Hållbar användning av bekämpningsmedel - Utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en gemensam debatt om
betänkandet av Christa Klaß, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om ramdirektivet om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå hållbar användning av bekämpningsmedel (06124/5/2008 - C6-0323/2008 -, och
betänkandet av Hiltrud Breyer, för utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, om ramdirektivet om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (11119/8/2008 - C6-0326/2008 -.
Christa Klaß
föredragande. - (DE) Fru talman, fru kommissionsledamot Vassiliou, herr kommissionsledamot Dimas, mina damer och herrar! I dag har vi resultatet av de många diskussioner och förhandlingar som ibland genomfördes med starka känslor och som vi får möjlighet att rösta om i morgon. Vi har inte gjort det enkelt för oss. Vi har kämpat för att hitta den rätta lösningen i våra förhandlingar med rådet och kommissionen. Vi har konstaterat att forskningen inte alltid leder oss i rätt riktning genom entydiga forskningsresultat. Mer vetenskapligt stöd behövs för att analysera effekterna av den nya lagstiftningen. Först vill jag uppriktigt tacka alla som bidrog till detta positiva resultat med konstruktiva förslag, mina kolleger här i parlamentet, Europeiska kommissionen, det franska ordförandeskapet - det är synd att det tjeckiska EU-ordförandeskapet inte är här i kväll - men tack också till personalen.
Med det nuvarande direktivet om hållbar användning av växtskyddsmedel tar vi ett stort steg mot större överensstämmelse i EU:s miljö- och konsumentskyddslagstiftning. Hållbarhet som det övergripande konceptet för EU:s jordbruk kommer att garantera hälsosam mat och miljö. För första gången kommer hanteringen av växtskyddsmedel att harmoniseras på EU-nivå. Den grundläggande principen ”så lite som möjligt och så mycket som nödvändigt” förutsätter breda och goda kunskaper. Växtskyddsmedel är faktiskt medicin för växter. De måste användas korrekt för att vara effektiva - rätt produkt och rätt dos vid rätt tillfälle. Här måste också övervägas om kemiskt växtskydd är nödvändigt eller om mekaniska åtgärder skulle vara bättre. Att välja bästa teknik och testad utrustning för spridning kommer att bidra till att skydda miljön och användaren och till en lämplig drift genom bra skördar. Medlemsstaterna kommer att lägga fram åtgärder i sina nationella åtgärdsplaner för att minska användningen av växtskyddsmedel.
Det främsta målet är att minska riskerna. Tillämpningen av allmänna grundprinciper i integrerat växtskydd kommer att bli obligatoriska för hela Europeiska unionen från 2014. Efterlevnaden av bestämmelserna i ramdirektivet för vatten är högsta prioritet. Medlemsstaterna kommer att inrätta buffertzoner nära vattenansamlingar som måste anpassas till hur jordegenskaper och geografiska förhållanden ser ut. Lokala myndigheters användning av växtskyddsmedel och användningen i skyddade områden kommer att minimeras och, om så behövs, stoppas. Det finns regler för kontroll av utrustning och regelbundna underhållsintervaller kommer att fastställas. Riskreduktion innebär att professionella användare måste genomgå grundlig och kontinuerlig utbildning i användningen av växtskyddsmedel. Privata användare som saknar specifik utbildning och kan förorsaka skador i privata trädgårdar vid felaktig användning måste informeras av välutbildad försäljningspersonal när de köper växtskyddsmedlen.
Detta direktiv innebär att regler som tidigare skilde sig åt i de olika medlemsstaterna kommer att anpassas till en hög, gemensam nivå. De föreslagna åtgärderna kommer att vara fördelaktiga för miljön, konsumenterna och användarna. Lika förutsättningar över hela EU kommer att garantera lika säkerhetsstandarder och lika produktionsvillkor. Ämnen som visat sig vara skadliga för hälsan kommer inte att godkännas, det är vi överens om. Men ett förbud måste grundas på vetenskapligt välgrundade forskningsresultat och inte på politiska dogmer. Vi måste också ta hänsyn till exponeringen eftersom det är samma sak med bekämpningsmedel som med så många andra saker i livet, det är dosen som skapar förgiftningsfaran. En huvudvärkstablett är en gudagåva, men om du tar 20 blir de hälsofarliga, till och med livshotande.
Vi har nått en bra kompromiss. Den kommer att bidra till att harmonisera miljöpolitiken och den ekonomiska politiken och jag hoppas att vi kan lyfta fram våra krav i en enhällig omröstning i morgon.
Jag vill nämna en punkt av mer teknisk karaktär och det är att ett fel har smugit sig in i punkt 4 i artikel 14. En hänvisning har gjorts till Internetportalen som nämns i punkt 3 i artikel 4, men det finns ingen punkt 3 i artikel 4. Detta ska rättas till.
Hiltrud Breyer
föredragande. - (DE) Fru talman, fru kommissionsledamot, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Denna överenskommelse är inte bara en milstolpe för hälso- och konsumentskyddet i EU utan också för miljön och ekonomin. Först vill jag innerligt tacka skuggföredragandena för deras utmärkta samarbete. Stort tack till den personal som har varit engagerad, kommissionen, er som skuggföredragande, Stavros Dimas och det franska ordförandeskapet. Jag vill också tacka mina kolleger som inte lät sig avskräckas av dessa totalt överdrivna siffror från industrin.
Vi har antagit 200 ändringsförslag under första behandlingen i Europaparlamentet och har försökt att på ett avgörande sätt förbättra den gemensamma ståndpunkten med denna överenskommelse. Vi avslutar nu den ovetenskapliga, eviga sifferleken och detta hokuspokus kring gränssättningen med entydiga kriterier. Ingen kan kvantifiera risken. Därför är ett direkt förbud enda sättet att skapa säkerhet. Bekämpningsmedel och andra cancerogena, mutagena eller reproduktionstoxiska ämnen hör inte hemma i livsmedel. Genom att sluta med beständiga bioackumulativa giftämnen (PBT) kan vi garantera ett bra miljöskydd. Det gläder mig extra mycket att vi har lyckats genomföra och förankra de första tydliga kriterierna för endokrina ämnen och jag har förtroende för att kommissionen kommer att infria sitt ansvar att komma med fler kriterier under de kommande fyra åren.
Men jag är också speciellt glad över att Europaparlamentet för första gången har lyckats förankra biskyddet som ett licenskriterium. Ledande vetenskapsmän i Frankrike och Tyskland har uppskattat pollinerarnas ekonomiska värde till 150 miljarder euro per år och att skadorna uppgår till 310 miljarder euro om vi förlorar bina som pollinerare. Därför ber jag er särskilt att i morgon förkasta alla ändringsförslag som har lagts fram. De kommer att försvaga denna kompromiss. Detta är en kompromiss som rådet redan har godkänt och det brukar vara allmän praxis att inte försöka angripa en gemensam kompromiss igen. Men det gläder mig att vi tillsammans har kunnat förbättra immunologiska och neurologiska ämnen eftersom vi i EU, som anses vara ett kunskapsbaserat samhälle, inte kan tillåta oss att neurologiska ämnen ger långverkande skador på utvecklingen av barns hjärnor. Vi kan absolut säga ja till harmonisering, men utan att inskränka på medlemsstaternas lagar och vi kan ge dem flexibilitet när det gäller licensieringsförfaranden.
Den tredubbla rättsliga grunden visar också vilket högt värde vi sätter på hälsa och vi har formulerat undantag från förbudet med många restriktioner, till exempel kopplat dem till en substitutionsplan så att undantagen inte blir regel utan tvärtom. Det gläder mig också att vi har lyckats få med djurskyddet i denna förordning och att vi kan skapa mer öppenhet, även om jag hade förväntat mig mer kurage från kommissionen. Jag hoppas att vi kommer att få bättre tillgång till tillämpningsprotokollen och kunna införa ett elektroniskt fältpass. Det är inte bara en milstolpe för miljö- och konsumentskyddet i Europeiska unionen, jag tycker också det är ett magiskt ögonblick för EU. Det är ett magiskt ögonblick för EU eftersom beslutet att fasa ut mycket giftiga bekämpningsmedel är nytt i sitt slag och unikt globalt sett. Vi därför placera Europeiska unionen i omkörningsfilen för banbrytande hälsoskydd och vi kommer att bli vägvisare för resten av världen.
Förordningen skapar också mervärde för medborgarna som förstår att Europeiska unionen sätter konsumenter och hälsa i första rummet och inte har böjt sig för industrin. Dessutom har vi också en situation som alla vinner på och som kommer att medföra innovativa incitament att producera bättre och säkrare produkter i framtiden.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Först vill jag tacka och gratulera föredragandena Christa Klaß och Hiltrud Breyer och utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet för deras utmärkta arbete med förslagen till ramdirektivet för hållbar användning av bekämpningsmedel och för att de har reviderat och förbättrat förordningen.
Att man kom fram till en överenskommelse vid andra behandlingen är särskilt tillfredsställande. I och med denna överenskommelse tryggas miljöintegriteten i kommissionens första förslag och ännu ambitiösare mål sätts upp på vissa viktiga punkter.
Vi är medvetna om att användningen av bekämpningsmedel är en fråga som väcker särskild oro bland medborgarna. Därför behövde vi först göra den nuvarande lagstiftningsramen striktare genom att ändra direktivet från 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och därefter täppa till hålen på gemenskapsnivå när det gäller användningen av dessa produkter.
Genom att nå en överenskommelse om direktivet har Europeiska unionen visat att det finns en politisk vilja att vidta effektiva åtgärder för att skydda folkhälsan och miljön.
Parlamentet bidrog till att på vissa viktiga punkter göra direktivet mer ambitiöst än rådets gemensamma ståndpunkt. Nu kommer medlemsstaterna att vara skyldiga att utarbeta nationella åtgärdsplaner med kvantitativa mål både för att begränsa riskerna vid användning av bekämpningsmedel och för att minska användningen av vissa produkter.
Detta var inte enkelt eftersom föredraganden var tvungen att övertyga medlemsstaterna om att det bästa sättet att minska riskerna är att under vissa omständigheter begränsa användningen av specifika bekämpningsmedel, vilket hon också lyckades med. Den överenskommelse vi nådde visar på betydande framsteg i skyddet av folkhälsan och miljön i EU.
Kommissionen kan därför godkänna kompromisspaketet med ändringsförslagen för att nå en överenskommelse om direktivet vid andra behandlingen.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Först vill jag tacka föredragandena Christa Klaß och Hiltrud Breyer, skuggföredragandena för deras konstruktiva inställning till förslaget, det franska ordförandeskapet och alla ni som har bidragit till det lyckade resultatet i andra behandlingen av kommissionens förslag.
Växtskyddsmedel har en viktig roll i jordbruket, hortikulturen, skogsbruket och trädgårdsskötseln. De kan dock också inverka på mänsklig hälsa, djurhälsa och miljön. Vi måste därför se till att de regleras på ett effektivt och balanserat sätt.
Under utarbetandet av det första förslaget höll kommissionen ett omfattande samråd med intressenter från alla berörda sektorer och genomförde en ingående konsekvensbedömning. Den viktigaste prioriteringen var - och är fortfarande - att uppnå högsta möjliga skyddsnivå för människors och djurs hälsa samt för miljön. Det gläder mig att detta också återspeglas i resultatet av diskussionerna mellan EU-institutionerna.
Det kompromissförslag som vi behandlar i dag skulle genom flera bestämmelser förstärka denna skyddsnivå. Tydliga och strikta kriterier ska tillämpas vid godkännande av aktiva ämnen. Producenter, leverantörer och yrkesanvändare skulle bli skyldiga att föra register som kan göras tillgängliga för tredje part, som grannar, andra medborgare eller vattenförvaltningen. Myndigheterna i medlemsstaterna skulle vara tvungna att skärpa kontrollerna för användning och utsläppande på marknaden och kommissionen skulle granska medlemsstaternas kontroller. Att tester på djur utförs mer än en gång kan undvikas helt och hållet. Hållbarheten i jordbruket skulle också främjas genom att de mer hälsofarliga produkterna ersätts med säkrare alternativ.
För att garantera utförlig information kan kommission också se över frågan om vilka alternativa produkter som finns tillgängliga till de s.k. endokrinstörande ämnena. Detta skulle naturligtvis ske utan att säkerhetskraven i förordningen påverkas.
Som del av den sammanlagda kompromissen vill jag föreslå följande text när det gäller riskbedömningen för bin. ”Vid granskningen av uppgiftskraven för verksamma ämnen och växtskyddsmedel i enlighet med artikel 8.1 b och c kommer kommissionen särskilt att granska protokoll där man beaktar binas faktiska exponering för dessa produkter, speciellt genom nektar och pollen.”
Kompromissförslaget skulle bidra till att skapa en ännu säkrare ram för användning av växtskyddsmedel i Europeiska unionen, förstärka vårt miljöskydd och skydda våra medborgares hälsa. Det återspeglar också Lissabonstrategin och skulle leda till minskad byråkrati. Godkännandeförfarandet skulle till exempel bli kortare och mer effektivt. Medlemsstaterna skulle heller inte arbeta i enskildhet längre, eftersom ett ömsesidigt erkännande av godkännandena snarare skulle bli en regel än undantag. Detta skulle minska splittringen av den inre marknaden och öka jordbrukarnas tillgång till bekämpningsmedel.
Till sist vill jag påpeka att detta är helt förenligt med och kompletterar förslaget till direktiv om hållbar användning av bekämpningsmedel som min kollega kommissionsledamot Stavros Dimas ansvarar för.
Erna Hennicot-Schoepges
för PPE-DE-gruppen. - (FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, fru kommissionsledamot! Jag vill börja med att tacka föredraganden, kommissionen och institutionerna, speciellt det franska ordförandeskapet. De har arbetat hårt för att nå denna kompromiss som bidrar till att skapa en balans mellan människors hälsa och jordbruksproduktionen.
För jordbrukarna innebär en harmonisering av systemen på de tre områdena lättare åtkomst till produkter, och den fond för mindre användningsområden som planeras och garanteras av kommissionen innebär att vi kommer att ha produkter på marknaden som är avsedda för mindre odlingar och trädgårdar. Vi har därför en garanti att det år 2020 inte längre får släppas ut några ämnen med bevisad skadlig effekt, som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska ämnen (CMR) eller hormonstörande ämnen, på marknaden.
Förslaget bör leda till en avsevärd minskning av sjukdomar och många typer av cancer som har ett vetenskapligt bevisat samband med bekämpningsmedel, tillsammans med de degenerativa sjukdomar vars inverkan också har påvisats.
En mycket viktig aspekt som bör poängteras är att alla medel nu kommer att användas för att garantera bättre efterlevnad av biskyddsåtgärder. Kommissionen har just utfärdat en förklaring om denna punkt. Jag skulle dock vilja veta om kommissionen kommer att ompröva direktiv 2007/52/EG med tanke på de aspekter som just har lagts fram. Betoningen kommer att ligga på biologiska kontrollmetoder och forskning på detta område som har stötts och finansierats av kommissionen behöver fortfarande marknadsföras på ett effektivt sätt. Dessutom är jag säker på att denna text kommer att fungera som ett välkommet och nödvändigt incitament för att stimulera forskning och innovation hos de största tillverkarna av konventionella kemiska bekämpningsmedel.
När det gäller kommissionen föreskrivs interimsrapporter i betänkandet, vilket innebär att vi har garantier för att kontroller kommer att ske. Jag hoppas att de nationella organen kommer att göra sitt bästa för att bevisa att denna text verkligen är meningsfull.
Dan Jørgensen
för PSE-gruppen. - (DA) Fru talman! När förslaget från kommissionen offentliggjordes gav det upphov till rubriker i stor dansk dagstidning. På tidningens förstasida stod ”EU hotar danskt grundvatten”. I Danmark är vi stolta över våra stora resurser av rent grundvatten som vi kan dricka helt orenat. Det vatten som kommer ur kranen är alltså grundvatten som vi kan dricka utan att behöva rena det först. Om kommissionens förslag skulle ha genomförts i sin ursprungliga form hade det inneburit att vi i Danmark i stort sett skulle ha fördubblat antalet bekämpningsmedel på marknaden. Det hade troligtvis lett till att många av ämnena hade trängt ned i grundvattnet - bekämpningsmedel som vi nu har sagt nej till att använda eftersom de skulle tränga ned i grundvattnet och innebära att vi skulle vara tvungna att rena vattnet innan vi kan dricka det. Det hade helt klart varit en katastrof om kommissionens ursprungliga förslag hade antagits, inte bara för Danmark. På samma sätt som vi i mitt hemland är rädda om vårt grundvatten och som jag använder som exempel här, finns det också andra länder med olika andra miljö- och hälsorelaterade företeelser som de vill skydda och EU får därför aldrig tvinga ett land att sänka sin skyddsnivå. Jag är därför mycket glad över att vi har lyckats - inte tack vare kommissionen eller rådet utan tack vare parlamentets ansträngningar - att garantera en flexibilitet som vid speciella omständigheter ger enskilda länder rätten att säga nej till bekämpningsmedel som de inte vill ha, vilket naturligtvis måste vara fallet.
Vad som också är positivt och som det gläder mig att vi har antagit är att vi nu kommer att ha ett förbud mot, och kan fasa ut, en del av de farligaste ämnena som finns i bekämpningsmedel. Det är ämnen som redan har förbjudits inom andra användningsområden genom Reach-förordningen, som vi tog fram för ett par år sedan. Detta är ämnen som är så farliga att vi inte tillåter dem i textilier, i elektronikvaror och inte heller i leksaker eller många andra användningsområden, men de är fortfarande tillåtna i bekämpningsmedel som sedan hamnar i vår mat! Detta är naturligtvis helt oacceptabelt och jag är därför mycket glad över att vi nu slipper dessa farliga ämnen i bekämpningsmedel.
En tredje sak som jag vill nämna, som jag tycker är mycket positiv och som vi kan vara glada över är att vi nu har infört reduceringsmål för de enskilda medlemsstaterna. Vi har också infört åtgärdsplaner som innebär att varje land ska minska användningen av bekämpningsmedel både kvalitativt och kvantitativt. Kvalitativt innebär att det finns vissa ämnen som är farligare än andra och som vi ska vara särskilt försiktiga med, men det är också bra att få ned användningen kvantitativt, alltså den sammanlagda användningen av bekämpningsmedel, för det leder självfallet till att antalet ämnen som hamnar i vår natur och i vår mat minskar.
Sammanfattningsvis måste jag också säga att det finns saker som kunde ha gjorts mycket bättre. Neurotoxiska ämnen till exempel. Det är ämnen som skadar utvecklingen av barns hjärnor. Att vi inte fasar ut dessa ämnen tycker jag är oambitiöst och skamligt. Jag tycker också det är skamligt att vi har infört möjligheten till undantag för dessa ämnen om industrin kan påvisa att det är berättigat. Här tycker jag att vi borde ha varit mer ambitiösa. Men i det stora hela är jag dock nöjd och belåten eftersom detta är en seger för hälsan och miljön.
Anne Laperrouze
för ALDE-gruppen. - (FR) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! I dag kommer vi förhoppningsvis att anta paketet om bekämpningsmedel. De två kompromisstexterna som vi ska rösta om verkar vara balanserade och värda att stödja enligt min åsikt, och detta av flera skäl.
Detta innebär betydande framsteg för tillverkare och användare: ett förenklat tillståndsförfarande bland annat genom en uppdelning i tre zoner och ett ömsesidigt erkännande som följer av detta. Jag skulle ha föredragit endast en zon, för att garantera ännu större enhetlighet på EU:s territorium, men medlemsstaterna visade sig vara alltför försiktiga. Ökade utbildningskrav för såväl säljare som användare, så att de lär sig förstå och hantera bekämpningsmedel bättre är garantier inte bara för bättre hälsoskydd utan även för ekonomisk vinst.
Framstegen inom djurskyddet är också betydande, inte minst genom sammanslagningen av uppgifter från djurförsök. Framstegen på hälso- och miljöskyddsområdet är också mycket stora. På längre sikt kommer de farligaste ämnena att ersättas av mindre skadliga.
Jag måste ta upp den mycket kontroversiella frågan om endokrinstörande ämnen. Hittills har det inte funnits någon definition av dessa. Det finns ingen lagstiftningstext om frågan. Enligt kompromissen får kommissionen fyra år på sig för att utarbeta vetenskapligt grundade förslag till åtgärder för att definiera endokrinstörande egenskaper. Med en vetenskaplig definition kan produkter klassificeras utifrån sina störande eller icke störande egenskaper och i och med detta ger man industrin den vetenskapliga rättsliga ram som behövs.
I kompromisstexten beaktas också frågan om bin och deras avgörande roll i ekosystemet. Jag tycker att kompromissens ordalydelse i kombination med kommissionens förklaring utgör ett stort steg framåt. Aktiva substansers inverkan inte bara på bins totala utveckling utan även på nektar och pollen kommer att beaktas. Jag skulle vilja lugna vissa intressenter som har varit tveksamma till tillgängligheten för aktiva substanser och produkter. Deras oro beaktas i kompromissen. Systemet med tre zoner ger medlemsstaterna möjlighet att tillåta ett större antal produkter. Och det finns också möjlighet till undantag.
När det gäller mindre användning har parlamentet kämpat för att kommissionen ska utarbeta förslag på kort sikt för att inrätta en europeisk fond. Vi har också översynsklausulen, som innebär att kommissionen ska analysera hur lagstiftningen påverkar diversifieringen och konkurrenskraften inom jordbruket.
Sist men inte minst - och detta har påpekats av mina kolleger i parlamentet - uppmuntrar vi tillverkarna av bekämpningsmedel att utveckla nya och effektiva produkter som inte inverkar negativt på människans hälsa och skyddet av miljön.
Avslutningsvis vill jag påpeka att växtskyddsprodukter är medicin för växterna och därför bör användas på ett kontrollerat och klokt sätt. I texterna erkänns betydelsen av integrerad produktion när det handlar om ett sunt och hållbart jordbruk, och detta kommer att betonas ytterligare. I de två texter vi har uppnått lyckas man göra en avvägning mellan hälsa och miljöskydd och jordbrukarnas tillgång till produkter.
Det har varit ett nöje att arbeta med er i den här känsliga frågan. Jag anser att vårt arbete har varit en övning i att lyssna, visa ömsesidig förståelse och samarbeta. Jag tackar er och särskilt våra två föredragande, Christa Klaß och Hiltrud Breyer, som var utmärkta förhandlare i strävan att uppnå en kompromiss med rådet.
Liam Aylward
för UEN-gruppen. - (EN) Fru talman! Vi diskuterar nu de sista detaljerna inför denna omröstning, som är mycket viktig för jordbruket, hälsan och miljön. Låt oss vara tydliga: alla vi lagstiftare som har identifierat och lyft fram problemställningar under denna lagstiftningsprocess har gjort det av hänsyn till jordbruket och vår framtida livsmedelsförsörjning.
Självfallet är jag orolig över all överanvändning av växtskyddsmedel och över deras effekter. Det råder inget tvivel om att antalet cancerfall har ökat. Restprodukterna i luft, vatten och livsmedel har ökat, vilket påverkar vår hälsa och miljö. Vi får heller inte glömma att det är våra jordbrukare som har mest direktkontakt med bekämpningsmedlen. Avsikten med denna lagstiftning som jag välkomnar är att skydda våra medborgares hälsa samt miljön och jordbruket.
Som lagstiftare måste vi dock eftersträva en balans och grunda lagstiftningen på sund vetenskap. Vi varken kan eller får lagstifta på abstrakta grunder. När vi gick ifrån kommissionens ursprungliga vetenskapliga, riskbaserade strategi till en farobaserad strategi föll vi på första hindret. Utan en relevant riskbedömning som många av oss vid upprepade tillfällen har efterfrågat kan ingen säga exakt hur många ämnen som kommer att förbjudas.
Irland har ett unikt tempererat men vått klimat. Detta gör att våra potatisar och vinterspannmål är mottagliga för ogräs och sjukdomar som pest. Att ta bort ungefär 22 ämnen, inklusive Mancozeb och Opus, kommer att påverka tillgången till produkterna.
Så vad händer 18 månader efter det att denna lagstiftning infördes? Bekämpningsmedel som redan finns på marknaden enligt aktuell lagstiftning skulle finnas tillgängliga tills deras nuvarande godkännande löper ut. Om vi i Irland kan bevisa att ett visst ämne som ska återkallas behövs för att bekämpa en allvarlig fara för växtskyddet och det inte finns någon säkrare ersättning kan ämnet godkännas för upp till fem år i taget, trots förbudet.
I teorin kan detta fungera. I praktiken måste vi se till att det verkligen gör det. I den nuvarande situationen har vi inte råd att minska EU:s livsmedelsproduktion och bli mindre konkurrenskraftiga i våra marknadsledande resurser. Vi måste utöva påtryckningar och uppmana industrin att investera i alternativa, biologiskt sunda produkter som är lika eller ännu mer effektiva. Vi har ett prejudikat. Vi känner alla till fallet med användningen av den kemikaliefria, naturliga, billiga och effektiva spray som användes för att skydda vita druvor världen över.
Jag välkomnar parlamentets ändringsförslag om att skydda bina, eftersom pollineringen är viktig för jordbrukarna och livsmedelsförsörjningen.
Till sist vill jag be mina kolleger att stödja UEN-gruppens ändringsförslag 182 och att förkasta paketändringsförslaget 169. Kommissionen och experterna kommer med det korrekta vetenskapliga underlaget för endokrina störämnen om fyra år.Vi kan inte göra en vetenskaplig förhandsbedömning utifrån en definition utan vetenskapliga grunder.
Hiltrud Breyer
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman! Jag ville egentligen tala om betänkandet av Christa Klaß, men tar nu tillfället i akt att svara föregående talare.
Ni borde läsa överenskommelsen! Det ni just sa var att vi har infört ändringen så att endokrina ämnen inte kommer ut på marknaden förrän tidigast om fyra år. Ert ändringsförslag leder till precis motsatt situation. Var snäll och titta på det igen. Kanske kan ni dra tillbaka ert ändringsförslag i morgon eftersom det strider mot det ni just har sagt.
Tillverkarna av bekämpningsmedel vill inte att vi ställer upp några kriterier. Alla här i kammaren måste självklart fråga sig om de har böjt sig för bekämpningsmedelindustrin eller om de skapar mervärde för medborgarna, hälsan och miljön. Detta och ingenting annat är den springande punkten. Med andra ord har vi vidtagit alla åtgärder för att stödja jordbruket som vanligt. Det danska exemplet är särskilt imponerande: man har på tjugo år och utan förluster för jordbruket lyckats halvera användningen av bekämpningsmedel, fördubblat vattenkvaliteten och halverat mängden rester från bekämpningsmedel.
Och nu till Christa Klaß - tack så mycket för ert arbete! Som grupp skulle vi emellertid ha velat ha tydliga målsättningar och klara tidtabeller. Vi hoppas ändå att det blir en sporre för medlemsstaterna att tävla med varandra om vem som är bäst förberedd för att verkligen ta växtskydd och hållbar hantering på allvar.
Och naturligtvis skulle vi ha föredragit större rättigheter för dem som bor i områden intill jordbruk. I anslutning till detta hoppas jag också att de banbrytande rättsliga reglerna från den brittiska högsta domstolen för att tydligt uppmuntra och stödja medborgare i deras krav på information eventuellt också kan användas för att ge liknande tillgång för fler medborgare i deras medlemsstater i hela EU. Jag hoppas att vi gjort en del framsteg på vägen mot ökad öppenhet.
Roberto Musacchio
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Dialogen om dessa åtgärder - direktivet och förordningen om bekämpningsmedel - har varit mycket svår. Parlamentet insisterade med rätta på lagstiftning som skulle vara effektiv och lämplig för uppgiften. Frågan har diskuterats mycket i parlamentet, men har framför allt mött starkt motstånd i rådet och ekonomiska krafter har mobiliserats med full styrka för att försvara egenintressen.
Det vi måste bry oss om är faktiskt allmänintresset. Konsumenterna måste kunna äta mat som inte är smittad med rester, medborgarna måste kunna njuta av en miljö som inte är förstörd av bekämpningsmedlen och jordbrukarna måste kunna arbeta säkert och i riktning mot en ny produktkvalitet.
Alltför mycket kemikalier används inom jordbruket och detta förstör både mat och miljö. Jordbrukarna tvingas dessutom betala ett högt pris för denna industriella produkt. Missbruket av kemikalier är kopplat till en gammal jordbruksmodell där kvantitet var viktigare än kvalitet och man inte beaktade markförhållanden, växtsäsonger och arbetstagare i produktionen. Det är en dyrbar modell för alla, men också skadlig eftersom den påverkar växthuseffekten. Den lagstiftning vi antar är därför en del av en strategi för att åstadkomma en modernare och hälsosammare modell för kvalitetsjordbruk som tillgodoser medborgarnas och miljöns behov, med ett mer engagerat arbete som också ger större intäkter.
Våra ansträngningar har burit frukt, tack vare ihärdigheten hos de båda föredragandena och alla experter som har samarbetat med kollegerna i rådet. Målsättningen att minska användningen av bekämpningsmedel, och inte bara skadorna som är förbundna med detta, har lagts till i förteckningen över åtaganden som enbart ska uppfyllas enligt respektive nationell plan. Det gäller huvudsakligen högriskämnen.
Om man alltså ska prioritera icke-kemiska metoder för att främja integriteten för marken och vattentillförseln och undvika varje smitta av gemensamma resurser som vatten, då måste de enskilda länderna ha en känsla för det stora ansvaret att minska bekämpningsmedlen och övergå till hållbar användning. Flygbesprutning är praktiskt taget förbjuden och - om det inte finns några genomförbara alternativ - måste lokalbefolkningen informeras i förväg om sammansättning, tid, intensitet och schema för besprutningen. Framsteg har därför gjorts också när det gäller rätten till information samt tillgång till uppgifter via Internet.
Vi ville att man i förordningen skulle frångå idén om tre strikta zoner, men rådet instämde inte och därför har den behållits. Resultatet är ändå värdefullt. Syftet med de åtgärder som kommer att antas är att bekämpa smugglingen av olagliga, förfalskade och farliga ämnen, och även andra ämnen. Vi tar ett verkligt steg framåt och nu hoppas jag bara att det inte blir bråk under omröstningen!
Johannes Blokland
för IND/DEM-gruppen. - (NL) Fru talman! Debatten om hållbar användning av växtskyddsprodukter och deras utsläppande på marknaden är särskilt komplex. Det är svårt att hitta en jämvikt mellan bra och dåligt. Samtidigt som kemiska ämnen orsakar skador på miljö och hälsa kan vårt jordbruk inte fungera utan dem, eftersom risken för sjukdomar hos grödorna skulle öka alldeles för mycket. Detta skulle i sin tur inverka negativt på livsmedelsproduktionen och ekonomin.
Den viktigaste uppgiften för makthavarna och politikerna är att åstadkomma en hälsosam jämvikt mellan hållbarhet och jordbruksekonomi. Enligt min uppfattning bidrar de aktuella kompromissförslagen delvis till att uppnå den balansen och jag kan därför godkänna dem. Jag är exempelvis glad att systemet för att mildra riskerna bibehålls, i stället för att enbart lita till minskad användning, eftersom det i sig inte alltid innebär en minskad risk. Det finns fall där mängden bekämpningsmedel kan minskas men när produkten sedan används i högre koncentrationer gör det inte så stor nytta för miljön eller hälsan.
Det gläder mig även att förordningen om tillträde inte har blivit så restriktiv som parlamentet föreslog i första behandlingen. Extra restriktioner införs nu för tillträde för produkterna och det är rätt, men det kommer inte att skada jordbruket i en oproportionerlig omfattning.
Jag vill framföra mitt uppriktiga tack till de båda föredragandena för deras samarbete och insatser för att uppnå detta resultat.
Ashley Mote
(EN) Fru talman! Jag har dränkts i meddelanden från odlare i hela sydöstra England. De anser att förslaget näst intill innebär en katastrof. De hävdar att det leder till sämre skördar och högre priser, och att det öppnar dörren för importörer som inte måste följa samma regler. Följden blir förlorade arbetstillfällen, att vissa jordbruk inte kan överleva och att produktionen där upphör. Några av mina väljare måste avveckla sin verksamhet, eftersom det i vissa fall saknas alternativ till viktiga ämnen som används av specialiserade odlare.
Med undantag för mitt eget land har konsekvensbedömningarna ofta varit hopplöst undermåliga. Andra har redan kommenterat övergången från riskbaserad till farobaserad bedömning. Om farokriteriet ska användas kan man lika gärna förbjuda bensin och koffein. Det finns till och med vetenskapliga motargument. Resistensen hos skadeorganismer kommer att öka. Den biologiska mångfalden kommer att minska. Integrerade bekämpningsmetoder har redan minskat behovet av bekämpningsmedel. Det viktiga är vilka alternativ som står till buds, inte doseringen. Ni verkar också ha bortsett från fördelarna med växelbruk. Ni har inte rätt att utplåna en av de få sektorer i den brittiska jordbruksnäringen som det fortfarande går bra för, bara för att blidka danskarna som inte vill rena sitt grundvatten innan de dricker det.
Marianne Thyssen
(NL) Fru talman, mina damer och herrar! Våra föredragande har arbetat mycket hårt för en överenskommelse som förtjänar vårt stöd, framför allt med tanke på att man försöker uppnå ambitiösa miljö- och hälsomålsättningar men även för att överenskommelsen fortfarande är jordbruksmässigt och ekonomiskt rationell, vilket innebär att man tar hänsyn till både en säker livsmedelsförsörjning och ett livsdugligt jordbruk i unionen.
Som vanligt handlar en kompromiss om att ge och ta. Jag tycker fortfarande att det är svårt att leva med brytkriterierna eftersom jag skulle ha föredragit ett urval baserat på en vetenskapligt underbyggd riskanalys. Men jag måste tillstå att möjligheten med undantag gör det hela användbart.
På den positiva sidan vill jag huvudsakligen betona följande punkter. För det första har medlemsstaterna en marginal när de fastställer målen för minskningen. För det andra har unionen delats upp i tre zoner där tillträde erkänns ömsesidigt. Det för oss närmare en enad marknad med mindre byråkrati och tidigare tillgänglighet till bättre produkter för växtskydd. För det tredje välkomnar jag att medlemsstaterna är tillräckligt flexibla för att fastställa hur buffertzoner kring vattendrag hanteras. Det som avslutningsvis också bör välkomnas är att medlemsstaterna kan vidta åtgärder för att göra det enklare att använda växtskyddsprodukter för mindre grödor. Detta är särskilt viktigt för länder som tillämpar intensivt jordbruk på små jordlotter, och jag hoppas därför att tillräckliga medel kommer att avsättas för fonden för mindre användningsområden.
En bra riktlinje för användning av växtskyddsprodukter är att använda så lite och så säkert som möjligt, men så mycket som behövs för en säker och lönsam skörd. Om vi är medvetna om detta och har en lämplig övervakning och om vi satsar på professionell och informerad användning och också beaktar att jordbruksproduktion sker på en global marknad gör vi rätt avvägning och vi stöder därför den här kompromissen.
Anne Ferreira
- (FR) Fru talman, kommissionsledamöter! Till att börja med vill jag tacka föredragandena. Vi vet i dag att växtskyddsprodukter har gjort det möjligt att avsevärt öka jordbruksproduktionen, men de har också i vissa fall en mycket negativ inverkan på hälsa och miljö. Utöver den lagstiftning som ska införas behövs därför snarast ett epidemiologiskt register som gör det möjligt att mäta effekten av olika bekämpningsmedel, baserat på hur de yrkesverksamma och deras familjer och självklart konsumenterna exponeras för dem. I vissa regioner har en särskilt snabb ökning av olika typer av cancer faktiskt noterats. Barn till användare och framför allt jordbrukare påverkas också. Bortsett från denna avgörande fråga om människors hälsa bör också effekten på miljön bedömas. Vi vet redan att vissa kemiska ämnen kan skada grundvatten och floder. Jag anser inte heller att förslaget att hänvisa frågan om buffertzoner till de olika nationella behöriga organen är en tillfredsställande lösning. Jag menar snarare att kommissionen måste vara mycket vaksam när det gäller denna fråga.
I dag ser vi också en ökning av jorderosionen, vilket kan äventyra jordbrukets användning av många markområden i hela Europeiska unionen under de närmaste årtiondena. Jordens bördighet minskar i stor utsträckning. EU reagerar för att hantera riskerna. Det är bra, men unionen borde också stödja jordbrukarna för att minska eller till och med avskaffa skadliga bekämpningsmedel. Denna målsättning bör finnas med i den framtida gemensamma jordbrukspolitiken, och man bör ta större finansiell hänsyn till kopplingen mellan högkvalitativ produktion och jordbruk. Forskning inom agronomi och ekotoxikologi liksom utbildning för jordbrukare bör utnyttjas för att stödja nya produktionsmetoder och bör anpassas till territoriernas särskilda egenskaper.
Jag vill avsluta med att helt enkelt citera titeln på en film som just har kommit ut och som berör kvällens tema. Den heter: ”Demain nos enfants nous accuserons” [I morgon kommer våra barn att anklaga oss].
Mojca Drčar Murko
(EN) Fru talman! Jag håller med de ledamöter som anser att överenskommelsen vid andrabehandlingen utgör en välavvägd kompromiss, med tanke på hur komplicerad frågan är. Genom överenskommelsen stakar vi ut kursen för fortsatta förbättringar på området, i riktning mot växtskyddsmedel som är både effektivare och säkrare. Den är tillräckligt flexibel för att vi ska slippa situationer där ett förbud mot vissa bekämpningsmedel utmynnar i att jordbruksprodukternas höga kvalitet försämras.
Jag välkomnar särskilt att man förbättrat kommissionens ursprungliga förslag genom formuleringar som syftar till att undvika upprepning av tester och försök, och att man slår ett slag för djurfri testning.
Förhoppningsvis återverkar detta på närliggande områden, exempelvis reglerna om uppgiftskrav för växtskyddsprodukter, som just nu också håller på att omarbetas.
Till skillnad från kemikalier är bekämpningsmedel avsedda att vara giftiga. Säkerhetsbedömningen av dem är därför ett specialfall. Men det betyder inte att det ska gå att genomföra onödiga djurtester, och utesluter inte heller att den vetenskapliga kunskapen kan utvecklas så att fler förfaranden visar sig vara onödiga. Då kan behovet av djurtester kanske minska ännu mer i framtiden. Märk väl att utveckling och godkännande av nya bekämpningsmedel för jordbruket, eller av nya växtskyddsmedel, kan kräva upp till 12 000 försöksdjur i dussintals enskilda test, som ofta överlappar varandra.
Leopold Józef Rutowicz
- (PL) Fru talman! Bekämpningsmedel skadar både miljö och djur. Villkoren för lagring av bekämpningsmedel är i många länder sådana att produkterna utgör en fara för miljö och människor. För fattiga länder blir det omöjligt att hantera frågan utan hjälp från unionen.
Hållbar användning av bekämpningsmedel är en viktig fråga. Information och utbildning för användare är avgörande och det gäller även jordbrukstekniskt stöd till användarna. Vissa experter anser att man ofta använder betydligt mer bekämpningsmedel än vad som faktiskt behövs. Detta är vanligast bland mindre användare eftersom dessa ofta saknar de nödvändiga jordbrukstekniska kunskaperna.
Andra viktiga frågor är utsläppande av bekämpningsmedel på marknaden, vetenskaplig forskning inom området och alla typer av åtgärder för att minska bekämpningsmedlens inverkan på hälsa och miljö samtidigt som de fortfarande är effektiva. Jag vill tacka Christa Klaß och Hiltrud Breyer så mycket för de betänkanden de har utarbetat. Direktiven låter mycket vettiga, under förutsättning att de genomförs effektivt och blir en del av jordbruksmetoderna.
Gruppen Unionen för nationernas Europa stöder detta betänkande.
Bart Staes
(NL) Fru talman! Direktivet om hållbar och riskreducerande användning av bekämpningsmedel och förordningen om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden är båda högst nödvändiga och användbara. Hållbar produktion och konsumtion av livsmedel är trots allt en grundläggande mänsklig rättighet. Vi har två kompromisser mellan parlamentet och rådet framför oss. Vår grupp kommer att godkänna båda dokumenten, även om vi naturligtvis skulle ha föredragit ett mer bestämt slutresultat. Jag blev faktiskt ganska förbluffad av attityden hos och de våldsamma protesterna från jordbrukslobbyn och bekämpningsmedelsindustrin i frågan, med tanke på att den lagstiftning som vi kommer att rösta om i morgon garanterar bättre skydd för människan och miljön och i slutändan även kommer att leda till mer innovation och säkra ersättningsprodukter.
Ingen kan längre försvara kritiken från jordbrukslobbyn om att mer än hälften av bekämpningsmedlen kommer att försvinna. Till och med jordbruksorganisationer tillstår nu att högst 9 procent av produkterna måste tas bort och inte ens på en gång, utan fasas ut under en flerårsperiod. Avgörande är som tidigare att skydda folkhälsan mot cancerogena ämnen som kan orsaka DNA-förändringar, påverka fertiliteten eller rubba hormoner. Dessa kompromisser är hedervärda, och vederbörlig hänsyn tas till jordbrukssektorn. Man har till och med enats om att en separat plan kan utarbetas för att ge mer tid till en specifik jordbrukssektor som riskerar att hamna i svårigheter.
Enligt min uppfattning lägger vi fram en hedervärd och godtagbar kompromiss mellan ekologi och jordbruksekonomi.
Mary Lou McDonald
(EN) Fru talman! Det finns många exempel på hur EU:s kloka miljöpolitik har förbättrat tillvaron för människor i hela unionen. Det finns naturligtvis också åtskilliga fall där EU genom onödig byråkrati försämrar våra möjligheter att bevara livsmönstren på landsbygden och göra dem ekonomiskt bärkraftiga. Jag anser tyvärr att detta paket om bekämpningsmedel tillhör den senare kategorin.
När jag nu talar om varför dessa åtgärder oroar mig, vill jag framhålla att det inte så mycket är branschföretagen som ligger mig varmt om hjärtat, utan snarare jordbrukssamhället. Jag påminner de föregående talarna om att jordbrukarna är lika måna om att inte skada människors hälsa som vilka andra medborgare som helst. De smider inga ondskefulla planer.
Paketet saknar den vetenskapliga stringens som krävs för att vi ska kunna slå vakt om både vår hälsa och vår ekonomi. Att paketet saknar en konsekvensbedömning där man noggrant väger in effekterna på miljön, hälsan, ekonomin och landsbygdens hållbara utveckling vittnar om bristen på stringens.
Jag fruktar att paketet får konsekvenser som går stick i stäv mot de progressiva avsikter som låg till grund för det. Man har haft den goda föresatsen att skapa hållbarare förutsättningar för landsbygden. Kanske undergräver man i stället landsbygden på lång sikt genom att tvinga på jordbrukarna, som redan i dag slåss för sin överlevnad, onödigt hårda regler.
Jag noga tagit till mig de argument som med en röst har förts fram av de irländska jordbrukarna. Jag anser att deras oro inför det här paketet är berättigad, och att paketets åtgärder långsiktigt vare sig gagnar medborgarnas eller jordbrukssamhällenas intressen.
Resultatet efter trepartssamtalen utgör i och för sig en förbättring av förslaget. Det återstår dock åtskilliga ändringar att göra innan dessa välgrundade farhågor kan dämpas.
Nils Lundgren
Fru talman! Det är ovant för en övertygad EU-skeptiker som mig att kunna berömma ett förslag och rekommendera kammaren att rösta ja. Det beror på att vi är inne på gränsöverskridande miljöproblem. Vi är inne på den inre marknadens möjligheter att fungera. Normalt brukar förslagen ändå vara orimligt byråkratiska - så inte i detta fall.
Detta är ett förslag som undviker byråkratisering. Våra föredragande är på rätt spår. Här föreslås sträng och skärpt kontroll. Att använda gifter som exempelvis alkohol och tobak ska vara ett individuellt beslut. Som kollektiv ska vi kunna skyddas mot förgiftningar. Detta är förslaget.
Här finns samtidigt flexibiliteten, ömsesidigt erkännande, zonindelning, rätt för nationerna att förbjuda bekämpningsmedel utöver dem som står här, vilket är alldeles utmärkt. Redan godkända bekämpningsmedel återkallas inte. Jag finner faktiskt detta tveksamt. Vi bör vara mycket stränga när det gäller gifter av detta slag.
Jag vill påminna om att vår kollega, Mote, pekade på risken för att medborgarna kommer att köpa från andra länder när vi inför strängare regler i EU. Det tror jag inte. Det är viktigt att det står att detta är sådant som kommer från EU:s medlemsländer. Då kommer folk att köpa just detta. Därför rekommenderar jag kammaren att rösta ja till denna utmärkta kompromiss.
Françoise Grossetête
(EN) Fru talman! Jag vill naturligtvis gratulera våra föredragande och även berömma den överenskommelse som har träffats tack vare deras utomordentliga arbete tillsammans med kommissionen och rådet. Det är en särskilt viktig överenskommelse eftersom den är välavvägd och man tar hänsyn till allas intressen, det vill säga skydd av konsumenternas hälsa - dessa konsumenter som blir oroliga så snart bekämpningsmedel nämns och som blir bekymrade när de hör att rester av bekämpningsmedel smittar frukt, grönsaker och spannmål. Målsättningen med den reducering som ingår i överenskommelsen, tillsammans med avskaffande av cancerogena och gentoxiska ämnen, är därför mycket viktig.
Det viktigaste är naturligtvis att skydda miljön och den biologiska mångfalden, inklusive biproblemet, men även att skydda vatten och mark. Det är också viktigt att skydda våra jordbrukare som är de första att drabbas vid användning av bekämpningsmedel, som kommer att vara nöjda med harmoniseringen av lagstiftningen och de förenklade förfarandena, och som kan fortsätta att använda vissa ämnen som behövs i det jordbruk som vi nu hoppas ska bli hållbart. Den kemiska industrin, som jordbruket behöver, har också en skyldighet att utvecklas och finna alternativa lösningar. Med denna text kan det inte längre föreligga någon risk för sammanblandning mellan begreppen fara och risk. Bekämpningsmedel är uppenbart farliga, men det är användningsmetoderna som avgör om de innebär en risk för de yrkesverksamma, konsumenterna och miljön. Det är därför viktigt att se till att yrkesmänniskor får korrekt utbildning, att allmänheten får information och att en form av skola för bästa tillämpningar införs.
Avslutningsvis måste importkontrollerna absolut harmoniseras eftersom vi inte kan ställa krav på våra jordbrukare och samtidigt fortsätta att ta in produkter i Europeiska unionen som inte överensstämmer med vår lagstiftning. Detta skulle innebära en risk för illojal konkurrens.
Thomas Wise
(EN) Fru talman! Jag vet inte vad det är som händer här. Min tanke går i alla fall till ett av Vladimir Iljitj Lenins mest kända citat, nämligen ”varje försämring är en förbättring”. När det nu bara återstår sex månader av min mandatperiod här, ser jag att detta är precis vad som händer. Sämre är bättre! Som jag ser det är förbättringen denna: Ju snabbare människor inser hur EU slår mot deras plånböcker, näringar och livsmedelsproduktion, desto fortare inser de att vi har det bättre utanför unionen - vilket är min egen uppfattning.
Man befattar sig inte med fara och risk i betänkandet. Man klarar inte av att skilja på begreppen. Så här ligger det till. Det är ishalka utomhus - då är det en fara. Jag kanske halkar på hemvägen - det är en risk. Det går inte att lagstifta om någotdera fenomenet.
Livsmedelsproduktionen kommer att lida skada. Jordbrukare kommer att tvingas till nedläggning. Livsmedelspriserna kommer att stiga, inte minst i Storbritannien. Jag röstar emot förslaget, eftersom varje försämring är en förbättring. När denna insikt sprider sig kommer vi britter att dra oss ur EU.
Dorette Corbey
(NL) Fru talman! Jag vill tacka föredragandena och skuggföredragandena. Den kompromiss vi har uppnått är enligt min mening ett steg i riktning mot ett mer hållbart jordbruk och det behövs verkligen. Bekämpningsmedel spelar självfallet en nyckelroll för att förebygga sjukdomar och pestutbrott, men kemiska bekämpningsmedel förorenar också miljön och kan skada hälsan. Det är därför viktigt att minska klyftan mellan traditionellt och biodynamiskt jordbruk på ett ansvarsfullt sätt. Det är exakt det som är syftet med denna lagstiftning, och det görs huvudsakligen med tre viktiga åtgärder.
För det första förbjuds några av de farligaste kemiska bekämpningsmedlen. Undantag tillåts om det ännu inte finns några tillgängliga alternativ. Odling av tulpaner är därför i inte farozonen men det skulle inte skada om nivån toxiner sjönk något.
För det andra - och detta är minst lika viktigt - innehåller lagstiftningen nu incitament för att främja utveckling av mer hållbara produkter och produkter för mindre grödor. Mindre grödor är grödor som endast odlas i mindre omfattning, exempelvis tomater, brysselkål och tulpaner. Många trädgårdsodlare var rädda att dessa grödor skulle hotas av lagstiftningen, men den rädslan har visat sig vara obefogad. Tvärtom faktiskt, med tanke på att förordningen innebär att en särskild fond inrättas för att främja forskning om produkter som är lämpliga för mindre grödor.
En tredje åtgärd som också är viktig är att medlemsstaterna bör planera för att minska riskerna med att använda kvarvarande kemiska bekämpningsmedel. Användningen av kemiska bekämpningsmedel minskar överallt, men särskilt i känsliga områden, som i närheten av skolor. Det är också viktigt.
Alla dessa åtgärder gynnar miljön och folkhälsan. Om det var jag som bestämde skulle jag ha förbjudit de neurotoxiska ämnena samtidigt, eftersom de kan påverka människans nervsystem och därför inte bör användas för besprutning av jordbruksgrödor.
Frédérique Ries
- (FR) Fru talman! Folket i EU bör i dag glädjas över den mycket sunda överenskommelse som kommissionen, rådet och självfallet föredragandena nått i frågan om bekämpningsmedlen. Utifrån vad jag har hört i debatten har den uppnåtts i ett klimat av mycket intensiv och särskilt effektiv lobbyverksamhet i Storbritannien och på Irland.
Det är ett lagstiftningspaket som förenar hälsa och miljö med konkurrenskraft och innovation i stället för att ställa dem mot varandra, vilket alltför ofta är fallet. Det är viktigt att komma ihåg att även om de cirka 800 kemiska molekyler som är aktuella definitivt spelar en roll när det gäller att skydda grödor mot pestangrepp är många människor i dag emot att utsätta befolkningen för hälsorisker som kan undvikas. Jag tänker naturligtvis särskilt på jordbrukare som är mer utsatta än andra för vissa skadliga ämnen, CMR och endokrinstörande ämnen.
Siffrorna från WHO är uppbyggliga: en miljon fall av allvarlig förgiftning från bekämpningsmedel med cirka 220 000 döda varje år. Den filosofin består i att använda kemikalier för allt, skapa en cocktaileffekt och ha en kortsiktig syn på jordbruket som i dag ifrågasätts. En nödvändig ny inriktning tar form, naturligtvis under förutsättning att parlamentet godkänner kompromissen, som formellt kommer att innebära att en ambitiös, realistisk och definitivt modern policy för bekämpningsmedel införs i världen. Detta är ambitiöst eftersom EU-medborgarna precis som vi vill bli av med farliga produkter. De stöder också ett förbud mot flygbesprutning samt ökat skydd för allmänna områden. Det är realistiskt eftersom ekonomiska livscykler respekteras, två tredjedelar av ämnena som släpps ut på marknaden är säkra och därför tillåts i tio år, på förnybar basis, och tillverkarna har ingen berättigad anledning till oro.
Avslutningsvis är detta paket om bekämpningsmedel modernt eftersom en integrerad hantering av bekämpningsmedel är grundläggande i en ny jordbrukspolitik, som för EU:s del innebär att ha färre men bättre bekämpningsmedel.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Fru talman! Jag vill ta upp tre frågor i debatten om betänkandena om hållbar användning av bekämpningsmedel och utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden.
För det första gäller de bestämmelser som nu diskuteras endast två stadier i användningen av kemiska produkter, nämligen deras utsläppande på marknaden och fortsatt användande. Inga lämpliga förordningar finns ännu när det gäller att avlägsna sådana ämnen från marknaden och bortskaffa dem. I mitt land Polen är bortskaffande av växtskyddsmedel en stor fråga. Betydande ekonomiskt stöd är viktigare än ytterligare rättsliga bestämmelser. De lokala myndigheterna på vars mark denna typ av avfall lämnas behöver ekonomiskt stöd för att kunna bortskaffa dem. För det andra skulle det vara önskvärt om den enskilda staten enligt subsidiaritetsprincipen hade sista ordet när det gäller bekräftelse, restriktion och vägran att ge tillstånd för användning av kemiska produkter på deras marknad. För det tredje hoppas jag att de lösningar som antas i parlamentet skapar en neutral arena för EU:s jordbrukare när det gäller deras användning av växtskyddsmedel. Jag är också övertygad om att olagliga tillämpningar som innefattar handel och användning av dessa produkter kommer att reduceras till ett minimum.
Madeleine Jouye de Grandmaison
- (FR) Fru talman! Betänkandets förslag går i rätt riktning och jag vill berömma föredragandena för dem. Även om kommissionen har rätt i att bekämpningsmedel huvudsakligen berör den gemensamma jordbrukspolitiken är det också så att ett sådant direktiv bör ha miljö och folkhälsa som den viktigaste rättsliga grunden. Direktivets tillämpningsområde kan inte begränsas till en enkel marknadsharmonisering eller konkurrenskraftsproblem. De franska yttre randområdena Martinique och Guadeloupe är bevis på detta. På Martinique är 20 procent av marken, 20 procent av öns yta - 1 000 km2 - förorenad på obestämd tid av klordekonmolekylen vars uthållighet är okänd. Det är en molekyl som har förorenat inte bara marken utan även ytvattnet, vissa grundvattenområden och havsvattnet i kustregionerna, något som allvarligt har skadat vår ekonomi. Vem tänker på det nuvarande problemet med folkhälsa? Om det inte är för sent skulle jag vilja råda parlamentet att studera fallet med Martinique, som Frankrike är mycket medvetet om.
Det är avgörande för direktivet att användningen av kemiska bekämpningsmedel minskas avsevärt, inte minst genom att hållbara alternativa lösningar som biodynamisk odling och biodynamiska bekämpningsmedel främjas. Det blir ett erkännande för parlamentet. Låt oss heller inte glömma bekämpningsmedlens härjningar när det gäller faunan, särskilt bland bin, något som har påpekats flera gånger. Det är också viktigt att parlamentet är vaksamt när det gäller frihandelsprodukter, särskilt jordbruksprodukter från länder som inte är så stränga när det gäller användningen av bekämpningsmedel.
Kathy Sinnott
(EN) Fru talman! En sak förenar oss: Vi vill alla skydda människors hälsa. Men vi måste komma ihåg att det är jordbrukarna som producerar den fina, färska, näringsriktiga mat som gör oss friska. Mitt hemland är ett väldigt blött land. Jordbrukarna därhemma kämpar hela tiden mot mögelangrepp. Insekter kommer och går, medan mögel kommer och består. Att förbjuda bekämpningsmedel mot mögel, eller att tvinga fram lägre doseringar, kan göra det omöjligt att odla potatis och spannmål i Irland. Men lagstiftningsförslaget har redan fått en annan följd.
Vi ser redan artiklar i medierna där man argumenterar för att vi ska odla genmodifierad potatis när EU skärper bestämmelserna för bekämpningsmedel. Vad skadar bin och miljön mest: att ansvarsfullt använda bekämpningsmedel, som Irlands jordbrukare gör, eller genmodifiering? Det brukar heta att bekämpningsmedel kan skada arvsmassan. Vid genmodifiering är själva principen att arvsmassan skadas. Det är viktigare än någonsin att vi börjar med en fullskalig konsekvensbedömning.
Fernand Le Rachinel
- (FR) Fru talman, mina damer och herrar! Som en följd av trepartssamtalet mellan rådet, parlamentet och kommissionen verkar texten om bekämpningsmedelspaketet, som antogs den 18 december, vara välavvägd.
I den tar man både hänsyn till jordbrukarnas intressen och det nödvändiga miljöskyddet, inklusive skyddade områden. Jag har följt denna fråga noggrant och jag är nöjd med det uppnådda resultatet. Det innebär nämligen att jordbrukarna kan bedriva sin ekonomiska verksamhet utan att straffas av ett totalt förbud mot bekämpningsmedel och växtskyddsmedel, vilket kommer att kontrolleras noggrant.
I detta avseende skulle jag vilja påpeka att de som producerar citrusfrukter i min region Normandie har gått i bräschen för miljövänligt jordbruk under många år. Som tur är har rådet och parlamentet uppnått ett mycket givande samförstånd i en osäker period som har förvärrats av den gemensamma jordbrukspolitikens utgående balansräkning och de hot som hänger över jordbruksbudgeten.
Avslutningsvis kommer vi alltid att stå bakom jordbrukarna och försvara deras arbetsverktyg och deras oersättliga roll i samhället, som först och främst består i att förse medmänniskorna med livsmedel och därefter i att bevara landsbygden och att utveckla marken till allas tillfredsställelse. Med tanke på miljökämparnas oansvariga påtryckningar är det en tröst att det sunda förnuftet har dominerat i den här frågan.
Anja Weisgerber
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! I morgon kommer vi att rösta om nya regler för växtskydd, ett ämne som skapar starka känslor bland befolkningen. Detta avspeglades också i parlamentets beslut. Vi skulle alla vilja ha färska, hälsosamma och lokalt producerade livsmedel som inte innehåller farliga rester av växtskyddsmedel till rimliga priser. Det resultat som uppnåddes under trepartssamtalet kommer att skapa förutsättningarna för detta. Den nya växtskyddsförordningen är ett stort steg mot ett ökat konsument- och hälsoskydd.
Man prioriterade återigen ett vetenskapligt kriterium snarare än politiska dogmer när man inrättade undantagskriteriet. Resultatet av trepartssamtalet är ett gigantiskt steg framåt jämfört med parlamentets resultat efter första behandlingen. Nästan 80 procent av alla verksamma ämnen kommer inte längre att påverkas utan bara de ämnen som utgör en risk för den mänskliga hälsan eller miljön, och detta på en vetenskaplig grund. Det kommer också att finnas tillräckligt många tillgängliga växtskyddsmedel för en hållbar förvaltning i framtiden. Ämnen som verkligen är farliga kommer däremot att förbjudas.
I framtiden kommer det inte längre att finnas 27 tillståndsmyndigheter utan endast tre zoner för utfärdande av tillstånd för växtskyddsmedel. Medlemsstaterna inom dessa zoner måste sedan i princip ömsesidigt erkänna tillstånden. Genom den nya växtskyddsmedelsförordningen kommer vi att skapa den harmonisering som sektorn för växtskyddsmedel med all rätta har efterfrågat under lång tid. Nu kommer vi att ha en enhetlig hög skyddsnivå utan att vi äventyrar en hållbar jordbruksproduktion i EU. Nu kommer vi att uppnå en verklig inre marknad, enhetliga konkurrensvillkor och stora framsteg när det gäller hälsoskydd. Det är en fantastisk framgång för konsumenter och jordbrukare. Tack så mycket.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Användningen av växtskyddsmedel tillsammans med effektiva jordbruksmetoder är avgörande för att man ska kunna producera tillräckligt mycket livsmedel av hög kvalitet, vilket kommer att leda till ett starkt skydd av konsumenternas hälsa och miljön.
Genom att minska riskerna med och konsekvenserna av användning av bekämpningsmedel samt sträva efter att minska användningen av dessa produkter kommer man att bidra till ett hållbart jordbruk.
Att de livsmedel som konsumeras i EU innehåller höga nivåer av bekämpningsmedel beror på att man är beroende av dessa kemiska produkter. Även om de är nödvändiga för att man ska kunna kontrollera alla sorters angrepp och främja produktionseffektiviteten kan de påverka folkhälsan negativt.
I vissa medlemsstater, inklusive Rumänien, drabbas jordbruksmarkerna ofta av angrepp och att använda bekämpningsmedel verkar vara det bästa sättet att undanröja skadedjuren på.
Genom förslagen om att införa ett integrerat växtskydd samt användningen av alternativa ämnen och riskhanteringen kommer vi således att bidra till att skapa ändamålsenliga jordbruksprodukter som är miljövänliga och säkra ur folkhälsosynpunkt. Därmed minskar beroendet av växtskyddsmedel.
Samtidigt leder den stora mängden skadedjur i de rumänska jordbruksmarkerna till att vi måste använda oss av flygbesprutning. När direktivet träder i kraft kommer flygbesprutning enbart att tillämpas om det inte finns några andra praktiskt genomförbara lösningar för att bekämpa skadedjuren i syfte att tillhandahålla ett adekvat miljöskydd.
Jag är nöjd med kompromissresultatet som stöds av majoriteten av de politiska grupperna. Genom det kommer vi att garantera en balans i tillgängligheten av växtskyddsmedel och därmed tillräckligt många livsmedelsprodukter, samtidigt som EU:s jordbrukare förblir lika konkurrenskraftiga. Dessutom kommer miljö- och hälsoskyddet att förbättras.
Holger Krahmer
(DE) Fru talman, mina damer och herrar! Växtskyddsmedel var, och är fortfarande, nödvändiga jordbruksresurser. Jordbruket kräver ett minimiurval av växtskyddsprodukter eftersom det handlar om att skydda det inhemska kulturlandskapet, producera högkvalitativa livsmedel och skydda resurser.
Våra debatter om kemikalier hålls ofta på en mycket irrationell nivå. Vi måste tänka och agera rationellt om vi ska kunna uppnå vettiga resultat. Konsekvenserna av parlamentets ursprungliga ståndpunkt kunde ha blivit förödande. Ett allmänt förbud mot växtskyddsmedel leder till lägre avkastning från jordbruket och, i slutändan, stigande livsmedelspriser. Därför är jag glad över att en acceptabel kompromiss uppnåddes under trepartsförhandlingarna. Det är välkommet att vi har behållit beslutet om tre zoner med avsevärda undantag för medlemsstater. Ett djärvt steg mot en bestående lösning på den inre marknaden skulle se annorlunda ut i detta skede.
Vid sidan av de acceptabla kompromisser som uppnåtts bör vi inte spekulera i en slutgiltig definition av endokrint effektiva ämnen utan i stället ge kommissionen dessa fyra år för att ta fram en vetenskapligt baserad definition. Annars kommer vi att tänja alltför mycket på försiktighetsprincipen.
Jag beklagar att vi inte tillåter någon konsekvensbedömning av den överenskommelse som uppnåtts.
Janusz Wojciechowski
- (PL) Fru talman! Vårt arbete med ytterligare en serie uppgifter vars syfte är att reglera frågor som är viktiga för människors hälsa i EU går mot sitt slut. Jag anser att de kompromisser vi hoppas uppnå är förnuftiga. Genom dem bör vi kunna garantera att de införda restriktionerna kommer att vara hälsofrämjande utan att utvecklingen av EU:s jordbruk hotas.
Det är dock viktigt att komma ihåg att alla förändringar vars syfte är att skärpa säkerhetsvillkoren inom jordbruket leder till avsevärda kostnadsökningar. Dessa kommer att drabba våra jordbrukare som samtidigt måste förbättra sin konkurrenskraft på de globala marknaderna. Våra jordbrukare kommer att bli tvungna att betala mera för säkrare bekämpningsmedel. Jag ska upprepa vad jag sagt här i kammaren vid många tidigare tillfällen. Låt oss för all del införa höga standarder för våra jordbrukare och livsmedelsproducenter. Dessa standarder bör dock även gälla dem som importerar livsmedel från länder utanför EU. Annars kommer våra ansträngningar att höja standarderna att bli kontraproduktiva.
Jim Allister
(EN) Fru talman! Jag tycker inte att vi har nått fram till ett välavvägt paket här ännu. För mig belyser denna debatt två snurrigheter. För det första hos EU, som förhastat och snurrigt ilar iväg för att förbjuda ett antal växtskyddsmedel utan att ens invänta en konsekvensbedömning. EU struntar i att det saknas ersättningsämnen och att den inhemska livsmedelsproduktionen kommer att skadas allvarligt, i synnerhet odlingen av spannmål och grönsaker. Detta tvingar fram ett ständigt ökat beroende av import från länder som inte bryr sig det minsta om det här.
Jag har hört många i debatten som hänvisat till vetenskapen. Vad är det för vetenskap som inte utsätter sig själv för en sedvanlig konsekvensbedömning?
Snurrighet nummer två svarar mitt eget land för. Det drabbas kanske hårdare av förslagen än något annat land, men går med på att dessa frågor avgörs genom rådsbeslut med kvalificerad majoritet, så att vi nu antagligen har nått ett läge där vi inte längre kan göra motstånd. Vi har själva försatt oss i den här situationen genom att vi har varit imbecilla nog att finna oss i beslut som fattas med kvalificerad majoritet. Ändå anser Lissabonfördragets anhängare att vi bör avhända oss makten inom allt fler områden på detta sätt.
Richard Seeber
(DE) Fru talman! Det här är en välavvägd kompromiss och därför kommer jag att stödja den. Jag skulle vilja tacka alla som arbetat med den. Texten skapades, som vi hör under den här debatten, med stor känsla, men inte desto mindre lyckades vi att förena de olika skyddsmålen som vi vill uppnå genom den här lagstiftningen.
EU hävdar att man är en av de mest framstående aktörerna i världen när det gäller lagstiftning om växtskyddsmedel och att det är ett stort plus. Det var viktigt för oss att finna en balans mellan skyddsmålen i fråga och hälsoskydd, den inre marknadens mål och, givetvis, miljöskydd, men vi uppnådde också ett balanserat resultat mellan de specifika skyddsmålen. Det var viktigt för oss att iaktta de olika principerna, till exempel att texten skulle baseras på fakta och vetenskapliga principer och inte på känslor och för det andra att vi höll oss till den riskbaserade strategin och inte till den farobaserade som tidigare. Detta är oerhört viktigt för att hela lagstiftningsprojektet ska kunna genomföras och införlivas längre fram.
Samtidigt bör man komma ihåg att vi inte särbehandlar importer i införlivandet och missgynnar nationell produktion eller EU-produktion. I nuläget har kommissionen dock alltjämt en stor uppgift framför sig. Generellt sett hade man dock dessa principer i åtanke på ett balanserat sätt. Därför kan vi leva med kompromissen. Vad gäller detaljerna är det oerhört viktigt för mig att medlemsstaterna ges nödvändig flexibilitet och subsidiaritet för grundvattensskydd så att de kan hantera sina specifika förhållanden. Nederländerna kan inte jämföras med Tyskland, Malta eller Grekland i detta avseende. Det är också viktigt att användningen av bekämpningsmedel i Natura 2000-områden och fågelreservat reduceras till ett minimum. Medlemsstaterna kommer följaktligen att ha tillräckligt med manöverutrymme för att införliva detta allteftersom. Det här är dock en kompromiss som bör stödjas av alla.
Bogdan Golik
- (PL) Fru talman! Jag skulle vilja börja med att gratulera föredragandena till deras utmärkta betänkanden. Tiden är kort så jag kommer bara att hänvisa till betänkandet av Christa Klaß och betona vissa brister i det föreslagna direktivet.
I direktivet fastställs ett utbildnings- och certifieringssystem för distributörer och yrkesmässiga användare av bekämpningsmedel. Man bör dock sörja för att intygen för genomgången utbildning i användningen av bekämpningsmedel erkänns ömsesidigt i medlemsstaterna. Enligt direktivet ska man tillämpa de nationella lagstiftningarna om teknisk kontroll och underhåll av utrustning för bekämpningsmedel. Jag anser att det vore lämpligt att reglera denna fråga på gemenskapsnivå. Om en sådan kontroll skulle grundas på internationella bestämmelser skulle det finnas all anledning för medlemsstaterna att ömsesidigt erkänna resultaten. Detta är särskilt viktigt när det gäller utnyttjande av marker som är belägna i gränsområden och offentliga växtskyddsåtgärder. En slutlig reservation jag skulle vilja ta upp är att man inte lyckats ta hänsyn till de särskilda förhållandena för skogsskydd. Skogarna kan inte bevaras utan flygbesprutning.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Fru talman! I egenskap av nederländsk parlamentsledamot följde jag lagstiftningen mycket uppmärksamt och omsorgsfullt. I mitt lågt belägna land är situationen väldigt speciell. Till skillnad från andra områden i Europa är det omöjligt att arbeta med de buffertzoner som föreskrivs av EU längs med alla vattendrag. Det skulle inte fungera. I så fall skulle det vara omöjligt att ha en normal hållbar produktion inom jordbruk och trädgårdsskötsel. Nederländerna är dock också känt för sina grödor för mindre användningsområden, inklusive tulpaner, lök och cikoria. Därför bör vi ägna särskild uppmärksamhet åt hur kompromissen ska formuleras. Den kompromiss som nu håller på att utformas är en stor förbättring av kompromissen i Hiltrud Breyers förslag, som kommissionen röstade om. Som ledamot i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater röstade jag emot förslaget vid det tillfället. I det nuvarande förslaget finns det förnuftiga övergångsbestämmelser som, i kombination med innovation och ersättningsprodukter, kan vara till hjälp för industrin. Dessutom kommer den fond för grödor för mindre användningsområden som håller på att införas att vara en vitamininjektion för dessa alternativ. De tre förordningarna och de tre zonerna i EU för erkännande och godkännande stämmer också mycket bättre överens med aktuell praxis.
Jag skulle vilja lägga till ett problemområde, nämligen godkännande av produkter som kommer från länder utanför EU. Vi är ledande när det handlar om att skapa en god balans mellan folkhälsa och praktisk tillämpbarhet, men vad händer med de externa importerna? Jag anser att den här konkurrensställningen, tillsammans med den parallella importen och parallella handeln bör tas upp i WTO, där dessa frågor diskuteras.
Vi kan godkänna förslaget. Jag skulle vilja tacka föredragandena och framför allt Christa Klaß och Erna Hennicot-Schoepges för deras insatser i detta avseende. Allt som kvarstår är detta enda problemområde som är viktigt för jordbrukarna, det vill säga att vårt jordbruk är hållbart, men hur är det med alla andra? Det här problemet är fortfarande olöst, och jag skulle vilja höra er reaktion på detta.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Mina damer och herrar! Livsmedelssäkerhet är ett viktigt mål för EU, men det här är en mager kompromiss. Ungern kommer att ta ställning mot betänkandet i rådet och de ungerska parlamentsledamöterna gör samma sak, eftersom det skadar EU:s jordbruk.
Vi står inför två oerhört viktiga problem. Zonsystemet är artificiellt. Det strider mot EU:s subsidiaritetsprincip och, som min nederländska kollega just har påpekat, det omöjliggör en flexibel respons. Dessutom är det skadligt för EU:s jordbruk eftersom det innebär att risknivån för resistens och produktionskostnaderna ökar. Samtidigt kommer vi inte, som många av mina kolleger har nämnt, att kunna kontrollera produkter från tredjeländer. Därför utgör direktivet en oerhört allvarlig fara.
Slutligen kommer de radikala miljökämparnas åsikter att leda till att restriktionerna för växtskyddsmedel kommer att bana väg för GMO (genmodifierade organismer). Detta är inte önskvärt i EU.
Mairead McGuinness
(EN) Fru talman! Jag vill tacka alla som arbetat med dessa två viktiga betänkanden. Om man ska tro på vissa inlägg här i kväll har EU för närvarande ingen kontroll alls över hur dessa kemikalier marknadsförs och används. Men det har vi visst! Hårda regler gäller för närvarande, även på området restmängder och livsmedel. Jag ansluter mig därför inte till någondera sidan eller ytterlighetspositionen i debatten här i kväll, särskilt inte till dem som vägrar att inse att växtskyddsmedlen spelar en viktig roll i livsmedelsproduktionen, eller till dem som hävdar att dessa två lagstiftningsförslag leder EU:s jordbruk och livsmedelsproduktion i fördärvet.
När kommissionsledamot Stavros Dimas säger att människor oroar sig för bekämpningsmedlen bekymrar det mig en aning. Ja, det må vara hänt. Men frågan är ju: Hur berättigade är dessa farhågor? Vad har kommissionen gjort för att tala om för konsumenterna att den stora merparten av alla livsmedel framställs ur råvaror som ger oss säkra livsmedel med hög kvalitet? Visst är en del ämnen som ingår i kemikalier ytterst giftiga, men risken vid användningen beror på hur de används och om de högsta tillåtna restmängderna i livsmedel överskrids. Såvitt jag har kunnat se, är de personer som använder ämnena välutbildade. Det kanske finns ett behov av bättre utbildning i andra medlemsstater.
Tjugotvå ämnen ska fasas ut. Oron är enorm i Irland och Storbritannien för hur detta ska slå mot produktionen av spannmål och potatis. Människor undrar: Kommer tillverkarna av jordbrukskemikalier att reagera och lansera nya produkter? Det kan kommissionen inte svara på. Kommer undantagen att fungera? Vad händer om det saknas alternativ? Jag anser att detta är frågor som vi måste ta itu med, vi irländare vill nämligen fortsätta att odla spannmål och potatis. Frågan om livsmedelsimport är i högsta grad verklighetsförankrad, och jag ber om fem sekunders talartid till om detta. Om kommissionen samarbetade med EU:s livsmedelsproducenter skulle vi kunna komma någonvart. Det håller inte att kommissionen sitter här och säger: Nu förbjuder vi användningen av de här ämnena i EU, men det går bra att exportera livsmedel till oss från länder utanför EU som fortfarande använder samma ämnen. Det är inte en ståndpunkt som främjar vår konkurrensförmåga. Den är ohållbar, och jag vill att ni bemöter detta här i kväll.
Pilar Ayuso
(ES) Fru talman! Jag skulle vilja hänvisa till Hiltrud Breyers betänkande. Det bör sägas att EU:s jordbrukare är fullt medvetna om att de särskilt bör uppmärksamma människors hälsa och miljöskydd när de använder växtskyddsmedel. Industrin är dock djupt oroad eftersom Europaparlamentet inte förstår vilka konsekvenser förordningen kan få i framtiden.
Bedömningar av förordningens potentiella effekt visar att eftersom växtskyddsmedel inte kommer att vara tillgängliga i framtiden kommer det att bli svårt att kontrollera skadedjur och sjukdomar som drabbar odlingen av många livsmedel - framför allt Medelhavsprodukterna - liksom odlingen av prydnads- och snittblommor.
Jag är fullt medveten om att den överenskommelse som nåddes vid trepartssamtalet var ett resultat av hårda förhandlingar och föredragandenas arbete är därför värt ett erkännande. Inte desto mindre måste det medges att den temporära definitionen av endokrinstörande ämnen kommer att resultera i att ett stort antal verksamma ämnen försvinner, framför allt insektsbekämpningsmedel, som är oerhört viktiga för jordbruket.
Producenterna måste ha tillgång till tillräckligt många verksamma ämnen för att effektivt och säkert kunna bekämpa alla sjukdomar eller skadedjur som angriper deras växter. Man bör ha i åtanke att faran inte ligger i produkten i sig, utan i om den används felaktigt.
Därför stöder den spanska delegationen i gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater förslagen på ett krav på en konsekvensbedömning och vi kommer att rösta för Robert Sturdys ändringsförslag - som jag själv har undertecknat - om endokrinstörande ämnen och förslagen om att växtskyddsmedel bör vara tillgängliga i nödfall.
Om förordningen antas enligt villkoren i den uppnådda överenskommelsen kommer det att resultera i att livsmedelsproduktionen minskar och priserna ökar, vilket i sin tur kommer att leda till att vi importerar de livsmedel vi inte producerar behandlade med samma produkter som vi förbjuder.
Robert Sturdy
(EN) Fru talman! Med anledning av Hiltrud Breyers betänkande vill jag säga följande till kommissionen: Varför är ni emot en konsekvensbedömning? Vad är det som är så viktigt eller så oroande att det får kommissionen att motarbeta en konsekvensbedömning?
Det finns inga vetenskapliga belägg för att hävda att vissa produkter som vi använder är farliga ur folkhälsosynpunkt. Det gäller somliga av dem, men åtskilliga produkter som ni vill avlägsna ur vår verktygslåda är ofarliga. Jag tänker här främst på en produkt som heter Triasol, som är ytterst viktig för veteproduktionen i Europeiska unionen. Ni har svikit oss - låt mig säga detta utan omsvep. Ni kommissionsledamöter svek allmänheten när ni misslyckades med att stänga ute genmodifierade organismer från EU. Ni svek oss när det gäller mitt betänkande om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester. Det sitter en kommissionsledamot här från generaldirektoratet för hälso- och konsumentfrågor ... Kommissionsledamoten är sysselsatt med ett samtal just nu, men så snart hon stänger munnen så kanske hon öppnar öronen för vad jag har att säga. De har misslyckats med att begränsa importen av produkter där gränsvärdena uppnås. Sådana produkter står ju i snabbköpshyllorna.
Vad tänker ni då göra åt de här importerade varorna, om vi beslutar att förbjuda dessa produkter inom Europeiska unionen? Kommer ni att säga att det egentligen kvittar, att varorna strömmar in ändå? Ska vi lämna allt vid det gamla och utgå ifrån att människor struntar i det här?
När det gäller livsmedelsproduktionen är det jordbrukarna i hela EU som bäst har tagit sitt ansvar. Att införa den här lagstiftningen innebär i princip att vi säger till dem: Ni är idioter och bryr er inte. Ingen jordbrukare vid sina sinnens fulla bruk skulle använda en kemikalie som utgör en hälsorisk för allmänheten. Massor av undersökningar bekräftar det här.
Låt mig avsluta med en eller två tankar till. Vi inför ett förbud mot burhönshållning vid äggproduktion, men ni kommer att bevilja ett undantag. Det här är ändå en fråga som engagerar människor. Det bekymrar mig att ni kommissionsledamöter hittills har avstått från att genomföra all den lagstiftning som finns. Det är av största vikt att ni ger jordbrukarna en chans att göra rätt för sig, att bevisa att deras produkter är säkra.
Alojz Peterle
(SL) Det finns några oroväckande hälsotrender som till stor del är en följd av den oansvariga användningen av bekämpningsmedel. Att förbättra hälsan och minska antalet cancerfall är uppenbarligen omöjligt när vår mat blir alltmer förgiftad. Jag talar om en av de viktigaste miljö- och hälsofrågorna, och därför kan bara en förändring av utvecklingsparadigmet hjälpa oss, inte rent kosmetiska åtgärder.
Det arbete mina kolleger Christa Klaß och Hiltrud Breyer utfört, tillsammans med skuggföredragandena, är ett steg i rätt riktning, och jag vill uttrycka min fulla uppskattning för det. Jag är nöjd med att man i båda betänkandena urskiljer ett antal åtgärdsområden, samtidigt som man också vänder sig till tillverkarna, säljarna och användarna av bekämpningsmedel. Samtidigt kräver vi dock att man inför nationella handlingsplaner med kvantitativa mål.
Jag anser att det är avgörande att man har infört information till grannar. Detta kan nämligen göra stor skillnad inte bara för människor, utan också framför allt för bin. Det betyder att vi lätt kan förhindra skada, genom att helt enkelt fokusera på dem som orsakar den. I direktivet fastställs att medlemsstaterna kan införa bestämmelser om information till grannar i sina nationella handlingsplaner. Jag skulle hellre vilja att det fastställdes att de måste göra det.
Jag är övertygad om att det är möjligt att tillåta växtskydd med icke-kemiska produkter, det vill säga genom att ge biologiska och mekaniska produkter en större roll.
Neil Parish
(EN) Fru talman, kommissionsledamöter! Låt mig påpeka en sak. För mindre än ett år sedan diskuterade parlamentet åtgärder på området global livsmedelsförsörjning. Vi var ytterst oroade över om livsmedelstillgången i världen är tillräcklig. Nu sitter vi här i kväll, mindre än ett år senare, och debatterar en lagstiftning som faktiskt riskerar att minska livsmedelsproduktionen i Europeiska unionen. Livsmedelsproduktion är en fråga om moral. Kom ihåg att om vi i EU inte producerar livsmedel, så har vi antagligen råd att köpa dem. Det har inte utvecklingsländerna.
Stora delar av denna lagstiftning kommer att påverka våra skördar. Det gäller inte bara vete, som Robert Sturdy nämnde, utan även - och framför allt - potatis. De senaste två åren har vi i norra Europa upplevt två av de värsta somrar som jag någonsin varit med om. Vi har behövt bekämpningsmedel mot mögel för att minska bladmögelangreppen och över huvud taget kunna odla någon potatis. Och, kommissionsledamöter, om européerna inte ens har potatis att äta, vad ska de äta då? De kan äta ris eller pasta, som det råder en svår brist på i utvecklingsländerna, åtminstone vad ris beträffar.
Låt mig komplettera Robert Sturdys inlägg med följande. Många av de bekämpningsmedel och medel mot mögel som vi använder är oproblematiska, så länge de används på rätt sätt och så länge den föreskrivna karenstiden före skörden iakttas. Genom att använda dessa kemikalier kan vi producera livsmedel med mycket hög kvalitet. Nu står ni där och försöker slå i mig att ni kommer att stoppa importen av livsmedel som har behandlats med dessa kemikalier. Dumheter! Och förklaringen är enkel: Om medlen har använts rätt kan ni testa hur mycket vete ni vill när det lossas i hamnen i Rotterdam - ni hittar inga rester. Jag tycker att vi verkligen måste vakna upp här och inse att vi i EU behöver producera livsmedel och göra det på ett säkert sätt. Vi måste se till att användningen av bekämpningsmedel minskar, vilket redan är fallet, och vi måste se till att jordbrukarna genomför behandlingen på lämpligt sätt, vilket också redan är fallet.
Jag uppmanar er därför att genomföra en ordentlig konsekvensbedömning. Den som finns är ju två år gammal. När vi nu har upplevt två av de blötaste somrarna sedan mätningarna startade är det dags att ni tittar efter en gång till. Vi uppmanar er med eftertryck att genomföra en ordentlig konsekvensbedömning.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Struan Stevenson, som inte kan vara här, har erbjudit mig att använda hans två minuter. Får jag använda dem för PPE-DE?
Talmannen
Absolut!
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Alla överdrifter har gjort det svårt att skilja dikt från verklighet i olika skeden av denna komplicerade debatt. Visst behöver kemikalieanvändningen i jordbruket begränsas - det inser vi alla. Kemikalier som används på ett ohållbart sätt kan utgöra risker för både användaren och miljön. Men om kemikalierna används ansvarsfullt, och om de högsta tillåtna restmängderna och karenstiderna följs, så är risken minimal och för konsumentens del lika med noll.
Förslaget om att godkännandet av ett verksamt ämne ska avgöras av ämnets egenskaper - den farobaserade metoden - snarare än av vetenskapliga principer för riskbedömning ger anledning till stor oro.
Ren alkohol är farligt. Vi vet hur det går för den som dricker ren alkohol. Men när den späds ut tillräckligt, till fyra procent, eller tolv procent, eller vad det nu är - och används ansvarsfullt - så är risken minimal. Det är faktiskt två helt olika saker.
EU:s konsekvensbedömning har berörts här. Vi har redan tagit upp den vetenskapliga definitionen av endokrinstörande ämnen, eller snarare bristen på definition. På den positiva sidan finns undantagsperioden, som låter branschen investera i välbehövlig forskning och utveckling och ta fram nya produkter och fungerande alternativ. Jag skulle vilja uppmana de företag som tillverkar jordbrukskemikalier, och deras partner inom ECRP-initiativet, att titta närmare på detta område och investera i det.
Märkligt nog tillåter vi i regel import av livsmedel som producerats med växtskyddsmedel som vi inte tillåter att våra egna jordbrukare använder. Detta förblir en gåta, och är vår främsta invändning mot lagstiftning av den här typen. På det hela taget tycker jag ändå att det ursprungliga förslaget har förbättrats betydligt, och jag är beredd att stödja det.
Colm Burke
(EN) Fru talman! Jag skulle vilja lyfta fram betydelsen av att tidigt i lagstiftningsprocessen förklara för de berörda parterna varför lagstiftningen behövs.
Mina väljare är övervägande människor som bor på landsbygden. Därför har en rad företrädare för oroliga väljare i jordbrukssektorn sökt upp mig med anledning av detta ärende.
På det hela taget upplever dessa väljare att lagstiftningen är något som Bryssel tvingar på dem godtyckligt, utan att inhämta synpunkter från gräsrötterna. Jag hävdar därför bestämt att medlemsstaternas regeringar måste göra en mycket större insats för att förklara de här frågorna för berörda parter, och inte smita undan sitt ansvar genom att skylla på de så kallade byråkraterna i Bryssel. Det är ju faktiskt medlemsstaterna som till syvende och sist ska genomföra åtgärderna, och som också har de resurser som krävs i form av lokala företrädare som kan förklara sammanhangen för jordbrukarna.
Det är viktigt att EU:s egna livsmedelsproducenter inte utsätts för mer reglering än utomstående producenter som exporterar sina livsmedel till EU-länderna. Varje förslag måste tillgodose intressena hos konsumenter, jordbrukare och miljön. Vi måste emellertid också se till att alla berörda har tillgång till korrekt information.
Zuzana Roithová
- (CS) Mina damer och herrar! Eftersom jag är läkare är jag mycket medveten om att det är vår skyldighet gentemot EU:s konsumenter att förbjuda växtskyddsmedel som enligt vetenskapliga bevis har visat sig vara skadliga. Samtidigt uppskattar jag att föredragandena har lyckats finna en välavvägd lösning på den nya förordningen som kommer att motivera industrin att leta efter och utveckla säkrare bekämpningsmedel. Fram till dess kommer det att vara nödvändigt att bevilja de undantag som behövs i länder med fuktigt klimat, och de sydliga länderna måste helt enkelt förstå det. Jag insisterar på att medlemsstaterna och även kommissionen genomför omfattande och kompromisslösa kontroller för att se till att livsmedel och blommor som importeras från länder utanför EU inte har behandlats med förbjudna bekämpningsmedel och svampbekämpningsmedel. Det handlar inte bara om att mäta restnivåerna i livsmedlen. Vi får inte tillåta så ojämlika konkurrensvillkor för EU:s jordbrukare. Jag håller också med om att kommissionen bör kritiseras eftersom den misslyckades med att genomföra en konsekvensbedömning. Därför kan vi tyvärr inte bemöta medborgarnas oro angående förordningen, även om jag i grund och botten är för den.
Gerard Batten
(EN) Fru talman! Den gemensamma jordbrukspolitiken är ett dråpslag mot det brittiska jordbruket, och har åsamkat oss enorma finansiella och ekonomiska kostnader.
Nu kommer de här förslagen om bekämpningsmedel. Enligt bedömare innebär direktivet att 15 procent av alla bekämpningsmedel förbjuds. Ett sådant förbud skulle uppskattningsvis leda till att veteskördarna minskas med mellan 26 procent och 62 procent, potatisskördarna med mellan 22 procent och 53 procent och skördarna av vissa grönsaker med mellan 25 procent och 77 procent. Detta kommer att orsaka en explosion i butikspriserna, som drabbar de fattigaste värst.
Jag undrar om föredragandena kan peka ut en enda person som skadats eller avlidit på grund av dessa bekämpningsmedel? Knappast! Däremot kan jag berätta att många av mina väljare inte har råd att betala mer för sin mat.
Péter Olajos
(HU) Jag är nöjd med att man genom direktivet om användning av växtskyddsmedel har sett till att denna fråga ligger inom medlemsstaternas behörighetsområde, särskilt när det gäller omfattningen och utformningen av buffertzonen. Jag är för ett inrättande av handlingsplaner på nationell nivå och jag stöder föreslaget om att lagstiftningen bör inriktas på att minska användningen av sådana produkter. Jag är också nöjd med den kompromiss som nåddes om flygbesprutning.
Vad gäller direktivet om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden är förslaget i grund och botten förnuftigt eftersom man tar itu med förbudet mot och den gradvisa ersättningen av produkter som har allvarliga skadliga effekter på människors hälsa. På samma gång kan det uppstå problem när man ska kontrollera produkter från tredjeländer.
Jag anser att godkännandet av växtskyddsprodukter genom ett trezonssystem är oacceptabelt. Man behöver inte vara expert på växtskydd för att bli skräckslagen vid tanken på att till exempel Ungern skulle ingå i samma zon som Irland, som har ytterst olika klimat och olika förutsättningar för jordbruksproduktionen.
Reinhard Rack
(DE) Fru talman! Jag skulle vilja ta upp ett ämne som ännu inte har diskuterats i dag. Till slut har vi återigen uppnått vad som förhoppningsvis är en förnuftig kompromiss i EU. Men vad gjorde vi längs med vägen? Vi måste komma ihåg att vi diskuterade den här frågan i många månader och att det förekom vissa extrema anklagelser mellan parterna. Allt detta har slukats av medierna med stor entusiasm. Allt som tagits upp av medierna har lett till att konsumenternas förtroende har undergrävts och att alla håller med om att ”EU gör allt fel” och att ”EU är mot snarare än för medborgarna”. Nu, vid dagens slut, har vi uppnått en någorlunda förnuftig lösning, en kompromisslösning, som det dock kommer att råda stor samstämmighet om. Vad kommer att finnas kvar, i genomsnitt? Lite eller ingenting!
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Det här är första gången kommissionen, rådet och parlamentet har antagit en så heltäckande och utförlig strategi för bestämmelser om livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet. Morgondagens omröstning i parlamentet kommer att avsluta tre års arbete. Vår uppgift är att se till att bestämmelserna är tydliga, säkra och kunskapsbaserade, i synnerhet när det gäller ett så känsligt område som livsmedelsproduktion. Därför betonar vi, tillsammans med en grupp ledamöter, behovet av kontinuerlig kontroll av effekterna av den antagna förordningen om användning av bekämpningsmedel.
Vi hävdar att bestämmelser som grundas på förnuftig kunskap kommer att skapa tillit bland konsumenterna när det gäller användningen av bekämpningsmedel på en vetenskaplig basis. Den uppnådda kompromissen kommer att bidra till att förbättra befolkningens hälsa, men samtidigt kommer produktionskostnaderna att öka. Vi bör ha detta i åtanke när vi diskuterar ekonomiska resurser till den gemensamma jordbrukspolitiken. Vi vill också undersöka om importerade livsmedel kommer att vara förenliga med de stränga bestämmelser som tillämpas i EU. Jag vädjar om stöd för ändringsförslagen 179, 180 och 181 som vi lade fram tillsammans med andra ledamöter.
James Nicholson
(EN) Fru talman! Jag är mycket oroad över det förslag som vi behandlar här i kväll, och över dess följder för vår jordbrukssektors framtid.
Jag förklarar härmed att jag stöder Robert Sturdys ändringsförslag, som jag har undertecknat med glädje. Såvitt jag kan bedöma bidrar de åtminstone i någon mån till att stödja branschen i framtiden.
Visst behöver och efterlyser vi lagstiftning. Men lagstiftningen ska vara bra och behöver inte gå ut över produktionen. Det behövs en noggrann konsekvensbedömning, så att vi vet vad förslaget får för följder. Detta är en nödvändig förutsättning som än så länge saknas. Vi behöver mer fakta och mindre dikt, och bör definitivt granska dessa fakta uppmärksamt.
Det är ingen mening med att EU lagstiftar fram nedläggningar av sina egna företag för att vi inte klarar av att kontrollera importen. Kommissionen använder dubbla måttstockar, dels för de regler som den tvingar fram inom EU, dels för de varor som får importeras till unionen. Det som händer är ju att verksamheterna då flyttar utanför unionen.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Jag skulle vilja tacka alla som talade under dagens debatt för deras mycket konstruktiva anföranden. Enligt den antagna texten, som är en kompromiss och en mycket lyckad sådan, blir medlemsstaterna skyldiga att utarbeta nationella handlingsplaner med kvantitativa mål för att begränsa riskerna.
Enligt de nationella handlingsplanerna ska medlemsstaterna också kontrollera användningen av bekämpningsmedel som vid vissa tillfällen har orsakat särskilda problem och sätta upp mål för att minska användningen av vissa bekämpningsmedel. Detta utgör ett betydande framsteg som, förutom att skydda EU-medborgarnas hälsa och miljön, kommer att ge ekonomiska fördelar eftersom de nationella hälsoutgifterna minskar. Ytterligare en fördel är att man i enlighet med den nya lagstiftningen minskar användningen av bekämpningsmedel.
Förutom nationella handlingsplaner innehåller också det föreslagna kompromisspaketet ett antal andra viktiga aspekter. Principen om förebyggande åtgärder måste tillämpas. Inom ramen för den integrerade skadedjursbekämpningen prioriteras andra, icke-kemiska metoder för växtskydd.
Skyddet för boende och kringstående personer har förbättrats genom att de nationella handlingsplanerna kan innehålla bestämmelser om information till personer som kan utsättas för besprutning, samtidigt som flygbesprutning inte får ske i närheten av bostadsområden.
Alla distributörer av bekämpningsmedel, inte bara de som säljer till yrkesmässiga användare, måste se till att vissa av deras anställda har ett särskilt lämplighetsintyg - som givetvis, vilket en ledamot påpekade, måste erkännas ömsesidigt - angående tillhandahållande av information om bekämpningsmedel och att de är tillgängliga för att ge kunderna råd. Bara vissa kategorier av små distributörer kommer att beviljas undantag från detta krav.
Vad gäller förbudet mot flygbesprutning har man funnit en kompromisslösning för behandlingen av kraven på undantag. Man kommer att tillämpa ett förfarande i två steg. Först utarbetas en generell plan för luftbesprutning, som godkänns av myndigheterna. Därefter lägger man fram speciella individuella förfrågningar om luftbesprutning, som grundas på de förutsättningar enligt vilka den generella planen godkändes.
Avslutningsvis skulle jag vilja tillägga att kommissionen är nöjd med resultatet av förhandlingarna och därför är den beredd att godta alla de föreslagna kompromissändringsförslagen.
Androulla Vassiliou
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Tack till alla som medverkat så konstruktivt i denna mycket intressanta debatt. Detta ärende har varit ovanligt viktigt för kommissionen. Jag har själv engagerat mig för att vi ska ge folkhälsan högsta prioritet, vilket är syftet med förslaget. Överläggningarna under trepartssamtalen har varit långa och svåra, men föredraganden har styrt dem mycket engagerat och skickligt. Jag tackar henne för det.
Kommissionen har ställt sig bakom den gemensamma ståndpunkten och stöder förslaget i den utformning det har efter andra behandlingen. Samtliga kreativa inslag i förslaget har behållits, särskilt godkännandekriterierna. På så sätt blir det möjligt att garantera att farliga ämnen som utgör en allvarlig risk för folkhälsan förbjuds eller byts ut mot säkrare alternativ. Hit hör även förbättrade regler för ömsesidigt erkännande och att vissa produkter ska bytas ut mot säkrare alternativ. Jag vill dock bemöta vissa synpunkter som uttryckts här.
Kommissionen bedömer att endast 4 procent av de ämnen som säljs i dag försvinner på grund av att de är endokrinstörande ämnen, och bara 2 procent för att de är cancerogena, mutagena eller reproduktionstoxiska. Antalet verksamma ämnen som för närvarande finns till försäljning och som eventuellt inte godkänns i och med den nya lagstiftningen bedöms vara färre än 25.
Denna bedömning får stöd i en rapport från Kemikalieinspektionen i Sverige, och överensstämmer också med den reviderade konsekvensbedömningen från Pesticides Safety Directorate i Storbritannien. Jag vill också påpeka att det nya kriteriet inte tillämpas på redan godkända substanser förrän godkännandet ska förnyas, vilket i flertalet fall är först 2016. Branschen får därmed god tid på sig för att utveckla andra, säkrare ämnen.
Jag ska också gå in på några synpunkter om importerade livsmedel. Jag påminner om att förordningen om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester tillämpas fullt ut från och med 2008. För verksamma ämnen som inte godkänts i växtskyddsprodukter inom EU fastställs gränsvärdet till lägsta mätbara nivå. Detta gränsvärde för bekämpningsmedelsrester gäller för produktion inom EU, men också för livsmedel och foder som importeras.
Det finns dock ett antal olika orsaker till att en aktiv substans inte godkänns i EU. Den risk som konsumenterna utsätts för är bara en delfaktor. Det kan även handla om miljö- eller arbetsmiljömässiga överväganden, vilket är en fråga för de tredjeländer där bekämpningsmedlet används. I dessa fall får bekämpningsmedlet inte användas hos oss, men behandlade skördar behöver för den skull inte utgöra någon risk för EU:s konsumenter. Därför kan det tredjeland som vill exportera produkter som behandlats med sådana ämnen till EU ansöka om importtolerans. Förutsättningen är att landet kan visa att förtäring av produkterna inte innebär en risk för människors hälsa, att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har utvärderat och godkänt underlaget och att detta formellt antagits som lagstiftning av EU. Så långt om importfrågan.
Låt oss nu återgå till det direktiv som vi förhoppningsvis antar inom kort. Kommissionen anser att den slutliga kompromissen tillgodoser alla parters intressen. Man beaktar målet för människors hälsa och miljövänlig produktion, samtidigt som jordbrukarna även i fortsättningen har tillgång till bekämpningsmedel. Vi ser nu fram emot att formalisera andrabehandlingens överenskommelse.
Det här är verkligen en bra start på det nya året för Europaparlamentet och rådet. Det är bra för medborgarna, eftersom det gagnar deras hälsa. Det är också bra för våra jordbrukare, anser vi, eftersom deras produktion garanteras genom särskilda åtgärder, som främjandet av säkrare produkter. Vi har åstadkommit något betydelsefullt. Det har vi gjort tillsammans. Vårt arbete är ett utmärkt föredöme för hur samarbetet mellan institutionerna kan vara till omedelbar nytta för medborgarna.
Christa Klaß
föredragande. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Nu är det möjligt att identifiera en sockerbit i Bodensjön genom modern analysteknik. Vi måste dock fråga oss själva hur vi ska hantera dessa nya upptäckter, vad vi gör med dem.
Nu behöver vi objektiva riskbedömningar för att finna en balans mellan de berättigade hälso- och miljökraven och den lika berättigade oron över företags- och livsmedelssäkerhet, i en världsomspännande jämförelse.
De frågor mina kolleger har ställt har enligt mig inte besvarats helt och hållet av kommissionen. Det räcker inte med att säga att fyra ämnen inte längre ingår eller att två ämnen inte ingår och att det bara handlar om 25 ämnen totalt. Nej, vi vill ha en noggrann ekonomisk bedömning, en bedömning som inte bara svarar mot ekonomiska kriterier utan också hälsokriterier. Vi behöver fortfarande en utvärdering. Kommissionen måste genomföra en uttömmande analys av effekterna av den nya lagstiftningen så att vi vet vilken effekt den kommer att ha i slutändan. Vi måste fortsätta att kontrollera detta, eftersom det ständigt kommer nya vetenskapliga upptäckter.
Genom den uppnådda kompromissen får EU:s växtskyddspolitik en ny riktning. Den leder till fler gemensamma åtgärder inom unionen och det krävs riktade åtgärder från medlemsstaternas sida, vilket garanterar en hållbar användning av växtskyddsmedlen.
Som föredragande tackar jag er för ert stöd. Vi har lyckats finna en bra kompromiss utifrån olika utgångspunkter. Jag skulle vilja se mer positivt tänkande vid nyår. En sak som kan sägas var att jag inte tänkte tillräckligt positivt: växtskyddsprodukter kommer att leda till ett tillräckligt utbud av hälsosamma livsmedel och ett sunt kulturlandskap för oss i EU!
Hiltrud Breyer
föredragande. - (DE) Fru talman! Jag vill också tacka för en livlig debatt. Jag skulle återigen vilja betona att jag fortfarande är av samma åsikt. Det här är en milstolpe för miljö- och konsumentskyddet och, framför allt, är det ett magiskt ögonblick för EU. EU är nu i omkörningsfilen. Vi visar att EU är banbrytande i världen. Beslutet att fasa ut starkt giftiga bekämpningsmedel är unikt i världen och därför kan EU dra nytta av det.
Vad gäller de argument som gång på gång tagits upp i debatten om att importfrågan inte har klargjorts: det är fel, importfrågan har verkligen klargjorts. Genom förbudet mot starkt giftiga ämnen kommer dessa ämnen att bli olagliga i EU. Det betyder att när vi importerar - till exempel frukt och grönsaker - måste dessa importer givetvis vara förenliga med gemenskapslagstiftningen och, framför allt, med förordningen om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester. Om ämnen, som bekämpningsmedel, som har förbjudits i EU upptäcks i det kvantitativa resttestet är produkten olaglig. Det betyder att bananer från Costa Rica som behandlats med cancerogena ämnen, som vi har tagit med i indexet och som därför är förbjudna, är olagliga i EU. Detta klargörs tämligen tydligt i förordningen om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester. Därför finns det ingen anledning att uppmuntra ytterligare meningsskiljaktigheter, panik och rädsla!
Allt jag kan göra är att återigen påpeka och som tur är har kommissionen redan betonat detta, att samtidigt som den inledande studie som PSD gjorde visade att 80 procent av bekämpningsmedlen skulle försvinna från marknaden har denna siffra minskats avsevärt under tiden. Tyvärr nämnde ni inte rättningen i PSD:s studie.
Snälla, sluta att skapa rädsla och meningsskiljaktigheter! Låt oss verkligen fira den framgång vi alla förhoppningsvis uppnår här för EU-medborgarna, för miljön och för hälsoskyddet.
(Talmannen avbröt talaren.)
Talmannen
- Fru McGuinness, ni har ordet för en ordningsfråga.
Mairead McGuinness
Fru talman! En ordningsfråga. Det är ledamöter som pratar och inte hör på.
Jag har lyssnat till vad kommissionsledamoten sa om livsmedelsimporten. Jag hävdar att ni missar huvudsaken, och att - med all respekt - även föredraganden gör det. EU:s jordbrukare förhindras att använda vissa ämnen. Deras yrkesbröder utanför Europeiska unionen får använda produkterna. Vi kommer inte att kunna spåra några rester i de livsmedel som importeras. Därmed uppstår det en konkurrensnackdel för EU:s producenter. Längre fram kanske vi kan komma ned på jorden igen, i stället för att segla omkring i de här luftslotten. Ursäkta utbrottet.
Talmannen
- Debatten är härmed avslutad.
Vi kommer inte att återuppta debatten.
Fru Breyer har ordet.
Hiltrud Breyer
föredragande. - (EN) Fru talman! Både jag och kommissionsledamoten har förklarat läget tydligt och klart. Om ni inte hör på, eller inte har lust att ta till er att problemet är löst, eftersom det skulle gå stick i stäv mot er kampanj mot den här lagstiftningen - då ger jag upp! Låt mig än en gång upprepa att problemet är löst. Man får inte sälja ett ämne i EU som inte får säljas i EU. Klart, slut.
Talmannen
- Vi kommer inte att återuppta debatten. Jag uppmanar er att fortsätta i korridorerna om så är nödvändigt.
Den gemensamma debatten är härmed avslutad och omröstningen kommer att äga rum i morgon.
Skriftliga förklaringar (artikel 142 i arbetsordningen)
Nicodim Bulzesc  
skriftlig. - (EN) Jag stöder kompromissen i Hiltrud Breyers betänkande om försäljningen av växtskyddsmedel, eftersom den medför ökad stabilitet och säkerhet för både jordbrukare och livsmedelsproducenter.
I kompromissen heter det emellertid att den nya lagstiftningen endast gradvis ska ersätta EU:s befintliga lagstiftning. Bekämpningsmedel som redan godkänts enligt de regler som gäller i dag får fortsätta att säljas tills deras godkännandeperiod löper ut. Produkter som innehåller farliga ämnen ska bytas ut inom tre år om det finns säkrare alternativ.
Om betänkandet röstas igenom, utgör det ett steg mot bättre folkhälsa genom att det skyddar miljön. Det innebär också att EU utan ytterligare dröjsmål kan övergå till ett bättre system.
Magor Imre Csibi  
Jag välkomnar kompromisstexten om en hållbar användning av bekämpningsmedel och jag skulle vilja gratulera Christa Klaß till hennes goda arbete.
Enligt min åsikt har vi en balanserad text framför oss. Genom den kommer användningen av vissa skadliga bekämpningsmedel att förbjudas utan att EU:s jordbruk skadas.
Dessutom vill jag berätta hur nöjd jag är med att inte användningen av GMO finns med som alternativ bland de föreslagna icke-kemiska alternativen för växtskydd, skadedjursbekämpning och odlingsmetoder. De kunde ha tagits med bland de icke-kemiska alternativen.
I så fall skulle det ha blivit möjligt att i framtiden marknadsföra livsmedelsprodukter som innehåller GMO inom EU. Kompromisstexten bevisar för oss att det inte kommer att ske.
Återigen säger parlamentet kategoriskt NEJ till användningen av GMO. Därmed gör den enade röst som består av 58 procent av EU:s medborgare sig hörd igen. Vid detta tillfälle har vi också medlemsstaterna på vår sida, företrädda av rådet.
Alexandru Nazare  
Förordningarna om bekämpningsmedel är ett viktigt verktyg för att minska de hälso- och miljörisker som bekämpningsmedel utgör. De åtgärder man antar i detta syfte måste dock vara rimliga och man måste ta hänsyn både till produktionskvaliteten och att maximala skördar ska kunna uppnås.
I den aktuella ekonomiska krisen kan en lösning vara att främja livsmedelsproduktion. Som Mairead McGuinness konstaterade i betänkandet som lades fram i slutet av förra året för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har vetepriset stigit med 180 procent på två år medan livsmedelspriserna i allmänhet har stigit med 83 procent globalt. Dessa höga priser beror på de stränga standarder vi påtvingar EU:s jordbrukare.
Utan att diskutera behovet av en bättre reglering av användningen av bekämpningsmedel anser jag fortfarande att en av de föreslagna åtgärderna kommer att leda till att antalet växtskyddsprodukter som är tillgängliga på EU:s marknad minskar. Detta kommer att leda till att produktiviteten inom vissa sektorer, såsom spannmålssektorn, minskar.
Vissa bestämmelser i förordningen kommer att påverka producenterna eftersom de innebär ett förbud mot majoriteten av de bekämpningsmedel som finns tillgängliga på marknaden, samtidigt som marknadsföringen av vissa produkter som ses som säkrare, men som är mycket dyrare, gynnas. Följaktligen kommer produktionskostnaderna att öka, vilket verkligen kommer att missgynna jordbrukarna i de nya medlemsstaterna.
Rovana Plumb  
Om alla berörda aktörer godkänner rekommendationen kommer det att skapa alla de förutsättningar som krävs för att harmonisera principerna om miljöskydd och djurens välbefinnande med en effektivt fungerande inre marknad.
Bestämmelserna om ömsesidigt erkännande och zonsystemet har godkänts av Rumänien, förutsatt att texten innehåller klausuler för att tillåta medlemsstaterna att vidta åtgärder i syfte att anpassa villkoren för godkännande av växtskyddsmedel till specifika förutsättningar samt klausuler om att man kan neka erkännande i särskilda berättigade fall.
Den här versionen anses således ge tillräckliga garantier. Rekommendationen medför ytterligare fördelar genom att administrationsbördan minskas. Bedömningen av växtskyddsmedel kommer nämligen enbart att genomföras av en stat i varje zon, som kommer att ta hänsyn till de särskilda förutsättningarna i alla medlemsstaterna i zonen.
I egenskap av socialdemokratisk parlamentsledamot anser jag att vi kontinuerligt bör anstränga oss för att skydda miljön, hälsan och djurens välbefinnande, dock utan att äventyra jordbruksproduktionen.
