Talouspolitiikan laajat suuntaviivat (2003-2005)
Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu García-Margallo y Marfilin laatimasta talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0142/2003) komission suosituksesta jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi vuosiksi 2003-2005 (KOM(2003) 170 - C5-0189/2003 - 2003/2074(INI)).
García-Margallo y Marfil (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, haluan aluksi selittää, mistä me tarkkaan ottaen keskustelemme. Käsittelemme talouspolitiikan suuntaviivoja, ja katson, että niihin liittyy kolme uutta näkökohtaa. Ensinnäkin talouspoliittiset suuntaviivat on laadittu yhden vuoden sijaan kolmeksi vuodeksi. Toiseksi niitä käsitellään rinnakkain työllisyyden suuntaviivojen kanssa. Kolmanneksi koko keskustelu käydään taloudellisen taantuman aikaan. Olemme saaneet tänä aamuna kuulla, että Euroopan unionin voimakkain talousmahti on ajautunut lamaan. Kyseessä eivät siis ole tavanomaiset talouspolitiikan suuntaviivat.
Näissä olosuhteissa talous- ja raha-asioiden valiokuntaa ja erityisesti minua pyydettiin viipymättä laatimaan mietintö komission ja neuvoston tarkasteltavaksi. Meitä kehotettiin pyrkimään ja pääsemään mahdollisimman laajaan yksimielisyyteen. Me onnistuimme tässä tehtävässä. Kaikkien ryhmien oli tehtävä kompromisseja, mutta me pääsimme sopimukseen. Haluan tässä yhteydessä korostaa eri ryhmien edustajien erinomaista työtä. Othmar Karas edusti minun ryhmääni, Robert Goebbels edusti Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmää ja Carles-Alfred Gasòliba i Böhm edusti Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmää.
Haluan myös todeta komissiolle, että aina kun Euroopan parlamentilta on pyydetty vastausta, sen vastauksesta on poikkeuksetta ollut hyötyä. Cid-runoelman mukaan palvelija vastaa aina hyvin hyvälle isännälle. Kehotan teitä pitämään tämän mielessä ja ottamaan parlamentin mukaan talouspoliittisia suuntaviivoja koskevaan keskusteluun. Tämä keskustelu auttaa muun muassa painostamaan tavoitteista eniten jälkeen jääneitä jäsenvaltioita.
Esittelen nyt mietintöni pääkohdat. Haluamme ensinnäkin tietää, ovatko nykyiset koordinointimenetelmät asianmukaisia vai tarvitaanko lisätoimia. Ymmärrämme, että perustamissopimuksen mukaan kansalliset politiikat, tarjontapolitiikka ja lyhyen aikavälin politiikat ovat yhteistä etua koskevaa politiikkaa ja että niitä on koordinoitava. Olemme kolme vuotta jäljessä Lissabonin strategian toteuttamisessa. Komission jäsen sanoo aina meille puhuessaan, että viivästyminen johtuu jäsenvaltioiden ahkeruuden puutteesta ja niiden toimettomuudesta. Me haluamme tehdä muutakin kuin vain levittää kätemme. Haluamme ehdottaa asianmukaisia toimia täytäntöönpanossa ilmenneiden puutteiden korjaamiseksi. Esitämme tämän osalta kaksi ehdotusta. Pyydämme komissiota vihdoinkin laatimaan luettelon sisämarkkinoiden ja rakennemuutoksen täytäntöönpanoa haittaavista jäykkyyksistä. Luettelossa olisi esitettävä myös ensisijaiset tavoitteet, tarvittavat toimenpiteet ja aikataulu Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä.
Olettaen, että jäsenvaltioiden toimien puute on viivästymisen syy, me pyydämme komissiota selittämään, mitä se voisi tehdä tilanteen parantamiseksi. Espanjalaisessa perustuslaissa todettiin aikoinaan, että espanjalaisten on oltava oikeudenmukaisia ja hyväntahtoisia. Valitettavasti perustuslaissa ei esitetty säännöksiä siitä, kuinka tällainen muutos olisi saavutettavissa. Sittemmin 1800-luvulla Espanja kärsi kolmesta sisällissodasta. Me vaadimme koordinointia, joka takaa, että kaikkien jäsenvaltioiden talouspolitiikka etenee samaan suuntaan. Juuri siitä koordinoinnissa on kyse.
Toiseksi haluan korostaa, että uskon vilpittömästi tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman säilyttämiseen. Ei ole syytä muuttaa hyvin toimivia seikkoja vain, koska muut seikat eivät toimi. Rahapolitiikka on toiminut hyvin tämän ajanjakson ajan. Politiikan tavoitteena on hintojen vakaus. Sitä valvoo riippumaton pankki, ja siihen sovelletaan vakaussopimusta, jota jäsenvaltiot ovat noudattaneet vain jossakin määrin kurinalaisesti. Korostan, että kurinalaisuutta on ollut vain jossakin määrin. Tietyt jäsenvaltiot ovat harhautuneet merkittävällä tavalla. Tämän vuoksi toistan vielä, että katson tasapainoisen julkisen talouden rahoitusaseman edelleen olevan tärkeä tavoite. Kuten komissio on todennut, tuhlaavaisten jäsenvaltioiden on pienennettävä rakenteellista alijäämäänsä puolella prosenttiyksiköllä suhteessa BKT:hen.
Kolmanneksi lähentymisohjelmia on arvioitava eri tavalla, kuten komissio itsekin on korostanut. Komission on tarkistettava, että talousarviot ovat tasapainossa. Sen on myös valvottava tarkkaan, että jäsenvaltiot eivät ylitä kolmen prosentin rajaa. Vastaisuudessa komission olisi otettava huomioon jokaisen jäsenvaltion lähtökohta. Sen olisi huomioitava jokaisen jäsenvaltion velka ja se, kuinka tämä aikoo käyttää saadut varat. Sen olisi huomioitava myös valtion ennakoidut tulevat sitoumukset. Otetaan esimerkiksi valtio, jolla ei ole velkaa, joka suunnittelee varojen myöntämistä julkiseen rahoitukseen, erityisesti Lissabonin strategian täytäntöönpanoa edistäviin toimiin, ja jolla ei ole merkittäviä sitoumuksia tulevaisuuden osalta. Valtiossa, jossa näin ei ole, on tilanne aivan toisenlainen.
Kehotamme komissiota huolehtimaan siitä, että jäsenvaltiot kehittävät talousarviovarausta hyvinä aikoina tai, raamatullista ilmausta käyttääkseni, lihavina aikoina. Tällaista varausta voitaisiin hyödyntää huonoina aikoina. Korostamme, että valtioiden olisi myös vähennettävä verotusta aina, kun se on mahdollista. Kannatamme erityisesti työvoimakustannuksia kasvattavien verojen vähentämistä, sillä tämä edistäisi työllisyyttä. Verovähennyksiin kykenemättömien valtioiden olisi otettava käyttöön lisätoimia. Niiden olisi vähennettävä julkisia menoja tai lisättävä tuloja muilla tavoin. On mahdotonta säilyttää tasapainoinen talousarvio ja vähentää verotusta samanaikaisesti. Ei voi samaan aikaan sekä syödä kakkua että säästää sitä. 
Palkkapolitiikassa kannatamme palkkojen säilyttämistä kuluttajahintaindeksin mukaisina. Katsomme, että tosiasiallisten palkkojen olisi oltava tuottavuuden mukaisia. Kannatamme työvoiman liikkuvuuden lisäämistä. Lisäksi kehotamme komissiota kiirehtimään toimiaan työeläkkeiden siirtämistä haittaavien verotuksellisten esteiden poistamiseksi. Lisäksi kehotamme komissiota laatimaan asianmukaista veropolitiikkaa täydentämään eläkeasiassa saavutettua sopimusta. Vetoamme työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun puolesta. Toistan vielä, että toivomme työllisyydelle verokannustimia. Vaadimme niiden taakkojen keventämistä, jotka tekevät työnantajista haluttomia ottamaan lisää työvoimaa, varsinkin kaikkein matalapalkkaisimpiin tehtäviin.
Mitä tulee investointipolitiikkaan, olemme tietoisia siitä, että usein sanotaan meidän olevan jäljessä Yhdysvalloista investointien puutteen vuoksi erityisesti teknologian alalla. Tiedämme myös, että olemme jokseenkin samassa tilanteessa Yhdysvaltojen kanssa julkisten investointien tasolla. Investointien puute ilmenee yksityissektorilla. Pyydämmekin vertailuanalyysiä näiden yritysten erilaisten tarpeiden ja puutteiden osoittamiseksi. Tämä on erityisen aiheellista, jos alle yhdeksän henkeä työllistävät pk-yritykset tarvitsevat uutta tekniikkaa. Varoja voidaan ohjata tehokkaasti vain, jos kokonaiskuva on selkeä. Meidän on vain tiedettävä, kuinka asiat ovat. Haluamme komission laativan nopeasti tästä raportin. Loppujen lopuksi, espanjalaista runoilijaa lainatakseni, myötätuulta ei ole purjehtijalle, joka ei ole päättänyt kurssistaan. Pyydämme ainoastaan raporttia, jossa määritettäisiin pk-yritysten puutteet. Sen perusteella olisi mahdollista päättää, kuinka olisi parasta toimia.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia ryhmiä ja niiden edustajia heidän työstään. Komissio voi jälleen kerran vakuuttua siitä, että parlamentti on valmis, halukas ja kyvykäs auttamaan tästä vaikeasta tilanteesta selviytymiseksi.

Solbes Mira
Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää García-Margallo y Marfilia hänen mietinnöstään. Haluan kiittää myös kaikkia niitä parlamentin jäseniä, jotka ovat aktiivisesti osallistuneet sen laatimiseen.
Olemme selvästi käynnistämässä uutta hanketta. Se eroaa merkittävällä tavalla aiempien vuosien toimistamme. Ensimmäistä kertaa talouspolitiikan laajat suuntaviivat kattavat kolmen vuoden ajanjakson. Komission suuntaviivoja koskevat suositukset perustuvat Eurooppa-neuvoston vuonna 2003 Brysselissä laatimiin perusperiaatteisiin. Kuten García-Margallo y Marfil korosti, kyseessä on myös ensimmäinen kerta, kun suuntaviivat esitetään yhtäaikaisesti työllisyyden suuntaviivojen kanssa.
Ensimmäistä kertaa talouspolitiikan laajoihin suuntaviivoihin sisältyy myös lukuisia muutoksia. Katsomme näiden muutosten olevan ratkaisevan tärkeitä. Suuntaviivojen yleistä osaa on lyhennetty voimakkaasti. Katsomme, että nyt on aika keskittyä entistä enemmän ensisijaisiin tavoitteisiin. Olemme määritelleet erityiset suuntaviivat jokaiselle valtiolle entistä tarkemmin ja järjestelmällisemmin. Ensimmäistä kertaa esitetään myös erityinen viittaus euroalueeseen.
Kuten odotettua, talouspoliittisiin suuntaviivoihin liittyvä taloudellinen strategia perustuu Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmiin. García-Margallo y Marfilin mietinnössä esitetään jonkin verran kritiikkiä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista. Siinä väitetään, etteivät ne ole riittävän kunnianhimoisia. Mielestäni kritiikki ei ole perusteltua. Laajat suuntaviivat ovat Lissabonissa tehtyjen sopimusten mukaisia. On totta, että pyrimme entistä tehokkaammin määriteltäviin ja arvioitaviin sitoumuksiin. Tästä olen samaa mieltä García-Margallo y Marfilin kanssa ja kommentoin myöhemmin hänen erityistä toimintasuunnitelmaa koskevaa ajatustaan. Ongelmana ei kuitenkaan ole uusien suunnitelmien laatiminen vaan sen täytäntöönpaneminen, mistä jo on sovittu.
Katsomme, että meidän on myös otettava huomioon tämänhetkinen erityistilanne. Meidän on puututtava suhdanteisiin liittyviin ongelmiin. Tätä García-Margallo y Marfil korostaa. Olen kuitenkin samaa mieltä myös siitä, että meidän ei pidä hylätä strategian perustavaa laatua olevia tekijöitä vain nykyisen jokseenkin vaikean tilanteen vuoksi.
Strategiamme perustuu kolmeen keskeiseen ajatukseen: terveeseen makrotaloudelliseen politiikkaan, rakenneuudistuksiin ja kestäviin ratkaisuihin. Terveen makrotaloudellisen politiikan yhteydessä olemme varmasti kaikki yhtä mieltä siitä, että julkisen talouden tasapaino on olennaista. Olen samaa mieltä García-Margallo y Marfilin kanssa siitä, että on erityisen tärkeää huolehtia siitä, ettei tehtyjä erehdyksiä toisteta. Tällainen erehdys oli suhdannemallien mukaisen talouspolitiikan soveltaminen, joka vain siirsi ongelmat tulevaisuuteen. Komissio esitti tätä koskevan huolensa viime marraskuussa antamassaan tiedonannossa. Korostimme vakaus- ja kasvusopimuksen täytäntöönpanon tarvetta myös suhdanteiden hyvinä aikoina, ei ainoastaan huonoina aikoina. Tämä on olennaista, mikäli haluamme välttää myöhempiä ongelmia. Lyhyesti sanottuna pyrimme järkevään toimintaan ja antamaan automaattisten vakauttajien tehdä tehtävänsä.
Mitä tulee kasvupotentiaaliin, olen aivan samaa mieltä siitä, että tarvittavat rakennemuutokset on toteutettava. Ne ovat ratkaisevassa asemassa pyrittäessä takaamaan, että Euroopan unionin talous kestää entistä paremmin ulkoiset vaihtelut. Jotta nämä uudistukset olisivat tehokkaita, niiden on kuitenkin oltava kattavia ja ne on toteutettava yhdessä. Olemme täysin samaa mieltä siitä, että työllisyyttä on lisättävä. Ongelma onkin siinä, onko meidän otettava käyttöön erityisiä työllisyyskannustimia vai olisiko parempi laatia yleistä talouspolitiikkaa, jossa työllisyys on tavoite. Me katsomme viimeksi mainitun olevan parempi vaihtoehto.
Hyvä García-Margallo y Marfil, sanoitte yhden huolenaiheenne olevan rakenneuudistuksia koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpano. Esititte kaksi kysymystä. Kysyitte ensinnäkin, miksi meillä ei ole luetteloa rakenneuudistuksista. Toiseksi kysyitte, miksi emme käytä seurantamekanismeja näiden uudistusten seuraamiseksi tehokkaasti. Nähdäkseni luettelo rakenneuudistuksista sisältyy Lissabonin päätelmiin. Vuosittaista edistymistä koskevat raporttimme sisältyvät yhteenvetokertomuksiin. On myös totta, että täytäntöönpanosta vastaavat jäsenvaltiot. Uuden suunnitelman laatiminen ei ratkaisisi ongelmia. Katsomme, että suunnitelmat ovat jo olemassa. Tiedämme, mitä meidän pitää tehdä. Minusta ratkaisevaa on se, kuinka toteutamme suunnitelmia. Tämän vuoksi katsomme, että meidän on keskityttävä tässä yhteydessä kahteen olennaiseen näkökohtaan.
Ensinnäkin meillä on komission vuosittain laatimat raportit talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta. Johtoajatuksena siirtymisessä yhdestä vuodesta kolmen vuoden ajanjaksoon on keskittyä entistä tarkemmin vuotuisten periaatteiden soveltamiseen ja vähemmän niiden määrittelemiseen. Toinen syy oli korostaa entistä enemmän Euroopan unionissa käyttöön otettua ryhmäpainejärjestelmää. Kyseessä on talouspolitiikan koordinoinnin merkittävä näkökohta. Esititte tärkeän kysymyksen, hyvä García-Margallo y Marfil. Kysyitte onko tämä riittävää. Mielestäni tämä on riittävää, jos voimme luottaa jäsenvaltioiden poliittiseen sopimukseen yhteisten päätösten soveltamisesta. Meidän on muistettava, että talouspolitiikan koordinointijärjestelmä merkitsee kansallisten talouspolitiikkojen koordinointia yhteisön järjestelmän perusteella. Meidän on myös muistettava, että ryhmäpaine on ainoa tapa tämän toteuttamiseksi. Ainoat poikkeukset ovat suositukset, joihin turvaudumme tiettyjen epäonnistumisten osoittamiseksi, ja tietenkin vakaussopimus.
Kestävän kasvun parantamisessa on pantava merkille valtionvelan merkitys. Olen kanssanne samaa mieltä tarpeesta kiinnittää huomiota tähän aiheeseen, ja kiinnitämmekin siihen erityistä huomiota. Katsomme, että on hyvin tärkeää varautua tuleviin velvoitteisiin siirtämällä varoja sivuun jo etukäteen. Katsomme, että myös luonnonvarojen entistä suurempi ja parempi hyödyntäminen on ratkaisevan tärkeää. Vastaavasti on harkittava huolellisesti kaikkia alakohtaisia tukia, joiden seurauksena on ympäristön kannalta tehottomampi järjestelmä. Myös kestävää kehitystä ja sosiaalista yhtenäisyyttä on pidettävä talouspolitiikan tavoitteina.
Lopuksi haluan lyhyesti viitata toiseen mietinnössä esitettyyn ehdotukseen, joka koskee Lissabonin tavoitteiden täytäntöönpanosuunnitelmaa. Nähdäkseni olemme yhtä huolestuneita asiasta. Komissio on tehnyt selväksi, että se on huolestunut epäonnistumisesta Lissabonissa tehtyjen päätösten täytäntöönpanossa. Täytäntöönpano on selvästi viivästynyt aikataulusta. Tässäkin yhteydessä olen kuitenkin sitä mieltä, että uusien suunnitelmien laatiminen ei ratkaise ongelmaa. Katson, että meidän on pikemminkin edettävä nopeammin asioissa, joista on jo päätetty. Tämä edellyttää poliittista tahtoa kuten myös parlamentin tukea. Parlamentissa omaksuttu kanta on ratkaiseva kaikkien tarvittavien toimien menestyksen kannalta.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä García-Margallo, hyvät kollegat, haluan heti aluksi sanoa, että komissiolla on aina ollut ja on vastaisuudessakin ryhmämme tuki kaikessa, mikä auttaa lisäämään taloudellista dynaamisuutta ja edistää yhteisten tavoitteiden ja päätösten toteuttamista.
On kuitenkin yksi seikka, johon täällä on jo viitattu ja jota on syytä korostaa heti alusta alkaen. Meillä on sisämarkkinat, meillä on Lissabonin ja Göteborgin strategiat, meillä on eurooppalainen kilpailupolitiikka, rahoituspalveluja koskeva toimintasuunnitelma sekä riskipääomaa koskeva toimintasuunnitelma, meillä on 2 artikla, joka velvoittaa jäsenvaltiot noudattamaan talouspolitiikan koordinointia, meillä on kasvu- ja vakaussopimus, euro, EU:n laajentuminen ja sitä myötä sisämarkkinoiden laajentuminen kotimarkkinoiksi. Taloushallintomallinamme on ympäristön huomioon ottava sosiaalinen markkinatalous, mikä tarkoittaa kilpailua vapailla markkinoilla, sosiaalisen yhtenäisyyden edistämistä sekä vastuun kantamista luonnosta ja ihmisistä. Eikö tässä ole riittävästi saattamaan meitä nykyistä parempaan asemaan? Miksi me tarvitsemme uusia talouspolitiikan suuntaviivoja? Niitä tarvitaan, koska meillä ei ole eurooppalaista työllisyyspolitiikkaa eikä eurooppalaista talouspolitiikkaa ja koska yhdessä tekemiemme päätösten täytäntöönpano on ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtävä ja monet jäsenvaltiot ovat jättäneet tehtävänsä tekemättä. Tilannetta leimaavat innottomuus, pinnallisuus, rohkeuden puute ja omahyväisyys, jopa vilpillisyys monissa yhteisön ohjelman merkittävissä aiheissa. Kunnianhimo ja poliittinen tahto puuttuvat. Sanon tässä ja nyt: uudet talouspolitiikan suuntaviivat eivät korvaa poliittista tahtoa, halua toimia syyttelyjen sijaan tai laajempaa sitoutumista ja halukkuutta vastuun kantamiseen kaikissa näissä asioissa. Tarvitaan enemmän eurooppalaista ajattelua harhautuneen kansallisen itsekkyyden sijaan.
Voimme tänään lähettää vain yhden viestin, ja se on seuraava: me tarvitsemme vertailuanalyysiä. Kuka on paras, luovin, nopein ja menestyksekkäin yhteisten päätösten täytäntöönpanija? Tulokset ovat merkittäviä, eivät suuntaviivat tai huippukokousten onnistuminen. Merkittäviä ovat onnistuneet tulokset, eivät keinot niiden saavuttamiseksi, ja tämän vuoksi meidän on tehtävä kaikkemme sen täytäntöönpanemiseksi, mistä on sovittu. Tarvitsemme tuoreita impulsseja, uusia ja rohkeita pyrkimyksiä, lisää omaa pääomaa, lisää riskipääomaa sekä myönteisen ympäristön yritysten perustamiselle. Meidän on vahvistettava sisämarkkinoita ja poistettava kilpailun vääristymät. Meidän on otettava käyttöön määräenemmistöäänestykset verotukseen liittyvissä asioissa ja meidän on yhdenmukaistettava yritysverotusta kaikkialla Euroopassa. Tarvitsemme lisää kilpailukykyä, lisää tutkimusta, lisää kilpailua koulutuksen ja tutkimuksen alalla sekä lisää kilpailua meriiteistä. Jos lopultakin teemme sen, minkä kaikki vakuutamme tekevämme kaikissa huippukokouksissa, Euroopasta ei tule maailman johtava alue ainoastaan väestönsä ja pinta-alansa vuoksi vaan myös kilpailukykynsä ja työllisyyden vuoksi.
Trentin (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, García-Margallon mietinnössä, jota pidän merkittävänä työnä unionin talous- ja sosiaalipolitiikan tehokkaan koordinoinnin kehittämiseksi, esitetään koruttomasti ne puutteet, jotka ovat leimanneet talous- ja sosiaalipoliittisten suuntaviivojen laatimista viime vuosina. Toisaalta aivan liian pitkään aikaan ei ole pyritty ennakoivampaan toimintaan taantumaan ja lamaan johtavien suuntausten torjumiseksi, vaan ne ovat edelleen vallalla monien jäsenvaltioiden talouksissa. Toisaalta periaate, jonka mukaan työllisyyspolitiikkaa virtaviivaistetaan ja koordinoidaan talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kautta, on tunnustettu kovin myöhään. Lisäksi Lissabonissa vuonna 2000 laaditun strategian soveltaminen ja siihen liittyvät rakenneuudistukset vuoteen 2010 mennessä ovat tavoite, jota ei tähän mennessä ole noudatettu tarkasti.
Meidän ei pidä aliarvioida toteutunutta edistymistä, mutta on korostettava, että meidän on nyt päästävä eroon viivästyksistä ja epäselvyyksistä ja huolehdittava siitä, että jäsenvaltioiden talous-, työllisyys- ja ympäristöpolitiikkaa koordinoidaan tehokkaasti laatimalla asianmukainen aikataulu, jossa esitetään välivaiheet Lissabonin ja Göteborgin tavoitteiden saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä, erityisesti mitä tulee julkisiin investointeihin tutkimuksen, koulutuksen ja elinikäisen oppimisen aloilla sekä merkittävien eurooppalaisten palvelujen verkoston alalla alkaen liikenteestä ja televiestinnästä.
Lisäksi on perustettava institutionaalinen koordinointirakenne euroalueelle, jotta euroalueella olisi yksi edustaja kaikissa kansainvälisissä taloutta ja rahoitusta käsittelevissä instituutioissa, kuten García-Margallon mietinnössä esitetään. Lopuksi meidän on myös määritettävä euroalueelle talous-, sosiaali- ja ympäristöpolitiikkaa, joka on myös Lissabonin strategian mukaista ja jossa vakaus- kasvusopimus otetaan joustavalla tavalla huomioon.
Vuodesta 2004 alkaen näiden toimenpiteiden olisi oltava talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ydin sekä vakaus- ja kasvusopimuksen joustavan soveltamisen uusia tavoitteita. Tässä yhteydessä korostaisin, että meidän on vältettävä yleisiä kaavoja ja moniselitteisyyttä: kaikki talouspolitiikka ei voi olla sekä Lissabonin ja Göteborgin kriteerien mukaista että vakaus- ja kasvusopimuksen vaatimusten mukaista julkisen talouden alijäämän ja valtionvelan osalta, vaikka vakaussopimusta sovellettaisiin joustavammin, kuten komissio - jonka työtä arvostamme - on ehdottanut erityisesti tässä pysähtyneessä taloustilanteessa.
Komissio ei toisin sanoen voi olla ottamatta huomioon sitä, että kolmen prosentin poikkeama valtionvelan 60 prosentin vähimmäistavoitteesta johtuu nykyisten menojen lisääntymisestä tai kenties verotulojen yleisestä vähentymisestä tai julkisten ja yksityisten investointien lisääntymiseen tähtäävästä politiikasta - esimerkiksi tutkimuksen, koulutuksen ja työhaluisten eläkeikäisten työntekijöiden uudelleenkoulutuksen aloilla - ottaen erityisesti huomioon, että komissio itse tunnustaa tämän kaltaiset investoinnit yleisen edun mukaiseksi tavoitteeksi.
Samoja tavoitteita olisi noudatettava, kuten komission jäsen Solbes totesi, myös kasvun aikana, kun syntyy edellytyksiä talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen ja vakaussopimuksen parametrien yhteensovittamiseksi. Myös vakaussopimus on - ja keskuspankinkin olisi muistettava tämä - sopimus, jolla pyritään lisäämään tuloja ja työllisyyttä sekä saavuttamaan Lissabonin tavoitteiden mukaisesti täystyöllisyys ja sosiaalinen yhtenäisyys.

Gasòliba i Böhm (ELDR).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan liberaali- ja demokraattipuolue tukee García-Margallo y Marfilin mietintöä. Katsomme, että siinä aivan oikein korostetaan asianmukaisemman kehyksen merkitystä sen varmistamiseksi, että vakaussopimuksissa ja talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa asetetut tavoitteet saavutetaan. Unionin talouden ja yhtenäisvaluutan vakaus ja uskottavuus ovat vaakalaudalla.
Olemme muutaman päivän aikana tulleet hyvin tietoisiksi yhteiskunnallisista levottomuuksista, joita eläkejärjestelmien uudistusehdotukset ovat aiheuttaneet. Uudistusta tarvitaan eläkkeiden ja niihin liittyvien etujen turvaamiseksi. Ne ovat erottamaton osa Euroopan unionille ominaista hyvinvointiyhteiskuntaa. Unioni tarjoaa ja takaa parhaan sosiaaliturvan ja yhteiskunnallisen tasapainon verrattuna muihin suuriin talouksiin.
Jos tämä tasapaino halutaan säilyttää, Euroopan unionin on entistä määrätietoisemmin ryhdyttävä niihin toimiin, joita monet ovat siltä viime aikoina vaatineet. Valmistellessamme Brysselissä pidettyä kevään Eurooppa-neuvoston kokousta Kreikan nykyisellä puheenjohtajuuskaudella, korostimme kahta puutetta. Ensimmäinen oli Lissabonin tavoitteiden saavuttamatta jääminen. Toinen koski tarvetta käydä käsiksi lukuisiin jäljellä oleviin rakenneuudistuksiin, jotka mainitaan García-Margallo y Marfilin mietinnössä. Toimia todella tarvitaan.
Haluaisin jälleen kerran korostaa tämän alan merkitystä. Se koskee useita ratkaisematta olevia avaintekijöitä, jotka edelleen estävät talouksien kehittymistä Euroopan tasolla. Tiettyjen alojen vapauttaminen on eräs ala, jolla toimia on toteutettava. Toinen ala on teknisten innovaatioiden omaksumisen puute. Tutkimusta ja kehittämistä ei myöskään edistetä riittävästi. Lisäksi, kuten García-Margallo y Marfil korostaa, nyt on välttämätöntä asettaa pk-yritykset etusijalle, varsinkin ne, joissa on eniten kasvu- ja innovaatiopotentiaalia.
On yleisesti tunnettua, että suuryritykset vähentävät kovina aikoina työpaikkoja. Tätä tapahtuu juuri nyt. Tosiasiassa juuri pk-yritykset luovat enemmän uusia työpaikkoja ja edistävät talouden elpymistä. Haluan jälleen kerran korostaa, että elpymisen on toteuduttava tiukassa kehyksessä ja talousarvion tasapainotilanteessa. Myös vakaussopimusten tavoitteiden saavuttaminen on olennaista. Ne ovat erottamaton osa sitä kehystä, johon Euroopan unioni ja euro perustuvat ja josta ne kehittyvät. Meillä ei ole varaa rajoittaa tai heikentää tätä kehystä.

Schmid, Herman (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, olen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan täytäntöönpanosta laaditun mietinnön esittelijä. Ajatuksena oli, että myös meidän mietinnöstämme olisi äänestetty tänään. Olisimme ensimmäistä kertaa nähneet talouspolitiikan suuntaviivoja ja työllisyyden suuntaviivoja koordinoitavan ajallisesti, mutta valitettavasti näin ei käynyt. Esittelijänä tein kaikkeni, jotta mietintö olisi valmistunut ajoissa, mutta turhaan. Tämä tarkoittaa sitä, että mietintöä ei esitellä ennen kuin kesäkuun istuntojaksolla, ja silloin on liian myöhäistä. Se tarkoittaa, että neuvosto tekee päätöksen suuntaviivoista samana päivänä kuin me äänestämme parlamentissa, eikä neuvosto näin ollen voi ottaa huomioon meidän näkökantojamme. Tämä on vakavaa, sillä se merkitsee sitä, että näiden kahden menettelyn välinen merkittävä tasapaino menee hukkaan. Sen sijaan taloudelliset näkökohdat ovat määräävässä asemassa. Tämä muutos on nähtävissä muuallakin politiikassa. Se ei tiedä hyvää Lissabonin prosessille eikä sosiaaliselle Euroopalle, johon monet eurooppalaiset ovat panneet toivonsa ja luottamuksensa.
EU on nyt vaikeassa taloudellisessa tilanteessa, jossa kysyntä on heikkoa, investointien taso on matala ja työttömyys lisääntyy yhä useammissa jäsenvaltioissa. Luonnollisesti tarvittiin talouspoliittisten suuntaviivojen selkeää tarkistusta, mutta valitettavasti komissio tukee edelleen vakaus- ja kasvusopimusta ja budjettikuria sekä uskoo mahdollisuuteen, että säästöt auttavat meidät kriisistä. Jos yhteisvaluutan yhteydessä ei ole sallittua lisätä valtion menoja eikä joustavien vaihtokurssien sääntelymahdollisuutta ole, jäljelle jäävät vain työmarkkinat. Komission ehdottamat toimet eivät siis niinkään koske taloutta kuin työmarkkinoita. Ensisijaisesti kyseessä on työvoimakustannusten ja niihin liittyvien sosiaalikulujen laskeminen, mutta tämä johtaa äärimmäisen tärkeän kotimaisen kysynnän laskuun. Juuri sitä olisi tietysti lisättävä, jos emme halua joutua noidankehään.
Vakaus- ja kasvusopimus luotiin aikanaan, jotta inflaatio voitiin pitää hallinnassa kasvun aikana, jolloin inflaatiopelko kenties olikin perusteltua. Nyt tilanne on toinen. Nyt samainen vakaussopimus pikemminkin lisää deflaatiota ja työttömyyttä. Talous- ja rahaliiton toimintatavat sitovat kaikki euroalueen jäsenvaltiot yhteiseen kohtaloon ja leikkauksiin, jotka johtavat kollektiiviseen taantumiseen. Voidaan todeta, että yhdessä seisomme ja yhdessä kaadumme. Toisaalta se merkitsee myös sitä, että ne maat, jotka voivat kieltäytyä eurosta ja pysytellä talous- ja rahaliiton ulkopuolella, ovat hyvässä asemassa. Kotimaassani Ruotsissa järjestetään EMU-kansanäänestys syyskuussa, ja kuukausi kuukaudelta euron vastustus kasvaa niin kansalaisten kuin talouden ja politiikan asiantuntijoidenkin keskuudessa.
Me GUE/NGL-ryhmässä katsomme, että olisi äärettömän paljon hyödyllisempää jatkaa Lissabonin politiikkaa ja panna toivomme taitoihin, tietoon ja innovaatioihin kohdistuviin investointeihin. Ihannetapauksessa meillä olisi kattavat julkisia investointeja koskevat ohjelmat, jotka olisi strategisesti laadittu siten, että ne vahvistaisivat sekä tuotteiden ja palvelujen kysyntää yksityismarkkinoilla että koulutusta, tutkimusta ja muita tietoa lisääviä toimia. Tämä olisi tie eteenpäin, ja jos markkinoiden toimijat eivät itse onnistu täyttämään näitä vaatimuksia, on poliitikkojen tehtävä luoda edellytykset, jotka saavat yritykset tarkastelemaan asioita pitkällä ajanjaksolla. Säästämällä emme pääse tästä kriisistä.

Bouwman (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, hyvät esittelijät, tänään oli tarkoitus keskustella sekä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista että työllisyyden suuntaviivoista. Talous- ja raha-asioiden valiokunnan työllisyyden suuntaviivoja koskevan mietinnön esittelijä sanoi hetki sitten, että meillä on ongelma. Emme pelkästään pyri yksinkertaistamaan suuntaviivoja, emme ole täällä vain keskustellaksemme kolmen vuoden ajanjaksosta, vaan tarkoituksenamme on myös kuten sanotaan tehostaa suuntaviivoja. Me emme ole onnistuneet tässä. Tämä on hyvin valitettavaa, sillä talouspolitiikan yleiset ja laajat suuntaviivat tekstissä liittyvät suuressa määrin työllisyyden suuntaviivoihin, joita vielä käsitellään työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa.
Ongelmat ovat täysin selviä, ja niiden perusteella - Alankomaissa jotkut sanovat, että kaikilla vastoinkäymisillä on hyvätkin puolensa - näissä olosuhteissa olemme käyneet hätäkeskusteluja neuvoston ja komission kanssa tämän ongelman ratkaisemiseksi. Me emme nimittäin nyt voi esittää kantaamme työllisyyden suuntaviivoista ajoissa. Neuvosto on luvannut, että tulevina vuosina kuulemisajanjakso on pidempi, ja myös komissio on luvannut toimittaa ehdotuksensa nopeammin. Molemmat ovat esittäneet lupauksensa kirjallisesti.
Tämänkin jälkeen meillä on nähdäkseni vielä ongelmia. Kuten kollega Schmid jo korosti, meidän on mahdotonta noudattaa aikatauluja tietyillä aloilla. Tämä tarkoittaa, että meidän on tiedotettava sekä komissiolle että neuvostolle työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan näkemyksistä epävirallisella tavalla mahdollisuuksien mukaan ja myöhemmin myös täysistunnon kannasta. Haluan todeta, että koska työllisyyden suuntaviivoihin esitettiin 167 tarkistusta, tarvitaan jonkin verran malttia.
Haluan esittää joitakin huomautuksia talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja erityisesti työllisyyden suuntaviivoista. Kuten eräät puhujat ovat jo maininneet, käsittelemme tällä hetkellä sekä pitkän ajanjakson toimia - joita voitaisiin kutsua Lissabonin toimiksi 2010 - että lyhyen ajanjakson toimia. Lyhyellä ajanjaksolla me joudumme kohtaamaan laman, kuten hetki sitten muistutettiin. Tällaisen laman aikana ei ole pulaa työvoimasta vaan pikemminkin työpaikoista. Tämän vuoksi työllisyyden suuntaviivojen olisi oltava dynaamisempia lyhyellä aikavälillä ja monin tavoin myös maakohtaisia. Työpaikkojen puute merkitsee myös harjoittelupaikkojen ja työkokemuksen hankkimispaikkojen puutetta. Tilanne ei myöskään auta ratkaisemaan köyhyyteen liittyviä ongelmia. Tilanteella on haitallisia vaikutuksia työelämään integroitumiseen, ja työvoiman saantiin kohdistuu paineita. Nyt mainitut taloudelliset kannustimet ovat rajoitettuja, eikä niillä ole välitöntä toivottua vaikutusta köyhyysloukkuun tai työpaikkojen lisääntymiseen. Itse asiassa lyhyellä aikavälillä meidän on jälleen harkittava työn jakamista. Esityslistalla olevat asiat, joita haluan korostaa, ovat lyhyemmät työpäivät, mahdollisuus osa-aikatyöhön, tällä hetkellä nopeasti lisääntyvien ylitöiden vähentäminen ja mahdollisesti tuetun työn sekä osuus- ja yhteisötalouden tai kolmannen sektorin edistäminen.
Tämän lisäksi yrittäjyyttä olisi edistettävä. Valiokunnassamme on jo esitetty useita ehdotuksia kompromissiehdotuksen muodossa pk-yritysten toiminnan edistämiseksi. Niissä korostetaan voimakkaasti sitä, että tasa-arvo on kokenut pahan kolauksen. Me haluamme säilyttää tasa-arvon. Tämä merkitsee kuitenkin, kuten Belgian työministeri on jo todennut, että tietyt ikääntyneiden kaltaiset kohderyhmät saattaisivat olla tyytyväisiä siihen, että tällä hetkellä varhainen eläkkeelle jääminen on mahdollista. Tämä on poliittisen keskustelun aihe. Tuomme ehdotuksemme seuraavaan keskusteluun ja jatkamme siitä.

Hyland (UEN).
Arvoisa puhemies, olemme kaikki tietoisia niistä taloudellisista vaikeuksista, joita kansalliset hallitukset nykyisin kohtaavat. Kaltaisilleni euroalueen edustajille on selvää, että euron jatkuva heikkeneminen suhteessa Yhdysvaltain dollariin aiheuttaa viejillemme huomattavia ongelmia. Ja kaikki tämä tapahtuu aikana, jolloin maailmantalouteen kohdistuu muitakin epävarmuustekijöitä. Nykyisissä ongelmissa pysyttäytymisen ja kohtaloon alistuvien kauppamiesten sijaan meidän on valittava myönteinen lähestymistapa, ja kiitänkin esittelijää juuri tästä lähestymistavasta. Olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä siitä, että Euroopan talous tarvitsee kiireesti uudenlaisen talouspolitiikkaa koskevan lähestymistavan.
Tämän vuoden laajat talouspolitiikan suuntaviivat kattavat kolmen vuoden ajanjakson, ja Euroopan työllisyyssuuntaviivojen yhteydessä on otettu käyttöön uusi kevennetty menettely. Suhtaudun tähän hyvin myönteisesti. Toivon, että tämä työllisyyspolitiikan suuntaviivoihin kytketty pitkän ajan suunnitteluperspektiivi saa aikaan talouspolitiikan koordinointia jäsenvaltioiden välillä toivotulla tasolla. Samanaikaisesti on myös tärkeää, että jokaisen jäsenvaltion hallitus täyttää velvoitteensa ja ottaa huomioon kyseisen jäsenvaltion erityistilanteen sekä käyttää käytettävissä olevia välineitä kilpailukyvyn, työllisyyden ja kansantalouden kehittämiseksi.
Huippukokouksessa tehty päätös perustaa erityinen työllisyystyöryhmä käsittelemään tätä alaa on hyvin myönteinen. Vaikka kaikki toimielimet nyt keskittyvätkin selvästi laajentumisprosessin menestyksekkääseen loppuun saattamiseen, meidän on pyrittävä välttämään unionin liiallista sisäänpäin kääntymistä. Uudet laajentuneet markkinat lisäävät kilpailukyvyn kannalta olennaisia investointimahdollisuuksia ja työvoiman liikkuvuutta. Toivon vilpittömästi, että tulevat puheenjohtajavaltiot valitsevat tämän lähestymistavan ja asettavat ensisijaisiksi ne Lissabonin uudistusohjelman alat, joilla edistymistä vielä tarvitaan.
Komission täytäntöönpanovallan valvontavaltaa koskeva ehdotus haiskahtaa keskittämiseen vivahtavalta talouskehitystä koskevalta lähestymistavalta, joka on jo kauan sitten vanhentunut, kuten uudet Keski- ja Itä-Euroopan jäsenvaltiot voivat todistaa. Epäilen, ettei yksikään kymmenen uuden jäsenvaltion hallituksista suhtaudu myönteisesti ajatukseen siitä, että niiden kansalliset talousarviot tarkistettaisiin Brysselissä niiden omien parlamenttien sijaan. Vastustan kaikkia ehdotuksia antaa taloushallinnollista valtaa EU:lle tulevassa perustamissopimuksen tarkistuksessa.
Tässäkin keskustelussa on syytä tehdä selväksi, että pyrkimyksiä luoda jäsenvaltioiden liiton sijaan federalistinen EU on vastustettava voimakkaasti. Tämä on EU:n ainutlaatuinen piirre, ja meidän tavoitteenamme ja visionamme on edelleen oltava Euroopan kansallisvaltioiden liitto.

Blokland (EDD).
Arvoisa puhemies, eilen tuli kuluneeksi vuosi siitä, kun keskustelimme talouspolitiikan yleisistä suuntaviivoista täällä täysistunnossa. Keskustelun aikana esitin joitakin kriittisiä huomautuksia talouspolitiikan suuntaviivoista. Totesin, että lupauksia harvoin pidetään. Valitettavasti minun on todettava, että silloisen kritiikin seurauksena on tehty varsin vähän. Tämän vuoksi on loogista, että samat huomautukset voidaan nyt esittää García-Margallo y Marfilin mietinnöstä.
Havaitsimme jo viime vuonna talouskasvun hidastuvan. Nyt meidän on todettava, että huolimatta hienoista toimintasuunnitelmista elpyminen ei ole todennäköistä. Vaikuttaa siltä, että avoimen koordinointimenetelmän muodostavien talouspolitiikan suuntaviivojen avulla me emme Euroopan unionissa pysty selviytymään uhkaavasta lamasta. Myöskään Lissabonin prosessin tavoitteet eivät tunnu olevan saavutettavissa nykyisin välinein. Lyhyesti sanottuna poliittisten aikomusten toteuttaminen ja suuntaviivojen noudattaminen jättävät toivomisen varaa.
Olen saanut eri lähteistä näyttöä siitä, että avoin koordinointimenetelmä ei toimi. Käytännössä menetelmä ei ilmeisesti ole riittävän sitova eikä sitä ole myöskään määritelty tarkkaan. Avoimen koordinointimenetelmän mukainen yhteistyö ei siis sido jäsenvaltioita riittävällä tavalla. Tämän vuoksi olisi hyvä, jos voitaisiin selvästi esittää, kuinka jäsenvaltiot voivat tehdä yhteistyötä työllisyyden ja sosiaalipolitiikan aloilla, luonnollisesti siten, että jäsenvaltioiden velvollisuudet otettaisiin huomioon.
Haluaisin esittää tässä yhteydessä kysymyksen Euroopan komissiolle ja erityisesti komission jäsenelle Solbesille. Voitteko sanoa, aiotteko esittää ehdotuksia yhteistyön parantamiseksi Lissabonin prosessin yhteydessä ja jos aiotte, niin milloin? Pidättekö tässä yhteydessä mahdollisena esittää selkeän määritelmän avoimesta koordinointimenetelmästä lyhyellä ajanjaksolla?
Joitakin vuosia sitten Tukholman huippukokouksessa päätettiin pyrkiä sisällyttämään ympäristöpolitiikka ja sosiaalipolitiikka työllisyyden suuntaviivoihin. Tavoitteena oli kestävän sosiaalisen markkinatalouden luominen Euroopan unioniin. Tällä hetkellä talousnäkymät ovat epävarmoja, mikä luonnollisesti vaikuttaa kestävän sosiaalisen markkinatalouden luomiseen. Haluan tämän vuoksi kiinnittää huomionne kahteen merkittävään seikkaan.
Ensimmäinen on sosiaalipolitiikka. Sosiaalipolitiikkaa koskevassa keskustelussa eurooppalaista mallia verrataan amerikkalaiseen malliin. Eurooppalainen malli perustuu yhteisvastuullisuuteen, kun taas amerikkalainen malli ei. Kysymys kuuluukin, missä määrin yhteisvastuullisuus yhä näkyy siinä politiikassa, jota unioni haluaa toteuttaa.
Toiseksi haluan kiinnittää huomionne tarpeeseen sisällyttää ympäristöpolitiikka talouspolitiikkaan. Mielestäni ympäristönäkökohtiin kiinnitetään talouspolitiikassa aivan liian vähän huomiota. Vaikuttaa siltä, että talous- ja sosiaalipolitiikan yhdentyminen on todennäköisempää kuin ympäristöpolitiikan yhdentäminen talouspolitiikkaan. Olisiko syynä se, että ympäristöpolitiikka maksaa eikä johda sellaisenaan mitattavaan tuottoon? Tämän vuoksi toivoisin ympäristön merkitystä koskevien viittausten lisäksi selkeiden ja konkreettisten ympäristötavoitteiden sisällyttämistä talouspolitiikan suuntaviivoihin. Tässä yhteydessä mieleen tulevat energiankulutus ja hiilidioksidipäästöt. Talouskasvun on edettävä luonnonvarojen vastuullisen käytön mukaisesti. Lisäksi minusta olisi tärkeätä keskustella hallitusten aktiivisista toimista syntyvyysasteen nostamiseksi Euroopassa, jotta eläkejärjestelmät voitaisiin säilyttää.
Koska sekä García-Margallo y Marfilin mietinnössä että tässä keskustelussa suhtaudutaan kriittisesti yleisiin suuntaviivoihin, Euroopan komission on aika ottaa nämä huomautukset sydämenasiakseen. Meidän Euroopan parlamentissa on huolehdittava siitä, että talouspolitiikkaa toteutetaan johdonmukaisesti. Komission on toimittava ennakoiden, ja sen on ilmoitettava tuloksista parlamentille hyvissä ajoin.

Della Vedova (NI).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, esitellessään mietintönsä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista esittelijä ilmoitti olevansa tyytyväinen laajaan, lähes yksimieliseen konsensukseen komissiossa ja käsittääkseni myös parlamentissa. Ymmärrän kyllä miksi, mutta katson että juuri tässä on työmme rajoitus ja viime kädessä myös yksi talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen rajoituksista. On helppoa kannattaa Lissabonin tavoitteita - kukapa ei hyväksyisi näitä tavoitteita - mutta sopimukseen pääsy sovellettavista välineistä on vaikeaa. Arvoisa puhemies, hyvä Trentin, jos olisitte kansallisen parlamentin jäseniä, olisi hyvin vaikeata päästä yksimielisyyteen tehtävistä valinnoista ja valittavista kannoista. Nähdäkseni tämä on - mutta tiedämme, että kyseessä on nyt todellinen ongelma - laajojen suuntaviivojen ja avoimen koordinoinnin rajoitus, erityisesti, koska uskon meidän tarvitsevan rohkeutta edetä joissakin asioissa. Meidän on tehtävä päätöksiä sen sijaan, että etsimme pienintä yhteistä nimittäjää parlamentin ja eri jäsenvaltioiden eri näkemysten välillä, ja meidän on mentävä asioiden ytimeen. 
Haluan mainita kolme seikkaa, joita ei mielestäni ole riittävästi korostettu talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa tai mietinnössä. Ensimmäinen koskee eläkesäännöksiä. Tulkoon tämä nyt täysin selväksi - meidän on todettava se selvästi ja äänekkäästi - Euroopassa on tulevaisuudessa köyhien eläkeläisten sukupolvia, emmekä me tee asialle mitään, koska emme joko halua, emme ole riittävän vahvoja tai rohkeita päättämään tietyistä valinnoista, koska eräät hyötyvät siitä, ettei eläkejärjestelmään puututa ajoissa. Eläkejärjestelmät ovat taloudellisesti kestämättömiä, niissä kohdellaan huonosti nuoria ja tulevia sukupolvia, mutta meistä löydy poliittista tahtoa muuttaa tilannetta. Asiasta syntyisi kiivas keskustelu jopa parlamentissa. Olemme nähneet lakkoja Itävallassa ja Ranskassa ja näemme pian myös Italiassa. Eläkealan muutoksia vastustavien eturyhmä vaatii nykytilanteen säilyttämistä voimakkaasti ja aktiivisesti. Katson, että myös Euroopan parlamentin asiakirjoissa ja lausunnoissa on vaadittava voimakkaasti kaikkien, erityisesti nuorten kansalaisten etujen suojelemista.
Hyödyllisessä mietinnössään García-Margallo vaatii työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Eläkkeiden kaltaisten asioiden yhteydessä katson, ettei niinkään tarvita vuoropuhelua vaan tiukkaa työmarkkinaosapuolten välistä neuvottelua ja tarvittaessa myös poliittista keskustelua. Eläkkeitä koskeva vuoropuhelu ei johda mihinkään tilanteessa, jossa kansalaiset lähtevät kaduille Wienissä, Pariisissa ja Roomassa ja jossa ihmisten pelkoa hyödynnetään antamalla kansaa kiihottavia ehdotuksia, vaikka tiedetään, että jotain olisi tehtävä.
Toinen seikka on maahanmuutto. Vaikka toivon, että Euroopan kansanpuolueen ryhmä (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraatit eivät kannata erästä tiettyä tarkistusta, toivon, että mietinnössä säilytetään esitetty viittaus maahanmuuttajien ja maahanmuuton merkittävään asemaan eurooppalaisen talouden dynaamisuuden ja joustavuuden lisääjänä juuri nyt, kun laajentumisen myötä eräät suuret valtiot vaativat työvoiman vapaan liikkuvuuden siirtämistä vuoteen 2011. Työntekijöiden vapaa liikkuvuus vaikuttaa merkittävällä tavalla Euroopan talouden dynaamisuuteen, ja viittaus olisi säilytettävä.
Arvoisa puhemies, viimeinen huomioni koskee Lissabonissa asetettua tavoitetta, jonka mukaan Euroopan unionista on tultava maailman kilpailukykyisin tietoon perustuva talous. Meidän on kysyttävä itseltämme, kuinka tämä on mahdollista Euroopan unionin jäsenvaltioiden kaltaisissa valtioissa, jotka kieltävät GMO-huipputeknologian ja kantasolujen käytön.

Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, olen täysin samaa mieltä edellisen puhujan Della Vedovan kanssa siitä, että taloudellisen kestävyyden suurin haaste on Euroopan ikääntymiskehitys, johon tulee puuttua niin kauan kuin sen taloudelliset vaikutukset ovat vielä hallittavissa. Status quo ei todellakaan ole vaihtoehto eurooppalaisille hallituksille. Väestön ikääntymisen kokonais- ja budjettitaloudellisiin vaikutuksiin varautumiseksi meidän on nostettava työllisyyttä, alennettava julkista velkaa sekä uudistettava eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmiä. Eläkejärjestelmien uudistusten lykkäämisestä aiheutuvat lisäkulut otetaan tulevaisuudessa nykynuorten kukkarosta. Muutos - myös tarpeellinen ja väistämätön muutos - kohtaa aina muutosvastarintaa, jota olemme myös saaneet kokea tällä viikolla Strasbourgissa. Tämä muutosvastarinta ei kuitenkaan saa muodostua tekosyyksi ja esteeksi viivästyttää tarpeellisia uudistuksia.
Euroopan taloustilanne on huolestuttava ja talouskasvumme on selvästi ennakoitua heikompaa. Geopoliittisten riskien väistyminen antaa nyt osittain toivoa nopeammasta talouskasvusta mutta lukuisat asiantuntijat muistuttavat myös siitä, että talouskasvun nopeutumista on ennusteissa jo kahden viimeisen vuoden ajan lykätty aina seuraavalle puolivuotisjaksolle.
Heikko talouskasvumme on pääosin kotitekoista, made in Europe. Hyvät ystävät, verkkainen kasvu, tuottavuuden lasku, ulkomaisen kysynnän väheneminen, yrityselämän ja kuluttajien luottamuksen heikentyminen ja työttömyyden jatkuva kasvu ovat tosiasioita tänä vuonna. Ainoa myönteinen asia on alhainen inflaatiovauhti, joka on keskimäärin ollut noin kaksi prosenttia ja tulee mahdollisesti vielä laskemaan.
Jäsenvaltioidemme päämiehet ovat huippukokouksissaan luvanneet toteuttaa kasvua ja vakautta mahdollistavia rakenteellisia uudistuksia. Käytännön toteutus on ollut kuitenkin erittäin puutteellista ja heikko talouskasvu ja massatyöttömyys ovat niitä hintoja, joita me maksamme näiden uudistusten lykkäämisestä. Jos haluamme talouspolitiikan laajoilla suuntaviivoilla onnistuneita tuloksia, niihin on sisällytettävä selkeä työohjelma, jossa määritellään tärkeimmät uudistustoimet sekä aikataulu, jonka puitteissa uudistukset saatetaan loppuun. Lisäksi suuntaviivoissa on lueteltava erityistoimenpiteet, joita tarvitaan niillä aloilla, joilla sisäpoliittinen pattitilanne on ehkäissyt edistystä tietyissä jäsenvaltioissa.
EU:lle on edelleen leimallista ihmisten voimavarojen vajaakäyttö. Kansainvälisesti katsottuna alhainen työllisyysasteemme johtuu myös etuusjärjestelmiemme vääränlaisista kannustimista, jotka myötävaikuttavat työelämästä poistumiseen tai sieltä poissa pysymiseen. Vero- ja etuusjärjestelmiä on uudistettava muun muassa keventämällä pienituloisten liian korkeita veroasteita. Veron kevennykset on kuitenkin kohdistettava kaikille palkkatyötä tekeville. Joustavammat työaikajärjestelyt sekä kevyemmät sääntelyjärjestelmät parantaisivat sekä työmarkkinoille osallistumista että työllistämismahdollisuuksia.

Goebbels (PSE).
Arvoisa puhemies, esittäessään parlamentille talouspolitiikan suuntaviivat komission jäsen Pedro Solbes totesi, että Eurooppa on jäljessä Yhdysvalloista, koska amerikkalaiset työmarkkinat ovat joustavammat ja tuottavuus on suurempi. Tämä ilmoitus vaikuttaa niin itsestään selvältä, ettei kukaan edes vaivaudu tarkistamaan tosiseikkoja.
Amerikkalainen taloudellinen todellisuus vastaa kuitenkin yhä vähemmän Euroopassa vallalla olevaa poliittista keskustelua. Texasin Austinin yliopiston professorin James Galbraithin mukaan Yhdysvaltain korkea työllisyys ei ole seurausta hire and fire -politiikan symboloimasta joustavuudesta. Lainaan hänen sanojaan:

Figueiredo (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, joku saattaisi yllättyä siitä, kuinka mietinnön muutamaa ensimmäistä johdanto-osan kohtaa on täällä tulkittu, mutta viime kädessä tämä vain osoittaa, että kaikki ovat yhtä mieltä ilmeisistä tosiseikoista: Euroopan taloutta uhkaavasta katastrofaalisesta tilanteesta, erityisesti hitaasta kasvusta, sijoittajien ja kuluttajien luottamuksen menetyksestä sekä työttömyyden lisääntymisestä, minkä lisäksi haluaisin vielä mainita tulojen kestämättömän epätasaisen jakautumisen, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen.
Tilanne edellyttää uutta lähestymistapaa talouspoliittisten päätösten laatimisessa nopean kasvun, täystyöllisyyden, kestävän kehityksen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamiseksi. Ongelmana on vain, että näiden ilmeisten tosiseikkojen edessä vastaus on valitettavasti aina sama: nopeutetaan liberalisointiprosessia ja rakennemuutoksia Lissabonissa esitetyn strategian mukaisesti - lähestymistapa, johon työnantajien edustajat suhtautuvat hyvin myönteisesti. Tämä tarkoittaa palkkakehityksen hillitsemistä, työvoiman joustavuuden vaatimista ja työpaikkojen epävakautta. Sanotaan se nyt selvästi: esittelijän tarkistuksissa hyväksytään ja tuetaan komission esittämiä suuntaviivoja. Esittelijä itse tunnustaa, että suuntaviivat ovat aiempien suositusten toistoa, ja niin kutsuttu uusi lähestymistapa on vain vanhan yhä tehokkaampaa toistoa, vaikka ratkaisevaa olisi nyt löytää uusi suunta. Meidän olisi ehdotettava EU:n taloudellisten ja sosiaalisten suuntaviivojen liberaalin suuntauksen täyskäännöstä. Meidän on myös kysyttävä itseltämme tämän tilanteen syitä, ja vastaus kysymykseen löytyy tähän mennessä noudatetuista toimintatavoista. Kuka tahansa nykytilannetta tarkasteleva toteaa, että epävarmuuden lisääminen työmarkkinoilla, työntekijöiden oikeuksien vähentäminen ja palkkojen pienentäminen eivät lisää tuottavuutta, torju köyhyyttä tai vastaa laskevaan sisäiseen ja ulkoiseen kysyntään.
Jäsenvaltioiden talouksien ja ostovoiman vähenemisen välinen yhteys tunnetaan hyvin, kuten myös tarve investoida koulutukseen sekä tutkimukseen ja teknologiaan tuottavuuden lisäämiseksi. Kuten täällä on jo moneen otteeseen todettu, meidän on kuitenkin tehtävä juuri päinvastoin kuin vakaussopimuksen typerät säännöt edellyttävät, sillä ne pakottavat pienentämään julkisia investointeja, minkä jälkeen valtiolla ei ole vastuuta terveydenhoidon ja koulutuksen aloilla. Ne myös vaikeuttavat rakennerahastojen asianmukaista käyttöä heikoimpien talouksien valtioissa. Vastaavasti sosiaalinen ja taloudellinen yhtenäisyys edellyttää suurempaa yhteisön talousarviota, ei komission juuri vuodelle 2004 esittämää pienintä talousarviota vuosiin. Se vastaa alle prosenttia yhteisön BKTL:sta. Liberalisointi ja yksityistäminen kyseenalaistavat myös julkiset palvelut ja niiden laadun, kuten työntekijöiden vastalauseet kaikkialla Euroopassa osoittavat.
Komission suosituksia tämän vuoden talouspolitiikan laajoiksi suuntaviivoiksi noudattavan mietinnön järkyttävin näkökohta on tämän vuoksi se, että siinä kannatetaan yhä uusliberalistisempia toimenpiteitä niiden vakavista seurauksista huolimatta. Komissio tekee pyrkimyksensä selväksi toteamalla, että palkkakehityksen on pysyttävä kohtuullisena, sillä näin lisätään jälleen voittomarginaalia. Komission politiikan keskiössä ovat aina voitot eivätkä ihmiset, ja tästä syystä se niin itsepintaisesti vaatii joustavaa, liikkuvaa ja halpaa työvoimaa, jolla ei ole oikeuksia, jota voidaan käyttää milloin, missä ja miten työnantaja haluaa. Tämä lisää työpaikkojen epävakautta ja osoittaa työtätekevien ihmisten täydellistä ylenkatsomista. Minä toistan: tämä ei voi olla suunta eteenpäin. Euroopan unionin on oltava kansalaisten hanke, eikä sen tavoitteena voi olla vain joidenkin voittojen kasvattaminen. Työntekijöitä on kunnioitettava enemmän. Työntekijöiden arvokas kohtelu on ratkaiseva askel kohti työvoiman tuottavuuden lisääntymistä.

Mayol i Raynal (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, sattuma saa toisinaan paljon aikaan. Me keskustelemme talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, vaikka vain 48 tuntia sitten Ranskan valtio oli yleislakon halvaannuttama. Valtion kaikissa kaupungeissa yli kaksi miljoonaa kansalaista osallistui valtaviin mielenosoituksiin hallituksen eläkeuudistushankkeita vastaan.
Onko pääministeri Raffarin tulkinnut väärin näitä laajoja suuntaviivoja, jotka pääosin vastaavat aiempien vuosien suuntaviivoja? Ei, pääministeri Raffarin on komission kelpo oppilas. Hän pyrkii käyttämään yhtä Brysselin mainioiden lääkärien suosittelemaa lääkettä. Kyseessä on niiden kuudestoista lääke: "Kolmen seuraavan vuoden aikana jäsenvaltioiden on suunniteltava, esiteltävä ja pantava tehokkaasti täytäntöön eläkejärjestelmien uudistuksia, kannustettava työelämässä pysymistä muuttamalla eläke- sekä vero- ja etuusjärjestelmien kannustimia, jotka edistävät varhaista poistumista työmarkkinoilta, sekä rajoittamalla pääsyä varhaiseläkejärjestelmiin, lisättävä rahoitusta ja parannettava tarvittaessa lisäeläkejärjestelmiin pääsyä".
Myöskään kolmas lääke ei todennäköisesti edistä sosiaalista koheesiota, joka on kuitenkin yksi Lissabonissa asetetuista tavoitteista. Kolmas lääke koskee palkkoja. Jäsenvaltioiden tehtävä on "varmistaa, että nimelliset palkankorotukset ovat johdonmukaisia hintatason vakauden ja tuottavuuden kasvun kanssa. Palkkakehityksen on pysyttävä maltillisena".
Tässä yhteydessä voidaan mainita myös työmarkkinoiden entistä suurempaa "joustavuutta" ennakoivat toimet. Kuudes lääke: työmarkkinalainsäädännön tarkistaminen. Seitsemäs lääke: on helpotettava sekä maantieteellistä että ammatillista työvoiman liikkuvuutta.
On totta, että García-Margallon mietinnöllä lisätään joitain inhimillisiä piirteitä Molièren näytelmän luulosairasta hoitavan lääkärin lääkkeisiin, mutta siinä ei muuteta kyseessä olevaa äärimmäisen liberaalia filosofiaa. Kyseessä on sosiaalisten varojen käyttäminen loppuun, ja ne puolestaan ovat useimmiten tulosta työläisten taisteluista. Kilpailun ja tuottavuuden verukkeella pyritään luomaan avoin yhteiskunnallinen sotatila, jossa kaikki taistelevat kaikkia vastaan. Olemme kaukana sellaisesta sosiaalisesta markkinatalousmallista, joka voisi edustaa eurooppalaista ihannetta, jossa välttämättömän yksityinen aloitekyky sovitetaan yhteen sen kanssa, että kaikkien sosiaaliset perustarpeet taataan. On oireellista, että näissä ratkaisumalleissa uhrauksia vaaditaan ainoastaan palkansaajilta. Mitään ei sanota pääomien haltijoista, jotka ovat keränneet ja keräävät edelleen huomattavia voittoja, erityisesti laittomien irtisanomisten ja yritysten lakkauttamisten kautta.
Sallinette minun lopuksi lainata otetta baskilehden Egunkaria pääkirjoituksesta. Lehti kiellettiin mielivaltaisesti joitakin viikkoja sitten. Lainaan ja käännän: "Emme enää elä Aristoteleen aikoja, jolloin orjuutta perusteltiin sillä, etteivät laivat liiku itsestään. Tänä päivänä, kun laivat käytännössä jo liikkuvat itsestään, talouspolitiikassa ei pidä pyrkiä kasvuun hinnalla millä hyvänsä, siinä ei pidä pyrkiä määrään vaan laatuun." Valitettavasti nämä suuntaukset eivät noudata tätä näkemystä. Tästä syystä en voi äänestää mietinnön puolesta.

Berthu (NI).
Arvoisa puhemies, komissio esittää talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissaan vuosiksi 2003-2005 joukon suosituksia, jotka sellaisenaan vaikuttavat meistä aivan järkeviltä: julkisen talouden pitkän aikavälin kestävyys, rakenneuudistusten käynnistäminen erityisesti työmarkkinoilla henkilöstöresurssien hyödyntämiseksi entistä paremmin, liian korkean marginaaliverokannan alentaminen, kilpailun edistäminen, eläkejärjestelmien uudistaminen ja niin edelleen.
Valitettavasti euroalueella ja erityisesti Ranskassa ja Saksassa nämä suositukset eivät siirry teoiksi. Elpyminen ei ole vielä alkanut, työttömyys lisääntyy ja julkisen talouden paluu tasapainoon siirtyy jatkuvasti eteenpäin. Kaikkialla on havaittavissa vain jäykkyyttä ja tilanteen kiristymistä. Haluan tässä yhteydessä korostaa, että tilanne on euroalueella paljon vakavampi kuin muualla Euroopassa. Vastuu epäonnistumisista on yhteinen. Kansallisella tasolla ei voida tarpeeksi korostaa Ranskan sosialistien valtakauden kohtalokasta vaikutusta, sillä he saivat aikaan käsittämättömän taantuman julkisessa keskustelussa uskotellessaan, että on mahdollista kuluttaa enemmän tekemällä vähemmän töitä, jäädä eläkkeelle 60-vuotiaana, maksaa lyhyemmän aikaa eläkemaksuja ja työskennellä 35 tuntia viikossa. Seurauksena on nykyinen epärealistinen asenne, josta päästään eroon vain pitkäaikaisella valistustyöllä. 
Vastuu tilanteesta kuuluu myös Euroopalle, mitä komission kertomuksessa ei luonnollisesti mainita. se johtuu myös täydellisen avautumisen ideologiasta, jonka piti kannustaa uudistuksia ja joka todellisuudessa aiheuttaa yhteiskunnallista epävakautta ja lisää kiristymistä. Osasyynä on maahanmuuttoon myönteisesti suuntautuva politiikka, jonka piti nuorentaa yhteiskuntaa ja joka todellisuudessa lisää kuluja ja hajaannusta. Yksi tekijöistä on myös euro, joka kylläkin poisti sisäiset valuuttakurssivaihtelut, mutta toi mukanaan uusia ja toisenlaisia kasvua haittaavia tekijöitä.
En tarkoita nyt pelkästään jäykkyyksiä vakaus- ja kasvusopimuksessa, jota todennäköisesti joudutaan mukauttamaan tai muuttamaan, vaan paljon vakavampia, rakenteellisia jäykkyyksiä, jotka ovat seurausta raha- ja valuuttakurssipolitiikkojen yhdentämisestä. Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen suositteleminen, kuten kollega García-Margallon mietinnössä, ei ole omiaan ratkaisemaan ongelmia, sillä mietinnössä ei tarkastella lainkaan tehtyjä virheitä eikä kritisoida lainkaan tähän asti noudatettua eurooppalaista politiikkaa. Ainoa siinä määritelty tie on jatkaa yhdentämisen tiellä ja syventää sitä edelleen lisäämällä entisestään komission valtaa.
Tällaista yhdentymistä emme voi suositella kuin pakon edessä, sillä se tuottaa pettymyksen, ei lisää tuottavuutta ja on epäilemättä jopa vaarallinen Euroopalle. Meidän mielestämme unionin olisi muutettava strategiaansa ja valittava ensisijaiseksi tehtäväkseen eurooppalaisten yhteiskuntien suojeleminen. Jos kansalaiset kokisivat olevansa paremmin suojattuja, he olisivat epäilemättä myös hieman valmiimpia mukautumaan.
Konrad (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, keskustelemme tänään jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, ja haluankin ensin tehdä selväksi yhden asian. Vastustan sitä, että Euroopan unioni millään tavoin koordinoi jäsenvaltioiden talouspolitiikkaa. Jäsenvaltioiden on edelleen vastattava koordinoinnista. Menetelmä, jossa asetetaan ehtoja avoimen koordinoinnin ja suuntaviivojen avulla aloilla, joilla Euroopan unionilla ei ole toimivaltaa, on täysin väärä, ja se ajaa Eurooppaa väärään suuntaan. Euroopan talouspolitiikan on edelleen oltava yksittäisten jäsenvaltioiden vastuulla. Euroopassa tarvitaan nyt alueiden välistä kilpailua, jota voidaan edistää jäsenvaltioiden erilaisilla talouspolitiikoilla ja joka vuorostaan vahvistaa Eurooppaa yritysten ja investointien alueena ja edistää myönteistä kehitystä tällä alalla.
Nähdäkseni talouspolitiikan koordinointi voi parhaimmillaan toteutua, kun kilpailun peruslähtökohtia vahvistetaan ja tietenkin kun koordinoinnilla pyritään valuutan vakauden takaamiseen. Tästä seuraa - jos korostamme jäsenvaltioiden vastuuta alalla - että jäsenvaltioilla on myös erityinen velvollisuus nyt tarvittavien toimien toteuttamisesta. Toisin sanoen Euroopan taloudessa nyt ilmenevät talousongelmat ovat suuressa määrin suurten jäsenvaltioiden, erityisesti Ranskan, Italian ja Saksan, talousongelmia. Meidän on korostettava selvästi sitä, että kyseessä eivät ole suhdanteista johtuvat vaan rakenteelliset ongelmat. Kyseisten jäsenvaltioiden osalta tärkein kysymys kuuluukin, onnistuvatko ne keräämään rohkeutta uudistusten toteuttamiseen. Tulevaisuuden uudistukset eivät voi olla pelkästään järjestelmän vähäistä parantelua. Ei, tärkein kysymys kuuluu, onnistuvatko ne keräämään rohkeutta tarkistaa koko järjestelmää sinänsä näissä valtioissa. Sanoessani "tarkistaa järjestelmää" tarkoitan aloja, jotka pahentavat rakenteellisia ongelmia. Tarkoitan korkeita työvoimakustannuksia, korkeita veroja, kalliita terveydenhuoltojärjestelmiä, joustamattomia työvoimamarkkinoita, vastahakoisia ammattiliittoja ja huimia eläkekuluja. Näillä aloilla on rakenteellisia ongelmia, ja juuri näihin on puututtava. Uskon, että toteuttamalla rakenneuudistuksia sosiaalikulujen merkittävimmillä aloilla sekä eläkesektorilla poistamme myös talousarvioriskit, millä puolestaan on vaikutusta eri valtioiden velkatilanteeseen. Tämä on ratkaiseva seikka myös vakaus- ja kasvusopimuksen yhteydessä. Näissä valtioissa tarvitaan nyt tervejärkistä enemmistöä, joka huolehtii siitä, että vakaus- ja kasvusopimusta ei vaaranneta enää nykyistä enempää.

Van den Burg (PSE).
Arvoisa puhemies, García-Margallo on laatinut mietintönsä Lissabonin lähestymistavan mukaisesti. Mietintö on tasapainoinen, tasapainoisempi kuin varsinaiset suuntaviivat, ja siinä pyritään tasapainoon rahoitusta ja taloutta koskevan politiikan sekä sosiaali- ja työllisyyspolitiikan kesken. Muiden tavoin olen pahoillani siitä, että emme voineet tänään keskustella myös työllisyyden suuntaviivoja koskevasta Schmidin mietinnöstä, sillä juuri yhdennetty lähestymistapa olisi hyvin tärkeä.
Haluan erityisesti käsitellä mietinnössä esitettyä pyyntöä laatia rakenneuudistuksia koskeva toimintaohjelma. Muiden tavoin, komission jäsen mukaan luettuna, suhtaudun epäilevästi jälleen uuden suunnitelman laatimiseen. Uskon kyllä, että ehdotuksen taustalla oleva analyysi, jonka mukaan aiempien suuntaviivojen yhteydessä esitetyillä suosituksilla ja Lissabonin suunnitelmalla on saatu aikaan vain vähän, on oikea, koska jäsenvaltiot eivät käytännössä noudata suosituksia ja koska komissiolla ei ole tosiasiallista valtaa valvoa niiden noudattamista. Olen samaa mieltä. Usein lausutaan hienoja asioita, mutta mitään ei kuitenkaan tehdä. Lisäksi samat hallitusten päämiehet, jotka sopivat tästä, ovat Brysselissä useimmiten niitä, jotka ovat vastahakoisia toteuttamaan tähän liittyvää lainsäädäntöä käytännössä.
Suhtautuisin myönteisesti siihen, että erityistä työryhmää koskeva suunnitelma, joka laadittiin edellisessä huippukokouksessa ja jonka pääasiallisena tavoitteena olisi politiikan täytäntöönpano, yhdistettäisiin rakenneuudistuksia koskevaan ajatukseen. Katson, että ajatus sopii hyvin yhteen sen kanssa, mitä Wim Kokin johtaman työryhmän on tehtävä, nimittäin kiinnittää jäsenvaltioiden huomio tarpeeseen toteuttaa strategia. Katson, että García-Margallon mainitsemat taloudelliset jäykkyydet ovat juuri niitä asioita, jotka kuuluvat rahoitusta ja taloutta koskevan politiikan sekä sosiaali- ja työllisyyspolitiikan soveltamisalaan.
Haluaisin mainita muutaman seikan. Joustavat, työntekijöiden kannalta varmat työllisyysmallit, työn tuottavuuden lisääminen ja työn parempi laatu, joustavammat työ- ja aukioloajat, mutta myös työntekijöiden oikeus vaikuttaa työaikoihinsa, tieto- ja taitopotentiaalin lisääminen, mutta myös kaikkien ja kaikenikäisten elinikäinen oppiminen, työvoiman entistä suurempi liikkuvuus, mutta myös oikeuksien jatkuvuus ja niin edelleen - kaikissa näissä rakenteellisissa uudistuksissa on tärkeää säilyttää tasapaino ja luoda perustaa parannuksille pikemminkin kuin esittää vastalauseita.
Uskon, että asian tärkeys on tiedossa, että myös valittava suunta on tiedossa tältä kannalta tarkasteltuna ja että ratkaisevaa on paperille laadittujen suositusten siirtäminen käytännön toimintaan. Toivon myös, että työryhmä voisi toimia tässä merkittävällä tavalla.

Caudron (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aihe, josta tänään keskustelemme, on hyvin tärkeä. Tämän vuoksi olen pahoillani, jopa vihainen siitä, että parlamenttia kuullaan liian myöhään ja liian nopeasti Euroopan kansalaisten kannalta kuitenkin elintärkeässä asiassa. Kyseessä on ajanjakso 2003-2005, joka, kuten kaikki tietävät, on jo alkanut.
Olen myös pettynyt mietinnön taustalla vaikuttavaan liberaaliin ajatusmalliin, jota vastustan selkeästi ja tiukasti. Euroopan komission ehdotus ja mietintö perustuvat molemmat jälleen kerran siihen vakaussopimuksen kiittelyyn, joka puolestaan säätelee lähes kaikkia ehdotuksia. Lähestymistapa on myös useiden kollegojeni mukaan sekä vanhentunut että kielteinen. Kun kasvun havaitaan huomattavasti vähenevän ja työttömyyden lisääntyvän voimakkaasti kaikkialla, ei vakaussopimuksen tarkistamiseen voi suhtautua kuin myönteisesti.
Kasvun käynnistämiseksi uudelleen ja työpaikkojen luomiseksi Euroopassa julkiselle taloudelle on jälleen annettava liikkumavaraa julkisten ja yksityisten investointien lisäämiseksi, tutkimuksen ja kehittämisen edistämiseksi sekä sosiaalisten näkökohtien huomioimiseksi myönteisenä tekijänä eikä jarruna, kuten liberaalit sitä kuvaavat. Meille esitetyistä suuntaviivoista puuttuu selvästi poliittista kunnianhimoa, ja ensisijaiset poliittiset tavoitteet ovat muuttuneet niissä dramaattisesti, ja työttömyydestä tulee muuttuja, jota käytetään rahoitusta, taloutta ja osakemarkkinoita koskevissa mukautuksissa. Tämä johtaa yritysten rakennemuutosten lisääntymiseen, sillä niiden ainoa tavoite on lisätä voittoa.
Tämän vuoksi ilmaisen nyt vastustavani yleisesti meille esitettyjen ehdotusten henkeä, periaatteita ja heikkoutta. Me siis äänestämme luonnollisesti tarkistuksista, joilla pyritään parantamaan ehdotuksia, mutta jatkamme taistelua kansalaisten Euroopan ja sosiaalisen Euroopan puolesta.
Arvoisa puhemies, koska minulla on joitakin sekunteja puheaikaa jäljellä, haluaisin lopuksi esittää kysymyksen niille kollegoille, jotka tänä aamuna ovat tuominneet jyrkästi eläkkeitään puolustavat työntekijät. Haluan kysyä heiltä, olisivatko he valmiit luopumaan parlamentin eläkkeestään. Arvoisa puhemies, sallinette minun sanoa ääneen, että kokemuksen perusteella voin sanoa epäileväni sitä.

Gahrton (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, mietinnössä todetaan, että EU on parhaillaan vaikeassa tilanteessa, kasvu on hidasta, voitot laskevat, ulkoinen kysyntä heikkenee, yritysten ja kuluttajien luottamus heikkenee ja työttömyys lisääntyy. Tilanne on todellakin katastrofaalinen, mutta kysymys kuuluu: mistä se johtuu? Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että tarvitaan uutta lähestymistapaa talouspolitiikkaan, mutta minkälaista lähestymistapaa? Komissiolla ja esittelijällä ei vaikuta olevan asianmukaista vastausta kysymykseen. Olisiko asialla jotain tekemistä sen kanssa, että analyysin lähtökohdat eivät perustu todellisuuteen? Mietinnössä todetaan, että talouskehitys EU:ssa on heikkoa. Yleisesti ottaen näin luonnollisesti on, mutta on kuitenkin totta, että todellinen tilanne vaihtelee uskomattomalla tavalla jäsenvaltioiden kesken.
Tiedämme kaikki, että Saksassa tilanne on hyvin vakava. Tilanne ei kuitenkaan ole niin paha niissä kolmessa jäsenvaltiossa, jotka ovat jättäytyneet euroalueen ulkopuolelle, eli Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Näissä valtioissa inflaatio ja työttömyys ovat vähäisempiä kuin euroalueella ja kasvu on vastaavasti suurempaa. Vuonna 2002 kasvu oli euroalueella 0,9 prosenttia, kun se oli 1,8 prosenttia niissä valtioissa, jotka eivät osallistu talous- ja rahaliittoon. Skandinaviassa kasvu on suurinta Tanskassa, ainoassa valtiossa, joka erityisessä kansanäänestyksessä kieltäytyi osallistumasta EMUun. Myös saksalaisessa talousalan lehdessä Handelsblattissa todettiin vähän aikaa sitten, että yksi suurimmista syistä Saksan kriisiin on euron kohtuuton kurssi, joka tekee Saksan viennistä kallista. Ruotsissa meillä ei ole tällaista ongelmaa, koska meillä on onneksi vielä oma valuuttamme, jonka kurssi vaihtelee suhteessa muihin valuuttoihin ja jota näin ollen jatkuvasti mukautetaan Ruotsin talouden tosiasiallisen tilanteen mukaan.
Toinen Saksan ongelma on, ettei se voi laskusuhdanteen aikana itsenäisesti ja omien tarpeidensa mukaisesti päättää siitä, kuinka suuren budjettivajeen se sallii itselleen tällä hetkellä talouspolitiikan tavanomaisten periaatteiden mukaisesti. Kun se nyt sallii suuremman budjettivajeen välttääkseen täydellisen taloudellisen katastrofin, EU uhkaa valtiota sakoilla.
Tämä kaikki osoittaa, että pyrkimys toteuttaa EMUn ja euron avulla keskusjohtoista talouspolitiikkaa 15:ssä eri valtiossa on epäonnistunut. Mietinnössä ei kuitenkaan mainita tätä. Vaikuttaa siltä, että EMUsta ja eurosta on tullut pyhiä lehmiä, joita ei voida lainkaan kritisoida EU:ssa. Vaikka kaikki tosiseikat viittaavat siihen, että EU:n jäsenvaltioiden olisi saatava enemmän demokraattista itsemääräämisoikeutta, esittelijä on kuitenkin päättänyt oikeaoppisesti korostaa jäsenvaltioiden vastuuta talouspolitiikan koordinoinnista.
Me tiedämme nyt, että EU:n keskusjohtoinen byrokraattinen talouspolitiikka on katastrofi. On paljon tehtäviä, joihin paneutumisesta EU:lle olisi hyötyä, esimerkiksi osallistuminen rauhanomaisten ratkaisujen löytämiseen selkkauksissa sekä rajat ylittävien ympäristöuhkien torjuminen. Pakollisen, yhdenmukaisen ja normitetun talouspolitiikan kokeilu kaikissa EU:n jäsenvaltioissa on epäonnistunut. Toivon ruotsalaisten äänestäjien muistavan tämän, kun he äänestävät 14. syyskuuta siitä, vaihdetaanko Ruotsin kruunu euroon.

Ilgenfritz (NI).
 Arvoisa puhemies, euron tämänhetkisen vahvuuden oletetaan olevan osoitus siitä, että Euroopan talous on suhteellisen terve. Me kaikki tiedämme, ettei näin ole. Tosiasiassa tilanteemme ei näytä hyvältä. Olemme viime vuosikymmeninä eläneet yli varojemme. Totuus on, että sosiaaliturva-, eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmämme ovat liian kalliita. Tämän tuloksena niihin, joilla on varaa ja halua osallistua kustannuksiin, kohdistuu maksuja ja veroja, joihin heillä ei enää ole varaa. Jos haluamme ratkaista ongelmat, meidän on helpotettava taakkaa, mikä merkitsee myös verojen alentamista. Euroopan on jaettava taakka tasapuolisemmin. Veronkevennysten lisäksi meidän on myös luotava sellaiset työllisyysolosuhteet, jotka tarjoavat yrityksille mahdollisuuden luoda uusia työpaikkoja, jotta työnteosta tulee taas kannattava vaihtoehto. Työnteon on jälleen oltava kannattava vaihtoehto Euroopassa. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että pystymme tehokkaasti puuttumaan taloudellisiin ongelmiimme myös tulevaisuudessa.

Radwan (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kuulleet tässä keskustelussa paljon jaloja tavoitteita. Olemme kuulleet puhuttavan täystyöllisyydestä ja sosiaaliturvasta, ja näistä ollaan epäilemättä laajasti yhtä mieltä parlamentissa. Ainoa ongelma onkin, kuinka ne ovat saavutettavissa.
EU on vastuussa kilpailusta, sisämarkkinoista, eurosta, toisin sanoen aloista, joilla on yhteisiä tavoitteita ja yhteinen tarve toimia, ja mielestäni tämä on oikea lähestymistapa. Vastustan kuitenkin kiihkeästi suunnitelmaa talouspolitiikkojen koordinoinnista Euroopan tasolla tulevaisuudessa. Itse asiassa olisin iloinen, jos yhteisön toimivaltaan kuuluvat asiat tosiasiassa toimisivat käytännössä, mistä pääsenkin seuraaviin kahteen seikkaan.
Keskustelemme tänään jälleen kerran Lissabonin strategiasta. Hämmästykseni lisääntyy päivä päivältä, aina kun komissio puhuu tästä strategiasta ja vakuuttaa jatkavansa tavoitteeseen pyrkimistä. Kenties monen vuoden kuluttua puhumme siitä, että Euroopalla oli unelma. Meidän olisi nyt tarkasteltava itseämme kriittisesti ja kysyttävä, miten ihmeessä me koskaan pystymme saavuttamaan tämän tavoitteen. Haluan käsitellä kahta seikkaa ja olen erityisen kiinnostunut konkreettisista toimista. Ensinnäkin oletan, että komissio määrittelee tulevaisuudessa selvästi, mitä kansallisella tasolla on tehtävä. Sen on toisin sanoen osoitettava heikot kohdat viipymättä. Asiaa on jo käsitelty monissa yhteyksissä. Toinen seikka, jota pidän todella merkittävänä, on se, että komission ei pidä vaarantaa omia toimiaan tulevaisuudessa. Komission jäsen Monti vastaa kilpailusta, komission jäsen Bolkestein sisämarkkinoista, komission jäsen Liikanen yritystoiminnasta ja sen muodosta Euroopassa Lisäksi on komission jäsen Palacio ja komission jäsen Solbes, joka kertoo meille säännöllisesti, mitä rakenneuudistuksia Euroopassa ja jäsenvaltioissa tarvitaan, ja minä tuen heitä, en kritisoi heitä tästä. Se mistä kuitenkin kritisoin komission jäseniä ja mikä minua ärsyttää on, että komissio itse tuottaa Lissabonin tavoitteiden vastaisia ehdotuksia, jotka ovat ristiriidassa työmarkkinoiden sääntelyn vapauttamisen kanssa. Tarkoitan esimerkiksi sopimusta edeltävää työsuhdetta koskevaa direktiiviä ja työsuhteiden muotoa tulevaisuudessa sekä syrjintää, jota ilmenee, jos yrittäjä - vaikka tämä ei vielä olisikaan allekirjoittanut sopimusta - ei pysty seuraamaan tilannetta ja joutuu lopulta haastetuksi oikeuteen, koska komissio ei tullut ajatelleeksi käänteistä todistustaakkaa tässä yhteydessä. Olen kirjoittanut näille komission jäsenille. Arvoisa komission jäsen Solbes, olette vastannut komission puolesta. Valitettavasti vastauksenne ei ollut riittävän tarkka. Minä haluan komission lopettavan sen periaatteen noudattamisen, jonka mukaan jokainen komission jäsen huolehtii itsenäisesti oman osastonsa asioista tyyliin "minä huolehdin omista asioistani, huolehdi sinä omistasi". Olkaa hyvät ja estäkää komissiota enää tekemästä tällaisia direktiivejä, jotka ovat käytännössä ristiriidassa niiden tavoitteiden kanssa, joita olette itse asettaneet jäsenvaltioille.
Tästä pääsenkin seuraavaan asiaan, nimittäin vakaus- ja kasvusopimukseen. Toisaalta haluan kiittää teitä, sillä aikana, jolloin komissiossakin on esitetty vakaussopimusta koskevaa arvostelua, olette pitänyt lippua korkealla ja kampanjoinut päättäväisesti vakaus- ja kasvusopimuksen puolesta. Tässäkin yhteydessä toivoisin teidän kuitenkin osoittavan heikot kohdat viipymättä. Kun viimeksi puhuitte meille talous- ja raha-asioiden valiokunnassa, Saksaa koskevat lausuntonne olivat suhteellisen hämäriä. Kysyin teiltä: "Oletteko sitä mieltä, että suunnitelma on asianmukainen? Uskotteko, ettei vajetta koskevaa kriteeriä tänä vuonna ylitetä? Uskotteko, että tavoite saavutetaan vuonna 2004 tai vuonna 2006?" Me kaikki tiesimme, ettei näin tule tapahtumaan. Nyt teidän tehtävänne on puhua täsmällisesti ja esittää selkeä varoitus, jotta kukaan ei ylläty, kun tavoitteita ei kuitenkaan saavuteta. Nyt herätellään turhia toiveita, ja teidän tehtävänne on huolehtia vakaus- ja kasvusopimuksen noudattamisesta.

Santos (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevaa keskustelua käydään samanaikaisesti työllisyyden suuntaviivojen esittelyn kanssa ja aikana, jolloin kaikki tuntevat komission sisämarkkinastrategian ensisijaiset tavoitteet.
Tämän vuoksi on toivottavaa, että aloitteita, työllisyyttä koskevia välineitä ja niitä tukevia vaihtoehtoja koordinoidaan, sillä niiden tarkoituksena on varmistaa talouden elpyminen ja kasvu, täystyöllisyys ja työn laadun paraneminen sekä sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja osallisuus sekä lisätä jäsenvaltioiden talouksien ja koko unionin talouden kilpailukykyä.
Meidän olisi tämän vuoksi tuettava esittelijän kunnianhimoista pyrkimystä - joka on aivan toisenlainen kuin komission pelokas ehdotus - kun tämä vaatii, että laajoissa suuntaviivoissa hyödynnetään rakenneuudistuksia, ja toteaa, että komission ja jäsenvaltioiden on sitouduttava noudattamaan tiukan aikataulun toimintasuunnitelmaa vuoteen 2010 saakka.
Tätä keskustelua käydään sattumalta muutamaa päivää sen jälkeen, kun Ecofin-neuvostolle ilmoitettiin, että Ranska ja Saksa eivät pysty muodollisesti täyttämään vajetta koskevaa kriteeriä. On merkittävää, että saatuaan uutta tietoa komissio on ainoastaan todennut asiaintilan eikä ole katsonut tarpeelliseksi esittää tiukempia suosituksia Ranskan ja Saksan kaltaisten voimakkaiden talouksien osalta. Jos tämä on merkki siitä, että on tullut aika, jolloin yhteisön toimielimetkin tarkastelevat lähemmin unionin taloudellisen kehityksen todellista tilannetta eivätkä keskity kritiikittömään ja toisinaan järjettömään, tieteellisesti arveluttavien kriteerien noudattamiseen, on kaikki hyvin. Luonnollisesti kurinalaisuus ja tarkka rahoitusala ovat ratkaisevia, mutta on aivan naurettavaa kieltää käyttämästä vajetta - joka on syntynyt järkevistä investoinneista ja matalammista laatukuluista - suhdanteista riippumattoman politiikan välineenä. Euroopan talouden pysähtyneisyys on vakava, kauaskantoinen ja jatkuva tilanne, ja siitä selviytyminen edellyttää aktiivista vakauttamispolitiikkaa, joka ei ole ristiriidassa pitkän ajanjakson verotuksellisen tasapainon kanssa.
Esittelijän vakaus- ja kasvusopimuksesta esittämät huomautukset ovat siis relevantteja. Valtionvelkaa on arvioitava joustavasti ottaen huomioon jokaisen jäsenvaltion kokonaisvelka, julkisten investointien tarve sekä väestön ikääntymisestä johtuvat vaatimukset. Sellaisen talousarviovarauksen luominen, jota kartutetaan hyvinä aikoina ja käytetään huonoina, on asianmukainen toimenpide, ei vähiten sen vuoksi, että tämän päivän ongelmat juontavat juurensa siihen liialliseen suvaitsevaisuuteen, jolla komissio suhtautui joidenkin valtioiden menoihin talouden hyvinä aikoina.
Lopuksi olisi ollut hyödyllistä, jos mietinnössä olisi esitetty suositus lievennetyn kultaisen säännön sisällyttämisestä liiallisten ylijäämien arviointiin. Komission tehtävä olisi silloin määritellä ne investoinnit ja julkiset menot, jotka ovat tarpeen Lissabonin strategian noudattamiseksi. Näin talouspolitiikan alalla hiljattain tehtyjen aloitteiden mukainen politiikka, välineet ja tavoitteet olisivat yhtenäisiä ja yhdenmukaisia.

Patakis (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, jälleen kerran työntekijöitä vaaditaan Euroopan ja maailman taloutta riivaavan kriisin maksumiehiksi Euroopan suuryritysten kilpailukyvyn tukemiseksi tilanteessa, jossa raaka-ainemarkkinoiden valvonnasta taistellaan yhä suuremman tuottavuuden hillittömässä tavoittelussa.
Ecofin-neuvosto asetti talouspoliittisten suuntaviivojen pääsisällön, kun se päätti, että seuraavien kolmen vuoden ajan pääasialliset tavoitteet olisivat eläkejärjestelmien uudistus väestön ikääntymisestä seuraavaan haasteeseen vastaamiseksi, työmarkkinoiden tehokkuuden ja joustavuuden lisääminen sekä kilpailukyvyn parantaminen koulutuksen, tutkimuksen ja teknologian avulla. Kun sosioekonominen tilanne huononee ja eriarvoisuus lisääntyy, aletaan jälleen suosia rakenneuudistuksiin perustuvaa politiikkaa, jonka seurauksena on yhä lisääntyvä työttömyys, epävarmuuden ja turvattomuuden yleistyminen ja työntekijöiden tulojen pieneneminen yhä yleisempää suuryritysten voittojen jatkuvan kasvun takaamiseksi.
Talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen tavoitteena on edistää surullisen kuuluisaa Lissabonin strategiaa erityisesti työsuhteiden ja sosiaaliturvajärjestelmien alalla. Talouspolitiikan ensimmäisen suuntaviivan, talouskasvun edistämisen, yhteydessä vaaditaan vakaussopimuksen uskollista noudattamista, palkkakustannusten ja muiden kustannusten vähentämistä, palkkojen yhdistämistä tuottavuuteen, toimenpiteitä osa-aikaisen ja määräaikaisen työn yleistämiseksi sekä esteitä, jotta työntekijät eivät lopettaisi tuottavaa toimintaa, sillä tavoitteena on työelämän pakollinen pidentäminen, ja varhaiseläkkeeseen liittyviä koulutustoimia.
Toisen suuntaviivan, valtionvelan vähentämisen, yhteydessä vaaditaan työntekijöiden terveyttä ja terveydenhuoltoa koskevien sosiaalimenojen voimakasta leikkausta. Tavoitteena on leikata valtion eläke-, terveydenhuolto- ja sosiaaliturvajärjestelmiä, terveydenhuollon menoja, työttömien tukijärjestelmiä jne., toisin sanoen kaikkia sosiaalimenoja, koska ne vaarantavat vakaan talouden, sillä valtioiden talousarvioissa ei pystytä vastaamaan näistä kustannuksista.
Kolmannen suuntaviivan, eläke- ja terveydenhuoltojärjestelmien uudistuksen yhteydessä vaaditaan taloudellisen tasapainon nimissä eläkejärjestelmien entistä nopeampaa kumoamista nostamalla eläkeikää ja pienentämällä eläkkeitä, toisin sanoen kannustetaan valtion sosiaaliturvavelvoitteiden asteittaista poistamista sekä terveydenhuolto- ja sosiaaliturvasektorien yksityistämistä ja kaupallistamista. Tarkoitus on toisin sanoen korvata suuryritysten vapaat valinnat tulella ja miekalla. On aivan mahdotonta hyväksyä monopoli-intressien painostuksen alla tällaisia epäonnistuneita toimenpiteitä, jotka ajavat työntekijät köyhyyteen ja syrjäytymiseen suuryritysten käsittämättömän keinottelun tukemiseksi. Työntekijät reagoivat kiivaasti tällaiseen toimintaan ja lähtevät joukoittain kaduille kaikissa valtioissa, joissa tätä yritetään toteuttaa.
Me tuemme työntekijöitä tässä taistelussa ja tuomitsemme heidän kanssaan tällaisen ylhäältä sanellun politiikan, joka ajaa pääoman etuja. Osallistumme heidän taisteluunsa ja kannatamme monopolien ja imperialismin vastaisten joukkojen muodostamista tällaisen politiikan torjumiseksi.

Solbes Mira
Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia tähän keskusteluun osallistuneita. Valitettavasti aika ei riitä siihen, että käsittelisin yksityiskohtaisesti kaikkia esitettyjä seikkoja. Esitän kuitenkin joitakin olennaisiksi katsomiani huomautuksia.
Ensinnäkin olen kiitollinen parlamentin yhteistyöstä ja olen tietoinen ongelmista, joita parlamentti kohtaa. Minäkin olisin toivonut, että olisimme voineet keskustella tänään sekä talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista että työllisyyden suuntaviivoista. Valitettavasti se ei ollut mahdollista. Ymmärrän, kuinka vähän aikaa parlamentilla on käytettävänään. Neuvostolla ja komissiolla on samat rajoitukset. On muistettava, että komission ehdotusten on perustuttava kevään Eurooppa-neuvoston päätöksiin. Tämän vuoksi työn aloittaminen ennen huhtikuuta on hyvin vaikeaa.
Toiseksi tämän päivän keskustelussa on pääasiassa kyse siitä, onko valittu talouspolitiikka oikea nykyisessä tilanteessa vai olisiko meidän vaihdettava talouspolitiikan suuntaa tämän tilanteen vuoksi. Vaikuttaa siltä, että keskustelussa on sekoitettu kaksi asiaa, nimittäin talouspolitiikka ja sen välineet. Nähdäkseni makrotaloudellisen politiikan toimintaa tällä ajanjaksolla koskeva tutkimus osoittaa, että politiikka auttaa kriisin hallitsemisessa. Rahapolitiikka on aivan selvästi muuttunut. Myös veropolitiikka on nyt entistä laajempaa vakaus- ja kasvusopimuksen yhteydessä sovittujen rajojen seurauksena. Palaan tähän asiaan myöhemmin.
Katson kuitenkin, ettei nykyisen tilanteen pidä johtaa siihen, että otamme takapakkia rakenneuudistuksissa. Rakenneuudistuksissa on kuitenkin kyse taloutemme nykyaikaistamisesta.
On esitetty, että vakaus- ja kasvusopimus jarruttaa tällä hetkellä taloutta ja että se on ongelma. Väittäisin, että vakaussopimusta on käsitelty liian yksipuolisesti jäykkänä välineenä, joka ei jätä liikkumavaraa. Näin ei ole. On tehty myös toinen erheellinen päätelmä, nimittäin että harkinnanvarainen veropolitiikka olisi hyvästä kaikissa taloudellisissa tilanteissa. Uskoakseni taloudelliset teoriat todistavat päinvastaista; niiden mukaan kyseinen politiikka on asianmukaista vain hyvin erityislaatuisissa olosuhteissa.
Katson, että on syytä tarkastella huolellisesti mielestäni ratkaisevaa asiaa. Vaikuttaa siltä, että suurimmissa vaikeuksissa ovat juuri ne valtiot, joilla on suurin alijäämä. Voidaan pohtia, aiheuttiko alijäämä heikon taloustilanteen vai toisinpäin. Mielestäni meidän on etsittävä ratkaisua muualta. On syytä ottaa huomioon viimeaikainen kehitys Japanissa sekä Yhdysvaltojen nykyisen hallituksen toimenpiteiden sisäiset vaikutukset.
Olen edelleen vakuuttunut siitä, että vakaus- ja kasvusopimus on paras käytettävissämme olevista välineistä. Se takaa asianmukaisen ja joustavan veropolitiikan, joka kehittyy itsestään, kun automaattisten vakauttajien annetaan toimia. Impulsiivista toimintaa valvotaan ja mahdolliset kielteiset vaikutukset torjutaan.
Katson, että talouspolitiikastamme esitetty näkemys on toisinaan ollut ivallinen. On keskitytty yksityiskohtiin ja väännetty pilakuvaa. Politiikka ei todellakaan perustu yksinomaan palkkakehityksen rajoituksiin. Tällainen väite on kaukana totuudesta. Palkat määräytyvät aina suhteessa tuottavuuteen. Talouspolitiikka ei myöskään koske yksinomaan työllisyyttä.
Politiikka perustuu kolmeen pääasialliseen välineeseen, joihin viittasin aiemmin. Nämä välineet ovat terve makrotalouspolitiikka, rakenneuudistukset sekä lyhyen ja pitkän aikavälin taloudellinen, sosiaalinen ja ympäristön kannalta kestävä kehitys. Me emme pyri ainoastaan joustaviin työmarkkinoihin, emme edes rakenteellisen työllisyyspolitiikan yhteydessä. Me pyrimme väestön kehitykseen, korkeaan työllisyysasteeseen ja luonnollisesti myös työmarkkinoiden sopeuttamiseen uuteen tilanteeseen.
Sanomattakin on selvää, etteivät talouspolitiikan suuntaviivat ole ristiriidassa Lissabonissa tehtyjen sopimusten kanssa. Pikemminkin ne ovat yksi monista välineistä Lissabonin prosessin toteuttamisessa.
Olen yllättynyt vaatimuksesta laatia uusia toimintasuunnitelmia ja luetteloita tehtävistä. Olen yllättynyt myös useista viittauksista, joiden mukaan parlamentille olisi tiedotettava paremmin tapahtumista. Oletan parlamentin olevan tietoinen siitä, että komission yhteenvetoraportti Lissabonin strategian täytäntöönpanosta julkistettiin tammikuussa. Raportissa esitetään kaikki tarvittavat tiedot jokaisen jäsenvaltion edistymisestä Lissabonin strategian täytäntöönpanossa. Siitä löytyy jopa luetteloita ja taulukoita, joista ilmenee parhaiten ja huonoiten suoriutuneet jäsenvaltiot. Lisäksi siinä esitetään yksityiskohtaista tietoa kolmesta parhaiten ja huonoiten suoriutuneesta valtiosta jokaisen tavoitteen osalta. Kaikki tieto on siis saatavilla. Lisäksi vuosittain laaditaan raportti talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen täytäntöönpanosta, ja siinä esitetään selvästi, missä puutteita ilmenee.
Pääasiallinen ongelmamme ei siis koske nykytilanteen ymmärtämistä vaan sitä, kuinka tätä tilannetta pyritään muuttamaan. Järjestelmämme mukaan tämä kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan. Nykyinen järjestelmämme perustuu ryhmäpaineeseen, kuten aiemmin totesin. Tämä on ilmeisen ratkaiseva seikka.
Monet parlamentin jäsenistä mainitsivat avoimen koordinointimenetelmän. Minun mielestäni sitä olisi sovellettava ainoastaan tilanteessa, jossa perustamissopimuksessa ei määrätä erityisestä menettelystä. Kyseessä on siis hyödyllinen menettely, jota on kuitenkin käytettävä säästeliäästi ja yhteisestä sopimuksesta.
Olen pahoillani siitä, ettei aika riitä yksityiskohtaisempaan käsittelyyn. Haluan kuitenkin käyttää tilaisuutta hyväkseni kiittääkseni teitä kaikkia tämän aamun keskustelusta.

Puhemies.
 Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Randzio-Plathin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0153/2003) Gertrude Tumpel-Gugerellin nimittämisestä Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi [8090/2003 - C5-0193/2003 - 2003/0810(CNS)].

García-Margallo y Marfil (PPE-DE)
. Arvoisa puhemies, tehtävänäni on toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle talous- ja raha-asioiden valiokunnan lausunto Tumpel-Gugerellin nimittämisestä. Puhun valiokunnan puheenjohtajan Randzio-Plathin puolesta.
Haluan ensiksi sanoa, että talous- ja raha-asioiden valiokunnassa äänestettiin Tumpel-Gugerellin nimittämisen puolesta yksimielisesti. Haluan sanoa myös, että yksimielisyys ei ollut sattumaa, vaan ehdokkaalla on valiokunnan kaikkien jäsenten mielestä tarvittava koulutus ja kyky suorittaa hänelle annettava tehtävä.
Toiseksi haluan sanoa, että valiokunta oli erittäin tyytyväinen ehdokkaan antamiin kirjallisiin ja suullisiin vastauksiin. Meihin tekivät erityisen vaikutuksen hänen esittämänsä vastaukset kolmeen keskeiseen kysymykseen. Puhun nyt ryhmäni puolesta. Panimme merkille, että ehdokas uskoo vakaasti Maastrichtissa juhlallisesti julistettuun oppiin hintojen vakaudesta. Huomasimme myös, että ehdokas on vakaasti myös sitä mieltä, että Euroopan keskuspankin tehtävä on varsin riippumattomana elimenä noudatettava oppia hintojen vakaudesta kuitenkin sillä edellytyksellä, että sen velvollisuus tehdä yhteistyötä perustamissopimuksen muiden tavoitteiden saavuttamiseksi ei vaarannu. Meitä ilahdutti niin ikään, että ehdokas on täysin valmis tekemään yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa. Yhteistyö on myös Euroopan keskuspankin edun mukaista. Euroopan keskuspankin asema selkiytyy ja tulee julkisemmaksi. Yhteistyö tukee osaltaan myös parlamentin julkisuuskuvaa. Muistutan, että olemme keskustelleet talouden laajoista suuntaviivoista ja että kaikki puhujat ovat korostaneet Euroopan parlamentin halua ja kykyä pyrkiä tehokkaasti vahvistamaan tällä hetkellä kehnossa kunnossa olevaa talousalaa. Kaiken kaikkiaan Euroopan unioni todella hyötyy ja parlamentti tuo osaltaan keskuspankin lähemmäksi kansalaisia, jotka pystyvät paremmin ymmärtämään keskuspankin tavoitteita, menetelmiä ja toimia.
Haluan korostaa tämänaamuisen keskustelun jatkoksi myös sitä, että Euroopan parlamentti on täysin valmis yhteistyöhön Euroopan keskuspankin kanssa hintojen vakauden säilyttämiseksi. Vakaus on yksi Maastrichtissa käynnistetyn Euroopan talouspolitiikan viimeisimmän vaiheen suurista saavutuksista. Luotan siihen, että tämän aamun äänestyksessä tämä vahvistetaan.
Talouspolitiikan suuntaviivoista haluamme sanoa, että jäsenvaltioiden on pyrittävä sinnikkäästi vähentämään inflaatiopaineita aloilla, joilla paineita esiintyy, erityisesti palvelualalla. Jäsenvaltioiden on myös luotava olosuhteet, joissa työmarkkinaosapuolet voivat aloittaa palkkapolitiikan. Tämän olisi oltava kollektiivista neuvottelupolitiikkaa, jossa nimellispalkat saadaan pysymään inflaation tasolla eikä sen yläpuolella ja todelliset palkat tuottavuuden tasolla. Hintojen vakauden säilyttäminen kuuluu kaikille, vaikka se on erityisesti Euroopan keskuspankin tehtävä ja sen ohjaksissa.
Sanoin myös talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista, että nykyisestä kuilusta pääsemiseksi tarvitaan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta kaikessa talouspolitiikassa. Rahapolitiikkaa hoitaa riippumaton keskuspankki. Talousarviopolitiikan on myös oltava yhdenmukaista koko unionissa. Tämä kuuluu kansalliseen toimivaltaan, mutta sitä säännellään vakaus- ja kasvusopimuksella, joka sitoo jäsenvaltioita. Unionin toimielimet, mukaan luettuna parlamentti, valvovat niitä. Nämä arvioivat vakaus- ja lähentymisohjelmia, joista olemme antaneet suosituksia. Viittasin aiemmin palkkapolitiikkaan. Senkin on oltava säännönmukaista, vaikka se kuuluu kansalliseen toimivaltaan. Kaiken lyhyen aikavälin tarjontapolitiikan, jota tarvitaan laman voittamiseksi, on myös oltava säännönmukaista. Sen ei pidä antaa häiritä talouden tasapainoa. Euroopan keskuspankin on aina suojeltava sitä rahapoliittisten kysymysten ollessa kyseessä. Unionin toimielimet ja jäsenvaltiot varmistavat, että vakaussopimuksen mukainen johdonmukaisuus säilyy.
Varmaankin jäsen Friedrich mainitsee tämän myös, mutta panemme tyytyväisinä merkille, että ehdokas nimitetään kahdeksaksi vuodeksi. Tämä aika riittää varmasti ohjelman läpiviemiseen. Panemme tyytyväisinä merkille myös sen, että koska ehdokasta ei todennäköisesti voida valita uudelleen, hänen riippumattomuutensa on taattu. Suosittelen näin ollen lämpimästi talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta neuvostolle ehdokkaan nimittämistä ja onnittelen häntä valiokuntani puolesta.

Solbes Mira
Arvoisa puhemies, komissio ei osallistu suoraan keskuspankin johtokunnan jäsenten nimittämiseen. Haluan kuitenkin kertoa, että olemme hyvin iloisia, että Tumpel-Gugerell on ehdokkaana johtokunnan jäseneksi. 
Tunnemme Tumpel-Gugerellin Itävallan keskuspankin varapääjohtajana ja aktiivisena osallistujana talous- ja rahoituskomiteaan. Mielestämme hän on loistava ehdokas, joten annamme hänelle varauksettoman tukemme.

Karas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, teillä on edessänne talous- ja raha-asioiden valiokunnan yksimielinen päätöslauselma Tumpel-Gugerellin nimittämisestä Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi ja suosituksen tukemisesta. Kuka on Tumpel-Gugerell? Kuten panimme merkille valiokunnassa, ja nyt vastaan myös jäsentovereideni kriittisiin kommentteihin, hän ei ainakaan ole mediatuote. Hän ei ole myöskään merkityksetön henkilö. Hän ei missään tapauksessa ole kloonattu versio muista vastaavista pankinjohtajista. Gertrude Tumpel-Gugerell on oma persoonansa, jolla on tarmoa, periaatteita, kokemusta ja intuitiota ja joka on saavuttanut näkyviä tuloksia. Tämän vuoksi tulimme kaikki talous- ja raha-asioiden valiokunnassa 29. huhtikuuta pidetyn kuulemistilaisuuden jälkeen siihen tulokseen, että hän on avoin, pätevä ja erittäin asiantunteva.
Minulla on kuusi vaatimusta EKP:n johtokunnan uudelle jäsenelle. Ensiksi pyydän Tumpel-Gugerellia vahvistamaan Euroopan keskuspankin riippumattomuutta ja tukemaan sen puolustusmekanismia populistisia ja poliittisia hyökkäyksiä sekä poliitikkojenkin esittämiä syytöksiä vastaan. Näin tehtäessä ei kuitenkaan pidä, ja nyt tulen toiseen kohtaan, piiloutua EKP:n perussäännön taakse, vaan on ryhdyttävä keskustelemaan talous- ja raha-asioista poliitikkojen, Euroopan parlamentin, tiedotusvälineiden ja Euroopan kansalaisten kanssa. Kolmanneksi on selvitettävä perusteellisemmin päätösten taloudelliset taustat ja edellytykset. Tällä tavoin lisätään osaltaan avoimuutta ja ymmärretään paremmin rahapoliittisia päätöksiä. Neljänneksi, Tumpel-Gugerell, on oltava rohkeutta vaatia ja on jopa uhmattava poliitikoita riippumattomuutenne ja esityslistalla olevien tehtävien moninaisuudesta huolimatta tai kenties juuri niiden vuoksi. Tarvitsemme tällaista ajatusten kilpailua ja älyllistä kilpailuhenkeä talous- ja rahapolitiikkaa koskevan keskustelun vilkastuttamiseksi. Viidenneksi, Tumpel-Gugerell, otitte ohjakset käsiinne Itävallan valmistelujen koordinoinnissa maan liittämiseksi talous- ja rahaliittoon. Haluaisin pyytää Teitä asettamaan kokemuksenne niiden EU:n jäsenvaltioiden käyttöön, jotka eivät kuulu euroalueeseen. Tavoitteemme on varmistaa, että kaikki kansalaiset kaikissa EU:n jäsenvaltioissa käyttävät euroa ja että se nähdään vahvana tavaramerkkinä varsin kilpailukykyisillä sisämarkkinoilla koko maailmassa. Kuudenneksi, ja tähän monet puhujat ovat viitanneet, haluaisin pyytää Euroopan keskuspankin johtokunnan uutta jäsentä kannattamaan hintojen vakauden periaatetta ja pitämään siitä tiukasti kiinni. Hintojen vakautta seuraa alhainen inflaatio ja alhaiset korot ja se on siten kasvun, työllisyyden ja vaurauteen johtavan talouspolitiikan välttämätön edellytys.
Ehdokas liittyy EKP:n johtokuntaan hyvin dynaamisena ja jännittävänä aikana. EU laajenee, mikä merkitsee sitä, että euroalueen ulkopuolella on enemmän jäsenvaltioita kuin sen sisäpuolella. Euroopan unionissa on eri suhdannevaihteluja sekä syklisiä ja rakenteellisia ongelmia, joista olemme juuri keskustelleet. Ei ole taloudellista dynamismia, proaktiivista lähestymistapaa eikä luottamusta politiikkaan ja talouteen. On tulevan Basel II -sopimuksen tekeminen ja direktiivin laatiminen sekä kysymys siitä, tuleeko Euroopasta maailman rahoituskeskus muihin maanosiin nähden sen kapea-alaisesta ja ahdasmielisestä ajattelutavasta huolimatta.
Kaikki tämä edellyttää hyvin itsevarmaa, objektiivista ja vakuuttavaa persoonallisuutta, joka pystyy osallistumaan keskusteluun muuallakin kuin EKP:ssä. Olemme varmoja siitä, että Te olette tämä henkilö ja että pystytte vaadittaviin suorituksiin. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä tukee ehdokkuuttanne ja toivoo Teille paljon menestystä. Odotamme innolla tulevaa, epäilemättä hyvin rakentavaa yhteistyötä.
Goebbels (PSE).
Kiitoksia, arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puhun hyvin lyhyesti. Talous- ja raha-asioiden valiokunnassa Tumpel-Gugerellin kanssa pidetty kuulemistilaisuus osoitti, että ehdokas on erittäin pätevä ja varmasti kykenevä hoitamaan tärkeää tehtäväänsä Euroopan keskuspankin johtokunnassa. Sosiaalidemokraattinen ryhmä äänestää siis Tumpel-Gugerellin puolesta ja toivottaa hänelle paljon menestystä erittäin vaikeassa tehtävässä.
Haluan esittää yleisen huomautuksen, jolla ei ole mitään tekemistä Tumpel-Gugerellin ehdokkuuden kanssa. Euroopan keskuspankin johtokunnan pääjohtajat ovat tähän asti olleet kaikki keskuspankkiirien sisäpiiristä. He näyttävät kaikki olevan samasta muotista ja noudattavan samaa linjaa, joka usein on toki järkevä, mutta ei aina ilmennä tämän maailman taloudellisia realiteetteja. Tiedän, että monet ryhmäni ja muidenkin ryhmien jäsenet haluaisivat, että keskuspankin pääjohtajat ovat raha- ja liikemaailmasta ja ehkä jopa politiikasta. Haluaisimme myös enemmän naisia Tumpel-Gugerellin lisäksi. Toivon siis, että seuraavien nimitysten yhteydessä ehdokasprofiilit tutkitaan perinpohjin hieman tasapainoisemman edustuksen varmistamiseksi tähän hyvin tärkeään toimielimeen.
Euroopan keskuspankki on tehnyt tähän mennessä loistavaa työtä. Se on todellakin onnistunut vakauden haasteessa. Näin ollen keskuspankin tehtävänä ei ole ainoastaan vakauden säilyttäminen, vaan myös deflaation torjuminen. Vaikka se on antanut määritelmänsä vakauspolitiikasta, sillä ei ole minkäänlaista kiintopistettä, jonka perusteella se voisi arvioida, milloin on torjuttava taantumaa. Minä toivoisin, että Euroopan keskuspankki harjoittaisi paljon käytännöllisempää rahapolitiikkaa USA:n keskuspankin mallin mukaan, jolla torjutaan sekä inflaatio että taantuma ja vaikutetaan osaltaan muihin maan talouspolitiikkoihin.
Friedrich (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan sanoa aluksi, että Tumpel-Gugerell on loistava ehdokas tälle paikalle. Tämä on päivänselvää, sillä hän on hyvin karismaattinen, hänellä on näkyvää korkean tason asiantuntemusta ja hänellä on runsaasti kokemusta rahapolitiikan alalta. Hän täyttää kaikki vaatimukset, joita hän tarvitsee uuden tehtävän suorittamisessa valuuttajärjestelmän ja euron etujen mukaisesti. Pidin erityisesti siitä, että kun hän vastasi talous- ja raha-asioiden valiokunnan kysymyksiin, hän loisti lyhyillä, ytimekkäillä ja vakuuttavilla vastauksilla. Tärkeää on myös se, että hän tukee Euroopan keskuspankin politiikan perussuuntaa, jossa hintojen vakaus on ensisijainen tavoite, ja myös Euroopan keskuspankin uutta pilarijärjestelmää.
Saanen sanoa jäsen Goebbelsille, että myös uudessa perustuslaissa (sen nykyisessä 21 artiklassa) sanotaan, että Euroopan keskuspankin ensisijaisena tavoitteena on oltava hintojen vakauden säilyttäminen. Samalla se luonnollisesti osallistuu unionin muihin tavoitteisiin pyrkimiseen. Tältä osin Euroopan keskuspankki on tehnyt tähän mennessä hienoa työtä. Euro on vakaa valuutta omalla alueellaan ja sen arvo ulkomarkkinoilla hämmästyttää tällä hetkellä lähes koko rahoitusmaailmaa. Lisäksi euro osaltaan vakauttaa jo huomattavasti maailman valuuttamarkkinoita. Maastrichtin sopimus on myös todistanut tehonsa. Koska uudelleenvalinnan mahdollisuutta ei ole, se tarkoittaa sitä, että Tumpel-Gugerell nimitetään kahdeksaksi vuodeksi. Erityisen myönteistä on se, että lähtevän suomalaisen naisjäsenen seuraaja on nainen. Tämä osoittaa, että yritämme varmistaa naisten nimittämisen tasavertaisesti johtotehtäviin.
Olen täysin vakuuttunut Euroopan keskuspankin tavoitteiden keskeisestä merkityksestä. Rahaliiton suurimmassa jäsenvaltiossa Saksassa olisi suuri virhe yrittää ratkaista akuutit ongelmat yksinkertaisella, mutta äärimmäisen vaarallisella strategialla, nimittäin ottamalla lisää velkaa ja nostamalla veroja. En tietysti voi sulkea pois sitä, ettei tulisi aika, jolloin korkojen leikkaaminen entisestään osana Euroopan keskuspankin korkokantapolitiikkaa saattaa kaventaa korkojen eroja Yhdysvalloissa ja edistää liike-elämän sijoituksia ja suorituskykyä.
Jäsen Goebbels huomauttikin epäsuorasti, että koska ehdokas myös täyttää perustamissopimuksen tärkeimmät vaatimukset, joita ovat tunnustettu asema ja ammattikokemus rahatalouden ja pankkitoiminnan alalla, voimme mielestäni empimättä tukea hänen nimittämistään. Haluan toivottaa Tumpel-Gugerellille paljon menestystä, jotta Eurooppaa voidaan todella kehittää tarpeidemme mukaan, toisin sanoen maailman dynaamisimmaksi talousalueeksi, joka tarjoaa työmahdollisuuksia nuorille.
Kauppi (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, EY:n perustamissopimuksen säännösten mukaisesti kuulimme talous- ja raha-asioiden valiokunnassa neuvoston rouva Sirkka Hämäläisen seuraajaksi Euroopan keskuspankin johtokuntaan suosittelemaa ehdokasta Gertrude Tumpel-Gugerellia. Rouva Tumpel-Gugerellin ansioluettelo osoittaa, että hän on erinomainen valinta, kun otetaan huomioon EY:n perustamissopimuksen tärkeimmät vaatimukset keskuspankin johtokunnan jäsenelle: henkilökohtainen riippumattomuus, tunnustettu asema ja ammattikokemus rahatalouden ja pankkitoimen alalla. Mutta tämän muodollisen pätevyyden lisäksi on kolme seikkaa, jotka erityisesti puolsivat juuri Tumpel-Gugerellin valintaa kyseiseen tehtävään.
Ensinnäkin mittava työkokemus ja vakuuttava asiantuntemus olivat luonnollisesti perusedellytyksiä. Mutta erinomaisetkaan yksilöt eivät menesty omilla ansiollaan, jollei taustaa koeta myönteiseksi. Itävallan hyvä maine kilpailukykyisenä, nykyhallituksen johdolla vastuullista politiikkaa tekevänä jäsenvaltiona todennäköisesti edesauttoi valintaa. Unionin jäsenvaltiot sitoutuivat yhdessä Euroopan kilpailukyvyn ja taloudellisen menestyksen turvaavaan vakaus- ja kasvusopimukseen. Haasteet ovat pitkälti samat kaikissa jäsenvaltioissa: haitallisen jäykät työmarkkinat, jotka ylläpitävät massatyöttömyyttä Euroopan unionin jäsenvaltioissa sekä tarve tasapainottaa valtion tulo- ja menokehyksiä. Väestön vanheneminen aiheuttaa kestämättömiä rahoituspaineita eläke- ja sosiaalijärjestelmillemme, jollemme toteuta ajoissa tarvittavia uudistuksia.
Itävallan hallitus on ottanut ensimmäiset merkittävät askeleet julkisen eläkejärjestelmänsä turvaamiseksi. Toivotan tässä työssä Itävallan hallitukselle onnea ja menestystä huomattavasta muutosvastarinnasta huolimatta. Julkisten eläkejärjestelmien suurta merkitystä osoittaa, että nimenomaan vähävaraisimmat kansalaiset tarvitsevat niitä kaikkein eniten eläkepäiviensä turvaamiseksi.
Toiseksi Tumpel-Gugerellin valintaa tuki erityisesti se, että Euroopan unioni on erikokoisten jäsenvaltioiden yhteistyöfoorumi. Unionin tasavertaisuuden ja toimivuuden varmistamiseksi on oleellista, että myös pienten jäsenvaltioiden asiantuntijat voivat suoraan osallistua päätöksentekoon. Suomalaisena tiedän, että itävaltalaisen Tumpel-Gugerellin valinta oli myös tästä näkökulmasta oikea päätös.
Kolmanneksi ei ollut kirkossa kuulutettu, että Sirkka Hämäläisen seuraajaksi valitaan nainen. Olen tyytyväinen, että naisedustusta saatiin jatkettua Euroopan keskuspankin tärkeimmässä päätöksentekoelimessä - luonnollisesti asiantuntemuksesta ja ammattitaidosta tinkimättä.

Rübig (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on varsin varmaa, että Euroopan parlamentti vahvistaa Tumpel-Gugerellin nimittämisen, ja se tekee sen todennäköisesti yksimielisesti. Tämä on mielestäni hyvä perusta uusien tavoitteiden asettamiselle keskeisellä talouspolitiikan alueella myös tulevaisuudessa. Meille kerrottiin kuulemistilaisuudessa, että ehdokas aikoo kehittää uusia rakenteita Euroopan tulevaisuutta varten. Tapasin hänet henkilökohtaisesti Basel II -sopimusta koskevissa neuvotteluissa ja sielläkin hän pystyi vakuuttamaan meidät hyvin asiantuntevasti, että kysymykseen suhtaudutaan vakavasti ja että Euroopan keskuspankki valmistelee parhaillaan tietysti myös aihetta koskevia analyysejä. Mielestäni Basel II -sopimus, erityisesti siltä osin kuin kyse on pienten ja keskisuurten yritysten luottokelpoisuudesta ja arvopapereista, joita niillä on oltava, ja Basel II -sopimuksen johdanto on laadittava huolellisesti, ja tässä Euroopan keskuspankilla on tärkeä osa.
Tästä syystä työmarkkinaosapuolten osallistuminen alalla on myös olennaisen tärkeää, jotta tarvittavat valmistelut voidaan suorittaa yksimielisesti, sillä maksukyky on luonnollisesti hyvin tärkeää yrityksille. Joka tapauksessa palkat on maksettava joka kuun lopussa ja usein rahoitusjärjestelyt pankkien kanssa on tehtävä erittäin kiireellisesti, ja tämä voidaan taata vain jos on sopivia arvopapereita. Tämän vuoksi haluamme myös veropolitiikkaan parasta käytäntöä ja vertailevaa arviointia, jotta yrityksillä on tulevaisuudessa käytössään sopiva riski- ja oma pääoma.
Puhemies. -
Kiitos, jäsen Rübig.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.
Äänestys toimitetaan pian.

Onesta (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää parlamentin huomion tiettyihin työjärjestyksen määräyksiin, joista vähät välitämme muutaman seuraavan minuutin aikana. Kyse on 1. heinäkuuta 1998 voimaan tulleen työjärjestyksen 2 luvun 1, 2 ja 3 artiklasta, joilla säännellään kokousten pitämistä samanaikaisesti parlamentin täysistuntojen kanssa.
Perusperiaatteena on, että Euroopan parlamentin jäsenet eivät pidä kokouksia täysistuntojen aikana lukuun ottamatta harvoja poikkeuksia, jotka mainitaan 3 artiklassa, ja yhtään poikkeusta ei sallita olennaisen tärkeisiin istuntoihin, joissa äänestetään. Huomautan, että varsin monet Euroopan tulevaisuutta käsittelevään valmistelukuntaan kuuluvista kollegoista, joita on periaatteessa 32, 16 varsinaista jäsentä ja 16 sijaista, ovat joutuneet poistumaan istuntosalista ollakseen läsnä valmistelukunnan tärkeissä toimissa, jotka aloitetaan tänään iltapäivällä parlamentin tiloissa, mutta Brysselissä.
Jotta kollegat olisivat voineet hoitaa työnsä sekä valmistelukunnassa että parlamentissa, olisi riittänyt, että valmistelukunnan toimet, joita parlamentilla on suuri kunnia johtaa, olisi kerrankin järjestetty parlamentin Strasbourgin tiloissa. Järjettömien pikkukinastelujemme vuoksi tämänaamuiset äänestykset ovat säännönvastaisia, sillä kaikkia äänestyksiä, jotka hyväksytään enintään 32 äänen enemmistöllä, voidaan epäillä vääristyneiksi. Jätän teidän tehtäväksenne arvioida niiden mahdolliset oikeudelliset ja poliittiset seuraukset.
Lopuksi huomautan myös, että jos emme ryhdy toimiin, tämä valitettava tilanne toistuu torstaina 5. kesäkuuta pidettävässä täysistunnossa.
Puhemies.
Jäsen Onesta, puheestanne pitäisi lähettää kopio Euroopan tulevaisuutta käsittelevän valmistelukunnan puheenjohtajalle Giscard d'Estaingille.
Henkilökohtaisesti en ole samaa mieltä puheenne toisesta osasta, joka koskee kohta pidettävien äänestysten säännönmukaisuutta.

Puhemies. -
Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset. 
Meillä näyttää olevan ongelmia Schmittin laatiman kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnön kanssa, joka koskee rahanpesun ehkäisemistä tulliyhteistyöllä. 
Ehdotan työjärjestyksen 111 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että käsittelemme mietintöä ilman keskustelua ja että äänestämme siitä myöhemmin.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, siihen ei todellakaan ole minkäänlaista syytä. Mietinnöstä oli tarkoitus keskustella tänä iltapäivänä, ja puheenvuorot on jo varattu. En todellakaan näe mitään puolueetonta syytä siirtää keskustelua.

Puhemies.
Jäsen Schmitt haluaa pitää puheenvuoron esittääkseen syynsä.

Schmitt (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsen Posselt, pidimme Euroopan sosialistiryhmän varjoesittelijän, jäsen Schmidin kanssa tarkoituksenmukaisena äänestää mietinnöstä iltapäivällä, kun suurin osa parlamentin jäsenistä on läsnä. Asiasta keskusteltiin pitkään valiokunnassa, ja mietinnöstä vallitsee laaja-alainen yksimielisyys. Siihen ei ole esitetty lisätarkistuksia, minkä vuoksi pidin järkevänä - ja toivottavasti yhdytte kantaani - äänestää siitä iltapäivällä, kun kaikki parlamentin jäsenet ovat vielä paikalla. 
Puhemies.
Jätän asian parlamentin ratkaistavaksi.
(Parlamentti päätti siirtää äänestystä.)
Postipalveluja koskeva keskustelu alkaa klo 15.00.

Concepció Ferrerin laatima kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö kehitysmaiden valmiuksien vahvistamisesta (2002/2157(INI)) (A5-0066/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Randzio-Plathin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö Gertrude Tumpel-Gugerellin nimittämisestä Euroopan keskuspankin johtokunnan jäseneksi (8090/2003 - C5-0193/2003 - 2003/0810(CNS)) (A5-0153/2003)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Schmittin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi rahanpesun ehkäisemisestä tulliyhteistyöllä (KOM(2002) 328 - C5-0291/2002 - 2002/0132(COD)) (A5-0073/2003) 
Ennen äänestystä
Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että loimme juuri vaarallisen ennakkotapauksen. Voimme ehdottaa etukäteen, että mietintöä käsitellään ilman keskustelua, jos siitä vallitsee laaja yksimielisyys, mutta tästä mietinnöstä oli tarkoitus keskustella, joten niin pitäisi myös tehdä.

Puhemies.
Hyvä jäsen Posselt, parlamentti on tehnyt päätöksensä. En pidä parlamentin tekemää päätöstä vaarallisena ennakkotapauksena, vaan kyse on mielestäni täysin normaalista menettelytavasta.

Wieland (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea jäsen Posseltia. Täysistunnoissa on luotu muitakin vaarallisia ennakkotapauksia. Pelkästään se tosiasia, että täysistunnossa on päätetty jostakin, ei tarkoita, etteikö kyse ole vaarallisesta ennakkotapauksesta.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, en osallistu äänestykseen, koska minulle aiheutuu taloudellista etua kyseiseltä alalta.

Echerer (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan esittää kaksi huomautusta. Ensinnäkin johdanto-osan A kappaleen saksankielisessä käännöksessä on virhe, joten on syytä käyttää englanninkielistä versiota. Toiseksi, komissiolle esittämissämme kehotuksissa on virhe 2 kohdassa. Pyydän teitä poistamaan seuraavat sanat, koska niissä ei ole mitään järkeä oikeudelliselta kannalta. Sanaa "sopimus" edeltävät kolme sanaa "esiintymisiä ja äänitteitä koskeva" on poistettava. Kohta on virheellinen. Sana "WIPO:ssa" on säilytettävä, mutta sulkeiden lyhenne ja sulkeet on poistettava.

García-Margallo y Marfil (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, tämä edellyttää englanninkielisen lauseen "that do not reduce" (jotka eivät vähennä) korvaamista lauseella "in order that they do not reduce" (jotta ne eivät vähentäisi). Siinä kaikki.

García-Margallo y Marfil (PPE-DE)
 - (ES) Tämä edellyttää adjektiivin "High" (korkea), joka määrittää sanaa "representative" (edustaja), korvaamista adjektiivilla "Single" (ainoa). Kohta kuuluu näin ollen "Single representative" (ainoa edustaja) eikä "High representative" (korkea edustaja).

Puhemies.
Äänestykset ovat päättyneet.
Olen vastaanottanut puheenjohtajakokoukselta luettelon parlamentin valiokuntiin nimetyistä tarkkailijoista. 
Luettelo on pöytäkirjan liitteenä.
(Istunto keskeytettiin klo 12.40 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Euroopan keskuspankki (EKP) symboloi rahapoliittista oikeaoppisuutta, joka on ollut viime aikoina käytäntönä Euroopassa. EKP on yksi vähiten demokraattisista toimielimistä siksi, että se voi harjoittaa politiikkaansa ilman minkäänlaista demokraattista valvontaa, mutta myös siksi, että se on yhteisön ainoa toimielin, jonka johtokuntaan ei kuulu edustajaa jokaisesta jäsenvaltiosta. Viimeaikaiset muutokset, joita on tehty EKP:n päätöksentekomenettelyihin ja joiden myötä on ryhdytty noudattamaan vuorottelujärjestelmää, ovat johtaneet siihen, että keskuspankin hallintoneuvoston jäseniltä on viety pysyvä äänioikeus. Tällöin jotkin maat, kuten Portugali, on etäännytetty entistä selvemmin rahoituspolitiikan päätöksenteosta. Vastustamme tällaista lähestymistapaa. Toivoimme tästä syystä tilanteen muuttuvan, kun itävaltalainen Gertrude Tumpel-Gugerell tuli erään toisen johtokunnan jäsenen tilalle. Kun tarkastelemme vastauksia, joita hän antoi parlamentin esittämiin kysymyksiin, joudumme toteamaan, että hän kannattaa ehdottomasti nykyistä rahapoliittista ja talousarvioon liittyvää oikeaoppisuutta. Hän on esimerkiksi sitä mieltä, että taloudellista tilannetta voidaan parhaiten kohentaa noudattamalla vakaussopimusta, ja hän korostaa, että EKP keskittyy toiminnassaan hintojen vakauttamiseen. Niinpä kaikki jatkuu samanlaisena kuin ennenkin.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman, Stenmarck ja Wachtmeister (PPE-DE)
Rahanpesu on suuri ongelma, koska rikollisryhmät ja terroristit hyödyntävät sitä rahoittaakseen toimintaansa. 
Me maltillisen politiikan kannattajat äänestimme tänään Schmittin mietintöä vastaan, koska sen oikeusperusta on mielestämme puutteellinen.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
 - (FR) Schmittin mietinnön tavoitteena on parantaa yli 15 000 euron suuruisen rahaliikenteen valvontaa. Määrä vastaa alempaa voimassa olevaa kynnysarvoa, jota sovelletaan yhteisön rahoituslaitoksiin. 
Kuten esittelijä osittain myöntääkin, hänen esittämänsä vaatimus rahojen alkuperään liittyvästä läpinäkyvyydestä ei juurikaan edistäisi asiaa. Se ei estäisi suurten summien pesemistä, kunhan ne pysyisivät määrätyn kynnysarvon alapuolella. Ei olisi myöskään mahdollista estää sellaisten summien siirtämistä, jotka jäävät määrätyn rajan alle. Kyse on käytännöstä, jota rahanpesijät noudattavat koko maailmassa. 
Tämä tarkoittaa sitä, että parlamentti ei halua vakavasti torjua rahanpesua. Jos se haluaisi torjua rahanpesua, se ehdottaisi kauppa- ja pankkisalaisuuden poistamista. 
Koska parlamentin enemmistö on kuitenkin sitoutunut suojelemaan yksityisomaisuuden pyhää lehmää ja näin ollen ylläpitämään edellä mainittuja salaisuuksia, parlamentti on päättänyt suhtautua myönteisesti tilanteeseen, jossa jätetään liikkumavaraa laittomalle kaupankäynnille ja turmeltuneille käytännöille. Tästä syystä äänestimme tyhjää.

Coelho (PPE-DE)
. (PT) Olemme entistä huolestuneempia rahanpesusta, sillä se muodostaa kansainvälisen terrorismin ja rikollisuuden rahoituslähteen. Tiedämme, että käteisrahaliikenne ylittää rajoja, koska sitä ei valvota. Valvonnan avulla käteisrahaliikenteen liikkeitä voitaisiin seurata yhteisön kaikilla raja-alueilla. 
Rahanpesua koskevassa direktiivissä määrätään rahoituslaitoksien rahaliikenteen valvomisesta, kun on kyse yli 15 000 euron suuruisista summista, mutta ei käteisrahaliikenteen valvomisesta. Se on hoidettava muilla keinoilla, kuten suorittamalla käteisrahaliikenteen tarkastuksia yhteisön rajoilla, luomalla yhtenäiset säännöt, tukkimalla porsaanreiät ja pyrkimällä tasapainottamaan tarve valvoa käteisrahaliikennettä ja tarve suojella sisämarkkinoita ja pääoman vapaata liikkuvuutta. 
Tilanne edellyttää yhteisön tason lähestymistavan kehittämistä, sellaisen lähestymistavan, joka noudattaa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltioiden oikeutta valita niille sopiva menettelytapa. Noudatettavat tavoitteet ja säännöt on määriteltävä yhteisön tasolla, mutta jokaisen jäsenvaltion on päätettävä, miten niitä noudatetaan.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Se, että pääoman rajoittamatonta liikkuvuutta ei valvota, se, että luodaan sellaisia välineitä, joiden avulla voidaan kiertää toiminnan vakautta koskevat säännöt, ja se, että veroparatiiseissa talletetaan huomattavia rahasummia, nakertavat kaikki rahoitusjärjestelmää ja helpottavat rahanpesua - rahan, joka on rikoksien, kuten huume-, ase- ja ihmiskaupan, tuottamaa hyötyä. Näin käy täysin selväksi, millainen merkitys järjestäytyneellä rikollisuudella on tämän päivän kapitalismissa. 
Maailmanpankki arvioi vuonna 1995, että rahanpesuun liittyvässä toiminnassa oli kyse 300-500 miljardista Yhdysvaltain dollarista, eikä veronkierto vielä sisältynyt arvioon. Kansainvälinen valuuttarahasto arvioi äskettäin luvun olevan suuruudeltaan 2-5 prosenttia koko maailman BKT:sta eli toisin sanoen 600-1500 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Rahanpesun torjuminen edellyttää erityisesti poliittista tahtoa valvoa ja verottaa tehokkaasti pääoman kansainvälisiä liikkeitä. Vaikka ehdotus onkin kapea-alainen, se on askel oikeaan suuntaan, ja sen avulla voidaan edistää tullimenettelyjen yhteensovittamista. Tavoitteena on tällöin paitsi täydentää rahoituslaitosten kautta tapahtuvan rahaliikenteen seurantaa myös seurata vähintään 15 000 euron käteisrahaliikennettä, mikä saa tukemme.

Kirkhope (PPE-DE)
. (EN) Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolue on ollut johtoasemassa pyrittäessä torjumaan kansainvälistä rikollisuutta muun muassa aikaisempien rahanpesun vastaisten aloitteiden avulla. Katsomme kuitenkin, että nämä toimet menevät liian pitkälle ja että ne rajoittavat liikaa oikeutta siirtää pieniä rahasummia ja arvopapereita Euroopan rajojen yli. Ehdotuksen kielteinen vaikutus laillisiin siirtoihin on tässä tapauksessa merkittävämpi kuin rahanpesun torjumisesta saatava hyöty. Tästä syystä Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen jäsenet äänestävät lopullisissa äänestyksissä tyhjää.

Andreasen, Busk, Jensen, Riis-Jørgensen ja Sørensen (ELDR)
 - (DA) Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä kannattaa useita direktiivissä ehdotettuja toimia, mutta ei kuitenkaan nykytekniikkaan perustuvaa, rokotetuista eläimistä saatujen maito- ja lihatuotteiden myyntiä yhteismarkkinoilla. Katsomme myös, että kuluttajilla on oltava mahdollisuus olla ostamatta rokotetuista eläimistä peräisin olevaa lihaa. Muutos nykyisestä politiikasta, jonka mukaan eläimiä ei rokoteta, sellaisen politiikan harjoittamiseen, jossa hätärokotukset sallitaan, edellyttää myös sen kansainvälisen sopimuksen tiukentamista, jossa taataan alueellisuusperiaatteen noudattaminen. Tällöin ne EU-maat, joissa ei esiinny suu- ja sorkkatautia, voivat jatkaa vientitoimintaa.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Vuotta 2001 leimasi maatalouden osalta suu- ja sorkkatautiepidemian nopea ja laaja-alainen leviäminen EU:ssa ja erityisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Muistamme polttoroviot ja eläinten joukkoteurastukset, jotka vaikuttivat ympäristöön, talouteen ja kansanterveyteen ja aiheuttivat myös valtavia yhteiskunnallisia häiriöitä kyseisissä maissa. On kaksi kiistatonta tosiseikkaa: terveyspolitiikkaa ei voida määritellä kaupallisin perustein, ja eettiseltä kannalta on mahdoton hyväksyä strategiaa, jonka avulla pyritään torjumaan tautia siten, että eläimiä teurastetaan ennaltaehkäisevästi ja siten, että tieteellinen kehitys sivuutetaan. 
Epidemia on osoittanut muiden EU:ta koetelleiden ravintoon ja terveyteen liittyvien kriisien (kuten BSE, dioksiinit, saostusjätteet ja nitrofuraanit) ohella, että nykyinen maatalouden kehittämistä koskeva malli sekä vientiin, hintojen alentamiseen ja markkinoiden avautumiseen perustuva yhteinen maatalouspolitiikka on tehotonta. Elävien eläimien kuljettaminen, paikallisten teurastamoiden sulkeminen, rajavalvonnan puuttuminen ja paikallisen tuotannon lopettaminen ovat vain joitakin esimerkkejä ongelmista. 
Tähän perustuu laaja-alainen kannatuksemme, jolla pyrimme vahvistamaan talousarvioesitystämme, jonka tarkoituksena on perustaa maataloudelle aiheutuneiden tuhojen korvausrahasto. Esittelijä tekee varovaisia myönnytyksiä esitykselle ehdottamalla yhteisön tason eläinterveysrahaston käyttöönottamista.

Mathieu (EDD)
. (FR) Suu- ja sorkkatautiepidemia on ohi, mutta emme saa unohtaa, että se verotti raskaasti asianomaisia aloja ja useita muita maaseutuun liittyviä toimialoja, joihin kriisi vaikuttaa edelleen: kuluttajien luottamus ei ole palautunut eikä menetettyjä ulkomarkkinoita ole saatu takaisin, minkä vuoksi hinnat ovat romahtaneet sisämarkkinoilla.
Kriisin yhteydessä kävi ilmi, että on tärkeää harjoittaa sellaista läheisyyteen perustuvaa politiikkaa, jonka avulla pyritään lähentämään tuotannon alku- ja loppupään yrityksiä ja tarjoamaan todellisia julkisia palveluja paikallisella tasolla. 
Vaikka suhtaudumme varautuneesti joihinkin kohtiin, tuemme mietintöä, koska siinä suositellaan rokotuksien käyttämistä, kannatetaan tutkimuksien tekemistä sellaisten välineiden luomiseksi, joiden avulla voidaan torjua tauteja ja kehittää tehokkaita merkittyjä rokotteita, terveys- ja rajatarkastuksien määrän lisäämistä ja tautien torjuntaohjelmien kehittämistä geeniperimän suojelemiseksi. On tosiaan ryhdyttävä erityistoimiin villieläinten, riistaeläinten ja kaikkien uhanalaisten lajien suojelemiseksi. Olisi mahdotonta hyväksyä eläinten laajamittaisen teurastuksen toistumista tulevaisuudessa. Ennalta ehkäiseviä toimia ja torjuntatoimia ei voida kuitenkaan hyödyntää täysimääräisesti ilman selvää korvauspolitiikkaa ja kuluttajille suunnatun tiedotuksen parantamista.

Patakis (GUE/NGL)
. (EL) Uudessa direktiiviehdotuksessa tehdään selvä pesäero periaatteisiin, joita on tähän asti noudatettu suu- ja sorkkataudin torjunnassa, ja siinä edetään myönteisempään suuntaan.
Tärkein ero aikaisempaan on, että direktiiviehdotuksessa sallitaan rokotteiden käyttäminen perustoimena, jonka avulla pyritään torjumaan suu- ja sorkkatautia, kun taas sellaisia toimia, joiden tarkoituksena on eristää eläimet, kieltää niiden kuljettaminen ja teurastaa niitä ja jotka ovat olleet tähän asti ainoat sallitut keinot, pidetään täydentävinä toimina. Direktiiviehdotuksessa pyritään vastaavasti eristämään maat, joissa tautitapauksia esiintyy, ja edellytetään eläinlääketieteellisen valvonnan laajentamista ja joustokykyisen henkilöstön määrän lisäämistä. 
Vastustamme kuitenkin säännöstä, jonka mukaan Euroopan komission tehtävänä on päättää rokotuksista tai antaa asia jonkin yhteisön elimen tarkasteltavaksi, jolloin elin voi tehdä päätöksen itsenäisesti, jopa ilman kyseisen jäsenvaltion suostumusta. Jäsenvaltiot ja toimivaltaiset kansalliset yksiköt ovat ainoat tahot, jotka pystyvät arvioimaan ongelmaa ja etsimään keinoja sen ratkaisemiseksi.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
Avaruustiede ja -teknologia ovat antaneet ihmiskunnalle paljon, sekä uusien tietojen ja tekniikan edistämisen että jokapäiväisten sovelluksien (televiestinnän, maapallon ja ilmakehän tutkimuksen ja navigoinnin) muodossa. 
Euroopan maiden merkitys on ollut huomattava kautta linjan, niin laukaisujärjestelmien, tutkimuksen kuin sovelluksienkin osalta. Kehitystä uhkaa kuitenkin se tosiasia, että kantavana voimana on avaruuteen liittyvien palvelujen ja sovelluksien kaupallinen hyväksikäyttö. Niinpä Euroopan avaruusteollisuus, joka toimii vapaiden markkinoiden ja markkinoiden vapauttamisen sääntöjen mukaisesti, uhkaa typistyä pääasiassa yhdysvaltalaisten yrityksien kilpailun vuoksi. 
Monet tahot ovat ennakoineet sotilaallisten avaruussovelluksien hyödyntämistä EU:n yhteisen puolustus- ja turvallisuuspolitiikan yhteydessä. Myös EU mainitsee usein avaruusteollisuuden asettamat vaatimukset, jotka liittyvät avaruuden sotilaalliseen hyödyntämiseen. 
Kreikan kommunistinen puolue vastustaa järjestelmällisesti tällaisia näkymiä avaruuden militarisoimisesta EU:n johdolla. Kannatamme ainoastaan avaruuden rauhanomaista hyödyntämistä ja julkisten varojen myöntämistä siihen liittyvään toimintaan. Kehitystä ei saavuteta markkinoiden ehdoilla. Sen kannustimena on oltava koko ihmiskuntaa hyödyttävän toiminnan kehittäminen taloudellisen hyödyn sijaan.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Avaruus on ainutlaatuinen tila, jossa avulla voimme tehdä tutkimuksia ja kokeita, jotka ovat erittäin tärkeitä luontokäsityksemme, ihmisten hyvinvoinnin edistämisen ja sinisen planeettamme suojelemisen kannalta. Tutkimusta ja tekniikkaa ei pidä kehittää kilpailun ja markkinoiden asettamien edellytyksien mukaisesti. Julkiset sijoitukset ja julkinen ala ovat ratkaisevassa asemassa, kun pyritään varmistamaan, että saavutukset ja edistysaskeleet ovat yhteisen edun mukaisia ja että kaikki hyötyvät niistä. 
Avaruuteen liittyvillä toimilla on edistettävä vain rauhanomaisia tarkoituksia, ja tästä syystä vahvistamme uudelleen, että vastustamme avaruuden militarisoimista (etenkin yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan puitteissa). Vaadimme, että avaruuden hyödyntämistä koskevat toimintalinjat perustuvat asesulkuun ja aseiden käytön kieltämiseen. Kannatamme sellaisen avaruuspolitiikan kehittämistä, joka perustuu erityisesti Euroopan maiden väliseen yhteistyöhön. Katsomme tästä syystä, että Euroopan avaruusjärjestön on pysyttävä riippumattomana, eikä siitä pidä tehdä EU:n hallintoelintä. Olemme myös sitä mieltä, että julkisten investointien määrää on lisättävä tällä alalla.

Mayol i Raynal (Verts/ALE)
Haluaisin selittää, miksi äänestin tyhjää päätöslauselmaesityksestä, joka koskee Turkin ihmisoikeusjärjestön tiloissa tehtyä etsintää. 
On totta, että Turkki ei piittaa ihmisoikeuksista sen tekosyyn varjolla, että se pyrkii torjumaan terrorismia. Tämä pätee erityisesti kurdikysymykseen, kuten hyvin tiedätte. Suhtaudun ystävällismielisesti kurdeihin, ja pidän tehtyä etsintää skandaalina. 
Miksi sitten äänestin tyhjää? Äänestin tyhjää, koska meidän on ensin huolehdittava omista asioistamme. Tilanne on aivan sama Espanjassa ja Baskimaassa, jossa toimitaan myös terrorismin torjumisen nimissä, mutta parlamentti sulkee silmänsä asialta. Emme ole onnistuneet käymään yhtään keskustelua baskien ainoan sanomalehden, Egunkaria-lehden, lakkauttamisesta. Sanomalehti lakkautettiin ja tuomari heitti sen toimittajat vankilaan sillä perusteella, että heidän väitettiin tekevän yhteistyötä ETA-järjestön kanssa. Väite on täysin perusteeton. Egunkaria on pelkkä sanomalehti. 
Hoitakaamme siis ensin omat asiamme. Tästä syystä äänestin tyhjää.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Olemme erittäin huolestuneita Turkin tilanteesta. Maan väestö taistelee demokratian puolesta. Tuomitsemme asiat, joita on mahdoton hyväksyä. Näitä ovat muun muassa poliittisille järjestöille hiljattain langetetut toimintakiellot, lukemattomat vangit, joita syytetään siitä, että he ovat taistelleet demokratian puolesta ja Turkin sotilaallisen diktatuurin lopettamiseksi, mielenosoituksien tukahduttamisen sekä jatkuvat pelottelut, uhkailut ja vainot, jotka kohdistuvat edistysmielisiin aktivisteihin ja järjestöihin. Mainittakoon esimerkkinä äskettäinen Turkin ihmisoikeusjärjestön vastainen voimatoimi. Haluamme jälleen kerran ilmaista solidaarisuuttamme Turkin kansalle ja pyrimme edelleen - etenkin GUE/NGL-ryhmän toiminnan puitteissa - myötävaikuttamaan siihen, että tarjoamme entistä vahvempaa tukea Turkin edistysmielisten voimien käymään taisteluun. 
Esitämme uudelleen vetoomuksen Leyla Zanan ja Turkin parlamentin kolmen muun kurdijäsenen välittömän vapauttamisen puolesta. Heitä koskeva oikeudenkäynti on aloitettu uudelleen Ankarassa 28. maaliskuuta 2003 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomion perusteella. On syytä panna merkille, että ryhmämme on seurannut oikeudenkäyntiä alusta alkaen, kun taas Euroopan parlamentti päätti vasta myöhemmin tehdä niin.

Krivine (GUE/NGL)
. (FR) Kieltäydyin äänestämästä yhteisen päätöslauselmaesityksen puolesta, koska se perustuu ryhmien välisiin salakähmäisiin lehmänkauppoihin. Emme voi keskustella EU:n ja Venäjän välisistä suhteista mainitsematta Kaukasian tilannetta. Tarvitsemmeko ad hoc -valtuuskunnan työn tuloksia voidaksemme tuomita T?et?eniassa tapahtuneet vääryydet? Onko Tacis-ohjelman demokratiaohjelmassa enää mitään mieltä, kun venäläiset viranomaiset järjestivät epädemokraattisen kansanäänestyksen (90 prosenttia puoltoääniä) T?et?eniassa? Vaalikampanjassa ei ollut tarjolla useampia vaihtoehtoja, koska liittovaltion joukot pitivät kieltoäänen antamista terroristien tukemisena. Demokraattiset säännöt sivuutettiin usein äänestysprosessin aikana. Monet tuhannet venäläiset sotilaat osallistuivat äänestykseen. Paikallista väestöä ja pakolaisia painostettiin äänestämään ehdotuksen puolesta. 
Venäjän kanssa tehtävän yhteistyön ehdoksi on asetettava tulitauko, Venäjän armeijan harjoittamien veristen sortotoimien lopettaminen ja neuvotteluprosessin käynnistäminen, jotta voidaan tehdä loppu sotatoimista ja pyrkiä poliittiseen ratkaisuun. Todettakoon lopuksi, että Euroopan parlamentin on säilytettävä ehdottoman jyrkkä kanta t?et?eenipakolaisten kohtaloon Ingushetiassa. Heidät uhataan pakottaa palaamaan T?et?eniaan, mikä on sotapakolaisia koskevien Geneven yleissopimuksien vastaista. 
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Moreira da Silva (PPE-DE)
Vaikka Kioton pöytäkirjaa sovelletaankin jo EU:ssa, kuten päästökauppaa koskeva direktiivi osoittaa, Venäjän on ratifioitava pöytäkirja, jotta se tulisi tosiasiallisesti voimaan. Valitettavasti Venäjä ei ole vielä pitänyt lupaustaan pöytäkirjan ratifioimisesta, toisin kuin yli 100 muuta valtiota. On ilmiselvää, että Kioton pöytäkirjan voimaantulon viivyttäminen haittaa maailmanlaajuisen ilmastomuutoksen seurauksien lievittämistä sekä yrityksien kilpailukykyä. Mitä useammat valtiot ratifioivat pöytäkirjan, sitä halvemmaksi sen noudattaminen tulee. Hiilitaloudesta on tultava totta koko maailmassa, ei ainoastaan Euroopassa. Toivon tästä syystä, että EU, joka onnistui Bonnissa ja Marrakechissa pelastamaan Kioton pöytäkirjan varmalta kuolemalta, pystyy myös panostamaan ensisijaisesti siihen, että Venäjä saadaan vakuuttuneeksi pöytäkirjan ratifioimisesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jäsen van den Berg on laatinut ansiokkaan ja pätevän mietinnön komission ehdotuksesta, joka koskee koulutusta ja köyhyyden vähentämistä kehitysmaissa. 
Halusin ehdottomasti äänestää mietinnön puolesta, jotta kehitysmaiden asukkaille voitaisiin antaa koulutusta ja jotta niiden köyhyyttä voitaisiin vähentää. Haluaisin huomauttaa arvoisalle puhemiehelle ja parlamentin jäsenille - monet heistä ovat jälleen läsnä, kuten aina äänestysselityksieni aikana - että on olemassa köyhiä maita, joissa on vain vähän vauraita asukkaita, ja vauraita maita, joissa on vain vähän köyhiä asukkaita. Haluaisin, että Eurooppa auttaisi erityisesti köyhien maiden köyhiä asukkaita ja vauraiden maiden köyhiä asukkaita, koska heillä on kaikilla oikeus saada tukea. Toivoisin myös, että Eurooppa seuraisi, mitä näille ihmisille annetuille rahoille tapahtuu. Haluaisin kuitenkin ennen kaikkea kertoa parlamentille, että eläkkeelle jääneiden opettajien yhdistykset tarjoavat koko Euroopassa pyyteetöntä ja ilmaista apuaan: he haluavat opettaa ja välittää edelleen tietoa, jota he ovat keränneet elämäntyönsä aikana, kaikille kehitysmaiden asukkaille, jotka haluavat oppia voidakseen edistää valtioidensa vaurastumista.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Kukaan ei kyseenalaista koulutuksen merkitystä köyhyyden vähentämisessä. Ongelmana on, miten taataan satojen tuhansien lapsien kouluun pääsy ja miten kehitystä edistetään koulutuksen avulla. 
Komission tiedonanto ja kehitysyhteistyövaliokunnan mietintö ovat pelkkiä toivomuslistoja myönteisistä havainnoista ja ehdotuksista huolimatta. Vaikka tuen määrää lisättäisiin, kuten asiakirjoissa ehdotetaan, kyse on pelkistä murusista, ihmisystävällisestä eleestä, jotka eivät vastaa kehitysmaiden todellisia tarpeita. 
Maailmanlaajuistumista ja köyhyyttä vastustavan ruohonjuuritason liikkeen kehittyminen on johtanut useisiin keskusteluihin kehitysmaiden tilanteesta. EU haluaa osoittaa, että se kuuntelee vastalauseita ja että se haluaa torjua köyhyyttä, jotta se voisi parantaa imagoaan ihmisten silmissä ja jotta se voisi pyyhkiä pois vanhat ja uudet rikoksensa. Keskusteluja ei ole kuitenkaan käyty siitä, kuka on vastuussa, mitkä ovat pitkäaikaisen siirtomaapolitiikan vaikutukset tai miten luonnonvaroja ja ihmisiä riistetään. Maailman kauppajärjestön kautta pyritään edelleenkin vahvistamaan sääntöjä, jotka hyödyttävät suuryrityksiä. Ulkomaanvelasta ei puhuta mitään.
Kreikan kommunistipuolue ei usko EU:n armeliaisuuteen. Ihmisten on taisteltava itsensä vapaiksi köyhyydestä ja löydettävä tie kohti kehitystä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Van den Bergin mietinnössä väitetään, kuten Ferrerin mietinnössäkin, että Euroopan unionin tuella voidaan ainoastaan vähentää köyhyyttä niin sanotuissa kehittyvissä maissa. Kuten kaikki tietävät, Euroopan unionin tuki on kuitenkin vain tippa köyhyyden valtameressä, johon nämä maat ovat uponneet. Sama koskee yksittäisten valtioiden, jopa kaikkein vauraimpien valtioiden, sekä kansainvälisten elimien myöntämää tukea. Esittelijä myöntää tämän itsekin. Hän tuo tästä huolimatta esille kaavamaiset näkemyksensä koulutuksen suomista eduista. 
Tämä paljon puhuttu tuki on itse asiassa vain murto-osa siitä, mitä Euroopan ja muun maailman suuret kapitalistiryhmät ryöstävät kehitysmailta. Esittelijä mainitsee lisäksi sellaiset tuhoisat tekijät kuin talouden maailmanlaajuisen epätasapainon ja velkataakan, mutta ei näytä haluavan tehdä niistä loppua. Toisin sanoen, Euroopan unioniin puolesta kyseiset maat on tuomittu jäämään suurten kartellien harjoittaman taloudellisen diktatuurin ikeen alle. Äänestimme tyhjää sen sijaan, että olisimme äänestäneet mietintöä vastaan, puhtaasti siitä syystä, että emme halunneet vastustaa ehdotettua tukea, vaikka sen riittämättömyys onkin suorastaan naurettavaa.

Moreira da Silva (PPE-DE)
 - (PT) Euroopan unioni oli johtavassa asemassa Johannesburgin huippukokouksessa. Johtoaseman uskottavuus edellyttää kuitenkin Johannesburgin sitoumuksien kurinalaista ja nopeaa täyttämistä poistamalla äärimmäinen köyhyys, parantamalla juomaveden ja puhtaanapidon saatavuutta, muuttamalla kulutus- ja tuotantomalleja, elvyttämällä biologista monimuotoisuutta ja rahoittamalla kehitystä. Jos haluamme, että kehitysmaat pitävät meitä uskottavina kumppaneina, ja jos haluamme kaventaa järkyttävää kuilua pallonpuoliskojemme elintasojen välillä, meidän on myös ryhdyttävä toimiin koulutuksen tarjoamiseksi, helpotettava köyhimpien maiden velkataakkaa ja myönnettävä niille rahoitusta, purettava kaupan esteitä ja poistettava maataloudelle, kalastukselle ja energia-alalle myöntämämme tuet. Euroopan unioni voi tässä yhteydessä päästä etulyöntiasemaan ja toimia esimerkkinä muille uudistamalla yhteistä maatalouspolitiikkaa. Tämän lisäksi Euroopan unionin on painostettava Yhdysvaltoja toimimaan samoin sen maataloustukien osalta.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Euroopan parlamentin kulttuuri-, nuoriso-, koulutus-, tiedonvälitys- ja urheiluvaliokunnan aloite on ajankohtainen ja saa kaiken tukemme. On itse asiassa vaikea ymmärtää, miksi Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPOn) piirissä tehdyissä sopimuksissa ja yleissopimuksissa taataan valtava määrä oikeuksia ja suojelua musiikin tuottajille ja esittäjille ja jopa lähetystoimintaa harjoittaville järjestöille, mutta ei audiovisuaalisen taiteen esittäjille, joilla ei ole muita kansainvälisiä oikeuksia kuin oikeus yhteen ainoaan maksusuoritukseen tekemästään työstä. Tekijänoikeuksien kansainvälisen epäyhtenäisyyden vuoksi esitykset eivät nauti suojaa ulkomailla, ja on valitettavaa, että WIPOn joulukuussa 2000 järjestämä diplomaattikokous päättyi ilman lopullista yhteisymmärrystä asiasta. Kannatamme näin ollen Euroopan parlamentin päätöslauselmaa siltä osin kuin siinä kehotetaan komissiota pitämään Euroopan parlamentti ajan tasalla WIPO-neuvottelujen tilanteesta - kesäkuussa 2003 järjestettävä epävirallinen kokous huomioon ottaen - ja siltä osin kuin siinä kehotetaan komissiota "ryhtymään toimiin, jotta WIPO:ssa hyväksyttäisiin tehokas sopimus, jolla suojelisi esittävien taiteilijoiden oikeuksia" ja jotta voitaisiin yleisemmin kannustaa esittävien taiteilijoiden oikeuksien suojelemista.

Berthu (NI)
. (FR) Garcia-Margallon mietintö johtaisi Euroopan unionin vaaralliselle tielle. Esitän tässä lainauksen perusteluosasta: "Aiempien talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen epäonnistumisen sekä Lissabonin prosessin tulosten viivästymisen pääasiallisena syynä on ollut puutteellinen täytäntöönpano jäsenvaltioissa ja se, ettei komissiolla ole täytäntöönpanon valvontavaltaa." Esittelijän mielestä asia voidaan siis ratkaista siten, että komissiolle annetaan laajemmat täytäntöönpano-oikeudet, joiden avulla komissio voi pakottaa jäsenvaltiot mukautumaan sen tahtoon eli markkinoiden täysimääräiseen yhdentämiseen ja avaamiseen. 
Se olisi virhe. Komissiolla on jo erittäin laajat täytäntöönpano-oikeudet yhdellä alalla eli vakaussopimuksen täytäntöönpanossa. Näihin oikeuksiin sisältyy oikeus määrätä sakkoja. On kuitenkin selvää, ettei tilanteeseen ei pystytä vaikuttamaan sakkoja määräämällä. 
Kuten sanoin keskustelun aikana, meidän on itse asiassa kyseenalaistettava koko yhdentämisen opinkappale, joka ei näytä enää hyödyttävän Eurooppaa ja jonka yhteydessä näytetään siirtyneen hyvin vaaralliselle kieltojen alueelle, jolla sovelletaan pakotteita, kansalaiset turhautuvat ja lopulta - tätä on syytä pelätä - kielletään kansalliset demokratiat.

Bordes, Cauquil ja Laguiller (GUE/NGL)
. (FR) Esittelijän mukaan taloudellinen tilanne on katastrofaalinen. Huolestuttavatko esittelijää työttömyyden kasvaminen, joukkoirtisanomiset ja kausityöttömyys? Joidenkin väestönosien traaginen tilanne? Entä köyhyyden lisääntyminen? Eivät lainkaan! Hänen mukaansa pahinta on se, että yrityksien tuottavuus laskee. 
Mitä toimia esittelijä ehdottaa tilanteen parantamiseksi? Yksinkertaisesti samojen keinojen noudattamista, jotka ovat johtaneet siihen, että työolot ovat huonontuneet koko Euroopassa, ja jotka ovat tähän asti edistäneet ennen kaikkea osakkaiden etuja. Jälleen kerran esitetään ehdotuksien loputon litania: on yhdistettävä veroetuudet työpaikkojen luomiseen, on kevennettävä verorasitusta ja niin edelleen. Nämä ovat toimia, jotka hyödyttävät osakkaita mutta eivät missään tapauksessa työllisyyttä. 
Tästä syystä jäsenvaltioita kehotetaan jälleen leikkaamaan työntekijöiden ja eläkeläisten osuutta yhteiskunnallisesta vauraudesta eli nostamaan eläkeikää tai rajoittamaan palkankorotuksia. Mietinnön mukaan näillä toimilla lisätään tuottavuutta, vaikka tosiasiassa niillä lisätään ainoastaan hyväksikäyttöä. Jos Euroopan parlamentti hyväksyy mietinnön, se todistaa jälleen kerran, että se edustaa työntekijöiden etuja eikä yhteiskunnan enemmistön etuja. Parlamentin on selvittävä ilman tukeamme. Äänestimme mietintöä vastaan.

Andersson, Färm, Karlsson ja Sandberg-Fries (PSE)
Päätimme äänestää jäsenvaltioiden ja yhteisön talouspolitiikan laajoja suuntaviivoja koskevan mietinnön puolesta. Mietintö on kokonaisuudessaan järkevä. Emme kuitenkaan ole samaa mieltä joistakin kohdista, kuten siitä, että palkkajoustoa on lisättävä ja että EU:n verokantaa olisi hyvä alentaa. Emme tue myöskään ajatusta siitä, että komission ja EU:n muiden toimielimien täytäntöönpanovaltaa talouspolitiikassa ja Lissabonin prosessissa olisi lisättävä. Vastustamme myös euroalueen korkean edustajan valitsemista.

Krivine (GUE/NGL)
. (FR) Äänestin Garcia-Margallo y Marfilin mietintöä vastaan, koska se on ääriliberalistinen asiakirja, jossa katsotaan viime kädessä, etteivät talouspolitiikan laajat suuntaviivat vastaa odotuksia. Jotkin mietinnön ehdotukset ovat lisäksi aivan järjettömiä, kuten rahoitusvarauksien luomiseen liittyvä ehdotus, jossa ei todellakaan ole mitään mieltä, kun otetaan huomioon julkisen velan kasvu. Tämä johtuu hyvin toimeentulevien ihmisten alhaisesta verotuksesta, jota ei tietenkään kyseenalaisteta mietinnössä. Päinvastoin siinä korostetaan, että esittelijä haluaa (vielä entisestään) alentaa korkeaa efektiivistä verokantaa ja keventää entisestään sosiaaliturva- ja työeläkemaksujen verotaakkaa. Mitä tulee eläkeläisiin, esittelijä haluaa nostaa tosiasiallista eläkeikää ja lisätä rahoitusta - juuri tällaisia suunnitelmia ranskalaiset ja itävaltalaiset työntekijät vastustavat mielenosoituksissaan. 
Mietintö on täynnä tekopyhiä ilmaisuja ja väsyttävää hölynpölyä. Siinä ehdotetaan esimerkiksi varmistamaan sellainen rahapolitiikan, finanssipolitiikan ja palkankorotusten toimenpidekokonaisuus, joka sopii yhteen hintatason vakauden kanssa. On päivänselvää, että tarkoituksena on alentaa palkkatasoa pitkäaikaisesti, jolloin varmistetaan suuret taloudelliset voitot ja todennäköisesti myös pitkäaikainen liuku taantumaan ja työttömyyteen.

Puhemies.
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu. 
Onko huomautettavaa?
Puheenvuoro on jäsen Posseltilla.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, asiani ei koske pöytäkirjaa, vaan haluaisin ennen pöytäkirjan käsittelyä palata hetkeksi tämänaamuiseen äänestysmenettelyyn. Tarkistin vielä kerran lounastauon aikana, mikä voisi olla se työjärjestyksen artikla, jonka perusteella Schmittin mietintöä koskeva äänestys järjestettiin keskellä päivää ilman keskustelua, vaikka äänestys oli esityslistalla merkitty selkeästi täksi iltapäiväksi. En onnistunut löytämään työjärjestyksestä yhtään artiklaa, joka mielestäni kattaisi tämän menettelyn. Sen vuoksi pyydän puheenjohtajistoa ilmoittamaan minulle virallisesti, mikä työjärjestyksen artikla muodosti perustan tämänaamuiselle päätökselle.

Puhemies.
Jäsen Posselt, vastaus kysymykseenne on työjärjestyksen 111 artiklan 2 kohta. Kyseisessä kohdassa todetaan, että "esityslistaa ei voida muuttaa sen jälkeen kun se on hyväksytty, paitsi 112 ja 143-147 artiklan mukaisesti tai puhemiehen ehdotuksesta". Uskoakseni tämä selvittää asian.
Puheenvuoro on jäsen Wielandilla.

Wieland (PPE-DE).
 Haluaisin jatkaa jäsen Posseltin esille ottamasta asiasta. Puhemiehen toteamuksesta - ja otan vapauden tarkistaa asian tämänaamuisesta pöytäkirjasta - ei käynyt ilmi, että puhemies olisi ollut samaa mieltä ehdotuksen esittäjän kanssa. Sanamuoto oli seuraava: "Vastustaako joku ehdotusta?" Tämä tarkoittaa sitä, ettei työjärjestyksessä kuvattu tapaus päde tähän tilanteeseen. Parlamentin jäsenenä en suostu pompoteltavaksi ympäri parlamenttia niin kuin ylijäämätomaatti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa. Meillä on ryhmäkokouksia, kutsutilaisuuksia ja tapaamisia. Äänestyksiä ja muita asioita lykätään jatkuvasti, etenkin torstaisin. Mielestäni emme voi yksinomaan luottaa hallinnon päätöksiin, jotka viime kädessä kuiskataan puhemiehen korvaan. Meillä on jopa sellaisia äänestyksiä, joissa asteriskilla on merkitty seuraava huomautus: "Ehdotus ei ole työjärjestyksen mukainen sen ja sen kohdan nojalla", joten äänestys peruuntuu. Tämä on vaikuttanut jokaisen ryhmän jokaiseen jäseneen. Kuka täällä tekee päätöksiä? Meidät on valittu edustamaan Euroopan unionia - kansa suuntaa katseensa teihin. Kunnianarvoisa puhemies siellä edessä, teitä lukuun ottamatta meihin katsovan kansan pitäisi raportoida asioista meille. Raportoiminen ei tarkoita päätösten tekemistä puolestamme. Tämän vuoksi annan täyden tukeni jäsen Posseltille tässä asiassa.

Puhemies.
Huomautuksenne on merkitty muistiin, ja ne käsitellään asianmukaisesti.
Puheenvuoro on jäsen Korakasilla.

Korakas (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, ennen kuin alamme noudattaa käsittelyjärjestystä minun on ilmoitettava, että Israelin armeija syyllistyi Palestiinassa ja miehitetyillä alueilla rikollisiin tekoihin jälleen 10. maaliskuuta keskiyöllä hyökkäämällä Palestiinan kansanpuolueen toimistotiloihin Ramallahissa. Hyökkäys ei ole ensimmäinen. Samanlaisia hyökkäyksiä on aikaisemmin tehty Nablousissa, Toulkaremissa, Salfitissa, Kalkiliassa ja Jeninissä.
Jordanian kommunistipuolue on ilmoittanut, että Israelin tavoitteena on kohdistaa isku Palestiinan kansanpuolueeseen, joka taistelee ja jatkaa taisteluaan oikeudenmukaisen ratkaisun puolesta niiden YK:n päätöslauselmien pohjalta, joissa tuomitaan Israelin sotatoimet, miehitys ja sotarikokset, joihin Israelin armeija on syyllistynyt. 
Yhdymme kyseiseen ilmoitukseen ja osoitamme solidaarisuutta Palestiinan kansanpuoluetta ja yleensäkin Palestiinan kansaa kohtaan. Palestiinan kansa kärsii tällä hetkellä erityisen paljon Sharonin hallituksen toimista, ja kyseinen hallitus käyttää hyväkseen sitä, että maailman huomio on kääntynyt toisaalle, muun muassa Irakiin, koventaakseen otteitaan ja viedäkseen rikoksensa loppuun. Arvoisa puhemies, pyydän teitä ja parlamenttia reagoimaan asiaan, jotta tämänkaltaiset röyhkeydet saataisiin loppumaan.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että palaan vielä aiemmin esille ottamaani asiaan. Suurkiitokset siitä, että siteerasitte tarkasti kyseessä ollutta artiklaa. Olen kuitenkin samaa mieltä jäsen Wielandin kanssa siitä, että tässä viitataan muihin artikloihin, jotka kaikki olen lukenut ja joilla ei ole mitään tekemistä tämänaamuisen menettelyn kanssa. Sitten on sekin vaihtoehto, että puhemies tekee ehdotuksen. Haluaisin tietää, tapahtuiko tämänaamuinen tapaus puhemiehen ehdotuksesta ja perustuiko se puhemiehistön päätökseen vai päättikö puhemies tehdä tällaisen ehdotuksen spontaanisti. Meidän on huomioitava yksi asia: työjärjestyksessä vaikeutetaan tarkoituksella sovitun esityslistan muuttamista, sillä loppujen lopuksi muutoksia ei pitäisi tehdä jatkuvasti. Toisaalta esteitä asetetaan tarkoituksella, ja meidän on huomattava, että myös vähemmistöllä on oikeutensa. Jos esimerkiksi puheenjohtajakokouksessa päätetään, ettei keskustelua käydä jostakin asiasta, päätöksen voi kumota 32 äänellä. Meillä on toisin sanoen hyvin tarkoin tasapainotettuja oikeuksia, joiden ansiosta voimme myös vastustaa väliaikaista enemmistöä. Näillä esteillä on tarkoituksensa. Ainoa mahdollinen poikkeus tapahtuu "puhemiehen ehdotuksesta". Tässä kohdin herää myös kysymys siitä, onko tämä oikein. Sen vuoksi pyydän teitä selvittämään ensiksi, oliko tämä puhemiehen ehdotus ja toiseksi, perustuiko päätös puhemiehistön päätökseen. Kolmanneksi epäilen, onko tälle menettelylle olemassa riittävä oikeusperusta.
Puhemies.
Jäsen Posselt, ymmärrän, että näin tehtiin puhemiehen ehdotuksesta työjärjestyksen 111 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Jäsen Schmitt oli aikaisemmin kääntynyt puhemiehen puoleen. Itse asiassa enemmistö oli riittävä päätöksen tekemiseksi. 
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista komissiolle osoitetuista suullisista kysymyksistä, jotka koskevat postipalveluja:
B5-0090/2003 Simpson ja Savary PSE-ryhmän puolesta ja
B5-0093/2003 Sterckx ELDR-ryhmän puolesta.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, haluan ensiksi toivottaa arvoisan komission jäsenen tervetulleeksi. En halua loukata häntä, mutta olen pahoillani, etteivät komission jäsenet Monti tai Bolkestein ole täällä, koska luonnollisestikin asia koskee heitä eniten.
Olemmekin saaneet tietää, että komissio aikoo työohjelmassaan vuodeksi 2003 ehdottaa direktiiviä postipalveluista, jonka tarkoituksena on, että kaupallinen toiminta ja toisaalta julkisen palvelun toiminta erotetaan toisistaan juridisesti, eli muutetaan tytäryhtiöiksi, kuulematta parlamenttia ja neuvostoa. Toisin sanoen komissio turvautuu perustamissopimuksen 86 artiklan 3 kohdassa määrättyyn menettelyyn. Tällainen menettely johtaa näin ollen siihen, että irtaudumme 95 artiklasta, joka on aina ollut unionin postipalveluja koskevien keskustelujen oikeusperusta. Artiklassa säädetään ensisijaisesti yhteispäätösmenettelystä, ja sen vuoksi kaikista tähän asiaan liittyvistä päätöksistä on keskusteltava demokraattisesti. Jos oletukseni on oikea, tässä on tietenkin kyse voimankäytöstä, jota emme voi hyväksyä. Olemme tutkineet useita postialan direktiivejä, jotka kaikki ovat osa markkinoiden avautumiseen liittyvää asteittaista prosessia, emmekä ymmärrä, miksi komissio on tällä tavoin ryhtynyt voimankäyttöön, mikä on - toistan - mahdotonta hyväksyä. 
Arvoisa komission jäsen, kysyn teiltä, aikooko komissio vahvistaa oletuksemme siitä, että se muuttaa oikeusperustaa välttääkseen demokraattisen keskustelun jäsenvaltioiden ja kansanedustajien kesken. Toiseksi haluaisin tietää, mikä on kyseisen luonnoksen sisältö, koska te olette antanut meille tilaisuuden kysyä sitä nimenomaan tämän keskustelun aikana. Koska itse asiassa tiedämme, että kyseinen ala hiipuu hiljalleen vuoteen 2009 mennessä, emme ymmärrä, kuinka alalla voidaan muodostaa tytäryhtiöitä tai jakaa toimintoja juridisesti. Lopuksi haluaisimme kuulla tämän luonnoksen laadintaan johtaneet syyt, jotka meistä vaikuttavat tällä hetkellä äärimmäisen hämäriltä.

Vermeer (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää anteeksi jäsen Sterckxin poissaoloa. Toivotan hänelle onnea sunnuntain vaaleihin. En pidä ydinasevaihtoehdoista, käyttääkseni termiä, jota joku komission jäsen Bolkesteinin kabinetista on käyttänyt viitatessaan komission jäsenen Montin ehdotukseen pakottaa postimarkkinat jakamaan toimintonsa. Vasta äskettäin sain tietää, että ydinasevaihtoehdot tai ydinräjähdykset eivät aina ole vaarallisia. Thaimaa on aikeissa päättää aivan Suezin tai Panaman kanavan kaltaisen kanavan kaivamisesta maan halki. Tämä mekaaninen kaivutyö maksaisi varmasti 20 miljardia. Japanilaiset ovat siitä hyvin kiinnostuneita, koska he säästäisivät 300 000 dollaria vuosittain, jos Japaniin tulevien öljytankkereiden ei enää tarvitsisi kulkea vaarallisen Malakan salmen kautta. Tämän vuoksi japanilaiset tarjosivat apuaan kanavan rakentamiseen ja ehdottivat, että joukosta tiellä olevia vuoria päästäisiin eroon muutamalla ystävällisellä ydinräjähdyksellä. Sillä saataisiin laskettua rakennuskustannuksia 3 miljardiin. 
Kuten huomaatte, ydinasevaihtoehto ei aiheuta aina niin paljon vahinkoa kuin kuvittelemme. Komissio on ennenkin soveltanut 86 artiklaa, erityisesti 1990-luvun alussa telealalla. Silloin se toimi. Telealan vapauttamista pidetään edelleen yhtenä Euroopan unionin 1990-luvun politiikan suurista menestystarinoista.
Mielestäni komission jäsenen Montin ehdotus on näin ollen suunnattu neuvostolle, jonka on nyt tehtävä joitakin postipalvelujen vapauttamista koskevia todellisia päätöksiä. Minun ei ole helppo hyväksyä sitä, että Euroopan parlamentti ohitetaan tällä ehdotuksella, ja asiaan on puututtava. Yhdessä Euroopan komission kanssa käännän kuitenkin katseeni neuvostoon, sillä siellä istuvat ne, jotka voivat vaikuttaa asiaan. 
Postiyhtiöiden yleispalvelujen tarjoamisen osalta komission jäsen Bolkestein mainitsi kerran korvausrahaston, joka voisi olla puhtaasti mekaaninen tapa ratkaista ristikkäistukien ongelma paikalla. Jäsen Savary, on siis edelleenkin mahdollista lähettää kirje Provencen syrjäisimpään kolkkaan. Aikooko komissio tehdä lisää ehdotuksia tällä alalla? Olisiko tällainen korvausrahasto sitten samansuuntainen komission äskettäin tekemän ehdotuksen kanssa?
Mitä tulee suunnitelmiin määrätä alv julkisille postitoimistopalveluille, haluaisin huomauttaa, että nämä postitoimistot ovat myös oikeutettuja alv-vähennyksiin palveluista, joista niiden on maksettava. Lisäksi suunnitelmat mahdollistavat matalamman alv-tason. Tämänkaltaisilla korjauksilla ja niin sanotuilla uudenaikaisilla ehdotuksilla emme saavuta riittävän tehokasta ja päättäväistä politiikkaa Euroopassa nopeasti Lissabonin tavoitteista puhumattakaan. Emmekö me haluakin dynaamisen Euroopan? Yrittäkäämme näin ollen antaa muille sellainen vaikutelma, että Euroopan parlamentti tekee kaikkensa antaakseen tälle tällä hetkellä vaikeuksissa olevalle toimialalle piristysruiskeen. Toivon todellakin, että esiinnymme yhtenä rintamana ja pidämme haluamaamme tavoitetta tärkeämpänä kuin näitä menetelmiä, joilla saatetaan vain kerran saavuttaa todellista edistystä.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, jäsen Vermeer. Olen pahoillani, mutta olisin halunnut antaa teille myöhemmin vielä kaksi minuuttia ryhmäpuheaikaa. Joka tapauksessa te olette jo käyttänyt kolme minuuttia.

Wallström
. Arvoisa puhemies, kilpailun edistäminen postimarkkinoilla kuluttajien hyväksi on yksi komission ilmoittamista ensisijaisista tavoitteista. Iloitsen siitä, että olen tänään saanut tilaisuuden - puhun myös kollegani, komission jäsenen Montin puolesta - esittää yhteenvedon politiikastamme ja selittää sitä parlamentille. 
Postialaa koskevien viimeaikaisten kilpailupäätösten vuoksi komissio varautui tämänvuotisessa työohjelmassaan harkitsemaan operaattorien toiminnan avoimuuden lisäämistä postialan yleispalvelujen ja sen ulkopuolisten toimintojen välillä. Tällä hetkellä komissio arvioi edelleen kysymystä. 
Kuten tiedätte, komissio aikoo kuitenkin julkaista tulevina kuukausina vihreän kirjan yleishyödyllisistä palveluista. Koska tästä aloitteesta on jo käyty laajaa keskustelua, joka aivan varmasti käynnistyy uudelleen vihreän kirjan julkaisemisen jälkeen, komissio haluaisi arvioida uudelleen ehdotuksensa direktiiviksi postipalvelujen avoimuudesta edellä mainitun keskustelun tulosten kannalta. Sen vuoksi komissio on päättänyt jättää ehdotuksen pois vuoden 2003 työohjelmastaan.
Olipa tämän lisätarkastelun lopputulos mikä tahansa ja vaikka komissio päättäisikin jatkaa hanketta, arvioinnista ei kuitenkaan seuraa uusia merkittäviä velvoitteita postitoiminnan harjoittajille vaan ainoastaan avoimuuteen liittyviä velvoitteita, jotka antavat komissiolle mahdollisuuden valvoa kilpailua rajoittavia käytäntöjä kaikkialla yhteisössä.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yleensä en käyttäisi puheenvuoroa tästä asiasta, jota kollegani jäsen Ferber hoitaa hyvin pätevästi. Hän on yksi postipalvelujen vapauttamisen tarmokkaimmista puolustajista, mutta hän työskentelee myös väsymättä varmistaakseen, että Euroopan unionissa otetaan vakavasti kuluttajan edut ja oikeudet sekä kuluttajansuoja. 
Käytän puheenvuoron tänään, koska uskon, että meidän on todella toimittava aktiivisesti varmistaaksemme täydellisen avoimuuden, kuten kollegani ovat huomauttaneet. Haluaisin kiittää komission jäsentä hänen ilmoittamistaan suunnitelmista. On kuitenkin sanottava, että tällainen avoimuus on usein ollut pahasti kadoksissa, ja on jatkossakin, sekä komissiossa että erityisesti neuvostossa, vaikka me vaadimme tietenkin täydellistä avoimuutta myös postipalveluilta. 
Sitä paitsi parlamentin on tietenkin puolustettava voimakkaasti omaa oikeudellista asemaansa, ja hyväksyn täydellisesti sen, mitä kollegani ovat sanoneet aiheesta. Tarvitsemme yhteispäätösmenettelyä. Tämä on tehtävä täysin selväksi, koska mikään muu taho parlamenttiamme lukuun ottamatta ei riittävästi edusta postipalvelujen käyttäjien etuja. Haluaisin tehdä yhden asian aivan selväksi: viime päivinä tiedotusvälineissä ilmestyneet jutut, joista kollegani jo mainitsi ja joissa väitetään, että postimerkeistä ryhdytään perimään arvonlisäveroa, on tosiasiassa tarkoitettu luomaan Euroopan unioniin kohdistuvaa vastustusta kansalaisten keskuudessa. Kehotan teitä perumaan nämä suunnitelmat mahdollisimman nopeasti. En tarkoita, että teidän pitäisi vähätellä niitä, tarkoitan, että teidän pitäisi unohtaa ne. Mielestäni Euroopan unionin tehtävänä ei ole esittää tällaista puolivalmista ehdotusta, joka vaikuttaa oikeastaan vain kuluttajiin. 
Toiseksi haluan sanoa, että meidän on tietenkin varmistettava - ja myös tämä on jo mainittu - että postipalveluilla on edelleen tärkeä sosiaalinen tehtävä huolimatta kaikesta tavoittelemastamme vapauttamisesta. Kuten tiedämme, yhteiskuntamme jakaantuu yhä nopeammin niihin, jotka osaavat käyttää dynaamisesti modernia teknologiaa, ja niihin, jotka eivät. Emme saa unohtaa syrjäisten alueiden ihmisiä, sosiaalisesti huonommassa asemassa olevia ja vanhuksia, joiden määrä lisääntyy. Ikäpyramidi kääntyy päälaelleen. Useiden jäsenvaltioiden postijärjestelmissä näyttävät yhdistyvän kaikki entisten valtionmonopolien huonot puolet ja uusien vapautettujen markkinoiden puutteet sen sijaan, että niillä saataisiin aikaan yhteisvaikutusta hyödyntämällä molempien uusien järjestelmien hyviä puolia. Tämä on selvä osoitus tämänhetkiseen siirtymävaiheeseen liittyvistä ongelmista, jotka kohdistuvat erityisesti kuluttajiin, sekä avoimuuden todellisesta puutteesta. Esimerkiksi Deutsche Post poisti vaivihkaa useita postilaatikoita eri puolilla Saksaa. Vaalipiirissäni on hotelli, jonka nimi on Zur Post ja joka on tarjonnut postipalveluja vuosisatojen ajan. Yhdessä yössä sen postilaatikko purettiin, mikä vahingoitti rakennuksen julkisivua. Toimiluvan haltijaa, jonka perhe on pitänyt postia ja hotellia vuosisatojen ajan, ei tieten tahtoen informoitu. Kuvitelkaapa vain, mikä tästä seuraa: niin moni postilaatikko on poistettu, että Münchenissä postilaatikot ovat tupaten täynnä. Itse asiassa kaupungin keskustassa on tiettyinä aikoina päivästä mahdotonta postittaa kirjettä, koska postilaatikoiden määrää on vähennetty niin paljon, että jäljelle jääneet laatikot ovat aivan täynnä iltapäivään mennessä. Tämä ei ole kilpailua eikä hyvää asiakaspalvelua. Tämä osoittaa, että vieläkin meillä on taipumus ajatella entisten monopolirakenteiden ehdoilla samalla kun julmasti jätämme huomiotta sosiaalisen ulottuvuuden, nimittäin palvelujen tuottamisen kansalaisille ja asiakkaiden palvelemisen. 
Tästä syystä tarvitsemme mielestäni mahdollisimman nopeasti mahdollisimman suuret markkinat. Tarvitsemme mahdollisimman nopeasti mahdollisimman paljon avoimuutta. Tarvitsemme kuitenkin myös kuluttajansuojan vähimmäisvaatimukset aloilla, joilla markkinat yksin eivät voi säädellä esille nousevia ongelmia. Tämä koskee erityisesti kuvaamiani aloja. Siksi uskon, että prosessia on jatkettava sinnikkäästi muun muassa tiedonantojen ja vihreiden kirjojen välityksellä ja sen lisäksi tekemällä tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin kanssa sellaisen oikeusperustan nojalla, joka antaa meille, Euroopan kansalaisten ja siten postipalvelujen käyttäjien ainoille laillisille edustajat, mahdollisuuden valvoa kunnolla tätä monimutkaista prosessia, joka vaikuttaa syvällisesti jokaisen yksilön elämään. Meidän on pystyttävä varmistamaan, että prosessi on taloudellisesti kannattava, sosiaalisesti oikeudenmukainen ja vastaa ihmisten tarpeisiin.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää komission jäsentä hänen vastauksestaan, jossa on ainakin se hyvä puoli, että se on selkeä, ja jollaisen olisi voinut kuulla lapselta, joka on saatu kiinni itse teossa sormet hillopurkissa. Kuten äsken sanoitte, on selvää, että olette löytänyt pakotien yleishyödyllisiä palveluita koskevasta vihreästä kirjasta. Tarkoituksenahan kuitenkin oli ja on yhä toimia mahdollisuuksien mukaan ilman parlamentin ja jäsenvaltioiden osallistumista ja antaa direktiivi, jonka avulla puretaan postipalvelut. Asioita on kutsuttava niiden oikealla nimellä. 
Haluaisin toistaa sen, mitä jäsen Posselt sanoi, vaikka hänen perustelunsa olivat jokseenkin ristiriitaiset. Hän kannattaa vapauttamista mutta valittaa sitä, että postitoimistoja suljetaan ja julkinen postipalvelu muuttuu huonommaksi. Kuitenkin se on väistämätöntä. On selvää, ettei julkinen palvelu voi olla kannattavaa, erityisesti, kun on varmistettava tasa-arvoinen palvelu hyvin tiheään ja hyvin harvaan asutuilla alueilla. Jos jaamme julkisen palvelun osiin ja haluamme muuttaa sen kannattavaksi, tarkoittaa se julkisten postipalvelujen loppua, minkä tahansa postipalvelun loppua koko alueella ja alan yhteiskunnallisen luonteen loppua. Tämän vuoksi - pyydän komission jäsentä välittämään tämän viestin komission jäsenille Montille ja Bolkesteinille - olemme omaksuneet jyrkän kannan. Olemme omaksuneet jyrkän kannan tukiessamme demokraattista periaatetta, jonka te yritätte kiertää ja jota te pidätte pilkkananne muuttamalla oikeusperustaa ja yrittämällä sivuuttaa parlamentin. 
Tiedän, että demokratia on harminaihe kaikille toimeenpaneville viranomaisille, mutta se on kaikesta huolimatta todiste sivistyksestä. Luonnollisestikin olemme valmiit menemään paljon pidemmälle, jos komissio itsepintaisesti jatkaa yritystään ja haluaa edelleen tavoitella postipalvelujen vapauttamista ilman kansan ja sen edustajien osallistumista. Arvoisa komission jäsen, voin kertoa teille, ettemme epäröi riitauttaa oikeusperustaa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa, jos komission jäsen Bolkestein itsepäisesti jatkaa onnetonta hankettaan, joka ei sinänsä yllätä meitä, onhan se häneltä itseltään lähtöisin.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on aina ilo nähdä teidät täällä, mutta minäkin olen pahoillani siitä, ettei komission jäsen Monti ole paikalla antamassa lisäselvityksiä esille otetuista kysymyksistä. 
Itse asiassa emme ole lainkaan varmoja, ovatko kolleganne, ja erityisesti komission jäsen Bolkestein, kertoneet teille riittävästi ja täysin avoimesti aikeistaan, ja luulen, että muut jäsenet täällä tuntevat tänään samoin. Nuo aikeet, joita minä kuvaisin salaisiksi, koska meillä on sellainen vaikutelma, ettemme tiedä tarkalleen, mitä ne ovat, näyttävät muodostuvan siitä, että Euroopan postipalvelujen purkamista jatketaan käsittelemättä asiaa Euroopan parlamentissa. Kyse on siitä, että komissio toimii yhteispäätösmenettelyn ulkopuolella, toisin sanoen se kiertää pakollisen kuvion, joka kulkee Euroopan parlamentin kautta, antaakseen säädöksen Euroopan postipalvelujen tulevaisuudesta.
En aio toistaa niitä monia perusteluja, joita olemme jo tuoneet julki täällä monta kertaa puolustaaksemme julkisia palveluita ja Euroopan postipalveluja, selittääksemme - jälleen kerran muut jäsenet ovat kiinnittäneet tähän huomiota ennen minua - mikä olennainen rooli julkisella postipalvelulla on nykyään alueidemme eloonjäännin kannalta. Pidämme kiinni noista perusteluista, koska tämä on se viesti, jonka Euroopan kansalaiset välittävät meille, ja meidän tehtävämme on pysyä tässä kannassa.
Voimme vain panna merkille komission vastauksen, mutta tulkitsemme sen niin, että komissio on peruuttanut ohjelmansa täksi vuodeksi. Tarkoittaako se sitä, että asia siirretään ensi vuoden ohjelmaan? Kuten olen huomauttanut, aina on olemassa mahdollisuus, että komissio palaa vihreää kirjaa noudattavaan luonnokseensa. Mitä se tarkoittaisi? Mikään ei ole selvää! Tämä ei todellakaan vakuuta meitä etenkin, kun olemme täysin tietoisia komission jäsenen Bolkesteinin aikeista, kuten äsken sanoin teille. Näin ollen on välttämätöntä edetä laillisia kanavia pitkin eli ehdottaa direktiiviä, josta voimme keskustella täällä, jotta saisimme selville komission todelliset aikeet. 
Arvoisa komission jäsen, haluaisin sanoa teille, että tässä on vaakalaudalla kunnioitus meidän kaikkien työtä kohtaan, kunnioitus komission työtä kohtaan ja kunnioitus kansalaisiamme edustavan parlamentin työtä kohtaan. Koska meistä tuntuu, ettei viesti ole mennyt kokonaan perille, haluaisinkin jälleen kerran korostaa, että postipalvelut, kuten jäsen Savary jo sanoi, ovat jotakin sellaista, johon kansalaisemme luottavat. Siksi emme voi tukea mitään luonnosta, joka ei käy läpi samaa menettelyä kuin direktiivit, joista keskustellaan parlamentissa.

Wallström
Arvoisa puhemies, selvyyden vuoksi haluaisin toistaa, ettei aikomuksemme ole tehdä ehdotusta tästä aiheesta vuoden 2003 työohjelmassamme. Keskustelu jatkuu kuitenkin vihreän kirjan laadinnan myötä. 
Haluaisin myös selventää, että aloitteen taustalla ovat postialaa koskevaan kilpailuun liittyvät huolenaiheet, jotka ovat tulleet esille viimeaikaisessa yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännössä ja komission toimesta. Tätä aloitetta ei alusta alkaenkaan suunniteltu lainsäädännölliseksi toimenpiteeksi vaan kilpailulainsäädäntöä tukevaksi välineeksi. Olemme täysin tietoisia komission ja Euroopan unionin toimivallan rajoista sen osalta, mitä voimme tässä tapauksessa päättää.
Yleisesti ottaen komissio katsoo toisaalta, että tilanne postimarkkinoilla saattaa houkutella julkisen sektorin postitoiminnan harjoittajat monenlaiseen sääntöjenvastaiseen toimintaan. Toisaalta se katsoo, että kannattaisi tutkia, voisiko kyseisten avoimuutta koskevien vaatimusten laajentaminen koskemaan kaikkia operaattoreita lievittää riittävästi näitä huolenaiheita.
Keskustelu jatkuu varmasti. Pidän tietenkin huolen siitä, että myös kollegani Mario Monti saa tiedon kaikista parhaista perusteluistanne, ja meillä on toistekin mahdollisuus keskustella tästä aiheesta.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelut ihmisoikeuksista sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä Kongon demokraattisesta tasavallasta - Iturin alueesta:
B5-0241/2003 Johan Van Hecke ja Bob van den Bos Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta: Kongon demokraattisen tasavallan Iturin alueen tilanne.
B5-0243/2003 Nelly Maes, Didier Rod ja Marie Anne Isler Béguin Vihreiden / Euroopan vapaan allianssin ryhmän puolesta: Iturin tilanne (Kongon demokraattinen tasavalta).
B5-0249/2003 Thierry Cornillet, Philippe Morillon ja Bernd Posselt Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta: ihmisoikeustilanne Iturin alueella Kongon demokraattisessa tasavallassa.
B5-0252/2003 Francisca Sauquillo Pérez del Arco ja Margrietus J. van den Berg Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän puolesta: Iturin tilanne (Kongon demokraattinen tasavalta).
B5-0257/2003 Joaquim Miranda, Fodé Sylla, Jonas Sjöstedt, Luigi Vinci ja Armando Cossutta Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston puolesta: Kongon demokraattisen tasavallan Iturin alueen tilanne.
B5-0258/2003 Isabelle Caullery Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puolesta: Iturin alueen tilanne, Kongon demokraattinen tasavalta.

Van den Bos (ELDR).
Kongo on viidakko, jossa ihmiset käyttäytyivät eläinten tavoin ja jossa pätevät vain viidakon lait. Maa on valtavan suuri ja sillä on paljon luonnonrikkauksia. Sillä ei ole käytännössä lainkaan valtiorakennetta, jolla väestölle taataan vakaus ja turvallisuus. Ulkomaiset joukot ja kansallinen miliisi, jossa on lukemattomia lapsisotilaita, ryöstelevät kenenkään estämättä maan kulta-, uraani, öljy- ja timanttivaroja niin paljon kuin sielu sietää, tuhoavat peltoja ja kyliä, raiskaavat naisia ja tyttöjä hyvin laajamittaisesti ja auttavat etnisiä väestöryhmiä surmaamaan toisiaan. Viimeinenkin sivistyksen häivä on kadonnut Kongosta. Eläinmaailman eläimetkään eivät käyttäydy toisiaan kohtaan tällä tavoin. Inhimillistä kärsimystä on todella tuskallista kuvailla: yli 2 miljoonaa kaatunutta ja paljon enemmän haavoittuneita, traumatisoituneita naisia ja lukemattomia aidsin ja malarian uhreja.
Mitä tekee kansainvälinen yhteisö? Se lähettää kourallisen kevyesti aseistautuneita YK:n sotilaita, jotka Ugandan presidentti Museveni luokittelee mitättömäksi operaatioksi. Hänen mukaansa sotilaat pysyvät autoissaan, vaikka 50 metrin päässä ihmisiä ammutaan kuoliaaksi. Diplomaattisella rintamalla tehdään sopimuksia joukkojen vetämisestä ja kansallisesta sovinnosta, mutta nämä johtavat vain entistä kiivaampiin taisteluihin ja suurempaan epäsopuun. Koska Ugandan sotilaat lähtivät Iturista, murhista, ryöstelyistä ja raiskauksista on tullut jokapäiväisiä sielläkin. Tämä on saatava loppumaan keinolla millä hyvänsä. On muodostettava hyvin varustautuneet kansainväliset asevoimat auttamaan Yhdistyneiden Kansakuntien Kongon demokraattisessa tasavallassa olevia tarkkailijajoukkoja ja annettava niille laaja mandaatti väestön suojelemiseksi erittäin kiireellisesti. Ranskalaiset sotilaat eivät tietenkään yksin riitä. Ratkaisu voi olla vain laajalle ulottuva maan federalisaatio ja sen varustaminen vankoilla aluehallituksilla. Euroopan unionin on vaadittava tätä. Ilman tuntuvia uudistuksia ja todella toimivaa valtiorakennetta Kongon väestö on ihmisten keskuudessa elävien villipetojen armoilla ja vain viidakon laki pätee.

Sauquillo Pérez del Arco (PSE).
Arvoisa puhemies, Iturin joukkomurhat ovat hyvin vakavia tapahtumia ja niiden olisi todellakin oltava osa ihmisoikeuksia koskevia keskusteluitamme. Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä tuomitsee jälleen kerran naisten ja lasten raiskauksien käyttämisen sota-aseena ja lapsisotilaiden värväämisen. Ryhmäni tuomitsee myös humanitaariseen avunsaantiin liittyvät ongelmat ja ulkomaisten joukkojen läsnäolon Kongon demokraattisen tasavallan alueella. Ryhmäni tuomitsee niin ikään naapurimaiden tuen Kongon demokraattisessa tasavallassa toimiville aseistautuneille ryhmille.
Haluan myös kiinnittää huomiota rauhanprosessiin ja sen kiireelliseen tukemiseen Etelä-Afrikassa 2. huhtikuuta hyväksytyn niin kutsutun päätösasiakirjan mukaisesti.
Meidän ei pitäisi olla näkemättä metsää puilta. Näiden joukkomurhien ei pitäisi estää meitä pyrkimästä rauhaan pitkällä aikavälillä. Kongon demokraattiseen tasavaltaan on muodostettava rauhansopimuksessa määrätty kansallisen yhtenäisyyden hallitus. Maa tarvitse yhtenäistävän hallituksen, joka siis pystyy määräämään aseistettujen joukkojen vetämisestä. Parhaiten rauha saavutetaan muodostamalla vankka ja vakaa yhtenäistävä hallitus.
Rauhansopimuksen aikataulussa määrättiin kansallisen yhtenäisyyden hallituksen muodostamisesta 28. toukokuuta. Puolueet ja kapinalliset ryhmät ovat esittäneet listansa hallitukselle. Paradoksaalista on se, että rauhansopimusta ei noudatakaan Kabilan hallitus. Vaadin vielä kerran Kongon viranomaisia noudattamaan rauhansopimuksen ehtoja ja aikataulua. Vastaavanlaiset ongelmat viivästyttävät parlamentin muodostamista. Toimenpiteisiin, joita tarvitaan parlamentin muodostamiseksi 10. kesäkuuta mennessä rauhansopimuksen määräysten mukaisesti, ei ole ryhdytty.
On myös selvää, että Yhdistyneiden Kansakuntien Kongon demokraattisessa tasavallassa olevien tarkkailijajoukkojen (MONUC) valtuuksia on tarkistettava, kuten aiemmin ehdotettiin. Yhdistyneiden Kansakuntien joukoissa on vain 5 000 sotilasta hyvin laajassa maassa. YK:n tarkkailijajoukkojen mandaattia on laajennettava, jotta YK:n joukot voivat toimia välittäjänä sotivien osapuolten välillä. Tällä hetkellä ne ovat vain tarkkailijoita, jotka valvovat tulitaukoa. YK:n joukkojen olisi voitava toimia tarvittaessa siviiliväestön suojelemiseksi. Tämän on kuitenkin jatkossakin oltava Yhdistyneiden Kansakuntien tehtävä. Missään tapauksessa ei pitäisi sijoittaa ulkomaisia joukkoja varsinkaan maista, joilla on intressejä Suurten järvien alueella.
Ranskalaisten joukkojen on myös oltava osa YK:n tarkkailijajoukkojen mandaattia. Kuten tiedetään, ulkomaisten joukkojen läsnäolo alueella on ollut suurelta osin aluetta autioittavien konfliktien syynä Ruandan kansanmurha mukaan luettuna. On siis varmistettava, että Yhdistyneet Kansakunnat on yksin vastuussa rauhanturvaamisesta. Sen vuoksi katson, että parlamentin on jatkossakin vaadittava tätä.
Kehotan samalla komissiota ohjaamaan mahdollisimman paljon humanitaarista apua alueen siviiliväestön auttamiseksi. Nämä ihmiset ovat kärsineet hyvin kauan.

Isler Béguin (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, paljon kärsimystä aiheuttaneet Iturin alueen levottomuudet saavat meidät jälleen kerran pahoittelemaan, että täysistunnossa käymämme keskustelut Afrikasta ovat vain sanallisia tuomioita, pahoitteluja ja muodollisia päätöslauselmia raaoista väkivaltaisuuksista ja niiden hirveistä seurauksista. Tällä kertaa Ituriin on levinnyt hallitsematon barbarismi, joka raastaa mustaa Afrikkaa ja erityisesti Suurten järvien aluetta länsimaisten tiedotusvälineiden vaietessa. Mistä muusta Afrikan maiden alueesta, jotka kaikesta huolimatta ovat hyvin rikkaita, jopa liian rikkaita onnettomuuksiinsa nähden, meidän pitäisi valittaa seuraavassa istunnossa? Demokratiavaje ja etnisten ryhmien välinen vuoropuhelun puuttuminen pistävät toki silmään suurimmassa osassa Afrikan mannerta. Sosio-ekonomisen kehityksen perustoja ja demokratian juurruttamista jarruttavat korruptio ja keinottelevat klaanihallitukset, joita tukevat lisäksi useimmiten omia etuja tavoittelevat länsimaiset demokratiat ja teollisuusyrityksemme. Opetus- ja terveydenhuoltojärjestelmä jää hyvin usein varhaisnuorten värväämiseksi paikallisiin miliiseihin. Olisi kuitenkin liian helppoa leimata nämä paikalliset hallitukset tai antaa kulttuurisen tai maanosalle ominaisen determinismin johtaa meidät hyväksymään väistämättömänä satojen miljoonien henkiin jäävien kohtalo mustassa Afrikassa.
Minun on toistamiseen muistutettava täällä parlamentissa Euroopan unionin suuresta merkityksestä, resursseista ja kyvystä toimia. Yhteisö voi vähentää tuntuvasti paikallisten hallitusten ja miliisien aiheuttamaa tuskaa. Sillä on käytössään valtavat henkilöresurssit. Ei pitäisi olla vaikeaa 380 miljoonan asukkaan unionille lähettää tarvittavia joukkoja turvaamaan rauha maanosassa, maassa saati sitten alueella. Unionilla on valtavat rahavarat. Kehityksen kannalta välttämättömien perusinfrastruktuurien vakiinnuttaminen maihin on olennainen osa konfliktien lopettamista. Unionilla on valtavat lääkäri- ja sairaala-apuresurssit ja se pystyy tukemaan poliittista ja institutionaalista siirtymäkautta, kun olennaisen tärkeitä ovat kiireelliset hoidot ja toivo ikuisesta rauhasta. Meidän on toteutettava kaikki tämä sen vuoksi, että Euroopan unioni, josta olemme niin ylpeitä ja joka on voittanut itänaapurit puolelleen ja antanut esimerkkiä Afrikalle Afrikan unionia varten, ei sulkeutuisi hyvinvointialueensa suojaan maailman myllerryksiltä.
Jos Euroopan unioni ei resursseistaan tai merkityksestään huolimatta tai Yhdistyneiden Kansakuntien jäsenenä ryhdy toimiin, niin mitä voimme odottaa Afrikan unionilta tai minkä viestin lähetämme sille?
Voimme joka tapauksessa kuunnella Etelä-Afrikan presidentin Mbekin sitoutunutta ja ennakoivaa puhetta, kun hän kehottaa tukemaan rauhaa ja rohkeita toimia, joihin ovat ryhtyneet Angola ja maat, jotka ovat saaneet kokea omakohtaisesti etnisten ryhmien väliset väkivaltaisuudet ja julmuudet.
Meillä taas Srebrenican kriisi on osoittanut, että nykyajan barbarismia ei esiinny yksinomaan muissa maanosissa. Toivottavasti tuskalliset Jugoslavian tapahtumat, jotka on painettu yhteiseen ja yhteisön muistiin, saavat meidät puuttumaan laajamittaisesti ja välittömästi Iturin alueen ongelmaan. Miten muuten voimme sanoa myöhemmin alueella henkensä menettäneiden perheille ja jälkeläisille, että mitään ei tehty, koska tapahtumista ei tiedetty?
Khanbhai (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, YK näyttää suhtautuvan välinpitämättömästi Afrikkaan ja muuhun maailmaan. Kaksi heimoa, hemat ja lendit, ovat taistelleet Bunian kaupungissa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Sadat ovat haavoittuneet. Monet on tapettu, ja vaikka Kongon demokraattisessa tasavallassa on ranskalaisia joukkoja ja YK:n joukkoja, taistelut jatkuvat, ihmisiä tapetaan ja ahdingossa oleva väestö joutuu siirtymään asuinsijoiltaan. 
Olen sanonut monta kertaa parlamentissa, että konflikti jatkuu todellakin niin kauan kuin on epävarmuutta maasta, taloudesta, maaseutuperinnöstä ja maaseudun kehittämisestä. Afrikassa ei tule olemaan demokratiaa, jos ihmisillä ei ole jotain, jota he voivat sanoa omakseen, ja jos he eivät voi luottaa talouselämään. Pyrimme edistämään demokratiaa näissä maissa. Demokratia ei pääse presidentin linnasta alas maaseutualueille. Sen on kehityttävä maaseutualueilla ja konflikti jatkuu kunnes maaseutualueiden taloutta on kohennettu ja ihmisten turvallisuudesta huolehdittu järjestämällä maanomistus, järjestyksenvalvonta, kauppakamari, poliittinen edustus ja paikalliset koulut ja sairaalat, siis omaisuus, jota he voivat sanoa omakseen. Tältä olemme sulkeneet silmämme.
Olen ollut Euroopan parlamentin jäsen neljä vuotta. Olen asunut Afrikassa useita vuosia. Perheeni on asunut siellä 170 vuotta ja minä tiedän, millaista on maaseutualueilla. Euroopan komission, Euroopan parlamentin ja ministerineuvoston on jo aika tunnustaa, että Afrikka ei ole Yhdysvaltojen tai Euroopan kaltainen paikka, jossa demokratia ymmärretään. Koputtakaa vain minkä tahansa savimajan ovelle missä tahansa Afrikan osassa ja kertokaa olevanne Euroopan parlamentista. Sanokaa myös: "Tässä ovat oikeutenne, naisten oikeudet, lasten oikeudet, oikeus kokoontua, oikeus harjoittaa uskontoa ja oikeus demokratiaan omassa parlamentissanne." Totesimme Goebbelsin ja Van den Bosin kanssa Etiopiassa vieraillessamme, että nämä ihmiset pyytävät vain vettä, siemeniä, rauhaa ja turvallisuutta. Tällä hetkellä he eivät luota talouteensa. Kuka tahansa kapinallinen johtaja voi tulla ja sanoa: "Annan sinulle sata dollaria, tule mukaani, mennään ryöstelemään ja rosvoamaan, mennään taistelemaan", ja he uskovat kaiken.
Näin tapahtuu Ugandassa ja Somaliassa, näin tapahtuu Etiopiassa ja Eritreassa ja näin tapahtuu myös Keniassa ja Keski-Afrikassa.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, Kongossa parhaillaan käytävät sodat ovat heimosotia, etnisiä sotia, joita kestoltaan ja tuhoiltaan voidaan pohjimmiltaan verrata Euroopan 1600-luvun uskonsotiin, kuten Kolmikymmenvuotiseen sotaan. Kongoa on kutsuttu maanosaksi maanosassa ja sen tuhot alkavat olla maanosan laajuiset. Iturin alueen pitäisi olla maailman kauneimpia alueita. Jos rauha vallitsisi siellä, se voisi olla vauras matkailukeskus. Sen vuoksi, ja haluan tehdä tämän hyvin selväksi, tehtävämme ei ole osoittaa ylimielisesti sormella muita, vaan toimittaa apua ja pyrkiä sijoittamaan joukkoja maahan osana päättäväistä rauhanturvatehtävää. Emme voi todellakaan jättää tätä tehtävää ranskalaisille, niin kiitollisia kuin meidän pitäisikin olla heille.
Hukkaamme tällä hetkellä paljon aikaa väittelemällä YK:n roolista. Alamme olla lähellä outoa tilannetta, jossa suuremmat voimat pyrkivät oikeutukseen ja YK:n odotetaan kaikkine puutteineenkin tarjoavan välineet. Asian pitää olla päinvastoin. YK:n on annettava oikeutus ja maailman suurimmilla vakautta luovilla tekijöillä on yritettävä tarjota välineet. Esimerkiksi poliittisesti ja sotilaallisesti yhtenäinen Eurooppa voi yhteistyössä Yhdysvaltojen kanssa saada aikaan rauhaa, mutta mielivaltaisesti kootut joukot, joilla ei ole mandaattia, eivät voi. Tämä ei ole yksittäinen saati sitten vähäinen ongelma. Hengissä pysyminen on Afrikassa ongelma ja Kongo on sen voimakkain ilmentymä. Näitä konflikteja kärjistää erityisesti oman edun tavoittelu luonnonrikkauksista. Emme voi jättää tehtävää Kongon naapureille, sillä usein näissäkin maissa on etnisiä ryhmiä, joiden etujen mukaista on lietsoa Kongon konfliktia. Kuten olemme nähneet, rajat ovat keinotekoisia ja etnisesti yhtenäisiä kansoja asuu rajojen molemmin puolin. Jos tulee rauha, on oltava uusi järjestys ja meidän osuutemme sen saavuttamisessa viimeinkin on oltava huomattavan suuri.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, tässä sisällissodan ja köyhyyden runtelemassa konfliktissa on kuollut jo liian monta ihmistä. Kolmesta ja puolesta miljoonasta asukkaasta kaksi ja puoli on ajettu pois asuinsijoiltaan, on raiskauksia, summittaisia teloituksia sekä lasten pakkovärväämistä armeijaan ja sotajoukkoihin. Kuolemat ja hävitykset painavat kuin synti myös meidän omaatuntoamme. Emme voi olla tuntematta vastuutamme niistä sen takia, että meitä ei kiinnosta tai emme välitä niistä tai tämän suuren maan rikkauksia himoitsevien monikansallisten yritystemme etujen vuoksi tai kolonialistisen perinnön tai kansainvälisen ja alkuperäisyhteisöjen rikosten vuoksi, jotka itse asiassa sekoittuvat toisiinsa tehden jokaisesta syyllisen.
Meidän on toimittava. Rauhansopimukset ovat vaarassa, ja siitä voidaan syyttää taistelevia osapuolia monin tavoin, erityisesti sen vuoksi, että ulkomaisia joukkoja ei ole vedetty pois. Satoja ihmisiä kuoli 3. huhtikuuta 2003. Sen kaltainen joukkomurha ei saa toistua. Kofi Annan on muistuttanut, että rikoksiin syyllistyneet vastaavat teoistaan kansainväliselle yhteisölle. Tämän vuoksi meidänkin on ryhdyttävä toimiin ja muodostettava kansainvälinen rikostuomioistuin kuulustelemaan rikoksentekijöitä.
Mielestäni on välttämätöntä tukea ja tehostaa useiden yhteiskunnallisten ryhmittymien ja liikkeiden vaatimuksia, joiden mukaan YK:n Kongon demokraattisessa tasavallassa oleville tarkkailijajoukoille on annettava enemmän valtaa ja näkyvyyttä. Joukkojen on suoritettava tehtävänsä tehokkain toimin, toteutettava rauhanturvatoimet maa-alueella sen varmistamiseksi, että ihmisiä ei enää surmattaisi ja heidän turvallisuutensa taattaisiin, jotta Iturin tilanne, jossa YK:n tarkkailijajoukot eivät tehneet mitään eivätkä voineet toimia, vaikka ne tiesivät uhkaavasta joukkomurhasta, ei toistuisi.
Tarvitsemme nähdäkseni rohkeutta ja avoimuutta yhteisessä politiikassa, jonka mukaan sotaa lietsovien hallitusten tukeminen on kiellettyä ja Kongon rikkauksia laittomasti hyödyntäviä monikansallisia ja eurooppalaisia yrityksiä vastaan YK:n raportissa esitetyt syytökset on tutkittava. Raportissa tuodaan esille sekä miliisin laiton rahoittaminen että kullan, timantin, öljyn ja kolumbiitti-tantaliitin laiton hyödyntäminen. Ei ole sattumaa, että Ugandasta viedään varsin paljon kultaa, jopa enemmän kuin maa pystyy sitä kaivamaan, samoin timanttia, jota Ugandassa ei kaiveta lainkaan.
Mielestäni on todellakin välttämätöntä toimia mahdollisimman nopeasti rauhan ja kehityksen varmistamiseksi Ugandaan, sillä kansa tarvitsee sitä. Meidän on siis aloitettava todella tehokkaat ja avoimet menettelyt.

Gahler (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa kiinnitetään kovasti huomiota Itä-Kongossa sijaitsevassa Bunian kaupungissa 6. toukokuuta tapahtuneeseen joukkomurhaan. Valitettavasti joukkomurha oli vain yksi viimeisimmistä lukuisista joukkomurhista Itä-Kongossa. Myös Kongon rajojen takana, Burundissa ja Ruandassa, olemme voineet nähdä omin silmin erittäin laaja-alaisen Afrikan kansanmurhan. Muita merkittäviä tekijöitä ovat rosvoava miliisi, joka värvää lapsisotilaita ja hävittää kokonaisia alueita, ja luonnonvarojen, erityisesti kullan, uraanin ja vieläpä öljyn häikäilemätön hyväksikäyttö alueella. Tähän hyväksikäyttöön syyllistyvät joko maahan kutsutut joukot, mukaan lukien esimerkiksi zimbabwelaiset joukot, mutta myös kutsumattomat joukot, kuten ugandalaiset, jotka anastavat itselleen maan rikkauksia.
Meidän on kysyttävä itseltämme, miksi Eurooppa ja muu maailma kääntävät katseensa toisaalle. Se ei voi johtua öljystä, kullasta tai muista luonnonvaroista. Muillakin luonnonrikkauksiltaan vaurailla alueilla, kuten Persianlahdella, vakaus on etujemme mukaista, ja pyrimme siihen keinolla millä hyvänsä. Afrikassa sen sijaan näytämme mieluummin jättävän lähes kaiken puolikaoottiseen tilaan "vahvimman oikeuden" käsitteen mukaisesti. Meidän olisi viimeinkin Euroopan unionissa pantava päämme yhteen ja mietittävä, miten Afrikan ongelma ratkaistaan. Yksittäisten henkilöiden järjestämät viralliset Afrikkaa käsittelevät huippukokoukset eivät todellakaan riitä. Onkin aiheellista kysyä, miten edistämme kehitystä Afrikassa mahdollistamalla pääsyn Maailman kauppajärjestön markkinoille. Tästäkin meidän olisi viimein keskusteltava eikä vain vaadittava Yhdistyneiden Kansakuntien päättäväistä mandaattia. Meidän olisi itsekin oltava mukana hankkeessa.
Käsiteltävänämme oleva päätöslauselma on mielestäni varsin maltillinen, koska siinä esitetään vain muutama vaatimus neuvostolle tai komissiolle. Siinä vain todetaan yhdessä kohdassa, että ECHO:n humanitaariseen tehtävään ollaan tyytyväisiä. Meidän on oltava siihen todella tyytyväisiä, mutta mielestäni se ei riitä näissä olosuhteissa. Jos kehotamme Yhdistyneitä Kansakuntia tekemään jotain ja suhtaudumme myönteisesti Pretoriassa Etelä-Afrikassa 6. maaliskuuta allekirjoitettuun sopimukseen, meidän on itsemmekin kannettava kortemme kekoon ja lähetettävä sinne joukkoja. Kehotan neuvostoa ja komissiota ryhtymään tämänsuuntaisiin toimiin.
Wallström
Arvoisa puhemies, kiitän näistä asiantuntevista lausunnoista, jotka osoittavat, että Euroopan parlamentti on sitoutunut suojelemaan ihmisoikeuksia ja varmistamaan rauhan Kongoon.
Khanbhai ilmaisi erittäin hyvin maanomistuksen merkityksen ja myös turhautumisemme, kun emme pysty siirtymään sanoista tekoihin kyllin nopeasti voidaksemme lopettaa väkivaltaisuudet.
Komissio on erityisen huolissaan jatkuvista ihmisoikeuksien ja kansainvälisen humanitaarisen oikeuden rikkomisista Kongon demokraattisessa tasavallassa, erityisesti Iturissa ja maan itäosassa. Olemme iloisia siitä, että parlamentti kiinnittää tilanteeseen huomiota tämän iltapäivän päätöslauselmassaan.
On selvää, että tuhannet ihmiset ovat menettäneet henkensä kahdeksan viime kuukauden aikana Buniassa ja ympäröivässä Iturin maakunnassa rajuissa etnisten ryhmien taisteluissa. Viime päivien raporttien mukaan jopa 30 000 ihmistä on piiloutunut Buniassa tapahtuvilta teloituksilta ja joukkomurhilta. Mekin olemme huolissamme Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin esille tuomasta vaarasta, että tilanne ryöstäytyy hallinnasta. Komissio tukee Iturin rauhan palauttamista käsittelevän komission työtä ja on yrittänyt aktiivisesti saada osapuolia yhteen.
Ulkomaisten joukkojen vetäminen alueelta on periaatteessa myönteistä, mutta ugandalaisten joukkojen äskeinen vetäminen Bunian alueelta on selvästikin johtanut vaaralliseen valtatyhjiöön.
YK:n rauhanturvajoukot Kongossa ovat vähitellen vahvistamassa otettaan Buniassa, mutta tällä hetkellä niillä ei selvästikään ole mandaattia eikä sotilaallisia voimavaroja siviiliväestön turvallisuuden takaamiseksi. Kuten monet teistä ovat sanoneet, turvallisuuden merkitystä ja sen varmistamiseksi toteutettavia toimia on aliarvioitu. Olisi hyvä sijoittaa lisää rauhanturvajoukkoja Ituriin. Itä-Kongon rauhan turvaamiseen tähtäävien ja Kingshasassa siirtymäkauden hallituksen muodostamiseksi yhdistynyttä ja rauhassa elävää maata varten parhaillaan toteutettavien toimien välillä on epäilemättä yhteyksiä.
Pitkäaikaisen rauhan ja vakauden varmistaminen Itä-Kongoon riippuu suurelta osin siirtymäkauden onnistumisesta. Komissio sitoutuu avustusohjelmassaan täysin näihin toimiin humanitaarisilla rahastoilla tai kehitysrahastoilla. Kaikkien konfliktin osapuolten on olennaisen tärkeää suojella ihmisoikeuksia ja noudattaa kansainvälistä humanitaarista oikeutta valvomillaan alueilla. On myös ryhdyttävä rankaisemaan ihmisoikeusrikkomuksiin ja kansainvälisen humanitaarisen lain rikkomiseen syyllistyneitä, koska Kongon demokraattinen tasavalta on osallisena Kansainvälisen rikostuomioistuimen Rooman perussäännössä.
Lopuksi totean, että komissio arvostaa mainintaa ECHO:n toimista ja jatkaa tietysti humanitaarisia toimiaan.

Puhemies.
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Taiwanin tarkkailija-asemaa 56. maailman terveyskokouksessa koskevista seuraavista päätöslauselmaluonnoksista:
B5-0240/2003 Ole Andreasen, Bob van den Bos ja Graham R. Watson ELDR-ryhmän puolesta: Taiwanin tarkkailija-asema 56. maailman terveyskokouksessa,
B5-0245/2003 Brigitte Langenhagen ja Georg Jarzembowski PPE-DE-ryhmän puolesta: Taiwanin tarkkailija-asema 56. maailman terveyskokouksessa,
B5-0248/2003 Per Gahrton, Joost Lagendijk ja Nelly Maes Verts/ALE-ryhmän puolesta: Taiwanin tarkkailija-asema 56. maailman terveyskokouksessa,
B5-0254/2003 Margrietus J. van den Berg PSE- ryhmän puolesta: Taiwanin tarkkailija-asema 56. maailman terveyskokouksessa,
B5-0261/2003 Gerard Collins UEN-ryhmän puolesta: Taiwanin tarkkailija-asema 56. maailman terveyskokouksessa.

Posselt (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, koska Itä-Aasiassa on leviämässä kokonaan uusia tauteja ja epidemioita, joista sars-virus on valitettavasti vain jäävuoren huippu, on mielestäni erittäin tärkeää, että Taiwan, joka on kehittynyt teollisuusvaltio ja turistikohde ja jolla on paljon poliittista ja hallinnollista kokemusta, hyväksytään maailman terveysjärjestöön, kuten parlamentti on useaan eri otteeseen vaatinut. 
Mielestäni on erittäin valitettavaa, että asiaa ei ole ajettu tarpeeksi voimakkaasti, varsinkin kun Taiwanin liittyminen on tärkeää maalle itselleen ja kaikille osapuolille tällaisena globalisaation ja maailmanmatkailun aikana. Tiedämme toki, että Peking vastustaa Taiwanin liittymistä, mihin sillä on omat syynsä. Mutta vaikka komissiolla on ollut ja on edelleen selkeä kanta asiaan, mikä on komission jäsenen Wallströmin esimerkillisen sitoutumisen ansiota, neuvoston raukkamainen suhtautuminen asiaan on erittäin valitettavaa. Neuvoston raukkamainen asenne voi vaarantaa ihmishenkiä tällaisissa vakavissa terveyteen ja epidemioihin liittyvissä kysymyksissä. Vetoan näin ollen Euroopan unionin neuvostoon ja jäsenvaltioiden hallituksiin, jotta ne toimisivat määrätietoisesti ja auttaisivat Taiwania liittymään vihdoinkin maailman terveysjärjestöön ja varmistaisivat, että tällaiset keinotekoiset esteet voitettaisiin. Kyse ei ole arvovallasta, vaan ihmishengistä.
Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, olen aivan samaa mieltä edellisen puhujan kanssa. Olen varma, että jos Taiwanin edustus olisi laajempi ja jos se voisi osallistua eri tavoin YK:n ja muiden kansainvälisten järjestöjen toimintaan, se edistäisi rauhaa ja turvallisia oloja alueella. Komission ja erityisesti jäsenvaltioiden on ilmaistava painokkaasti kannattavansa tällaista järjestelyä. Genevessä piakkoin pidettävä maailman terveyskokous on ensimmäinen mahdollisuus toimia asian puolesta. Olisi väärin, ellei Taiwan saisi ääntänsä kuuluville eikä olisi edustettuna Genevessä, etenkin kun Taiwan on yksi niistä maista, joihin sars-virus on levinnyt.
On ilahduttavaa, että Taiwaniin on perustettu Euroopan talous- ja kauppavirasto, mikä osoittaa mielestäni EU:n haluavan lisätä yhteistyötä.
Tässä mielessä on lisäksi tärkeää, että EU:n toimielimet ja jäsenvaltiot tukevat Taiwania saamaan äänensä kuuluviin kaikilla kansainvälisillä foorumeilla.

Gill (PSE).
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä edellisten puhujien kanssa. Olemme myös parlamentissa pitkälti samaa mieltä siitä, että on entistä tärkeämpää, että meillä on mahdollisimman laajat epidemioiden torjuntakeinot nyt, kun sars-virus on päässyt leviämään.
Sars-virus on lisäksi tuonut esille vaikeudet, jotka liittyvät ei-valtiollisten maiden, kuten Taiwanin, asemaan. Ymmärtääkseni Kiina tiedotti niukasti Taiwanin viranomaisille sars-viruksen puhkeamisesta Aasiassa, minkä vuoksi virus levisi alueella nopeasti. Taiwanilaisten ainoa vaihtoehto on siis pyytää apua maailman terveysjärjestöltä. Vaarassa olevia maita tai alueita ei voi estää saamasta apua kansainväliseltä yhteisöltä tällaisissa kriisitilanteissa. 
Vaikka parlamentti on tehnyt oikein tukiessaan johdonmukaisesti "yhden Kiinan politiikkaa", meidän on varmistettava, ettei byrokraattinen kiistely vaaranna ihmishenkiä.
Tällaisiin ongelmiin on uusien haasteiden edessä suhtauduttava käytännöllisesti. Sars-virus on yksi esimerkki siitä, miksi meidän on muokattava vakiintuneita toimintatapojamme, jotta osaamme käsitellä tällaisia koko maailmaa koskevia uhkia.
Vaadimme näin ollen päätöslauselmassa, että Taiwanille myönnetään tarkkailija-asema maailman terveyskokouksessa, joka pidetään myöhemmin tässä kuussa Genevessä. On mahdollista, ettei Taiwania tunnusteta kokouksessa valtiona eikä se saa valtion asemaa. Meidän on joka tapauksessa tuettava Taiwania, jotta se voisi osallistua tiiviimmin maailman terveyskokoukseen ja jotta sillä olisi edes mahdollisuus ottaa osaa keskusteluihin ja päätöksentekoihin, jotka koskevat sen omia asukkaita.

Tannock (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, nähtäväksi jää, kuinka vakava uhka äkillisestä vakavasta hengitystieoireyhtymästä tulee. Taiwan on kuitenkin jo osoittanut halukkuutensa reagoida nopeasti taudin puhkeamiseen tekemällä yhteistyötä maailman terveysjärjestön kanssa toisin kuin Pekingin viranomaiset, jotka kielsivät ensin järkyttävällä tavalla koko asian ja antoivat sitten vääriä ja epäselviä tietoja. Oli aivan oikein, että Kiinan terveysministeri erosi viranomaisten toiminnan vuoksi, minkä jälkeen Kiinan hallitus myönsi avoimesti taudin puhkeamisen vakavuuden. Kiinan televisiossa ei kuitenkaan vielä tähänkään mennessä ole voitu esittää sellaisia perusteellisia kysymyksiä, joihin olemme länsimaisissa demokraattisissa valtioissa tottuneet. 
On surullista, että Kiina on yhä markkinoittensa vapautumisesta huolimatta kommunistinen valtio, jossa asioita salataan ja oikeuksia sorretaan. Kiinassa puhutaan jo uudesta glasnost-ajasta, mikä olisi askel myönteiseen suuntaan. Kiinalaisten ensimmäinen reaktio on ollut järkytys ja pettymys, mutta ajan myötä Kiina vahvistuu avautumistaan varten. Kiinan viranomaisten on oltava rehellisempiä kansalleen ja sallittava vapaampi keskustelu, jotta maa pystyy käyttämään valtavia mahdollisuuksiaan paremmin hyödykseen. Yritys taantua takaisin vanhaan yksinkertaisesti hidastuttaisi tätä prosessia. Kiina voisi ottaa myös oppia WHO:n kanssa täyttä yhteistyötä tekevästä Taiwanista, jonka osallistuminen tarkkailijana WHO:n kokoukseen hyödyttäisi järjestön lisäksi myös Kiinaa.
Yhteistyö on tulevaisuuden politiikkaa. Meidän pitää myös Euroopassa pohtia, pitäisikö julkisille terveysviranomaisille antaa valtuudet pitää kurissa sairastuneita, jottei tauti pääsisi leviämään laajasti Euroopassa. 
Pidän tässä yhteydessä erittäin valitettavana, että Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset näyttävät seuranneen Kiinan entisen terveysministerin esimerkkiä väittäessään, ettei ongelma koske maatamme. Meillä on oikeus odottaa enemmän vaaleilla valituilta edustajiltamme ja heidän virkamiehiltään.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, käsiteltävänämme oleva asia on itse asiassa kiireellinen ja koskee ihmisoikeuksia, koska mikään ihmisoikeuksista ei ole tärkeämpi kuin oikeus terveyteen. Yhdistyneiden Kansakuntien terveysjärjestön kanta on lähes naurettava, koska järjestö vierailu toukokuun alussa toteutui ainoastaan Taiwanin valtavan painostuksen ansiosta. Minun tekisikin mieleni kysyä Yhdistyneiltä Kansakunnilta ja sen terveysjärjestöltä, luulevatko ne, että virus tietää, mitä mieltä ne ovat Taiwanin osallistumisesta kokoukseen tai muulla tavoin Yhdistyneiden Kansakuntien toimintaan. Tätä mieltä voivat olla vain ne, jotka kuvittelevat, että tällaisia asioita voidaan säädellä byrokraattisilla keinoilla. Haluan näin ollen kiittää niitä, jotka ovat ehdottaneet Taiwanin osallistumista kokoukseen ja ilmoittaa kannattavani heidän laillaan sitä, että Taiwanille tulisi myöntää tarkkailija-asema niin nopeasti kuin mahdollista.

Wallström
Arvoisa puhemies, komissio tukee periaatteessa Taiwanin pyrkimystä osallistua kansainvälisten elinten ja järjestöjen toimintaan sillä ehdolla, että Taiwanin osallistuminen edistää asianosaisen järjestön tavoitteiden toteutumista. 
Taiwanin osallistumisen pitää kuitenkin olla sopusoinnussa maan aseman ja Euroopan unionin yhden Kiinan politiikan kanssa. Komissio katsoo, että maailman terveysjärjestön osalta ensimmäinen edellytys on täytetty. Taiwan on kehittänyt huomattavasti yleistä terveydenhuoltoaan ja ottanut yhä enemmän osaa kansainväliseen avustus- ja terveydenhoitotoimintaan. Se, että sars-virusta on todettu hiljattain myös Taiwanissa, osoittaa lisäksi, että Taiwanin on pystyttävä olemaan suoraan yhteydessä maailman terveysjärjestöön ja saatava siltä tukea. Kyse on myös laajemman kansainvälisen yhteisön ja Kiinan eduista. Kaikkia taudin esiintymisalueita on tarkkailtava ja kaikkien osallistumista tarvitaan tämän tappavan taudin torjumiseksi. 
On oltava mahdollista löytää keino, jotta Taiwan voisi jollain tavalla osallistua maailman terveysjärjestön kokoukseen, jossa ei käsitellä sellaisia aiheita kuten valtion itsenäinen asema tai suvereniteetti ja joka siten noudattaa yhteisön yhden Kiinan politiikkaa. Maailman terveysjärjestön kokouksiin on aikaisemminkin osallistunut muita ei-valtiollisia elimiä tai järjestöjä. Ratkaisu on löydettävissä, vaikka tällaista osallistumista ei WHO:n säännöissä erikseen mainita. Taiwan voisi osallistua esimerkiksi jonkin kansalaisjärjestön kautta. Pohdimme parhaillaan sopivaa ratkaisua muiden jäsenvaltioiden ja tärkeimpien yhteistyökumppaneiden kanssa.

Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen.

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana keskustelu sananvapautta ja uskonnonvapautta Vietnamissa koskevasta kuudesta päätöslauselmaesityksestä:
B5-0239/2003 Bob van den Bos ja Graham R. Watson ELDR-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa,
B5-0242/2003 Patricia McKenna Verts/ALE-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa, 
B5-0244/2003 Hartmut Nassauer, Hanja Maij-Weggen, Bernd Posselt ja Thomas Mann PPE-DE-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa,
B5-0253/2003 Richard Corbett ja Margrietus J. van den Berg PSE-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa,
B5-0255/2003 Bastiaan Belder EDD-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa,
B5-0256/2003 Jonas Sjöstedt, Luisa Morgantini ja Marianne Eriksson GUE/NGL-ryhmän puolesta: sananvapaus ja uskonnonvapaus Vietnamissa.

Schörling (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, uskon, että meitä on monta, jotka olemme todella huolissamme Vietnamin tapahtumista. Euroopan parlamenttikin on ilmaissut huolestuneisuutensa monissa aiemmissa yhteyksissä. Vietnamilaiset yritetään murtaa ja pelotella pysymään vaiti. Vietnamin allekirjoittamia sananvapautta, uskonnonvapautta ja yhdistymisvapautta koskevia yleissopimuksia rikotaan säännöllisesti ja jatkuvasti. Esimerkkinä yhdestä sortokeinosta on lakiluonnos, jonka tarkoituksena on kumota pienviljelijöiden oikeus ajaa rauhanomaisesti omia oikeuksiaan. Erityisen vakavaa on, kun lakeja käytetään ihmisten sortamiseksi. Jos Vietnam haluaa kutsua itseään lainsäädäntöä kunnioittavaksi valtioksi, lakien on suojeltava kansalaisten sanan- ja uskonnonvapautta. Vietnamin on lisäksi lopetettava toisinajattelijoiden pidättäminen ja ahdisteleminen ja maan mielipidevangit on vapautettava. Haluan tässä yhteydessä mainita erityisesti yhdistyneen buddhalaiskirkon. Yksi kirkon johtajista, Quang Do, on nimitetty vuoden 2003 Nobelin rauhanpalkinnon ehdokkaaksi.
Toivon aidosti, että päätöslauselma hyväksytään.

Mann, Thomas (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvä kollegat, mielipiteiden ilmaisun ja uskonnonvapautta on alettu rajoittaa huolestuttavan laajasti. Protestantteja, buddhalaisia ja Hoa Hoa ja Cao Dai -ryhmän jäseniä vainotaan, pelotetaan ja vangitaan siksi, että he ovat harjoittaneet avoimesti uskontoaan. Kirkon arvohenkilöitä on pantu vuosikausiksi kotiarestiin. Tietoja salataan tahallaan ja laajasti. Yli vuoden ajan maassa on ollut voimassa direktiivi, jolla kielletään selvästi kansalaisia vastaanottamasta televisiolähetyksiä satelliitin välityksellä, ja tiedotusministeriö uhkaa Internet-kahviloiden omistajia kieltämällä asiakkailta on-line-toiminnot. Yhä useampia toimittajia ja toisinajattelijoita pelotellaan ja pidätetään. Vietnam allekirjoitti vuonna 1996 kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen, jota Yhdistyneet Kansakunnat tukivat. Kansallisia asetuksia kuitenkin annetaan, jotta tämä vapaaehtoinen yleissopimus voitaisiin kiertää ja sallia rangaistusten määrääminen kaikille, joiden oletetaan olevan uhka kansalliselle turvallisuudelle. 
PPE-DE-ryhmän kehottaa Vietnamin hallitusta noudattamaan kansallisten sopimusten edellyttämiä velvollisuuksiaan ja hyväksymään ja takaamaan vihdoinkin täydellisen uskonnon- ja mielipiteiden vapauden. Uskovaisten ja hallituksen arvostelijoiden vainoaminen, pelottelu ja vangitseminen on lopetettava, ja vapaa tiedonkulku on vihdoin taattava. Kun ihmisoikeuksia rikotaan yhtämittaisesti, valtion suvereniteetti on vain teoreettista ja osoittaa sen, että tällaiselta valtiolta puuttuu jotain, jota suvereniteetti edellyttäisi.
Ellei parlamentin vaatimuksiin vastata piakkoin, jäljelle jää vain yksi vaihtoehto: Euroopan unioni jäädyttää Vietnamille myöntämänsä taloudellisen tuen. Hyvä komission jäsen Wallström, toivon todella, että komissio tukee tätä kantaa.

Casaca (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää puheenvuoroni alussa niitä jäseniä, jotka ovat olleet mukana laatimassa tätä Vietnamia koskevaa päätöslauselmaa, joka edustaa eri poliittisten ryhmien kantaa. Mielestäni meillä on edessämme teksti, jossa tuomitaan tiukasti uskonnollinen vaino ja vaaditaan selkeästi ihmisoikeuksien kunnioittamista Vietnamissa.
Lisäksi haluan ilmaista solidaarisuuteni ja luottamukseni buddhalaisille johtajille ja muille eri uskontoja harjoittaville, jotka taistelevat saadakseen ilmaista itseään vapaasti ja poliittisesti riippumattomasti, niille lukemattomille ihmisille, joista on tullut hallituksen sorron ja mielivaltaisuuden uhreja, ja kansalaisille, jotka ovat ilmaisseet olevansa eri mieltä rauhanomaisin keinoin, toisinaan pelkästään sähköpostitse, sekä pienviljelijöille, kristityille alkuperäisvähemmistöille ja toimittajille.
Lähes kolme vuosikymmentä on kulunut Saigonin kaatumisesta ja niistä syistä, joilla joidenkin mielestä perusteltiin ihmisoikeuksien, vapauden ja demokratian rajoittaminen. Asiat eivät kuitenkaan ole edenneet hyvin tässä totalitaarisessa hallituksessa, joka elää vielä Berliinin muurin kaatumisenkin jälkeen. Demokratia ja ihmisoikeudet kuuluvat jokaisen maan asialistalle joka puolella maailmaa, ja niiden on kuuluttava myös Indo-Kiinan asialistalle.
Kuten ehdotetussa yhteispäätöslauselmassa todetaan, Vietnamin pääministerin ja Vietnamin yhdistyneen buddhalaiskirkon johtajan äskettäinen tapaaminen on myönteinen merkki. Tapaamista on kuitenkin hyödynnettävä, mikä on hyvä syy laajentaa Euroopan unionin ja Vietnamin välistä yhteistyösopimusta. Meidän on oltava varmoja, että sopimuksen 1 artiklassa määrättyjä ihmisoikeuksia ja kansanvallan periaatteita kunnioitetaan. Emme hyväksy artiklan pelkkää retorista tulkintaa ja uskomme, että artikla on osoitus asioiden todellisesta kehityksestä, mitä ilman sopimus ei voi jatkua loputtomasti.
Olemme sitä mieltä, että komission on laadittava toimintasuunnitelma ja tarkka ja realistinen aikataulu, joiden mukaan Vietnamin viranomaisten on toteutettava kiireelliset ja perustavat uudistukset, vapautettava poliittiset vangit, sallittava uskonnonvapaus ja kumottava tuoreimmat aloitteet, joiden tarkoituksena on rajoittaa entisestään tiedonkulun vapautta kuten satelliittitelevision käyttöä.
Toivomme siis, että Vietnamin viranomaiset ottavat huomioon päätöslauselmassa esitetyn vaatimuksen ja vastaavat nopeasti haluavansa parantaa nykyistä tilannetta. Muussa tapauksessa Euroopan parlamentin on tehtävä tarvittavat johtopäätökset.

Belder (EDD).
Arvoisa puhemies, Vietnamin kommunistisen hallituksen mukaan tilanne hedelmällisellä Keskisellä ylängöllä on riistäytymässä vähitellen käsistä. Juuri siellä myös itsenäisyyspyrkimykset ovat voimakkaimpia. Vietnamin hallitus voi syyttää itseään tästä Keskisen ylängön alkuperäiskansojen, erityisesti etnisten vähemmistöjen, epätoivoisesta poliittisesta avunhuudosta. Hallitus on vastuussa niin sanotun Kinh-kansan harjoittamasta alkuperäiskansoihin kohdistuvasta syrjinnästä ja Kinh-kansan etnisiltä vähemmistöiltä riistämistä maa-alueista. 
Vietnamin hallitus on lisäksi hyväksymässä sortopolitiikan harjoittamisen Keskisellä ylängöllä virallisesti tunnustamattomia protestanttisia kirkkoja kohtaan. Kyse on lähinnä Banan, Eden ja Zarain alkuperäisvähemmistöistä. Valtion turvallisuuspalvelut toimivat erittäin aktiivisesti kyseisillä alueilla. Kyläläiset myös majoittavat sotilaita. Asettaisinkin kyseenalaiseksi, mitä jää jäljelle yksityisyydestä ja uskonnonvapaudesta. Vietnamin viranomaiset eivät ole ilman syytä sijoittaneet Hanoin vanhempia puoluejäseniä eli täysin ulkopuolisia Keskisen ylängön maakuntiin. Olen varma, että Euroopan unioni voi tehdä jotain tämän epäoikeudenmukaisen tilanteen korjaamiseksi ja väärinkäytön lopettamiseksi. 
Euroopan unionin pitäisi ensinnäkin liittää tiukat poliittiset vaatimukset niihin valtaviin rahamääriin, joita se syytää Vietnamin hallituksen hankkeisiin. Hanoi on sitoutunut kansainvälisellä sopimuksella vahvistamaan perusvapauksia eli sananvapautta, yhdistymis- ja uskonnonvapautta. Tämän lisäksi Alankomaiden hallituksen esimerkin mukaan Euroopan komission pitäisi yhdessä järjestöjen avulla tukea hankkeita, joista on todellista hyötyä Keskisen ylängön sorretuille etnisille vähemmistöille. Tämä on tällä hetkellä suurin syy, miksi Euroopan unionin Vietnamille myönnetyssä tuessa on epäonnistuttu.
Vietnamin hallitus kieltäytyy pitämästä Dac Lacin, Gia Lain ja Kon Tumin maakuntien alkuperäiskansoja tasa-arvoisina Kinh-kansan kanssa. Hallitus ei suhtaudu vakavasti näihin kansoihin, joten Euroopan toimielinten tehtävänä on toimia hyvänä esimerkkinä.
Arvoisa neuvosto ja komissio, lopuksi todettakoon, että koko Euroopan unionin pitäisi vaatia sinnikkäästi Vietnamin viranomaisia antamaan ulkomaisille tarkkailijoille luvan päästä Keskiselle ylängölle.

Morgantini (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Vietnamin kansat eivät ansaitse hallitusta, joka jatkaa niiden sortamista ja estää sananvapauden ja ilmaisunvapauden etenkin kun ajatellaan, miten kansat ovat kärsineet ja joutuneet uhrautumaan niiden taistellessa suvereniteettinsa ja itsenäisyytensä puolesta kolonialismia ja Yhdysvaltojen sotatoimia vastaan, jotka ovat aiheuttaneet kemiallisilla ja bakteeriaseilla tuhoa ihmisille ja luonnolle ja joiden vaikutukset kestävät seuraavienkin sukupolvien yli.
Poliittinen, taloudellinen ja demokraattinen tilanne on tietenkin parantunut, minkä lisäksi Yhdysvaltojen kanssa on tehty kauppasopimus, vankeja on vapautettu ja vapaista vaaleista on ilmoitettu ja Internetin käyttö on lisääntynyt. Näiden uudistusten kulissien takana on kuitenkin traaginen todellisuus. Vapautetut 20 000 vankia olivat tavallisia rikollisia, ja poliittiset vangit ovat yhä pidätettyinä. Kuten muut kollegat ovat kertoneet, Internetiä käytetään itse asiassa valvontaan ja satelliittilähetykset on kielletty. Uskonnonvapaus, joka on virallisesti tunnustettu buddhalaisten ja vuoriston kristittyjen oikeudeksi, ei toteudu alkuunkaan, sillä uskonnollisia johtajia on vangittu, heitä pidetään kotiarestissa ja uskovaisia painostetaan voimakkaasti luopumaan uskonnostaan. Ihmisiä ei pelkästään sorreta uskonnollisten vakaumusten vuoksi, vaan oikeusvaltion periaatteita rikotaan kansalliseen turvallisuuteen vedoten, minkä me jo tiedämmekin. 
Kehotamme yhteisessä päätöslauselmassamme Euroopan unionia jatkamaan työtään ja painostamaan Vietnamin hallitusta jatkamaan vuoropuhelua kaikkien uskonnollisten ryhmittymien kanssa, lopettamaan kaikenlainen sortaminen, vapauttamaan mielipidevangit ja sallimaan, että poliittiset ja humanitaariset järjestöt ja kansalaisjärjestöt kehittävät toimintaansa.

Nassauer (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni haluaa tukea Vietnamin kansaa kohti yhteiskuntaa, jonka pääperiaatteet ovat demokratia ja oikeusvaltio. Vietnam on jo edistynyt merkittävästi tällä kehityksen tiellä ja se tulee tunnustaa.
Jotkin asiat ovat kuitenkin huolestuttavia. ASEAN-valtuuskunta otti osaa Hanoissa viime vuonna pidettyyn AIPO:n yleiskokoukseen ja oli valmistautunut neuvottelemaan Vietnamin viranomaisten ja parlamentin jäsenien kanssa. Mutta kun meitä kiellettiin vierailemasta uskonnollisten johtajien luona, meillä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin lyhentää vierailuamme. Juuri tällaiset tapaukset on tuotava esille. Ihmisoikeuksia ja erityisesti uskonnonvapautta rajoitetaan huolestuttavalla tavalla. Uskonnonvapauskysymyksillä ei ole mitään tekemistä sen kanssa, miten Vietnam käsittelee valtiollisia asioita. On väärin väittää, että uskonnonvapauden harjoittaminen uhkaisi maan turvallisuutta. 
Emme voi puuttua Vietnamin sisäisiin asioihin. Vietnam osaa päättää itsekin, minkä tien se valitsee. Se ei ole meidän vastuullamme. On kuitenkin olemassa perustavia ja yleismaailmallisia oikeuksia, jotka koskevat meitä kaikkia ja joihin kuuluu oikeus harjoittaa uskontoa. Vietnamin hallituksessa istuu tärkeimmillä paikoilla korkea-arvoisia edustajia, jotka ovat olleet muun muassa Euroopassa ja vierailleet Euroopan unionissa ja jotka tietävät täsmälleen mielipiteemme. He tietävät, ettemme halua puuttua Vietnamin sisäisiin päätöksiin ja että olemme valmiita auttamaan. Meidän on kuitenkin vaadittava poliittisten vankien ja uskonnollisista syistä vangittujen vapauttamista. Se on parlamentin vaatimus.
Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, jäsen Nassauer on ehdottoman oikeassa. Edistystä on tapahtunut, mutta rehellisesti sanoen ei riittävästi. Puhumme perustavista ja yleismaailmallisista ihmisoikeuksista. Olen ateisti, mutta puolustan uskonnon- ja uskonvapautta, yhdistymisvapautta ja ajatustenvaihdon vapautta. Miksi meidän pitäisi pelätä ihmisiä, jotka ajattelevat eri tavalla tai joilla on erilaisia uskomuksia kuin meillä?
Meidän on vaadittava, että Vietnamin hallitus toimii oikein, että se kunnioittaa maailmanlaajuisia ihmisoikeuksia ja vapauttaa mielipidevangit, lopettaa vankeudessa pitämisen ja sallii toimittajien työskennellä, kirjoittaa ja arvostella.
Viittaan kollegoitteni Mannin ja Casacan puheenvuoroihin yhteistyösopimuksista ja assosiointisopimuksista ja totean, että meidän on vaadittava Taiwania hyväksymään nämä ihmisoikeuslausekkeet, muutoin kansainvälinen yhteisö ei ota meitä ikinä vakavasti. Meidän on ilmaistava selkeästi, että nämä ovat vaatimuksemme ja periaatteemme eikä niistä käydä kauppaa.
Dupuis (NI).
Arvoisa puhemies, Vietnamin tilanne on huono. Kollegani Thomas Mann, Paulo Casaca ja muut ovat jo puhuneet siitä paljon. Tilanne on äärimmäisen vaikea, ihmisoikeuksia ja uskonnonvapautta ei kunnioiteta. Vietnamin uudistumisen puolesta on vielä paljon tehtävää. Mutta kaksi myönteistä seikkaa voin kerrankin tuoda esille. Aluksi kiitän kaikkia niitä kollegoitani, erityisesti suhteista ASEANin jäsenmaihin, Kaakkois-Aasiaan ja Korean tasavaltaan vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajaa Nassaueria sekä jäsen Corbettia ja kaikkia muita kollegoitani sekä McKennaa, jotka osallistuivat tämän tekstin laatimiseen. Teksti on nimittäin erittäin hyvä, siinä ei moralisoida vaan tuodaan esille yksittäisiä tapauksia, joissa perusoikeuksia on rikottu: Vietnamin yhdistyneen buddhalaiskirkon patriarkan kunnianarvoisan Thich Huyen Quangin tapauksen, kirkon toisen johtohenkilön Thich Quang Don tapauksen, Isä Lyn ja Nguyen Dan Quen tapauksen, eversti Pham Que Duongin tapauksen ja monien sellaisten toisinajattelijoiden tapaukset, joista on tullut ajatuksiensa ja vakaumuksensa uhreja. Kiitän kaikkia edellä mainittuja kollegoitani.
Iloitsen myös siitä valonpilkahduksesta, kun Vietnamin pääministeri Phan Van Khaï tapasi joitakin viikkoja sitten Vietnamissa ensimmäisen kerran yhdistyneen buddhalaiskirkon patriarkan Thich Huyen Quangin. Se oli ensimmäinen tällainen tapaaminen vuoden 1981 jälkeen. Pääministeri ei puhutellut patriarkkaa "toveriksi" vaan "kunnianarvoisaksi". Heidän tapaamisensa näytettiin Vietnamin televisiossa. Se oli ensimmäinen ja erittäin merkittävä ele.
Kiitän myös komission jäsentä Pattenia, joka ei ole läsnä tänään, sillä tämä tapaaminen onnistui hänen päättäväisen toimintansa sekä komission Hanoin valtuuskunnan, joidenkin eurooppalaisten suurlähetystöjen ja Yhdysvaltojen suurlähetystön ansiosta. Tapaaminen oli askel oikeaan suuntaan ja mielestäni erittäin merkittävä. Meidän on kuitenkin pysyttävä äärimmäisen valppaina, joten päätöslauselmaa tarvitaan. Meidän on otettava muun muassa selvää, vapautetaanko Vietnamin yhdistyneen buddhalaiskirkon toinen johtohenkilö Thich Quang Do 1. kesäkuuta hänen vankeusrangaistusmääräyksensä mukaisesti. Meidän on valvottava koko ajan, toteutetaanko Vietnamissa konkreettisia uudistuksia. Mutta pieni valonpilkahdus on siis jo nähty. Vietnamin viranomaiset ovat avanneet keskustelun, mihin meidän pitää mielestäni vastata toisella vuoropuheluun kannustavalla eleellä.
Lopuksi haluan kiittää kaikkia niitä, joilta saamme päivittäin tietoja, Vietnamin ihmisoikeuskomiteoita ja erityisesti Quê Men komiteaa, joka on yli 30 vuotta tehnyt työtä tiedottaakseen meille. Kiitän komitean puheenjohtajaa Vo Von Aita ja varapuheenjohtajaa Penelope Faulkneria. Heidän ansiostaan olemme voineet laatia ja voimme jatkossakin laatia tällaisia yksityiskohtaisia ja vaativia asiakirjoja ja pitää yllä vuoropuhelua vietnamilaisten ystäviemme kanssa.

Wallström
Arvoisa puhemies, komission Vietnamia koskevan yleisen politiikan tarkoitus on kannustaa kehittämään ihmisoikeuksia, tukea demokratisoitumista ja tuoda esille väärinkäytöksiä ja maan kehitystä hidastavia tapauksia.
Komissio tekee tiivistä yhteistyötä Euroopan unionin jäsenvaltioiden kanssa seuratessaan maan ihmisoikeuksien kehittymistä ja osallistuessaan kaikkiin Vietnamin hallituksen toimiin ihmisoikeuskysymyksissä. Voin vakuuttaa parlamentin arvoisille jäsenille, että komissio ja Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat toistuvasti kehottaneet Vietnamin hallitusta vahvistamaan poliittisen vapauden ja uskonnonvapauden kunnioittamista, edistämään talouden vapautumista ja yhteiskunnallista vapautta.
Vuonna 1995 tehdyn Euroopan yhteisön ja Vietnamin yhteistyösopimuksen 1 artiklassa määrätään, että ihmisoikeuksien ja kansanvallan periaatteiden kunnioittaminen on yhteistyömme perusta. Tämä artikla on antanut komissiolle yhä enemmän mahdollisuuksia keskustella ihmisoikeusasioista Vietnamin kanssa esimerkiksi sopimuksen nojalla pidettävissä yhteisissä komiteakokouksissa.
Komission tavoitteena on rohkaista ja tukea Vietnamin hallitusta sitoutumaan pitkäjänteisesti ihmisoikeustyöhön, ja komissio harkitsee parhaillaan suhteiden lujittamista entisestään ihmisoikeuskysymyksissä. Suhteiden lujittamista auttaisi esimerkiksi sellainen järjestelmä, jolla käydään järjestelmällistä vuoropuhelua ihmisoikeuksista ja jossa otettaisiin huomioon kokemukset, jotka Euroopan unioni on saanut muiden maiden kanssa käymistään vuoropuheluista.
On syytä muistaa, että Vietnamin perustuslaissa taataan uskon- ja uskonnonvapaus ja että Vietnamin hallitus tunnustaa virallisesti kuusi uskontoa. Perustuslaissa kielletään lisäksi rikkomasta uskon- tai uskonnonvapautta, käyttämästä sitä hyväksi tai toimimasta valtion lakien ja menettelytapojen vastaisesti. Määräys on annettu siksi, että Vietnamin viranomaiset haluavat valvoa muutosten vauhtia ja pitää yhteiskunnan yhtenäisenä maan siirtyessä kohti markkinataloutta. Määräystä voidaan kuitenkin myös käyttää kiellettyjä uskonnollisia ryhmiä vastaan, jotka Vietnamin viranomaisten mukaan osallistuvat poliittiseen toimintaan ja ovat epäyhtenäisyyden mahdollisia aiheuttajia.
Vietnamin kristittyjen, erityisesti vuoristolaisvähemmistöön kuuluvien ja Hmong- kristittyjen pidätyksien on kerrottu lisääntyneen sen jälkeen, kun väkivaltaisuuksia alkoi esiintyä Keskisellä ylängöllä vuonna 2001. Uskonnollisten ryhmien on kerrottu osallistuneen väkivaltaisuuksiin. Joidenkin tähän asti vahvistamattomien lähteiden mukaan paikalliset viralliset joukot ovat yrittäneet pakottaa Keskisen ylängön asukkaita yhteenotoista asti useaan kertaan luopumaan uskonnostaan. 
Komission puheenjohtaja Prodi ja komission jäsen Patten keskustelivat Keskisen ylängön tilanteesta Vietnamin pääministerin Phan Van Khain kanssa tämän vieraillessa komissiossa viime syyskuussa. He sopivat, että komissio tutkii taloudellisen yhteistyöohjelman mukaisesti tiettyjä asiaan kuuluvia toimia, muun muassa etnisten vähemmistöjen köyhyyden helpottamista Keskisellä ylängöllä, jotta alueen joidenkin ongelmien syyt selviävät. Alustava asiantuntijavaltuuskunta on tällä hetkellä alueella.
Kuten jäsen Dupuis aikaisemmin mainitsi, Vietnamin hallitus on näyttänyt lupaavia ja myönteisiä merkkejä Vietnamin virallisesti tunnustamattoman yhdistyneen buddhalaiskirkon suhteen. Vietnamin pääministeri Phan Van Khai ja kunnianarvoisa patriarkka Thich Huyen Quang ovat tavanneet. Lisäksi patriarkalle ja toiselle yhdistyneen buddhalaiskirkon johtohenkilölle kunnianarvoisalle Thich Quang Dolle on annettu lupa tavata. Vaikka kyseistä kirkkoa ei vieläkään ole virallisesti hyväksytty, uskomme, että nämä tapaamiset ovat kuten sanottu rohkaisevia askelia kohti laajempaa uskonnollista suvaitsevaisuutta Vietnamissa.
Puheenvuoroni lopuksi haluan painottaa olevani vakuuttunut siitä, että Vietnamin kehityksen kannalta on oleellista, että maan uudistusohjelma etenee pitkäjänteisesti ja ripeästi ja että maan hallitus oppii käyttämään hyödykseen ja arvostamaan laajemmin eri mielipiteitä ja sovittamaan niitä yhteen hallitustyössään. 
Kiitän kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä heidän erittäin arvokkaista ja hyvistä puheenvuoroistaan.
Puhemies.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskustelujen jälkeen.

Puhemies.
Äänestämme seuraavaksi kysymyksistä, jotka koskevat ihmisoikeusrikkomuksia, demokratiaa ja oikeusvaltiota.

Puhemies.
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.

