahvat historialliset siteet Intiaan. Uskon, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus tekee kaikkensa tukeakseen Intiaa terrorisminvastaisessa taistelussa.
Intian viranomaiset ja kansa ovat osoittaneet kiitettävää malttia viimeaikaisten väkivaltaisuuksien yhteydessä, mikä on tietenkin oikea tapa reagoida. Terroristit pyrkivät lietsomaan laajempaa vihanpitoa ja horjuttamaan paitsi maallista demokratiaa, joka on ollut osa perintöämme Intialle sekä Intian suuri vahvuus ja esimerkillisyyden osoitus, myös tukahduttaakseen toivoa antavat merkit viime aikoina tapahtuneesta lähentymisestä Intian ja Pakistanin välillä.
Pakistanin olisi nyt annettava selvä näyttö halukkuudestaan toimia tehokkaasti terrorismia vastaan sen Afganistanin-vastaisilla rajoilla ja tällä hetkellä vielä kiireellisemmin sen Intian-vastaisilla rajoilla yhteistyössä Intian turvallisuusviranomaisten kanssa, ennen kuin väkivalta leimahtaa uudelleen.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, puhun sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta. Tuemme yhteistä päätöslauselmaesitystä, tosin samalla yhtyisin jäsen Casacan kommenttiin siitä, ettei meidän pitäisi laajentaa tätä päätöslauselmaa alkuperäisestään. Näin ollen emme kannata liberaalien ja vihreiden esittämää kahta tarkistusta.
Toki PSE-ryhmä tuomitsee kaksoistorni-iskua muistuttavat, The Gateway of India -porttiholvin luona ja Zaverin basaarialueella Mumbaissa 25. elokuuta 2003 tapahtuneet pelkurimaiset pommi-iskut, joissa kuoli ja haavoittui useita ihmisiä. Kansainvälinen yhteisö ei voi missään olosuhteissa hyväksyä yhtäkään siviileihin kohdistuvaa terrori-iskua, joka vaatii viattomia ihmishenkiä. Nämä terroristipommit oli selvästikin suunniteltu aiheuttamaan mahdollisimman paljon siviiliuhreja, horjuttamaan Intian yhteiskuntaa ja heikentämään sen taloutta. Kuitenkin iskussa kuoli sekä Intian hindu- että muslimiyhteisön jäseniä, ja kumpikin ryhmä osallistui yhdessä pelastustoimiin. Tilanteessa osoitettua malttia on pakko ihailla.
Samoin annamme tunnustusta Pakistanin ulkoministerin lausunnolle, jossa ilmaistaan myötätuntoa uhreja ja näiden perheitä kohtaan. Kehotamme komissiota, neuvostoa ja parlamenttia tekemään kaikkensa varmistaakseen, etteivät nämä tapahtumat haittaa meneillään olevaa lähentymistä Intian ja Pakistanin välillä.

Beysen (NI).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, sanomattakin on selvää, ettei Euroopan unioni voi vaieta Mumbain terrori-iskuista. Nämä Intian kaupankäynnin keskuksessa tehdyt pommi-iskut paitsi vaativat 52 ihmisen hengen, myös uhkasivat vaarantaa alueen rauhanprosessin. On valitettavaa, että tällaista tapahtuu juuri nyt, mikä vaarantaa Intian ja Pakistanin rauhanneuvottelut kummankin osapuolen havittelemasta Kashmirin alueesta. Intia on jo jonkin aikaa pyrkinyt saattamaan konfliktin päätökseen merkittävin toimenpitein. Intian hallituspolitiikassa pyritään eri kansallisuuksien rauhanomaiseen yhteiseloon, mitä ilmentää useiden muslimien nimittäminen korkeisiin valtionhallinnon virkoihin. Lisäksi Intia on Etelä-Aasian ainoa valtio, joka on valinnut maallisen ja moniarvoisen valtiomuodon. Valinta ilmentää selkeästi suvaitsevuutta eri kansanryhmiä kohtaan. On sanomattakin selvää, että tästä asetelmasta nousee erittäin tärkeitä kysymyksiä, joita on tarkasteltava ottaen huomioon Intian merkitys paitsi Aasian myös koko maailman kannalta. Ei pitäisi väheksyä sitä, että Intia on supervalta, jolla on valtavaa taloudellista potentiaalia ja joka on myös yksi Euroopan unionin tärkeistä kauppakumppaneista. Väkivallan tavoitteena oli horjuttaa Intian yhteiskuntaa ja vahingoittaa sen taloutta. Kansainvälisen yhteisön olisi suhtauduttava vakavammin maailman yhä lisääntyvään muslimifundamentalismiin, josta äskettäinen isku YK:n päämajaan Irakissa on dramaattinen esimerkki. Tapaus korostaa jälleen sitä valtavaa uhkaa, joka lisääntyvästä kiihkouskovaisuudesta seuraa. Mielestäni Euroopan unionin ja parlamentin on edelleenkin tuettava Intiaa oikeusvaltiona, jossa hinduja ja muslimeja kohdellaan tasavertaisesti ja jossa pyritään säilyttämään kunnioitus demokratian periaatteita kohtaan.

Nielson
Komissio yhtyy parlamentin huoleen ja on sen kanssa samaa mieltä äskeisten Mumbain terrori-iskujen vakavuudesta. Ne todistavat, että terrorismi voi iskeä missä päin maailmaa hyvänsä tuhoisin seurauksin. Komissio tuomitsi mitä ankarimmin monia kuolonuhreja ja loukkaantuneita aiheuttaneet pommi-iskut Mumbaissa 25. elokuuta 2003.
Puheenjohtaja Prodi reagoi tapahtuneeseen heti lähettämällä viestin Intian pääministerille Atal Behari Vajpayeelle. Iskut tuomiten hän ilmaisi osanottonsa ja vakuutti EU:n tukevan Intiaa terrorisminvastaisessa taistelussa.
EU ja Intia ovat seisseet ja seisovat rinta rinnan terrorisminvastaisessa taistelussaan, kuten on kirjattu Delhin huippukokouksessa 2001 annettuun yhteiseen julkilausumaan. Yhteistyö asiassa on osa kaikilla tasoilla käytävää säännöllistä poliittista keskusteluamme, ja olemme perustaneet työryhmän, joka on kokoontunut jo neljä kertaa toukokuun 2001 jälkeen.
Euroopan parlamentin vahva kanta on näin ollen erittäin tervetullut lisä EU:n solidaarisuuden osoituksiin Intiaa kohtaan. Vahva kanta korostaa yhteistä päätöstämme taistella terrorismia vastaan missä sitä ilmeneekin, ja olivatpa sen motiivit millaisia tahansa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään keskustelujen päätteeksi.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä Liberian tilanteesta:
B5-0372/2003 Niall Andrews UEN-ryhmän puolesta,
B5-0375/2003 Bob van den Bos ja Anne André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0380/2003 Nelly Maes, Didier Rod ja Marie Anne Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta,
B5-0382/2003 Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta,
B5-0385/2003 Luisa Morgantini GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0388/2003 John Alexander Corrie ja Bernd Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä suhtautuu myönteisesti Accrassa 18. elokuuta 2003 Länsi-Afrikan talousyhteisön ECOWASin valvonnassa allekirjoitettuun rauhansopimukseen. Olemme huolissamme siitä, että vaikka sopimus pitääkin pääkaupungissa, maaseudulla on edelleen ongelmia. Tälläkin hetkellä kymmenientuhansien ihmisten kerrotaan pakenevan Monroviaan Tototasta Liberian keskiosista. Tämä ei liene yllättävää ottaen huomioon väitteet satojen ellei tuhansien siviilien joukkomurhista Nimban maakunnassa sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen.
Neljätoista väkivallan ja hirmuhallinnon vuotta Liberiassa aiheuttivat rajattomasti inhimillistä kärsimystä siviileille, räikeitä ihmisoikeusrikkomuksia, yhteiskunnan ja talouden rakenteiden romahtamisen ja sen, että tällä hetkellä 85 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella.
Rauhanturvajoukkojen saapuminen on mahdollistanut rauhanturvaamisprosessin alkamisen, mutta edessä on vielä paljon tehtävää. Odotamme ja vaadimme, että kaikki sopimuspuolet panevat sopimuksen täytäntöön vilpittömästi ja perustavat 14. lokakuuta 2003 annettujen lupausten mukaisesti siirtymäkauden hallituksen, mikä toivottavasti johtaa vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin. Suhtaudumme myönteisesti siihen, että Euroopan unioni on tarjonnut prosessille tukea, jota tähän mennessä on myönnetty 15 miljoonaa euroa. Myönnämme, että suurempi summa saattaa olla tarpeen.
Tällä hetkellä ongelma on se, että rauhansopimus pitää Monroviassa, muttei yhtä hyvin sen ulkopuolella. Osittain ongelma johtuu siitä, että alueella on edelleen liian vähän joukkoja. Luvatuista 3 500:sta paikalla on vain 1 500. Puuttuvat joukot tarvitaan paikalle mahdollisimman pian.
Samoin pyydämme kaikkia alueen valtioita pidättymään kaikista toimista, jotka saattaisivat horjuttaa tilannetta Liberiassa tai sen Guinean, Sierra Leonen ja Norsunluurannikon vastaisilla rajoilla. Pyydämme mainittuja naapurivaltioita toimimaan tahdikkaasti.

Khanbhai (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, korruptoituneet ja julmat diktaattorit riistävät ja kurjistavat jatkuvasti monia Afrikan maita. Vuosikymmeniä kestäneen kansainvälisen, erityisesti EU:n, avun tulokset on tehty tyhjiksi ja tuhottu. Seurauksena miljoonat kärsivät ehkäistävissä olevista taudeista, tai heidät vammautetaan tai ammutaan. EU:n on tuomittava diktaattorit ja oltava valmis toimimaan viipymättä esimerkiksi Liberiassa, jossa ECOWAS ja Nigeria ovat tehneet aloitteen. Toivon, että EU tekee enemmän kuin vain antaa lupaamansa 15 miljoonaa euroa.
Toki olen tyytyväinen siihen, että EU osallistuu toimintaan, ja haluan varmistaa, että parlamentti on tietoinen Afrikan jatkuvista ongelmista. Viime kädessähän eurooppalaiset veronmaksajat tulevat kärsimättömiksi, jos näyttää siltä, ettemme ryhdy asianmukaisiin toimiin.
Toivottavasti komission jäsen Nielson tekee parhaansa ja pitää parlamentin ajan tasalla, koska meidän on näytettävä, että Liberia voi toipua ja ehkäpä myös toimia esikuvana muille Afrikan maille. Meidän on rakennettava maa uudelleen ja taattava sen hyvinvointi ja rauha.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Länsi-Afrikan esimerkit osoittavat, miten pahoin alue on revitty hajalle. Toisaalta alueellisten markkinoiden kasvuun ja kehittymiseen on tällä alueella parhaat edellytykset, ja viime vuosina jotkin valtiot ovatkin edistyneet afrikkalaisen mittapuun mukaan hyvin. Toisaalta taas alueella on Sierra Leonen ja Liberian kaltaisia valtioita, joiden ei voida sanoa olevan vain kriisissä, vaan joissa oikeusvaltion periaatteiden rippeetkin uhkaavat kadota. Nyt on mietittävä, miten aiomme reagoida tällaiseen tilanteeseen. On pidettävä mielessä Liberian lähtökohtaiset ongelmat: Amerikasta palanneet orjien jälkeläiset ja alkuperäiset asukkaat ovat kahakoineet keskenään väkivaltaisesti alusta asti, eikä valtio ole koskaan ollut sisäisesti yhtenäinen.
Nykyäänkin maassa on väkivaltaisia selkkauksia, järjestäytynyttä rikollisuutta ja raaka-aineisiin liittyviä voimakkaita intressejä. Nykyisistä toimenpiteistä ja sodattomasta jaksosta huolimatta on vaarana, ettei tartuta maan todelliseen ongelmaan, edes jotenkuten toimivan oikeusvaltion perustamiseen. Vaikka joukot ovatkin tärkeitä, tähän ne eivät pysty yksin. Liberiassa on perustettava valtio ja kehitettävä instituutioita. Valtio ei muodostu automaattisesti, kuten Somalian esimerkki osoittaa: oikeusvaltion periaatteet eivät ole toteutuneet siellä kymmenessä vuodessa miltään osin.
Tyypillisen eurooppalaisen käsityksen mukaan valtioiden on aina ja kaikkialla oltava hyvin järjestäytyneitä, vaikka kolmikymmenvuotisen sodan jälkimainingeissa meiltäkin kului vuosikymmeniä toimivan valtiojärjestyksen palauttamiseen. Meidän ei siis ensinnäkään kannata suhtautua asiaan ylimielisesti, ja toiseksi tarvitaan tietynlaista tervettä realismia. Ensin on saatava väkivalta loppumaan ja vastattava pahimpaan avuntarpeeseen, ja sen jälkeen alkaa vuosikymmenien prosessi edes jossain määrin toimivien poliittisten instituutioiden perustamiseksi. Prosessi ei toteudu ilman laajamittaista apuamme, muttei myöskään, jos Liberian kansa ei halua auttaa itseään. Välttämätöntä on myös maan naapurivaltioiden tuki, alueellinen yhteistyö ja Länsi-Afrikan alueyhteisön perustaminen. Asialla on kuitenkin kaksi puolta: koska valtionrajat ja etniset rajat eivät osu yhteen, vaarana on Kongon tapaan aluetuen väärinkäyttö sukulaiskansojen vaikutusvallan vahvistamiseen sisäpolitiikassa rajan toisella puolen tai eri kansallisuuksien välisen tasapainon horjuttamiseen.
Ulkopuolisen avun, itse itsensä auttamisen mahdollistamisen ja alueellisen yhteistyön järkevä yhdistelmä on ainakin keskipitkällä aikavälillä tämän kriisien piinaaman alueen ainoa mahdollisuus päästä takaisin jaloilleen.
Nielson
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio suhtautuu myönteisesti rauhansopimukseen, jonka sotaakäyvät osapuolet, kansalaisyhteiskunta ja maan poliittiset puolueet allekirjoittivat 18. elokuuta 2003.
Olemme silti huolissamme jatkuvista taisteluista. On erittäin tärkeää, että ECOWAS käyttää rauhanturvajoukkojaan täysipainoisesti varmistaakseen rauhansopimuksen noudattamisen alueella.
Tiedossani oleva alueelle sijoitettujen joukkojen vahvuus on 2 127. ECOWAS siis toimii odotusten mukaisesti. Toivomme, että joukkojen ansiosta humanitaarisen avun toimituksia voidaan jatkaa pikaisesti ja että Liberian hirmuteot, jotka ovat olleet erityisen hirveitä naisille ja lapsille, saadaan loppumaan.
ECOWASilta saamiemme tietojen mukaan joukot on sijoitettu 9. syyskuuta 2003 mennessä. ECOWAS on nimittänyt Liberiaan erityisedustajan valvomaan rauhanturvajoukkojen toimintaa ja rauhansopimuksen toimeenpanoa.
ECOWAS ei kykene yksin vastaamaan operaatioiden rahoituksesta, ja komission esityksestä neuvosto päätti osoittaa 50 miljoonaa euroa Liberian rauhanprosessiin laajasti määriteltynä. Rahat otetaan Liberialle varatuista varoista, joita ei pystytty käyttämään, koska tilanteen vuoksi normaali työskentely siellä oli mahdotonta. Sekä seitsemännessä että kahdeksannessa Euroopan kehitysrahastossa Liberia jäi jossain määrin rahoitusprosessin ulkopuolelle. Jotain oli mahdollista tehdä, mutta vain hyvin vähän.
Noin 8 miljoonaa euroa mainituista 50 miljoonasta eurosta on osoitettu tukemaan ECOWASin rauhanturvaoperaatiota ja erityisedustajan viran perustamiseen. Loput varat olisi käytettävä sotilaiden kotiuttamista ja yhteiskuntaan sopeuttamista koskevaan ohjelmaan sekä instituutioiden kehittämiseen ja demokraattisten rakenteiden palauttamiseen.
Tässä suhteessa kuuntelin mielelläni jäsen Posseltin puheenvuoroa. Siinä varoitettiin viisaasti pitämästä ylimielisesti selviönä, että nopea vaaliprosessi ratkaisisi kaiken. Näin ei ikävä kyllä ole.
Meidän on oltava pragmaattisia ja löydettävä uudelleen hallintotavan käsitteen käytännön arvo. Ensisijaista on vakaus tai rauha, sen jälkeen hallintotapa, sen jälkeen demokratisointi ja sen jälkeen itse demokratia. Meidän on oltava pragmaattisia, emme voi antaa itsemme langeta kiusaukseen määrätä toteutettavaksi kaikkia hienouksia, joita pidämme omassa ympäristössämme itsestään selvinä. Meidän on osoitettava luottamusta ja oltava realistisempi yhteistyökumppani. Liberia on kokenut mitä hirveimpiä, traumaattisia aikoja.
Suhtaudumme myönteisesti myös YK:n turvallisuusneuvoston päätökseen perustaa Liberiaa varten vakautusjoukot, jotka jatkavat ECOWASin tehtäviä 1. lokakuuta 2003 lähtien. Lisäksi Ruotsin, Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan antama täydennys Liberian rauhanturvajoukkoihin on erittäin tervetullut, ja tämä on vahvaa käytännön näyttöä siitä, mitä nyt kutsuisin "kumppanuussisukkuudeksi". Vuosien saatossa yritimme saada Liberiassa aikaan jotain merkityksellistä, mutta Taylorin aikana se oli lähes mahdotonta. Aluetta ajatellen on erittäin tärkeää, että nyt käsillä olevaa tilaisuutta ei hukata.
Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään keskustelujen päätteeksi.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä Burmasta:
B5-0374/2003 Bob van den Bos ja Anne André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta,
B5-0378/2003 Patricia McKenna ja Marie Anne Isler Béguin Verts/ALE-ryhmän puolesta,
B5-0383/2003 Enrique Barón Crespo ja muut PSE-ryhmän puolesta,
B5-0384/2003 Marianne Eriksson ja Fausto Bertinotti GUE/NGL-ryhmän puolesta,
B5-0389/2003 Geoffrey Van Orden ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta.

Van den Bos (ELDR).
Burman sotilasjohto on vuosikausia pitänyt kansaansa tähtäimessään ja oppositiotaan vangittuna. Jos uusi pääministeri, kenraali Khin Nyunt on vakavissaan demokratiaan johtavan toimintasuunnitelmansa suhteen, hän vapauttaa Aung San Suu Kyin kollegoineen välittömästi ja antaa heille prosessissa merkittävän roolin. Pääministeri esitteli toimintasuunnitelmansa muutama päivä sitten suljetuin ovin ilman joukkoviestinten tai ulkomaalaisten diplomaattien läsnäoloa. Suunnitelmana on luultavasti perustaa kansalliskokous laatimaan uutta perustuslakia, jonka olisi määrä johtaa vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin. Koska suunnitelman toteuttamiskeinoista tai aikataulusta ei annettu mitään tietoja, voin tulla vain siihen johtopäätökseen, että sotilashallinto yrittää saada lännen unohtamaan olennaisen ja haluaa murtautua eristyksestä. Tätä ei tietenkään pidä päästää tapahtumaan, ja siksi tuenkin neuvoston päätöstä pakotteiden tiukentamisesta. Hallinnon viimeisetkin liiketoimintayhteydet on katkaistava täysin. Komission ja neuvoston olisi yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa edelleen vedottava Aung San Suu Kyin ja hänen kollegojensa välittömän vapauttamisen puolesta. Aung San Suu Kyitä on pidetty laittomasti vankina yli kolme kuukautta, minä aikana hän on ryhtynyt nälkälakkoon. Kansainvälisen yhteisön on saatava Burman viranomaiset vastuuseen hänen hyvinvoinnistaan, ja Punaiselle Ristille on taattava pääsy hänen luokseen. Läheisten ASEAN-maiden, Kiinan, Intian ja Japanin, on tiukennettava painostustaan. On myönteistä, että myös Yhdysvallat on ottanut suoraan kantaa nykytilanteeseen ja on tuonut nimenomaisesti esiin tukensa Aung San Suu Kyille. Burmalla on yhä hylkiön asema kansainvälisessä yhteisössä. Sotilasjuntta välittää oman valtansa pönkittämisestä enemmän kuin burmalaisten kärsimyksistä, ja kenraalien esittämä demokratiaan johtava toimintasuunnitelma onkin toistaiseksi johtanut vain vankilaan. Tässä ei ole kysymys vain Aung San Suu Kyin vaan Burman koko kansan vapauttamisesta.

Ford (PSE).
Arvoisa puhemies, minulla on ollut tilaisuus vierailla Burmassa kahdesti tultuani parlamentin jäseneksi. Ensimmäisellä kerralla minulla oli mukanani puhemies Klaus Hänschiltä saamani kirje, jossa ilmoitettiin Aung San Suu Kyille hänelle myönnetystä Saharovin mielipiteenvapauspalkinnosta. Nykyinen pääministeri Khin Nyunt vaikutti keskeisesti sen varmistamiseen, ettei minulla ollut tilaisuutta toimittaa kirjettä perille henkilökohtaisesti.
Toisella vierailulla sain tilaisuuden tavata Aung San Suu Kyin salaa. Tapaamisen aikana hän vakuutti kollegani ja minut tuestaan Burman sotilashallinnon vastaisille pakotteille. Toivoakseni neuvosto ja komissio tunnustavat tämän olevan Kansallisen demokraattisen liiton kanta.
Elokuun 30. päivänä Aung San Suu Kyin ja muiden Kansallisen demokraattisen liiton jäsenten arestia tuli kuluneeksi kolme kuukautta kolmentoista vangittuna vietetyn vuoden jatkoksi. Burman valtion rauhan ja kehityksen neuvosto - entinen SLORC - on vainonnut Burman kansaa, Kansallista demokraattista liittoa ja Aung San Suu Kyitä.
Viimeksi Aung San Suu Kyin luona on vierailtu heinäkuussa, ja 31. elokuuta Yhdysvallat raportoi hänen olevan nälkälakossa. Maan hallinto kiistää tämän. Mikäli näin on, viranomaisten olisi vähintäänkin sallittava kansainvälisen yhteisön varmistua hänen hyvinvoinnistaan.
Burman ongelmana eivät ole vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit - ne pidettiin siellä 13 vuotta sitten - vaan se, ettei sotilashallinto ole valmis hyväksymään Burman kansan tahtoa.
Mielestämme on myönteistä, että ASEAN tuli mukaan prosessiin ministerikokouksessaan kesäkuussa. ASEANin painostus Burmaa kohtaan on mielestämme tervetullutta, ja huomautamme, ettei nykyinen sotilashallinto ole antanut sen tavata Aung San Suu Kyitä.
Vaadimme Aung San Suu Kyin ja kaikkien poliittisten vankien välitöntä vapauttamista, joka olisi valtava askel demokratian palauttamisen suuntaan. Pyydämme neuvostoa ja komissiota näyttämään valmiutensa auttaa helpottamaan Burman kansallista sovinnontekoprosessia yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa. Tällä välin pyydämme neuvostoa ottamaan käyttöön ankaria lisätoimenpiteitä Burman hallintoa, sen jäseniä ja heidän intressejään kohtaan. Sen pitäisi määrätä täsmäpakotteita vahingoittamaan vallanpitäjiä. Kehotamme neuvostoa ja jäsenvaltiota pyytämään YK:n turvallisuusneuvostoa tarttumaan Burman tilanteeseen pikaisesti.

Boudjenah (GUE/NGL).
Jo yli kolme kuukautta on kulunut siitä, kun Burman sotilasjuntta suoraan sanottuna kidnappasi Nobelin rauhanpalkinnon ja Saharov-palkinnon saaneen Aung San Suu Kyin, ja juntta on pitänyt häntä kotiarestissa siitä lähtien. YK:n lähettiläiden ja Punaisen Ristin edustajien ei ole annettu vierailla hänen luonaan säännöllisesti. Punaisen Ristin kansainvälisen komitean vierailu viime heinäkuussa on todennäköisesti Aung San Suu Kyin viimeisin kosketus ulkomaailmaan. Kukaan ei ole nähnyt häntä sen jälkeen.
Samaan tapaan kuin Burman diktaattori kiisti pitävänsä nuorta naisoppositiojohtajaa vankina, maan viranomaiset kiistävät nyt hänen nälkälakkonsa, josta Yhdysvaltain ulkoministeriö kertoi 31. elokuuta. Burman Kansallisen demokraattisen liiton kannattajien pidätys ja vangitseminen toukokuussa nostatti syystäkin paljon tunteita kautta maailman. Yhdysvallat käytti tilaisuutta hyväkseen vahvistaakseen talouspakotteitaan Burman hallintoa vastaan.
Yhdysvaltojen ilmoitus - jonka kiistaton tarkoitus oli kansan kiihottaminen - ei kuitenkaan peitä näkyvistä sotilashallinnon ankaruutta tai sen tekopyhiä lupauksia demokratian palauttavasta virallisesta toimintasuunnitelmasta. Ohjelmassa, johon sisältyy suoraan lainaten "vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit ja uusi perustuslaki", ei edelleenkään aseteta mitään aikataulua eikä sanota mitään oppositiojohtajan vapauttamisesta. On pahaenteistä, että näin tapahtui sen jälkeen, kun juntta osoitti haluttomuutensa täyttää yhtäkään kansansa demokratiavaatimuksista. Pitäkäämme mielessä, ettei armeija tunnustanut vuoden 1990 vaaleja, joissa Aung San Suu Kyin puolue ylsi murskavoittoon.
Kaakkois-Aasian maiden järjestö uhkaa erottaa Burman joukostaan. Järjestö oli toivonut Aung San Suu Kyin vapauttamista ennen sen seuraavaa huippukokousta Balissa lokakuussa. Euroopan unioniin olisi tehtävä kaikki mahdollinen pakottaakseen sotilasjuntan vapauttamaan Nobel-palkinnon saaneen oppositiojohtajan. Neuvoston ja komission olisi nyt yhteistyössä Yhdistyneiden Kansakuntien kanssa osoitettava tiukoilla pakotteilla määrätietoinen pyrkimyksensä tukea Burman demokratisointiprosessia käytännön toimin. Poliittista painostusta olisi lisättävä. Burmaa hallitsee yksi maailman ankarimmista diktaattoreista, ja maan hallitusta johtaa neljäkymmentä vuotta maan armeijan tiedustelupalvelua johtanut henkilö, joten maan kansalaiset tarvitsevat solidaarisuuttamme. Huoli esimerkiksi tästä Rangoonissa vankina pidettävästä naisesta on aiheellinen. Kuunnelkaamme Burman oppositiota, jonka mukaan vangin nälkälakko on osoitus siitä, että burmalaiset kenraalit myrkyttävät häntä hitaasti mutta varmasti.

Van Orden (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tänään parlamentin käsiteltävänä on Burmaa koskeva päätöslauselma, joka on valmisteltu kaikkien parlamentin suurten poliittisten ryhmien tuella ja jota näin ollen on tukemassa edustajia kaikista Euroopan unionin viidestätoista jäsenvaltiosta.
Päätöslauselma on vaatimuksessaan ehdottoman yksiselitteinen: Aung San Suu Kyi on vapautettava välittömästi. Toivon, että tämä viesti kantautuu Burman hallinnolle. Aung San Suu Kyi on tyrannian vastustuksen symboli, ja häneen henkilöityvät Burman kansan toiveet vapaudesta. Hän on viettänyt viimeksi kuluneesta kolmestatoista vuodesta kahdeksan tavalla tai toisella vangittuna tai rajoitusten alaisena, ja 30. toukokuuta 2003 hänet siepattiin jälleen, minkä jälkeen häntä on pidetty miltei eristyksissä, käytännössä hallinnon kaappaamana Rangoonin Ye Monin alueella sijaitsevalla kasarmilla.
Neljä päivää sitten Aung San Suu Kyin kerrottiin olevan nälkälakossa ja vakavassa tilassa. Punaisen Ristin kansainvälinen komitea on välittömästi päästettävä hänen luokseen avustamaan hätäavun toimittamista. Koska komitean käytäntö on olla paljastamatta niiden vankien olosuhteita, joiden luona se käy, Aung San Suu Kyin luo olisi päästettävä myös joko Italian Burman suurlähettiläs Miniero Euroopan unionin edustajana tai Yhdistyneen kuningaskunnan Burman suurlähettiläs Vicky Bowman.
Näiden olisi oltava vain esivalmisteluja hänen vapauttamisekseen, kuten myös niiden kymmenien Kansallisen demokraattisen liiton jäsenten ja organisaattoreiden, vaaleilla valittujen maan parlamentin jäsenten, ylempien puolueen virkamiesten ja opiskelijoiden vapauttamiseksi, jotka pidätettiin 30. toukokuuta 2003 tapahtuneen oppositioaineksiin kohdistuneen väkivaltaisen iskun jälkeen. Kaikkia Burmaa johtavan valtion rauhan ja kehityksen neuvoston jäseniä on pidettävä henkilökohtaisesti vastuussa Aung San Suu Kyin terveydestä, turvallisuudesta ja hyvinvoinnista.
Heille on ilmoitettava, että heitä vastaan ryhdytään toimiin. Vastanimitetty pääministeri, kenraali Khin Nyunt on puhunut demokratiaan johtavasta toimintasuunnitelmasta. Antaa hänen näyttää olevansa vakavissaan ja poistaa tuolla tiellä oleva este, vastata vaatimuksiimme Aung San Suu Kyin ja muiden poliittisten vankien vapauttamisesta ja tunnustaa tulokset vuoden 1990 vaaleista, joissa Kansallinen demokraattinen liitto saavutti murskavoiton. Jotta häntä voitaisiin kannustaa toimimaan näin, painostusta Burman sotilasdiktatuuria kohtaan on lisättävä huomattavasti. Nyt tarvitaan toimia sellaisten EU:n pakotteiden vahvistamiseksi, joilla pyritään epäämään Burman diktatuurilta kova valuutta, jolla se sortonsa rahoittaa.
Kuten olemme nähneet muissa maissa, esimerkiksi Zimbabwessa, rauhallisella diplomatialla ei päästä mihinkään. Läheisten ASEAN-maiden on tehtävä enemmän, jotta Burmassa saadaan aikaan muutos. Kehotan neuvoston puheenjohtajavaltiota ja komissiota ryhtymään pikaisiin toimenpiteisiin, vierailemaan Aung San Suu Kyin luona, saamaan aikaan hänen välittömän vapautuksensa ja mikäli SPDC ei suhtaudu myönteisesti, laatimaan uusia toimenpiteitä, jotka voidaan nopeasti kohdistaa Burman hallintoa vastaan.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puheenjohtaja, mitä on saavutettu ihmisoikeuksia koskevilla Euroopan parlamentin päätöslauselmilla sekä keskusteluilla kiireellisistä ja ajankohtaisista asioista? Burman tapauksessa ei paljoakaan. Kesäkuussa vaadimme demokratian nopeaa alullepanoa ja tuolloin salaisessa paikassa arestissa pidetyn Aung San Suu Kyin välitöntä vapauttamista. Hän on vuodesta 1988 kampanjoinut demokratian puolesta, ja hänelle on myönnetty Euroopan parlamentin Saharov-palkinto vuonna 1990 ja Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1991. Osittain tämän parlamentin painostuksen ansiosta Punaisen Ristin kansainvälisen komitean edustajat pääsivät tapaamaan Aung San Suu Kyitä.
Ei kuitenkaan näytä siltä, että demokratisointiprosessia millään tapaa kiirehdittäisiin. Vaikka Burman uusi pääministeri, kenraali Khin Nyunt julkisti 30. elokuuta toimintasuunnitelman, jonka pitäisi johtaa vapaisiin ja salaisella äänestyksellä toimitettaviin vaaleihin, niille ei kuitenkaan ole määritelty täsmällistä ajankohtaa. Jäsenkollegoillani on syytäkin olla panematta liikaa toivoa lupauksille demokratiasta tai vaikkapa perustuslakia säätävän kansalliskokouksen koollekutsumisesta, koska sotilashallinto kuitenkin päättää kaikista tärkeistä asioista, eikä kansalliskokouksella ole niihin minkäänlaista sananvaltaa. Aung San Suu Kyi on ollut 31. elokuuta lähtien nälkälakossa, millä hän protestoi voimakkaasti arestiaan.
Meidänkin pitää ryhtyä ankarampiin toimiin! EU:n toimenpiteet, viisumien myöntämättä jättäminen ja hallinnon burmalaisten kumppaneiden ulkomaisten varojen jäädyttäminen, eivät ole läheskään riittäviä. Koska EU on arvoyhteisö, joka puolustaa demokratian säilyttämistä ja ihmisoikeuksia ylimpinä periaatteinaan, sen on suhtauduttava Burman junttaan tiukasti. Aung San Suu Kyi tukijoineen on viimeinkin vapautettava. Vuoden 1990 vapaiden vaalien tulokset on hyväksyttävä, valta on luovutettava demokratiavoimille ja toimintasuunnitelma on toteutettava, tosin kansainvälisessä valvonnassa. Arvoisa komission jäsen Nielson, kehotan teitä ajamaan painokkaasti tiukempia toimenpiteitä ja lisäpakotteiden asettamista. Lisäpakotteisiin pitäisi mielestäni sisältyä hyödykkeiden vientikielto Burmasta ja matkailuboikotti. Tämäntyyppistä kieltä he ehkä ymmärtävät.
Sandbæk (EDD).
Arvoisa puhemies, koska olemme kaikki syvästi huolissamme Aung San Suu Kyin henkilökohtaisesta turvallisuudesta, meidän on muistettava hänen sanansa: "Jos sijoitus ainoastaan rikastuttaa jo ennestään varakasta eliittiä, joka on päättänyt monopolisoida sekä taloudellisen että poliittisen vallan, se ei voi auttaa saamaan aikaan tasa-arvoa ja oikeutta, terveen demokratian kulmakiviä."
Burman valtion rauhan ja kehityksen neuvoston (SPDC) ilmoitukseen käynnistää uudelleen vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin johtava kansalliskokous on suhtauduttava varauksin. Niiden 15 vuoden aikana, joina hallinto on johtanut Burmaa, ei ole toteutettu yhtään demokraattista uudistusta. Itse asiassa Burman ihmisoikeustilanne on vain huonontunut.
Euroopan unionin on kerrottava selkeästi, että Burman hallintoa painostetaan jatkossa heltymättä. Aung San Suu Kyi ja muut poliittiset vangit on vapautettava välittömästi. Meidän pitäisi olla valmiita tiukentamaan pakotteitamme saadaksemme SPDC:n luopumaan vallastaan ja kunnioittamaan viime vaalien tuloksia kokonaisuudessaan. Hallinnon pääasialliseen tulonlähteeseen, öljyn, kaasun, jalokivien, mineraalien ja puutavaran vientiin, voitaisiin puuttua, samoin voitaisiin kieltäytyä myöntämästä viisumeita ja jäädyttää varoja. Diktaattoreita eikä heidän hallintonsa jäseniä tai perheitään pitäisi päästää maan ulkopuolelle hankkimaan varoja ulkomailta.
Hallintoa vastaan suunnattujen pakotteiden tiukentamisen ohella on erittäin tärkeää, että EU pyrkii turvaamaan Aasian maiden ja ennen kaikkea Burman naapurimaiden yhteistyön ja tuen. Tarvitaan kansainvälistä painostusta, jotta Burman hallinto voidaan pakottaa vastaamaan myönteisesti.
Aung San Suu Kyin on ilmoitettu olevan nälkälakossa, minkä vuoksi EU:n olisi tehostettava toimiaan turvatakseen hänen vapauttamisensa ja muiden pidätettyjen Kansallisen demokraattisen liiton jäsenten vapauttamisen sekä tukeakseen Burman demokraattista muutosta. Meidän olisi käytettävä omaa vapauttamme heidän vapautensa edistämiseksi.

Nicholson (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa ilmaisemalla tukeni jäsen Van Ordenin puheenvuorossaan esittämille ajatuksille. Hän on tuonut ongelman esiin erittäin hyvin. Ongelma on selvästi erittäin vakava, ja Aung San Suu Kyi olisi vapautettava heti. Ei ole hyväksyttävää, ettei tämän parlamentin valtuuskunta ole saanut lupaa tavata häntä.
Muiden alueen valtioiden täytyy todellakin lisätä painostusta Aung San Suu Kyin vapauttamiseksi välittömästi ja varmistaa, että vapauttamista seuraavat vapaat vaalit. Kysynkin, kuinka pitkään Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat aikovat pysyä sivustaseuraajina, ennen kuin ne lisäävät painostusta vankien vapauttamiseksi mahdollisimman pian? Toimeen olisi tartuttava välittömästi. Sanahelinä sikseen, nyt tarvitaan toimintasuunnitelman toteuttamista.

Nielson
Arvoisa puhemies, komissio on syvästi huolestunut Kansallisen demokraattisen liiton johtajaa Aung San Suu Kyitä koskevista tiedonannoista, joiden mukaan hän saattaa olla nälkälakossa.
Burman ulkoasiainministeriön lausunnossa kiistetään tiedot "perusteettomina". Muut lähteet kuitenkin viittaavat siihen, että demokratialiikkeen johtaja todellakin on nälkälakossa. Tämän vuoksi on äärimmäisen tärkeää, että riippumaton taho pääsee heti vierailemaan Aung San Suu Kyin luona.
Aung San Suu Kyin pitämistä vangittuna ei voida mitenkään hyväksyä. Hallinnon väitteet siitä, että vangitseminen olisi "väliaikaista" ja "suojelemaan pyrkivää", ovat täysin epäuskottavia.
EU on toistuvasti vaatinut Aung San Suu Kyin ja Burman Kansallisen demokraattisen liiton muiden johtavien edustajien välitöntä ja ehdotonta vapauttamista ja tekee niin jatkossakin. Juntan on ymmärrettävä, että Aung San Suu Kyin vapauttaminen edistäisi hallinnon omia pyrkimyksiä, koska se on ilmaissut halukkuutensa edetä kansallisessa sovitteluprosessissa.
Euroopan unioni on puolestaan ilmaissut olevansa valmis tukemaan Burman/Myanmarin kansallista sovinnontekoa aktiivisesti. Tämän prosessin perusedellytykset kuitenkin puuttuvat niin pitkään kuin Aung San Suu Kyi ja muut Kansallisen demokraattisen liiton aktivistit pidetään vangittuina.
Vakavasti otettavaan suunnitelmaan poliittisen muutoksen aikaan saamiseksi Burmassa on sisällyttävä aikaraja, joka asettaa kansalliselle sovinnonteolle selkeät tavoitteet. Olemme täysin samaa mieltä arvoisten parlamentin jäsenten kanssa siitä, että prosessi kaipaa myös kansainvälisen yhteisön tukea. Tältä osin haluamme jälleen ilmaista tukemme YK:n erityislähettilään Razalin toiminnalle.
Burman hallinnon on vihdoinkin aika toimia. Mikäli pääministeri Khin Nyuntin uusi hallitus aikoo todella pyrkiä kohti demokratiaa ja poliittista uudistusta, sen on ensi töikseen vapautettava Aung San Suu Kyi ja käynnistettävä osapuolten välinen vuoropuhelu välittömästi.

Puhemies.
Yhteiskeskustelu on päättynyt..

Puhemies.
Esityslistalla seuraavana ovat äänestykset.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen äänestänyt mietinnön puolesta, koska mielestäni tukien tehokkuuden, läpinäkyvyyden ja johdonmukaisuuden vuoksi olisi pyrittävä antamaan kaikille kehitysmaille tilaisuus kohdentaa saamansa varat kuten parhaaksi näkevät, edellyttäen, että nämä maat täyttävät läpinäkyvyyden, soveltuvuuden ja oikeasuhtaisuuden perusteet. Koska tällaisen prosessin vaikutuksista ei ole tehty lopullisia päätelmiä, tarvitaan ensin luottamuslauseäänestys tuettavien valtioiden kyvystä toimia vastuullisesti.
Tällä tapaa ehkä voitaisiin auttaa näitä maita edistämään halutessaan hyödykkeiden tai palvelujen tarjoajien välistä kilpailua ja näin mahdollisesti vähentämään lisäkustannuksia ja sidottuun tukeen liittyviä korruptioriskejä.
Vaikka puollankin tätä periaatetta, suosittelisin tiettyä varovaisuutta sekä toimenpiteen vähittäistä ja asteittaista käyttöönottoa. Muussa tapauksessa jotkin valtiot saattaisivat jatkossa halukkuudestaan huolimatta kieltäytyä tukemasta kehitysmaita sillä perusteella, etteivät ne voi vain antaa varoja saamatta minkäänlaista korvausta vastineeksi.
Joidenkin poliittisten valtakoneistojen ja julkishallintojen epämääräisen luonteen vuoksi oletan, että korruptio, jota ehdotetulla sidonnaisuuksien purkamisella pyrimme estämään, saatettaisiin toteuttaa muunlaisin keinoin. Siksi suosittelisinkin, että unioni seuraa ja tarkkailee toimenpiteen toteuttamista arvioidakseen tehokkaasti sen hyviä vaikutuksia ja estääkseen sen mahdolliset vääristymät.

Ribeiro e Castro (UEN)
. (PT) Olen äänestänyt tämän mietinnön puolesta, koska mielestäni on tärkeää pysyttää voimassa AKT-maista tulevien banaanien etuuskohteluun oikeutettu pääsy EU:n markkinoille. Tärkeää on mielestäni myös vähentää näiden maiden taloudellista riippuvuutta banaanin myynnistä saaduista tuloista monipuolistamalla tuotantoa. 
Olen esittelijän tavoin huolissani ympäristöstä, ja ehdottaisinkin asteittaista ja sopivaa tapaa lopettaa tuki viljelmiltä, jotka eivät ole ympäristöystävällisiä. Tuen esittelijän komissiolle esittämää vaatimusta kiinnittää erityistä huomiota Kap Verden kaltaisten maiden ja jäsenvaltioiden alueiden banaanintuottajien tarpeisiin. Näissä maissa ja näillä alueilla ei tässä mielessä hyödynnetä edes niitä määrärahoja, joihin niillä on oikeus. Niiden tukemista on jatkettava.

Bordes (GUE/NGL)
 kirjallinen. (FR) Äänestimme tyhjää kahdesta syystä. Ensinnäkin "AKT-banaanien" tai "tuottajamaiden suojelemisessa" on tosiasiassa kysymys alaan sijoitetun pääoman suojelemisesta. Alan sijoittajina toimivat usein Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tai Manner-Ranskaan sijoittuneet suuret rahoitusalan konsernit. Mikään ei sen sijaan suojele todellisia tuottajia, banaanityöläisiä, kilpailun varjolla määrätyiltä matalilta palkoilta tai niin kauppasodan voittajien kuin häviäjienkin toteuttamilta lomautuksilta.
Toiseksi tämän äänestyksen tulos vääjäämättä painottuu yhden tai toisen tämän alan maailmanlaajuisen kilpailun voimatekijän hyväksi. Kieltäydymme tukemasta kumpaakaan leiriä tässä kilpailussa, jossa voittajaksi selviytyy jokin monikansallisista konserneista eikä missään tapauksessa alan työntekijä, kuluttaja tai veronmaksaja.

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

Van Orden (PPE-DE)
. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien valtuuskunta tukee voimakkaasti ihmisoikeuksia silloin, kun ne määritellään asianmukaisesti. Se olikin tyytyväinen suureen osaan mietinnön sisältöä ja erityisesti vaatimukseen tehostaa ja yhtenäistää Zimbabwen kaltaisiin maihin kohdistuvia toimia. Äänestimme kuitenkin tyhjää, koska mietinnössä oli puutteita ja useita tarpeettomia seikkoja, esimerkiksi seuraavat: 
· Mietinnössä ei (perusteluja lukuun ottamatta) lainkaan mainita hyvän hallintotavan tarvetta tai sitä, että turmeltuneet hallitukset vararikkoon menneissä valtioissa rikkovat usein eniten ihmisoikeuksia.
· Vaikka kannatamme voimakkaasti sen kieltämistä, että lapsia käytetään hirvittävällä tavalla hyväksi ja piinataan käyttämällä heitä lapsisotilaina, emme pysty kannattamaan sen kieltämistä, että omissa maissamme värvätään alle 18-vuotiaita sotilaita (183 kohta).
· Monet jäsenistämme kannattavat kuolemanrangaistusta joissakin olosuhteissa ja pitävät sitä joka tapauksessa omantunnon asiana (164-170 kohta).
· Emme yhdy kritiikkiin, jota mietinnössä esitetään Yhdysvaltojen Kansainvälistä rikostuomioistuinta koskevaa politiikkaa kohtaan, emmekä ole mietinnön tavoin innostuneita Kansainvälisestä rikostuomioistuimesta, sillä siitä tulee hyvin helposti politiikan väline, joka saattaa oman hallituksemme ja sotilashenkilöstömme alttiiksi pahansuoville toimille ja jonka toimivalta ihmisoikeuksien todellisia rikkojia, kuten terroristeja kohtaan on epäselvä (155-160 kohta). 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys.)
