Katastrofhjälp till Haiti (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om katastrofhjälp till Haiti.
Maria Damanaki
Herr talman! Kommissionen är djupt bekymrad över den försämrade kolerasituationen på Haiti.
Antalet döda bland sjukhusfallen ökar kraftigt varje dag. Det finns över 20 000 drabbade personer på sjukhusen. I slutet av förra veckan hade redan 1 100 personer dött. Man fruktar dock att dessa siffror är mycket högre. Dödligheten är mycket stor och visar att folk kommer för sent till sjukstugorna.
Behandlingen mot kolera är enkel, men det är nödvändigt att tidig behandling ges för att begränsa dödsfallen. Behandlingen av kolerapatienter kräver dessutom mycket personal. Den offentliga vården på Haiti är nu oerhört ansträngd, trots omfattande stöd från världssamfundet.
Médecins sans Frontières (läkare utan gränser), som en av sjukvårdsaktörerna i frontlinjen, uppmanar alla grupper och organ som finns på Haiti att öka omfattningen och hastigheten för deras insatser.
Hela landet är drabbat. Epidemin sprider sig med en oroväckande hastighet i huvudstaden Port-au-Prince. Slum som t.ex. Cité Soleil är särskilt känslig för smittan på grund av mycket dåliga hygieniska förhållanden och dålig tillgång till rent vatten.
Vi inriktar oss på att rädda liv genom snabb behandling av de drabbade, ökning av tillgången till rent vatten, främjande av bättre hygienvanor och stöd till epidemiologiska undersökningar för att få veta var och hur epidemin utvecklas.
Kommissionen har förstärkt sin humanitära närvaro med relevanta experter på det medicinska området och mobiliserat medel - 12 miljoner euro - för att stödja partner på Haiti.
Unionens civilskyddsmekanism har också aktiverats genom Europeiska kommissionens övervaknings- och informationscentrum, och har redan medfinansierat transporten av varubistånd från Frankrike.
Det finns ytterligare ett erbjudande från Österrike. En civilskyddsgrupp och teknisk stödgrupp från EU med experter från medlemsstaterna ska anlända till Haiti i början av denna vecka. Experter från Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av sjukdomar ska genom GD Hälso- och konsumentfrågor bedöma det bästa sättet att förstärka de epidemiologiska undersökningarna på Haiti, och man håller på att bedöma om det krävs ytterligare samarbete.
Efter de senaste incidenterna med inre oroligheter i Cap Haitien och Port-au-Prince, följer vi noggrant säkerhetssituationen med våra partner och de behöriga FN-organen, särskilt nu inför presidentvalet den 28 november.
Kommissionen har haft kontakt med baronessan Valerie Amos, undergeneralsekreterare för samordning av humanitära frågor och katastrofhjälp. Vi gav henne vårt fullständiga stöd genom att betona vikten av att man låter inhemska och utländska biståndsarbetare fortsätta med sin livräddande verksamhet utan avbrott.
Med tanke på den allvarliga och snabba försämringen av kolerasituationen krävs brådskande åtgärder för att komma till rätta med bristerna när det gäller hälsa, vatten, sanitet, hygien och logistik. Prioriteringarna omfattar sjukvårdspersonal och övrig personal specialiserad på vatten-, sanitets- och hygienfrågor, såväl som sjukvårdsutrustning, sängar samt enheter och tabletter för vattenrening. Kommissionen har därför kontaktat det belgiska ordförandeskapet och medlemsstaterna för att främja ytterligare EU-stöd till Haiti vid denna mycket allvarliga och svåra tidpunkt. EU-stödet kan kanaliseras genom unionens civilskyddsmekanism.
De väldiga ansträngningarna från haitiska och utländska biståndsarbetare för att lösa problemen på platsen är berömvärda, men det är tydligt att krisens omfattning kräver ännu mer medel och resurser. Vi arbetar nu därför hårt med att intensifiera vår nödhjälp tillsammans med våra partner, men vi har sannerligen svåra tider framför oss på grund av den snabbt försämrade situationen.
Världssamfundets fortsatta solidaritet med det haitiska folket är fortfarande helt nödvändig. Det är därför jag uppmanar er att göra ert yttersta för att öka medlemsstaternas stöd så att man ska kunna undvika en större humanitär katastrof.
Michèle Striffler
Herr talman, fru Damanaki, mina damer och herrar! Koleraepidemin har redan tagit över 1 200 liv och över 52 000 har smittats. Trots att många internationella organisationer finns på Haiti försämras läget varje dag, och 400 000 skulle kunna bli smittade under de närmaste månaderna.
Jag är naturligtvis glad över att Europeiska kommissionen har anslagit 12 miljoner euro och jag stöder Kristalina Georgievas vädjan till medlemsstaterna att tillhandahålla varubistånd så att man kan rena vatten och få tillgång till utrustning. Det enda sättet att minska smittan är att ge befolkningen tillgång till dricksvatten och toaletter.
En av de prioriterade åtgärderna är att lugna dem som har skrämts av sjukdomen, vilken är okänd i landet. Det är nödvändigt att kommunicera med befolkningen i syfte att ge information om sjukdomen och för att förhindra den, men även för att se till så att det inhemska våldet inte sprids, särskilt som landet är mitt uppe i ett val.
Denna nya kris har återigen belyst de haitiska myndigheternas och sjukvårdssystemets oförmåga att hantera den. Landet har i åratal drabbats av åtskilliga katastrofer. Jordbävningen har visat att de lokala myndigheterna nästan är helt inkompetenta. Efter jordbävningen fanns det en genuin politisk vilja att återuppbygga Haiti på ett annorlunda sätt, och det fanns många löften om donationer. När det nu nästan har gått ett år har återuppbyggnaden knappt börjat och de som deltar i utvecklingen är pessimistiska. Europeiska kommissionen måste agera som pådrivare i återuppbyggnadsprocessen så att Haiti till sist kan resa sig ur kaoset.
Corina Creţu
Herr talman! Jag välkomnar återigen EU:s skyndsamhet vid de humanitära insatserna. Samtidigt anser jag emellertid att våra insatser i landet måste inriktas på att bygga en minsta fungerande statsstruktur vid en tidpunkt då staten Haiti inte fungerar alls. Den har misslyckats med att uppfylla sina grundläggande plikter, t.ex. att organisera flyktingläger, upprätthålla lag och ordning och tillhandahålla hygienanläggningar och dricksvatten. Denna sårbarhet har underlättat den snabba spridningen av sjukdomar och varit skälet till att över 1 200 har dött.
Haiti behöver en offentlig sektor som kan göra något för sina fattiga invånare. Tre av fyra haitier överlever på mindre än 2 US-dollar per dag. Över 1,5 miljoner människor bor i flyktingläger vilka utgör en allvarlig riskkälla för folkhälsan och säkerheten.
Jag anser att den haitiska statens svaghet nu är den största riskfaktorn. Dess brist på auktoritet innebär att folkets missnöje riktas mot FN-styrkorna. De icke-statliga organisationerna riskerar i själva verket att inte längre kunna genomföra sina uppdrag. Det är därför valet den 28 november är viktigt och inte får skjutas upp, trots uppmaningar om detta från vissa håll.
Charles Goerens
Herr talman! Det finns naturligtvis andra faktorer som utan tvekan har främjat spridningen av kolera på Haiti. Detta är förvisso inget svar, men det är en förklaring. Svaret på detta gissel måste vara tvåfaldigt.
Biståndsarbetare på platsen har bekräftat att det just nu behövs tvål, vattenreningsprodukter och en lämplig utbildning i hygien. Man håller också på att undersöka långsiktiga lösningar. I ett land där man måste ställa allt till rätta är återuppbyggnaden nödvändig efter jordbävningen och man måste prioritera byggandet av infrastruktur som är utformad för att förbättra både den individuella och kollektiva hygienen.
Jag hoppas att det, åtta månader efter New York konferensen om återuppbyggnaden av Haiti, inte längre ska vara möjligt att ange brist på medel som en ursäkt för de små framsteg som man har gjort hittills, med tanke på att alla talare var överens om att de humanitära insatserna måste fortsätta under en lång tid framöver. Det kommer också att bli nödvändigt att så snart som möjligt namnge dem som är ansvariga för de små framstegen.
Franziska Keller
Herr talman! På Haiti pågår just nu en av de största humanitära biståndsinsatserna hittills. Vi måste se till att vi inte förlorar kampen mot denna katastrof och att vi når resultat och kan hjälpa haitierna att skapa en bättre framtid.
Förutom att det är en individuell katastrof för miljoner personer, skulle ett misslyckande också vara ett bakslag för världssamfundets förmåga att genomföra humanitära biståndsinsatser. Jag menar att vi måste dra nytta av alla lärdomar och erfarenheter vi har fått på Haiti och andra ställen, och även få tillräckligt med pengar. Jag välkomnar därför verkligen kommissionens tillkännagivande att den kommer att anslå ytterligare 12 miljoner euro till kampen mot koleran.
Vi måste se till att stödet når Haiti omedelbart, att hela stödet kommer fram och inte bara delar av det och att vi stöder de rätta initiativen så att det blir effektivt. Vi måste också se till att vi inte försummar insatserna i samband med uppbyggnaden efter jordbävningen, därför att det i så fall kommer att bli omöjligt att bekämpa sjukdomar.
Jag har två frågor till kommissionen. För det första vill jag veta om de utlovade pengarna har anlänt och om de har betalats ut och använts. För det andra vill jag veta vad ni anser om att valet skjuts upp, eftersom det återigen finns på dagordningen.
Den haitiska revolutionen har aldrig tagits upp i historieböckerna. Låt oss hoppas att dagens svåra tider på Haiti kommer med i historieböckerna som startpunkten för då man började skapa en bättre framtid för alla haitier. Jag hoppas också att det kommer att stå att EU spelade en mycket positiv roll i sammanhanget.
James Nicholson
Herr talman! För två månader sedan var jag medordförande i AVS-EU:s delegation till Haiti, och detta var förmodligen en av de största och mest rörande upplevelserna i mitt liv. För det första finns det oerhört hängivna människor där för att hjälpa haitierna, och för det andra är det haitiska folket väldigt stolt och vi bör inse detta så här i början av debatten.
Presidenten och premiärministern sade emellertid till oss att haitierna var glada att de hade bra sanitetsanläggningar och att de inte var sjuka - och det tråkiga är nu att de har blivit sjuka. Denna sjukdom är inte särskilt svår att bota, men man måste ha varit där för att se under vilka förhållanden biståndsarbetarna arbetar och när man talar om sjukvårdstjänster så har inte - jag ber om ursäkt, herr president - Haiti samma höga kvalitet som vi har, och det vet ni: man är beroende av Läkare utan gränser, Brittiska röda korset och många andra organisationer från hela världen.
När det gäller valet stämmer det att Haiti inte behöver ett val vid denna tidpunkt. Men innan de får en president och en premiärminister som kan leda dem har de ingen möjlighet att komma vidare. Jag vill berömma - eftersom jag såg det själv när jag var där - de fantastiska män och kvinnor från Europeiska kommissionens representationskontor som under fruktansvärda förhållanden försökte att behålla en europeisk närvaro i Port-au-Prince och de har gjort ett makalöst jobb.
Marie-Christine Vergiat
Herr talman! Jag vill först och främst tacka mina kolleger i parlamentet, särskilt talmanskonferensen för att den godkände denna debatt om Haiti, som min grupp föreslog. Det är ett brådskande ärende.
I januari, efter jordbävningen, arbetade världssamfundet hårt för att uppbåda stöd till Haiti. Det verkar dock finnas en lucka, för att inte säga en ocean, mellan de löften som gjordes och det bistånd som faktiskt anlände till Haiti. I mars lovade Catherine Ashton, på EU:s vägnar, att ge bistånd till ett värde på 1,235 miljarder euro för at hjälpa det haitiska folket att skapa en bättre framtid.
Sedan i juli har de icke-statliga organisationerna, särskilt Läkare utan gränser, slagit larm och rapporterat om de sjukdomsalstrande levnadsförhållanden som hundratusentals personer måste uthärda. Läget har knappast förändrats sedan dess, ändå är man överraskad över att koleraepidemin sprider sig mycket snabbt och världssamfundet börjar tycka synd om befolkningen igen. Över tusen har redan dött och antalet smittade ökar hela tiden, trots att specialisterna säger att det är ganska lätt att förhindra dödsfall. Sjukvårdspersonalen har emellertid små kunskaper om denna sjukdom och det finns problem med att transportera den grundläggande sjukvårdsutrustningen till de platser där den behövs.
Hur kan man, under sådana förhållanden, misslyckas med att förstå varför upplopp har ägt rum? Haitierna känner sig helt hjälplösa. Det är svårt för dem att ha fortsatt förtroende för världssamfundet. Mina frågor är därför lätta att förstå, herr kommissionsledamot:
Var exakt finns allt det bistånd som EU har lovat Haiti, och då menar jag inte bara det humanitära biståndet?
Om det hade anlänt tidigare, tror du då inte att denna ytterligare tragedi hade kunnat undvikas?
Hur kommer det sig att de internationella konferenserna återigen bara verkar ha resulterat i brutna löften?
Varför får president René Prévals ansträngningar att omvandla Minustah till stöd för återuppbyggnad inget gensvar?
Slutligen: haitierna vill att valet ska hållas, men under vilka förhållanden kommer det att hållas och vilken typ av stöd kommer EU att ge?
Licia Ronzulli
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Efter jordbävningen i januari varnade många för vi inte fick glömma Haitis framtid. Av de senaste dagarnas nyheter att döma har emellertid det internationella samfundet övergett landet under den mest kritiska perioden, nämligen återuppbyggnadsperioden.
Just nu sprids kolera, en sjukdom som få människor i Haiti känner till och som till sist ges en mystisk, religiös betydelse. FN:s fredsbevarande styrkor har anklagats för att sprida denna smittsamma sjukdom. Det räckte att en nepalesisk soldat smittades för att hundratals personer, kvinnor och barn, skulle belägra de fredsbevarande styrkornas högkvarter. Humanitär personal har också känt sig hotade och många lämnar nu landet.
Läget är mycket spänt, och mycket av rasmassorna från den mycket våldsamma jordbävningen den 12 januari ligger kvar på gator och på torg. Vi har hört att det inte finns tillräckligt med vatten och att det därför är omöjligt för människor att tvätta sig och skydda sig mot infektioner.
Kolerabakterien sprids snabbt och antalet döda stiger exponentiellt. Vi har redan hört siffrorna men jag vill ändå upprepa dem. Hittills har 1 300 människor dött och antalet personer som har lagts in på sjukhus har stigit till 18 000 på en månad. Varje dag rapporterar tusentals andra att de har fått infektionssymtom.
Det internationella samfundet kan inte vänta längre. Vi måste hitta en lösning nu, annars kommer nya infektioner att för alltid tynga vårt samvete.
Michael Cashman
(EN) Herr talman! För det första vill jag gratulera kommissionsledamot Kristalina Georgieva till hennes effektiva samordningsarbete och de diskussioner som hon för med Valerie Amos i FN.
Det enklaste och billigaste parlamentet kan göra just nu är att kritisera. Jag vill att vi är positiva och sätter press på dem som vi borde sättas press på. Jag säger detta till alla parlamentets ledamöter. Vi måste sätta press på våra egna medlemsstater och få dem att ge mer hjälp, och mer hjälp in natura. Om man tittar på listan över givarländer rör det sig om länder - t.ex. Spanien, Irland, Italien, Frankrike, Österrike, Ungern - som just nu har stora ekonomiska problem. Trots det har de gett mycket hjälp. Därför uppmanar jag alla ledamöter att kontakta sina egna regeringar och be dem göra utfästelser om hjälpinsatser. Om det finns frågetecken kring om hjälpen när fram eller inte bör vi bygga upp den kapacitet som krävs för att se till att hjälpen når fram.
Avslutningsvis vill jag tacka kommissionsledamoten och gratulera henne till utfästelserna om att ge ytterligare 12 miljoner euro i hjälp. Jordbävningen är en stor tragedi. Men koleraepidemin är just nu en ännu värre tragedi.
Niccolò Rinaldi
(IT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Först ligger epicentrum för en fruktansvärd jordbävning i just det fattigaste och sämst styrda området på den amerikanska kontinenten, och nu har kolera brutit ut i ett av de länder som får mest internationellt bistånd per capita i världen. Vilken motsägelse! Det är inte bara en fruktansvärd kombination av otur. I Haiti, där gatorna är fulla med barn och tält har klämts in bland rasmassorna, vet ingen var man ska börja.
De lokala politikerna är ofta giriga och inriktade på maktkamp i stället för på att ta kontroll över återuppbyggnadsinsatserna. Den offentliga byråkratin, som har decimerats på grund av jordbävningen, präglas av en svag förvaltningskultur och har i vissa fall till och med hindrat hjälp från att nå ut. Det finns en uppsjö internationella organisationer, men de är ofta dåligt ledda har i praktiken misslyckats med att skydda befolkningen.
Jag ingick i den delegation från Europaparlamentet som besökte landet i juni. Mängden av övergivna fält, rasmassor som inte hade forslats bort och sopor gav redan då en tydlig indikation på hur dålig situation kunde bli. Nu har koleran kommit hit.
Kommissionen och generaldirektoratet för humanitärt bistånd och civilskydd (Echo) har än så länge gjort vad som krävs, men nu måste de fördubbla sina insatser. Förutom kraftfulla återuppbyggnadsinsatser är min känsla att Haiti nu behöver större skydd på internationell politisk nivå.
Nirj Deva
(EN) Herr talman! Detta är en ofattbar tragedi. När katastrofen inträffade i januari förra året kom det internationella samfundet till Haitis undsättning med pompa och ståt. Militärhelikoptrar flög in för att lyfta tunga betongblock som hade rasat. Nu har alla försvunnit. De försvann plötsligt. Betongklumparna blockerar vägar, det går inte att ta sig fram och vägnätet har brutit samman. Kommissionsledamot Kristalina Georgieva har arbetat hårt för att samordna verksamheten.
Varför blev det på detta viset? Varför försvann plötsligt alla dessa personer - inklusive utrikesminister Hillary Clinton som plötsligt dök upp där i januari? Varför ber man nu FN att försvinna? När tänker de be EU att försvinna? Detta är löjligt. Det internationella samfundet måste tillbaka till sin tidigare nivå, och vi bör låta vanliga haitier slippa det löjliga politiska spel som pågår i huvudstaden.
Anna Záborská
(SK) Herr talman, fru kommissionsledamot! Jag vill tacka dig för din rapport om det nuvarande läget i Haiti. Att det skulle bryta ut en ny epidemi i Haiti var inte oväntat. Sedan början av året, och sedan jordbävningen, har vi arbetat hårt men arbetet har inte gått framåt så snabbt som vi hade hoppats. Vi talar ofta om hur situationen såg ut i Haiti före jordbävningen.
Det är klart det hade hjälpt om Haiti hade varit en fungerande stat, men det är det inte och det kommer att dröja länge innan det blir det. Det återstår mycket arbete. Nu behövs snabba åtgärder. Annars finns det risk för att det bryter ut nya epidemier och ytterligare våld.
Fru kommissionsledamot! Vi måste verkligen föra samman de bästa hälsovårdsexperterna i Bryssel och utarbeta en strategisk plan för Haiti. Vi måste framför allt lösa säkerhetsproblemen, de ekonomiska problemen och hälsoproblemen.
Kriton Arsenis
(EL) Fru kommissionsledamot! Jag vill också börja med att gratulera dig till ditt utmärkta arbete om Haiti och för allt du har gjort i Pakistan. Vi vet att du kommer att vara på plats vid varje katastrof.
Detta var verkligen en enorm katastrof. Vi talar om 1 000 döda och 15 000 sjuka och antalet stiger hela tiden. Behoven är enorma och vi kan se att de medel du har tillgång till inte räcker. Det blir tydligare och tydligare att vi behöver nya finansieringsinstrument, kanske - och naturligtvis mest av allt - en skatt på finansiella transaktioner. Vi behöver andra finansieringsinstrument som kan stödja vår strävan att klara de allt större humanitära behoven.
Dessutom bör vi fundera över hur vi kan förhindra en upprepning av att FN-personal sprider sjukdomar.
Bastiaan Belder
(NL) Herr talman! I eftermiddags fick jag den senaste informationen från ett nederländskt biståndsorgan som har verkat i Haiti i många år. Informationen bekräftar faktiskt den dystra, men realistiska, bild som kommissionen målar upp. Samtidigt har det nederländska biståndsorganet talat om för mig att de framför allt sätter sin tillit till EU, som en av de största givarna. Vad litar de då på att vi ska göra? Tja, även om ett stort belopp utlovades vid den internationella givarkonferensen har Haiti bara mottagit en bråkdel av detta. Nu har FN bett om ytterligare finansiering, men en stor del av de utlovade pengarna har ännu inte mottagits. Jag hoppas därför att EU går i bräschen för att se till att pengarna verkligen når fram, för situationen i Haiti är oroande. Givetvis måste förebyggande åtgärder och rent dricksvatten prioriteras. Jag hoppas EU tänker ta initiativ för att garantera en bra vattenförsörjning i Haiti. Experter, grävandet av brunnar, rent dricksvatten och sjukvård är extra viktigt. Allt detta råder det brist på. Jag vädjar till Nederländerna, men även till EU:s institutioner, att omgående komma till Haitis undsättning i detta akuta nödläge.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Herr talman, kommissionsledamot Damanaki! Först och främst vill jag gratulera kommissionen till insatserna i Haiti.
Situationen kräver emellertid en akut och mycket starkare reaktion. Vi behöver mer resurser och ett större internationellt åtagande, trots att det nuvarande ekonomiska läget gör det svårt att få fram pengar. Det får inte vara så att det finns pengar för vissa problem men inte för denna humanitära situation.
Vi har ett antal prioriteringar på hälsoområdet och det och humanitära området. Vi måste upplysa befolkningen om en viss sjukdom, få fram tält, förbättra saniteten på alla områden och tillhandahålla tillgång till rent vatten. Allt detta är akut och kommissionen och medlemsstaterna måste göra en stor insats.
Hannu Takkula
(FI) Herr talman! Jag vill tacka kommissionsledamot Kristalina Georgieva för det arbete som kommissionens har gjort. Det är oerhört viktigt att EU har en stark och synlig närvaro i Haiti. Detta handlar emellertid om våra medmänniskor. Vi har även ett ansvar för dem, eftersom de har drabbats av en katastrof utan motstycke: första en jordbävning och nu en koleraepidemi.
När vi skickar pengar och hjälp till Haiti är det viktigt att hjälpen snabbt når fram. Många kristna hjälporganisationer har gjort ett bra arbete och det verkar som de även har effektiva kanaler för att snabbt få ut hjälpen till de behövande. Därför hoppas jag att även kommissionen kan använda sig av de erkända humanitära och kristna organisationer som gör ett sådant bra arbete i Haiti. På så sätt kan man se till att hjälpen når fram och att resultatet blir så bra som möjligt.
Kristalina Georgieva
Herr talman! Tack för ert engagemang och diskussionen i ett ämne som vi tyvärr tvingas leva med ännu ett tag. Detta är inte en lätt kris att lösa.
Man har gjort uppskattningar - bland annat har våra egna experter gjort uppskattningar - av hur stort problemet kommer att bli de kommande månaderna och jag håller verkligen med dem som anser att vi måste skicka experter från EU:s katastrofcentrum till Haiti. Enligt uppskattningarna kommer mellan en halv miljon och 720 000 människor att smittas innan epidemin är över.
Den panamerikanska hälsoorganisationens uppskattning på 400 000 är något lägre men i samma storleksordning. Därför måste vi mobilisera. Jag håller med alla som talade om en omgående mobilisering och att hjälpen behövs nu.
Låt mig framhålla fyra punkter. För det första hur vi bäst kan hjälpa till. Nu måste vi använda oss av verkliga partnerorganisationer och omedelbart ge dem de resurser som krävs för att de ska kunna agera. Dessutom måste vi uppmana medlemsstaterna att ge hjälp in natura. Jag diskuterade detta med medlemsstaterna i torsdags. Sedan dess har hjälpen börjat komma men det krävs mer i form av hälso- och sjukvårdspersonal, vattenreningstabletter och stöd till en kampanj för att öka medvetenheten. Som många har påpekat råder stor okunskap om vad denna sjukdom är och hur den bäst behandlas. Resultatet är att människor dör i onödan eftersom de är rädda för att gå till behandlingscentrumen. De är rädda att de ska smittas av sjukdomen där i stället för att få behandling för den.
För det andra har flera talare talat om de utlovade pengarna och vad som händer med återuppbyggnaden av Haiti. Kommissionen har uppfyllt sitt löfte. Kommissionen åtog sig att ge 460 miljoner i stöd och stödet betalas ut enligt den tidtabell som angetts. Den vice ordföranden/höga representanten Cathy Ashton och kommissionsledamot Andris Piebalgs ska kontakta medlemsstaterna för att se var vi står i fråga om de pengar som vi har utlovat. Jag garanterar att vi tar detta på största allvar, eftersom det internationella samfundets rykte står på spel vid en mycket svår tidpunkt.
Min tredje punkt - och en mycket viktig sådan - är emellertid att det finns en gräns för hur mycket hjälp Haiti kan absorbera. Jag tror jag diskuterade detta med några av er. När jag först anlände till Haiti insåg jag att denna katastrof inte Haitis var värsta problem, hur fruktansvärd den än var. Haitis största problem var flera decenniers avsaknad av utveckling och frånvaron av en fungerande stat, som bland annat innebär att det saknas fungerande hälso- och sjukvård.
Jag såg personer i läger som stod i kö till en läkare, inte för att de var sjuka utan för att de aldrig tidigare hade träffat en läkare och passade på att utnyttja den hälso-och sjukvård som fanns i lägren.
Den totala bristen på en fungerande stats kompetenser och resurser ger upphov till problem som förvärrar denna epidemi. Vi kämpar fortfarande för att få regeringen att tillhandahålla platser där man kan lämna döda kroppar - eftersom epidemin naturligtvis annars kan spridas ytterligare - och för att få den att hämta latriner så att sanitetsläget kan förbättras. Jag kan inte nog framhålla hur viktigt det är att vi inser att Haitis problem inte är lätta att lösa, eftersom roten till problemet är decennier utan utveckling och avsaknaden av en fungerande stat.
Det ställdes en fråga om valet och om det fortfarande bör hållas. De haitiska myndigheterna föredrar att hålla fast vid tidtabellen. Det är svårt för mig att ge ett svar. Jag har ännu inte varit i Haiti men min känsla är att om valet ställs in eller skjuts upp skulle detta faktiskt kunna destabilisera en redan mycket svår situation. Det kan finnas en poäng med att hålla valet, men detta baseras som sagt på vad jag har hört, inte på vad jag har sett.
Min fjärde punkt handlar om engagemang. Ni uppmanade kommissionen att engagera sig på ett mycket direkt sätt. Det gör vi, och det kommer vi att fortsätta att göra. Cathrine Ashton kommer förmodligen att vara i Haiti i morgon, och jag planerar själv att åka dit eftersom det just nu är viktigt med mobilisering och bra samordning, och för att vara uppriktig även för att det är viktigt att ge både människorna där och vår personal lite hopp. Vår egen personal kämpar för att klara av en mycket besvärlig situation. De finns på platser där tjänstemän från de haitiska hälsomyndigheterna har skrämts av epidemin och gett sig av, och de tvingas hantera en kraftig ökning av antalet sjukdomsfall.
Nu måste vi se till att vi håller oss lugna och försöker leda personer in på den väg som ger dem mest hopp. En ledamot talade om att det haitiska folket var väldigt tåligt. Det är det, och de behöver all vår hjälp i denna svåra stund.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
