Frågestund (frågor till kommissionen)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B7-0019/2011).
Innan jag övergår till frågestunden vill jag säga några ord om hur jag kommer att leda den, eftersom vi är så försenade. Jag uppskattar om alla spetsar öronen nu, även kommissionsledamöterna som ska svara. Jag kommer att acceptera följdfrågor endast från respektive frågeställare. Om vi ska hinna beta av tillräckligt många frågor har vi nämligen inte tid med mer än så. Jag får uppmana de kommissionsledamöter som ska replikera eller svara att avhålla sig från långrandiga utläggningar. Vi vill ha bra, upplysande svar på frågorna, så att ni för en dialog med frågeställaren.
Följande frågor har ställts till kommissionen.
Jörg Leichtfried
(DE) Fru talman! Jag medger att tiden är knapp och håller med om det, men vill uppmana dig att ta hänsyn till en sak. Att vi är försenade beror inte på de ledamöter som vill ställa frågor. Mitt problem är att jag har ställt en fråga till rådet om något som nu ska avhandlas som fråga nummer två. Jag ställde precis samma fråga till rådet, men frågestunden med rådet ställdes in, och inget nytt tillfälle har erbjudits. Det känns ju ganska olyckligt. Du agerar ju i övriga avseenden helt rationellt och begripligt, men jag vill be dig att överväga ett undantag för just den här frågan.
Talmannen
Omständigheterna är i kväll sådana att jag inte kan göra på något annat sätt. Visst är det tråkigt för alla frågeställare, men det bästa är att jag försöker beta av så många frågor som möjligt, så att frågeställarna får sina ögonblick. Det här är ingen njutbar situation för mig. Du förstår säkert att vi är i färd med att övergå till en typ av frågestund som är mer värd sitt namn och lämpligare för vår nya ställning efter att Lissabonfördraget trätt i kraft. Uppriktigt sagt: Ju snabbare vi är där, desto bättre. Nu fortsätter vi.
Avsnitt 1

Angående: Ramdirektivet om minimiinkomst i EU
Förra året antog Europaparlamentet ett betänkande om vikten av ett system med minimiinkomst för att bekämpa fattigdom och främja ett samhälle som är öppet för alla i Europa och slog då fast att det behövs ett ramdirektiv om en garanterad minimiinkomst i EU.
Med tanke på att det redan finns mer än 85 miljoner människor som lever under fattigdomsgränsen i EU, anser inte kommissionen att det är nödvändigt att införa ett ramdirektiv om ett system som garanterar en adekvat minimiinkomst i hela i EU?
László Andor
ledamot av kommissionen. - (EN) Det heter ofta att ett samhälle ska dömas efter hur det behandlar de svagaste människorna. Om vi inte ger människor med behov det stöd de behöver, blir de säkerligen ännu mer utestängda. Då blir det ännu svårare att integrera dem i samhället och att öppna arbetsmarknaden för dem.
Kommissionen anser att garanterad minimiinkomst inte bara är en automatisk stabilisator utan också kan spela en viktig roll för att tillhandahålla ett skyddsnät som skyddar de mest utsatta människorna från krisens allvarligaste verkningar.
Att det är viktigt med tillgång till de resurser som krävs, med tjänster av god kvalitet och med integration på arbetsmarknaden framhålls dels i kommissionens rekommendation om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden, dels i slutsatserna från mötet i rådet (sysselsättning och socialpolitik, hälso- och sjukvård samt konsumentfrågor) av den 17 december 2008 om gemensamma principer för aktiv inkludering för en mer verksam fattigdomsbekämpning.
Rekommendationen uppmanar särskilt medlemsstaterna att erkänna ”individens grundläggande rätt till tillräckliga resurser och socialt bistånd för ett värdigt liv” som ”en del av en heltäckande och konsekvent strategi för att bekämpa social utestängning”.
Det tillvägagångssätt som beskrivs i rekommendationen har visat sig vara ett steg i rätt riktning, inte minst under den ekonomiska krisen. Men det återstår mer att göra innan reformarbetet för aktiv inkludering är helt slutfört.
Som kommissionen skrev i meddelandet om den europeiska plattformen mot fattigdom och social utestängning kommer den 2012 att redogöra för hur de gemensamma principerna för aktiv inkludering tillämpas, och bland annat granska hur effektiva minimiinkomstsystemen är.
Denna bedömning avgör vilka åtgärdsförslag kommissionen sedan lägger fram, bland annat avseende stöd till aktiv inkludering med hjälp av EU:s olika finansiella instrument.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Fru talman, herr kommissionsledamot! Tack för svaret, men ni besvarade aldrig min fråga. Den löd så här: Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att införa ett ramdirektiv om ett system som garanterar en adekvat minimiinkomst i hela i EU? Annars kommer vi definitivt inte att lyckas utrota fattigdomen. Förra året var Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning, och till och med då ökade fattigdomen i vissa medlemsstater. En sak till: Ett mycket stort antal äldre människor håller på att falla ned i fattigdom. Hur skulle du ställa dig till att kommissionen införde gemensamma kriterier för minimipensioner på EU-nivå?
László Andor
ledamot av kommissionen. - (EN) Kommissionen har förespråkat minimiinkomster och minimilöner. Här berörs emellertid medlemsstaternas befogenheter och ansvarsområden, och i den här diskussionen får man ta stor hänsyn till subsidiaritetsprincipen.
Det är riktigt att vi under krisen måste värna särskilt starkt om människor i utsatta samhällsgrupper, i synnerhet de som plötsligt saknar inkomst för att de har blivit arbetslösa. Men vi behöver uppmuntra medlemsstaterna att använda sig av de olika verktyg som finns för att hindra att människor faller ned i fattigdom, och detta är bara en sådan metod.
Utrymmet för lagstiftningsinitiativ är synnerligen begränsat här. Men förvisso hörs i vissa lägen högljudda politiska krav på detta.
Fattigdom bland äldre är en mycket komplicerad företeelse. Här måste vi arbeta med sysselsättning, socialtjänsterna och det sociala skyddsnätet. Låt mig med anledning av detta nämna nästa års kampanj för aktivt åldrande, som stöds av politiska åtgärder inom hälso- och sjukvård, friskvård och livslångt lärande. Att slussa in fler människor på arbetsmarknaden framstår nämligen för oss som den faktor som skulle betyda mest för att förbättra de äldres levnadsstandard och sociala integrering. Det är utgångspunkten för ytterligare politiska åtgärder.
Angående: Lågenergilampor
Känner kommissionen till den studie som gjorts av Tysklands miljömyndighet som säger att lågenergilampor innebär en risk för förgiftning om dessa skulle gå sönder i hemmet eftersom de innehåller kvicksilver? Vilka slutsatser drar kommissionen av denna studie?
Skulle kommissionen kunna tänka sig att ompröva sitt beslut om att förbjuda traditionella glödlampor?
Skulle kommissionen kunna tänka sig att åtminstone skjuta upp förbudet mot traditionella glödlampor för privat bruk i hemmet?
Günther Oettinger
Fru talman, fru Koch-Mehrin, mina damer och herrar! Kommissionen känner till rapporten från Tysklands miljömyndighet och har givetvis än en gång noggrant utrett situationen. Bakgrunden är följande. Kommissionen lade fram sitt förslag till ett direktiv om ekodesign 2009, på grundval av ett rådsbeslut 2007, som följdes av resolutioner i Europaparlamentet och rådet (energi) - med andra ord efter ett brett samråd med parlamentet och medlemsstaterna. Det omfattade bland annat en gradvis övergång från traditionella glödlampor till strömsnålare lågenergilampor. Vi tror att det går att sänka förbrukningen med sammanlagt 40 miljarder kilowattimmar på EU:s marknad för belysning och glödlampor, vilket motsvarar elkostnader på 5-10 miljarder euro. Direktivet innehåller en rad säkerhetsåtgärder som i huvudsak berör gränsvärden för kvicksilver. Dessa sänktes än en gång avsevärt i september i fjol, för att ytterligare minska de eventuella riskerna för allmänheten.
Resultaten i den studie som genomförts av den tyska miljömyndigheten har föranlett oss att be Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker om ännu ett utlåtande. Kommittén har gått igenom all vetenskaplig litteratur som finns att tillgå. Dess slutsats är att det är ytterst osannolikt att människor skulle utsättas för hälsorisker från kompaktlysrör som går sönder.
På det här området finns det emellertid ett problem: Alla studier avser vuxna. Självfallet måste särskilda studier göras avseende barn, och vi samarbetar därför med den tyska miljömyndigheten för att snarast få fram motsvarande resultat för barn. Vi följer utvecklingen med största uppmärksamhet. Jag håller kontakt med miljömyndigheten så att vi gemensamt och snabbt kan analysera de ytterligare mätserier som myndigheten kan tillhandahålla.
På det hela taget har vi kommit fram till att vi, för att behålla förtroendet från alla berörda aktörers sida, ska fortsätta att genomföra direktivet steg för steg. Vi återkommer gärna till parlamentet om studieresultaten talar för att vi bör ändra vår bedömning. Så ser läget ut just nu.
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Fru talman, herr kommissionsledamot! Det är bra att du har bett Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker att titta på detta igen. Det glädjer mig. Men faktum kvarstår: Hur motiverar vi för unionsmedborgarna att de enligt EU:s direktiv ska släppa in något i sina hem som kan utgöra en hälsorisk för deras barn? Du har ju själv barn och vet hur det är: Saker går sönder då och då. Jörg Leichtfried från Österrike och jag är mycket oroade över detta. Hur ska vi göra för att framhålla att det utgår en risk ifrån detta? Vi verkar inte klara av att lära av våra misstag. Men du är ju inte ansvarig för det ursprungliga beslutet. Du tappar inte ansiktet om du visar att du kan komma på bättre tankar. Du kunde ha sagt att ni upphäver förbudet, åtminstone för hushållen. Kan du tänka dig att ompröva ditt beslut?
Günther Oettinger
Fru talman! Jag ska svara genom att påpeka att det direkt efter förändringen kommer att finnas glödlampor i handeln som det inte utgår någon risk ifrån. Frågan avser kompaktlysrör. Vi behöver därför överväga att mer aktivt informera allmänheten om ekodesigndirektivet, och berätta för våra medborgare om led-lampor och den nya generationens halogenlampor. Då slår vi två flugor i en smäll: Vi uppnår direktivets mål avseende miljön och sänkt energiförbrukning, samtidigt som vi förebygger eventuella risker. Jag har inget emot att fördjupa mig i detta igen.
Angående: Åtgärdspaket för brottsoffers rättigheter
Att öka stödet till brottsoffer är en viktig del av Stockholmsprogrammet. Frågor om stöd till offer för gränsöverskridande brottslighet i Europa är särskilt viktiga för unionsmedborgarna. Det finns få praktiska förfaranden som erbjuder stöd eller råd till offren och deras familjer efter brott och allvarliga olyckor utomlands. Jag försöker f.n. hjälpa en väljare vars son blev offer för ett våldsangrepp under en semester på Kreta. Det finns ett stort behov av EU-åtgärder på detta område för att man ska kunna uppfylla löftena om ett medborgarnas Europa.
Kommissionsledamot Reding har aviserat ett paket med åtgärder till skydd för brottsoffer. När ämnar kommissionen således lägga fram ett förslag till ett sådant åtgärdspaket? Kan kommissionen tillhandahålla ytterligare information om vad detta lagförslag kommer att innehålla? Kan kommissionen ge närmare upplysningar om de icke-legislativa åtgärder som ska tas med i paketet?
Viviane Reding
kommissionens vice ordförande. - (EN) Fru talman! Varje år rapporteras fler än 30 miljoner människor runt om i Europa ha blivit offer för brott. Det är viktigt att vi ser till att brottsoffrens rättigheter tillgodoses samt att de får det stöd och det skydd som de behöver. Det är en strategisk prioritering för kommissionen.
Låt mig ta tillfället i akt att lyfta fram Maggie Hughes mod. Hon verkar för att stärka brottsoffers rättigheter i EU. Hennes beslutsamhet borde vara en inspirationskälla för oss alla att stärka brottsoffers rättigheter och förnya medborgarnas förtroende för våra rättssystem. Vi behöver ett starkare ömsesidigt förtroende för att se till att offrens behov respekteras och tillgodoses både i hemlandet och i andra EU-länder. Vi måste också se till att offren inte glöms bort av våra rättssystem.
Därför kommer kommissionen i maj att föreslå ett åtgärdspaket för brottsoffer, vilket ska förbättra kvaliteten på behandlingen av brottsoffer direkt efter brottet och under straffrättsliga förfaranden. Det ska garantera miniminormer för brottsoffers behandling i alla EU:s medlemsstater, oavsett deras nationalitet eller ursprungsland. Våra förslag syftar till att få till stånd en förändring i attityder gentemot offren, att göra mer för att garantera deras rehabilitering och att minimera risken för att de ska skadas ytterligare genom diskriminering under rättsliga förfaranden.
Vad kommer paketet att innehålla i konkreta termer? Först och främst ett övergripande direktiv om brottsoffers ställning i straffrättsliga förfaranden, som bland annat ska fastställa följande verkställbara rättigheter: lättillgängligt brottsofferstöd i samtliga medlemsstater, rätten till tolkning under förhör, en minimering av kontakt mellan gärningsmannen och brottsoffret under förfarandena, varför alla nya domstolar ska utformas så att de erbjuder separata väntrum, och rättigheten i alla medlemsstater att begära en prövning av åtalet.
För det andra kommer jag också att föreslå en förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden för att se till att alla offer som är i fara och skyddas genom en åtgärd som vidtagits mot en potentiell gärningsman i en medlemsstat kan åtnjuta samma skydd när de flyttar eller reser till en annan medlemsstat. Detta instrument kommer att kompletteras genom ett annat instrument för ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i straffrättsliga förfaranden.
Vi har också för avsikt att införa en rad icke-legislativa åtgärder för att se till att den nya lagstiftningen fungerar effektivt och vi kommer att föreslå en färdplan för att stärka brottsoffers rättigheter som ska leda till att dessa rättigheter har fortsatt hög politisk prioritet under de kommande åren.
Claude Moraes
(EN) Som du vet besökte vi i förra veckan ditt kansli tillsammans med Maggie Hughes, ett av många tusentals modiga brottsoffer.
Jag måste säga att efter att ha talat med din personal är vi mycket hoppfulla om detta pakets möjlighet att återskapa förtroende och ge medborgare som fallit offer för brott mervärde.
Maggie Hughes och många andra brottsoffer har talat om för oss att de ser positivt på de åtgärder som du föreslår men att de vill se en samlad hjälp. Till exempel: om en byrå för brottsofferstöd etableras måste den vara lättillgänglig och det bör finnas personer som hjälper till på sjukhuset, hos polisen och i domstolssystemet.
Det är det våra medborgare efterfrågar och hittills inte har fått. Det här är alltså en vädjan om att du ska göra detta till ett så storslaget förslag som det har möjlighet att bli.
Viviane Reding
kommissionens vice ordförande. - (EN) Jag instämmer fullständigt. Jag har också upplevt att brottsoffren har varit något frånvarande.
Vad gäller rättigheter i förhållande till rättsliga förfaranden har vi betonat personer som hamnar i svårigheter för att de kan ha begått ett brott. Vi har bemödat oss om att deras rättigheter respekteras, som sig bör i ett rättighetsbaserat samhälle. Ofta drabbas dock brottsoffren ännu en gång när de anländer till domstolen och ingen bryr sig om dem. Det är en mycket orättvis situation som kan likställas med att de förnekas sina rättigheter. Det är därför min förhoppning att paketet för brottsoffer inte bara kommer att förändra lagar utan även attityder, att brottsoffren känner att de inte behandlas som vem som helst utan att man överallt i våra domstolar, på våra polisstationer och på våra sjukhus tar särskilt hand om brottsoffer, vilket den ärade ledamoten med rätta yrkade på. Det är ytterst viktigt att detta gäller även över gränserna, för personer som befinner sig i en medlemsstat som inte är deras ursprungsland.
Jag förlitar mig därför på att parlamentet kommer att hjälpa kommissionen skapa bästa möjliga lagförslag och, med tanke på medbeslutandeaspekterna som gäller för paketet, att man gör det snabbt så att vi kan lägga fram det för rådets godkännande.
Del två
Angående: Kommissionens förslag om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas
Kan kommissionen redogöra för den aktuella situationen när det gäller kommissionens förslag om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas?
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen (CCCTB) är ett viktigt initiativ för att undanröja hinder för den inre marknaden och lyftes fram i den årliga tillväxtöversikten som ett tillväxtfrämjande initiativ som bör påskyndas, framför allt eftersom det kommer att tackla några av de större skattemässiga hindren till företags konkurrenskraft.
För närvarande leder bristen på gemensamma regler för bolagsbeskattning och olikheterna mellan de nationella skattesystemen till överbeskattning och dubbelbeskattning. Dessutom drabbas företag av tunga administrativa bördor och höga kostnader för uppfyllelse av skattskyldighet. Denna situation bromsar investeringar i EU och strider mot prioriteringarna i Europa 2020-strategin.
Betydande framsteg har gjorts hittills i de tekniska förberedelserna av förslaget om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas. Det är nu dags att erbjuda företag en enda uppsättning regler för att göra det enklare och billigare att göra affärer på den inre marknaden.
Kommissionen planerar att anta den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen den 16 mars 2011. Jag är övertygad om att det slutgiltiga förslaget kommer att bidra till en bättre miljö för företag, tillväxt och sysselsättning inom EU.
Marian Harkin
(EN) Tack för ditt svar, herr kommissionsledamot. Jag har bara tre korta frågor som jag hoppas att du kan besvara.
Anser du att den gemensamma konsoliderade bolagsskattebasen ska vara frivillig?
För det andra, finns det några omständigheter under vilka nationella domstolar kan förlora sin behörighet i skattefrågor om besluten de tar får konsekvenser för avkastningen i en annan medlemsstat?
Slutligen förväntar jag mig i detta skede att någon formel har fastställts för fördelningen av skatt som ska betalas i de olika medlemsstaterna. Har någon konsekvensanalys gjorts av kommissionen om vinnare och förlorare, och med det menar jag vinnare och förlorare i ekonomiska termer, enligt den formel ni redan har kommit fram till?
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag kommer att svara mycket kort på frågan om huruvida en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (CCCTB) kommer att vara frivillig eller obligatorisk. Svaret är: ja, den kommer att vara frivillig. Förslaget innebär en frivillig möjlighet för företag att tillämpa CCCTB-reglerna.
Vad gäller nationella domstolars roll innehåller förslaget om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas regler för tvistlösning och det kommer därför inte att undergräva de nationella domstolarnas roll.
Förslaget omfattar en fördelningsformel med en jämn uppdelning mellan försäljning, arbetskraft och tillgångar. Arbetskraftsfaktorn kommer att delas upp i två komponenter: löneskatt och antal anställda.
Ja, vi gjorde en konsekvensanalys och den kommer att offentliggöras tillsammans med vårt förslag. Jag är helt övertygad om att förslaget kommer att vara till gagn för europeiska företag, däribland troligtvis även irländska företag.
Talmannen
Kolleger, jag inser att en del ledamöter har anlänt till kammaren sedan vi inledde frågestunden och därför inte är medvetna om den enorma tidspress som gäller för att vi ska kunna göra framsteg. Syftet är att svara på så många frågor som möjligt. Jag sade därför i början att jag inte kommer att tillåta några följdfrågor, förutom från de ledamöter som har ställt frågor.
Låt mig säga att min målsättning just nu - och detta beror till viss del på hur långa kommissionens svar blir - är att ta upp följande frågor före 20.45, det vill säga frågorna från Anne E. Jensen, Georgios Papanikolaou, Bernd Posselt och Silvia-Adriana Ţicău. Så lyder planen.

Angående: Momsbefrielse för lantbruksprodukter i Rumänien
Danska företag som har investerat i lantbruk i Rumänien har blivit informerade om att de i framtiden inte ska ta ut moms på varor som säljs till mellanhänder. Varor som säljs till slutkonsumenter (dvs. brödproducenter, andra lantbrukare osv.) ska lantbrukarna emellertid fortsätta att ta ut moms på. Förslaget om momsbefrielse vid försäljning till mellanhänder ska ha skickats från den rumänska regeringen till GD TAXUD.
Har kommissionen godkänt att försäljning av landbruksprodukter till mellanhänder ska undantas från moms? I så fall, varför? Anser kommissionen att en sådan ordning kommer att leda till ändrade handelsmönster för lantbruksprodukter i Rumänien? Anser kommissionen att det kommer att skapa en snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden om man ger finansiella incitament till lantbrukarna att sälja sina produkter till vissa kunder? Kommer kommissionen att se till att samma momsregler gäller för alla lantbruksproducenter i Rumänien?
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) På grund av situationen med momsbedrägerier i samband med vissa jordbruksprodukter samråder kommissionen med Rumänien för att fastställa den lämpligaste vägen framåt för att hantera detta problem.
En möjlig lösning för att hantera så kallade karusellbedrägerier inom denna sektor skulle vara att tillämpa omvänd skattskyldighet. Enligt detta arrangemang, vilket inte är ett undantag, beskattas leveranser fortfarande men det är inte längre leverantören som ansvarar för betalningen av moms till skatteförvaltningen, utan mottagande skattebetalare.
Att mottagaren blir skyldig att betala skatt i stället för leverantören är den enda skillnaden mot det normala systemet, enligt vilket en skattebetalare som levererar varor till en annan skattebetalare fakturerar moms och betalar in den till staten medan mottagande skattebetalare kan dra av denna mängd genom sin momsdeklaration.
Både enligt det normala och det omvända systemet kommer mottagaren om han är slutkonsument inte att kunna dra av moms utan måste betala den i sin helhet.
Därför är momsen fortfarande neutral för skattebetalarna och det bör inte skapas någon snedvridning av konkurrensen. Eftersom mottagaren samtidigt kan betala och dra av samma belopp i sin momsdeklaration har denna ändring den fördelen att den undanröjer behovet av en effektiv betalning av momsen till skatteförvaltningen. Därigenom undviker man de bedrägerier som baseras på utebliven betalning av moms av leverantören följt av avdrag för moms av kunden, som är i besittning av en giltig faktura.
En nackdel med detta system är det faktum att det kan ge upphov till andra typer av bedrägeri, eftersom all moms skulle komma att tas ut i det sista ledet av leveranskedjan.
Därför bör ett sådant system, enligt kommissionens uppfattning, helst begränsas till jordbruksprodukter som normalt säljs till mellanhänder - skattskyldiga personer - och inte är avsedda för leverans till slutkonsumenter.
I alla händelser står det klart att eftersom detta arrangemang skulle avvika från de vanliga momsreglerna i momsdirektivet måste Rumänien beviljas ett undantag av rådet på grundval av detta direktiv och kommissionen utreder fortfarande frågan.
Anne E. Jensen
(DA) Tack, herr kommissionsledamot! Jag är inte säker på att jag har förstått alla detaljer, men jag kan naturligtvis se närmare på dem senare. Emellertid kan detta nya system som så vitt jag förstår har upprättats för att förhindra bedrägeri, innebära ett särskilt problem för producenter från ett annat land som har investerat i Rumänien och som därför har utgifter för moms i ett annat land som inte kan kvittas mot momsintäkter i Rumänien, eftersom de inte har några momsintäkter. Har kommissionen övervägt hur vi skulle kunna lösa detta problem för producenter från ett annat EU-land som har företag i både Rumänien och andra EU-länder, så att de inte hindras från att kunna kvitta sin ingående moms mot sina momsintäkter? Tack.
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Jag vill bara säga att omvänd skattskyldighet inte är en ny mekanism utan gäller i flera medlemsstater. Till exempel tillämpas den också i handeln med utsläppsrätter i vissa medlemsstater. Det är sant att det omvända systemet för skattskyldighet faktiskt innebär uppbörd av moms vid slutet av leveranskedjan i stället för att ta upp den genom hela leveranskedjan.
När vi bedömer begäran från medlemsstaterna att tillämpa omvänd skattskyldighet ser vi naturligtvis på alla detaljer och vi tar även hänsyn till frågan om snedvridning av den inre marknaden. Därför lämnas kommissionens förslag inte automatiskt utan först efter en studie på vilken vi sedan baserar det förslag vi lägger fram till rådet.
När det gäller Rumänien har vi redan arbetat i mer än ett halvår, kanske längre, med att finna en lösning på hur man ska hantera momsbedrägerier inom jordbruket i landet.
Gay Mitchell
(EN) Jag har varit här inne sedan början av frågestunden som skulle ha startat klockan 19.30. Många människor i mitt land, som får en ny regering i morgon, är intresserade av frågan som jag ställt till kommissionsledamot Olli Rehn. Jag ber dig att tillåta min fråga och låta kommissionsledamoten besvara den, även om vi får sitta kvar ytterligare några minuter.
Talmannen
Vissa parlamentsledamöter har redan lämnat kammaren eftersom jag har upplyst dem om att jag inte kan ta upp deras frågor eller tillåta följdfrågor. Det var en svår eftermiddag och nu är det en svår kväll. Jag har talat om vilka frågor jag vill ta upp fram till klockan 20.45. Vi får se hur det går, men jag gör verkligen mitt bästa för att vara rättvis mot alla inblandade och mot kommissionsledamöterna som väntar på att få delta.

Angående: Uttalandet från OECD:s direktör om en eventuell omstrukturering av euroländernas skuld och kommissionens ståndpunkt
OECD:s direktör, Angel Gurría, påpekade torsdagen den 28 januari 2011 vid det världsekonomiska forumet i Davos att det fanns ett land som möjligtvis var i behov av en omstrukturering, nämligen Grekland. Det bör understrykas att detta är första gången som ledaren för en mäktig internationell organisation som bedriver nära samarbete med EU i en rad politiska, ekonomiska och sociala frågor officiellt tar ställning i frågan om en omstrukturering av ett eurolands skuld.
Vad är kommissionens ståndpunkt i denna specifika fråga, med beaktande av uttalandet från OECD:s generalsekreterare?
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Kommissionen tillsammans med Europeiska centralbanken och Internationella monetära fonden avslutade nyligen den tredje översynen av det ekonomiska programmet för utvärdering av Grekland. Vår gemensamma övergripande bedömning är uppdelad i två punkter och jag kommer att beskriva den kort.
För det första har programmet gjort framsteg mot målen och för det andra återstår avsevärda utmaningar som måste klaras av för att trygga finanspolitisk hållbarhet, återställa konkurrenskraften och säkerställa en livskraftig banksektor.
Även om det har förekommit förseningar på vissa områden genomförs nu de underliggande finanspolitiska och andra reformer som krävs för att uppnå programmets medelfristiga mål. Större reformer måste dock fortfarande utformas och genomföras i syfte att skapa den kritiska massa som behövs för att trygga finanspolitisk hållbarhet och ekonomisk återhämtning.
Den krävande konsolideringsuppgiften kommer enligt premiärminister Giorgos Papandreou att stödjas av ett djärvt privatiseringsprogram. Regeringen har bekräftat sitt åtagande att avsevärt trappa upp sitt privatiseringsprogram för att realisera 50 miljarder euro i intäkter från privatiseringar fram till och med 2015. Detta skulle kunna minska skuldsättningsgraden med mer än 20 procentenheter av BNP under de kommande fem åren. Dessutom kommer det beslutsamma genomförandet av privatiseringsprogrammet att öka den ekonomiska effektiviteten och främja ökade investeringar och export.
Av alla dessa skäl kommer regeringens fulla engagemang i denna privatiseringsprocess och inte minst dess beslutsamhet att ta itu med privilegier och egenintressen verkligen att vara avgörande för förverkligandet av de ambitiösa målen och därmed utnyttjandet av potentialen för en betydande förbättring av stämningen på marknaden gentemot Grekland. Kommissionen uppmuntrar därför Grekland att visa beslutsamhet i sitt privatiseringsprogram.
Detta gäller en kommentar som fälldes av OECD:s generalsekreterare: 2011 är det avgörande året för Grekland i termer av att återställa trovärdigheten i dess ekonomiska politik, vilket är en förutsättning för att landet ska återfå marknadstillträde under nästa år.
Därför bör myndigheterna uppnå eller överträffa det finanspolitiska målet för i år och formulera en robust medelfristig statsfinansiell strategi.
Dessutom bör Grekland åstadkomma ett avgörande genombrott i strukturella reformer under de kommande veckorna och månaderna. Ett beslutsamt genomförande av programmet bör stärka dess trovärdighet och både medborgarnas och investerarnas förtroende.
Sammanfattningsvis kan och kommer oron i samband med skuldsanering att tas upp genom en kombination av dessa politiska åtgärder, dvs. att uppnå de finanspolitiska målen och genomföra privatiseringsprogrammet, och EU:s åtgärder, dvs. att förlänga löptider på lån och ompröva prispolitiken i ljuset av en hållbar skuldsättning.
Georgios Papanikolaou
(EL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Förra året skrev vi tillsammans med Grekland ett memorandum för att reglera återbetalningen av det beviljade lånet under tre och ett halvt år. I dag föreslog du personligen i ditt uttalande att det ska förlängas till sju år, vilket naturligtvis innebär att ett räknefel har begåtts. Samtidigt har Moody's sänkt Greklands kreditvärdighet till samma nivå som Angola, vilket var obefogat och är oacceptabelt.
När allt kommer omkring, herr kommissionsledamot, undrar vi alla vad som i slutänden krävs för att Grekland ska komma på fötter igen: en enkel förlängning? En sänkning av räntorna, som du nämnde? En omförhandling av memorandumets villkor? Euroobligationer? Den europeiska tillväxtobligationen? Allt det ovanstående? Eller kanske något annat? Kanske fler åtstramningsåtgärder i Grekland? Vad anser du, herr kommissionsledamot?
Olli Rehn
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Det väsentliga och en nödvändig förutsättning är att hålla sig till målen för budgetkonsolidering och att genomföra strukturella reformer med full beslutsamhet, i linje med memorandumet.
Som jag sade i mitt tidigare svar, är det dessutom viktigt för Grekland att inleda ett mycket ambitiöst privatiseringsprogram som kommer att bidra till att lätta skuldbördan. I samband med den övergripande strategi som ska beslutas i mars i Europeiska unionen, är det också mycket viktigt att medlemsstaterna ser på frågan om hållbar skuldsättning. Jag kan bara uppmuntra medlemsstaterna att besluta om att förlänga löptider på lån till Grekland samt att se över prissättningen för dessa lån.
Jim Higgins
(EN) Detta är en absolut fars och en ordningsfråga. Vi blev tillsagda att frågestunden skulle vara från 19.30 till 20.30. Du, eller någon, beslutade att den förra debatten skulle få inkräkta på frågestunden. Den är en av de få tillfällen som folk får att ställa frågor till en kommissionsledamot. Vi befinner oss i en kris i Irland. Mina kolleger Gay Mitchell, Pat the Cope Gallagher och jag har ställt frågor. Vem tog beslutet? Jag vill nu ha svar på - och detta är en berättigad fråga - vem som bestämde att det som borde vara en tjugo minuter lång session, och vi har ännu bara hunnit med åtta minuter av den, bör reduceras till en åtta eller nio minuter lång session. Vem beslutade detta, fru talman?
Talmannen
Herr Higgins, jag var faktiskt på väg att göra ett uttalande innan jag gav ordet till kommissionsledamoten för vad som kommer att bli den sista frågan eftersom jag är lika upprörd som du, tro mig. Jag tycker inte om att sitta här under dessa förhållanden, att behöva göra ett stort antal medlemmar besvikna och att behöva tvinga ett antal kommissionsledamöter att vänta. Jag skulle vilja att ni diskuterar detta med era gruppledare och jag säger det igen högt och tydligt: det är gruppledarna som upprättar dagordningen och försätter oss i en situation nästan varje sessionsvecka där vi inte har tillräckligt med tid att ta itu ordentligt med frågestunden med kommissionen, eller för den delen, när den äger rum, med rådet. Det är otillfredsställande, jag har redogjort för mina synpunkter tidigare. Jag ber varje ledamot som bryr sig om det att kontakta sina gruppledare och berätta för dem vad de tycker, eftersom jag måste hålla mig till den föredragningslista som jag får mig tilldelad när jag tar över ordförandeskapet och jag uppskattar det inte.
Gay Mitchell
(EN) Men vem beslöt att kommissionsledamot Šemeta skulle få tre frågor och kommissionsledamot Rehn endast en fråga? Jim Higgings fråga var den andra frågan till kommissionsledamot Rehn och min var den tredje. Varför har en kommissionsledamot fått ett antal frågor och en annan bara en fråga? Jag förstår inte detta.
Talmannen
Vi har klarat av två frågor och nu ger jag Algirdas Šemeta frågan som egentligen ställdes till kommissionsledamot De Gucht. Det är skälet. Jag måste följa en viss ordning och jag är ledsen för det. Jag är ledsen för er skull, men jag skulle föreslå att eftersom kommissionsledamot Olli Rehn är en mycket sympatisk kommissionsledamot är jag säker på att han, när han lämnar kammaren, är beredd att prata med er tre. Det är den enda lösningen jag kan erbjuda och jag vet att den inte är tillfredsställande.
Pat the Cope Gallagher
(EN) Efter att ha läst de tre frågorna, nummer 23 från Higgins, nummer 24 från Mitchell och nummer 25 från Gallagher, kan jag bara anta att kommissionsledamoten skulle ha slagit ihop dessa tre frågor. Kan vi därför inte, eller har du rätt att, inkräkta på nästa debatt? Det är nämligen alltid frågestunden som drabbas. Om vi får lov att inkräkta, kanske kommissionsledamöterna kommer att vara vänliga nog att ge oss lite mer av deras tid efter klockan 21?
Talmannen
Herr Gallagher, jag kan inte inkräkta på början av nästa session. Jag har redan talat om för Bernd Posselt och Silvia-Adriana Ţicău att jag kommer att ta deras frågor, och faktiskt skulle era tre frågor ha blivit de sista om vi hade gått snabbare fram, men det har vi inte. Det är nu till och med svårt för mig att ta Bernd Posselts fråga. Så ser verkligheten ut. Jag är verkligen ledsen och, som sagt, upprörd, men detta är den situation vi har försatts i. Du har sett vad som hänt hela dagen med dagordningen och det är inte tillfredsställande. Jag vill därför be att få gå vidare till frågan som ställdes till kommissionsledamot De Gucht som kommer att besvaras av kommissionsledamot Šemeta och jag beklagar mycket att det kommer att bli den sista frågan i kväll.

Angående: Utrikeshandel och det östliga partnerskapet
Hur ser kommissionen på utvecklingen av handeln mellan EU och staterna i det östliga partnerskapet, och vilken roll spelar Svartahavsstrategin, respektive de sydkaukasiska staterna, för denna?
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Den globala finansiella och ekonomiska krisen har påverkat den bilaterala handeln mellan EU och de östliga partnerländerna negativt. Sammantaget minskade handeln mellan EU och sex östliga partnerländer mellan 2008 och 2010 med 20 procent.
Låt oss komma ihåg att det östliga partnerskapet började genomföras när den finansiella krisen var i full gång. Dess inledande toppmöte ägde rum den 7 maj 2009. På detta tidiga stadium skapades arbetsstrukturer och de multilaterala plattformarna höll sina första möten. Det östliga partnerskapet var helt enkelt för ungt för att mildra de negativa effekterna av den finansiella och ekonomiska krisen.
När det gäller Svartahavssynergins roll i handeln med EU kan man säga att den har varit obetydlig, då initiativet till Svartahavssynergin är en regional ram för samarbete, inte en handelsöverenskommelse.
Länderna i Sydkaukasien har varken individuellt eller som grupp spelat någon särskild roll i utvecklingen av handeln mellan EU och länderna i det östliga partnerskapet.
Förberedelser för framtida förhandlingar om ett bilateralt, djupgående och omfattande frihandelsområde pågår med Georgien och Armenien, medan handelsvillkoren i partnerskaps- och samarbetsavtalet med Azerbajdzjan för närvarande uppgraderas.
Bernd Posselt
(DE) Tack herr Šemeta, för ditt mycket exakta svar. Jag ska fatta mig kort. Tror du att det finns möjlighet att stärka handeln med länderna i Sydkaukasien, bland annat genom att minska spänningarna mellan dem, och särskilt vad gäller den externa energipolitiken?
Algirdas Šemeta
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Som jag sade i mitt svar arbetar vi på ett djupgående och omfattande frihandelsområde och vi har gett dessa länder viktiga rekommendationer för vad de måste göra för att vi ska kunna börja förhandla om sådana avtal.
Avtal av denna typ skulle förstås innebära avsevärda framsteg och om dessa länder gör sina läxor - och åtminstone vissa av dem försöker på allvar att göra det - blir förutsättningarna för att utöka handeln mycket bättre.
Brian Crowley
(EN) Fru talman! Jag väntade tills du hade avslutat frågestunden innan jag avbröt, eftersom jag var medveten om tidsbristen, men jag, liksom mina kolleger, vill föra till protokollet att detta innebär ytterligare en nedskärning av en av ledamöternas väsentliga resurser, särskilt för parlamentets back-benchers. Jag tycker att det är fel att du försattes i en position där du var tvungen att begränsa oss, men samtidigt tror jag inte att det är alla ledares fel, eftersom det är respektive ordförandeskaps ansvar att respektera schemat för dagen. Uppenbarligen lät vem det än var som innehade ordförandeskapet före dig saker och ting komma i otakt, vilket försatte dig i en pinsam situation.
Kanske kan vi och samtidigt du med presidiet och de vice talmännen, enas om att frågestunden är ett okränkbart avsnitt och att detta inte kommer att ändras. Om en debatt måste avbrytas och återtas efter frågestunden, må så vara. Jag kommer att föreslå detta för mina egna gruppledare och jag hoppas att andra kommer att göra detsamma, men jag ber dig att ta upp det med presidiet.
Talmannen
Jag kommer att ta upp frågan med gruppledarna eftersom det tyvärr är där skon klämmer: i talmanskonferensen, när de bestämmer dagordningen. Helt enkelt så placeras för mycket material på dagordningen innan vi kommer till frågestunden. Du har rätt, någon sorts gräns måste dras för att se till att denna tid när ledamöterna kan ställa kommissionen eller rådet till svars respekteras. Jag instämmer med dig och jag kommer att knappa på mitt tangentbord det första jag gör i morgon, det försäkrar jag dig.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Du sade tidigare att vi skulle hinna med frågan jag ställde till kommissionsledamot De Gucht. Jag har nu insett att kommissionsledamoten tyvärr har lämnat kammaren och jag har stannat kvar i väntan på mitt svar. Jag anser att inget förfarande har följts och jag förstår inte vad som hänt.
Talmannen
Fru Ţicău, jag ville ta upp din fråga men jag talade också om att tidsbegränsningen som gällde var att vi måste sluta kvart i nio. Vi hann inte ta upp din fråga innan klockan blev så mycket. Det är det enkla skälet. Jag är ledsen.
Som sagt är jag inte nöjd med den situation vi försatts i, men jag har gjort allt jag kunde i kväll för att försöka hinna med fler frågor. Jag tillät inte följdfrågor för att hinna med fler, men jag hann tyvärr inte med din fråga.
De frågor som på grund av tidsbrist inte har besvarats kommer att erhålla skriftliga svar (se bilagan).
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 20.50 och återupptogs kl. 21.05.)
