Infotund (küsimused komisjonile) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on infotund (B7-0210/2011).
Komisjonile esitatakse järgmised küsimused.

Teema: Humanitaarabi Põhja-Aafrika riikidele
Hiljutised sündmused Põhja-Aafrika riikides (Egiptuses, Tuneesias ja Liibüas) on üksnes halvendanud paljude elanikkonnarühmade niigi väga keerulisi elutingimusi.
Majanduslik vaesus on kaasa toonud märkimisväärse rändevoo Vahemere ääres asuvate ELi liikmesriikide suunas. Kas komisjon on pärast Põhja-Aafrika kriisi algust võtnud majanduslikke, meditsiinilis-farmatseutilisi ja humanitaarabi meetmeid? Kui jah, siis milliseid meetmeid?
Milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta seoses Vahemere ääres asuvate liikmesriikidega, kuhu saabuvad Põhja-Aafrika pagulased?
Milliseid probleeme humanitaarabi andmisel tekitavad jätkuvad sõjalised operatsioonid?
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Austatud juhataja! 25. veebruaril 2011. aastal võttis komisjon vastu hädaabiotsuse eraldada kolm miljonit eurot Liibüa kriisiga seotud humanitaarabioperatsioonideks. Need vahendid mobiliseeriti kohe ja tegu oli esimese märkimisväärse abiga, mis piirkonda jõudis. 3. märtsil suurendati esialgset summat 30 miljoni euroni, võttes arvesse kiiresti kasvavaid humanitaarabivajadusi. Lisaks mobiliseeriti kuus miljonit eurot kodanikukaitse eelarverealt, et kaasrahastada liikmesriikide pakutavat mitterahalist abi.
ELi humanitaarabi antakse meie partnerite kaudu, seda rahastab humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraat (ECHO), või annavad mitterahalist abi liikmesriigid ning abi mobiliseeritakse ja koordineeritakse ELi kodanikukaitse mehhanismi kaudu. See hõlmab Liibüast põgenevate inimeste aitamist Tuneesia, Egiptuse ja Alžeeria piiril, kolmandate riikide kodanike päritolumaale repatrieerimise toetamist, abi ja humanitaarkaitset nendele pagulasestaatuses inimestele, kes oma kodumaale naasta ei saa - kellel ei ole riiki, kuhu minna -, ja Liibüast põgenevatele liibüalastele, hädaabi varude rahastamist ja eelpaigutust, et pakkuda hädaabi Liibüas, ning meditsiinitarvete, erakorralise kirurgia ja toiduabi rahastamist Liibüas, mida rakendatakse vastavalt sellele, kuidas ja millal konkreetsed piirkonnad ligipääsetavaks saavad. Praegu ei ole võimalik kogu territooriumile pääseda. Hetkel saame tegutseda idas, kuid mitte läänes, mis on Gaddafi kontrolli all.
8. märtsil 2011. aastal võtsid komisjon ja liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja vastu ühisteatise "Partnerlus Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel”. Selles esitatakse Euroopa strateegia, et toetada viivitamatuid muutusi lõunapoolsetes naaberriikides. Samuti on komisjon mobiliseerinud oma vahendid, et toetada Itaaliat ja vajaduse korral teisi liikmesriike, juhul kui peaks toimuma rändajate massiline sissevool Põhja-Aafrikast. Need vahendid hõlmavad nii operatiivmeetmeid kui ka rahalist abi. 20. veebruaril käivitati Frontexi ühisoperatsioon Hermes 2011, kuhu on kaasatud mitme liikmesriigi vahendid ja eksperdid. Jälgime pingsalt arengut ja valmistume erinevateks stsenaariumiteks. Vajaduse korral saab Frontexi operatsioone tugevdada, et aidata tegeleda võimalike uute sissevooludega. Komisjon on valmis mobiliseerima kokku 25 miljoni euro ulatuses rahalisi vahendeid sellistest fondidest nagu Välispiirifond ja Euroopa Pagulasfond. Suur hulk liikmesriike on valmis pakkuma väga vajalike spetsialistide abi ja tehnilisi vahendeid.
Võrreldes praeguse olukorraga ei ole käimasolevad sõjalised operatsioonid humanitaarabi ligipääsu taset mõjutanud, sest Gaddafile lojaalsed väed on seda piiranud kriisi algusest peale. Käimasolevad läbirääkimised Tripoli võimude ja ÜRO humanitaarasjade koordineerimisbüroo (UN OCHA) vahel ei ole veel viinud kokkuleppeni humanitaarabi ligipääsu kohta Lääne-Liibüas.
Georgios Papastamkos
(EL) Austatud juhataja! Tänan volinikku põhjaliku vastuse eest! Pean väga oluliseks, et Euroopa Liit oleks humanitaarabi andmisel maailmas esirinnas, et ta näitaks oma humanitaarset külge.
Muidugi on üks küsimus, seejuures pikaajaline see, kas humanitaarabi jõuab tegelike abivajajateni, ning siin mängib väga olulist rolli läbipaistvus. Märgin siinkohal, lugupeetud volinik, Põhja-Euroopa riikide vähest entusiasmi minna lepingulisest raamistikust kaugemale ja avada Euroopa turg, avada selle piirid põllumajandustoodangu impordile nendest riikidest Põhja-Aafrikast Euroopa Liitu. Me ei saa aga sundida taas kord maksma Lõuna-Euroopat, sest siin tuleb mängu konkurents. Lõunat survestab sisseränne; me ei saa lubada veel ka põllumajandusliku probleemi lisandumist.
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Esiteks, rääkides humanitaarabi tõhususest algusest peale, alates kriisi lahvatamisest, võib seni kõige olulisema humanitaarmõju jagada kolmeks. Esiteks võõrtöötajate väljavool Tuneesiasse, Egiptusesse, Alžeeriasse ja Nigerisse - siin on komisjon ja liikmesriigid teinud väga tõhusat tööd. Oleme inimeste kojuviimiseks mobiliseerinud nii liikmesriikide õhu- kui ka meretranspordi vahendid ning eraldanud humanitaarvahendeid Rahvusvahelisele Migratsiooniorganisatsioonile ja ÜRO pagulaste organisatsioonile, et nad saaksid aidata suurel hulgal inimestel - 420 000 inimesel - Liibüast põgeneda.
Teiseks, Liibüa idaosas, kuhu meil on ligipääs, oleme toetanud arstiabi ja toiduainete varude eelpaigutust. Veel pole tegu toidukriisiga, kuid kuna riik impordib 90% oma toiduainetest, peame selleks valmis olema. Samuti aitame seal Sahara-taguseid aafriklasi, eriti Tšaadi elanikke, kes sattusid väga keerulisse olukorda ohu tõttu nende turvalisusele, kuna neid peetakse palgasõduriteks ja võitlejateks, kuigi paljud neist seda muidugi pole. Nende abistamine ohutusse kohta, eriti Egiptusse jõudmisel on samuti prioriteet olnud.
Kolmandaks teame, et Gaddafi kontrolli all olevad piirkonnad vajavad humanitaarabi, kuid sinna ligipääs on piiratud. Oleme eraldanud üheksa miljonit eurot, et olla valmis seda mobiliseerima, kui tingimused meil seda võimaldavad. Samuti andsime juhtnööre maailma toiduabi programmile ning teistele humanitaarabi organisatsioonidele, et nad oleksid valmis aitama.
Vastuseks teie küsimuse teisele poolele turgudele ligipääsu kohta võin öelda, et see on mainitud Vahemere lõunapiirkonna algatuse keskmeks. Eesmärk on kindlustada, et saame nendele riikidele pakkuda lootust paremale tulevikule töökohtade ja jõukuse seisukohast. Rõhutame tõepoolest väga jõuliselt kaubandust, kaubandust Euroopaga, kuid ka Vahemere-äärsete riikide omavahelist kaubandust.
Zigmantas Balčytis
(LT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Põhja-Aafrikas kujunenud olukord sunnib Euroopa Liitu tõepoolest rinda pistma suurte katsumustega. Ajalehes Financial Times tsiteeriti voliniku sõnu, et Euroopa Liit on oma kodanikud Liibüast edukalt evakueerinud. Samal ajal jäeti see riik aga ilma tervishoiuspetsialistidest, kellest enamik olid bulgaarlased. Nagu mainisite, pakub Euroopa Liit eri vormis humanitaarabi, kuid samal ajal tuleb meil tegeleda veel ühe hädaolukorraga, sest jätsime selle riigi tõepoolest ilma vajalikust arstiabist. Kuidas kavatsete selle probleemiga tegeleda?
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Lubage mul kõigepealt öelda, et Euroopa kodanike evakueerimine on olnud väga edukas. Suutsime saavutada meie liikmesriikide kooskõlastatuse ning kasutasime selle kooskõlastamise platvormina järelevalve- ja teabekeskust. Tulemusena suutsime enamiku meie kodanikest Liibüast kiireimal ja ohutuimal viisil ära tuua. Ajal, kui see massiline evakueerimine oli lõpetatud, oli riiki jäänud vaid ligikaudu 200 veel evakueeruda soovivat inimest. Praeguseks hetkeks on mõned neist ohutult Vene lennukil evakueeritud.
Rääkides arstiabist, siis Euroopa kodanike evakueerimisel tuli mängu soovimatute tagajärgede seadus, sest mõned nendest Euroopa kodanikest olid pakkunud arstiabi Liibüa tervishoiuteenuste osana. Evakueeriti palju õdesid, kuigi mitte nii palju arste. Praegu teeme kõik, mis võimalik, et võimaldada arstiabile spetsialiseerinud humanitaarabiorganisatsioonidel pakkuda liibüalastele ja Liibüas asuvatele kolmandate riikide kodanikele ligipääsu arstiabile.
Taas tuleb toonitada, et ülitähtis on saada Gaddafilt luba humanitaarabiorganisatsioonide tegutsemiseks Liibüa lääneosas. Kahjuks ei ole see veel juhtunud. Riigi idaosas on meie oma ekspertide meeskond. Nad on tagasi hindamismissioonilt ja andnud teada, et kuigi piirkonnas on järjest enam arstiabi vajavaid haavatud inimesi, on kogukonna pakutav meditsiinivarustus ja tugi, sh personal, üldiselt piisav ka Liibüa idaosas. Seda ei saa aga öelda selliste linnade nagu Misrata ega muude Gaddafi kontrolli all olevate piirkondade kohta. Nagu te tõenäoliselt teate, püütakse praegu saata sinna meritsi meditsiinilaevu, et suurendada arstiabi kättesaadavust.
Teema: Erinevused tervishoiuteenuste valdkonnas eri liikmesriikides
ELi eri piirkondade ja liikmesriikide vahel on endiselt tervishoiuteenuste valdkonnas suured erinevused ja patsiendid on ebavõrdses olukorras seoses kvaliteetsete teenuste kättesaadavuse ja ravimite hüvitamisega selliste keeruliste haiguste korral nagu Alzheimeri tõbi.
Kas komisjon kavatseb olukorra suhtes meetmeid võtta? Kui kavatseb, siis milliseid meetmeid võtab ta selliste integreeritud riiklike ja piirkondlike strateegiate väljatöötamiseks, mille eesmärk on vähendada ebavõrdsust tervishoiuteenuste valdkonnas ja kindlustada ELi patsientidele juurdepääs kvaliteetsetele tervishoiuteenustele?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Head parlamendiliikmed! Vastavalt aluslepingule kuulub selliste probleemide lahendamine liikmesriikide pädevusse. Euroopa Liit võtab meetmeid, et toetada, koordineerida või täiendada liikmesriikide meetmeid inimeste tervise kaitsmisel ja parandamisel. Seda silmas pidades usub komisjon, et kõigil kodanikel kogu liidus peaks olema universaalne ligipääs kvaliteetsele arstiabile.
Seetõttu on komisjon käivitanud selles valdkonnas hulga algatusi ja mul on hea meel austatud parlamendiliikme küsimusele vastata. 2009. aastal võttis komisjon vastu teatise "Solidaarsus ja tervishoid: tervisealase ebavõrdsuse vähendamine Euroopa Liidus” ja see teatis rõhutab vajadust ületada ebavõrdsus tervishoiuvaldkonnas.
Lisaks käivitasid komisjoni talitused eelmise aasta detsembris ühismeetme 14 liikmesriigiga, et vähendada ebavõrdsust tervises terviseprogrammi raames. Universaalne ligipääs kvaliteetsele arstiabile on ka tervishoiu ja pikaajalise hoolduse avatud koordinatsioonimeetodi keskmes. Selles kontekstis on liikmesriigid leppinud kokku konkreetsetes eesmärkides, mis käsitlevad tervishoiusüsteeme, ligipääsu tervishoiule, arstiabi kvaliteeti ja tervishoiupoliitika jätkusuutlikkust. Lisaks uuele direktiivile patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius saavad ELi patsiendid võimaluse saada teavet ravivõimaluste kohta välismaal ja võimaluse taotleda kulude hüvitamist.
Lõpuks on tervishoiusektor üks praeguse ühtekuuluvuspoliitika rahastamisvaldkondi. Selles kontekstis rahastatud meetmed, näiteks haigla infrastruktuuri nüüdisajastamine, meditsiinivahendite ostmine või meditsiinitöötajate koolitamine, võivad parandada kodanike ligipääsu arstiabile, seda eelkõige vaeseimates piirkondades.
Zigmantas Balčytis
(LT) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Suur tänu väga põhjaliku vastuse eest, kuid rääkides keerulisi haiguseid põdevatest inimestest, tõstatavad minu valijad sageli ühe konkreetse probleemi. Kõige olulisem küsimus on tõepoolest hooldus, kuid sageli on hooldajateks patsientide perekonnaliikmed. Hooldajad ei saa enam täielikult tööturul osaleda ja nende olukord on väga ebakindel. Kas te ei leia, et lisaks tervishoiuteenuste ühtlustamisele on vaja reguleerida ka seda küsimust, nii et hooldajatele kehtiks sotsiaalkaitse?
Nikolaos Chountis
(EL) Austatud juhataja! Lugupeetud volinik! Arvestades, et direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius, millele viitasite, ei ole veel jõustunud, sooviksin teilt küsida järgmist. Kas patsientidel, kes kasutavad tervishoiuteenuseid teises liikmesriigis, on juba õigus saada hüvitist nende kindlustusfondist? Sooviksin lihtsalt täiskogule meenutada, et Euroopa Kohus on selle juba heaks kiitnud.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Sooviksin küsida järgmist. Rääkides riiklikest tervishoiuteenustest ja tõsiasjast, et kahjuks on paljud liikmesriigid majandus- ja finantskriisi tagajärjel vähendanud oma tervishoiueelarvet, siis milliseid meetmeid plaanib komisjon võtta, et liikmesriikidel ei oleks vaja oma tervishoiueelarvet vähendada. Iga patsient, kes õigel ajal ravi ei saa, tähendab tervishoiusüsteemile lisakulu.
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Üldiselt saan ma öelda seda, et peame kõigi nende probleemidega tegeledes meeles pidama, et tegu on liikmesriikide pädevusse kuuluva valdkonnaga. Nii et peame seda austama.
Mõistan teie seisukohta, et ebavõrdsus püsib, kuid komisjon teeb sellegipoolest kõik, mis võimalik, et liikmesriikidel oleks lihtsam omavahelist olukorda ühtlustada. Meie prioriteet on aidata kaasa liikmesriikidevahelisele koostööle ebavõrdsuse vähendamisel. Teine asi, mida saame teha, on tegeleda selle küsimusega komisjoni käivitatud ravimitootmise valdkonna ettevõtete vastutuse protsessi osana.
Nikolaus Chountise esitatud küsimuse vastuseks võin öelda seda, et kui direktiiv on paigas, anname selge õigusraamistiku piiriülese tervishoiu kulutuste hüvitamise õiguste kohta. Siis teeme ettepaneku vähendada ebavõrdsust, mis tuleneb Euroopa kohtu otsuste erinevast rakendamisest. Siis saavad kodanikud kindlad olla, millal ja mille alusel nende välismaal saadud arstiabi kulutused hüvitatakse või ei hüvitata. Kardan, et seni peame ootama.
Teema: Võimaldavad tehnoloogiad
Kas komisjon võiks anda hetkeolukorra ülevaate Euroopa positsiooni tugevdamise kohta progressi võimaldavate tehnoloogiate valdkonnas, arvestades Euroopa teadus- ja arendustegevuse jätkuvalt nõrka realiseerimist kaubanduslikes toodetes?
Antonio Tajani
komisjoni asepresident. - (IT) Austatud juhataja! Lugupeetud parlamendiliikmed! Rääkides progressi võimaldavatest tehnoloogiatest, võttis komisjon 30. septembril 2009. aastal vastu teatise, mis pani paika selle valdkonna ühisstrateegia. Teatises rõhutasime, et hoolimata suurepärasest teadus- ja arendustegevuse potentsiaalist teatavates progressi võimaldavates tehnoloogiates ei suuda me saavutada proportsionaalset edu nende tulemuste ülekandmisel toodete ja teenuste väljatöötamisse.
Seetõttu usun, et oluline on panna paika strateegia, mille eesmärk on edendada progressi võimaldavate tehnoloogiate rakendamist Euroopa tööstuses. Seda lähenemist on käsitlenud ka komisjoni algatused, eriti tööstuspoliitika algatus "Innovatiivne Liit” ja Euroopa digitaalne strateegia.
Pärast teatise vastuvõtmist pani komisjon eelmise aasta juulis kokku progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemelise eksperdirühma. Töö käivitasid kolm volinikku: asepresident ja digitaalarengu volinik Neelie Kroes, teaduse ja innovatsiooni volinik Máire Geoghegan-Quinn ning mina, kes ma vastutan tööstuse ja ettevõtluse eest. Rühmale anti aastane volitus koostada soovitused poliitilisteks meetmeteks, mis tuleks võtta, et soodustada progressi võimaldavate tehnoloogiate tööstuslikku rakendamist Euroopas.
Rühm koosneb 27 esindajast, kes tulevad liikmesriikide valitsusasutustest, teadusringkondadest, Euroopa progressi võimaldava tehnoloogia sektorist, Euroopa Investeerimispangast ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate liitudest.
Selle aasta veebruaris esitas rühm Euroopa Komisjonile vahekokkuvõtteks töödokumendi, mis kirjeldas progressi võimaldavate tehnoloogiate turustamisega seotud põhiprobleeme Euroopas. Esimest sisemiseks kasutamiseks mõeldud töödokumenti saab lugeda peadirektoraadi saidil "Ettevõtlus”. Eksperdirühm esitab komisjonile lõpliku raporti millalgi selle aasta juulis. Raport kujutab endast märkimisväärset panust komisjoni seisukohtadesse ühtse strateegiaraamistiku loomise kohta, et koondada teadust ja uuendusi toetavaid algatusi.
Progressi võimaldavad tehnoloogiad on meie majanduse jaoks ülitähtsad, sest need kujutavad endast reaalseid vahendeid, mis lihtsustavad tulevikutoodete ja -teenuste väljatöötamist ning moodustaksid seega meie tööstusplatvormi aluse, et toimuks nn kolmas tööstusrevolutsioon.
Need, kes teavad, kuidas neid tehnoloogiaid Euroopas ära kasutada, on samuti suutelised muutma meie tööstust konkurentsivõimelisemaks ja on esirinnas üleminekul väikese süsihappegaasi heitkogustega majanduse poole, mis kasutab ressursse tõhusalt ja põhineb teadmistel. Suutmatus progressi võimaldavaid tehnoloogiaid rakendada viib selleni, et Euroopa kaotab oma juhtpositsiooni sektorites, milles oleme tugevad, ja kaotame innovatsioonisuutlikkuse rakendustes, mis on liidu jaoks strateegilise tähtsusega.
Samal ajal pakuvad need tehnoloogiad hiiglaslikku turupotentsiaali kasvuvõimaluse kujul. Räägiksin teatavatest sümboolsetest näitajatest. Meie hinnangul jääb nende aastane maht maailmaturul 950 miljardi ja 1100 miljardi euro vahele, kusjuures oodatav aastane kasvumäär on 5-46%. Seega on kujunemisjärgus tehnoloogiad enneolematu võimalus, millele kõik tööstusmajandused rajavad oma konkurentsivõime, ja asendamatu vahend kasvuks tulevikus.
Sellise võimaluse käestlaskmine oleks viga ja komisjon on otsustanud oma panuse anda. Vajame Euroopa Parlamendi toetust, eriti pärast Lissaboni lepingut ja Euroopa Parlamendile antud uusi volitusi, ja ma usun - olles ise endine Euroopa Parlamendi liige - et see Euroopa Parlamendi ja komisjoni koostöö viib heade tulemusteni selles sektoris, mis on Euroopa majanduse kasvuks ja konkurentsivõimeks niivõrd suure tähtsusega.
Marian Harkin
Lugupeetud volinik, tänan teid vastuse eest ja soovin samuti kiita komisjoni töö ning selle eest, et püüate tagada, et Euroopa püsib nn kolmanda tööstusrevolutsiooni, nagu te seda nimetasite, esirinnas.
Kõrgetasemeline rühm tegeles paljude küsimustega, kuid üks neist oli niinimetatud surmaorg, teiste sõnadega lõhe, mis eraldab loovat ideed ja turgu, ning tõi seejuures välja tõsiasja, et Euroopa kipub sageli kaotama oma esimese tegutseja eelist.
Samuti rääkis rühm mitmest takistusest, näiteks Euroopa intellektuaalomandi patendi puudumine ja vajadus vähendada juba paigasoleva reguleeriva raamistiku killustatust. Sellest tulenevalt küsiksin, milliseid samme, kui üldse, on komisjon võtnud, et mõnd neist probleemidest lahendada?
Antonio Tajani
komisjoni asepresident. - (IT) Tänan Marian Harkinit nii komisjoni tehtava töö väljatoomise kui ka selle eest, et ta kutsus täidesaatvat võimu üles suuremale pühendumusele. Praegu oleme etapis, kus ootame ekspertrühmalt poliitilisi soovitusi, enne kui paneme paika komisjoni lõpliku strateegia.
Vahepealses töödokumendis pakkus ekspertrühm selle innovatsioonilünga ületamiseks välja kolme sambaga silda meenutava lahenduse. Silla iga sammas tähistab tingimust, mis tuleb kindlasti täita, et teha võimalikuks progressi võimaldavate tehnoloogiate rakendamine Euroopa Liidus.
Esimene sammas on tehnoloogiauuringud. Euroopa peab arendama konkurentsivõimelisi tehnoloogiaid kuni patenteeritud prototüübi etapini. Selle eesmärgi saavutamiseks peavad liidu teadusprogrammid keskenduma rohkem tehnoloogiauuringutele.
Teine sammas on toodete tutvustamine. Peame suutma muundada tehnoloogilised edusammud konkurentsivõimelisteks toodeteks ja see eesmärk nõuab liidu teadusprogrammide tasakaalustamist, et lihtsustada tutvustusprojekte.
Kolmas sammas on maailmatasemel tööstuse konkurentsivõime. Euroopa peab säilitama praeguse tootmisvõime või looma uusi võimeid, nii et meie uuenduslikud tooted suudaksid püsida maailmaturu konkurentsis nii hinnalt kui ka mõõtmeilt. Seetõttu peame parandama investorite raamtingimusi, et innustada neid Euroopa Liitu investeerima. Seega peame ligi meelitama investeeringuid, kuid samal ajal arendama kõiki ELi programme, mis võiksid seda äärmiselt tähtsat sektorit toetada, ja püüdma ületada teadusuuringute ja rakenduste vahelist lõhet, mis on iseloomulik paljudele Euroopa Liidu tootmissektoritele.
Üleminek teadusuuringutelt rakendustele on probleem kogu tööstussektoris. See on põhjus, miks ma pooldan ja miks oleme toetanud klastripoliitikat - meil on klastreid ligi 2000 -, nimelt võimaldab see puutepunkte teaduse ja tööstuse, ülikoolide, uurimistegevuse ja tööstuse ning innovatsiooni vahel, et muuta meie tööstussüsteem konkurentsivõimelisemaks.
Lugupeetud Marian Harkin, see on tehnoloogia tase! Jätkame oma tööd ja ma võtan hoolika vaatluse alla kõik Euroopa Parlamendist tulevad ettepanekud ning võtan ka edaspidi arvesse kõik juhised, mida siinne täiskogu mulle saadab.

Teema: ELi kalatööstuse tulevik
Komisjon on teatanud, et enamik ELi kalatööstusettevõtetest ei tööta säästvalt. Kuidas hindab komisjon kalatööstuse ja selle tööhõive tulevikku, kui praegune poliitika ja praktika jätkuvad ning ei käivitata reforme ülemäärase tootmisvõimsuse vähendamiseks ja kalade vette tagasi heitmise piiramiseks ega võeta meetmeid säästvate tavade edendamiseks?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Kui minu talitused hakkasid ette valmistama ühise kalanduspoliitika reformi, hindasid nad põhjalikult mitme reformivõimaluse mõju. Üks võimalustest oli jätkata praegust poliitikat ka pärast 2013. aastat. Praegust olukorda on kasutatud teiste võimaluste mõju hindamisel võrdlusalusena. Praeguse olukorra jätkamise stsenaarium võtab arvesse uusi pikaajalisi juhtimiskavasid, kontrollimäärust ning ebaseadusliku ja teatamata kalapüügi määrust.
Praeguse olukorra jätkamise stsenaariumi tulemused on selged: kui me ei muuda oma poliitikat, pole 2020. aastaks kalavarude jätkusuutlikkusest enam üldse mõtet rääkida.
Keskkonna jätkusuutlikkuse seisukohast jõuaksid 2020. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuseni vaid 6% vaadeldud kalavarudest. Seda tuleks võrrelda meie kohustusega saavutada 2015. aastaks maksimaalne jätkusuutlik saagikus. Seega, kui me jätkame nagu seni, ei ole mingit võimalust, et suudame täita oma kohustuse saavutada 2015. aastaks maksimaalne jätkusuutlik saagikus.
Rääkides meie kalapüügilaevade majanduslikust suutlikkusest, oleksid praeguse olukorra jätkamise stsenaariumi korral majanduslikult elujõulised ainult mõned laevad. Püügisektoril tervikuna oleks kasum nullilähedane, kui sedagi.
Lõppude lõpuks on sarnane olukord ka sotsiaalse jätkusuutlikkuse vallas. Püügisektori tööhõive jätkaks langust praegusel kiirusel; palgad püsiksid madalad, mis muudaks kaluri elukutse noorema põlvkonna jaoks järjest vähem atraktiivseks.
Seega ei ole praeguse olukorra jätkumine tegelikult komisjoni jaoks variant. Vajame reformi ja töötame selle nimel.
Chris Davies
Volinik kirjeldas väga masendavat pilti, öeldes, et kui jätkame nagu seni, on tulevik tume, kalapüügilaevad pole paljudel juhtudel majanduslikult elujõulised ja kalurite töövõimalused vähenevad.
Kuid kas pole nii, et langus võib olla parem kui alternatiiv? Tõsi on see, et me ei tea seda. Meil ei ole teadusandmeid poolte oma kalatööstusettevõtete kohta. Teame, et pärast aastakümnetepikkust ülepüüki on kalavarud on mitmel pool väikesed. Tõsi on see, et olukord on väga habras. Me oleme väga haavatavad. Lugupeetud volinik! Te ei saa välistada võimalust, et kui jätkame nagu seni, kaovad paljud neist kalatööstusettevõtetest täielikult.
Barbara Matera
(IT) Ühinen oma kaasparlamendiliikmete murega Vahemere kalapüügisektori pärast ja ka murega mere ökosüsteemide kaitse pärast. Pidades aga silmas meretööstusharusid mõjutavaid sotsiomajanduslikke probleeme ja eriti neid merenduskogukondi, kes on Euroopa määruste jäikuse tõttu lõksu jäänud, küsin, kas komisjonil on kavas leida tasakaalustatud ja viivitamatuid lahendusi, et kaitsta nii ökosüsteeme kui ka neid paljusid Euroopa kodanikke, kes samal ajal selles sektoris töötavad.
Seán Kelly
Volinik maalib küllalt masendava pildi. Üks probleem, mille Chris Davies oma küsimuses välja tõi, on kogu tagasiheitmise küsimus. Hiljuti kohtusin ühe kaluriga, kes ütles, et oli avastanud või leiutanud võrgu, mis lõpetaks tagasiheitmise tuunikalapüügil. Kas volinik võiks kaaluda selle uurimist? Kas leiate, et oleks võimalik rakendada seda tehnoloogiat, mis teeks tagasiheitmisele lõpu või seda vähemalt piiraks?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Kui jätkame nagu seni, siis peame tõepoolest silmitsi seisma võimalusega, et paljud kalavarud kaovad, ja see tuleb välistada.
Mul jääb üle ainult nõustuda, et meie olukord on väga habras. Kui peame rinda pistma äärmusliku olukorraga, on tagajärjed väga halvad. Just seepärast on vaja reformi ja just seepärast kavatseme uurida, milline on parim viis saavutada tasakaal kalavarude jätkusuutlikkuse ja reformi sotsiomajandusliku mõju vahel.
Tehkem siiski üks aspekt selgeks! See ei tähenda, et peaksime keskkonnakaitset tähtsamaks kui meie kalurite kaitsmist. Hoolime oma kaluritest ja tulevatest põlvkondadest. Seetõttu vajamegi reformi, sest - olgem ausad - kui meil ei ole kalavarusid, ei ole Vahemere ega kõigi muude Euroopa veekogude kaluritel tulevikku. Et olla kindlad, et meie kalatööstusel on tulevikku, vajame reformi! Meil on kavas teha mõned olulised ettepanekud ja oleme võtnud südameasjaks kindlustada meie kalurite elatusvahendid. Tahame seda teha.
Üks teine parlamendiliige rääkis kalapüügivahendite selektiivsusest. Meie talitused soovivad väga tutvuda igasuguste uute vahenditega ja igasuguste uuendustega selektiivsuse vallas. Samuti sooviksin öelda, et kavatseme enda uue rahastamissüsteemi raames eraldada kriisist hoolimata hulgaliselt vahendeid, et olla kindlad, et selektiivsuse parandamise võimalusi rakendatakse. Toetan väga kõiki tööstuse - meie kalurite - algatusi tõsta kalapüügivahendite selektiivsust.
Üldiselt sooviksin korrata, et senise olukorra jätkumine ei ole meie jaoks variant. Seda ei saa kaaluda varude jätkusuutlikkuse, meie kalurite elatusvahendite ega meie rannikukogukondade tuleviku seisukohast. Sel põhjusel me seda reformi vajamegi.
Teema: Uimepüügi kavandatav keelustamine
Pidades silmas seda, et Euroopa Parlamendi liikmed avaldasid hiljuti toetust uimepüügi keelustamisele, ja arvestades asjaolu, et Ameerika Ühendriikide Kongress on vastu võtnud asjaomast tegevust keelustava õigusakti ning et teised jurisdiktsioonid on väga kindlalt veendunud sellise õigusakti rakendamise vajaduses, milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta õigusloome valdkonnas, et reageerida Euroopa Parlamendi liikmete väljendatud murele?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Soovin tänada austatud parlamendiliiget selle küsimuse eest, sest see annab mulle võimaluse teavitada täiskogu uimepüügi teemast!
Alates 2003. aastast, mil võeti vastu vastav nõukogu määrus, on uimepüük on olnud keelatud igal pool maailmas kalastavatel ELi laevadel ja kõigil ELi vetes kalastavatel laevadel. Uimepüük on üldiselt keelatud. Kuid probleem, millega meil tuleb tegeleda, on see, et praeguse määrusega on teatavatel tingimustel lubatud pardal töötlemine, mis hõlmab laeva pardal uimede eemaldamist, tehes samas kohustuslikuks hoida pardal alles kõik haikered. Seetõttu oleme viimastel aastatel pidanud tegemist tegema uimepüügi probleemiga.
2009. aasta veebruaris esitasime tegevuskava ja oleme sellest ajast peale võtnud hulga meetmeid. Samuti teeme aktiivselt koostööd piirkondlike organisatsioonidega, et panna paika tõhusad majandamiskavad kõige haavatavamate hailiikide jaoks ja tagada nende jätkusuutlik kasutamine. Seega probleem, millega meil selle olukorra parandamiseks tuleb tegeleda, on vajadus konsulteerida üldsusega, ja praeguseks on üldsusega konsulteerimine juba mõni kuud toimunud. Konsultatsioonidokumendis esitati kolm põhivõimalust, mida praegu eksperdid üle maailma arutavad, et parandada kontrolli ja tagada täielik vastavus nõuetele. Paljud sidusrühmad, nagu kalatööstus, teadlased, ettevõtjad ja valitsusvälised organisatsioonid, nagu ka üldsus, on saatnud meile oma märkused.
Soovin teile kinnitada, et võtan haide kaitsmise teemat väga tõsiselt. Seetõttu olen palunud enda talitustel uurida põhjalikult kõiki saadud ettepanekuid. Seejärel valmistame ette mõjuhinnangu, mis - nagu te teate - on vajalik määruse muutmiseks. Minu soov on võtta õigusakti ettepanek vastu esimesel võimalusel. Soovin, et teaksite, et olen andnud sellele teemale prioriteedi, et mitte enam aega kaotada.
Samuti soovin öelda, et komisjon on võtnud palju meetmeid, et tagada haivarude jätkusuutlik majandamine ja kaitse üldiselt, mitte ainult uimepüügi puhul. Esitasime tegevuskava ja oleme sellest ajast peale võtnud hulga meetmeid. Oleme keelustanud Atlandi heeringahai, hiidhai ja mõrtsukhai püügi ELi vetes. Süvavee haide kaitseks oleme keelustanud nakkevõrkude kasutamise sügavamal kui 200 meetrit. Veel sooviksin toonitada, et eelmisel aastal tegime ettepaneku sätestada paljudele hailiikidele jätkusuutlikud ja teaduspõhised kvoodid. Vastavad läbirääkimised nõukoguga olid väga rasked. Ülesanne ei olnud lihtne, kuid lõpuks saavutasime edu ning nüüd on meil säästev ettepanek selleks ja loodetavasti ka järgmiseks aastaks.
Jim Higgins
Austatud juhataja! Haidelt uimede lõikamine on barbaarne. See on ebainimlik, see on barbaarne. Kui haid tagasi mere heidetakse, siis nad surevad. Selline tava tuleks keelustada. Olgugi et komisjon viitas 2003. aasta määrusele, on selge, et see lihtsalt ei tööta.
Olen nõus, et olukord on väga keeruline. Kuidas seda reguleerida? Peame panema paika määruse, mis selle tava täielikult keelustaks. Räägime siinkohal teatud liikide kaotamisest, täielikust hävitamisest. Arvud räägivad iseenda eest. Näiteks praegusel hinnangul läksid 2009. aastal maailmakaubandusse 26 miljoni kuni 73 miljoni hai uimed. Tegu on tõepoolest väga tulusa äriga. Peame selle täielikult keelustama. See on barbaarne, sellega ei tohi leppida ja me peame selle lõplikult keelustama. Selle saavutamiseks peaksime ohjad enda kätte haarama.
Brian Crowley
2003. aastal uimepüük keelustati. Sarnane on makrellipüügi olukord Euroopa Liidus, kus oleme Euroopa tasandil ja Euroopa Majanduspiirkonna tasandil jõudnud kokkuleppele makrellipüüki vähendada. Samas näeme, et nii Island kui ka Fääri saared on mõlemad püüdnud 150 000 tonni, mis mõjutab otseselt Euroopa kalapüügilaevade jätkusuutlikkust. Seega, mis meetmeid saab selle suhtes võtta? Eelkõige huvitab mind, kas nendele kahele piirkonnale saab kehtestada kaubandussanktsioone.
Chris Davies
Arvestades, et Aafrikas on hävimisohus lõvid ja meie meredest kaovad haid, kiidan ma seda, mida volinik püüab teha, kuid probleem sõltub väga palju turust. Aasias oli haiuimede järele väga suur nõudlus ja nende pealt on võimalik teenida väga suuri summasid.
Ainus viis tagada, et suudame toimuvat piisavalt tugevalt reguleerida ja koguseliselt hinnata, on kindlustada, et uimed jõuavad maale hai küljes. Sel viisil suudame kontrolli säilitada. Loodan, et volinik peab seda oma ettepanekute koostamisel meeles.
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Nõustun parlamendiliikmetega, et kuigi on kehtestatud keeld, ei saa me praeguse olukorraga rahul olla. Nõustun teiega ning teame, milline on olukord tegelikult ja kuidas see töötab. Teame, et kogu meie arutelu taga on väga kasumlik tööstusharu. Kuid peame võtma oma õigusraamistikule vastavaid meetmeid, nii et lubage mul olukorda selgitada.
Probleem on tingitud sellest, et praegu on kalatööstuses lubatud lossida uimed ja haid eri sadamates. Uimed, mis - nagu võime ette kujutada - on nõudluse tõttu hinnalisemad, võidakse lossida eelkõige Aasias, ning haide kered kusagil mujal, mis teeb kontrollimise väga keeruliseks. Sel põhjusel see kõik juhtubki. See on see, millega me praegu tegeleme. Seetõttu tegime ettepaneku nõuandemenetluseks: sooviksime sellele väga keerulisele olukorrale lahenduse leida.
Saan teile öelda seda, et meil on kavas teha kaugeleulatuv ettepanek, ning loodan, et aasta lõpuks on meil haiuimede kohta uus õigusakt, millel on mõned konkreetsed tulemused. Lahendame selle olukorra lõplikult.
Rääkides sarnasest olukorrast makrellipüügis, saan siinkohal öelda vaid seda, et Euroopa Liit on andnud endast parima. Soovin öelda, et selle piirkonna liikmesriigid tegid väga head koostööd ning meie kalurid ja tööstus pidid paljugi ohverdama, et kindlustada varude jätkusuutlikkus.
Seetõttu olime väga pahased, kui Island ja Fääri saared otsustasid tegutseda ühepoolselt ja suurendasid ise oma kvoote. Sellega lihtsalt ei tohi leppida! Nii töötamegi praegu sellega - minu talitused teevad koostööd kaubandusvoliniku Karel de Guchti kabineti ja talitustega - ning meil on kavas esitada õigusakti ettepanek, et saada õiguslik vahend selliste olukordade vastu võitlemiseks. Mõned vahendid on meil ka praegu, kuid praegu meie käsutuses olevad õiguslikud vahendid käsitlevad vaid värsket kala, sealhulgas makrelli, kuid mitte makrellitooteid, eelkõige mitte kalaõli ja kalajahu, mis on Islandi ja Fääri saarte peamised ekspordiartiklid. Seega peame selles valdkonnas tulemuslikud olema. Komisjon annab endast parima, et tagada, et järgmisel püügihooajal oleks kalavarude jätkusuutlikkus kaitstud.
Teema: Uus Vahemere piirkonna merestrateegia
Vahemere piirkonna Araabia riikides kujunenud olukorrast tulenevaid uusi ülesandeid arvesse võttes on vaja Vahemere piirkonna merestrateegiat, mis on ka ette nähtud 25 meetmest koosnevas Vahemere piirkonna terviklikus tegevuskavas. EL on töötanud välja õigusaktid ja strateegia, mille tähelepanu keskpunktis on mere jätkusuutlik kasutamine, mere ökosüsteemide säilitamine ja nende põhiressursside kaitsmine, mis on olulised merega seonduva sotsiaalse ja majandustegevuse seisukohast.
Kas komisjon kavatseb uue Euroopa-Vahemere piirkonna strateegia raames seada uued merenduspoliitika eesmärgid?
Mida on tehtud Vahemere piirkonda toetavate liidu algatuste tulemusel, näiteks Vahemere reostuse vähendamisel?
Milliseid vahendeid kasutatakse, et hõlbustada kohanemist kliimamuutusega Vahemere piirkonnas ning hoida ära üleujutustest, rannikuerosioonist ja üha suurenevast pinnase seisundi halvenemisest tingitud tõsiseid ohte?
Kuidas sobivad merestrateegiaga kokku energia ülekande projektid Vahemere piirkonnas?
Milliseid meetmeid on ette nähtud ja millel põhineb koostöö Vahemere piirkonna partneritega merelaevanduse tagamisel ja meritsi toimuva ebaseadusliku immigratsiooni vastu võitlemisel?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Tänan Rodi Kratsa-Tsagaropouloud tema küsimuse eest, mis annab meile võimaluse rääkida sellest väga keerulisest olukorrast Vahemere piirkonnas!
Soovin parlamendile teada anda, et hiljuti võttis komisjon vastu teatise "Partnerlus Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel”, mis esitab hulga ettepanekuid hiljutiste sündmuste järel piirkonda tabanud probleemidega tegelemiseks. Nagu teate, on see äärmuslik olukord, mis on väga habras ja väga murettekitav.
Komisjon on väga rahul, et algatus on saanud üldise heakskiidu. Teatis on saanud väga positiivse vastuvõtu osaliseks kõigis liikmesriikides ja ma loodan, et ka parlamendis.
Lubage mul selgitada mõnd meedet, mille oleme seni uue Vahemere piirkonna merestrateegia eesmärgi saavutamise nimel võtnud. Esiteks, rääkides integreeritud merenduspoliitikast, oleme juba kokku pannud töörühma, et välja töötada poliitika, mis hõlmaks kõiki Vahemere rannikuriike ja piirkondlikke konventsioone. Kavatseme arendada seda edasi valdkondadevahelise foorumi kujul, mis tegeleks kõigi merendusega seotud tegevusalade, koostöö ja rahastamisega selles piirkonnas. Selle algatuse osana on meil käsil ka esimene tehnilise abi projekt, mis käivitati Euroopa naabruspoliitika raames ja käsitleb Vahemere piirkonna integreeritud merenduspoliitikat.
Samuti sooviksin parlamendile tutvustada oma hiljutist algatust: käivitasin Vahemere piirkonnas ühise koostööprojekti koos Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni ja Euroopa Investeerimispangaga. Ma usun sellesse algatusse ja loodan, et see on tulemuslik. Kavas on määratleda sihtmeetmed merenduse majanduskasvuks, tööhõiveks ja merehariduseks, mis on Vahemere piirkonna jaoks väga oluline. Samuti tegeleme integreeritud merejärelevalve meetmetega ja kaasame ka erasektori, sest pean seda merendusküsimuste puhul absoluutselt vajalikuks.
Samal ajal kavatseb komisjon toetada kogu Vahemere piirkonna rannavalve foorumi korraldamist. Samuti suurendame oma jõupingutusi kalanduse kontrolli valdkonnas, kasutades selleks koolitusi, töötubasid ja ühiskontrolli koos ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooniga.
Rääkides keskkonnakaitsest ja kliimamuutustest, teeb komisjon praegu ELi tasandil liikmesriikidega koostööd, et saavutada 2020. aastaks liidu mereakvatooriumi hea keskkonnaseisund. Piirkondlikul tasandil teevad EL ja selle liikmesriigid Barcelona konventsiooni raamistikus koostööd Vahemere piirkonna partnerriikidega, et soodustada reostuse ennetamist ja parandada selle likvideerimist kõigis liiduga külgnevates piirkondlikes meredes.
Rääkides rändega seotud probleemidest ja hiljuti piirkonnas toimunud sündmustest, on komisjon võtnud eesmärgi aidata ja toetada ELi liikmesriike, kellel tuleb ootamatult tegeleda suure rändesurvega, ning on valmis mobiliseerima rahalist abi. Praegu tegeleme Välispiirifondi ning võimalik, et ka Tagasipöördumisfondi ja Euroopa Pagulasfondi raames rahanduslike eriolukordade pakettide määratlemisega lisaks 2011. aastaks juba eraldatud rahastamisele.
Rääkides välispiiri valvest, on komisjon pidevas kontaktis Frontexiga, kes on käivitanud ühisoperatsiooni Hermes 2011, et kontrollida ELi välispiiri selles piirkonnas. Samuti on Frontex koos Europoliga alustanud sihtanalüüsi ebakindla poliitilise olukorra võimaliku ärakasutamise riski kohta kuritegelike ja terrorivõrgustike poolt ning jälgib ka ebaseadusliku sisserände voogusid.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Tänan teid, lugupeetud volinik, et kirjeldasite Euroopa Komisjoni plaane ja uusi suuniseid ning et olete võtnud omale isikliku ülesande valmistuda uueks olukorraks Vahemere piirkonnas.
Mul on üks konkreetne küsimus. Kuidas hindate juba käivitunud Vahemere saastest puhastamise ja energia ülekande kavasid ning kuidas need sobivad kokku merenduspoliitikaga ning millist lisandväärtust teie mainitud uued poliitikakavad ja programmid teie hinnangul pakuvad?
Giovanni La Via
(IT) Lugupeetud volinik! Vahemere piirkonna uue kalastuspoliitika kontekstis ning pidades silmas hetk tagasi teie kirjeldatud äärmuslikku kriisi läbi elavate Vahemere lõunakalda riikide olukorda, siis kas usute, et piiriüleses koostöös ühtekuuluvuspoliitika raamistikus suudetakse õiguspäraselt ja ühiselt probleemidega tegeleda ning jõuda piiriülese poliitika ja kalanduspoliitika kaudu kokkuleppele lahendustes, mis aitaksid meil taastada Vahemere kalavarud ja lihtsustada selle majandusharu elavnemist?
Ivo Vajgl
(SL) Austatud juhataja! Sooviksin küsida volinikult küsimuse selle kohta, et paljud Euroopa riigid püüavad määrida oma probleemid, kalanduse probleemid, riigi kaela, mida ametlikult ega õiguslikult ei eksisteeri. Pean silmas Lääne-Saharat.
Komisjon on pikendanud või pigem saanud volitused pidada Marokoga läbirääkimisi kalanduslepingu üle. Kas võiksite selgitada, mis garanteerib selle, et vahendeid, mida me tänu sellele lepingule saame, kasutatakse Lääne-Sahara inimeste kasuks, mitte ainult Euroopa kalurite vajadusteks?
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Nõustun Ingeborg Grässlega, et Vahemere energia ülekande projektiga kaasneb tõepoolest suur reostusoht. Oht tuleneb sellest, et Vahemeri on küllalt suletud ega tuleks võimaliku reostusega toime.
Seega näeb praegune plaan ette suurendada ja parandada meie, komisjoni, koostööd liikmesriikidega. Soovin Ingeborg Grässlele öelda, et volinik Potočnik ja mina läheme järgmisel nädalal Kreekasse, kus meil on kavas korraldada midagi Vahemere reostuse teemal. Samuti soovin talle teatada, et ka Vahemere piirkonna riigid saaksid paremini ennetada ja avastada laevade põhjustatud reostust, osaledes mõnes EMSA satelliidipõhises seiresüsteemis, nagu SafeSeaNet või CleanSeaNet. Meil on need süsteemid olemas ja meil on kavas innustada meie Vahemere-äärseid liikmesriike nendes osalema, et avastada võimalikku laevade põhjustatud reostust.
Soovin öelda, et lisaks meie liikmesriikide ergutamisele kavatseme seda arutelude ja koostöö abil teha ka meie naabrite hulgas, et nimetatud eesmärki täita.
Rääkides piirkondlikust koostööst, on meil tõepoolest kavas mõned selleteemalised algatused ja meil on palju algatusi Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) raames. Lisaks töötame praegu uue strateegiaga, nimelt Aadria mere ja Joonia mere strateegiaga.
Hetkel teeme koostööd Aadria mere ja Joonia mere äärsete liikmesriikide Itaalia, Sloveenia ja Kreekaga, kuid ka teiste selle piirkonna naabritega, nagu Horvaatia, Montenegro ja Albaaniaga. Püüdleme selle piirkonna merenduse koostööstrateegia poole. Sooviksin rõhutada, et sellest saab tõesti võimalus ühtekuuluvusfondide jaoks, nagu austatud parlamendiliige juba ütles.
Lõpetuseks lühike märkus Lääne-Sahara kohta. Tõsi, tundsime suurt muret tegelike abisaajate õiguse üle kasutada raha, mida anname selle kalanduslepingu osana Marokole. Seetõttu oleme palunud Maroko valitsusel anda meile lisaks lepingu üldise rakendamise andmetele ka andmeid lepingu piirkondliku lähenemise kohta ja Maroko eri piirkondades jagamise kohta. Meil on kavas uuendada protokolli aastaseks üleminekuajaks, et teha kindlaks, kas saame seda jätkata või mitte. Nii et liigume väga ettevaatlikult soovitud suunas.
Teema: Teadlaste koolitamine ning kõrgkoolide hindamine innovatsiooniga seotud juhtalgatuse raames
Komisjoni poolt hiljuti avaldatud juhtalgatuses "Euroopa 2020 - Innovatiivne liit” (2. peatükk) viidatakse muu hulgas liikmesriikide kohustusele esitada oma strateegiad piisava arvu teadlaste koolitamiseks, et täita riiklike strateegiliste programmide eesmärgid, ning teatatakse samuti komisjoni kavatsusest toetada samaks aastaks rahvusvahelise mitmemõõtmelise süsteemi väljatöötamist Euroopa kõrgkoolide tulemuste hindamiseks.
Kas komisjon võiks vastata järgmistele küsimustele. Kuidas ta kavatseb garanteerida, et teadusuuringuid puudutav 3% eesmärk saavutatakse täiel määral 2020. aastaks ning et investeeringute puhul ei täheldata liikmesriikide vahel erinevusi? Kas komisjon arvab, et euroalasse kuuluvate liikmesriikide majanduskriis võib ohustada plaanitud eesmärkide saavutamist?
Milliseid kriteeriumeid kavatsetakse kasutada, et hinnata Euroopa kõrgkoole ning määrata kindlaks, millised nendest saavad teadusuuringutes kõige paremaid tulemusi?
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Rääkides teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse 3% eesmärgist, nõuab Euroopa innovatsiooni olukord aruka majanduskasvu toetamist ja pühendumist ühiskondlike probleemide lahendamisele. Innovatsioonitegevuse tulemustabelist nähtub, et EL jääb maha Ameerika Ühendriikidest ja Jaapanist ning Brasiilia ja Hiina on ELile järele jõudmas. Teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse 3% eesmärgil on selle katsumuse ületamisel väga tähtis osa. Euroopa Ülemkogu kutsus liikmesriike üles seadma kaugeleulatuvad ja realistlikud riiklikud eesmärgid, võttes arvesse teadus- ja arendustegevuse investeeringute algset taset ning nende majanduse peamisi struktuuriomadusi.
Eelmisel aastal alustasid liikmesriigid ja komisjon kahepoolseid dialooge. Nüüdseks on peaaegu kõik liikmesriigid pannud paika riiklikud teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse eesmärgid, mis vormistatakse lõplikult riiklikes reformikavades 2011. aasta aprilli lõpuks.
Selle aasta 12. jaanuaril võttis komisjon vastu teatise iga-aastase majanduskasvu analüüsi kohta. See sisaldab nimekirja riiklikest teadus- ja arendustegevuse eesmärkidest, mis on reeglina nii kaugeleulatuvad kui ka realistlikud ja märgivad selle valdkonna kooskõlastamise uue tsükli algust. Hinnatakse riiklikke teadus- ja innovatsioonipoliitikat ning saavutusi eesmärgiga teha kindlaks peamised kitsaskohad, mis takistavad majanduskasvu ja majanduse elavnemist kriisijärgses olukorras, kui tuleb veel arvestada rahaliste piirangutega.
Teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse 3% eesmärgi saavutamiseks ja Euroopa uuenduslikumaks muutmiseks on väga tähtis suurepärane teadusbaas. Kui teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse 3% eesmärk soovitakse saavutada 2020. aastaks, vajab Euroopa veel vähemalt miljonit teadusuuringutega seotud töökohta. Vajatavate uute teadlaste arv on märgatavalt suurem, sest paljud teadlased lähevad selle perioodi jooksul pensionile. Ülikoolide ja muidugi ka tööstuse kõrgetasemelised teadusuuringud on kasulikud laiemale ühiskonnale. Progress on seotud kõrgkoolide kvaliteediga.
Innovatsioonitegevuse tulemustabelis kasutatakse rahvusvaheliselt tunnustatud näitajaid, et hinnata Euroopa saavutusi võrreldes meie konkurentidega. Kolm nendest näitajatest on: uute doktorikraadi omanike arv 1000 elaniku kohta vanusegrupis 25-34 aastat (kvantitatiivne), rahvusvaheliste koostööväljaannete arv miljoni elaniku kohta ning 10% maailmas kõige sagedamini tsiteeritavate väljaannete hulka kuuluvate teaduslike väljaannete osakaal (%) kõigi riigi teadusväljaannete hulgas (mõlemad kvalitatiivsed).
Ameerika Ühendriigid on tugevdanud oma juhtpositsiooni rahvusvaheliste koostööväljaannete seas ja on ELi tasemest 37% kõrgemal. Oodates juunis avaldatavaid teostatavusuuringu tulemusi, toetab komisjon sõltumatu mitmemõõtmelise rahvusvahelise järjestussüsteemi loomist kõrgkoolide tulemuste võrdlemiseks. Uuring ei hõlma vaid teadusvaldkonna tulemusi, vaid ka teiste oluliste valdkondade, nagu innovatsiooni, hariduse, piirkondliku tegevuse ja rahvusvahelistumise omi. Selle lähenemise mitmemõõtmeline iseloom aitab üliõpilastel, poliitikakujundajatel ja ülikoolidel endil valida neid huvitavad mõõtmed ning alusnäitajad ja koostada oma isiklik järjestus, mis on kohandatud nende vajadustele. Sidusrühmad on aktiivselt kaasatud kõikidesse selle teostatavusprojekti etappidesse.
Georgios Papanikolaou
(EL) Suur tänu vastuse eest, volinik! Siiski sooviksin teile meelde tuletada, et kui kavandasime umbes kaheksa aastat tagasi, 2003. aastal Lissaboni strateegiat, oli meie seisukoht üldjoontes sama: peaksime toetuma uuendus- ja teadustegevusele, et tõsta meie majanduse konkurentsivõimet.
Olete olnud volinik üle aasta ja ma usun, et teil on piisavalt kogemust, et meile öelda: mille põhjal julgete uskuda, et saavutame eesmärgi sel korral, uue 2020. aasta strateegia raames, ning et tulemused ei sarnane eelmise strateegia omadega, mis oli kokkuvõttes üks suur ebaõnnestumine.
Seán Kelly
Rääkides kõrgkoolidest, sooviksin volinikult küsida, kas ta on rahul, et Euroopa kõrgkoolidel on nii soov kui ka võime suurendada oma panust, kergitada oma positsiooni maailma mastaabis ja arendada oma suutlikkust üksteisega koostööd teha, et vältida dubleerimist teadustegevuses.
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Mille poolest erineb praegune sellest, mida lubati ja mida seati eesmärgiks Lissabonis? Leian, et kõige tähtsam on see, et uuendused ja teadus on praegu Euroopa poliitika keskmes. Asjale pühendutakse, ning seda mitte ainult komisjonis, liikmesriikides ja parlamendis, vaid ka Euroopa Ülemkogus. Paigas on väga tugev järelevalve, mida on kavas väga hoolikalt ellu viia. Meil on innovaatilise liidu teemal 34 kohustust - mille eest vastutavad minu eri kolleegid -, mille puhul jälgime regulaarselt, millised on edusammud, muutused, areng ja mida on saavutatud ning miks on jäänud midagi saavutamata. Loodame korraldada igal aastal innovatsioonikogu, kuhu kutsume kokku sidusrühmad, et istuda koos maha ja vaadata, mida eelmisel aastal saavutasime.
Nii et meil on praegu väga range järelevalve, mille puudumine oli minu arvates põhjus, miks me Lissaboni strateegia puhul ebaõnnestusime või ei saavutanud seda, mida lootsime saavutada. Samuti on meil iga-aastane majanduskasvu analüüs ning alates nüüdsest ka riiklikud reformikavad, milles liikmesriigid panevad väga selgelt paika, millised on nende eesmärgid ja kuidas nad loodavad need eesmärgid saavutada. Usun, et see on samm edasi, mida vajasime.
Rääkides ülikoolide nüüdisajastamisest, leian, et see on tähtis küsimus, millega peavad minu hinnangul tegelema kõik ELi liikmesriigid. Ei ole piisav, kui meil on paljudes liikmesriikides üks või kaks ülikooli, mis on tipu lähedal. Peame nüüdisajastama oma ülikoolide süsteemi ELis kõigil tasanditel ja vältima sedasorti dubleerimist, mida siin mainiti, kus seni võis iga ülikool tunda, et nemad suudavad omada absoluutselt iga valdkonna tippkeskust. See ei ole võimalik ega kulutõhus ning sellega kaasneb märkimisväärne killustumine ja dubleerimine, mis on just nimelt see, mida püüame vältida.
Ärgem aga unustagem, et komisjonil puudub selles valdkonnas pädevus! Seega ainus asi, mida me saame teha, ja mida volinik Vassiliou' ka hoolega teeb, on selgitada liikmesriikidele, et me ei saa mineviku poliitikaga jätkata. Peame muutuma; peame otsustama, millised on valdkonnad, milles meil - või konkreetsel ülikoolil - on mõtet omada tippkeskust, ja peame paika panema tõelise ülikoolide nüüdisajastamine kava üle kogu liidu.
Teema: Vähene kontrollimine ja suur hulk vigu teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi projektide puhul
Komisjoni vastus küsimusele tõstatab tõsiseid küsimusi seitsmenda raamprogrammi kontrollide tulemuslikkuse kohta. 31. augustiks 2010 olid pädevad talitused viinud 193 osavõtja suhtes läbi kõigest 118 kontrollimist, mis moodustab 0,42% kõigist seitsmendas raamprogrammis osalejatest, samas kui kuuendas raamprogrammis oli see määr 5,7%. See arv on murettekitav, kui arvestada, et enam kui 4% projektide eelarvest on kulutatud ebakorrektselt. Selle suundumuse jätkudes on võimalik, et kogu seitsmendas raamprogrammis on vaja teha finantskorrektsioone enam kui kahe miljardi euro ulatuses.
Kas komisjon võiks vastata järgmistele küsimustele.
Millised on viimased andmed seitsmenda raamprogrammi projektide suhtes tehtud kontrollide arvu ja tulemuste kohta? Millest tuleneb vigade suur arv? Kas komisjoni arvates on tulemused rahuldavad ja meetmed, mis on võetud seitsmenda raamprogrammi halduseeskirjade lihtsustamiseks, piisavad? Milliseid koheseid meetmeid kavatsetakse probleemi lahendamiseks võtta?
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Püüan olla tõlkide suhtes tähelepanelik.
Järelauditeerimise eeltingimus on piisavalt suure arvu abisaajate esitatud kulunõuete olemasolu. Teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise seitsmendas raamprogrammis ehk programmis FP 7 2007-2013 toimub esimene aruandlusperiood 18 kuud pärast projekti algust.
Sellest lähtuvalt jõudis seitsmenda raamprogrammi auditeerimiseks kättesaadavate kulunõuete arv kriitilise massini alles 2010. aastal. Samuti on komisjoni teadusuuringute järelevalvestrateegia kujundatud selliseks, et see pakuks piisavat kindlustunnet, et teadusuuringute kulutused on seaduslikud ja korrektsed kogu mitmeaastase raamprogrammi perioodi jooksul. Eelmise aasta 31. detsembriks oli komisjon sulgenud 345 seitsmenda raamprogrammi auditit, mis hõlmasid 432 seitsmenda raamprogrammi projektides osalejat. Sama perioodi jooksul, pärast seitsmenda raamprogrammi maksete auditeerimist 88 633 047 miljoni euro ulatuses tehti ettepanek teha eksimuste tõttu finantskorrektsioone kuni 4482 miljoni euro ulatuses.
Teadusuuringute raamprogramme rakendatakse peamiselt kulude jagamise toetuste abil, mis tuginevad tegelike abikõlbulike kulude hüvitamisele. Põhioht on see, et abisaajad lisavad oma kuluaruannetesse abikõlbmatud kulud. Ohtu süvendab konflikt kõlblikkuskriteeriumite ja teatavate abisaajate tavaliste kuluarvestustavade vahel, eriti nõue, et abisaajad eraldaksid projektidele personali- ja kaudsed kulud, jättes samas välja paljud artiklid, mida ELi kaasrahastamiseks abikõlbulikuks ei peeta.
Seda silmas pidades avaldas komisjon 2010. aasta aprillis teatise, milles kirjeldas võimalusi teadustegevuse rahastamise eeskirjade ja protseduuride lihtsustamiseks. Eeskirjade ja protseduuride lihtsustamine ja selgitamine võib vähendada eksimisruumi ning suurendada kindlust, et kulutused on korrektsed, kuid hõlbustada ka teadlaste osalemist raamprogrammides ja ELi teaduspoliitika eesmärkide saavutamist.
Jõudnud üksmeelele paljudes küsimustes, mida saaks veel praeguse üldise õigusraamistiku alusel rakendada, võttis komisjon selle aasta 24. jaanuaril lühiajalised lihtsustusmeetmed, mis seisnesid konkreetsetes meetmetes, millel on seitsmenda raamprogrammi projektidele viivitamatu ja tagasiulatuv mõju.
Ioannis A. Tsoukalas
(EL) Austatud juhataja! Soovin tänada volinikku tema üksikasjaliku vastuse eest, kuid sooviksin märkida, et 0,4% suuruse valimi puhul ulatub veamäär 4%ni või kahe miljoni euroni 50 miljardist eurost. Loodan, et mudel ei ole lineaarne ning et 4% auditeerimise korral ei ole meil 40% veamäära. Mõistan aga, et meil on väga raske ühest küljest paluda komisjonil lihtsustada seitsmenda raamprogrammi haldusmenetlusi ja valmistuda kaheksanda raamprogrammi lihtsustamiseks ning samal ajal nõuda rohkem üksikasjalikke auditeid. See tunduks vastuoluline, kuigi ma arvan, et see seda ei ole. Leian, et asjal on ainult üks hea külg: oleme kõik teadustegevusest huvitatud ning teame, et see on Euroopa ja liikmesriikide ainus lootus.
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Usun, et meie eesmärk peab olema hoida asjad meie sidusrühmade jaoks võimalikult lihtsad ja tagada - nii palju, kui see on võimalik -, et abisaajad saavad üks ühele rakendada oma tavapäraseid tööjõukulude arvestustavasid, vältides vajadust kasutada paralleelset raamatupidamissüsteemi, nagu neil seni on tulnud teha. See toob arusaadavalt kaasa keerukuse ja veaohu. Lõpuks lepime sellega - ja ma arvan, et kõik peavad sellega leppima -, et teadlased ei soovi olla seotud ELi vahendite väärkasutusega. Pigem huvitab neid tõeline puhas teadustöö, millega nad tegelevad ja mis võib viia imeliste uuendusteni, mida me riikides näha võime, ja seda mitte ainult Euroopas vaid tõepoolest kogu maailmas. Seega teeme olukorra sidusrühmade jaoks võimalikult vähem keerukaks, võimalikult lihtsaks.
Teema: VKEde osalemine Euroopa teadus- ja innovatsioonitegevuses
9. veebruaril 2011 avaldas komisjon rohelise raamatu "Probleemid ja võimalused: ELi teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamise ühise strateegilise raamistiku arendamine”. Pärast avalikku arutelu koostab komisjon ühise strateegilise raamistiku, mille eesmärgiks on suunata teadust ja innovatsiooni ühiskonna aktuaalsetele probleemidele vastuseid otsima, lihtsustada juurdepääsu teadusuuringuteks ja innovatsiooniks mõeldud ELi vahenditele, lühendada teadustöö tulemuste turule jõudmise aega ning kaasata Euroopa ettevõtteid veelgi rohkem teadus- ja innovatsioonitegevusse. Euroopa 2020. aasta strateegia raames on EL seadnud endale eesmärgiks suurendada 2020. aastaks teadus- ja arendustöö kulutusi 3%ni SKPst. Teades, et erasektor saab teadust ja innovatsiooni rahastada ainult piiratud määral, sooviksin komisjonilt küsida järgmist. Milliseid meetmeid näeb komisjon ette erasektori osaluse suurendamiseks Euroopa teaduse ja innovatsiooni rahastamisel? Milliseid meetmeid näeb komisjon ette selleks, et aidata VKEdel ületada takistusi juurdepääsul ELi teaduse ja innovatsiooni rahastamisvahenditele? Kas komisjon kavatseb reserveerida ELi rahastamisvahenditest kindla osa VKEde jaoks?
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Komisjon on võtnud eesmärgi lihtsustada väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate ligipääsu ELi teadus- ja innovatsiooniprogrammide rahastamisele ning aidata neil oma innovatsioonitegevuse vilju lõpuks ka turule tuua.
See on komisjoni jaoks prioriteet, nagu on öeldud eelmise aasta 6. oktoobril vastu võetud teatises "Innovatiivne liit”, 2008. aasta juunis vastu võetud Euroopa väikeettevõtlusalgatuses "Small Business Act” ja selle aasta 23. veebruaril vastu võetud väikeettevõtlusalgatuse "Small Business Act” läbivaatamises.
Lisaks määratles roheline raamat "Probleemid ja võimalused: ELi teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamise ühise strateegilise raamistiku arendamine” tulevase ELi teadus- ja innovatsioonitegevuse toetamise põhiküsimused, sealhulgas hulga konkreetseid küsimusi, kuidas vastata paremini VKEde vajadustele.
Ühise strateegilise raamistiku üldeesmärk on muuta ELi programmides osalemine lihtsamaks ja atraktiivsemaks, seda eelkõige VKEde jaoks. Tulevikku silmas pidades tuleb selles kontekstis tegeleda järgmiste oluliste punktidega: ühine portaal koos ühtsete IT-platvormidega, standardsemad eeskirjad, tõhusam rahastamisvahendite pakett, mis kataks kogu innovatsiooniahela, ning lihtsamad ja järjepidevamad protseduurid rahastuse saamiseks.
Pärast rohelise raamatuga seotud arutelu esitab komisjon selle aasta lõpuks oma seadusandlikud ettepanekud ühise strateegilise raamistiku arendamiseks. Me oleme juba kasutusele võtnud värskeimas seitsmendas raamprogrammis (FP7) esitatud töökavasid - hulga konkreetselt VKEdele suunatud meetmeid, sealhulgas eelarvelised eraldised. Hinnanguliselt kasvab VKEde osakaal eelarves praeguselt 14,3%lt üle õigusaktis sätestatud 15% eesmärgi. VKEd vajavad toetust, mis oleks neile lähedal. Lihtsamat ligipääsu seitsmendale raamprogrammile pakub Euroopa ettevõtlusvõrgustik, mis on komisjoni ja ligi 600 äriühingu, nagu kaubandus- ja tööstuskojad, käsitöönduskojad, innovatsiooniagentuurid ja piirkondliku arengu asutused, vaheline partnerlus. Täpsemalt toetab see võrgustik vastavalt kokkulepitud suunistele lisaks ja koostöös liikmesriikide seitsmenda raamprogrammi kontaktpunktidega VKEsid, aidates suurendada teadlikkust, tõstes suutlikkust raamprogrammis osaleda, kaasates uusi VKEsid raamprogrammi ettepanekutesse, aidates otsida partnereid, viies ellu VKEdele suunatud ühistegevusi ning korraldades konsultatsioone VKEsid puudutavate teemade kaasamise kohta tööprogrammides. Võrgustiku toel suutis mitusada VKEd esitada oma ettepanekud seitsmenda raamprogrammi kohta.
Zigmantas Balčytis
Austatud juhataja! VKEde ligipääs ELi teadus- ja innovatsioonivahenditele on raskendatud. Nad kas ei saa laenu, et tagada kaasfinantseering, või on kaasnev bürokraatia nende jaoks liiga suur koorem. Kas komisjonil on kavas välja töötada ühtne ja lihtne eeskirjade kogum, et suurendada VKEde osalust ELi teadusprogrammides? Kas komisjon kavatseb eraldada näiteks 30% ELi teadusvahenditest just VKEdele?
Máire Geoghegan-Quinn
komisjoni liige. - Selle aasta 24. jaanuaril võeti vastu kolm konkreetset viivitamatu mõjuga meedet ELi teadustoetuste haldamise kohta seitsmenda raamprogrammi (FP7) raames, ning igaüks neist vastab otseselt FP7 programmis osalejate ja võimalike osalejate korduvalt väljendatud muredele. Üks on muuta paindlikumaks viisi, kuidas arvutatakse personalikulu. Teine on see, et VKEde omanikud, kelle palgad ei olnud ametlikult nende raamatupidamisaruannetes registreeritud, saavad nüüd hüvitist kindlasummaliste maksete abil. Ebakõlade kaotamisse on kaasatud kõrgematest ametnikest koosnev juhtrühm, kuhu kuuluvad liikmed kõigist komisjoni talitustest. See on väga oluline juba olemasolevate eeskirjade kohaldamiseks.
Töötasime välja konkreetselt VKEdele suunatud e-õppe platvormi. See käivitub internetis sel aastal ja selle eesmärk on lihtsustada teadus- ja arendusprojektide kättesaadavust VKEde jaoks. Selle töö tulemusi uurides saab kasutaja tasuta Interneti-põhist koolitust ja talle kohandatud teavet ning väga oluline aspekt on ka suhtlusfoorum. Kõik see kokku parandab oluliselt VKEde olukorda ja muidugi ei ole mul kahtlustki, et tänu ühisele strateegilisele raamistikule saame veel muid väga häid ideid selle kohta, mida saame veel nende aitamiseks teha.
Teema: Õhusaaste Saksamaa suurlinnades
Kuidas hindab komisjon õhusaaste olukorda Saksamaa suurlinnades, näiteks Münchenis, ja milliseid meetmeid ta soovitab?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Välisõhu kvaliteeti käsitlevates direktiivides sätestatakse paljude saasteainete mitmesugused piirtasemed, mille saavutamiseks on seatud eri tähtajad. Lisaks heade tavade edendamisele rakenduskomitee koosolekutel ja muudel foorumitel suunab komisjon oma jõupingutused selleks, et kontrollida, kas direktiivis sätestatud piirtasemetest ka tegelikult kinni peetakse.
Alates 1996. aastast on direktiivis nõutud, et liikmesriigid arendaksid ja rakendaksid üldist strateegiat, sealhulgas lühi- ja pikaajalisi meetmeid. Viimane tüüp on eriti oluline selliste olukordade lahendamiseks, kus on oht ületada näiteks tahkete osakeste (PM10) piirtasemeid. Niipea kui ületatakse piirtase ja lubatud ületamismäär, tuleb koostada kavad, et näidata, kuidas tähtaja jooksul vastavus saavutatakse.
Kuigi õhukvaliteedi kavad tuleb edastada komisjonile kahe aasta jooksul alates ületatud taseme mõõtmisest, lasub õhukvaliteedi kavades sisalduvate meetmete valiku pädevus ja vastutus täielikult liikmesriikidel. See vastab subsidiaarsuse põhimõttele ja tunnustab asjaolu, et riiklikel ja/või kohalikel ametiasutustel on parim positsioon teha kindlaks kõige tõhusamad ja kohalikele oludele sobivad meetmed, et vähendada oma õhukvaliteedipiirkondade kõrget kontsentratsioonitaset.
Komisjoni vastavuse kontrollimine keskendub peamiselt sellele, kas peetakse kinni piirtasemetest, mitte niivõrd sellele, kuidas seda tehakse. Saksamaa esitatud viimased andmed 2009. aasta kohta kinnitavad, et 70 umbes 80 õhukvaliteedipiirkonnast iseloomustab jätkuvalt tahkete osakeste piirtasemete ületamine. Enamiku piirkondade puhul pikendati vastavuse tähtaega selle aasta 11. juunini, sest nad olid koostanud õhukvaliteedi kava koos selge ajakava ja meetmetega, mis näitasid, kuidas vastavus piirtaseme tähtpäevaks saavutatakse. München on üks neist piirkondadest. Ajapikendust anti tingimusel, et pädevad ametiasutused kohandavad õhukvaliteedi kava nii, et selles sisalduksid lühiajalised meetmed, mille abil saab tõhusalt kontrollida ja vajaduse korral peatada selliseid tegevusi, mis suurendavad piirtasemete ületamise ohtu.
Rääkides lämmastikdioksiidist, leiab komisjon, et paljudel liikmesriikidel tuleb sellega seoses silmitsi seista sarnaste probleemidega nagu tahkete osakeste puhul. Piirtasemete ületamised, mis toimusid enne 2010. aastat (võimalik, et pikendatakse 2014. aasta lõpuni), ei kujuta endast praegu Euroopa õigusaktide rikkumist, kuid toovad kaasa kohustuse koostada õhukvaliteedi kava. 2010. aasta andmete esitamiseks on liikmesriikidel aega 2011. aasta septembrini.
Bernd Posselt
(DE) Aitäh Teile, Janez Potočnik, väga hea ja täpse vastuse eest! Mul on kaks lühikest lisaküsimust. Esiteks, kas komisjon kontrollib, et üksikud liikmesriigid rakendavad tõepoolest samu kriteeriumeid ja viivad meetmeid ellu võrdse rangusega, või esineb siin erinevusi? Teiseks, kas teil on konkreetseid ettepanekuid õhusaaste vähendamiseks - vähemalt linnades?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Kriteeriumid on kõigile riikidele samad. On tõsi, et sõltuvalt geograafilistest tingimustest tuleb mõnes linnas, näiteks Itaalias Milanos samade kriteeriumite saavutamiseks vahel näha rohkem vaeva kui muudes linnades. Väga tähtis on aga, et kõigile Euroopa Liidu kodanikele oleks tagatud sama tervishoiu ja kaitse tase. See on siinkohal probleem.
Muidugi, kui on piirkonna või regiooni spetsiifilisi probleeme, pöörame sellele tähelepanu ja püüame koostöös ametiasutustega nende probleemidega tegeleda, et leida sobivad lahendused. Meie eesmärk on panna alati paika siht ja leida lahendus või - kui soovite - olla rangelt toetav ja toetavalt range.
Mis puudutab teist küsimust, siis me ei anna tavaliselt konkreetseid soovitusi ühelegi linnale ega piirkonnale lihtsalt seetõttu, et usume, et sealsete ametiasutuste positsioon on palju parem ja nad tunnevad olukorda palju paremini kui meie. Me tõepoolest kontrollime, kas piirtasemetest peetakse kinni, kuid tavaliselt on tulemuslik selline standardlähenemine, milles on ühendatud eri meetmed, millest mõned on orienteeritud pigem lühemale perspektiivile ja teised struktuursemad.
Juhataja
Meie järgmine küsimus tuleb Karin Kadenbachilt, keda täna asendab Kriton Arsenis.

Teema: ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia
2010. aastal, mis oli rahvusvaheline bioloogilise mitmekesisuse aasta, võttis Euroopa Ülemkogu vastu ELis bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ambitsioonika visiooni 2050. aastaks ja eesmärgi 2020. aastaks. Seejärel võtsid maailma riikide valitsused bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni raames vastu ambitsioonika ülemaailmse visiooni ja 2020. aasta ülesande bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks, samuti strateegilise kava, milles seati 20 eesmärki.
Millal kavatseb komisjon avaldada ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia, milles on ära toodud ambitsioonikad meetmed, mille abil saavutada ELi ja ülemaailmsed bioloogilise mitmekesisuse säilitamise eesmärgid?
Kas komisjon võib kinnitada, et uues strateegias nõutakse edasiste negatiivsete muutuste ärahoidmist kõikide kaitsealuste elupaikade ja liikide kaitsestaatuse osas kogu ELis, nii Natura 2000 aladel kui ka mujal, aastaks 2020, et taastada 2050. aastaks kõikide elupaikade ja liikide soodne kaitsestaatus?
Missuguseid konkreetseid meetmeid kavandatakse ELi keskkonnaõiguse rakendamise parandamiseks, lisaks käimasolevale kohtunike koolitamisele ja suunisdokumentidele, millest komisjon varem teada andis? Kas komisjonil on kavas luua ELi keskkonnajärelevalve rühm ja võtta vastu õigusakte keskkonnajärelevalve kohta, nagu Euroopa Parlament on nõudnud?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Komisjon viimistleb praegu uut ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiat, mis annab raamistiku tegevuseks, mille eesmärk on panna järgmise kümnendi jooksul piir bioloogilise mitmekesisuse hävimisele. Loodame strateegia vastu võtta mai alguses. Kuna strateegia eelnõu on veel komisjonis sisekonsultatsiooni faasis, ei saa ma selle sisu puhul väga detailidesse laskuda. Kuid saan teile sellegipoolest kinnitada, et see vastab nii eelmisel aastal nõukogu seatud ELi nõudlikule ülesandele kui ka ülemaailmsetele kohustustele, millele EL eelmise aasta oktoobris Nagoyas bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni raames alla kirjutas.
Strateegia raamistiku moodustab kuus alleesmärki, millest igaüks keskendub mõnele peamisele bioloogilise mitmekesisuse edendajale ja bioloogilist mitmekesisust ohustavale probleemile: looduskaitse, taastamine ja keskkonnasõbralik infrastruktuur, põllumajandus ja metsandus, kalandus, invasiivsed liigid ja Euroopa Liidu panus ülemaailmsesse bioloogilisse mitmekesisusse.
Strateegiat toetab oluliselt ELi olemasolevate õigusaktide rakendamine, sealhulgas Natura 2000 võrgustiku tõhus ja piisavalt rahastatud majandamine. Samuti on oluline hinnata, kuidas võivad sellele strateegiale vajalikku toetust pakkuda ühise põllumajanduspoliitika ja ühise kalanduspoliitika reformid ning tulevane ühtekuuluvuspoliitika. ELi 2020. aasta põhieesmärk nõuab bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemide vähenemise ning ökosüsteemide pakutavate teenuste vähenemise peatamist.
Seetõttu saan teile kinnitada, et tulevane strateegia sisaldab selle eesmärgi saavutamiseks vajalikke meetmeid. See hõlmab meetmeid, mille eesmärk on parandada linnudirektiivi ja elupaikade direktiivi rakendamist ning tagada, et astutakse märkimisväärseid samme selle suunas, et saavutada Euroopa tähtsusega liikide ja elupaikade soodne kaitsestaatus. Rääkides ELi keskkonnateemaliste õigusaktide rakendamisest ja jõustamisest üldisemalt, kavatseb komisjon võtta sel aastal vastu uue selleteemalise teatise. Eesmärk ei ole asendada olemasolevaid asjakohaseid teatisi, vaid pigem neid edasi arendada, keskendudes kogu üldisele struktuurile ja teadmistele, mis selle keskkonnaõigustiku rakendamise aluseks on.
Selle algatuse kontekstis tuletame üksikasjalikult meelde kõik võimalused tugevdada järelevalvet ja kontrolli ELi tasandil ning riiklikke kontrollisüsteeme. Peab ütlema, et ELi keskkonnajärelevalve õiguslik raamistik on viimastel aastatel juba paranenud, eelkõige tänu sellele, et vastu võeti soovitus, milles sätestati liikmesriikide keskkonnajärelevalve miinimumkriteeriumid, kuid ka tänu eri sätete lisamisele valdkondlikesse keskkonnateemalistesse õigusaktidesse.
Teatist alles koostatakse ja selle täpse sisu suhtes ei ole veel kokkulepet saavutatud. Konsulteerime sidusrühmadega, sealhulgas parlament, selle asjakohaste komisjonide kaudu, nii et parlamendiliikmed saavad võimaluse väljendada oma seisukohti ja aidata dokumendi koostamisele kaasa.
Kriton Arsenis
Tänan teid üksikasjaliku vastuse eest, volinik! Ootame huviga uut ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiat ja kindlasti on parlamendil sel teemal hulk ideid, mille me teemaks võtame.
Rääkides lähemalt arutluse all olnud Nagoya ja strateegia teemast, siis kas võiksite kommenteerida, millised on meie edusammud Nagoya otsuste ja eelkõige kasu jagamist käsitleva protokolli elluviimisel. Mida on saavutatud? Millised on tähtajad? Kas on mingit arengut merekaitsealade vallas? Seda tuuakse Nagoya eesmärkides eraldi välja. Kuidas meil selles valdkonnas läheb?
Samuti mainisite, et bioloogilist mitmekesisust püütakse silmas pidada ühises põllumajanduspoliitikas, mis on üks vahendeid, mille abil me bioloogilist mitmekesisust kaitsma peame, kuid parlament on palunud kaitsta ka põlisloodust ja maanteede vabu alasid. Lõpetuseks vajame tõhusamat suhtlust Natura 2000 alade teemal, seda eriti talunike jaoks. Mida kavatsete selles valdkonnas teha?
Bernd Posselt
(DE) Lugupeetud volinik, sooviksin teile esitada vaid ühe küsimuse! Kas keskendute eelkõige looduskaitsele ning metsloomade ja taimede kaitsele või peate silmas ka ajaloolisi koduloomaliike ning põllukultuure, mille mitmekesisus on samuti väga suures ohus?
Gerben-Jan Gerbrandy
Sooviksin lisada ühe mõtte. Räägime bioloogilisest mitmekesisusest. Üks probleem, mis on mõnes liikmesriigis, sealhulgas minu riik, praegu päevakorral, on püüd saada Euroopa Liidult looduskaitset käsitlevate õigusaktide suhtes madalamaid eesmärke. Sooviksin tõesti teada, kas volinik nõustub minuga, et võiksime otsustada madalamate eesmärkide kasuks või peaksime kinni pidama praegustest.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Rääkides Nagoyast ja meie edusammudest, võib öelda, et kasu jagamist käsitleva protokolli osas on areng küllalt hea, seega probleemi ei ole. On väikesed probleemid tõlkega, kuid peamise sisu poolest oleme joonel, ning meil on juba kavas alustada õigusaktide ettevalmistamist pärast allkirjastamist, et me saaks siis ratifitseerimise juurde edasi liikuda. See võtab veidi aega, kuid ma ei näe suuri takistusi.
Rääkides merekaitsealadest, oleme jätkuvalt plaanitust taga. Püüame arengut kiirendada ning Nagoyas võetud kohustuste tõttu tuleb meil Euroopas teha rohkem kui praegu - seda ka Natura 2000 enda ja seatud eesmärkide tõttu.
Mis puudutab ühise põllumajanduspoliitika ja Natura 2000 rahastamist, annan ma endast parima, et tagada selle väga hea esindatus esimeses ja kolmandas sambas ning et bioloogiline mitmekesisus saaks vajaliku tähelepanu tulevases ühises põllumajanduspoliitikas. Volinik Cioloş, volinik Hedegaard ja mina valmistasime ette ühise kirja, mille saatsime viimasele keskkonnaministrite nõukogule. Selles kirjas leppisime kokku teemades ja suunas, milles tahame edasi liikuda.
Vastuseks Berndt Posselti esitatud küsimusele: praegune Natura 2000 kaitse seisneb kokkuleppes kaitsta umbes 18% Euroopa territooriumist niinimetatud Natura 2000 alade kujul, lisaks on meil kaks direktiivi. Üks on lindude direktiiv ja teine elupaikade direktiiv, milles on selgelt sätestatud, mida kaitstakse, kuidas, mis tasandil ja nii edasi. Nii et põhimõtteliselt on tegu küllalt ulatusliku õigusaktiga ja see ei hõlma vaid konkreetseid ohustatud või kaduvaid liike. Tahame tegutseda nii, et meil oleks ulatuslik kaitse, kuid tõsiasi on see, et paljud ELi alade liigid, mida peetakse ohustatuks, on väga halvas seisus, mistõttu peame kindlasti tegema rohkem.
Rääkides eesmärkidest, on vastus küllalt lihtne. Praegusel hetkel ei peaks me keskenduma eesmärkide vähendamise küsimusele, vaid pigem olulisele Natura 2000 rakendamise küsimusele, mis tähendab halduskavade ettevalmistamist ja piisava rahastamise reserveerimist. Praegust olukorda arvestades ei ole see lihtne, kuid see on kahtlemata üks viis tulevaseks rahastamiseks.
Teema: Jäätmekäitlus Kreekas
Komisjon teatab oma 9. augusti 2010. aasta vastuses küsimusele, et prügilasse ladestamine on jäätmete käitlemisel äärmuslik ja kõige puudulikum lahendus. Kreekal on kavas toetada 61 prügila ehitamist, milleks antakse kaasrahastamist. Selline kava on mõistetavalt esile kutsunud kohalike elanike proteste mitmes piirkonnas (Lefkimi, Grammatiko ja Keratea, millest viimases on olukord eriti äärmuslik), kus ollakse sunnitud nimetatud "äärmusliku ja kõige puudulikuma” lahendusega leppima. Ajakirjanduse, keskkonnakaitseorganisatsioonide, parteide ja kohalike omavalitsuste hinnangul on valitsuse kangekaelne soov sundida peale niisugust jäätmete kogumise ja käitlemise tehnoloogiat ja meetodeid seotud teatavate ettevõtjate huvidega ning mõned näevad selles uue poliitilis-majandusliku skandaali algmeid.
Kas komisjon võiks vastata järgmistele küsimustele. Kas komisjon peab, sõltumata üksikute riikide valikust, ökoloogia ja keskkonnakaitse seisukohast eelistatavaks keskkonnakaitseorganisatsioonide (WWF, Greenpeace, SOS Mediterranean jne) soovitust, et majapidamised sorteeriksid jäätmeid tekkekohal, selle asemel et ringlussevõtt toimuks sorteerimiskeskuste kaudu? Kas komisjon asub viivitamata neid ettepanekuid uurima ja saadab asjaomastesse piirkondadesse esindaja, kes kohtuks kõigi huvirühmadega?
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Uues jäätmete raamdirektiivis sätestatakse jäätmekäitluse viieastmeline hierarhia. Kõige soovitatavamaks variandiks peetakse jäätmete ennetamist, millele järgneb jäätmete ettevalmistus korduskasutamiseks, ringlussevõtuks ja muudeks taaskasutusviisideks, sealhulgas energia tootmiseks; ladestamine, näiteks prügilasse, on viimane võimalus. Konkreetsete jäätmevoogude puhul on võimalikud kõrvalekalded sellest hierarhiast.
Siiski peaksid hierarhiast kõrvale kalduvad liikmesriigid seda piisavalt hästi põhjendama. Seetõttu peavad liikmesriigid jäätmehierarhia kõige alumist viisi, jäätmete ladestamist prügilatesse, pidama kõige vähem soovitatavaks jäätmekäitlusviisiks.
Jäätmematerjali, nagu paber ja klaas, kõrge puhtuseaste on eeltingimus jäätmete kasutamisel tööstuses teisese toormena. Seetõttu on taaskasutatavate jäätmevoogude eraldi kogumine tekkekohas tavaliselt jäätmete kogumise kõige soovitatavam viis. Jäätmete raamdirektiivi alusel on liikmesriigid kohustatud viima 2015. aastaks sisse paberi, metalli, plasti ja klaasi eraldi kogumise. Taas on jäetud ruumi teatavaks paindlikkuseks: liikmesriigid võivad kohandada oma jäätmekogumissüsteeme konkreetsetele riiklikele tingimustele, eriti juhtudel, kus saadaval on väga tõhus ja kõrgelt arenenud sorteerimistehnoloogia. Ent sellise tehnoloogia puudumisel on jäätmete eraldi kogumine tekkekohas odavaim ja lihtsaim meetod saada jäätmetest kvaliteetset teisest tooret.
Kreekal on suuri probleeme ebaseaduslike prügilatega ja nagu te teate, tunnistas Euroopa Kohus Kreeka 2005. aastal süüdi suure arvu selle territooriumil tegutsevate ebaseaduslike prügilate tõttu. Probleem ei ole veel lahendust leidnud. 2010. aasta detsembris esitasid aga Kreeka ametiasutused tegevuskava, mille järgi suletakse kõik ebaseaduslikud prügilad selle aasta juuni lõpuks. Komisjon toetab seda kava, sealhulgas uute prügilate rajamist, tingimusel, et see on viimase võimalusena vältimatu, et hoida alal jäätmete kõrvaldamise võrgustikku, mis oleks kooskõlas kohustuslike Euroopa õigusnormidele vastavate sanitaarnõuetega.
ELi prügiladirektiivi nõuetele vastavate prügilate rajamine on iseenesest juba samm edasi võrreldes ebaseadusliku jäätmete kaadamisega. Komisjon innustab Kreeka ametiasutusi lõpetama prügilate projekteerimist ja rajamist, ka saavad need programmid juba praegu ELi fondidest abi. Kreeka peab aga võtma püsivalt edasisi meetmeid ja eemalduma prügilate kasutamisest peamise jäätmekäitlusviisina, liikudes tänapäevase jäätmekäitluspoliitika poole, mis tugineb taaskasutusele ja ringlussevõtule.
Värskeima Eurostati statistika andmeil ladustatakse Kreekas 82% olmejäätmetest prügilatesse, samas kui Euroopa Liidu keskmine on 38%. Samuti on Kreeka ringlussevõtu sektori tõhusus väga madal ning ringlusse läheb vaid 17% olmejäätmetest.
Jäätmedirektiivi rakendamine on prioriteet nii komisjonile kui ka mulle isiklikult. Jälgime liikmesriikide jäätmepoliitikat, hinnates liikmesriikide jäätmekäitluskavu. Ootame Kreekalt uuendatud jäätmekäitluskava. Lisaks jälgime hoolikalt Kreeka tegevuskava rakendamist ja kõigi ebaseaduslike prügilate sulgemise edukust, sealhulgas ELi rahastatud projektide kava.
Samuti jälgime ELi vahendite kasutamist, et tagada, et rahastatavad projektid vastavad meie jäätmeid käsitlevates õigusaktides sätestatud eesmärkidele ja nõuetele. Kreeka puhul on esmatähtis vähendada prügilate osatähtsust ja suurendada ringlussevõttu, kasutades eraldi kogumist ja ringlussevõetavaid materjale.
Nõuetekohast jäätmekäitlust peaks nägema kui võimalust, sest see aitab luua ettevõtteid ja töökohti kogu riigis. Samuti on oluline saavutada uued ressursipiisavuse eesmärgid, rakendades parimaid tavasid.
Lõpetuseks pean ütlema, et lendan homme Kreekasse, kus osalen kahepäevasel täisvisiidil ja kindlasti arutame seal üksikasjalikult ka kõiki mainitud küsimusi.
Nikolaos Chountis
(EL) Austatud juhataja! Voliniku viimane märkus annab mulle pisut lootust. Lugupeetud volinik, kuna sõidate homme Kreekase, peaksite külastama piirkonda Ateena lähedal, kus on prügila tõttu toimunud igapäevased haavatute ja muude vahejuhtumitega kokkupõrked elanike ja politseijõudude vahel, kes on seal viibinud juba neli kuud; seda arvesse võttes peame prügilad sulgema, nagu te ka selgitasite.
Küsimus on järgmine. Kui see on kõige vähem soovitatav lahendus, siis miks annate oma heakskiidu keskkonnamõju hinnangutele, kui paljudes prügilates, mida te tõenäoliselt ka külastada plaanite, jõuavad jäätmed põhimõtteliselt ojadesse välja. See on skandaalne ja kui te ei sekku, kui te ei pane piiri sellele majanduslikule skandaalile, sest neid rajatisi on kaasrahastanud Euroopa Liit, on keskkonnakahju vältimatu.
Palun sekkuge viivitamatult, sest olukord ei ole nii teoreetiline, nagu selgitasite. Kuidas asi ka ei oleks, tänan ma teid.
Janez Potočnik
komisjoni liige. - Mul on kavas nendesse kohtadesse Ateena lähedal minna. Esimesel päeval on kavas arutelu kolme Kreeka parlamendi komisjoniga ja me võtame arutluse alla kindlasti ka selle teema. Olen sellest ja olukorra keerulisusest teadlik. Peaksin vist selgitama, miks me pooldame ja isegi kaasrahastame mõnd prügilat, kuigi peame seda jäätmekäitlusviisi jäätmehierarhias vähim eelistatud võimaluseks.
Esimene ja kõige tähtsam asi, mida tuleb arvesse võtta, on inimeste tervis, nii et peame olema veendunud, et seda kaitstakse igal võimalikul viisil. Pean tähtsaks seda, et me kindlasti otsiksime ja püüaksime leida parimaid võimalusi, kuid vahel on lihtsalt vaja läheneda eesmärgile samm-sammult.
Üle Euroopa kogutud andmetest on näha, et kui riigis hakatakse jäätmete eraldi kogumisega korralikult tegelema, on sealt lühike maa väga kõrge ringlussevõtu ja väga madala olmejäätmete prügilasse ladustamise tasemeni. Seega on eraldi kogumine fundamentaalse tähtsusega ning kui seda tehakse hästi, edeneb ka ülejäänu kiiresti. Kahjuks on aga prügila vahel jätkuvalt ainus võimalik lahendus ning kui tahame selles kontekstis hoolitseda inimeste tervise eest, peame jätma selle võimaluse.
Juhataja
Ajapuudusel vastamata jäänud küsimustele vastatakse kirjalikult (vt lisa).
Sellega on infotund lõppenud.
(Istung katkestati kell 20.20 ja jätkus kell 21.00)
