Handel med sälprodukter (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är betänkandet av Diana Wallis, för utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om handel med sälprodukter - C6-0295/2008 -.
Diana Wallis
föredragande. - (EN) Fru talman! Vi har en kompromiss. Det är möjligt att vi i morgon kommer fram till en överenskommelse vid första behandlingen. Som föredragande här i parlamentet skulle jag säga att detta för min del har varit ett mycket svårt ärende, en mycket svår process.
Vi har dock kommit fram till en ståndpunkt där vi förhoppningsvis kommer att respektera önskemålen hos de parlamentsledamöter som undertecknade den skriftliga förklaringen om denna fråga. Vi har respekterat önskemålen från många medborgare i många EU-länder som säger att de inte tycker om den kommersiella säljakten och att de inte vill ha någon koppling till den handel som denna jakt leder till. Vi har respekterat detta önskemål. Vi har enbart gjort det vi kan göra inom ramarna för EU:s inre marknad: cirkulationen på marknaden av varor som kommer från den kommersiella jakten. Genom denna rättsakt - om den går igenom i morgon - kan våra konsumenter vara säkra på att inga produkter från den kommersiella jakten kommer att säljas på EU:s marknad.
Men det finns naturligtvis undantag. Sälar är mycket vackra havsdjur - under denna process har jag insett att de har ett mycket gott anseende - men vissa ser dem som havets råttor. Det är så de ses av många fiskare. En fullvuxen säl konsumerar en enorm mängd fisk varje dag. Därför kommer det på någon plats att finnas ett fortsatt behov av säljakt för att säkra fiskets hållbarhet.
Men vi har inte reglerat jakten. Om folk i någon av våra medlemsstater vill jaga, kan de fortsätta att jaga. Denna jakt kan däremot inte leda till att de gör någon kommersiell vinst. Produkterna av jakten bör dock kunna användas och jag hoppas särskilt att de delar av sälarna som kan användas för medicinska syften kommer att kunna användas.
Den svåraste aspekten i allt detta har varit de traditionella arktiska samhällenas roll - ursprungsbefolkningen i Arktis. Vi säger att vi har ett undantag för dem, men hur kommer det faktum att de är förknippade med en förbjuden produkt att egentligen påverka deras livsstil och ekonomi? Arktis är inte något slags nöjespark eller museum. Det är ett levande och aktivt samhälle med en egen modern ekonomi och det som tas från havet har en central plats i detta. Jag hoppas att dessa samhällen ska kunna fortsätta existera som de alltid har gjort. Men jag har mina tvivel, och jag vet att dessa tvivel låg bakom beslutet i det arktiska rådet förra veckan att vägra ge EU permanent observatörsstatus.
Detta ärende förefaller mig vara en svårlöst fråga. Jag har brottats med konflikten mellan olika friheter, jag har respekterat omröstningen i utskottet och jag har försökt att respektera åsikterna hos dem som jag företräder därhemma. Men i dag ska jag bara berätta följande: En delegation från Nunavut kom för att träffa mig. Efter vår diskussion var vi alla tårfyllda. Jag hoppas att undantaget fungerar. Jag kommer att stödja detta paket i morgon, men jag hoppas att det också kommer att visa sig att det var rätt beslut.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EL) Fru talman! Först av allt vill jag tacka föredraganden, Diana Wallis, och föredragandena för yttrandena, David Martin, Frieda Brepoels och Véronique Mathieu för deras utmärkta arbete. Framför allt vill jag tacka ordföranden i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, Arlene McCarthy, för hennes positiva bidrag till det aktuella förslaget.
Att en överenskommelse uppnåddes vid första behandlingen är ett bevis på gemenskapsinstitutionernas vilja att snabbt ta itu med de två huvudproblem som gäller handeln med sälprodukter, nämligen fragmenteringen av den inre marknaden och behovet att garantera djurens välbefinnande. Denna särskilda överenskommelse innehåller tre viktiga delar: Den första gäller harmoniseringen av den inre marknaden och innebär ett förbud mot handel med sälprodukter på EU:s inre marknad. Det kommer att tillämpas både på produkter som produceras här och på importerade produkter. Som ni säkert vet jagas sälar både inom och utanför gemenskapen. De används för att framställa kött, olja, späck och produkter från deras organ, päls och skinn. Dessa varor saluförs på olika marknader, inklusive gemenskapens marknad. När det gäller vissa av dem, till exempel Omega 3-kapslar, garvade skinn eller sälpälsar är det svårt, för att inte säga omöjligt, för konsumenterna att skilja dem från liknande produkter som inte kommer från sälar. Säljakt och det sätt på vilket den bedrivs har gett upphov till allvarliga reaktioner och oro från allmänheten och från många regeringar som är särskilt upplysta när det gäller djurens välbefinnande. Denna oro orsakas av det sätt på vilket sälarnas jagas, de metoder som används för att avliva dem och den smärta de orsakar. Allmänhetens upprördhet framgår av det mycket stora deltagandet i den offentliga dialog som förs om denna fråga men den kommer också till vältaligt uttryck genom det mycket stora antal brev och framställningar som jag har tagit emot under de senaste två åren. Medborgarna kan nu vara förvissade om att sälprodukter inte längre kommer att vara tillgängliga på marknaden.
En annan viktig del av förslaget är det logiska undantaget för inuitsamhällen och andra ursprungssamhällen. Syftet är att inte röra det grundläggande ekonomiska och sociala regelverket i dessa samhällen, som av tradition har varit beroende av säljakt. Det bör noteras att denna form av jakt är en historisk del av deras kultur och kulturella identitet och en inkomstkälla som bidrar till deras överlevnad.
Den tredje delen är undantaget för småskalig jakt. Fiskare som ägnar sig åt tillfällig säljakt kommer därför att få tillstånd att saluföra sälprodukter utan vinstsyfte, men endast för hållbar förvaltning av marina resurser för att täcka deras utgifter i samband med denna jakt. Enligt den grundläggande principen i denna förordning får det inte finnas någon kommersiell aspekt på denna specifika verksamhet. Kommissionen kommer att godkänna detaljerade tillämpningsåtgärder där man klargör hur dessa två undantag ska tillämpas enligt kommittéförfarandet och efter granskning av parlamentet.
Jag hoppas att parlamentet, liksom rådet och kommissionen, kommer att stödja hela detta kompromisspaket. Texten i fråga innehåller bestämmelser om harmoniseringen av den inre marknaden och tar även upp EU-medborgarnas farhågor om djurens välbefinnande i samband med säljakt. Kommissionen har möjlighet att godkänna hela kompromisspaketet för att nå en överenskommelse om denna förordning vid första behandlingen.
Frieda Brepoels
föredragande för yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet. - (NL) Fru talman, herr kommissionsledamot! Ni uppskattar säkert min stora glädje över att vi kan rösta om detta ärende i sista minuten, eftersom många medborgare, liksom parlamentet, i många år har efterlyst åtgärder för att kämpa mot den grymma metoden med kommersiell säljakt.
Det var inte lätt att hitta rätt strategi, eftersom EU själv inte har behörighet att förbjuda denna jakt. Därför är jag tacksam mot kommissionen för att den lägger fram ett förslag till parlamentet, trots att parlamentet ansåg att förslaget behövde skärpas.
Som föredragande för yttrandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet är jag därför mycket tacksam mot mina kolleger från de olika politiska grupperna för att de omedelbart stödde mitt förslag att gå in för ett totalförbud mot handel med sälprodukter med endast ett undantag: den jakt som av tradition bedrivs av inuitsamhällena. Därvid gick utskottet emot kommissionens ursprungliga förslag, som innehöll flera undantag, och även mot systemet med märkning, som vi anser skulle visa sig vara omöjligt att övervaka.
Jag vill också tacka det tjeckiska ordförandeskapet för dess fortsatta arbete att nå en överenskommelse. Jag kan tänka mig att förhandlingarna med medlemsstaterna inte alltid var någon lätt match. Förutom mina parlamentskolleger vill jag tacka de olika icke-statliga organisationer som har spelat en konstruktiv roll som påtryckningsgrupper under hela processen och som nu också uttryckligen stöder kompromissen. I kompromisser gäller det naturligtvis alltid att ge och ta, men jag anser att denna text uppfyller kraven från alla berörda parter.
Slutligen vill jag, med tanke på våra medborgare, betona att kompromissen verkligen kommer att inverka på den kommersiella jakten i länder som Kanada. I väntan på ett eventuellt handelsförbud har efterfrågan på sälskinn redan fallit i år och priset har halverats jämfört med förra året. Så snart förbudet är infört kommer det därför utan tvivel innebära ett hårt slag för denna jakt och för den internationella handeln med sälprodukter.
Av denna anledning är jag mycket glad över resultatet och hoppas på starkt stöd från mina kolleger vid morgondagens omröstning.
Véronique Mathieu
Fru talman! Jag delar inte mina kollegers åsikt och inte heller Stavros Dimas åsikt eftersom jag kommer ihåg yttrandet från rådets juridiske rådgivare. Jag kommer också ihåg yttrandet från parlamentets juridiske rådgivare. Båda dessa rådgivare upplyste oss om att den rättsliga grunden var felaktig. Det är vad jag kommer ihåg.
Glöm inte, herr Dimas, att ni förbjuder produkterna från säljakt utan att ersätta dem med något, vilket inte är lagligt. Ni måste inse att kanadensarna är mycket medvetna om detta och att de avser att utöva sin rätt att överklaga inför Världshandelsorganisationen. De kommer inte att berövas dessa produkter och ni kan inte hindra dem. Personligen anser jag att de har helt rätt i detta avseende. Den svaga kompromissen - enligt min åsikt är denna kompromiss mycket svag - som mina kolleger kommer att rösta om i morgon - utan mig eftersom jag kommer att rösta mot förslaget - läggs fram till omröstning strax före toppmötet mellan EU och Kanada. EU förklarar praktiskt taget krig mot våra kanadensiska vänner. Jag hoppas att mina kolleger verkligen inser vad de håller på med.
Jag måste också säga till mina kolleger, och till Stavros Dimas, att de står inför en strålande valkampanj på grund av sälarna och kanadensarna, eftersom vi inte löser några problem när det gäller säljakten. Vi omlokaliserar helt enkelt problemet. Ni, herr Dimas, påpekade själv att ni inte förbjuder säljakt. Ni omlokaliserar eventuellt problemet till Kina eller till andra länder som kommer att kunna acceptera dessa produkter. Ni har inte löst något problem.
Därför anser jag att denna kompromiss är svag. Jag anser att man har sopat problemet under mattan, att ingen fråga har lösts och att det inte finns något att vara stolt över. Det finns heller ingen anledning att vara stolt när man ser att pälspriserna faller hos inuiterna. Det har ännu inte varit någon omröstning om texten, kompromissen har inte godkänts, och ändå lider dessa människor stor ekonomisk nöd på grund av oss. Jag kan inte inse att detta är något att berömma sig över.
Malcolm Harbour
för PPE-DE-gruppen. - (EN) Fru talman! Som samordnare för min grupp i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd undertecknade jag kompromisstexten och jag anser att det var rätt beslut. Men som Diana Wallis sa har detta varit ett mycket svårt ärende på grund av svårigheterna att hitta en jämvikt mellan olika synpunkter.
Ni har redan hört från två ledamöter från min grupp som har andra åsikter om detta och jag tror ni i morgon kommer att se att vår grupp kommer att vara emot detta - om inte några av de ändringsförslag som mina kolleger har föreslagit röstas igenom. Många - däribland jag själv - kommer dock att rösta för. Jag har intagit denna hållning och känner mig därför moraliskt skyldig att göra det.
Jag vill bara ta upp tråden när det gäller några av de viktiga frågorna. För det första är detta en uppmaning till handling. Folk har hittills antytt att detta är början på en process och inte slutet. Problemet är det inhumana sätt på vilket sälar dödas och yrkesjägarnas oförmåga att åtgärda detta. Kanadas regering måste också fundera på detta. Många översynsklausuler har tagits med för att se till att det fungerar, men jag håller i stor utsträckning med om vad Diana Wallis säger om att undantagen var avgörande för kompromissen.
Undantagen är välbalanserade eftersom de först av allt tar hänsyn till hur viktigt det är att stödja olika gruppers traditionella jakt. Diana Wallis har rätt när hon säger att det måste fungera, och det betyder att produkter från dessa samhällen måste finnas för försäljning och måste presenteras på ett bra sätt. För det andra är det viktigt med hållbara havsresurser och det är viktigt hur denna fråga hanteras.
Vi har en kompromiss framför oss. Jag tror att EU-medborgarna vill att vi ska stödja den, men Europaparlamentet kommer också att behöva hålla frågan under grundlig uppsikt från och med nu.
Arlene McCarthy
för PSE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag tror att vi glömmer att det var Europaparlamentet som först började med kampanjen för ett EU-omfattande förbud mot den grymma handeln med sälprodukter. År 2006 fick en skriftlig förklaring med krav på ett sådant förbud ett överväldigande stöd från ledamöterna - den undertecknades av 425 personer - och studier genomförda av veterinärexperter visade tydligt att sälar dödas under fruktansvärt lidande och ofta flås medan de fortfarande är vid medvetande. Allmänheten tolererar inte längre denna handel och som deras företrädare har vi möjlighet att stoppa den. Vår omröstning i morgon kommer vidare att vara ett avgörande steg framåt i den globala kampanjen för att förbjuda handeln.
USA har haft ett förbud under många år. Mexiko har förbjudit handeln. I Europa har vi redan nationella förbud i Belgien, Nederländerna, Luxemburg och Italien. Tyskland och Storbritannien överväger olika sätt att förbjuda handeln. Förbud finns nu också i Ryssland. Hong Kong planerar ett förbud. Tiden är nu inne för denna politiska fråga. Efter en 40-årig kampanj mot handeln har EU möjlighet att införa ett förbud i alla 27 stater.
Det är inte första gången som utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd tar upp medborgarnas önskan att stoppa denna grymma handel. Parlamentet har tillräckligt inflytande för att kunna genomföra vad medborgarna vill, och utskottet för den inre marknaden var beslutet att eftersträva ett långtgående förbud samtidigt som man säkrar undantaget för inuiternas traditionella jakt. Utskottet förkastade kommissionens blandade förslag om ett partiellt förbud och märkning och utskottet förkastade Diana Wallis förslag om ett alternativ med bara märkning. Varför? Eftersom medborgarna skulle ha fördömt denna halvhjärtade gest som skulle ha gjort det möjligt att fortsätta med den grymma slakten. Allmänheten har i många opinionsundersökningar i flera EU-länder visat att de vill att denna handel ska upphöra: 75 procent av dem som deltog i undersökningen i Storbritannien ville ha ett stopp. Motsvarande siffror var 80 procent i Österrike och över 90 procent i Frankrike och i Nederländerna. Även i de EU-länder där det förekommer en viss traditionell säljakt stöds inte handeln av allmänheten, och i Sverige är 70 procent emot den. En tydlig majoritet av kanadensarna stöder inte den jakt som bedrivs i deras eget land.
86 procent av de kanadensare som deltagit i undersökningen ansåg vidare att EU bör kunna välja att förbjuda dessa produkter. Jag har här ett brev från en kanadensisk senator till ordförande Hans-Gert Pöttering där det står följande: ”Er omröstning om förbud mot handeln med sälprodukter kommer att hjälpa den stora majoriteten kanadensare, som med beundran såg hur Ryssland upphörde med sin blodiga sälslakt förra månaden, att tvinga sina politiker att avstå från politisk taktik och se till vad som är rätt så att de får ett slut på denna inhumana jakt en gång för alla. För den majoritet av kanadensare som motsätter sig jakten, vill jag tacka för ert ledarskap i denna fråga. Det är mycket uppskattat.”
I år har 50 000 sälar slaktats i den kanadensiska jakten jämfört med 220 000 förra året. Det innebär att vi som medborgare nu har möjlighet att förbjuda denna grymma handel. Jag vet att detta kommer att applåderas av EU-medborgarna. Jag hoppas att parlamentet i morgon kommer att rösta för att ställa sig bakom inremarknadsutskottets förslag om ett förbud mot handeln med sälprodukter.
Toine Manders
på ALDE-gruppens vägnar. - (NL) Fru talman! Jag har undertecknat kompromissen i egenskap av samordnare för gruppen Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater i utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd. Det finns åsiktsskillnader även inom vår grupp, som Malcolm Harbour sa om sin egen grupp, men det visar bara hur känslig denna fråga är.
I en demokrati måste de valda företrädarna lyssna på allmänheten och den tid är förbi när man måste slakta djur på ett grymt sätt för att skaffa sig handelsvaror. Vi har absolut inte för avsikt att föreskriva hur jakten ska gå till. Vi har inte för avsikt att lägga oss i jaktvården. Vi vill bara få slut på handeln med djur som har slaktats på ett inhumant sätt.
Jag anser att detta är budskapet i denna kompromiss. Jag anser att det är bra att man har tagit hänsyn till de traditionella samhällena genom att införa ett undantag, och även att konsumenter eller turister som importerar produkter som de har inhandlat som souvenirer kommer att undgå förföljelse. Det skulle inte vara någon bra strategi och det skulle inte heller vara till fördel för dagens EU som står för frihet.
Eftersom vi vill att det ska finnas information på alla produkter kan det vara bra att helt enkelt märka de produkter som innehåller säldelar så att konsumenterna kan välja, eftersom de nu ofta inte är medvetna om detta. Det behövs bättre information, eftersom konsumenterna bör kunna göra bättre underbyggda val.
Det kan vara en god idé att stödja de traditionella ursprungssamhällena genom att vidta åtgärder som gör det möjligt för dem att utveckla alternativa ekonomier. Tack så mycket, fru talman, och jag hoppas att vi i morgon antar denna kompromiss med stor majoritet.
Leopold Józef Rutowicz
Fru talman! Exempel på grym slakt på sälar är en del av företeelsen med tjuvskytte som vi tyvärr stöter på ganska ofta. Tjuvskyttar dödar skoningslöst djur som lever i hav och skog och många fiskarter. De förstör populationerna och orsakar djuren lidande. I EU-länderna och i Kanada finns det lämplig lagstiftning och även lämpliga tjänsteenheter, vars roll är att se till att denna lagstiftning iakttas.
Ett sätt att ge ett effektivt stöd till dessa tjänsteenheter vore om vanliga människor bidrog till att kontrollera och upptäcka tjuvskyttar. Statens roll skulle vara att se till att djuren kan leva under goda fysiska och psykiska villkor och i harmoni med miljön och även att se till att skinn och kött som på olagligt sätt kommer från vilda djur, däribland sälar, inte når ut på marknaden och att sådan handel straffas strängt. Förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning är ett dokument där alla parters intressen inom området för handeln med sälskinn förenas.
Heide Rühle
, för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Fru talman! Även jag välkomnar detta dokument på vår grupps vägnar och vi kommer att rösta för det i morgon. Vi uppfyller önskemålen från de många medborgare som i oräkneliga brev och e-postmeddelanden har bett oss vidta åtgärder inom detta område. Vi följer naturligtvis också parlamentets skriftliga uttalande, där man tydligt krävde ett förbud.
Den föregående talaren från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling förvånade mig något. Det vore intressant att veta om hon verkligen talade på utskottets vägnar eller bara på sina egna. I varje fall vill jag tydligt markera att det absolut finns en rättslig grund för detta. Det finns till exempel ett förbud mot handel med skinn från hundar och katter som trädde i kraft i början av detta år. Detta visar mycket klart att det finns en rättslig grund för vad vi gör. Dessutom har vi redan en tydlig snedvridning av den inre marknaden, eftersom minst fem medlemsstater redan har genomfört ett förbud och andra planerar att göra det. Därför måste EU handla för att motverka denna snedvridning av den inre marknaden.
Det finns underlag för vårt handlande. Det finns rättsliga grunder för våra åtgärder och inremarknadsskäl för våra åtgärder. Jag vill än en gång uttryckligen betona detta. När det gäller undantagen vill jag också tydligt påpeka att marknaderna för några år sedan kollapsade för inuiterna. Inuiterna förklarade detta under samrådet. Vi inbjöd dem att tala inför utskottet och de förklarade uttryckligen att marknaderna redan hade kollapsat innan vi vidtog åtgärder. Om inuiterna vill fortsätta att sälja dessa produkter kan de bara göra det om det är helt klart att produkterna inte har något att göra med den vanliga metoden för säljakt. Endast om en tydlig åtskillnad görs kommer inuiterna att ha möjlighet att sälja något.
Kartika Tamara Liotard
Fru talman! Jag förordar totalförbud mot import av sälskinn. Varje år blir ett magnifikt naturskådespel bakgrunden för en blodig, hemsk uppvisning av smärta och lidande, då sälungar som bara är 12 dagar gamla klubbas ihjäl eller skjuts ner. Denna slakt utförs till fördel för marknaden och storföretagen utan att någon som helst hänsyn tas till djurens välbefinnande, och det fyller mig verkligen med fasa.
Vi kan inte vilja importera denna styggelse till EU. Många EU-medborgare gör det inte och de stöder ett totalförbud mot import av sälskinn. I Nederländerna har vi med framgång kämpat hårt för ett sådant förbud. Att anta kommissionens förslag i dess ursprungliga form skulle undergräva det resultat som har uppnåtts i Nederländerna.
Emellertid får jag genom parlamentets betänkande anledning att dra slutsatsen att parlamentet har kommit till en punkt då man godtar ett totalförbud mot sälskinn. Jag stöder ett sådant förbud och jag uppmanar alla ledamöter i parlamentet och även kommissionen att göra detsamma.
Hélène Goudin
för IND/DEM-gruppen. - Fru ordförande! Trots att det lagförslag som vi behandlar handlar om handel med sälprodukter har diskussionerna snarare handlat om säljakt och då främst utanför EU. Slakt av sälar av det slag som vi har sett bilder på från länder utanför EU är fruktansvärd och borde inte få förekomma.
Man bör dock göra skillnad på jakt och slakt. I Sverige förekommer jakt på säl, men det rör sig om kontrollerad skyddsjakt. Klubbor eller påkar används inte utan man använder gevär. Hela förfarandet omgärdas av strikta regler och det skulle vara en mycket olycklig hantering av naturresurser om man inte fick använda djuret när det väl är skjutet. Den kompromiss som nu har arbetats fram är bättre än det ursprungliga förslaget. Jag känner emellertid en viss oro för hur delar av lagstiftningen kan komma att tolkas och för att det ska få negativa konsekvenser för Sverige och våra nordiska grannar. Låt oss hoppas att jag har fel.
Jan Cremers
(NL) Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka föredraganden för hennes hårda arbete med detta ärende. Efter parlamentets krav från 2006 på förbud i hela EU mot sälprodukter, som Arlene McCarthy hänvisade till, gläder det mig att en kompromiss nu har ingåtts med rådet som motsvarar parlamentets önskningar.
Omkring 900 000 sälar går varje år en hemsk död till mötes på grund av den kommersiella säljakten. Detta är inte bara grymt utan också totalt meningslöst. Den socialdemokratiska gruppen i Europaparlamentet insåg redan från början att kommissionens förslag inte gick tillräckligt långt. De generösa undantagen i förslaget hade varit omöjliga att övervaka med tanke den utbredda jakten som varje år sträcker sig över en period av tio dagar. Övervakningsmöjligheterna är otillräckliga och ofta är de berörda regeringarna ovilliga.
Vår grupp ansåg att det var viktigt att avsevärt inskränka utrymmet för undantag under förhandlingarna och jag är mycket nöjd med det nuvarande resultatet - ett handelsförbud där denna målsättning i stor utsträckning har infriats. PSE-gruppen anser också att det är viktigt att i så liten utsträckning som möjligt ingripa i lokalbefolkningens traditionella försörjningsmöjligheter. Undantaget för inuiterna och andra lokalbefolkningar som ingår i kompromissen överensstämmer med vår grupps önskningar.
Trots att vi inte kan tvinga länder som inte är med i EU att upphöra med denna säljakt hoppas vi att handeln med sälprodukter kommer att bli mycket mindre lönsam och att själva jakten kommer att minska - och förhoppningsvis upphöra med tiden. Jag är därför mycket glad över det resultat som har uppnåtts.
Peter Šťastný
(EN) Fru talman! Detta slutliga förslag om säljakten är helt oacceptabelt eftersom det kraftigt inkräktar på andra länders angelägenheter. Ändå följer dessa länder reglerna och allt de försöker göra är att hantera naturresurserna och erbjuda sysselsättning för sina medborgare.
Detta förslag förstör människors liv och samhällen i avlägsna regioner. Det förstör affärsmöjligheter på båda sidor om Atlanten och det skadar allvarligt de goda förbindelserna med viktiga handelspartner och strategiska globala partner. Dessutom bryter detta förslag mot WTO:s regler.
Som parlamentsledamöter är vi skyldiga att skydda människor och skapa villkor som främjar sysselsättningen. I och med detta förbud misslyckas vi på båda dessa punkter. Att införa ett förbud för överbefolkade sälar är galenskap och det är ett fullständigt avsteg från våra värderingar. Jag uppmanar alla parlamentsledamöter att stoppa denna katastrof och rösta emot detta förslag.
Carl Schlyter
Fru talman! Jag är väldigt glad att vi äntligen har kommit hit. I början sa många att detta var omöjligt, att det inte gick. Det gick. Vi stöder nu de kanadensiska medborgare som vill sluta skämmas för sitt lands beteende på isarna.
I trettio år har vi försökt kontrollera, försökt reglera denna jakt. Varken i Norge eller i Kanada har det gått. Reglerna efterlevs inte på isen. Det är dags att avsluta kapitlet om tron på att det går att göra denna industriella storskaliga kommersiella slakt på något sätt human.
Beslutet i dag kan vi tacka folkrörelsearbetet för, och majoriteten av Europas medborgare som vill ha detta förbud. Det är en seger för förnuftet, det är en seger för humanismen, det är en seger för demokratin och inte minst, det är en seger för alla sälar som får växa upp utan att bli klubbade och slaktade enbart för mänsklig fåfängas skull. Jag tackar alla kolleger som har gjort detta möjligt.
Christian Rovsing
(DA) Fru talman! Jag vill säga att jag anser att denna fråga är orimlig och när jag talar nu är det bara på uppdrag av Grönland, som är en del av kungariket Danmark. Det finns några mycket små, avlägsna bosättningar längst i norr med en befolkning på bara 10-20 människor som lever av att jaga säl. Om vi tar bort deras försörjningsmöjlighet har de ingen chans att överleva ekonomiskt. Inte heller kan vi hitta någon alternativ sysselsättning åt dem. Det är hundratals kilometer till nästa bosättning och vi måste vara tacksamma över att de finns där, eftersom det gör det möjligt för oss att behålla Grönland som en del av kungariket Danmark.
Grönlänningarna skjuter sälar. Vem har något emot det? Ingen! Om de inte kan skjuta tillräckligt många sälar kommer det inte att finnas någon fisk som de kan fånga. Därför är det som sker här en katastrof för Grönland. Denna fråga har diskuterats grundligt nog och ingen hänsyn har tagits till de fattiga människor som kommer att förlora sin försörjningsmöjlighet på grund av detta utan att något annat erbjuds dem. Det är skamligt att behandla fattiga människor på detta sätt.
Caroline Lucas
(EN) Fru talman! Som en av de personer som stod bakom den ursprungliga skriftliga förklaringen för nästan tre år sedan, där det ställs krav på detta förbud, vill jag gratulera alla som har arbetat med att göra framsteg med detta utkast till förslag. Fyrahundratjugofem av Europaparlamentets ledamöter undertecknade denna förklaring, i linje med de starka känslorna i denna fråga, inte bara bland parlamentsledamöter utan också bland våra väljare.
I dag slaktas nästan en miljon sälar årligen i den kommersiella säljakten runt om i världen. När vi röstar om detta paket i morgon kommer vi att bidra till att stoppa en av de mest avskyvärda formerna av djurplågeri.
Jag är mycket glad över att kompromisser, såsom det föreslagna märkningssystemet, bestämt har förkastats, så att vi helt kan leva upp till miljontals EU-medborgares krav.
Ett positivt resultat i omröstningen innebär ett ställningstagande för att stoppa djurplågeriet. Det kommer också att vara ett positivt resultat och en seger för alla som har vägrat att nöja sig med ett nej. Jag kommer ihåg många sammanträden med kommissionstjänstemän där vi informerades om att ett förbud skulle vara helt omöjligt. Detta visar att när vi kan uppbåda en tillräcklig politisk vilja - och jag berömmer de icke-statliga organisationer som har hjälpt oss med detta - så blir omöjliga saker möjliga. Jag är mycket glad över detta.
Avril Doyle
(EN) Fru talman! Denna debatt har varit svår och ofta känslosam. Många gånger har känslorna tagit överhanden. Jag har stor förståelse för vad min kollega Christian Rovsing just sa med avseende på de samhällen han talade för, men jag kommer att stödja kompromissen i morgon. Men jag behöver en försäkring från kommissionsledamoten. Kanske jag skulle kunna ställa en direkt fråga till kommissionsledamoten.
Herr kommissionsledamot! Om kompromissen går igenom i morgon, kan ni försäkra mig om att det fortfarande kommer att vara möjligt att använda sälvävnad för medicinsk forskning och för bioproteser, vilket för närvarande görs i vissa delar av världen? Stora framsteg har till exempel gjorts när det gäller hjärtpatienters överlevnad och livskvalitet genom användning av vävnad från aorta, lungor och hjärtsäck från grönlandssäl. En förutsättning är att de jagas och dödas på ett hållbart sätt och utan djurplågeri. Jag skulle vilja få en försäkran i samband med kompromissen när det gäller användning av sälprodukter för pågående medicinsk forskning och för bioproteser.
Marios Matsakis
(EN) Fru talman! Jag kommer också att stödja kompromissen men jag är inte alls säker på att vi gör rätt. Det handlar inte om huruvida vi dödar sälar eller om sälarna riskerar att inte överleva. Dessa frågor är redan avklarade.
Frågan är om de dödas på ett humant sätt eller inte. I vår dagliga tillvaro vet vi naturligtvis att det finns hundratusentals djur som vi är glada över att ha dödat, antingen för att äta dem eller för att använda produkter från dessa djur på andra sätt. Vi accepterar att fisk dör efter flera timmars lidande på krokar och i nät och vi klagar inte över det. Så varför klagar vi över sälarna?
Eftersom de är vackra djur och eftersom det inte är så trevligt att se deras blod spillas på vit is. Är det så att vi röstar och beslutar om detta med våra känslor i stället för med vårt förnuft? Jag bara undrar.
Stavros Dimas
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag skulle vilja tacka alla deltagare i kvällens diskussion för deras bidrag. Jag är mycket nöjd över att det är i kväll är möjligt att nå en överenskommelse vid första behandlingen i detta mycket känsliga ärende.
Sedan Europaparlamentet tog upp frågan för omkring två år sedan har kommissionen gjort ett omfattande förberedande arbete för att få en fullständig bild av situationen och dela denna med allmänheten. Vår skyldighet att till fullo beakta EU-medborgarnas farhågor samt behovet av att harmonisera den inre marknaden var viktiga frågor vars behandling motiverade denna lagstiftning.
När förordningen träder i kraft kan medborgarna vara förvissade om att sälprodukter som kommer från kommersiell jakt inte längre kommer att finnas på EU:s marknad.
Undantaget för inuiter kommer att garantera att inuiterna och andra ursprungsbefolkningar som traditionellt ägnar sig åt säljakt inte kommer att påverkas negativt.
När det gäller den fråga som Avril Doyle hänvisade till, kommer detta att åtgärdas med hjälp av genomförandeåtgärderna.
Genom att anta denna förordning kommer vi också att bidra till att öka medvetenheten och upprätthålla höga djurskyddsnormer i EU.
Jag vill åter betona vikten av att nå en överenskommelse vid första behandlingen om denna fråga som är så viktig för EU-medborgarna. Därför uppmanar jag er att stödja kompromisspaketet till fullo, utan ändringar, för att säkra en överenskommelse vid första behandlingen.
Jag vill än en gång tacka föredraganden, Diana Wallis, och Frieda Brepoels och alla dem som arbetade får att nå en kompromissöverenskommelse.
Diana Wallis
föredragande. - (EN) Fru talman! Kvällens debatt visar tydligt hur svår denna fråga är och den visar därmed också hur underbart det är att vi har lyckats komma fram till en form av kompromiss. Som med alla kompromisser kommer någon eller alla kanske att vara lite besvikna på ett eller annat.
Det jag ville betona är det som vi har försökt säga under hela förhandlingarna, nämligen att vad vi har gjort här är det som går att göra inom ramen för den inre marknaden, och det handlar just om handeln. Vi kan inte påverka jakten härifrån, inte den jakt som bedrivs i tredjeländer. Det har varit svårt. Många av oss har fortfarande frågor om hur saker ska genomföras och jag är tacksam för kommissionsledamotens försäkran om hur ursprungsbefolkningarna kommer att behandlas. Detta är viktigt för många och det är något som vi måste observera mycket noggrant.
Jag tror att många av oss fortfarande är bekymrade över lagligheten - och det har talats mycket om detta, både på WTO-nivå och när det gäller våra egna regler för den inre marknaden. Just nu vill jag bara tacka juristerna vid alla de tre institutionerna som har arbetat för att vi ska komma dit där vi är i dag. Jag misstänker att de kommer att ha mer arbete i framtiden men detta är som sagt en senare fråga.
Så är det. Vi får se hur omröstningen går i morgon. Jag menar att det är en kompromiss som förtjänar vårt stöd, en kompromiss som hedrar den ursprungliga skriftliga förklaringen och som hedrar EU-medborgarnas synpunkter. Jag hoppas att de inte kommer att bli besvikna om de ser att detta på någon sätt inkräktar på andras rättigheter på annat håll. Det är det som har besvärat mig allra mest och jag hoppas att ni kommer att göra ert bästa, herr kommissionsledamot, för att se till att dessa små och utsatta samhällen skyddas.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på tisdag den 5 maj 2009.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Filip Kaczmarek  
skriftlig. - (PL) Mina damer och herrar! Jag stöder Diana Wallis betänkande. Jag stöder det förslag till förordning som har överenskommits med medlemsstaterna, ett förslag som ligger till grund för det förbud mot handeln med sälprodukter som kommer att införas. Jag anser att undantag bör vara möjliga endast sedan man har fastställt villkoren för de metoder som används för att döda sälarna. Vi bör inte förbjuda den jakt som av tradition bedrivs av inuitsamhällena.
Tack vare förordningen kommer handeln med sälprodukter att bedrivas under enhetliga villkor i hela EU. Förordningen har fått stöd av många EU-medborgare som är lyhörda för djurens välbefinnande. Vi vet alla att sälar ofta dödas under förhållanden då djuren, som är däggdjur och har förmåga att känna, upplever fruktansvärd smärta och utsätts för stort lidande. Nu har vi möjlighet att få slut på detta lidande. Låt oss göra det. Förbudet innebär att varor som är tillverkade av kött, späck och skinn från sälar, till exempel väskor, skor, hattar och handskar, kommer att försvinna från den gemensamma marknaden. Marknadsföring av vissa läkemedelsprodukter som härrör från sälar, till exempel diettillskott, kommer inte att tillåtas. Tack så mycket.
Lasse Lehtinen  
skriftlig. - (FI) Det är förståeligt att EU försöker ställa sig in hos medborgarna inför valet, men denna gång är kommissionen ute på hal is. Om EU försöker införa förbud eller begränsningar mot andra demokratiska länders traditioner kan den välvilliga gesten senare förvandlas till ett slag i ansiktet. Jag väntar på den dag då Förenta staterna eller Australien blir medvetna om att man ägnar sig åt tjurfäktning i Spanien och älgjakt i Finland.
Varje år i mitt land, Finland, fångar fiskarna några hundra sälar, eftersom sälpopulationen har ökat och snart kommer att hota fiskbeståndet i Östersjön. Den kompromiss som har träffats med rådet innebär att fiskarna kan fortsätta som förut så länge de inte gör någon vinst. Jag har som princip att inte stödja lagstiftning vars efterföljd inte kan övervakas, men kompromissen är definitivt en förbättring av resultatet av utskottets omröstning.
