Lammas- ja vuohieläinten elektronisen tunnistamisen käyttöönottopäivämäärä (keskustelu)
Puhemies
(PL) Esityslistalla on seuraavana Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta laatima mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi asetuksen (EY) N:o 21/2004 muuttamisesta siltä osin kuin on kyse lammas- ja vuohieläinten elektronisen tunnistamisen käyttöönottopäivämäärästä - C6-0448/2007 -.
Markos Kyprianou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kuten me kaikki tiedämme, jäljitettävyys on keskeinen tekijä eläinten terveyden ja elintarviketurvallisuuden korkean tason varmistamisessa.
Meillä Euroopan unionissa on melko tuoreita kokemuksia joistakin taudeista, kuten suu- ja sorkkataudista ja sinikielitaudista. Tämä osoittaa jälleen kerran tehokkaiden tunnistamisjärjestelmien tärkeyden. Yksittäinen tunnistaminen ei toimi kunnolla ilman elektronista tunnistamista.
Komissiota on pyydetty vahvistamaan tai muuttamaan mietinnössä esitettyä elektronisen järjestelmän käyttöönottoajankohtaa, jotta ei vaaranneta asetuksen periaatteita. Siksi kyse on teknisestä mietinnöstä, jossa käsitellään erilaisia metodeja ja teknologiaa.
Komission kertomuksessa keskitytään ainoastaan parhaisiin tapoihin ottaa käyttöön elektroniset tunnistejärjestelmät. Kertomuksen laatimiseksi tarvitsimme kuitenkin tietoja ja neuvoja erityisesti niiltä jäsenvaltioilta, jotka jo työskentelevät järjestelmän parissa. Kertomuksen valmisteluun tarvitut selvitykset ja kokeilut kestivät paljon odotettua kauemmin, mikä selittää kertomuksen viivästymisen.
Arvostamme suuresti parlamenttia ja kiitämme sitä siitä, että se suostui käsittelemään aihetta kiireellisenä. Siten vältytään oikeudellisesti epävarmalta tilanteelta tammikuussa 2008.
Kertomuksessa todetaan, että lampaiden ja vuohien elektronisten tunnistejärjestelmien tekniset ehdot on täytetty, mutta jäsenvaltioille on annettava riittävästi aikaa valmistautua niiden käyttöönottoon.
Hyväksymme parlamentin kannan, jonka mukaan järjestelmien käyttöönotolle on vahvistettava tietty päivämäärä. Toisaalta emme voi hyväksyä muita ehdotettuja tarkistuksia, jotka saattaisivat vaarantaa asetuksen periaatteet, sillä kysymyshän on nyt siitä, mikä olisi varsinainen käyttöönottopäivämäärä.
Haluan vielä kerran kiittää esittelijää nopeasta työstä sekä parlamenttia siitä, että se suostui käsittelemään asian kiireellisenä.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
esittelijä. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Kyprianou, suostuimme pyyntöönne käsitellä tätä asiaa kiireellisenä. Käsittelemme kiireellistä asiaa, minkä vuoksi olemme vielä täällä näin myöhään.
Kysymys on tietenkin siitä, miten tämä kiireellistä käsittelyä vaativa tilanne pääsi syntymään. Puhuitte jo siitä hieman. Kävin läpi aineistoa ja sain silmiini juuri sen asetuksen, jota haluamme muuttaa täällä tänään. Asetus on annettu 17. joulukuuta 2003, ja siinä säädetään, että ”1 kohdassa tarkoitettujen lisäohjeiden mukainen elektroninen tunnistaminen on pakollinen kaikille eläimille 1 päivästä tammikuuta 2008”. Sitten on pari lauseketta, jotka sallivat poikkeamisen tästä ja joihin en nyt puutu, minkä jälkeen asetuksessa todetaan, että ”komissio toimittaa neuvostolle ennen 30 päivää kesäkuuta 2006 kertomuksen elektronisen tunnistamisen järjestelmän soveltamisesta sekä aiheellisia ehdotuksia, joista neuvosto tekee päätöksen määräenemmistöllä”.
Toisin sanoen kysymys juontaa juurensa jo kaukaa. Komissio ei ilmeisesti toimittanut koskaan neuvostolle kyseistä kertomusta, eikä neuvosto palannut asiaan. Haluaako komissio viestittää tällä jotakin? Jos komissio toimitti kertomuksen, hyvä niin, mutta jäsenvaltioilta ei tullut vastausta. Nyt olemme sitten liemessä huomatessamme, ettei määräaikaa voida enää noudattaa. Asialle ei voi mitään, mutta sitten komissio ehdotti, että uuden määräajan asettamisen sijasta uudesta määräajasta voitaisiin päättää komiteamenettelyssä. Toisin sanoen määräajasta päättäminen olisi nyt komission käsissä. Olemme siis kenties nähneet kaiken tämän vaivan turhan takia, ja niinpä valiokunta päätti, että pakollista elektronista merkintää koskeva säännös tulisi voimaan 31. joulukuuta 2009 ja että sitä sovellettaisiin 1. tammikuuta 2010 alkaen, siis kaksi vuotta myöhemmin kuin alkuperäisessä asetuksessa oli säädetty. Mutta tärkeintä on, että meillä on nyt päivämäärä. Valiokunta totesi lisäksi, että myös tästä asiasta olisi toimitettava kertomus.
Komission ehdotuksen ongelma on tietenkin siinä, että komissio sysää nyt yhä enemmän päätöksentekoa komiteamenettelyn piiriin samoin kuten komissio teki 17. joulukuuta 2003 annetun asetuksen kanssa, jossa elektronista tunnistejärjestelmää koskevat säännökset ja soveltamisjärjestelyt delegoitiin komissiolle komiteamenettelyn kautta. Myös tuolloin komission piti toimittaa neuvostolle kertomus, mutta ei parlamentille. Käytäntö, jossa kaikki asiat siirretään komiteamenettelyyn, riistää parlamentilta sen päätöksenteko-oikeudet ja valvontavaltuudet, ja sitten huomaamme vasta jälkikäteen, ettei velvollisuuksia ole täytetty.
Ellei komissio olisi esittänyt näitä muutoksia ja pyytänyt kiireellistä käsittelyä, koska sillä oli paineita määräajan noudattamisessa, olisimme ajatelleet, että kaikki on kunnossa. Mutta asia ei ollut niin! Tämän on oltava varoituksena parlamentille siitä, ettei komissiolle pidä delegoida liikaa asioita, vaan parlamentin on voitava harjoittaa valvontavaltaansa.
On esitetty muutamia tarkistuksia. Komissio totesi, ettei se voi hyväksyä niitä. Valiokunta vaati, että sääntöjen on oltava sitovia. Tästä on itse asiassa säädetty myös perusasetuksessa, jota, kuten me kaikki tiedämme, ei ole kumottu vaan vain muutettu. Struan Stevenson on jättänyt tarkistuksia, osan yhdessä Mairead McGuinnessin kanssa. Kyseisissä tarkistuksissa ehdotetaan järjestelmän tekemistä vapaaehtoiseksi. Jos siitä tulee vapaaehtoinen, voimme yhtä hyvin unohtaa koko asian. Mitä säädettävää jäisi jäljelle? Voisimme yhtä hyvin hyväksyä sen tosiasian, että kaikki kissat näyttävät harmailta pimeässä. Siksi katson, että meidän on pitäydyttävä tiukoissa säännöissä, joihin sisällytetään järjestelmän käyttöönottopäivämäärä ja määräys kertomuksen toimittamisesta Euroopan parlamentille.
On opiksi meille, että tämän mietinnön takia olemme törmänneet kuin puolivahingossa komission ja neuvoston todella epätavalliseen menettelytapaan.
Arvoisa komission jäsen Kyprianou, toivon, ettei kritiikkini ole ollut tarpeettoman ankaraa, mutta voitte kuvitella, että mietintöä luonnostellessani ja valmistautuessani tähän iltaan tutustumalla asiaa koskevaan aineistoon, minun täytyi hieroa silmiäni tajutessani, mitä kaikkea EU:n toimielimissä voi tapahtua. Sekä parlamentti että komissio - ja myös me yksilöinä, ainakin minun itseni osalta - haluamme varmasti varmistaa, ettei tällaista pääsisi enää tapahtumaan tavaksi asti.
Struan Stevenson
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa vastaamalla esittelijä Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfin minulle esittämään kysymykseen. Hän kysyi, miksi tarkistusteni tarkoituksena on tehdä tunnistejärjestelmästä vapaaehtoinen. Voin vastata hänelle heti, miksi haluan tehdä siitä vapaaehtoisen.
Viime viikolla vaalipiirissäni Skotlannissa lisääntymiskaarensa loppupäässä olevia lampaita - tiedoksi jäsenille, jotka eivät työskentele maatalouden parissa täällä parlamentissa ja joita ei ole täällä montaa, että tarkoitan vanhoja uuhia - myytiin kahdella punnalla kappaleelta. Vuosi sitten hinta oli 60 puntaa, tänä vuonna kaksi. Tiedustelisin esittelijältä, että miten viljelijällä, joka saa vain kaksi puntaa lampaastaan, voi olla varaa hankkia mikrosiruja ja kalliita skannereita ja lukulaitteita, jotka sopivat yhteen pakollisen elektronisen tunnistejärjestelmän kanssa? Ongelma on taloudellinen.
Komission alkuperäisessä ehdotuksessa tehtiin aivan oikein, kun siinä kehotettiin kuulemaan sidosryhmiä ja laatimaan taloudellisia vaikutuksia ja kustannushyötysuhdetta koskeva analyysi. En ole nähnyt kaikkia lukuja. En tiedä, mitä vaalipiirini lampaankasvattajat haluaisivat. Minun täytyy muistuttaa parlamentin jäseniä siitä, että Yhdistyneessä kuningaskunnassa on Euroopan suurin - ylivoimaisesti suurin - lammaskanta. Ehdotuksen vaikutukset olisivat katastrofaaliset nykyisessä taloustilanteessa. Käytännössä se tarkoittaisi, että - jos järjestelmästä tehdään pakollinen ja etenemme maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan maanantai-illan äänestyksessä asettaman päivämäärän mukaisesti, jolloin järjestelmän pakollinen käyttöönottopäivämäärä olisi 31. joulukuuta 2009 - koko brittiläinen lampaankasvattajien ammattikunta joutuisi lopettamaan toimintansa ja jättämään alan. Ylänköalueet ja kukkulat, joita lampaankasvattajat ovat hoitaneet ja joilla lampaat ovat laiduntaneet vuosisatoja, muuttuisivat luonnonvaraisiksi, minkä jälkeen ihmiset huomaisivat vahingon jo tapahtuneen.
Samaan aikaan kun aiheutamme tuhoa eläinlaumoissa, joiden jäljitettävyys on jo nyt Euroopan paras - meillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa on nykyisin ehdottoman varma jäljitettävyysjärjestelmä, joten lampaankasvattajat eivät voi ymmärtää, miksi haluamme ottaa käyttöön uuden elektronisen tunnistejärjestelmän, kun heidän omansa on jo parasta mahdollista laatua - tuomme EU:hun lampaanlihaa maista, jota eivät noudata eläinten hygieniaa ja hyvinvointia koskevia EU:n standardeja ja tiukkaa sääntelyä, jota sovellamme lampaankasvattajiimme.
Käyttäkäämme siis hieman maalaisjärkeä. Toivon, että huomisessa äänestyksessä jäsenet ymmärtävät, miksi vaadimme vapaaehtoista järjestelmää ja toistaiseksi vastustamme pakollisen päivämäärän asettamista elektronisen tunnistejärjestelmän käyttöönotolle.
Rosa Miguélez Ramos
PSE-ryhmän puolesta. - (ES) Arvoisa puhemies, kuuntelen aina tarkkaavaisesti Struan Stevensonin puheita, ja olen kuunnellut häntä nyt usean vuoden ajan, mutta tämä puhe hämmästyttää minua, sillä se olisi osunut paremmin vuoteen 2003 kuin vuoteen 2007, joka on itse asiassa kallistumassa jo vuoden 2008 puolelle.
Esittelijä Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf ilmaisi asian osuvasti: asetus on vuodelta 2004, ja siitä keskusteltiin parlamentissa vuonna 2003. Siinä säädetään, että lammas- ja vuohieläinten elektronisen tunnistejärjestelmän käyttöönottopäivämäärä on 1. tammikuuta 2008.
Hyvä Struan Stevenson, Ranska, Italia ja Kreikka sekä teidän kotimaanne ja omani ovat ne viisi jäsenvaltiota, joista löytyvät Euroopan suurimmat lammas- ja vuohikannat - enkä epäile ollenkaan, etteikö vaalipiirissänne kasvatettaisi lampaita, niin minunkin vaalipiirissäni. Neljä jäsenvaltiota on ottanut tehtäväkseen - jota tunnutte kammoavan - saada kasvattajat merkitsemään lampaat ja vuohet, sillä asetuksessa kuulemamme mukaan todetaan, että järjestelmä on pakollinen 1. tammikuuta 2008 alkaen.
Parlamentin jäsenenä ymmärrän tämän täysin. Tiedän myös sen, että osa jäsenvaltioista, kuten omanne, ja siksi kuuntelin teitä juuri äsken, ei ole täyttänyt velvollisuuksiaan, minkä vuoksi ehdotin vapaaehtoisesti päivämäärää, jonka maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta kaiken lisäksi on hyväksynyt ja jossa päivämäärää hieman pidennetään. Mutta jos teidän vaalipiirissänne yhdestä eläimestä saa kaksi puntaa, minun vaalipiirissäni siitä maksetaan vain punta.
Nykyisin, kun eläintautiongelmat ovat yleistyneet Euroopassa, minusta tämänkaltainen järjestelmä tarjoaa takeet ja keinot tehostaa viljelijöidemme tuotteiden hyödyntämistä. Tunnistejärjestelmän ansiosta tiedämme kaikkien yhteisön alueelle tuotavien eläinten alkuperän ja voimme varmistua niiden hyvästä terveydestä. Se on tae myös kuluttajille, ja sen täytyy olla hyväksi kasvattajille, jotka saavat siten paremman hinnan lihatuotteistaan.
Jos kasvattajat eivät saa nykyistä parempaa hintaa lihatuotteistaan, tilanne johtuu sinikielitaudista, suu- ja sorkkataudista sekä Chikungunya-virusepidemiasta. Jos näin on, meillä ei ole toivoa. Ryhtykäämme siis töihin ja olkaamme johdonmukaisia ja tutustukaamme esittelijä Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorfin mainitsemaan asetukseen, joka on, toistan, peräisin vuodelta 2004. Tutustukaamme siihen huolellisesti ja tunnustakaamme, että vaikka siinä sallitaan joitakin poikkeuksia, sitä ei voida soveltaa valikoiden, koska käyttöönottopäivämäärä ei voi olla vapaaehtoinen. Se ei voi olla vapaaehtoinen, sillä me jäsenet, komissio ja neuvosto päätimme, että se on pakollinen.
Toisin sanoen emme voi mennä ajassa kolme vuotta taaksepäin ja kertoa viljelijöille, että kaikki heidän siihenastiset ponnistelunsa ovat valuneet täysin hukkaan, koska britit unohtivat pyytää viljelijöitään toimimaan samoin. Ymmärrättekö, mitä tarkoitan?
Pyydän teitä lukemaan tarkistukseni huolella. Ryhmäni ei missään nimessä aio kyseenalaistaa järjestelmän pakollisuutta, koska se saisi aikaan lainvastaista syrjintää jäsenvaltioiden välillä ja jopa Euroopan unionin sisällä. Tosin minua ei hämmästyttäisi, jos joku, jolla - enkä nyt viittaa teihin, hyvä Struan Stevenson - oli otsaa hylätä perusoikeuskirja täällä parlamentissa tänään, osoittaisi samanlaista tai jopa suurempaa röyhkeyttä hylkäämällä lammas- ja vuohieläinten tunnistejärjestelmän.
Tämä on siis tilanteemme: meillä on asetus, komissio on tehnyt meille järkevän ehdotuksen, ja mekin olemme tehneet järkevän ehdotuksen komissiolle, joten päättäkäämme tämän asian käsittely ajoissa ilman, että kenellekään aiheutuu asiasta sen suurempaa vahinkoa.
Neil Parish
(EN) Arvoisa puhemies, tuen täysin sitä, mitä Struan Stevenson totesi juuri äsken, ja tuen myös täysin komission pyrkimyksiä. Meidän on mielestäni ymmärrettävä lampaankasvatuksen laajuus ja lukumäärä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on 25 miljoonaa lammasta, Ranskassa 8,5 miljoonaa ja Irlannissa kolme miljoonaa. Lisäksi Espanjassa ja muissa valtioissa on suuria määriä lampaita. Tunnistejärjestelmän on siis oltava oikeanlainen. Jos aiomme ottaa käyttöön elektronisen järjestelmän, sen on oltava käytännöllinen ja kustannustehokas, ja viljelijöiden on osattava käyttää sitä. Kuten Struan Stevenson aivan oikein totesi, lampaan arvo ei ole kummoinen, joten kaikkia järjestelmään liittyviä asioita eivät tee eläinlääkärit, vaan moni niistä jää viljelijöiden vastuulle. Kun viljelijät sitten tulevat lukemaan tunnistemerkintöjä, heidän on voitava tehdä se myös käytännössä kaikenlaisissa oloissa, kuten märällä kelillä vuoren rinteellä.
Olen nähnyt paljon näitä elektronisia järjestelmiä hotellihuoneiden oviaukoissa, ja ihmiset sanovat, etteivät eri tunnisteet mene ristiin. Ajatte myös järjestelmää, joka mahdollistaa sen, että lammasauton ajaessa torille, ihanteellisessa tapauksessa on mahdollista tarkastaa sähköisesti jokainen autossa oleva eläin. Tämä on ihanteellinen järjestelmä. Sanon teille varsin selvästi, ettei ole järkevää ottaa käyttöön elektronista tunnistejärjestelmää ennen kuin meillä on käytännöllinen, kustannustehokas ja käyttövalmis järjestelmä. Olette siten mielestäni täysin oikeassa sanoessanne, että meidän pitäisi odottaa vuoden 2009 loppuun ja katsoa tuolloin, mikä on tilanne. Struan Stevenson totesi aivan perustellusti, että järjestelmää pitäisi soveltaa vapaaehtoisesti sitten, kun jäsenvaltiot ovat siihen valmiita, kun liikuteltavia lampaita on paljon ja kun meillä on toimiva järjestelmä. Toivon, ettei järjestelmää oteta käyttöön liian pian, ennen kuin olemme siihen edes valmiita..
James Nicholson
(EN) Arvoisa puhemies jälleen kerran puhumme täällä lampaiden merkitsemisestä. Voin vain sanoa, että on todella harmillista, ettei komissio kuullut meitä silloin, kun kyseenalaistimme sen ehdotukset ja varoitimme sitä. Rosa Miguélez Ramosille haluan sanoa, että on totta, että puhuimme tästä silloin alussa, kun oli puhe lampaiden merkitsemisestä. Valitettavasti puheitamme ei kuitenkaan kuultu, vaikka sanoimme, ettei järjestelmä ole toimiva.
Varoitimme siis teitä, mutta ette halunneet kuulla meitä. Totuus on, ettei lampaankasvattajilla ole ikinä varaa kalliisiin tunnistejärjestelmiin, sillä he ansaitsevat lampaillaan vähemmän nyt kuin 20 vuotta sitten! Osoittakaa minulle mikä tahansa muu liiketoimi tai toimiala, jonka odotetaan tekevän valtavia panostuksia, vaikka ansiot tuotannosta ovat alhaisemmat kuin 20 vuotta sitten. Tiedän omakohtaisesta kokemuksesta, että tämä on tilanne.
Nykyinen järjestelmämme on riittävä, joten siirtäkäämme asia kauas tulevaisuuteen. Voimme mielestäni aivan hyvin palata asiaan vuonna 2009. On mahdollista, että ajan myötä elektronisesta tunnistetekniikasta, joka on vielä aivan liian kallis, tulee muiden tekniikoiden tavoin kohtuuhintainen lampaankasvattajalle alhaisempien kustannusten ja parempien tuottojen ansiosta. Siinä tapauksessa asiaa voidaan harkita uudelleen.
Suuri haaste lampaankasvatuksessa on saada se kannatettavaksi. Kun näin tapahtuu, voimme mennä eteenpäin luottavaisin mielin. Minun on sanottava, että kuuntelin hyvin kiinnostuneena Rosa Miguélez Ramosin ja Struan Stevensonin keskustelua lampaista, sillä tavallisesti he puhuvat kalasta, joka on täysin eri asia ja synnyttää kenties enemmän väittelyä kuin lampaat tänään.
Lampaankasvattajille elinkeinon kuitenkin tekee hyvin vaikeaksi se, että he saavat niin vähäisiä ansioita kovasta työstä, kuten Neil Parish on esittänyt. Vuoren rinteillä on tuhansia lampaita koko kesän. Yritäpä saada ne kiinni merkittäväksi ja seurata niitä. Minun on sanottava komission jäsenelle: toivonpa vain, että lähetätte jonkun näitä suunnitelmia tekevistä virkamiehistänne kyseisille alueille toteamaan, mitä lampaankasvattajat joutuvat käymään läpi. Siten ehkä ymmärrätte, mitä ajattelemme asiasta ja miksi esitämme tällaisia näkemyksiä.
Toimikaamme siis vapaaehtoiselta pohjalta sitten, kun olemme siihen valmiita. Edetkäämme asianmukaista vauhtia ja nopeudella, johon meillä on varaa.
Markos Kyprianou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, koska on jo myöhä. Haluaisin muistuttaa arvoisia jäseniä siitä, että se, mistä tänään puhumme, koskee tunnistejärjestelmän käyttöönottopäivämäärää. Päätös järjestelmän käyttöönotosta oli oikea, mutta päivämäärä jäi auki, tai pikemminkin asetimme päivämäärän, jota voimme päätöksemme mukaisesti muuttaa myöhemmin tai jonka voimme vahvistaa.
Monien jäsenvaltioiden toimittamista tiedoista kävi ilmi kaksi asiaa. Ensinnäkin se, että järjestelmän toteuttaminen on mahdollista sekä teknisesti että taloudellisesti, kuten mietinnössä todetaan, sekä myös se, että jäsenvaltioille on annettava enemmän aikaa järjestelmän käyttöönottoon, mikä tarkoittaa, että käyttöönottopäivämäärän on oltava realistisempi.
Totuus on, että komissio ehdotti päivämäärän asettamista myöhemmässä vaiheessa. Voin vakuuttaa, ettei tarkoituksena ollut höynäyttää parlamenttia, ja juuri tämän vuoksi valitsimme tämän menettelyn, että asiasta keskustellaan, eikä asetukseen lisätä uutta artiklaa, jonka ansiosta olisimme voineet tehdä päätöksen pelkästään neuvoston kanssa.
Komission tarkoituksena ei ollut missään vaiheessa jättää parlamenttia näiden päätösten ulkopuolelle. Päivämäärän asettamista pidettiin teknisenä kysymyksenä. Koska periaate oli jo hyväksytty, ajattelimme, että tämä tekninen kysymys voitaisiin hyväksyä komiteamenettelyssä, ja toistaakseni sen, mitä sanoin aiemmin, voimme aivan hyvin hyväksyä tarkistuksen, jossa asetetaan täsmällinen päivämäärä, joka antaa uskoakseni jäsenvaltioille tarpeeksi aikaa - kaksi vuotta - valmistautua järjestelmän käyttöönottoon.
Emme kuitenkaan hyväksy kovin mielellämme vapaaehtoista järjestelmää, koska asetus koskee jäljitettävyyttä, jonka täytyy olla tehokas ja jota täytyy soveltaa tasapuolisesti kaikissa jäsenvaltioissa. Jäljitettävyyden ansiosta saadaan myös tietoa eläinten terveydentilasta Euroopan unionissa. Voimme toki tarkastella järjestelmän suoria kustannuksia, mutta jos otetaan huomioon menetysten ja eläintautien vähentymisen ansiosta syntyvien säästöjen pitkäaikaiset hyödyt, uskomme, että järjestelmä on loppujen lopuksi taloudellisesti kannattava.
Olemme joka tapauksessa valmiita hyväksymään parlamentin tarkistuksen, jonka uskomme myös neuvoston hyväksyvän ensi viikolla.
Puhemies
(PL) Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf käyttää työjärjestyspuheenvuoron.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
esittelijä. - (DE) Saanen esittää komission jäsenelle vielä yhden kysymyksen. Arvoisa komission jäsen Markos Kyprianou, jätin käsiteltäväksi tarkistuksen, jossa sallittaisiin tietyt poikkeukset, joita ei ole tarkoitus soveltaa vapaaehtoiselta pohjalta. Myös alkuperäinen väline sallii itse asiassa vaihtelun ja päivityksen, jos ne suoritetaan 9 artiklan 4 kohdan nojalla. Tietyissä tapauksissa - jotka eivät saa pitää sisällään vapaaehtoisia sopimuksia, mikä veisi pohjan koko asialta - voitaisiin harkita tapoja, joilla kollegoideni esille tuomat ongelmakohdat voitaisiin hoitaa käytännössä. Tämä on vain ehdotus ja asia, jota haluatte kenties pohtia.
Puhemies
(PL) Tämä ei ollut työjärjestyspuheenvuoro, mutta voisiko komission jäsen vastata kysymykseen?
Markos Kyprianou
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kuten sanoin, meillä on ongelma niiden asetusten hyväksymisessä, jotka vaikuttavat asetuksen keskeisiin periaatteisiin ja näkökohtiin.
Tutkimme vielä asiaa, mutta tämä on joka tapauksessa huomioon otettava kysymys.
Puhemies
(PL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina 13. joulukuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Mairead McGuinness  
kirjallinen. - (EN) Minusta lampaiden ja vuohien elektronisesta tunnistejärjestelmästä ei ole annettu tarpeeksi tietoja. Katson lisäksi, että taloudellinen arvio ja etenkin kustannushyötyanalyysi, jossa arvioidaan järjestelmän merkitystä tuottajille, on välttämätön ennen elektronisen tunnistejärjestelmän käyttöönottopäivämäärän asettamista.
Minusta ei ole perustelua asettaa tunnistejärjestelmän käyttöönottopäivämäärää ennen kuin on arvioitu järjestelmän vaikutukset etenkin jäljitettävyyteen ja tautien valvontaan.
Irlannissa lampaankasvatusala on hiipumassa, ja moni kasvattaja on jättämässä alan. Sen vuoksi näiden toimenpiteiden ja kustannusten pakottaminen alalle tähän aikaan ei ole hyvä asia.
Jos elektronisen tunnistejärjestelmän käyttöönotolle on legitiimi peruste, karjankasvattajat olisivat myötämielisiä ja valmiita ottamaan järjestelmän käyttöön vapaaehtoisesti. Jos ja kun elektroninen tunnistejärjestelmä otetaan käyttöön, se pitäisi tapahtua vapaaehtoisesti eikä pakollisena.
Lisäksi jos elektroninen tunnistejärjestelmä otetaan käyttöön, sitä pitäisi soveltaa vain tietyn päivämäärän jälkeen syntyneisiin eläimiin, mutta ei nykyiseen eläinkantaan.
