Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések)
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0491/2008).
A következő kérdéseket a Bizottsághoz intézik.
Első rész

Tárgy: Készenléti tervek a kkv-k számára
A jelenlegi pénzügyi és gazdasági válság, Jean Claude Trichet szavaival a második világháború óta a legkomolyabb válság fényében a kkv-k számára létrehozandó készenléti tervekről szeretném kérdezni a Bizottságot.
A helyreállítási keretterv, amely megjelenése november 26-án esedékes, állítólag tartalmaz rövid távú intézkedéseket a recesszió elhárítására. A Bizottság új támogatási lehetőségeket, és a meglévő támogatások új felhasználási lehetőségeit kutatja. Növelni akarja továbbá az Európai Beruházási Bank, az EU hosszú távú hiteleket nyújtó intézete számára hozzáférhető tőkét. A Bank már összeállított egy 30 milliárd euró mértékű hitelcsomagot a finanszírozásért küzdő kisvállalkozások megsegítésére. Ezek a lépések rendkívül dicséretesek; mindazonáltal az egyik legkomolyabb probléma, amivel a kkv-knak ebben a szakaszban szembe kell nézniük, az a hiteltörlesztések nem teljesítése. Készített-e az Európai Bizottság készenléti terveket, amelyek kifejezetten ezt az egyedi problémát célozzák meg?
Joaquín Almunia
Elnök asszony, a Bizottság az európai kisvállalkozói intézkedéscsomagjára vonatkozó javaslatában teljes mértékben elismeri azokat a problémákat, amelyekkel a kis- és középvállalkozásoknak szembe kell nézniük.
A finanszírozáshoz való hozzáférés tekintetében, ami Zwiefka úr kérdésének tárgya, a Bizottság, az Európai Beruházási Bankkal (EBB) együtt különleges intézkedéseket jelentett be a helyzet javítása érdekében.
Természetesen egyetértünk azzal, hogy szükséges külön segítséget nyújtani a kkv-k számára. A pénzügyi válság sok tagállamban nagymértékben tönkretette a vállalkozások, különösen a kkv-k számára hozzáférhető finanszírozási utakat. A Közösség intézményei és a tagállamok konkrét intézkedéseket hoztak saját hatáskörükben ezeknek a hatásoknak az ellensúlyozására.
A Bizottság intézkedéseket vezetett be a pénzügyi rendszer stabilizálása érdekében, amely segíteni fogja a bankokat abban, hogy újra kölcsönöket adjanak ügyfeleiknek. Támogattuk továbbá a számviteli szabályok bizonyos módosításait és a bankok feltőkésítésének és a banki betétbiztosítási rendszerek gyors elfogadását
Továbbá, ahogy bizonyára tudja, november 26-án a Bizottság elfogadta a helyreállítási tervet 200 milliárd euró értékben. Ezt a tervet támogatta és jóváhagyta az Európai Tanács a múlt héten. Ahogy közleményünk megállapítja, ebből a 200 milliárd eurós összegből az EU költségvetéséből vagy az EBB finanszírozási tevékenységeiből 30 milliárd eurót fordítanak arra, hogy segítsék a gazdaság helyreállítását.
Függetlenül attól, hogy ez költségvetési forrásokon vagy finanszírozási tevékenységeken keresztül történik, ezek az intézkedések egyértelműen tartalmaznak olyan finanszírozásokat és segélyeket, amelyek alapvetően segítik a kkv-kat. Ez kiegészíti az ECOFIN-Tanács ez év szeptemberében Nizzában tartott informális ülésén született megállapodást arról, hogy az EBB fokozza, és ugyanakkor előtérbe helyezze a kkv-knak szóló speciális támogatásokat.
Mindezen megállapodások mellett az EBB kijelentette, hogy közbenső finanszírozást - hivatalos néven mezzaninfinanszírozást - fog nyújtani a kkv-knak az Európai Beruházási Bankon keresztül 1 milliárd euró összértékben.
Ahogy már korábban említettem, a különböző tagállamok terveiben és az Európai Tanács által múlt héten jóváhagyott helyreállítási terv keretén belül már számos példa létezik arra vonatkozóan, hogy a gazdasági jelentőség tekintetében nagyobb uniós országok, mint például az Egyesült Királyság, Franciaország, Németország és Spanyolország, különleges pénzügyi intézkedéseket vezettek be a kkv-k számára, amelyekről mindannyian tudjuk, hogy jelentős részét képviselik az értékesítési adatoknak, a foglalkoztatásnak és a termelési szerkezetnek minden országunkban.
Azokat a megállapodásokat is szeretném megemlíteni, amelyeket a Bizottság fogadott el a rendkívüli gazdasági nehézségek idején, felhasználva a Szerződésben foglalt rendelkezéseket, hogy megfelelő rugalmasságot tegyen lehetővé az állami támogatás keretén belül. Ennek is leginkább a kkv-k látják majd hasznát. Egy példa erre az a megállapodás, amelyet tegnap fogadtunk el az állami támogatások de minimis szabályának megszüntetéséről.
Végezetül egy "konstruktív párbeszédet” tartunk januárban a Bizottság, a kkv-k, az ő képviselőik és a bankok között, hogy véleményt cseréljünk az állami támogatás hatékonyságáról, a jelenlegi helyzetről és annak esetleges szükségességéről, hogy megerősítsük az elmúlt hónapokban elfogadott döntéseket.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Köszönöm a részletes magyarázatot. Lévén, hogy említette a Bizottság munkáját és az Európai Beruházási Bank kötelezettségvállalásait, szeretném megkérdezni, hogy vajon általánosságban a bankok, amelyek részesei egy folyamatos párbeszédnek, és amelyek nagy mértékű támogatást kapnak, szintén elkötelezettek-e egy olyan politika irányában, amely biztosítja a kkv-szektor többé-kevésbé zökkenőmentes működését? Ők is vállalják ugyanezeket a kötelezettségeket?
Joaquín Almunia
Válaszként Zwiefka úr kérdésére, természetesen beszélni fogunk a bankokkal. Mérlegeikből és pénzügyi kimutatásaikból kitűnik, hogy milyen nehézségekkel küzdenek.
Nyilvánvalóan minden forrás, minden döntés és minden elfogadott intézkedés, mind európai, mind tagállami szinten, továbbá az Európai Központi Bank és más központi bankok likviditási segítségnyújtása és a kamatlábak csökkentése egyaránt azt a célt szolgálják, hogy elkerüljünk egy hitelösszeomlást, és hogy a hitelnyújtás és a finanszírozás helyreállításának egy megfelelő keretet hozzunk létre a családok és a vállalkozások számára.
A kis- és középvállalkozások kétségkívül sokkal jobban függenek a bankhiteltől a finanszírozáshoz, mint a nagy vállalatok. Ez azért van így, mert a jelenlegi piaci nehézségek ellenére a nagyobb vállalatok közvetlenül ki tudják bocsátani értékpapírjaikat és kötvényeiket és hozzájuthatnak finanszírozáshoz az értékpapírpiacokon vagy a fix jövedelmezőségű piacokon. A kkv-knak szükségük van a bankok által biztosított csatornára.
Őszintén reméljük, hogy a bankok és a hitelrendszer pozitívan reagál az ilyen mértékű segélyre és támogatásra, amely szükséges, de olyan mértékű, amely elképzelhetetlen lett volna akár néhány hónappal ezelőtt is.
Úgy vélem, hogy nem csak a kormányainknak, az európai intézményeknek és a központi bankoknak kell felelősséget vállalniuk - és mi vállaljuk ezeket a felelősségeket. A bankoknak is van felelősségük, amennyiben közpénzből vagy állami szolgáltatók által biztosított letétekből feltőkésítés formájában támogatást kaptak. Felelősséggel tartoznak a társadalom többi része, és különösen a kkv-k iránt.
Mairead McGuinness
Biztos úr, úgy gondolom, hogy az utolsó megjegyzése rendkívül találó volt. A bankoknak fel kell ismerniük, hogy szükségük van a kkv-kra, és hogy általuk tettek szert bevételre a múltban.
Feltételezem, hogy kérdésem igazán alapvető: működni fog ez? Lehet, hogy most nem tudjuk, hogy működni fog-e, de mikor fogjuk tudni, és mikor fogjuk azt mondani, hogy esetleg valami mást kell tennünk helyette? A 30 milliárd euró jelentős összeg, de az ír hatóságoknak 10 milliárd eurót kellett befecskendeznie a bankokba, és néhány független szakértő azt állítja, hogy 30 milliárd euróra van szükség az ír bankok újratőkésítéséhez. Remélem, válaszol erre.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Azt szeretném kérdezni, hogy milyen eljárás teszi lehetővé a romániai kkv-k finanszírozáshoz való hozzáférését ebből a 30 milliárd eurós előirányzott költségvetésből? Milyen eljárást alkalmazhatnak a tagállamok, hogy megkönnyítsék a kkv-k hozzáférését ehhez a finanszírozáshoz? Beszéltek franciaországi, angliai tervekről... A kérdésem ez: "Érkezési alapon” történő eljárás lesz, vagy a tagállamoknak, és így a romániai kkv-knak lehetőségük lesz arra, hogy hasonló finanszírozásban részesüljenek?
Joaquín Almunia
Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Piacgazdaságban vagyunk, és ahol ülnek, biztos vagyok benne, hogy egyetértenek ezzel a megállapítással. A piacgazdaság játékszabályai olyanok, amilyenek.
Nem hiszem ezért, hogy bárki úgy gondolná, hogy a hitelrendszer, a pénzügyi rendszer vagy a gazdasági rendszer általában jobban működne, ha minden, a gazdasági szereplők és, különösen ebben az esetben, a pénzügyi szereplők által meghozott döntéseket inkább a nemzeti minisztériumokban vagy Brüsszelben hoznák meg, azon épületek egyikében, amelyekben az európai intézmények végzik munkájukat.
Ennek eredményeképpen a bankoknak kell eldönteniük, hogy adnak-e hitelt vagy nem. A tény az, hogy amikor a bankok közpénzre és állami garanciákra támaszkodnak, számos feltételnek kell megfelelniük. A bankszektorra vonatkozó nemzeti támogatási rendszerek különböznek a feltételek tekintetében, amelyek függenek a körülményektől, a tulajdonságaiktól, és a felhasznált eszközöktől minden egyes országban.
Részünkről, az Európai Bizottságban, elfogadtuk az egyes tagállamok által benyújtott betétbiztosítási rendszereket annak biztosítása érdekében, hogy megfeleljenek a versennyel és az állami támogatással kapcsolatos szabályoknak. Jelenleg véglegesítjük a legújabb nemzeti feltőkésítési tervek elfogadását.
A Bizottság elfogadott és kiadott néhány egymást átfedő szabványt, amelyek megmagyarázzák azokat a kritériumokat, amelyeket ezen kivételes körülmények között használunk annak elemzésére, hogy ezek a tervek megfelelnek-e a Szerződésben foglalt szabályoknak. Mi a Bizottságban egy 6 hónapos határidőt tűztünk ki minden esetben, mert akkorra meg kell - és meg akarjuk - tudni, hogy mi történt a tervek eredeti engedélyezése óta eltelt hat hónapban.
Amennyiben az adófizetők pénzét - az állampolgárok pénzét -, amelyet a támogatási programok számára biztosítottak, megfelelően használják fel, és a nehéz gazdasági körülmények még mindig befolyásolják a pénzpiacok működését, akkor engedélyezzük a programok folytatását. Amennyiben a gazdasági helyzet javul - ahogy mindannyian reméljük -, vagy amennyiben a pénzt nem arra a célra használják fel, amire engedélyt kaptak, akkor ennek megfelelően fogunk eljárni és meg fogjuk hozni a szükséges döntéseket.
Az adófizetők pénzét kockáztatjuk, hogy fejlesszük a pénzügyi folyamatok és a hitelpiacok és hitelfolyamatok működését, és nem engedhetjük meg, hogy rosszul használják fel ezeket, vagy úgy, hogy ne hozzanak megfelelő eredményeket.
A második kérdést illetően a kis- és középvállalkozásoknak szánt támogatási programokban az Európai Beruházási Bank közvetítőkön keresztül működik minden tagállamban. Ezért minden tagállamban a közvetítő, illetve a közvetítők továbbítják a hitelt és a finanszírozási eszközöket a létrehozott támogatási programok alapján a termelési szerkezetnek, vagyis a kkv-knak. Ezeknek a közvetítőknek vagy pénzügyi szereplőknek kell szolgáltatniuk az összes olyan információt, amelyre utalt.
Tárgy: A terrorizmus elleni küzdelem
Múlt héten 10 terrortámadás Mumbaiban legalább 188 ember életét követelte és további több száz ember sérülését okozta. Milyen lépéseket tesz a Bizottság annak érdekében, hogy arra kényszerítse a pakisztáni kormányt, hogy szüntesse meg a területén lévő terrorista csoportok támogatását?
Tárgy: Az Európai Bizottság cselekvései a pakisztáni terrorista csoportokat illetően
Milyen intézkedéseket tesz az Európai Bizottság annak érdekében, hogy arra kényszerítse a pakisztáni hatóságokat, hogy tartózkodjanak a terrorista csoportok tevékenységeinek támogatásától és megkönnyítésétől?
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Úgy gondolom, kijelenthetem, hogy a Bizottság sokakkal osztozik a Mumbaiban történt közelmúltbeli események okozta megrázkódtatásban, amelyet december 8-án az Európai Unió Tanácsa is nagyon egyértelműen és határozottan elítélt.
Ebben az összefüggésben az Európai Unió kifejezte abbéli reményét, hogy Pakisztán teljes mértékben együtt fog működni az indiai vizsgálattal, és a két ország együtt fog dolgozni a felelősök bíróság elé állítása érdekében. A terrorista hálózatok célja a regionális béke és stabilitás aláásása; nem szabad engedni, hogy sikeresek legyenek ebben. Az EU ezért arra szólít fel, hogy fokozzák a regionális együttműködést a terrorizmus elleni küzdelem tekintetében.
A párbeszéd és az együttműködés az előremutató út ahhoz, hogy áthidaljuk a kölcsönös felfogások és megközelítések közötti szakadékokat. Nincs alternatívája a pakisztáni polgári kormánnyal való együttműködésnek. Zardari elnök úr, mint tudják, elkötelezett az egyeztetés mellett. A pakisztáni hatóságok letartóztatásokat hajtottak végre az állampolgároknak és szervezeteknek a mumbai-i támadásokban való állítólagos részvételre vonatkozó bejelentései alapján. Ezek nagyon fontos lépések.
Most a pakisztáni kormány szilárd elkötelezettségére van szükség, hogy lecsapjon a terrorista hálózatokra a további támadások megelőzése érdekében. A Bizottság vizsgálja annak lehetőségét, hogy projekteket indítson Pakisztán terrorizmus elleni küzdelemmel kapcsolatos képességének megerősítésére.
Következő januárra tervezik Gilles de Kerchove, az EU terrorizmusellenes koordinátorának és a Bizottságnak a látogatását. Ezeket tudom elmondani válaszként a két kérdésre.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök asszony, biztos úr! Ezeket a kérdéseket három héttel ezelőtt írtuk Kuc úrral. Ahogyan Ön is megállapította, bizonyos dolgok megváltoztak azóta. Ezért szeretném értékelni és kommentálni a pakisztáni kormány nyilatkozatát, amelyben kijelenti, hogy nem tudják elképzelni, hogy bármelyik letartóztatott terroristát átadják az indiai hatóságoknak. Hatással lehet egy ilyen nyilatkozat az Új-Delhi, Iszlamabad és Karacsi közötti kapcsolatokra?
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Szeretnék valamit hozzátenni kérdésemhez. Hogyan tudnánk megakadályozni, hogy Pakisztán területét tálib harcosok képzésére használják, akik aztán jelentős szerepet játszanak az afganisztáni harcokban, ahol európai és amerikai katonákat vonultattak fel?
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Ahogy mondtam, ez egy igen bonyolult, kényes és fontos téma. A segítségnyújtás egy módja a demokrácia, a jogállamiság, a terrorizmusellenes politikák és az együttműködés előmozdítása a régióban és ebben az országban. Úgy gondolom, vannak lehetőségeink. Egyrészről megpróbáljuk megteremteni a bizalmat, de ugyanakkor szigorúan figyelemmel kísérjük az eljárásokat, és azt, hogy milyen lépéseket tettek. Természetesen, amit arról a döntésről mondott, hogy nem szolgáltatják ki a letartóztatott terroristákat, nem az igazságszolgáltatás követését jelenti, hanem hogy azt teszik, ami fontos a pakisztáni rendszer és Pakisztán számára azzal a céllal, hogy felszámolják a terrorizmus terét akár ebben az országban vagy a szomszédságában, amely olyan tragikusan befolyásolta az indiai Mumbaiban kialakult helyzetet.
Az átfogó együttműködés tekintetében úgy vélem, hogy az Európai Unió, több más partnerországgal együtt szorosabb kapcsolatokat tud kialakítani olyan kormányokkal, amelyek ténylegesen inkább preventív módon lépnek fel és több hálózatok elleni hírszerzési tevékenységet osztanak meg. Remélem, hogy a hálózatra való lecsapás Pakisztánban az elmúlt napokban jó példa lesz, de még mindig figyelemmel kell kísérnünk, hogy hogyan alakul ez a folyamat az országban. Jelen vagyunk, még ha korlátozottak is a lehetőségeink. Növeltük a Pakisztánnal való együttműködésre szánt pénzügyi keretösszeget a következő, 2007-2010 közötti időszakra. A keretösszeg 200 millió EUR. A középpontban főleg a jogállamiság, a demokratikus intézmények és az ebben az irányban való cselekvésre vonatkozó kapacitások valódi megerősítése áll.
Ennyit tudok most mondani. Remélhetőleg nem csak több információ, de valódi eredmények is lesznek januárban, azt követően, hogy a Bizottság és a Tanács koordinátora az országba látogat.
Tárgy: Az energia infrastruktúrába történő beruházás
A gazdasági és pénzügyi válság számos tagállamra hatással van. Minden héten új intézkedésekről hallunk, amelyek munkavállalók ezreire vannak hatással a különböző tagállamokban. Az energetikai infrastruktúrába való beruházás az Európa számára hozzáférhető egyik eszköz a gazdasági válság kezelésére. Az ilyen infrastruktúrák (olaj- és gázvezetékek vagy a villamos energia előállításával és szállításával kapcsolatos infrastruktúrák) kialakítása nagymértékű beruházást követel, míg a projektek végrehajtása közép vagy hosszú távú feladat. Amennyiben elegendő mértékű beruházást kívánunk tenni az energia infrastruktúrába, a tagállamoknak vagy több pénzt kell majd igénybe venniük a TEN-T költségvetésből, vagy a költségvetési hiányuk fog nőni bizonyos ideig. Milyen intézkedéseket tervez a Bizottság annak érdekében, hogy támogassa a tagállamokat a gazdasági és pénzügyi válság idején abbéli erőfeszítéseikben, hogy jelentősen növeljék az energia infrastruktúrába való beruházásuk mértékét?
Joaquín Almunia
Ţicău asszony, Ön az energetikai infrastruktúrába való beruházásokról kérdez. Az energiaágazat második, a Bizottság által elfogadott stratégiai felülvizsgálata kiemeli, hogy sürgősen szükség van arra, hogy az Európai Unió növelje az energetikai infrastruktúrába való beruházást energiapolitikai célkitűzéseink elérésének megkönnyítése érdekében, amely célkitűzésekbe beletartozik az ellátás biztonsága, a fenntarthatóság és a versenyképesség. Az energiaügyi miniszterek tanácsa, amely múlt héten ülésezett, szintén hangsúlyozta az infrastruktúrákba való beruházásaink növelésének fontosságát, nem is beszélve az energiaüggyel és éghajlatváltozással kapcsolatos megállapodásról, amelyet múlt hétvégén hagyott jóvá az Európai Tanács, és amelyet ma fogadtak el Önök itt a Parlamentben.
A Bizottság kitart amellett - és úgy hiszem, a Tanács és a Parlament támogatására is számíthatunk -, hogy a jelenlegi gazdasági válságot nem szabad érvként felhasználni az energetikai infrastruktúrába történő beruházás késleltetésére vagy csökkentésére. Az energiaágazatba, és különösen az energetikai infrastruktúrába való beruházás előmozdítaná a munkahelyteremtést, ösztönözné az innovációt, támogatná az új tevékenységek és új technológiák fejlesztését és használatát, továbbá növelné a gazdasági magabiztosságot. Abban a tekintetben is előnyökkel járna, hogy az ilyen beruházások következményeként gazdaságunk gyorsabb ütemben válna alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdasággá.
A Bizottság által elfogadott és a Tanács által jóváhagyott gazdaságélénkítési tervben azt javasoljuk, hogy a jelen és 2010 közötti időszakban a felhasználatlan közösségi költségvetési forrásokból további 4 milliárd eurót mobilizáljunk a transzeurópai energiahálózatokra és az ezzel kapcsolatos beruházásokra. Ez azt jelenti, hogy 4 milliárd eurót fordítanak majd ilyen célokra az 5 milliárd euróból, amelyet a közleményben, a tervünkben felhasználásra javasoltunk.
Múlt héten az Európai Tanács elfogadta a témával kapcsolatos javaslatunk főbb pontjait, de még meg kell várnunk, hogy a költségvetési hatóság - mind a Tanács, mind ez a Parlament - hogyan értelmezi az Európai Tanács elnökségének következtetéseiben szereplő általános megállapításokat.
Emellett az Európai Beruházási Bank kötelezettséget vállalt, hogy jelentősen, évi 6 milliárd euróra növeli az éghajlatváltozással, biztonsággal, energiaellátással és energetikai infrastruktúrákkal kapcsolatos beruházások finanszírozását. Elkötelezettségét fejezte ki továbbá a jelenlegi hitelgarancia-eszköz használatának felgyorsítása mellett, hogy segítse a transzeurópai hálózati projektek finanszírozását a privát szféra nagyobb részvételének ösztönzése érdekében, amely létfontosságú. Nem tudjuk kizárólag állami pénzeszközökből finanszírozni a most és 2020 vagy 2030 közötti időszakban szükséges beruházások különböző számítások alapján kalkulált mennyiségét.
Végezetül, van egy tényező, amely reményeim szerint jelentőssé fog válni, és amelyet szintén elfogadott az Európai Tanács és javaslataink részét képezi. Ez pedig az a döntés, hogy elindítjuk a 2020-as energiaügyi, éghajlat-változási és infrastrukturális európai alapot, amely vállalkozásban részt vesz az Európai Beruházási Bank, az infrastruktúrát támogató nemzeti ügynökségek és más esetleges szereplők, és amely alap célja a tőkeprojektek és a sajáttőke-projektek támogatása általában az infrastruktúra, és különösen az energia infrastruktúra területén.
Látni fogja tehát, hogy a kérdésében szereplő területen számos fontos döntés született az elmúlt hetekben, illetve számos döntést most hajtanak végre.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Nagyon köszönöm válaszát. Meg szeretném említeni, hogy rendkívül fontos, hogy beruházzunk az áramellátási hálózatba. Amennyiben támogatni kívánjuk a megújuló energiaforrásokat, illetve a megújuló forrásokból előállított energiát, az ilyen típusú energia előállítóinak hozzá kell férniük az áramellátási hálózathoz, hogy eljussanak a végfelhasználókhoz. Ezért remélem, hogy ezek a pénzügyi eszközök a lehető leghamarabb és átlátható módon működésbe lépnek.
Joaquín Almunia
Elnök asszony, nagyon röviden válaszolok.
Teljes mértékben egyetértek. Az említett Energiaügyi Tanács, amely december 8-9-én tartotta ülését, elfogadta a megújuló energiákról szóló irányelvet. Úgy vélem, ez egy további lépés az Ön által említett irányba.
Teljes mértékben egyetértek mind a javaslatukkal, mind a területtel kapcsolatban megállapított prioritásokkal.
Tárgy: A bevándorlók gyermekeinek oktatása
Egy nemrégiben megjelent közleményben a Bizottság azt javasolta, hogy egyeztetni kellene a bevándorlók gyermekinek, beleértve az európai migráns munkavállalók gyermekeit is, oktatása ügyében. Milyen pénzügyi mechanizmusokat tesz a Bizottság elérhetővé a tagállamok számára annak érdekében, hogy fejlesszék az ilyen gyermekek anyanyelvének oktatását, különösen amikor a kérdéses nyelv az EU egy hivatalos nyelve?
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Szeretném megköszönni Marie Panayotopoulos-Cassiotou asszonynak nem csak a kérdést, de elkötelezettségét is a jobb és nagyobb mértékű együttműködés iránt az oktatás területén.
Ezzel a kérdéssel kapcsolatban azt tudom mondani, hogy az egész életen át tartó tanulás programja nem csak egy jó elnevezés, de egy nagyon erős eszköz is, továbbá annak fő eszköze, hogy egy oktatással kapcsolatos finanszírozási forrást hozzáférhetővé tegyünk a Bizottság számára. A nyelvtanulás és a nyelvi sokszínűség támogatása része az egész program célkitűzéseinek.
A program egyik szála, a Comenius program, a transznacionális projekteket támogatja, amelyek célja a migráns háttérrel rendelkező gyermekek egyedi szükségleteinek kielégítése, beleértve a nyelvi alkotóelemet vagy a nyelvtanítást. A Comenius programon belüli úgynevezett nyelvek kulcstevékenység bármelyik világnyelv, beleértve az EU hivatalos nyelveit, tanítását támogatja. Az ikt kulcstevékenység - amely szintén a Comenius program része - támogatja a különösen a sajátos nevelési igényű tanulók és a migráns háttérrel rendelkező tanulók nyelvtanításával kapcsolatos információs és kommunikációs technológiák innovatív használatát fejlesztő projekteket
Az Európai Szociális Alap a fő finanszírozási forrása a bevándorlók és a lakosság más hátrányos helyzetű csoportjai oktatására és képzésére irányuló speciális támogatásnak. Főleg a nemzeti hatóságok felelősek ezek végrehajtásáért.
Végezetül, az Európai Beilleszkedési Alap, amely az újonnan érkezett harmadik országbeli állampolgárok segítését célozza, az integrációs politikákat támogatja az oktatás és a nyelvoktatás területén is.
A migrációról és mobilitásról szóló zöld könyvvel kapcsolatos nyilvános konzultáció eredményeiről való megbeszélést az év végén zárják le. Ez nyitott és fontos lehet minden érdekelt számára, ezért újra felkérek minden érdeklődőt, hogy szóljon hozzá. Vannak témák, amelyek a migráns háttérrel rendelkező gyermekek oktatásával kapcsolatos finanszírozási eszközökkel kapcsolatosak. Ezeket a kérdéseket a zöld könyvre válaszoló szakpolitikai dokumentumba fogják belevenni jövőre a cseh elnökség alatt.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök asszony, köszönöm a biztos úrnak a válaszát. Üdvözlöm azt a tényt, hogy a megbeszélés nyitott. Ez lehetőséget ad számomra, hogy nyilvánosan kijelentsem, az európai bevándorlók gyermekei anyanyelvének megőrzése egy olyan európai erőforrás, amelyet meg kell védenünk. A biztos úr honfitársai Spanyolországban és Németországban és más európai országokban, amelyekbe kivándoroltak, a görögökkel együtt, azt akarták, hogy gyermekeik tanuljanak görögül és spanyolul. Az új európai országokból érkező új bevándorlóknak ezért szintén meg kell őrizniük anyanyelvüket, csakúgy, mint az első bevándorlók második generációinak. A hivatalos európai nyelvek erőforrást jelentenek Európa számára és prioritást kell élvezniük.
Ján Figeľ
Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az oktatás és a szakképzés területén való együttműködés célja a kulturális sokféleség támogatása, amely feltűnően nyilvánvaló nyelveink összetételéből is. Egy nagyszerű, és véleményem szerint rendkívül érzékeny és az Unió jövője szempontjából politikailag fontos következtetést fogadtak el novemberben, amikor a 27 állam miniszterei megerősítették az iránti elkötelezettségüket, hogy olyan körülményeket alakítsanak ki, amelyek között a fiatalok mobilitása rendszeressé válna, nem pedig kivételnek számítana.
A mobilitás ma meglehetősen korlátozott az erőforrások hiányából adódóan, de a jövőben ez lehetne a sokféleség, a nyitottság és a kultúrák közötti kommunikáció vagy párbeszéd egyik legfontosabb eszköze.
Örülök, hogy nő ennek az együttműködésnek a támogatottsága, különösen az Európai Parlamentben. Szeretném ezért kifejezni hálámat megértésükért és következetes támogatásukért.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Egy kérdés az oktatás területéről a bevándorlással összefüggésben, de ezúttal az új uniós tagállamok részéről a régiek felé. Ahogy tudjuk, néhány új tagállam az "agyelszívás” problémájával szembesül, a tanárok esetében például, akik miután elvégezték felsőfokú tanulmányaikat egy országban, egy másik országba költöznek, ahol nem képesítésüknek megfelelő munkakörben dolgoznak, de magasabb fizetést kapnak. Hogy tekint a Bizottság erre a problémára, és milyen intézkedéseket fog javasolni ezzel kapcsolatban?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Biztos úr, köszönöm a tájékoztatást. Szeretném azonban némileg kiterjeszteni a témát azáltal, hogy azokról a gyermekekről beszélek, akik otthon maradnak, míg szüleik egy másik országba mennek dolgozni. E gyermekek számára is hasznos lenne annak az országnak a nyelvét tanulni, ahol szüleik dolgoznak, és számunkra, hogy a saját országukban való munkavállalással foglalkozzunk. Olyan esetekre utalok, amikor a gyermekeket otthon hagyják nagyszüleikkel. Szeretném megemlíteni továbbá, hogy azon gyermekek számára, akik családjukkal együtt egy másik országba költöztek, ahol szüleik munkát találtak, fontos, hogy támogatást kapjanak a célország nyelvének könnyebb és gyorsabb elsajátításához, hogy meg tudják mutatni szellemi képességeiket és tudásra tegyenek szert oktatásuk során.
Ján Figeľ
Elnök asszony, csak egyetérteni tudok a most elhangzottakkal. A második kérdéssel szeretném kezdeni.
A bevándorló munkavállalók gyermekeinek oktatásáról szóló európai közösségi irányelv vagy rendelet 1977 óta, más szóval több mint 30 éve létezik, tehát ez egy olyan kérdés, amely magában foglalja a - régi, új, kevésbé régi és kevésbé új - tagállamokat a jövő generációinak oktatásával kapcsolatos körülmények tekintetében.
Ez az irányelv tulajdonképpen megköveteli a tagállamoktól, hogy a fogadó ország nyelvén, más szóval az ország hivatalos nyelvén biztosítsák az oktatást e gyermekek számára, és ugyanakkor támogassák az anyanyelv és a származási ország kultúrájának oktatását a szóban forgó országgal együttműködésben. Tehát egyrészről ott van a szolgáltatásnyújtás, másrészről a támogatás kötelessége. Mindenesetre a bevándorlók gyermekeinek kérdése ennek a zöld könyvnek vagy zöld jelentésnek a részét képezi, tehát megbeszéléseket fogunk folytatni a lehetséges lépésekről vagy ajánlásokról. Jelenleg a meghallgatási fázisban vagyunk, és ezt követően fogunk konkrét lépéseket tenni esetleg jogszabályalkotás formájában is, mivel a bevándorló munkavállalók gyermekeinek oktatása nagyon fontos részét képezi alkalmazkodásuknak és integrációjuknak. Bizonyítékok léteznek arra vonatkozóan, hogy sok esetben a problémák kifejezetten az ilyen összefüggésben nyújtott oktatás hiányából, illetve rossz minőségéből erednek.
Az első kérdést illetően a tanárokkal és az agyelszívással kapcsolatban - először is, úgy gondolom, rendkívül fontos, hogy az Unió nagyobb figyelmet fordítson a magas színvonalú tanárképzésre. Ez először múlt évben történt meg, és a kérdés rendkívül fontos, ugyanis bármilyen reformokat vagy újításokat tárgyalunk vagy vezetünk be az oktatás terén, a tanárok lesznek ennek a folyamatnak a központi elemei, és nekik a folyamat alanyainak, nem tárgyainak kell lenniük. Az olyan témakörök, mint például az egész életen át tartó tanulás, természetesen a tanárokkal kezdődnek. A tanároknak kell az elsőknek lenniük az egész életen át tartó tanulásban, amennyiben ezt tovább kívánják adni a fiatalabb generációnak. Rendkívül fontos új témák, tapasztalatok és technológiák elsajátítása az oktatási folyamatban. A népesség elöregedése a tanárokat is érinti. Az Unió sok országának növekvő tanárhiánnyal kell szembenéznie, és becslések szerint több mint egymillióval kevesebb tanár lesz a szükségesnél a következő évtizedben, mivel sok országban a tanárok több mint fele 50 év fölötti.
Az átfogó problémának csak a felszínét érintem, de az agyelszívás azzal kapcsolatos, hogy mennyire becsüljük meg a szellemi tőkét, továbbá hogy hogyan ruházunk be a szellemi tulajdonba, a tehetségbe és abba, hogy az emberek otthon is ki tudják fejleszteni képességeiket ahelyett, hogy jobb lehetőségek reményében elhagyják országukat. Pontosan ezért kell, hogy ne csak az oktatás minőségével és hozzáférhetőségével kapcsolatos nagyobb fejlesztéseket, hanem az oktatás relevanciáját is támogassuk. Ezeknek kell a célkitűzéseknek lenniük a következő évben, amely a kreativitás és innováció európai éve. Az Unió egészének nagyobb erőfeszítést kell tennie annak érdekében, hogy vonzóbbá váljon a magasan képzett személyek számára, továbbá hogy vonzza a tehetségeket ahelyett, hogy egyszerűen siratná azok kivonulását. És természetesen az egyes országoktól függ, hogy többet fektetnek-e az oktatásba még most is, még a válság alatt is, mivel az oktatásba történő beruházás döntő és alapvető fontosságú egy ilyen időszakban is, amennyiben úgy akarunk kilábalni ebből a válságból, hogy jobban fel vagyunk készülve a versenyre, még inkább képesek vagyunk az innovációra és egyszerűen komolyabb humánerőforrással rendelkezünk.
Azzal szeretném zárni, hogy nem lehetséges a hosszú távú, komoly és megbízható együttműködés az oktatás terén, amennyiben nem fordítunk különös figyelmet a tanárok, a magas színvonalú tanárképzés kérdésére és a tanárok folyamatos oktatásának támogatására egész karrierjük folyamán, nem pedig csak a kezdetekben.
Tárgy: A sportról szóló fehér könyv
A sportról szóló fehér könyv mely részeit vezették be mostanáig, és mik a jövőbeli politikai prioritásai a Bizottságnak a sport területén az elkövetkezendő hónapokban?
Ján Figeľ
a Bizottság tagja. - Úgy gondolom, hogy a fehér könyv már most egy sikeres hozzájárulása az Európai Uniónak, amely a Bizottságtól ered, és nagyon pozitív visszajelzést kapott a Parlamenttől (itt van közöttünk Mavrommatis úr, a fehér könyv előadója) és a tagállamoktól is. Emlékeztetem Önöket, hogy múlt héten az Európai Tanács különleges következtetéseket fogadott el a sporttal kapcsolatban - első alkalommal a 2000. decemberi nizzai tanácsi ülés óta -, és úgy gondolom, hogy ez szintén az új helyzetnek köszönhető.
Valójában egy év alatt nagyon sok minden történt és nagyon sok minden van folyamatban ezen a téren. Például az úgynevezett "Pierre de Coubertin” cselekvési terv 53 intézkedéséből 38-at vagy elindítottak vagy már elkezdtek bevezetni, és néhányat ezek közül már megvalósítottak vagy befejeztek: az intézkedések több mint kétharmadát. Tehát ez a bevezetés iránti éhséget vagy vágyat mutatja, és ezt örömmel látom. Természetesen a bevezetés egy része a Bizottság részéről történik.
A kielégítő eredmények elérését a tagállamok, és ugyanakkor a sportszervezetek kötelezettségvállalásai tették lehetővé.
Úgy vélem, hogy a fehér könyv szintén lehetővé tette vagy segítette a sportnak, illetve a sporttal kapcsolatos projekteknek a fősodorba való bejutását a meglévő uniós programokban. A sporttal kapcsolatos projektek nemrégiben kaptak támogatást például az Európai Regionális Fejlesztési Alaptól, az Európai Szociális Alaptól, az Egész Életen Át Tartó Tanulás Programjától, a Közegészségügyi Programtól és a Cselekvő Ifjúság Programtól, csakúgy, mint az Európa az Állampolgárokért Programtól.
Különböző területeken biztosítottuk a fejlődést. Néhányat említenék ezek közül. A sportminiszterek által nemrégiben elfogadott, és az egészségügyi minisztereknek továbbított, fizikai aktivitásra vonatkozó iránymutatások, a dopping elleni küzdelem, az egész életen át tartó tanulás európai képesítési keretrendszere és az európai szakoktatási és szakképzési kreditrendszer, ahol a sport az egyik első olyan terület, amelyet tesztelésre használnak. Az otthon nevelt játékosok: emlékeztetem Önöket, hogy ez év májusában elfogadtunk egy határozatot az úgynevezett "házi” vagy otthon nevelt játékosokról. A sport területén végzett önkéntes munkáról szóló tanulmány: ez egy nagyon fontos téma. A rasszizmus és az idegengyűlölet elleni harc: ez sok cselekvést tartalmaz, az Európai Parlamentben is. A sport mint az EU külkapcsolatainak egy eszköze. Egy európai statisztikai módszertan a sport gazdasági hatásának mérésére. Továbbá az állampolgárság alapján való megkülönböztetés elleni harc, a játékosok menedzsmentjéről való hatásvizsgálat, amelyet most kezdenek bevezetni, a labdarúgás engedélyezési rendszereiről szóló konferencia. Készülünk a következő félévre és az európai szociális párbeszédre, amely úgy tudom, július 1-jén kezdődött Párizsban különböző partnerekkel a hivatalos labdarúgás területéről - az UEFA-val, a FIFPro-val, az APFL-lel és az ECA-val. Sok rövidítés, de ezek munkaadókról és munkavállalókról szólnak, és az UEFA-ról, amely az európai labdarúgás ernyőszervezete.
Örülök, hogy elkezdődött ez a szociális párbeszéd. Tehát míg ez alkalommal lehetetlen részletes jelentést adni az elért eredményekről a fent említett cselekvések kapcsán, meglehetősen egyértelműen meg lehet állapítani, hogy a cselekvési terv jelentős része tekintetében nagy előrelépéseket tettünk a végrehajtás irányába.
Végül, de nem utolsósorban, szeretném elmondani Önöknek, hogy november végén megtartottuk az első, a Bizottság által szervezett, Európai Sport Fórumot Biarritzban, ahol a sporttal foglalkozó emberek - 300 résztvevő különböző szervezetektől, szövetségektől, de a Bizottság és a tagállamok részéről is - találkoztak. A találkozót egy miniszteri konferencia követte. Úgy vélem, ez - első ilyen típusú eseményként - nagyon fontos volt, de a folyamatosságot és a nyitottságot folytatni kell ezen a területen a következő elnökségek és a következő találkozó során is.
Örülök tehát, hogy a sport területén az érdekeltek közötti együttműködés keresése most sokkal jobban érzékelhető és sokkal gyümölcsözőbb.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Elnök asszony, ki tudná fejteni a biztos úr, amit az önkéntességről illetve az önkéntes munkáról mondott a sport területén, valamint azt, hogy a Bizottság hogyan fogja ezt támogatni?
Ján Figeľ
Véleményem szerint az önkéntesség a sport területén az egyik kulcsfontosságú terület vagy tevékenység, amely lehetővé teszi, hogy a sport, csakúgy mint a sport szervezeti hierarchiája, legalábbis a sport európai modellje, működőképes legyen. Ezzel azt kívánom mondani, hogy az, hogy teret és támogatást adjunk a sporttal kapcsolatos önkéntességnek, nagyon fontos előfeltétel.
A fehér könyvben ígértünk egy tanulmányt a sport területén végzett önkéntes munkáról. Egy pályázatot hirdettek meg a tanulmánnyal kapcsolatban, amely már le is zárult, így a tanulmányt 2009-ben kezdik elkészíteni. Ez azt jelenti, hogy az év végére vagy 2010 elejére várjuk az eredményeket, és a sporttal kapcsolatos önkéntes munkának a társadalmi, gazdasági és jogi vonatkozásai is részét képezik az elemzésnek, hogy segítsen minket a folyamat következő szakaszára vonatkozó ajánlásaink előkészítésében. Örömmel teszem hozzá, hogy az európai önkéntes szolgálat fiataloknak elnevezésű program keretén belül az önkéntesség folyamatosan növekszik, és nagymértékű támogatást élvez ezen a plenáris ülésen is. Tervezik továbbá az önkéntesség európai évének megszervezését is.
Véleményem szerint az önkéntesség azáltal is nagyobb jelentőséget kezd kapni, hogy elismerik a nem hivatalos oktatás egy formájaként. Novemberben, a történelem során először, a Tanács elfogadta első ajánlásait a fiatalok önkéntes tevékenységeiről az Európai Unióban. Ez az első, fiatalokra vonatkozó jogalkotási aktus, amióta ez az együttműködés mint több 20 évvel ezelőtt megkezdődött, és örülök, hogy ez ilyen szorosan kötődik a sport területén végzett önkéntes munkához.
Számos újabb európai uniós projekt, különösen a Bizottság és a Parlament által kezdeményezettek, a nemzetközi sporteseményekkel kapcsolatos önkéntesség támogatását tűzték ki célul. Ennek megfelelően ez a tanulmány segíteni fog minket felkészülni a következő lépésekre. Véleményem szerint az önkéntesség rohamosan nő, mind minőségi, mind mennyiségi szempontból.
Manolis Mavrommatis
(EL) Elnök asszony, biztos úr! Még egyszer szeretnék gratulálni a Bizottság kezdeményezéséhez, hogy a Parlament elé terjesztette a fehér könyvet a sportról, és az Európai Parlament előadójaként a következő kiegészítő kérdést szeretném feltenni, mivel mind Nicolas Sarkozy, mind José Barroso azt mondta nekünk tegnap, hogy a reformszerződés életbe fog lépni, amennyiben azt Írország elfogadja, 2009 végén, és a sport ezért most egy aktív szempontja és része a Lisszaboni Szerződésnek, illetve a reformszerződésnek. Hallottuk a programját. Most arra szeretnék összpontosítani, hogy milyen pénzügyi kerettel és költségvetéssel fog rendelkezni a sport jövőre és az azt követő években, amennyiben ezt már most ki lehet számolni.
Avril Doyle
Arra szeretném kérni biztos urat, hogy beszéljen arról, hogy mit gondol a sportnak az iskolai tantervekben betöltött szerepéről, a gyerekkori elhízás jelenlegi elterjedéséről és a kettő közötti komoly kapcsolatról, továbbá hogy volt-e olyan tagállam, amely nem képviseltette magát novemberben Biarritzban a Sport Fórumon.
Ján Figeľ
Véleményem szerint az új megállapodás lehetőséget nyújt nem csak egy uniós sportpolitika, hanem egy uniós sportprogram létrehozására is, és úgy gondolom, hogy ezt népszerűsége és az uniós állampolgárokhoz való közelsége az Erasmus programhoz teszi hasonlóvá, amely rendkívül népszerűvé és hatékonnyá vált. Ez nem csupán az egyének növekvő mobilitásának kérdése, hanem a bolognai folyamatnak és a számos oktatási lehetőségnek is köszönhető, amelyet húsz év után a nagyobb nyitottság és az oktatás, a képesítések munkaerő-piaci jelentősége és Európa vonzóvá tétele felé vezető európai útnak tekintünk. És ez rendkívül fontos.
A sport nagyon fontos és népszerű, és ezért kell a 149. cikkhez kapcsolódó mindenféle programot szorosan összekötni az oktatással és a fiatalokkal kapcsolatos kérdésekkel, hiszen a sport kérdését nyíltan először a 149. cikkbe vonták be. Hasonló eszközöket, és a Miniszterek Tanácsának hasonló formációit fogják létrehozni a cikk értelmében.
Örömmel mondhatom, hogy a Bizottság kész részt venni a cikk alkalmazásának előkészítésében, és a fehér könyv egy kitűnő előfeltétel, illetve lépés ebbe az irányba, amely ugyanakkor nem elítéli, hanem mind az országok, mind az európai sportszervezetek közötti együttműködés középpontjába helyezi a sportot.
A finanszírozást illetően a kezdetek gyakran inkább mérsékeltek, de ugyanakkor nagyon szükségesek. Azt remélem, hogy jövő évben a Parlamentben elfogadnak egy 6 millió eurós különleges költségvetési fejezetet vagy tételt, amely segíteni fogja a jövőbeli sportprogramok előkészítését. Korai lenne most még a költségvetési következményekről beszélni. Inkább az előkészületekről szólnék. Néhány elképzelést már elfogadtak a Parlamentben.
Biarritzot, illetve az oktatást és a sportot illetően úgy gondolom, hogy Biarritz sikeres volt, és már korábban említettem, hogy ez egy kezdeti fórum volt. Ugyanakkor az Európai Tanács következtetései két héten belül elkészültek, és nem mindennapos esemény, hogy miniszterelnökök és elnökök a sportról beszélnek. A formális következtetések rendkívül bíztatóak, nem csak a biarritzi fórumot, hanem a jövőbeli együttműködést és az együttműködés tartalmát illetően is.
Az elhízás és a sport szoros kapcsolatban állnak egymással, mivel a sport az egyik leghatékonyabb ellenszer és fegyver az elhízás elleni küzdelemben. Európában sajnos általánosságban csökken a testnevelés szerepe az iskolaév alatt az egy diákra jutó testnevelési órák száma tekintetében, és ez egy olyan rossz folyamat, amelyet meg kell változtatni. Ugyanakkor az ilyen típusú oktatásra szánt idő minőségét is javítani kell, és örülök, hogy most először sikerült felvázolnunk egy úgynevezett iránymutatás-csomagot a testnevelésre vonatkozóan, amelyeket jóváhagytak Biarritzban. Ezeket szakértők dolgozták ki, és úgy gondolom, hogy ezeket el fogják fogadni és talán végre fogják hajtani, de főleg tagállami szinten fogják jóváhagyni és elfogadni az egészségügyi miniszterek az egészségügyi tanácsban. Ez mutatja, hogy a sport esetében horizontális megközelítésre van szükség. Jobb koordinációt és nagyobb koherenciát kíván a különböző szakpolitikai területek között, és a Bizottság az Önök segítségével küzdeni fog ezért.
Christopher Beazley
Elnök asszony, a megfelelő ügyrendi javaslattal kapcsolatban csak azt szeretném mondani, Cappato úr jelenlétében, hogy nagyon csalódott vagyok, hogy a 38. számú kérdést nem válaszolja meg az Európai Bizottság. Jól értesültem a szolgálatuktól, hogy Cappato úr írásbeli választ fog kapni, vagy később kívánnak foglalkozni a 38. kérdéssel?
Elnök
Beazley úr, épp most akartam mondani, hogy a 38. számú kérdést írásban fogjuk megválaszolni.
Én is csalódott vagyok, hogy nem jutottunk el odáig, de a kérdések óráját mindig úgy szerkesztjük, hogy 20 perc jusson egy biztosra, és Figel biztos úr már most túllépte ezt az időt. Tehát most át kell térnünk Almunia biztos úrra.
Christopher Beazley
Lehetséges, hogy a biztos úr elküldi Cappato úrnak írt válaszának másolatát nekem is, mert érdekel ez a téma?
Mondhatják, hogy nem most van itt az ideje a kérdés megvitatásának. Nem kellene más zászlónak lennie az olimpiai játékokon, mint az olimpiai zászlónak. Ha ott lenne az európai zászló, honfitársaim és az Önök honfitársai talán valamennyivel több érmet nyernének.
Elnök
Beazley úr, úgy gondolom, hogy azokkal kellene folytatnunk, akik kérdéseket tettek fel. Biztos vagyok benne, hogy Cappato úr lesz olyan kedves, és elküldi válaszát Önnek is.
Tárgy: Az euró és az infláció
Figyelembe véve a múlt évi világszintű inflációs nyomást, hogyan reagált az euróövezet, és mik a jelenlegi kilátások a közös valuta vásárlóerejének megőrzése tekintetében?
Joaquín Almunia
Elnök asszony, Medina Ortega úr! Ön az euroövezet inflációjáról és annak következményeiről kérdez azzal kapcsolatban, hogy hogyan reagált az euroövezet.
Az elmúlt 15 hónapban kétségkívül két látszólag ellentmondó folyamatot tapasztalhattunk, de mindkettő a mi gazdaságainkban történt. Egyrészről a 2008 júliusáig tartó időszakban az euróövezetbeli gazdaságokat, minden más európai gazdaságot és emellett sok más gazdaságot is, mind az iparosodott, mind a feltörekvő országokban nagy megrázkódtatásként ért a kőolaj és más, élelmiszer-ipari és nem élelmiszer-ipari nyersanyagok árának emelkedése.
E meghökkentő áremelkedésekből adódóan egy hordó olaj ára közel 150 dollárra ugrott júliusban, és a búza, kukorica, rizs és más nyersanyagok ára is kivételesen magasra szökött fel, nyilvánvaló társadalmi problémákat és növekvő árindexet okozva. Az euroövezet árindexe körülbelül 4%-kal emelkedett ez év június-júliusában.
A nyáron kezdődő súlyos gazdasági lassulás - és mára sok esetben visszaesés - a nagyobb gazdaságokban az egész euroövezetben, az Egyesült Államokban és Japánban egy rendkívül heveny negatív sokkot eredményezett a keresletben, amely szintén megfigyelhető az olyan feltörekvő országokban mint Kína, India és más országok. A nyersanyagárak mostanra visszazuhantak, így egy hordó olaj most körülbelül 43 vagy 45 dollárba kerül, de ugyanez az erőteljes esés figyelhető meg más nyersanyagok ártendenciájában is. Az árindexet illetően, az Eurostat ma reggel tette közzé a novemberi árindexet, amely azt mutatja, hogy éves összehasonlításban az inflációs ráta az euroövezetben 2,1%.
Figyelembe véve azt a tényt, hogy az árak jelentősen emelkedtek az év első felében, az átlagos infláció az euroövezetben nagyjából 3% lesz 2008-ban. Nem tudom megmondani a pontos adatokat, de mához egy hónapra már pontosan tudni fogjuk. Általánosságban azonban azt mondhatjuk, hogy az euroövezet fennállása, vagyis 1999 óta, most először a jövő évi átlagos infláció a 16 euroövezetbeli ország területén kevesebb, mint 2% lesz, amely alatta van az Európai Központi Bank által meghatározott inflációlimitnek, amely összhangban van az árstabilitással. Valójában nem zárhatjuk ki azt a lehetőséget, hogy az év közepe táján, júniusban vagy júliusban, éves összehasonlításban az infláció akár negatív is lehet az olaj és a nyersanyagok árának az előbb említett erőteljes emelkedése következtében.
Ez azonban nem jelenti azt, hogy nincsenek árképzési problémák. Még egy alacsony inflációs periódus esetén is, a válság és a nyersanyagárak alakulásának eredményeként, vannak mikrogazdasági problémák az árképzéssel. A Bizottság mostanában adott ki egy közleményt az élelmiszerárakról, amelyben az élelmiszerárak tekintetében a kiskereskedelmi piaci visszaélések vagy hibás működések felszámolása érdekében általunk bevezetett tevékenységeket vizsgáljuk. A belső piac felülvizsgálatának kontextusában szintén számos tevékenységet jelentett be a Bizottság az olyan piacok figyelemmel kísérésére, ahol az árképzés nem megfelelően működik.
Ezért makrogazdasági szinten lépünk fel azokon a területeken, ahol erre nekünk és a Központi Banknak hatásköre van, de mikrogazdasági szinten is cselekszünk.
Végezetül, utalt a külső vásárlóerőre is. Az euró jelentősen felértékelődött az amerikai dollárral és más valutákkal szemben. Júliusban az euró tényleges reálárfolyama rendkívül magas volt partnereink és versenytársaink valutáival szemben, és az euró reálárfolyamának nyilvánvaló felülértékelése volt megfigyelhető. Mára a helyzet visszatért egy normálisabb szintre, amely közelebb van ahhoz, amit egy tudományos vagy elemző munkában az euró átváltási árfolyama egyensúlyának neveznének.
Manuel Medina Ortega
(ES) Köszönöm, biztos úr rendkívül fontos, teljes és pontos válaszát.
Nagyon óvatosan kell megfogalmaznom a választ követő kérdésemet, mivel a kamatok meghatározása nem a Bizottság, hanem az Európai Központi Bank feladata, és a két testület független egymástól. Úgy tűnik azonban, hogy az infláció és a kamatok kapcsolatban állnak egymással.
Sokan úgy gondolják, hogy az Európai Központi Bank akkor emelte meg a kamatokat, amikor ez esetleg szükségtelen volt, jelentős nehézséget okozva ezzel a fogyasztóknak, míg most egy másféle folyamatot látunk, egyfajta versenyképesség övezte kamatlábcsökkentést. Úgy tudom, hogy az Egyesült Államokban a ráta 0,25%, azaz gyakorlatilag nulla.
Készít-e a Bizottság valamiféle értékelést az Európai Központi Bank inflációval kapcsolatos döntéseinek hatásáról, és megjósolja-e, hogy milyen következményekkel járhatnak ezek a jövőben?
Joaquín Almunia
Elnök asszony, jelentésünk az euró első tíz évéről - GMU 10 -, amelyet én mutathattam be a Parlament tagjainak és a Parlament Gazdasági és Monetáris Bizottságának, tartalmaz egy elemzést többek között az infláció folyamatáról és a monetáris politikában használt eszközökről.
Nagyon óvatosan készítettük el ezt az elemzést, hogy a legkisebb kétség se merüljön fel azzal kapcsolatban, hogy nem tartjuk tiszteletben az Európai Központi Bank függetlenségét. Mindazonáltal azt is elmondhatom, hogy ha megnézik az euroövezet inflációs adatait 1999-től 2007-ig, az átlagos infláció az övezetben minden év végén, amikor ki lehet számolni az átlagot az egész évre vonatkozóan, mindig kissé az EKB árstabilitási célkitűzése fölött volt, bár nagyon közel állt hozzá.
Úgy gondolom ezért, hogy el lehet mondani, hogy az éves eredmények az euró bevezetése óta és mióta az EKB lett felelős az euróval kapcsolatos monetáris politikáért, egyértelműen pozitívak voltak, és természetesen sokkal jobbak, mint azok az eredmények, amiket sok, most az euroövezetbe tartozó gazdaság elért, amikor saját monetáris politikájuk és saját központi bankjaik voltak.
Azon okok miatt, amelyeket az első válaszomban kifejtettem, a legutóbbi, 2008-as év sokkal bonyolultabb volt, mert két radikálisan eltérő félévből tevődött össze. Az év első felét egy külső, különösen heveny inflációs sokk okozta radikális áremelkedés jellemezte. Az év második felében az árak zuhantak, amelynek számos oka volt, de leginkább a gazdasági lassulásnak és - esetünkben - a visszaesésnek volt köszönhető, amelybe sajnálatos módon belesüllyedtünk.
Ilyen körülmények között nagyon könnyű bármilyen központi bankot kritizálni, függetlenül attól, hogy Frankfurtban, Washingtonban, Londonban vagy más világvárosban van. Még így is, az egész válság alatt, 2007 augusztusától folyamatosan, az EKB alapos volt az elemzésekben, nyugodt volt a döntéshozatalok során, és sikeres volt politikai orientációjában.
Ez a bank vezette a másodlagos jelzálogpiaci válságra való válaszadást 2007 augusztusában. Úgy vélem, hogy tevékenységei összhangban voltak a Szerződés, a Tanács, a Parlament, és általában véve az Európai Unió által ráruházott felhatalmazással. Most azt teszi, amit szerintem egy banknak tennie kell, vagyis mindenekelőtt likviditást nyújt, és megakadályozza, hogy a likviditás hiánya hitelszűkét eredményezzen, ami tovább súlyosbítaná a helyzetet.
Azt, hogy milyen irányt vesznek az EKB döntései a jövőben, nem tudom megmondani. Trichet úr, aki rendszeresen Ön előtt áll, egy központi bankár szavaival tudja ezt elmondani Önnek. Mindazonáltal, mivel sok éven keresztül követtem az EKB közleményét minden hónap első csütörtökén, közvetlenül az ülésüket követően, úgy gondolom, hogy meglehetősen könnyű kiismerni nem csak döntéseiket, de anélkül, hogy előre nyilvánosságra hoznák, piaci orientációjukat és azt is, ahogyan a monetáris politikát elemzik a következő hónapokra.
Gay Mitchell
Csatlakozom a biztos úrhoz az Európai Központi Bank cselekedeteinek méltatásában. Úgy vélem, hogy nagyon következetesek és visszafogottak voltak. Van azonban egy kérdésem a biztos úrhoz, a Központi Banktól való függetlenség ellenére, amelyet mi mind támogatunk itt a Parlamentben, és amelyet ő is támogat. Az infláció ellenőrzés alatt tartása segítette nagyjából 16 millió munkahely létrehozását az euroövezetben 10 éves működése alatt. Lévén, hogy az infláció ilyen alacsonyra csökkent, mit gondol a biztos úr, mik lesznek most az Európai Központi Bank prioritásai? A Központi Banktól való függetlenséget meg kell őrizni, de ez nem akadályoz meg minket abban, hogy véleményt nyilvánítsunk. Tehát úgy gondolja biztos úr, hogy az EKB prioritásainak most meg kellene változniuk, lévén, hogy az inflációs ráta ilyen alacsony, és a kamatok nem tudják többé lejjebb vinni az inflációt?
Paul Rübig
(DE) Elnök asszony, milyen mértékben tér el az euroövezet és a nem euroövezet egymástól ebben a vonatkozásban, és melyik ágazatban várható a legmagasabb infláció a közeljövőben?
Joaquín Almunia
Mitchell úr, a Szerződésben az árstabilitás képezi a fő feladatot. Az Európai Központi Bank fő feladata az árak stabilan tartása. Amint ezt a fő feladatot vagy célkitűzést elérték, illetve amennyiben ezt teljesítették, annak biztosítása a feladatuk, hogy a monetáris politika összhangban legyen a többi gazdaságpolitikai célkitűzéssel. Ezt az EKB-nak magának, és más európai intézményeknek kell biztosítaniuk.
Mit ért az EKB árstabilitás alatt? Úgy gondolom, ezt meglehetősen világosan definiálta 2003-ban, ha nem tévedek. Azt jelenti, hogy az infláció 2% alatt van, de nagyon közel van a 2%-hoz középtávon.
Mindezen évek alatt, 1999-től mostanáig, az éppen hogy 2% alatti célkitűzés teljesítése az infláció leszorítására tett erőfeszítéseket jelentette. Következő évben, amennyiben az előrejelzések helytállóak, az árstabilitás elérését most először kell úgy értelmezni, hogy megpróbáljuk fenntartani a 2%-ot anélkül, hogy túlmennénk rajta, mert feltehetően egy olyan helyzet fog előállni, amikor nem csak a hónaponkénti infláció, de talán a közép távú inflációs előrejelzés is 2% alá esik.
A feladat mindazonáltal ugyanaz marad. A cél eléréséhez használt eszközök és módszerek mások lesznek természetesen, de a célkitűzés ugyanaz marad.
Bármilyen központi banknak, és természetesen az Európai Központi Banknak is, a második tevékenységi köre illetve intézkedése a likviditás biztosítása. Ez rendkívül fontos ebben a pillanatban.
Úgy gondolom, hogy az EKB azt teszi, amit tennie kell, de nem csinál titkot abból - sőt, igen nyíltan kimondja -, hogy likviditást nyújt reggelenként, de normálisan, mielőtt a bolt bezár a nap végén, likviditást kap azoktól a pénzügyi intézetektől, amelyek nem használták fel azt a likviditást a hitelműveleteknél. Ez most egy vitát idézett elő: az újságok ezekben a napokban az EKB alelnökétől, Papademos úrtól és néhány más vezetőktől származó kijelentéseket tartalmaznak arra vonatkozóan, hogy a bank azt tárgyalja, hogyan lehet a szükséges eszközöket felhasználni annak biztosítása érdekében, hogy ez a likviditásnyújtás hatékony legyen, ne csupán egy körben forgó művelet, amely úgy végződik, hogy a pénzt minden délután visszaküldik oda, ahonnan reggel kapták.
Elérkeztem a második, a különbségről szóló kérdéshez. Néhány, az euroövezeten kívül eső uniós tagállamban az infláció magasabb, mint az euroövezetbeli országok jelentős többségében. Ha megvizsgáljuk azt a feljegyzést, amelyet az Eurostat küldött szét ma reggel a november végi inflációról, azt látjuk, hogy a legtöbb, euroövezeten kívül eső uniós országnak magasabb az inflációs rátája, mint a legnagyobb inflációjú, euroövezeten belüli országnak.
Tehát jelenleg nagyobb az infláció az euroövezeten kívül, ami nagymértékben annak köszönhető, hogy olyan országok vannak az övezeten kívül, amelyek egy gyors konvergenciafolyamaton mennek keresztül, és ahol nagyobb az inflációs nyomás az energiafelhasználás intenzívebb hatásainak, a megnövekedett árú idegen energiaforrásoktól való nagyobb függőségnek, vagy szakzsargonnal élve, a "Balassa-Samuelson hatásnak” köszönhetően.
Az ágazatonkénti összehasonlításban az infláció egyértelműen magasabb a szolgáltatási ágazatban. Az éves inflációban az elmúlt hónapokban bekövetkezett rendkívül gyors esés ellenére azt látjuk, hogy a szolgáltatási ágazat meglehetősen állandóan 2,5-2,6%-on volt. Az élelmiszerekkel, a feldolgozott élelmiszerekkel és az ipari termékekkel kapcsolatos ágazatokban az infláció sokkal inkább amiatt fluktuált, amit már korábban kifejtettem Medina Ortega úrnak adott válaszomban. A szolgáltatási ágazat azonban az árstabilitási célkitűzés fölötti inflációs rátán maradt, amelynek 2% alattinak kellene lennie. Még így is a ráta közel áll a 2%-hoz.
Tárgy: A gazdasági kormányzás szervezése az EU-ban
A szabályozás intenzitása és teljes mértékben kötelező jellege tekintetében aszimmetria tapasztalható a teljes monetáris unió és egy gazdasági unió között, amely hiányos marad.
A Bizottság szerint milyen stratégiai irányt kellene követni az EU gazdasági kormányzásának szervezésében ennek az aszimmetriának az orvoslása érdekében?
Joaquín Almunia
Elnök asszony, Papastamkos úr az euroövezetbeni kormányzásról kérdez.
Most beszéltem a Gazdasági és Monetáris Unió monetáris pillérjének, az Európai Központi Banknak és a Központi Bankok Európai Rendszerének kormányzásáról. Őszintén szólva úgy gondolom, hogy ez nagyon jól működik. Úgy gondolom, hogy ez sikeres.
A Gazdasági és Monetáris Unió másik pillérjének, a gazdasági pillérnek a kormányzása működik ugyan, de még sok tennivaló van ezzel kapcsolatban. A fiskális és költségvetési politika koordinációja is működik, és úgy gondolom, hogy eddig, a 2005. évi felülvizsgálat óta, a Stabilitási és Növekedési Paktum és a költségvetési koordináció, amely része a paktum végrehajtásának, nagyon jól működött.
Most nagyon komolyan próbára tesznek minket, mert a gazdasági lassulás és a költségvetési ösztönző intézkedések, továbbá a pénzügyi rendszer támogatására irányuló csomagok eredményeképpen az államháztartás rendkívül nagy nyomás alatt van, és a Stabilitási és Növekedési Paktumot egy nagyon nehéz helyzetben kell bevezetni.
Azzal a rugalmassággal kell bevezetni, amit lehetővé tesz, miközben meg kell őrizni a paktum szabályait és meg kell felelni azoknak, és ez egy nagy kihívás lesz.
Van egy második tényező is, amelyet szintén elemzünk a Gazdasági és Monetáris Unió első tíz évéről szóló jelentésünkben. Fiskális és költségvetési politikánk koordinációját vizsgálva úgy hiszem, hogy fontos makrogazdasági politikáink koordinációjának fejlesztése. Nagyon jelentős makrogazdasági egyensúlyhiány tapasztalható néhány országban, beleértve Magyarországot és Lettországot, amelyek jelenleg nagy nehézségekkel szembesülnek a fizetési mérlegükkel kapcsolatban, és jelentős támogatásra van szükségük részünkről, a valutaalap részéről. Ez azt jelzi, hogy felhalmozott egyensúlyhiány jött létre, amelyet nem tudtunk időben korrigálni koordinációs rendszerünkön keresztül.
Ezek a Gazdasági és Monetáris Unión kívüli országok, amelyek az euró bevezetésének harmadik fázisában vannak. Azonban még az euroövezeten belül is vannak eltérések a folyó fizetési mérleg hiánya és az egységnyi munkaerőköltség alakulása tekintetében. Véleményem szerint ezek sokkal hatékonyabb koordinációt igényelnek, mint amilyet eddig nyújtani tudtunk az eurocsoport erőfeszítései ellenére.
Úgy gondolom, hogy az eurocsoport sokkal jobban dolgozik, mióta Luxemburg miniszterelnöke, Jean-Claude Juncker lett az elnök 2005-ben és egy stabil elnökséget hozott létre. Azonban még mindig sokat kell tenni makrogazdasági politikáink belső koordinációja, illetve bizonyos strukturális reformok tekintetében, amelyek túlmennek a költségvetési koordináción, és még többet a külső koordináció tekintetében.
Úgy gondolom, hogy az euró, mint valuta elég fontos számunkra és a világ számára ahhoz, hogy ne engedjük meg magunknak azt a luxust, hogy nem biztosítjuk, hogy az euroövezetbeli országokban az euró érdekeit, helyzetét és prioritásait koherensen, következetesen és integrált módon képviseljük multilaterális fórumokon és intézményekben.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök asszony, köszönöm a biztos úr válaszát. Üdvözlöm azt a tényt, hogy említette, hogy a gazdasági kormányzásnak még hosszú utat kell megtennie, továbbá hogy megerősítette, hogy aszimmetria áll fenn a szigorú monetáris szerkezet és a laza, hiányos és tökéletlen gazdasági kormányzás között. A következőt szeretném kérdezni a biztos úrtól:
Ha a szívére teszi a kezét, az Ön eddigi tapasztalata alapján és figyelembe véve a jelenlegi pénzügyi válságot és a tényt, hogy az gazdasági válsággá alakult át, ha most felülvizsgálnánk a Szerződést, milyen javaslatokat tenne az intézményi alapok tekintetében a gazdasági kormányzás támogatása érdekében az Európai Unióban?
Joaquín Almunia
Úgy vélem, erre nagyon gyorsan tudok válaszolni, hogy ne ismételjem az előző válaszomban említett pontokat.
Az elképzeléseim arról, hogy mit kellene tenni, jól tükröződnek a Gazdasági és Monetáris Unió első tíz évéről szóló jelentésben és a határozottan szakpolitika-központú közleményben, amelyet az én kezdeményezésemre fogadott el a Bizottság, és amelyről vitát folytattunk itt a Parlamentben és a Tanácson belül is. Szükség van a fiskális és költségvetési politikák jobb koordinációjára, nem csak rövid távon, de közép és hosszú távon is; szükség van a nem fiskális makrogazdasági politikák koordinációjára - amely eddig meglehetősen gyenge volt -, az euroövezetbeli gazdaságok alkalmazkodási képességeinek fejlesztésére és azon országok előkészületeinek fejlesztésére, amelyek csatlakozni kívánnak az euroövezethez az elkövetkezendő néhány évben, mert ezt egyre többen szeretnék. A koordinációnak egy egyértelmű, precíz stratégián kell alapulnia, nyílt prioritásokkal és egységes fellépéssel az euroövezeten kívül, és olyan kormányzásra van szükség, amely magában foglalja az eurocsoport munkájának hatékonyabbá tételének folytatását, összhangban azzal, amit Juncker úr elnöksége alatt csinálunk 2005. január 1-je óta.
Armando França
(PT) Rendkívül nagyra becsülöm a véleményét. A következőkről szeretném hallani elképzelését: nézetem szerint az EU gazdasági és monetáris szervezete csak akkor válik teljessé, amikor létrehozzák a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséget. Más szóval közös jogszabályokra van szükségünk, amelyek mindenki számára azonosak, és bíróságokra, amelyek ugyanúgy alkalmazzák ezeket a szabályokat az egész Unión belül. Mindazonáltal messze vagyunk még a szabadságon, a biztonságon és főleg a jog érvényesülésén alapuló térség létrehozásától. A kérdésem a következő: ha, bármilyen okból kifolyólag, a Lisszaboni Szerződés nem lép hatályba, amelyet nem szeretnénk, hogy megtörténjen, úgy gondolja, hogy ez veszélyeztetni fogja az európai integrációt, különösen a Gazdasági és Monetáris Uniót?
Joaquín Almunia
França úr, röviden kell válaszolnom, bár kérdése nagyon érdekes.
A jogi szöveg - a Szerződés szövege - tekintetében azt kell mondanom, hogy az elsődleges jogszabályok jelentős többsége, amelyekre a Gazdasági és Monetáris Uniónak szüksége van, hogy úgy működjön, ahogyan azt mindannyian akarjuk, a Maastrichti Szerződés óta szerepel a könyvekben, és azokat átvették az azt követő szerződések. Jelenleg a Nizzai Szerződésben szerepelnek, és holnap a Lisszaboni Szerződésben fognak szerepelni.
Van néhány továbbfejlesztés a Lisszaboni Szerződésben, de a lényege annak, amire a Gazdasági és Monetáris Uniónak szüksége van a Szerződés tekintetében, Maastricht óta szerepel a könyvekben.
Mindazonáltal a Lisszaboni Szerződés hatálybalépése, az európai integráció fellendítése érdekében hozott döntésekkel együtt, mint amiket múlt héten fogadott el az Európai Tanács és ma reggel Önök itt a Parlamentben, megteremtik a szükséges keretet ahhoz, hogy a gazdasági és monetáris integráció erőteljesen haladjon abba az irányba, amelybe haladnia kell. Maga a Szerződés megfogalmazása dönti el, hogy milyen mértékű előremenetel érhető el a Gazdasági és Monetáris Unió tekintetében, és hogy ez a fejlődés jó vagy rossz irányba indul el.
Úgy vélem, hogy a Lisszaboni Szerződés mint egy politikai célkitűzés, és a vezetőknek, a tagállamoknak, a Parlamentnek és a Bizottságnak a Lisszaboni Szerződés folytatásával kapcsolatban kifejezett politikai akarata az, az egymás után megbukott népszavazások okozta nehézségek ellenére, amire a Gazdasági és Monetáris Uniónak szüksége van egy politikai tér, egy politikai környezet szempontjából, hogy a jó irányba mozdulhasson el.
Gay Mitchell
Nem fogom késleltetni az eljárást. Értem, hogy vannak nehézségek, de tegnap este a Tanácshoz intézett kérdések óráját eltörölték.
Én bizottságokban dolgozom, mint sok más parlamenti képviselő itt. Vannak olyanok, akik nem vesznek részt a Parlament munkájában, sem bizottságokban, sem a plenáris üléseken. Az egyetlen lehetőségünk, hogy megmutassuk, mi részt veszünk a munkában az, hogy felszólalunk a plenáris ülésen.
Ismerek olyan képviselőket, akik nem járnak be a Parlamentbe, de felveszik fizetésüket. Nekünk, akik bejárunk, biztosítani kellene valamilyen lehetőséget, hogy kérdéseket tegyünk fel a biztosoknak. Az én kérdésem még kettővel arrébb van. Lehet, hogy itt az ideje, hogy egy lottórendszert vezessünk be, és akkor minden biztosnak válaszolni kellene négy vagy öt kérdésre, és a többit írásban válaszolnák meg. De a jelenlegi rendszer tényleg elfogadhatatlan.
Köszönöm, hogy elnézőek velem. Csak azt akarom, hogy ezt feljegyezzék, mert véleményem szerint nagyon igazságtalan, ami történik.
Elnök
Mitchell úr, azt kell mondanom, hogy meglehetősen kényelmetlenül érzem itt ma este magam. Vannak problémák, és meg kell találnunk a kivezető utat.
Azt mondhatom a Bizottság tagjainak meghallgatásán, hogy talán meg fogják érteni, hogy a képviselők sorban állnak, hogy választ kapjanak kérdéseikre, és bár mi nagyra értékeljük a részletes válaszokat, néha értékelnénk a gyorsabb válaszokat is. Nem az én dolgom, hogy kritizáljak, de talán figyelembe veszik a megjegyzést.
Tárgy: Gyógyszeres kezelés - határokon átnyúló egészségügyi ellátás
A határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló irányelvre vonatkozó javaslat 14. cikke utal a más országokban kiadott orvosi rendelvények elismerésére. Figyelembe véve, hogy nem minden szabadalmazott gyógyszert hoznak forgalomba minden tagállamban, hogy ugyanazt a szabadalmazott gyógyszert más csomagolásban vagy összetételben árulják a különböző tagállamokban, hogy néhány tagállamban a szabadalmazott gyógyszereket csak egy márkanéven, és nem a fajtanéven lehet árulni, és hogy a rendelvényeken szereplő gyógyszerek nevei az orvos vagy az egészségügyi ellátást nyújtó gyógyszerész által nem ismert nyelven szerepelhetnek, mi a Bizottság véleménye arról, hogy egy gyógyszert, amely egy rendelvényen szerepel, de nincs forgalomban egy adott tagállamban, azt egy másik gyógyszerészeti termékkel (elsődleges vagy generikus termékek) lehessen helyettesíteni, figyelembe véve, hogy ezt a gyakorlatot törvényen kívül helyezték néhány tagállamban?
Szolgálna részletesebb információval arról a rendelkezésről, amelyet el kíván fogadni (a 14. cikk (2) bekezdésének a) és b) pontja alapján) annak biztosítása érdekében, hogy a rendelvények hitelességét igazolni lehessen és a felírt gyógyszereket pontosan be lehessen azonosítani?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, a Bizottság ismételten megjegyezte és hangsúlyozta, hogy a szabály, amely megtiltja, hogy egy gyógyszerész egy tagállamban elfogadjon olyan rendelvényeket személyes használatra, amelyet egy másik tagállamban dolgozó orvos állított ki, túlmegy azokon a rendeleteken, amelyekre szükség van a közegészségügy védelme érdekében, és ezért ellentétes a közösségi jogszabályokkal, különösen a Szerződés 49. cikkével. Következésképpen amennyiben egy gyógyszerészeti termék forgalomba hozatalát egy tagállam területén a 2001/83/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésével összhangban engedélyezték, a tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy egy másik tagállamban erre felhatalmazott személy által felírt rendelvény felhasználható legyen területükön. A Bíróság ítélkezési gyakorlata alapján az egyedi rendelvények elismerésének bármilyen korlátozása nem vezethet hátrányos megkülönböztetéshez, továbbá indokoltnak és arányosnak kell lennie.
A Bizottság úgy véli továbbá, hogy közegészségügyi okokból arányos lenne, ha a nemzeti jogban rendelkezéseket hoznának arra vonatkozóan, hogy a gyógyszerészeknek lehetőségük legyen visszautasítani egy rendelvény elismerését, amennyiben jogos és indokolt kétely merül fel az adott rendelvény eredetiségével kapcsolatban, és kizárni bizonyos gyógyszerkategóriákat, amelyek a 2001/83/EK irányelv 71. cikkének (2) bekezdése értelmében különleges orvosi rendelvényre kiadható gyógyszerek.
A határokon átnyúló egészségügyi ellátásra vonatkozó betegjogok érvényesítéséről szóló irányelvjavaslat 14. cikkével kapcsolatban, ezt arra tervezték, hogy védje az egy másik tagállamban jogszerűen kiadott rendelvények elismerését az említett korlátokon belül. A 14. cikk (2) bekezdésének célja egy másik tagállamban egy orvos által felírt rendelvény elismerése alkalmazásának megkönnyítése olyan intézkedések elfogadása által, amelyek segítik a gyógyszerészeket abban, hogy felhasználjanak egy másik tagállamban felírt rendelvényt, amennyiben nem merül fel kétely az adott rendelvény eredetiségével kapcsolatban, és a felírt gyógyszert pontosan be lehet azonosítani. A Bizottság nem tud részletekkel szolgálni a 14. cikk értelmében elfogadott intézkedésekről, mert ezeket az intézkedéseket természetesen a tagállamok képviselőiből álló bizottság keretén belül a szabályozási bizottsági eljárásnak megfelelően fogják elfogadni, és a Bizottság ezért nem tudja most előre megmondani, mely intézkedések mellett döntenek a tagállamok képviselői. Hasonlóan, a Bizottság azt is hangsúlyozni kívánja, hogy a 14. cikk (2) bekezdése olyan intézkedésekre utal, amelyek a felírt gyógyszerek megfelelő azonosítását fogják biztosítani, és nem tartalmaz rendelkezéseket az ezen célkitűzés elérésére irányuló megoldások tekintetében.
A Bizottság továbbá tisztában van azzal a problémával, amelyre a tisztelt képviselő úr utal azzal kapcsolatban, hogy a különböző tagállamok különböző politikákat követnek annak tekintetében, hogy mennyire könnyű egy esetleg szabadalmazott gyógyszerként forgalomba hozott gyógyszert egy generikus gyógyszerrel helyettesíteni, de ezzel a kérdéssel a tagállamoknak maguknak kell foglalkozni. Mi, mint a Bizottság, nem kényszeríthetjük a tagállamokat döntésre, hogy vajon egy gyógyszerész helyettesíthet-e egy gyógyszert egy másikkal. Ez természetesen a tagállamoktól függ.
Azzal szeretném befejezni tehát, hogy egy olyan rendelvény, amelyet egy másik tagállamban dolgozó orvos állít ki, ugyanazt a garanciát nyújtja a betegnek, mint egy, a kérdéses tagállamban dolgozó orvos által kiállított rendelvény, és a Bíróságnak a Schumacher-ügyben hozott március 7-i ítélete, valamint az 1990. évi Bizottság kontra Németország ügy értelmében, ugyanez vonatkozik a más tagállam gyógyszertárában vásárolt gyógyszerekre is.
Emmanouil Angelakas
(EL) Elnök asszony, először is szeretnék sok sikert kívánni a biztos asszonynak a határokon átnyúló egészségügyi ellátással kapcsolatos jogalkotási eszköz tekintetében tett erőfeszítéseihez. A következő kérdést szeretném feltenni:
Lévén, hogy a tagállamokban utazó betegeknek mindig hozzá kell tudniuk férni gyógyszereikhez, és ez különösen fontos az olyan krónikus betegségekkel rendelkező betegek esetében, mint például a szívbetegségek, a mentális betegségek és egyéb hasonló betegségek, fontolóra vették-e esetleg egy adatbázis létrehozását az Európai Unióban hozzáférhető, szabadalommal védett gyógyszerekről, hogy az orvosok tudják, hogy egy A tagállamból B tagállamba utazó beteg biztosan hozzáfér-e gyógyszereihez? Amennyiben igen, hogyan tervezik ezt?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, szeretném elmondani a Parlamentnek, hogy az EMEA, a londoni székhelyű Európai Gyógyszerügynökség jelenleg egy nagyobb projekt végrehajtásán dolgozik, amelynek során pontosan leltárba veszik az összes olyan gyógyszert, amelynek használatát engedélyezték a különböző tagállamokban és amelyek esetleg ugyanazokat az összetevőket tartalmazzák, hogy egy gyógyszerész tudja, milyen gyógyszer felel meg az ő tagállamában felírt gyógyszernek, természetesen amennyiben azt más név alatt hozták forgalomba a különböző tagállamokban. Úgy gondolom, hogy ez egy nagyon fontos projekt. Nem tudom pontosan, mikor készülnek el ezzel, de folyamatban van a munka.
Tárgy: Az élelmiszerek címkézése
A nemrégiben történt élelmiszerbotrány Kínában ismételten kiemelte az élelmiszerek jobb címkézésének és a gyártás során használt összetevők fejlettebb nyomon követhetőségének a szükségességét. Az élelmiszerekkel kapcsolatban a fogyasztók tájékoztatását irányító meglévő közösségi szabályozás értelmében néhány dolog feltüntetése kötelező, míg mások nem kötelezőek.
Kötelezővé fog-e válni a termék eredetének feltüntetése?
Terveznek-e változtatásokat az állati eredetű feldolgozott termékek címkézésével kapcsolatban? Fel kell-e tüntetni a felhasznált állati melléktermékek származási helyét? Kötelező lesz-e ez az összes tagállamra vonatkozóan?
Tervezik-e különleges intézkedések bevezetését a harmadik országokból származó állati eredetű feldolgozott termékek vonatkozásában?
Milyen intézkedéseket fognak bevezetni az élelmiszerek táv- illetve online értékesítésével kapcsolatban?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, szeretném kijelenteni, hogy az élelmiszerekről szóló európai uniós szabályozás fő alapelve, hogy csak biztonságos élelmiszert lehet forgalomba hozni a közösségi piacon, továbbá hogy minden, az Európai Unióban legálisan forgalomba hozott élelmiszernek vagy takarmánynak a származási helyüktől függetlenül biztonságosnak kell lenniük. Számos élelmiszer-biztonsági intézkedést és a veszélyes élelmiszerek és takarmány piacról való visszavonásának megkönnyítésével kapcsolatos intézkedést vezettek be a közösségi szabályozás keretében.
Az élelmiszerekre vonatkozó általános rendelet értelmében a nyomonkövethetőség az Európai Unió területén kötelező az élelmiszer-ipari vállalatok számára az élelmiszer-ellátási lánc minden szintjén és fokán az importőröktől a kiskereskedőkig. Kifejezetten az állati eredetű termékeket illetően, beleértve a harmadik országokból származó termékeket, az élelmiszerekkel kapcsolatos szabályozás még jobban megerősíti az állati eredetű termékek nyomonkövethetőségét, amellyel a 853/2004/EK rendelet foglalkozik a következő követelmények támasztásával:
Az élelmiszer-ipari vállalkozóknak rendelkezniük kell azon élelmiszer-ipari vállalkozók beazonosításához szükséges rendszerekkel és eljárásokkal, akiktől kapták, és akiknek szállítják az állati eredetű termékeket. Ezeken a termékeken továbbá szerepelnie kell egy egészségügyi jelölésnek vagy egy azonosító jelölésnek. A Bizottság nem tervezi a nyomonkövethetőségi, illetve az egészségügyi vagy azonosító jelölésekre vonatkozó szabályok megváltoztatását az állati eredetű feldolgozott termékek esetében.
Általában az élelmiszer-ipari termékek származási helyének kötelező megjelölése tekintetében hangsúlyozni kell, hogy az élelmiszerek származási helyének megjelölése nem egy élelmiszer-biztonsági intézkedés, hanem egy olyan eszköz, amely segít az állampolgároknak megismerni minden egyes termék jellemzőit. A származási hely megjelölése azonban kötelező olyan esetekben, ahol fennáll annak a veszélye, hogy a fogyasztókat félrevezetik az élelmiszer valódi származási helyével kapcsolatban, csakúgy mint olyan különleges szabályok fennállásakor, mint a gyümölcsökkel, zöldségekkel, marhahússal, borral, mézzel és hallal kapcsolatos szabályok. Ezekben az esetekben kötelező a származás megjelölése. A származás megjelölése kötelező továbbá az importált baromfihús esetében is, és 2010. július 1-jétől ennek szerepelnie kell az biotermékként piacra került előre csomagolt termékeken is. Ezekben az esetekben a származás megjelölése szükséges és kötelező.
A Bizottság természetesen tisztában van azzal, hogy ez a kérdés további egyeztetést kíván meg, és tudjuk, hogy az állampolgárok gyakran ismerni szeretnék a termék eredetét. Ez azonban nem elég ok ahhoz, hogy az eredet megjelölését kötelezővé tegyük, pontosan azért, mert úgy véljük, hogy ez nem élelmiszer-biztonsági intézkedés. Ahogy elmagyaráztam, ez egy arra szolgáló eszköz, hogy tájékoztassa az állampolgárokat a termék származási helyének jellemzőiről. Az élelmiszer címkézésének természetesen inkább önkéntesnek kellene lenni mint kötelezőnek, amely esetben követnünk kell bizonyos közös szabályokat, hogy egységesség legyen e tekintetben minden tagállamban.
Mindazonáltal az élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásról szóló bizottsági javaslat magában foglalja az élelmiszer fogyasztóhoz való eljuttatásának összes módját, beleértve a távértékesítést is. Ezzel annak tisztázása a célja, hogy az ilyen esetekben a kötelezően feltüntetendő releváns információt, mint például az élelmiszer összetevőit és az allergén anyagokat, a távértékesítés során a vevő rendelkezésére kell bocsátani, nem csak a termékek kiszállításakor, hanem attól a pillanattól kezdve, hogy valaki megkezdte a megrendelési folyamatot, ismernie kell a pontos összetevőket, továbbá hogy a megrendelni kívánt termék tartalmaz-e allergén vagy más anyagokat.
Ioannis Gklavakis
(EL) Elnök asszony, köszönöm a biztos úr válaszát. Mindazonáltal szeretném megjegyezni a következőket:
Az Európai Unió minden olyan ismert intézkedést meghozott a mezőgazdasági termelés és a termékek forgalomba hozása tekintetében a saját területén, amelyek célja mind a fogyasztók, mind a környezet védelme. Kifejezetten ezzel a kérdéssel kapcsolatban a Bizottság tervezi-e garantált intézkedések bevezetését a harmadik országokból származó termékek tekintetében, hogy ők maguk is megerősítsék címkézési szabályaikat? Mert míg az Európai Unió területén a címkék megbízhatóak, félek attól, hogy a harmadik országokból származó címkék esetleg megbízhatatlanok.
Amennyiben nem tesznek valamit ezzel kapcsolatban, az európai gazdálkodóknak, akikre vonatkoznak ezek az intézkedések, pénzügyi költségeik lesznek és alul fognak maradni, és a harmadik országokból érkező termékeknek a minősége kétséges lesz a fogyasztók számára, ami azt jelenti, hogy nem teszünk semmit és ezzel gyengítjük Európát.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - (EL) Elnök asszony, engedjék meg hogy elmondjam, megköveteljük, hogy azokat a rendeleteket, amelyek az Európai Unióban előállított termékekre vonatkoznak, azok az országok is alkalmazzák, akik exportálnak az Európai Unióba. Szeretném emlékeztetni továbbá valami másra is: ha ez nem így lenne, akkor nem tudnánk megtiltani a Brazíliából érkező hús importját, nem tudnánk megállítani a Kínából érkező tej és tejtermékek behozatalát és így tovább. Pontosan ezek a biztonsági szabályok miatt érezhetjük magunkat biztonságban azzal kapcsolatban, hogy az Európai Unióba behozott áruk ugyanolyan biztonságosak, mint az Európai Unióban előállítottak.
Természetesen nem szabad figyelmen kívül hagyni azt a tényt, hogy előfordulhat csalás függetlenül attól, hogy ezeket a termékeket az Európai Unión belül állították elő vagy importálták azokat. Például, találtak Olaszországból származó kis mennyiségű tejterméket, amelyet csalárd módon Kínából importáltak, de ez nem jelenti azt, hogy nincsenek megfelelő rendeleteink. Annyit jelent csak, hogy az állampolgárok gyakran találnak nem jogszerű utat az ilyen áruk behozatalára.
Jim Allister
Biztos asszony, véleményem szerint a jelenlegi intézkedések nem működnek. Ezt mutatja egy közelmúltbeli esemény választókörzetemben. Nemrégiben Ír Köztársaságban pánikot okozott egy dioxin-tartalmú takarmány, ami befolyásolta az árutovábbítást az egész Ír-szigeten.
Észak-írországi választókörzetemben, ahol egyáltalán nem fogyasztottak ilyen dioxin-tartalmú élelmiszert, minden sertésből készült terméket le kellett venni a polcokról. Miért? Azért, mert nem tudtuk pontosan megmondani, hogy honnan származik a termék.
Ez egy jó példa arra, hogy a jelenlegi intézkedések nem működnek. Nem kellett volna mindezt a kárt a helyi sertéshús-iparra hárítani azért, mert nem tudtuk, hogy a polcokon lévő sertéshúsból készült termékek honnan származnak pontosan. Tehát ennek ismeretében, foglalkozni fog ezekkel a kérdésekkel és megosztja velünk, hogy milyen következtetésekre jutott?
Marian Harkin
Én különösen a harmadik országokból érkező, feldolgozott élelmiszerekről szerettem volna kérdezni a biztos asszonyt, kifejezetten azokról a csirkehúsfilékről, amelyek egytonnás, fagyasztott tömbökben érkeznek Dél-Amerikából, és amelyeket valamelyik uniós országban olvasztanak ki, esetleg tesznek rá zsemlemorzsát vagy prézlit, majd uniós termékként adnak el. Hogy hagyhatja ezt a Bizottság? Ön azt mondta nekünk, hogy a származási ország feltüntetése nem garantálja, hogy biztonságos az élelmiszer - ebben igaza van -, és hogy ez egy újabb, a fogyasztókat segítő eszköz. De ez a gyártókat is segíti, mert ennek segítségével a fogyasztók össze tudják hasonlítani a hasonló termékeket.
Ön azt mondta, hogy 2010-ben lesz egy olyan követelmény, amely értelmében fel kell tüntetni a származási helyet mindenhol, ahol a feldolgozott élelmiszereket eladják. Kifejezetten az éttermekre, ahol ételeket adnak el stb., vonatkozik-e, hogy fel kell tüntetniük az állati termékek származási országát?
Végezetül, biztos asszony, szeretnék gratulálni kivételes szorgalmához és innovatív hozzáállásához.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - Először is úgy gondolom, hogy az ír válság azt bizonyítja, hogy jók a rendszerek. Ön nem ért ezzel egyet, de én azt gondolom, hogy ha nem lennének jók a rendszereink, az írországi válság észrevétlen maradt volna.
Pontosan azért, mert észrevettük, hogy dioxin-tartalmú a hús - a kereskedők, illetve annak nyomonkövethetőségének köszönhetően, hogy hol veszik és hova szállítják a húst - voltunk képesek azonnal visszavonni azt.
(Közbeszólás az ülésteremből)
Ez egy elővigyázatossági intézkedés volt, amelyet Írország kormánya úgy döntött, hogy meghoz. Azért lehetséges a nyomon követés, mert nyilvántartást vezetnek arról, hogy hol adják el termékeiket.
Önnek megvan a saját véleménye erről. Természetesen biztos vagyok abban, hogy a szolgálataink reflektálni fognak az ír válságra, mert az sok millió eurójába került az Európai Uniónak és szintén sok pénzbe került az ír kormánynak, tehát ez nem maradhat észrevétlen, hanem ki kell vizsgálnunk.
Mindazonáltal úgy hiszem, és ez személyes véleményem, hogy a nyomonkövethetőségi szabályoknak köszönhető, hogy tényleg képesek voltunk szembenézni ezzel a válsággal.
Elnök
Nem vagyok benne biztos, hogy válaszolt Harkin asszony kérdésére.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - Amit a címkézésről mondtam, az az importált csirkehúsra is vonatkozik. Amikor a csirkét importálták, azt címkézni kellett, és külön kiemeltem, hogy a baromfihús esetében szükséges a kötelező címkézés.
Mindazonáltal amennyiben a húst kiolvasztják, és más formában adják el, akkor annak meg kell felelnie az Európai Unió szabályainak. Nem a származási ország szabályainak kell megfelelnie. Mindenkinek, aki a hús előállításával foglalkozik, függetlenül attól, hogy ez az a személy, aki a baromfit tenyészti, vagy az, aki az élelmiszert készíti, meg kell felelnie az élelmiszerekkel kapcsolatos nagyon szigorú jogszabályainknak. Amennyiben nem ez a helyzet, az illető felelősségre vonható.
Avril Doyle
Ma délben levelet kaptam a szóban feltett kérdések szolgálatától, amelyben ez állt: "Az Ön kérdése az egyik első, a Bizottsághoz intézett kérdés. Rendes esetben szóban fognak válaszolni rá. Amennyiben Ön nincs jelen, a kérdést ejtik, és nem kap rá választ.”
Így, mivel szerettem volna választ kapni rá, mint mindenki, aki kérdést terjeszt elő, itt ültem egy órán keresztül pályafutásom valószínűleg egyik legelfoglaltabb parlamenti napján. Az elmúlt egy óra alatt három helyen kellett volna lennem.
Én most nem panaszkodom Önnek, elnök asszony, Ön csak az adott szabályokat működtetheti. Mindazonáltal, ha figyelembe tudnák venni a listán, amikor a kiegészítő kérdések arányosságát számítják ki (és én többet kapok, mint a méltányos részem), az időt, ameddig a képviselők a Parlamentben tartózkodnak - inkább, mint hogy néhány képviselő csak bejön ide és rögtön feltehet egy kiegészítő kérdést, csupán azért, mert így egyensúlyozzák ki a képviselőcsoportokat, vagy bármi -, úgy vélem, mindannyian boldogan elfogadnánk az Önök szabályait.
A mostaniak alapján lehetetlen feladatuk van. Kérem, hogy menjenek vissza az Elnökök Értekezletére, és vizsgálják meg, hogyan működnek a kérdések. Ha nem maradunk a Parlamentben - az én esetemben egy órán keresztül, miután úgy hívtak ide, hogy az én kérdésem az egyik első -, egyáltalán nem kapunk választ, még írásban sem. Ezért vagyunk csalódottak. Köszönöm a türelmüket.
Elnök
Megértem csalódottságát, Doyle asszony, és higgyen nekem, én és a szolgálatok minden tőlünk telhetőt megteszünk - és tudom, hogy még jobban kellene csinálnunk.
Köszönöm a türelmüket, és mivel ez az utolsó kérdések órája karácsony előtt, kellemes karácsonyt és boldog új évet kívánok Önöknek!
Azokra a kérdésekre, amelyekre idő hiányában nem válaszoltunk, írásban fogunk válaszolni (lásd a mellékletet).
Ezzel lezárom a kérdések óráját.
(Az ülést 19.55-kor felfüggesztik, és 21.05-kor újra megnyitják.)
