Kohēzijas politika pēc 2013. gada (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir mutisks jautājums, ko Reģionālās attīstības komitejas vārdā Komisijai uzdeva Danuta Maria Hübner kundze, par kohēzijas politiku pēc 2013. gada (O-0121/2009/rev. 1 - B7-0229/2009).
Danuta Maria Hübner
autore. - Priekšsēdētāja kungs! Pirms trīs gadiem tika sākta nozīmīga Eiropas kohēzijas politikas reforma, ņemot vērā nepieredzēto Savienības paplašināšanos un jaunos izaicinājumus.
Tā nebija nejaušība, ka 2005. un 2006. gadā tika izvirzītas šādas Eiropas kohēzijas politikas galvenās prioritātes: Lisabonas stratēģija, jauninājumi un konkurētspēja, klimata pārmaiņas, energoapgādes drošība un efektivitāte, ūdens izmantošanas efektivitāte, ieguldījums jaunu prasmju attīstīšanā, teritoriju pievilcības vairošana jauniešu acīs un dzīves kvalitātes uzlabošana.
Tā kā mēs sapratām, ka kohēzijas politikas uzdevums ir paredzēt izmaiņas, nevis tām sekot, kohēzijas politikas programmā 2007.-2013. gadam esam izvirzījuši visas tās prioritātes, ko šodien redzam Komisijas darba kārtībā Eiropai 2020. gadam.
Tāpēc pirms vairāk nekā diviem gadiem tika publicēts analītiskais ziņojums "Reģioni 2020”. Šā ziņojuma mērķis bija apzināt kohēzijas politikas prioritātes pēc 2013. gada. Šodien mēs esam labi sagatavojušies nākotnes izaicinājumiem.
Pirms gada visi politikai paredzētie līdzekļi tika piešķirti Eiropas ekonomikas atveseļošanas paketei, tādējādi nodrošinot arī būtisku saikni starp stratēģiju izkļūšanai no pašreizējās ekonomikas krīzes, no vienas puses, un ilgtspējīgu izaugsmi un strukturālo pārveidi, no otras puses.
Bet mūsu mutiskais jautājums ir par nākotni. Turpmākajos gados Eiropai, kurā mēs dzīvojam, būs vajadzīga noteikta kolektīva rīcība, lai attaisnotu to iedzīvotāju cerības, kuri ir informēti un pilnībā apzinās, cik ļoti daudz ir atkarīgs no politikas veidotāju lēmumiem. Šīs cerības apstiprina sabiedriskās domas aptaujas.
Jacques Delors reiz teica, ka Eiropas vienotais tirgus ir konkurence, kas stimulē, sadarbība, kas padara mūs stiprākus, un solidaritāte, kas mūs apvieno. Eiropas kohēziju, kas liek darboties iekšējam tirgum, ir radījusi Eiropas reģionālā politika, kuras pamatā ir tieši šie trīs mērķi: konkurētspēja, sadarbība un solidaritāte.
Mēs jau gadiem ilgi runājam par to, ka ir jāatbrīvo un jāizmanto visu Eiropas reģionu un pilsētu attīstības potenciāls. Pieredze un loģika skaidri parāda, ka šāda mobilizācija ir visefektīvākā un iedarbīgākā, ja Eiropas valstis tajā ir tieši iesaistītas reģionālā līmenī.
Eiropas reģionālā politika jau ir izturējusi subsidiaritātes testu. Subsidiaritāte darbojas Eiropas labā.
Kohēzijas politikas reforma 2006. gadā radīja modernu uz teritoriju orientētu politiku, kuras pamatā ir līdzsvars starp efektivitāti un vienlīdzīgumu, starp augšupējām (bottom-up) un lejupējām (top-down) pieejām un starp Eiropas kopējiem stratēģiskajiem mērķiem un elastību vietējā līmenī.
Mums jāturpina apspriest šos jautājumus, lai turpinātu politikas pārvaldības reformas, tomēr nedrīkst aizmirst noteiktus principus. Jaunais līgums ir nostiprinājis jaunu izpratni par Eiropas subsidiaritāti, kas jau ir dziļi iesakņojusies kohēzijas politikā. Šajā izpratnē subsidiaritāte tiek attiecināta uz pārvaldības vietējo un reģionālo līmeni.
Šajā jomā mēs varam darīt vairāk, it īpaši attiecībā uz vietējo līmeni. Tie, kas domā, ka kohēzijas politiku var ierobežot Briseles un dalībvalstu līmenī, vai nu neapzinās Eiropas realitāti, vai arī nesaprot, ka vietējās un reģionālās Eiropas izslēgšana no kopējo Eiropas mērķu īstenošanas no ekonomiskā viedokļa ir labākajā gadījumā nesaprātīgi un bīstami politiskajā ziņā.
Kohēzija ir jēdziens, kas neatzīst izslēgšanu. Politisku, ekonomisku, sociālu iemeslu un leģitimitātes dēļ Kohēzijas politika nedrīkst radīt nesaskaņas - tai ir jābūt politikai, kas attiecas uz visiem, tāpat kā iekšējais tirgus vai vienotā valūta.
Visi šā integrācijas trijstūra elementi - kopējais tirgus, vienota valūta, kohēzija - ir savstarpēji pastiprinoši un savstarpēji atkarīgi. Tie veido kopējo Eiropas sabiedrības labumu.
Solot to panākt, mēs, politikas veidotāji, esam pacēluši latiņu ļoti augstu. Izaicinājumi ir labi zināmi; ES stratēģija 2020. gadam ir pieejama sabiedriskai apspriešanai.
Ir vajadzīga attīstības politika, kurā noteikti skaidri mērķi un instrumenti to sasniegšanai. Kohēzijas politika ir politika attīstībai, kurā iesaistīti visi Eiropas pārvaldes līmeņi, kas saskaņoti darbojas Eiropas iedzīvotāju labā.
Noslēgumā piebildīšu, ka Eiropai ir vajadzīga jauna enerģija, lai rūpētos par mūsu nākotni un pašpārliecināti atjaunotos. Rodas pamatots jautājums, no kurienes šī enerģija varētu rasties. Es skaidri zinu atbildi. Šodien enerģijai ir jārodas no apakšējiem līmeņiem. Tā var rasties, ja Eiropas mērķu sasniegšanā tieši iesaista Eiropas pārvaldības vietējos un reģionālos līmeņus.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Izvirzītie jautājumi ir ļoti atbilstīgi. Tie uzsver nozīmi, kādu jūs piešķirat kohēzijas politikai, kā arī jūsu apņemšanos paturēt šo politiku Eiropas integrācijas pamatā.
Attiecībā uz jūsu jautājumiem par daudzlīmeņu pārvaldību varu teikt, ka daudzlīmeņu pārvaldība ir atzīta par būtisku mehānismu ES politikas prioritāšu īstenošanā. Pieaugošā savstarpējā atkarība starp dažādiem pārvaldes līmeņiem Eiropas Savienībā tika uzsvērta Komisijas izdotajā apspriežu dokumentā par ES stratēģiju 2020. gadam.
Kohēzijas politika ir labs daudzlīmeņu pārvaldības piemērs. Tā piedāvā pārvaldības sistēmu, kas novērtē un izmanto vietējās un reģionālās zināšanas, apvieno tās ar Kopienas līmeņa stratēģisko virzienu un koordinē iejaukšanos starp pārvaldības līmeņiem.
Daudzlīmeņu pārvaldības stiprās puses Reģionu komiteja uzsvēra arī 2009. gada jūnijā publicētajā Baltajā grāmatā, kurā komiteja izteica aicinājumu Eiropas Savienībai pastiprināt daudzlīmeņu pārvaldības mehānismus un norādīja uz līdzsvarošanas mehānismu, ko radījusi kohēzijas politika, kas ir veicinājusi arī citu Kopienas politiku īstenošanu.
Atbildot uz jūsu diviem jautājumiem par iespējamo atteikšanos no 2. mērķa un visu Eiropas reģionu tiesībām uz atbalstu, varu teikt, ka laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam visi reģioni ir tiesīgi saņemt struktūrfondu atbalstu. Attiecībā uz laikposmu pēc 2013. gada Komisijai šobrīd nav oficiālas nostājas.
Runājot par trešo jautājumu saistībā ar papildināmības principa vājināšanu, papildināmība ir viens no kohēzijas politikas pamatprincipiem. Tas nodrošina, ka struktūrfondi neaizstāj valsts vai līdzvērtīgus strukturālus izdevumus, ko veic dalībvalsts. Tādējādi tas garantē, ka ES iejaukšanās izraisa īstu ekonomisku ietekmi un sniedz kohēzijas politikai būtisku Eiropas pievienoto vērtību.
Attiecībā uz jūsu jautājumu par kohēzijas politikas reģionālo dimensiju pēc 2013. gada varu atbildēt, ka Lisabonas līgumā, kā daļa no Eiropas Savienības kompetences ekonomiskās, sociālās un teritoriālās kohēzijas jomā saskaņā ar 174. pantu, ir saglabāts mērķis mazināt dažādu reģionu attīstības līmeņa atšķirības un vismazāk labvēlīgo reģionu atpalicību.
Turklāt 176. pantā norādīts, ka Eiropas Reģionālās attīstības fonds ir paredzēts, lai palīdzētu izlīdzināt Savienības būtiskākās reģionu atšķirības, piedaloties to reģionu attīstīšanā un strukturālā pielāgošanā, kuru attīstība atpaliek, un to rūpniecības reģionu pārprofilēšanā, kuros sākusies lejupslīde.
Saistībā ar jūsu jautājumu par reģionālo un vietējo pārvaldības līmeņu iesaistīšanu Eiropas mērķu sasniegšanā saskaņā ar kohēzijas politiku pēc 2013. gada es vēlreiz vēlētos vērst jūsu uzmanību uz Komisijas apspriežu dokumentu par ES stratēģiju 2020. gadam, kurai vajadzīgs ieinteresēto personu, piemēram, sociālo partneru un pilsoniskās sabiedrības atbalsts un kurā atzīts, ka tās sekmīgai īstenošanai arī būs būtiski, lai ES redzējums 2020. gadam tiktu pieņemts visos ES reģionos.
Komisija vēl nav izstrādājusi nostāju par kohēzijas politikas nozīmi ES stratēģijas 2020. gadam īstenošanā. Tomēr kohēzijas politika Eiropas mērķu īstenošanai spēj mobilizēt reģionālos vai vietējos dalībniekus visās dalībvalstīs.
Atbildot uz jūsu jautājumu par to, vai Komisija plāno publicēt Balto grāmatu par teritoriālo kohēziju, varu teikt, ka šobrīd nav paredzēts izdot atsevišķu Balto grāmatu par teritoriālo kohēziju. Tā vietā Zaļās grāmatas par teritoriālo kohēziju sabiedriskās apspriešanas rezultātā radušies politiskie secinājumi tiks ietverti visaptverošā kohēzijas politikas tiesību aktu paketē laikposmam pēc 2013. gada, kas ir sagatavota saistībā ar Piekto kohēzijas ziņojumu, kuru saskaņā ar jauno līgumu jāiesniedz 2010. gadā.
Attiecībā uz jūsu jautājumu par Eiropas Sociālā fonda nozīmi kohēzijas politikā jāsaka, ka, lai sasniegtu mērķi par līdzsvarotu un ilgtspējīgu attīstību, kohēzijas politikai ir izšķiroša nozīme Eiropas prioritāšu īstenošanā. Tas attiecas arī uz Eiropas Sociālo fondu, kas turpinās īstenot jaunā līguma XI sadaļā noteiktos mērķus.
Lai panāktu sociālu, ekonomisku un teritoriālu kohēziju, ir vajadzīga atbilstīga politika un dažādu investīciju piesaistīšana no dažādiem līmeņiem. Uz zināšanām pamatotas globālās ekonomikas kontekstā ESF finansētie ieguldījumi cilvēkkapitālā ir būtisks elements šajā politiku kombinācijā.
Sniedzot atbildi uz jūsu jautājumu par kohēzijas politikas nozīmi saistībā ar citiem ES politikas virzieniem, jāteic, ka kohēzijas politika nodrošina ES lielāko ieguldījumu avotu reālajā ekonomikā. Komisijas 2008. gada decembra paziņojumā "Kohēzijas politika: ieguldījums reālajā ekonomikā” uzsvērts, ka ir ļoti būtiski, lai politika būtu vērsta uz ES Lisabonas darba kārtības īstenošanu, ieguldījumu cilvēkresursos, uzņēmējdarbībā, pētniecībā un jauninājumos, prioritārā infrastruktūrā un enerģētikā.
Patlaban Komisijas galvenais uzdevums ir nodrošināt, lai plānoto ieguldījumu īstenošana notiktu iespējami efektīvāk sadarbībā ar valstu un reģionālajām iestādēm. Tas nozīmē arī ciešu sadarbību starp attiecīgajiem Komisijas dienestiem, kā arī starp Komisiju un attiecīgajām reģionālajām un vietējām iestādēm.
Praktisks piemērs sadarbībai Komisijas dienestu starpā ir 2007. gadā publicētais "Praktiskais ceļvedis par ES finansējuma iespējām pētniecībai un inovācijām”, kura iecere bija palīdzēt iespējamajiem saņēmējiem noteikt vispiemērotāko no trim Kopienas finansējuma instrumentiem un sniegt padomu politikas veidotājiem par koordinētu piekļuvi šiem instrumentiem.
Ciktāl tas attiecas uz ESF, tā prioritāšu cieša saskaņošana ar nodarbinātības pamatnostādnēm nodrošina tiešu saikni starp ES nodarbinātības politikas prioritātēm un ES finansiālo atbalstu.
Papildināmība pastāv arī starp kohēzijas politikas un lauku attīstības politikas atbalstītajām darbībām, kā tas skaidri norādīts Kopienas stratēģiskajās pamatnostādnēs attiecībā uz abiem politikas virzieniem.
Es ceru, ka esmu atbildējis uz dažiem jūsu jautājumiem, un ar nepacietību gaidu interesantas debates.
Lambert van Nistelrooij
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Šīs dienas debates galvenokārt attiecas uz kohēzijas politikas un tās turpmākās virzības novērtējumu pēc būtības. Protams, Eiropas Parlaments vēlas redzēt finanšu termiņa vidusposma pārskatu. Šā pārskata būtisku daļu veido kohēzijas politika un līdzekļu izmantošana patlaban un turpmākajā laikposmā līdz 2020. gadam. Tomēr mēs, pašiem par lielu pārsteigumu, atklājām, ka termiņa vidusposma pārskata neoficiālajā dokumentā šāds novērtējums pēc būtības pat nav pieminēts. Es, kā Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupas pārstāvis, kurš uzstājas pirmais, gribētu skaidri norādīt, ka jaunās Komisijas pienākums ir iesniegt Eiropas Parlamentam novērtējumu pēc būtības, nevis parodiju par reģionālo politiku.
Komisijas priekšsēdētāja J. M. Barroso redzējumā "ES 2020” paredzēta izaugsme un uz zināšanām pamatota ekonomika, nodrošinājums un apmācība, konkurence un videi nekaitīga ekonomika. Tātad reģionālā politika tagad un turpmāk veidos Eiropas integrācijas sistēmu šo mērķu īstenošanai. Paraudzīsimies uz pārejas procesu enerģētikā, klimata pārmaiņām un Lisabonas stratēģiju - tie visi ir būtiski elementi gan reģioniem, gan pilsētām.
Ja runājam par PPE grupu, mēs vēlamies, lai kohēzijas politika būtu vairāk vērsta uz ES stratēģijas 2020. gadam pamatelementiem, vienlaikus uzturot solidaritāti visu reģionu starpā un saglabājot 2. mērķi, par kuru pirms brīža virspusēji izteicās komisārs. Vispusīga novērtējuma daļu veido konkurences veicināšana bagātajos reģionos. Budžeta sadalīšanai, palielinot līdzekļu sadrumstalotību pa nozarēm Eiropas līmenī šāda termiņa vidusposma pārskata ietvaros, nav jēgas, un tā ir nepareiza pieeja. Pašreizējā krīzes situācijā mēs redzam, cik liela nozīme tās pārvarēšanā ir reģionālajiem līdzekļiem. Tos izmaksā ātrāk un izmanto pilnībā - 2009. gadā Dienvidnīderlandes reģionā, kas ir mans reģions, faktiski 100 % līdzekļu ir izmantoti jauninājumiem un jauniem mērķiem. Es 2010. gada sākumā nākšu klajā ar ziņojumu par sinerģiju starp reģionālajiem līdzekļiem un pētniecību un attīstību.
Nobeigumā vēlos uzdot jautājumu. Komisāra kungs, jūs sakāt, ka nepublicēsiet Balto grāmatu par teritoriālo kohēziju, tomēr Parlaments to izskatīs parastajā likumdošanas procedūrā un nodrošinās, lai šādas lietas tiek noteiktas jaunajos noteikumos.
Constanze Angela Krehl
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Es būtu vēlējusies dzirdēt aizraujošāku ievadu šai tēmai, jo es uzskatu, ka pēc 2013. gada Eiropas kohēzijas politikai ir jāmainās. Mēs saskaramies ar problēmām, kuras ir ļoti atšķirīgas no tām problēmām, kādas mums bija pirms 10 vai 15 gadiem.
Manas grupas uzmanība ir vērsta uz to, ka solidaritāte reģionu starpā nav apstrīdama. No vienas puses, tas nozīmē, ka visiem reģioniem ir jābūt iespējai piedalīties Eiropas Savienības kohēzijas politikā un, no otras puses, tas nozīmē arī to, ka mums jāpretojas visiem mēģinājumiem atkārtoti nacionalizēt kohēzijas politiku. Mums ir vajadzīga Eiropas pieeja, kas ļauj iedzīvotājiem identificēties ar Eiropas Savienību.
Nav šaubu, ka arī mums ir jāmainās. Dažos nākamajos gados uzmanības centrā tiks izvirzīta diskusija par prioritātes piešķiršanu jomām, kuras saņems Eiropas kohēzijas politikas finansējumu. Turpmāk mēs nevarēsim visus subsidēt ar Eiropas līdzekļiem. Mums jāpievērš uzmanība efektīvas infrastruktūras izveidei, it īpaši jaunajās dalībvalstīs, un pētniecības un jauninājumu ieviešanas attīstīšanai. Protams, mums arī jāpatur prātā, ka nākotnē Eiropas kohēzijas politikai būs atbilstīgi jāreaģē uz tādām problēmām kā klimata pārmaiņas, demogrāfiskās izmaiņas un globalizācija.
Mums ir arī jāpievēršas pilsētu attīstībai. Ne jau tāpēc, ka es nevēlos ņemt vērā lauku rajonus, bet gan tāpēc, ka mēs zinām, ka 80 % iedzīvotāju dzīvo pilsētās un piepilsētas dzīvojamajos rajonos, un tāpēc, ka lauku attīstība diemžēl ir saistīta nevis ar kohēzijas politiku, bet ar lauksaimniecības politiku. Mūsu pieeja ir izveidot spēcīgāku sistēmu. Es vēl nezinu, vai tā darbosies, bet mums ir jārisina šī problēma.
Svarīgi ir tas, ka atbalsts pašiem cilvēkiem arī veido daļu no kohēzijas politikas, un tādēļ man žēl, ka komisāra atbilde bija mazliet izvairīga. Mums tas nozīmē pamatizglītību, apmācību un kvalifikāciju visiem, sākot no maziem bērniem līdz pat gados veciem cilvēkiem. Svarīgs jēdziens ir mūžizglītība. Tomēr tas nozīmē arī to, ka ir jāturpina Eiropas Sociālā fonda (ESF) integrēšana kohēzijas politikā. Nedrīkst pieļaut, ka ESF tiek nošķirts no kohēzijas politikas.
Pārrobežu sadarbība mums ir ļoti svarīga. Mēs vēlamies nostiprināt šo sadarbību un tajā pašā laikā vienkāršot ar to saistīto birokrātiju.
Filiz Hakaeva Hyusmenovа
Dāmas un kungi! Debates par struktūrfondu reformu ir ārkārtīgi svarīgas, ņemot vērā Eiropas Savienības iespēju iegūt ekonomiskajai situācijai piemērotus finanšu instrumentus, kā arī atbilstīgus dabas un cilvēku resursus.
Mums ir jāpaveic sarežģīts uzdevums, paredzot un izstrādājot kohēzijas politiku, kas veicinās iedzīvotāju ilglaicīgu labklājību. Šī politika bija un vēl aizvien ir viena no Eiropas solidaritātes redzamajiem kvantitatīvajiem rādītājiem. Tomēr atšķirības starp dažiem reģioniem ir diezgan krasas, un mēs nedrīkstam neņemt to vērā.
Satraucoši ir tas, ka vērojamas tendences, kas liecina par šo atšķirību palielināšanos, un tas var vairot nevienlīdzību un izraisīt nošķirtību. Būdama pārstāve vienai no nabadzīgākajām Eiropas Savienības dalībvalstīm, es aicinu, lai kohēzijas politika pievērstos arī kohēzijai starp dalībvalstīm ar maziem ienākumiem.
Es norādu, ka mēs neraugāmies uz struktūrfondiem kā uz brīnumlīdzekli. Mums ir skaidrs, ka mums jāapvieno centieni un jāpieliek solis virzībā uz Eiropas Savienības pamatstandartu sasniegšanu. Mums jābrīdina arī par iespēju, ka dalībvalstu atšķirīgais attīstības ātrums kādā piemērotā brīdī var izraisīt Eiropas Savienības iekšēju pārstrukturizāciju.
Vispirms mums ir jānosaka kritēriji, vienkāršoti nosacījumi un vienādas iespējas iegūt ES fondu līdzekļus. Tikai pēc tam var runāt par atbalsta samazināšanu valstīm, kuras nav panākušas nekādu progresu. Man šķiet, ka tas ir pareizi, ja dažas dalībvalstis, kuras saskaras ar problēmām, darbojoties vienas pašas, tiek iesaistītas problemātisku jautājumu risināšanā tādās jomās, kurām ir ievērojama starptautiska nozīme.
Tādējādi Eiropas līdzekļi tiks piešķirti arī bagātākajām valstīm un to reģioniem ar mazāku IKP. Visbeidzot, kohēzijas politikas rezultātus ir arī jāvērtē, ņemot vērā radītās darba vietas. Tas ir arī rādītājs tam, kā šī politika sasaistās ar citiem politikas virzieniem un nodrošina pievienoto vērtību.
Elisabeth Schroedter
Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs! Ļoti maz ir runāts par Eiropas kohēzijas politikas nozīmi Eiropā. Tā ir Eiropas Savienības centrālā politika, jo tā savā būtībā satur kopā Eiropas Savienību. Tā simbolizē solidaritāti un nacionālā egoisma pārvarēšanu. Tas ir visiem reģioniem derīgs instruments. Tāpēc Eiropas Parlamentu uztrauc tas, ka šo solidaritātes mehānismu var paslepus vienkārši likvidēt. Tas neliecina par labu pārvaldību, ja Komisija slepeni izdod stratēģiskus dokumentus, nevis rīko atklātas debates par to, kā rīkoties tālāk ar solidaritātes mehānismu, saskaroties ar tādām lielām problēmām kā klimata pārmaiņas un demogrāfiskās izmaiņas, ņemot vērā stingros budžeta ierobežojumus.
Mums ir vajadzīga reforma, bet tai ir jārada patiesas pārmaiņas. Tai ir jārada ilgtspējīga attīstība reģionos. Tai ir jānodrošina, ka reģioniem tiek sniegts atbalsts projektu īstenošanai un tā nedrīkst būt lejupēja politika, kādu patlaban īsteno ar šā mērķdotāciju mehānisma palīdzību. Tā vietā mums, cieši sadarbojoties ar visiem dalībniekiem visos reģionos, ir jāizstrādā augšupējs process. Šis process mums ir zināms. Mums jau ir LEADER metode lauku rajonu attīstībai. Tā ir lieliska metode ilgtspējīgas attīstības veicināšanai un visu dalībnieku iesaistīšanai, lai nodrošinātu ļoti augstu vietējas pieņemamības līmeni. Tomēr mums ir vajadzīga Komisija, kurai pietiek dūšas, lai pateiktu "jā” solidaritātes mehānismam un "jā” reģioniem, kas paši lemj par savu attīstību, nevis atstāj to valstu valdību kompetencē.
Oldřich Vlasák
ECR grupas vārdā. - (CS) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Pašreizējā kohēzijas politika ir kā dzīvs organisms. Eiropa mainās, un atsevišķu valstu un grupu nostāja mainās neatkarīgi no šīs politikas. Diemžēl diskusijās par kohēzijas politikas nākotni pēc 2014. gada ir radies vairāk jautājumu nekā atbilžu.
Vai kohēzijas politika arī turpmāk galvenokārt būs vērsta uz Eiropas Savienības mazāk attīstītajiem reģioniem? Vai mums nākamajā periodā būs iespēja izveidot transporta un tehnisko infrastruktūru? Vai mums izdosies uzlabot dzīves kvalitāti un ietaupīt? Vai mums izdosies samazināt birokrātiju un pārmērīgo administrāciju, kas saistīta ar ES finansējuma piešķiršanu? Mēs ceram, ka tuvākajā laikā saņemsim saskaņotas atbildes uz šiem un citiem jautājumiem.
No turpmākās attīstības viedokļa es personīgi uzskatu, ka, pirmkārt, ir būtiski pareizi saskaņot vietējo varas iestāžu nozīmi Eiropas līdzekļu pārvaldībā un, otrkārt, novirzīt Eiropas līdzekļus mērķiem, kas atbalsta moderno tehnoloģiju izmantošanu. Tieši šīs divas jomas, kas apvienotas tā saucamajā Smart Cities jeb "viedo” pilsētu iniciatīvā, kura piedāvā iespēju atdzīvināt pašvaldības iestādes un vienlaikus sniedz iespēju uzņēmējdarbības nozarei krīzes laikā izmantot modernas sistēmas un "viedās” tehnoloģijas un izraisīt ekonomikas izaugsmi. Tas nenoliedzami ir iemesls, lai stratēģiskie ieguldījumi šajā jomā notiktu ne vien pašvaldību līmenī, bet arī dalībvalsts un pat ES līmenī. Automatizētās transporta sistēmas, kas var atbrīvot pilsētas no transporta sastrēgumiem, navigācijas atbalsta mehānismi, kas var vairot tūrismu pilsētās, un telepalīdzības sistēmas, kas ļauj vecākās paaudzes iedzīvotājiem ilgāk uzturēties pašu mājās, - tie visi ir ieguldījumi, kuriem jādod zaļā gaisma.
Ekonomikas krīzes dēļ mūsu debates par turpmāko kohēzijas politiku ir kļuvušas steidzamākas nekā jebkad agrāk. Šodien mums ir jāpadomā divreiz, pirms izlemt, kam novirzīt Eiropas līdzekļus.
Charalampos Angourakis
Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienības kohēzijas politika ne tikai nespēja mazināt reģionālo un sociālo nevienlīdzību, bet arī palīdzēja to saasināt. Statistikas dati bieži vien ir fiktīvi, jo Eiropas Savienība pati to pieļauj, un tāpēc tā radīja pagaidu atbalsta režīmu vairākiem reģioniem, no kuriem trīs atrodas manā valstī Grieķijā.
Kapitālistiskās sistēmas nevienmērīgas attīstības likums ir nepielūdzams, jo īpaši krīzes laikā, kad kontrasti iezīmējas vēl izteiktāk. Diemžēl prognozes 2013. gadam ir vēl ļaunākas attiecībā uz strādājošajiem, it īpaši mazāk attīstītajos apgabalos. Eiropas Savienības kohēzijas politika cenšas padarīt neskaidrāku šo pret vienkāršajiem ļaudīm vērsto politiku, lai uzpirktu cilvēku uzticību, maldinātu strādājošos un, vēl svarīgāk, nodrošinātu kapitāla rentabilitāti.
Centieni īslaicīgi nogludināt kontrastus starp plutokrātijas daļām, kas maldinoši nodēvēti par solidaritāti, tagad tiek aizvietoti ar konkurences noteikumiem un brīvo tirgu. Šie elementi ir sastopami arī Lisabonas stratēģijā un ES stratēģijā 2020. gadam.
Tas prasa jauna veida reģionālo un vietējo pārvaldību, kā to ierosina PASOK un Jaunās demokrātijas partijas Grieķijā, paplašinātu un tiešāku Eiropas Savienības atbalstu reģionālajām struktūrām un diferencētu teritoriālo sadarbību, kas sniegtos arī pāri valstu robežām. Mēs aicinām strādājošos noraidīt šo politiku.
Nobeigumā es gribētu izmantot savu uzstāšanās laiku, lai lūgtu jūs, priekšsēdētāja kungs, izmantot savu ietekmi, lai Eiropas Parlaments apmierinātu taisnīgās prasības, ko izvirzījuši strādājošie, kas protestē ielās.
John Bufton
EFD grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Attiecībā uz kohēzijas politiku pēc 2013. gada atklātībā nonākušais budžeta dokumenta projekts ar nosaukumu "Globālās Eiropas reformu programma” atklāj, ka, sākot ar 2013. gadu, ES finansējuma piešķiršana varētu pilnībā kļūt par valsts, nevis reģionu līmenī koordinētu pasākumu.
Minētais projekts atceļ reģionālā un vietējā līmeņa kontroli daudzlīmeņu pārvaldībā, iznīcinot kopīgās pārvaldības principu. Tā vietā, lai neatkarīgi darbotos pašreizējo struktūru ietvaros, attiecībā uz jauno budžetu ir pieņemta nozaru pieeja.
Priekšlikums ierobežot politiku valsts līmenī radītu situāciju, ka atbalsttiesīgās dalībvalstis pārvalda pārdali. Tas nozīmē ne vien to, ka faktiskie iemaksu veicēji zaudēs turpmāko atdevi no finansējuma, bet arī to, ka dalībvalstis, kas plāno pievienoties Eiropas Savienībai nākamajā paplašināšanās kārtā, iestātos Savienībā ar tādiem kohēzijas finansēšanas nosacījumiem, kādi visticamāk paliks spēkā arī nākamajā budžeta periodā.
Tādējādi tās valstis, kuras patlaban uzņemas Savienības finansiālā sloga lielāko daļu, piemēram, Apvienotā Karaliste, atskārtīs, ka tām ir jāfinansē arvien lielāks skaits atbalsttiesīgo dalībvalstu.
Vēl mazākam iesaistīto dalībnieku skaitam būs jāuzņemas vēl lielāks slogs, turklāt Apvienotā Karaliste var zaudēt savu kompensāciju. Es baidos, ka ar katru jaunu valsti, kas stājas rindā, lai pievienotos ES, Velsa pārliecināsies, ka tai tik ļoti nepieciešamais atbalsts tiek piešķirts jaunākām dalībvalstīm.
Nav brīnums, ka dažas Eiropas bagātākās valstis, piemēram, Norvēģija un Šveice, turas tālāk no Eiropas Savienības, zinot, ka tām būs jāfinansē to nabadzīgākās kaimiņvalstis. Bet Velsa nevar atļauties maksāt, neko nesaņemot pretī.
Šis solis pastiprina Eiropas Savienības pieaugošos centienus kļūt vēl integrētākai, centralizētākai un federālākai, bet iznīcina kohēzijas politikas reģionālo dimensiju, uz kuru pamatojas Eiropas Savienības apņemšanās atbalstīt teritoriālo kohēziju tā, lai ieguvējas būtu visas dalībvalstis.
Tā vietā Eiropas Savienība, kā vilks aitas ādā, paslepus atsakās no sadarbības un kompromisa par labu konsolidācijai.
Lai gan Eiropas iedzīvotājiem tika apgalvots, ka Eiropas Savienība ir pastiprinājusi lauksaimniecības saites un veicinājusi vienlīdzību, to pamatojot ar tirdzniecības sakaru paplašināšanu, arvien birokrātiskāko globālās Eiropas intrigu rezultātā lauksaimniecība un reģionālā attīstība aizvien vairāk atkāpjas nevēlamas, toties ambiciozas globālās stratēģijas priekšā, un tas veicina emigrāciju uz tādām valstīm kā Apvienotā Karaliste.
Lielāko ES budžeta daļu būs jāvelta šādām programmām uz reģionu, piemēram, Velsas, rēķina. Saskaņā ar ES struktūrfondu programmām 2007. - 2013. gadam pēdējie maksājumi projektiem tiks veikti 2015. gadā. Nav skaidrs, vai turpmākajās finansējuma piešķiršanas kārtās kāda daļa no ES finansējuma tiks piešķirta Velsai.
Tas, ka kohēzija bagātākajās valstīs varētu izzust pavisam, nemaz nerunājot par pārejas finansējumu, ir vēl lielāks slogs Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem.
Nevienlīdzīgās dalības maksas vietā būtu labāk izvēlēties ekonomikas attīstības finansēšanu pēc pašpietiekamības principa, dodot iespējas Apvienotajai Karalistei izvēlēties pašai.
ES budžeta pārskatā, kuru publicēs pavasarī, visdrīzāk, būs redzams, ka visas Eiropas valstis atzīst vajadzību palielināt aizņēmumu valsts sektorā. Šķiet aizvien ticamāk, ka Velsai pieejamais finansējums tiks būtiski samazināts.
Tas radīs samazinājumu programmu budžetos, mazāku ieguldījumu Velsas tautsaimniecībā un lielākus darba vietu zaudējumus saistībā ar programmu pārvaldību un projektu īstenošanu.
Tā vietā, lai maniem vēlētājiem radītu kādas priekšrocības, ES raidīs sānsitienu Velsas iedzīvotājiem, ja tie nolems izsist pamatu zem mūsu kājām. Velsai un Apvienotajai Karalistei piešķiramā finansējuma samazināšanas iespējamās sekas ievērojami ietekmēs gan mūsu valsti kopumā, gan arī lauksaimniecības nozari.
Ir pienācis laiks, lai Velsas un Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem būtu iespēja referendumā parādīt savas attiecības ar Eiropas Savienību un izlemt, vai turpmāk viņi vēlas būt Vestminsteras vai Briseles pārvaldībā.
Markus Pieper
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Iedomāsimies uz brīdi Eiropas reģionus bez Eiropas reģionālās politikas. Daudzās pilsētās un lauku reģionos trūktu izlēmības, kas pamudinātu uz strukturālām pārmaiņām. Pierobežas reģioni ar savām problēmām, kas saistītas ar pārrobežu darba ņēmējiem un pārrobežu infrastruktūru, vienkārši netiktu ņemti vērā. Sociālā politika vairs nevarētu gūt labumu no Eiropas ieguldījumiem izglītības un nodarbinātības politikā. Vidējiem uzņēmumiem neļautu veiksmīgi iesaistīties starptautiskajos tīklos.
Bez Eiropas reģionālās politikas reģionos vairs nebūtu vērojamas kopienas. Tāpēc mums ir ļoti nepatīkami saņemt signālus no Komisijas, tostarp priekšlikumus sociālajām programmām, kuros nav paredzēts struktūrfondu atbalsts. Tādējādi Komisija radītu sociālo monopolu bez reģioniem vai izraisītu prasību subsīdiju politiku attiecināt tikai uz vājāko sabiedrības daļu. Tas savukārt nozīmētu, ka mēs pilnībā aizmirstu par Eiropas kontekstu un atgrieztos pie atkārtotas nacionalizēšanas.
Neatkarīgi no tā, vai Komisija tagad ir vai nav padarījusi šos dokumentus publiski pieejamus, Eiropas Parlaments neatbalstīs ierosināto reģionālo politiku bez reģioniem. Tas nenozīmē, ka mēs norobežojamies no idejas par reformu. Jaunos izaicinājumus vides, enerģētikas politikas vai demogrāfisko izmaiņu jomā ir jāiekļauj mūsu pastāvošajās subsīdiju struktūrās. Es arī atbalstu to, lai reģioniem sniegtais Eiropas ieguldījums būtu vienkāršāk izvērtējams.
Mums ir arī jānosaka stingrākas sankcijas tām dalībvalstīm, kuras regulāri nespēj pierādīt, ka tās pienācīgi pārvalda piešķirtos līdzekļus. Līdzfinansējums, kas vairāk vērsts uz reģioniem, vairāk kredītu, lielāka pārredzamība un efektivitāte - šādus priekšlikumus mēs vēlētos redzēt attiecībā uz kohēzijas politikas reformu. Mēs atbalstīsim šādus priekšlikumus, bet mēs cīnīsimies pret visiem mēģinājumiem iznīcināt reģionālo politiku. "Jā” reformām, "nē” atkārtotai nacionalizēšanai!
Georgios Stavrakakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es piekrītu deputātiem, kuri uzstājās iepriekš, un arī es vēlētos norādīt, ka mēs nevaram pieņemt kohēzijas politiku pēc 2013. gada, jo tā, pirmkārt, ar tādiem priekšlikumiem kā 2. mērķa (konkurētspēja) likvidēšana radīs nevienlīdzību reģionu starpā; otrkārt, tajā tiks ietverta politikas atkārtota nacionalizēšana un, treškārt, vietējās iestādes netiks iesaistītas Kopienas politikas virzienu plānošanā un īstenošanā.
Gluži pretēji, mēs redzam kohēzijas politiku pēc 2013. gada, kurā tā vēl aizvien būs kopējā Eiropas politika, ko piemēro visiem Eiropas Savienības reģioniem, kurai arī turpmāk būs pietiekams finansējums mērķu sasniegšanai un vienkāršoti piemērošanas noteikumi, tādējādi gūstot vēl lielāku pievienoto vērtību.
Mani dara bažīgu dokumenta par stratēģiju 2020. gadam saturs, jo tajā nav atsauces uz kohēzijas politiku, kas ir vispiemērotākais instruments Lisabonas mērķu sasniegšanai. Patiesībā liela kohēzijas politikas daļa jau ir veltīta šo mērķu sasniegšanai, un tā pierādīs savu pievienoto vērtību. Tāpat būtisks kohēzijas politikas nozīmīguma pierādījums ir tas, ka šī politika ir bijusi Eiropas ekonomikas atveseļošanas plāna virzītājspēks.
Mums ir viena attīstības politika, viena solidaritātes politika, viena politika visiem Eiropas iedzīvotājiem, neņemot vērā, kurā Eiropas Savienības reģionā tie dzīvo. Tomēr Eiropas Komisija diemžēl to aizmirst vai neņem vērā, un iesniedz priekšlikumus, kas maina kohēzijas politikas veidu un principus. Bet jūs varat būt droši, ka mēs izmantosim visas iespējas, lai Komisijai to atgādinātu.
Michael Theurer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Finansējums reģioniem un struktūrfondi veido daļu no mūsu praktiskās ekonomikas politikas un padara Eiropu redzamāku. Reģionu pašvaldībās un pilsētās cieši sadarbojas dažādi dalībnieki. Tāpēc mums ir jāsaglabā šī integrētā pieeja attiecībā uz visu Eiropas Savienību.
Es aicinu Komisiju pievērst lielāku uzmanību mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un turpmākajā kohēzijas politikā vairāk iesaistīt pilsētas un pašvaldības. Turpmāk mums noteikti būs jāiegulda infrastruktūrā, bet vissvarīgākais ir tas, ka mums ir jānodrošina mazajiem un vidējiem uzņēmumiem inovāciju un tehnoloģiju tālāknodošana. Nākotnē mums būs arī jāļauj subsidēt darba vietas. Tie ir ļoti būtiski jautājumi, izvēloties jaunu struktūrpolitikas un kohēzijas politikas virzienu Eiropas Savienībā.
François Alfonsi
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa uzskata, ka kohēzijas politika veido pamatu vienam no ES politikas pamatvirzieniem - solidaritātei. Eiropa kļūst stiprāka ar katru reizi, kad tiek izrādīta Eiropas solidaritāte. Tas mums ir ļoti svarīgi.
Mūsuprāt, Eiropas Komisijai ir jāintegrē šādi principi. Pirmkārt, tā kā teritoriālā kohēzija ir politikas prioritāte , tai vajadzētu būt arī budžeta prioritātei.
Otrkārt, reģions ir piemērots līmenis partnerībai reģionālās attīstības politikas jomā. Šīs politikas nodošana dalībvalstu kompetencē mums nav pieņemama.
Treškārt, kohēziju ir jāizmanto arī, lai mazinātu nopietnākās ekonomiskās un sociālās atšķirības teritorijā par labu trūcīgākajiem pilsētu rajoniem vai lauku rajoniem, kas nonākuši grūtībās vai saņem ļoti maz pakalpojumu strukturālo nepilnību dēļ, kā tas ir, piemēram, salās.
Visbeidzot, visu ES reģionu tiesības saņemt kohēzijas politikas atbalstu ir jāizvērtē katrā gadījumā atsevišķi, protams, atbilstīgi to labklājības līmenim, bet Eiropas Savienībai ir jāsniedz savs ieguldījums, ja kohēzijas politika ir apdraudēta.
Cornelia Ernst
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Šīs ir nopietnas debates par Eiropas Savienības būtību. Ir jāizdara izvēle starp tirgu un sociālo politiku. Pašreizējais Komisijas redzējums par kohēzijas politikas nākotni nav pieņemams. Struktūrfondus vajag spēcināt, nevis vājināt. Eiropai ir jādara vairāk nevis mazāk, lai pārvarētu ekonomiskās un sociālās atšķirības attīstībā. Es teikšu pavisam atklāti, ka pat daļēja pašreizējās kohēzijas politikas atstāšana dalībvalstu kompetencē nopietni ietekmētu mazāk attīstītos reģionus, tostarp Vācijā, it īpaši Austrumvācijā. Pēc Eiropas Savienības pēdējās paplašināšanās kārtas atšķirības reģionu starpā Eiropas Savienībā ir palielinājušās.
Turklāt man ir īpaši svarīgi, lai tiktu atzītas sociālekonomiskās prasības reģionos, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju pārsniedz atbilstības slieksni finansējuma saņemšanai, kas ir 75 % no ES vidējā rādītāja. Pēkšņa subsidēšanas pārtraukšana pēc 2013. gada šiem reģioniem būtu postoša.
Protams, ir ļoti svarīgi, lai Eiropas Savienība palielinātu īpašās subsīdijas pilsētām, jo tām ir vislielākais potenciāls ekonomikas un finanšu jomā, tā kā pilsētas krīzes dēļ ir cietušas īpaši smagi.
Es vēlētos pateikt vēl pāris vārdu par pierobežas reģioniem. Būdama Parlamenta deputāte no Austrumvācijas, es zinu, ka mums ir jāveic ieguldījumi, un te vēl ir daudz darāmā. Es ļoti raizējos, ka šajā saistībā Komisija mūs pievils.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs, jūs droši vien jau būsiet dzirdējis, ka Reģionālās attīstības komitejas locekļu vidū valda liels apjukums un satraukums, jo kopš oktobra ir nācis klajā tā saucamais slepenais Komisijas dokuments. Šajā dokumentā ietverts projekts budžeta reformai laikposmam no 2013. līdz 2020. gadam, kurā paredzēta pilnīga taktikas maiņa. Sākotnēji uz reģioniem orientētais budžets ir aizstāts ar nozaru pieeju.
Jaunais projekts ļoti ierobežo subsidiaritātes principus un daudzlīmeņu pārvaldību, un tas ir pretrunā Lisabonas stratēģijai. Konkrētāk, projektā ietverti plāni atteikties no 2. mērķa jeb, citiem vārdiem sakot, no konkurētspējas un nodarbinātības politikas. Tā kā 2. mērķa reģioni atrodas katrā dalībvalstī, tas nenoliedzami negatīvi ietekmēs divas trešdaļas ES reģionu. Šis neveiksmīgais priekšlikums tiek attaisnots, pamatojoties uz to, ka atšķirības valstu līmenī starp jaunajām - citiem vārdiem sakot, nākotnes - dalībvalstīm un Rietumeiropu ir tik lielas, ka rodas vajadzība pēc jaunas budžeta politikas. Ņemot vērā finanšu krīzi, tiek apgalvots, ka tas varētu būt ekonomikas veicināšanas veids.
Man šķiet, ka tas ir acīmredzami, ka šajā priekšlikumā paredzēta iespējamā Turcijas pievienošanās. Mēs zinām, ka būs vajadzīgs lielāks finansējums, un šis ir plānošanas veids, lai nodrošinātu pietiekama finansējuma pieejamību to milzīgo izmaksu segšanai, kas būs saistītas ar pievienošanos.
Tomēr es vēlos skaidri pateikt, ka reģionālajā līmenī kohēzijas politikas panākumi ir atkarīgi no tās pietuvināšanās vietējām ekonomikas problēmām. Tādējādi līdzekļi tiks ieguldīti tikpat saprātīgi un efektīvi kā līdz šim. Ja netiks iekļauts reģionālais komponents, ekonomikas krīzi nebūs iespējams pārvarēt.
Mani nepārliecināja Barroso kunga atbilde uz Hübner kundzes atklāto vēstuli, kurā viņa pauda bažas, un tāpēc es ceru drīzumā sagaidīt konkrētu paziņojumu.
Alain Cadec
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mūsu grupa nepārprotami atbalsta spēcīgu un pietiekami finansētu kohēzijas politiku, kas var veicināt Eiropas reģionu konverģenci. Patiesi, mēs uzskatām, ka šajā politikā jāveic reformas un uzlabojumi, lai padarītu to efektīvāku. Mums, Parlamentam un Eiropas Komisijai, ir kopīgi jāizstrādā šī politika pēc iespējas pārskatāmāk.
Es atzinīgi vērtēju to, ka Parlamenta Reģionālās attīstības komiteja veido darba grupu saistībā ar turpmāko kohēzijas politiku. Šīs politikas budžeta laikposmam pēc 2013. gada un nākotnes mērķu apspriešanā ir jāiesaista visi attiecīgie dalībnieki: dalībvalstis, reģioni, Eiropas Komisija un Parlaments. Nav iedomājami vājināt vai pat likvidēt reģionālo un vietējo līmeni, kas piešķir jēgu šai politikai. Šobrīd valda liela neskaidrība par kohēzijas politikas nākotni, it īpaši attiecībā uz finansējumu. Pašreizējās finanšu sistēmas termiņa beigas ir tikpat neskaidras kā finanšu plāna reforma. Jāpatur prātā, ka ir ļoti svarīgi saglabāt stabilitāti šīs politikas finansēšanā. Tāpat ir būtiski noraidīt visas idejas par kohēzijas politikas atkārtotu nacionalizēšanu, jo tādējādi reģioni zaudētu iespēju izvēlēties struktūrfondu sadalījuma veidu un tiktu iznīcināta šīs politikas reģionālā dimensija.
Komisāra kungs, mēs sagaidām nepārprotami aktīvāku Komisijas rīcību saistībā ar Baltās grāmatas par teritoriālo kohēziju izstrādāšanu. Runājot par šo līdzekļu sadali, mēs nevēlamies egalitārismu, bet finanšu taisnīgumu, un mēs to vēlamies apvienojumā ar saskanīgu attīstību, kas pamatota uz atziņām un situācijām, kas katrā teritorijā ir atšķirīgas. Kohēzijas politikai ir jābūt vērstai ne tikai uz visnabadzīgākajiem reģioniem, bet uz visiem Eiropas reģioniem, tostarp aizjūras reģioniem.
Ir ļoti būtiski, lai Parlamentam būtu skaidri norādīti vietējie kontaktpunkti. Tā ir cena - vienīgā cena -, kas jāmaksā, lai Eiropas struktūrfondi tiktu sadalīti godīgi un lietderīgi.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Vispirms es vēlētos sveikt visas sociālās organizācijas, kas atrodas Kopenhāgenā, cerot uz mūsu planētas nākotnei un nākotnes globālajai kohēzijai labvēlīgu rezultātu.
Mums ir jāaizstāv kohēzijas politika kā nesatricināma Kopienas politika pret atkārtotas nacionalizēšanas mēģinājumiem. Tas ir svarīgi ne tikai tāpēc, ka kohēzijas politika tieši ietekmē kohēzijas attīstību mūsu reģionos un dalībvalstīs, bet arī tās pievienotās vērtības dēļ attiecībā uz stratēģisko plānošanu, finanšu stabilitāti un Eiropas projekta redzamību.
Tajā pašā laikā ir svarīgi paturēt prātā, ka reģioniem ir būtiska nozīme kohēzijas politikā, un tā tam arī ir jābūt. Decentralizēta un laba pārvaldība dažādos līmeņos ir ļoti svarīga, lai nodrošinātu reģionālās attīstības politikas panākumus.
Pārejas mehānismu izveidošana nodrošina vienmērīgu pāreju šajos reģionos un valstīs, kurās saskaņā ar tā saucamo konverģences mērķi tiek pakāpeniski samazināts atbalsts, un Kohēzijas fonds, manuprāt, ir vēl viens jautājums, kas rada bažas. Tas pats attiecas uz to Eiropas reģionu attīstību, kuriem nākas pārvarēt dabas radītās grūtības, kā arī uz pierobežas reģionu īpatnībām.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs! Mēs esam ļoti noraizējušies par norisēm, kas saistītas ar budžeta reformu, it īpaši attiecībā uz strukturālo un kohēzijas politiku.
Krīzes laikā, kuram raksturīga izteikta sociālā nevienlīdzība un reģionālā asimetrija, struktūrpolitika un kohēzijas politika ir efektīvas ekonomiskās un sociālās kohēzijas pamatfaktors. Tas nozīmē, ka šajā jomā tiek saglabāti noteikti mērķi un Kopienas lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas izmaksas netiek nacionalizētas, jo tas kaitētu mazāk attīstītajām valstīm un reģioniem, kā arī attālākajiem reģioniem.
Tomēr ir vairākas pazīmes, ka kohēzijas koncepcija tiek apdraudēta vēl vairāk, gan cenšoties panākt, lai tā ietvertu un finansētu visas darbības un dalībniekus, kas nav saistīti ar kohēzijas mērķiem - it īpaši Eiropas Savienības stratēģiju 2020. gadam un klimata pārmaiņu politiku -, gan mainot atbilstības un pārvaldības kritērijus. Tāpēc debates par kohēzijas politiku pēc 2013. gada ir ļoti vajadzīgas. Mēs ceram saņemt skaidras atbildes par labu patiesai ekonomiskās un sociālās kohēzijas politikai.
Nuno Teixeira
(PT) Priekšsēdētāja kungs, komisāra kungs, dāmas un kungi! Mums ir steidzami vajadzīgas debates par Kopienas budžetu un tā ilgtspējīguma un pārredzamības turpmāku uzlabošanu. Finanšu programma laikposmam pēc 2013. gada ir jāizstrādā, pamatojoties uz solidaritāti un teritoriālo kohēziju. Šīs ir ļoti svarīgas vērtības tādiem reģioniem kā Madeira, kas saskaras ar pastāvīgām grūtībām, un tādēļ tiem vajadzīgs pastāvīgs atbalsts.
Es gribētu iepazīstināt jūs ar dažām idejām, kuras, manuprāt, vienmēr vajadzētu ņemt vērā, domājot par mūsu kohēzijas politiku. Komisija ir vairākkārt minējusi dažus, manuprāt, būtiskus aspektus, piemēram, to, ka šai politikai ir jābūt elastīgākai, vienkāršākai, efektīvākai un vairāk vērstai uz rezultātu gan pēc būtības, gan īstenošanas gaitā. Tomēr daži jautājumi manī izraisa bažas, it īpaši saistībā ar attālāko reģionu vajadzībām. Šajā saistībā es gribētu pateikt trīs īsas piebildes.
Pirmkārt, pašreizējai reģionālajai pieejai ir jāpiešķir prioritāte pār alternatīviem kritērijiem, piemēram, nozarēm ar augstu pievienoto vērtību. Šādas izmaiņas varētu apdraudēt 2. mērķi, kas šobrīd ir izdevīgs aptuveni divām trešdaļām Eiropas reģionu, kā arī iespējami neefektīvs reģionos ar ļoti specifiskām ekonomikas programmām un konkurences priekšrocībām.
Otrkārt, es uzskatu, ka kohēzijas politikā ir svarīgi saglabāt ģeogrāfiskā tuvuma kritēriju. Prioritāte vēl aizvien būtu piešķirama struktūrfondu sadalījumam un pārvaldībai, ņemot vērā reģionālo, nevis dalībvalstu vai pat centralizētu Eiropas aspektu.
Kā trešo un pēdējo, bet ne mazāk svarīgo jautājumu es gribētu uzsvērt Lisabonas līguma 349. pantu, kurā paredzēts veltīt īpašu uzmanību attālākajiem reģioniem attiecībā uz struktūrfondu pieejamību, jo šo reģionu ekonomisko un sociālo situāciju sarežģī pastāvīgi un specifiski ierobežojumi un raksturīgās iezīmes, kas izpaužas kā pastāvīgas grūtības, un tāpēc tiem vajadzīgs pastāvīgs atbalsts.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Kohēzijas politika šodien sniedz ieguldījumu ceļu un dzelzceļu infrastruktūras attīstībā galvenokārt jaunajās dalībvalstīs. Pateicoties kohēzijas politikai ir radītas daudzas jaunas darba vietas un, nav šaubu, ka dažu nākamo gadu laikā to būs vēl vairāk. Ļoti svarīgi ir arī ieguldījumi, kas saistīti ar vides aizsardzību.
Vērtējot līdzšinējo politiku un tās efektivitāti, vajadzētu atbildēt uz šādu jautājumu: kas notiks pēc 2013. gada? Eiropas Parlamenta uzdevums ir skaidri pateikt, ka trūkst vienprātības attiecībā uz kohēzijas politikas racionalizēšanu. Kohēzijas politikai pēc 2013. gada papildus tradicionālajiem pasākumiem un mehānismiem ir jāatbalsta pētniecība, zinātne, attīstība, novatorisms, darba vietu radīšana un globālās sasilšanas ierobežošana. Kohēzijas politikā ir vairāk jāiekļauj arī lauku rajoni. Ir svarīgi, lai kohēzijas politika tiktu īstenota, pamatojoties uz reģioniem un makroreģioniem.
Tamás Deutsch
(HU) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es vēlētos īsi izteikties par trīs jautājumiem: tiesību un statusa vienlīdzība, slepenība un, visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi - lauku attīstības nozīme. Divdesmit gadus pēc Berlīnes mūra krišanas un 20 gadus pēc tam, kad Rumānijas revolūcijas sākumā Transilvānijas pilsētā Timišoarā (Timişoara) mūsu kolēģis, deputāts László Tőkés, sarāva klusēšanas važas, ir vairākkārt uzsvērts, ka 21. gadsimtā Eiropas Savienībā vairs nav veco un jauno dalībvalstu, bet ir vienota Eiropas Savienība. Es pilnībā piekrītu šim apgalvojumam, kas, nenoliedzami, ir ļoti vispārīgs, tomēr es uzskatu, ka ir svarīgi, lai tas neizrādītos tikai viens no simboliskajiem lēmumiem, bet tiktu ņemts vērā, ikdienā īstenojot kohēzijas politiku, kas ir Eiropas Savienības vissvarīgākais kopējās politikas virziens.
Ja Eiropas Savienības dalībvalstīm ir vienādas tiesības un statuss, tad ir neiedomājami, ka kohēzijas politika ir jāreformē tā, ka tās Eiropas Savienības dalībvalstis, kas pievienojušās 2004. un 2007. gadā, jaunajā kohēzijas politikā ir zaudētājas. Šāda reforma ir vienkārši neiedomājama. Otrais jautājums ir par slepenību. Tas ir nožēlojami, ka Eiropas Komisija vai nu sniedz kādus bezjēdzīgus paziņojumus par kohēzijas politikas nākotni, vai nepasaka šajā jautājumā pilnīgi neko. Būdams Eiropas Parlamenta deputāts un attiecīgās Eiropas Parlamenta komitejas loceklis, es ceru, ka Eiropas Komisija pieņems skaidru un nepārprotamu nostāju šajos jautājumos.
Pēdējais, bet ne mazāk svarīgs jautājums, par ko vēlos runāt, ir lauku attīstība. Esmu pilnīgi pārliecināts, ka lauku attīstībai arī turpmāk jābūt nozīmīgam kohēzijas politikas aspektam. Lauku attīstības politikai ir jāpiešķir pietiekami resursi. Pamatojoties uz Eiropas Pašvaldību un reģionu padomes formālo nostāju, manuprāt, mums ir svarīgi apsvērt iespēju iekļaut lauksaimniecības attīstības politiku kohēzijas politikā laikposmam pēc 2013. gada.
Luís Paulo Alves
(PT) Kohēzijas politika ir Eiropas Savienības galvenais instruments, lai nodrošinātu, ka visiem Eiropas iedzīvotājiem ir vienādas izredzes uz panākumiem, neatkarīgi no tā, kur viņi dzīvo. Tā sniedz nepārprotamu ieguldījumu Eiropas piederības sajūtas radīšanā un ir viena no veiksmīgākajām un efektīvākajām Eiropas attīstības politikas jomām.
Komisāra kungs, es nevaru slēpt satraukumu par nu jau slaveno Komisijas neoficiālo dokumentu un tajā ietvertajiem priekšlikumiem. Mums nav pieņemama kohēzijas politikas atkārtota nacionalizēšana, kas faktiski nozīmētu šīs politikas beigas, ja tās efektivitāte ir atkarīga no katras dalībvalsts labklājības. Es patiesi ceru, ka Komisija atteiksies no šīs ieceres reizi par visām reizēm.
Kā jūs zināt, komisāra kungs, līguma jaunajā 349. pantā noteikts, ka Eiropas politikai jābūt piemērotai attālāko reģionu īpatnībām, it īpaši, lai mazinātu to nepilnības un arī lai izmantotu to iespējas. Ko jūs mums ieteiksiet attiecībā uz turpmāko stratēģiju attālākajiem reģioniem, ko Komisija plāno publicēt 2010. gadā?
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Tāpat kā mani kolēģi, arī es esmu noraizējies par dažām tendencēm, kas iezīmējas iekšējā dokumentā, kas, starp citu, nesen kļuva pieejams. Joma, kas manī raisa vislielākās bažas, ir priekšlikums neizvirzīt par prioritāti mērķus, kas saistīti ar konkurētspēju.
Šie mērķi ir bijuši būtiski lauku un reģionālajai attīstībai - it īpaši, lai izveidotu tehnoloģiju parkus, kuri ir palīdzējuši virzīt pārdomātu ekonomiku un kuri nākotnē būs vajadzīgi vēl vairāk.
Tie ir arī palīdzējuši veicināt kohēziju reģionos un reģionu starpā. Es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi apzināties, ka reģionos ir ļoti liela nabadzības intensitāte. To ne vienmēr atzīst, un es domāju, ka kritērijs visu pamatot ar valstu IKP ir nepareizs. Uzsvars ir vairāk jāliek uz pirktspēju, un, nenoliedzami, pirktspēja dažos reģionos ir krietni mazāka, nekā vidēji valstī.
Es ceru, ka šie jautājumi tiks risināti nākamajā Baltajā grāmatā, kā arī tiks izskatītas iespējas, kas slēpjas sinerģijā starp pētniecību, jauninājumiem un reģionālo attīstību.
Es, tāpat kā mans kolēģis, arī varētu būt noraizējies par lauku attīstības politiku - lai gan tā nav daļa no kohēzijas politikas un vairāk atbilst kopējai lauksaimniecības politikai (KLP) -, tomēr tajā pašā laikā ir ļoti svarīgi necensties par katru cenu to iekļaut turpmākajos priekšlikumos, jo lauku attīstība un īpaši ģimenes saimniecības ir ļoti būtiskas sabiedrības sociālajā infrastruktūrā.
Noslēgumā es tikai vēlos pateikt, ka ir jādara vairāk krāpšanas apkarošanas jomā. Es zinu, ka pēdējo gadu laikā ir vērojami uzlabojumi, tomēr mums jānodrošina, lai ES piešķirtie līdzekļi tiktu iztērēti paredzētajiem mērķiem, tādējādi sniedzot labākas iespējas visiem Eiropas Savienības iedzīvotājiem.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Podkarpacie reģionā, kuru es pārstāvu, dzīvo brīnišķīgi, mērķtiecīgi un centīgi cilvēki; tā ir vieta, kur darbojas daudzi enerģiski uzņēmumi. Šajā reģionā parādās jaunas iniciatīvas, piemēram, "Aviācijas ieleja”, bet tajā pašā laikā Podkarpacie ir viens no visvājāk attīstītajiem apgabaliem Eiropas Savienībā. Mūsu problēmas rada nevis nevēlēšanās rīkoties, bet gan strukturālie un infrastruktūras ierobežojumi, kurus mēs cenšamies novērst ar dažādu programmu palīdzību. Es vēlētos uzsvērt, ka mēs necenšamies lūgt žēlsirdības dāvanas, bet gan atbalstu mūsu iniciatīvām. Arī mēs vēlamies Eiropas ekonomikas konkurētspējas pieaugumu un risinājumus klimata aizsardzībai.
Tomēr mēs arī vēlamies, lai finansēšanas prioritātes tiktu mainītas pakāpeniski, nevis pēkšņi, jo tas nozīmētu, ka vājākajiem reģioniem nāktos par sevi parūpēties pašiem. Tas ir ļoti svarīgi, ka kohēzijas politika tiek īstenota reģionos, jo šāds risinājums ir visefektīvākais. Es arī gribētu atzīmēt, ka kohēzijas politika sniedz ļoti svarīgu vēstījumu iedzīvotājiem. Tā pierāda, ka Eiropa ir vienota un ka ir vērts piedalīties šajā īpašajā projektā.
Sabine Verheyen
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Reģionu strukturālais finansējums ir svarīgs instruments Eiropas integrācijai, un iedzīvotāji daudzos reģionos 2. mērķa finansējumu agrāk īpaši uzskatīja par dzinuli vietējai strukturālai un ekonomikas attīstībai. Tas ir svarīgs līdzeklis strukturālo pārmaiņu pārvaldībai reģionos un pašvaldību teritorijās.
Tas ļauj iedzīvotājiem klātienē iepazīties ar Eiropu, jo finansējumam ir ietekme vietējā līmenī. Tomēr, lai finansējums tiktu izmantots ilgtspējīgi un efektīvi, mums ir vajadzīgas vienkāršākas, skaidrākas un pārredzamākas struktūras un labāka kohēzijas fondu kontrole. Kohēzija vai sociālās un ekonomiskās attīstības konverģence ir galvenais ES mērķis, tāpēc turpmāk ir svarīgi šo instrumentu stiprināt, nevis vājināt.
Attiecībā uz kohēzijas politiku Eiropā ir vajadzīga lielāka skaidrība, pārskatāmība un efektivitāte. Atsevišķām dalībvalstīm arī ir jāuzņemas atbildība šajā jomā. Tādēļ ir svarīgi saglabāt finansējuma sistēmas papildināmības principu. Mēs nevēlamies, lai strukturālais finansējums tiktu atkārtoti nacionalizēts. Tādēļ es gribētu lūgt Komisiju apmierināt šīs prasības saistībā ar finansējuma kritērijiem 2013. gadam.
Derek Vaughan
Priekšsēdētāja kungs! Iespējams, ka Velsa ir vispozitīvākais Eiropas apgabala piemērs Apvienotajā Karalistē, un tas ir tāpēc, ka visas kopienas, gandrīz katra persona un daudzas organizācijas saņem ES finansējumu, ko iepriekš sauca par 1. mērķi, bet tagad par konverģences finansējumu.
Tāpēc es uzskatu, ka Komisijas ierosinātā priekšlikuma īstenošanai būtu nopietnas politiskas sekas tādos apgabalos kā Velsa. Tas šajos reģionos nenoliedzami izraisītu arī nopietnas sekas ekonomikas, finanšu un sociālajā jomā.
Tāpēc es uzskatu, ka ir ļoti svarīgi, lai visi Parlamenta deputāti mudinātu Komisiju iesniegt priekšlikumus, kas ir mums pieņemami - es runāju par priekšlikumiem, kas padarītu struktūrfondus pieejamus visiem atbalsttiesīgajiem reģioniem visā Eiropā -, un arī nodrošināt, lai tiem apgabaliem, kas vairs nav tiesīgi saņemt konverģences finansējumu pēc 2013. gada, turpmāk tiktu piešķirts pārejas statuss.
Priekšsēdētājs
Gollnisch kungs, jūs beidzot esat ieradies. Es došu jums vārdu, bet jums būs atvēlēta tikai viena minūte.
Bruno Gollnisch
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Katrā ziņā es ļoti uzmanīgi noklausījos visu deputātu runas. Manuprāt, no šīm runām izriet divi galvenie jautājumi. Pirmais ir par noslēpumainības auru, kas apvij Komisijas mistisko neoficiālo dokumentu, un tāpēc mēs ar nepacietību gaidām Komisijas paskaidrojumus.
Otrais jautājums ir par diezgan savādo nostāju, ka teritoriālās kohēzijas politika tiek acīmredzami definēta no jauna, pamatojoties uz pilnīgi jaunām prioritātēm, kurām ir ļoti maz kopīga ar kohēziju. Es galvenokārt runāju par ārpolitiku, kas, kā mēs labi zinām, ir Augstā pārstāvja prioritāte, bet kura ir ievērojami mazāka prioritāte šajā jomā.
Diemžēl kopējā lauksaimniecības politika lielā mērā jau ir ziedota tirgus konjuktūrai. Tāpēc mēs uzskatām, ka būtu ļoti noderīgi, ja Komisija mums sniegtu skaidrāku priekšstatu par tās turpmākajiem mērķiem. Nobeigumā pateikšu, ka globālā sasilšana, manuprāt, neattiecas uz kohēzijas politiku.
Alfredo Pallone
- (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Līdzīgi kā citi deputāti, arī es esmu noraizējies. Esmu pilnībā pārliecināts, ka nedaudz pozitīvākās IKP pieauguma tendences, kas plānotas 2010. gadā, neiezīmēs pašreizējās ekonomiskās krīzes beigas. Mēs varēsim par to spriest tikai tad, kad nodarbinātības rādītāji atgriezīsies pirmskrīzes līmenī. Saskaņā ar visoptimistiskākajām prognozēm, tas varētu notikt 2010. gada laikā.
Šajā saistībā ir jāīsteno ieguldījumu politika, un stratēģiskā ziņā ir būtiski saglabāt 2. mērķi vai līdzīgu mērķi, jo tas ir efektīvs instruments, lai palīdzētu mūsu reģioniem pārvarēt krīzi. Itālijas un daudzu citu Eiropas valstu interesēs ir saglabāt 2. mērķi, jo tas apmierina būtiskas vajadzības - attīstīt mazāk attīstītos reģionus un veicināt attīstītāko reģionu konkurētspēju.
Vai jūs, komisāra kungs un priekšsēdētāja kungs, ņemot vērā šos argumentus, nedomājat, ka atteikšanās no atbalsta sniegšanas nodarīs lielu kaitējumu Itālijas, Eiropas, Vidusjūras un arī citiem reģioniem?
Evelyn Regner
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Visi deputāti, kuri uzstājās, vai vismaz vairums no tiem, runāja par Eiropas sociālo modeli, bet tas ir nepietiekami atspoguļots ES budžetā vai kohēzijas politikā. Tāpēc es vēlētos redzēt neatkarīgu Eiropas Sociālo fondu (ESF), kas ir nošķirts no Eiropas struktūrpolitikas. ESF ir jāpadara elastīgāks, un tam jāpiešķir lielāks finansējums. Tāpat ir jābūt iespējai palielināt finansējumu, kas pieejams septiņu gadu finanšu periodā.
Nošķirot sociālo fondu no struktūrpolitikas, būs iespējams piešķirt pietiekamu finansējumu tiem reģioniem, kuri nav ekonomiski neattīstīti, un tādējādi Eiropas struktūrfondu politikā tiem lielā mērā nav bijusi pievērsta uzmanība. Tāpēc ESF ir jāizmanto lietderīgāk, lai novērstu problēmas darba tirgū, proti, augsto bezdarba līmeni, sieviešu nodarbinātības zemos rādītājus, jauniešu tendenci priekšlaicīgi pamest mācības skolā un zemo tālākizglītības līmeni.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es uzskatu, ka mūsu parlamentārā komiteja ir pieņēmusi ļoti svarīgu lēmumu šīs dienas debatēm, kas ir izvērtušās ļoti interesantas un kurās ir izvirzīts daudz jautājumu un ļoti svarīgu aspektu ne vien saistībā ar efektīvu kohēzijas politiku pēc 2013. gada, bet arī saistībā ar Eiropas Savienības būtību.
Es gribētu uzsvērt, ka šīs debates notiek un bažas tiek paustas laikā, kas Eiropas Savienībai ir ļoti savāds. No vienas puses, mēs esam panākuši pozitīvu virzību ceļā uz saskaņošanu ar Lisabonas līgumu, bet, no otras puses, mēs vēl aizvien izjūtam nepieredzētās starptautiskās finanšu krīzes sekas, kas liek mums saprast, cik liela nozīme ir Eiropas Savienības solidaritātei, sniedzot atbalstu iekšējam tirgum un kohēzijai.
Es gribētu uzdot Eiropas Komisijai divus jautājumus, kas uztrauc Eiropas Parlamentu un par kuriem es raizējos tāpat kā citi deputāti. Pirmkārt, vai attiecībā uz Kopienas kohēzijas politikas atkārtotu nacionalizēšanu jūs plānojat iesniegt kādus novatoriskus priekšlikumus, kurus mēs ar prieku pieņemtu, un, otrkārt, kas notiks ar 2. mērķi, jo tieši šis mērķis ir vajadzīgs, lai veicinātu konkurētspēju ne tikai atsevišķās jomās, bet arī visā Eiropas tirgū.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es uzskatu, ka Parlamenta un Eiropas Savienības uzdevums ir radīt tādus pamatnosacījumus, kas nodrošinātu visu dalībvalstu iedzīvotājiem iespējami labākos dzīves apstākļus reģionos, kuros tie dzīvo. Tomēr visā Eiropā šie nosacījumi krasi atšķiras. Tāpēc mums ir vajadzīga stingra un atbilstīgi finansēta kohēzijas politika.
Mums ir strikti jānoraida visi priekšlikumi, kuru nolūks ir novirzīt mūs no izvēlētā ceļa, un šodien mēs dzirdējām, ka daži šādi priekšlikumi ir izteikti. Mums nav vajadzīga atkārtota nacionalizēšana. Mums ir vajadzīgi finansēšanas instrumenti visiem Eiropas reģioniem, tostarp mazāk attīstītajiem reģioniem un tiem, kuros jau ir augsts attīstības līmenis. Mēs nedrīkstam riskēt ar to, ko jau esam sasnieguši.
Mums ir vajadzīga pārredzama subsīdiju sistēma, kas vienkāršotu finansējuma pieejamību, bet arī nodrošinātu līdzekļu pareizu un lietderīgu izmantošanu. Mums ir jādomā Eiropas līmenī, bet jārīkojas reģionālā līmenī.
Iosif Matula
(RO) Es uzskatu, ka šīs debates par turpmāko kohēzijas politiku pēc 2013. gada ir īpaši lietderīgas. Mūsdienās, it īpaši krīzes laikā, starp dažādu Eiropas reģionu attīstības līmeņiem vērojamas lielas atšķirības, un tās turpina palielināties.
Eiropā vietējo reģionu interesēs ir turpināt kohēzijas politikas īstenošanu nolūkā sasniegt ierosinātos mērķus. Atšķirības reģionu starpā ir jāsamazina straujāk un bez kavēšanās. Noteikti ir jāpalielina reģionālā un vietējā pārvaldes līmeņa iesaistīšanās, jo pretējā gadījumā rodas sajūta, ka šie reģioni tiek pamazām aizmirsti un pamesti.
Daudzas Eiropas Savienības valstis par pamatu attīstībai un valsts ekonomikas politikai izvirza arī kohēzijas politikas mērķus. Mana valsts, Rumānija, arī uzskata, ka būtu lietderīgi turpināt īstenot pašreizējo kohēzijas politiku pēc 2013. gada, apvienojot centienus un valstu līdzekļus ar struktūrfondu piedāvātajiem līdzekļiem un finansēm reģionālā līmenī.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es piekrītu, ka reģionālā politika ir līdzeklis kohēzijas un solidaritātes uzlabošanai Kopienā. Pašreizējā starptautiskā ekonomikas krīze ir parādījusi zobus. Tas ir saasinājis nevienlīdzību un spriedzi, it īpaši mazāk aizsargāto grupu starpā. Ir pieaudzis bezdarbs, nevienlīdzība un sociālie nemieri valstu un reģionālajā līmenī.
Tomēr pašreizējā globālā krīze arī ir izaicinājums. Steidzami jāpastiprina Kopienas solidaritāte, lai panāktu piemērotu, integrētu Eiropas reģionālo kohēzijas politiku, kurā būs noteiktas augstas prioritātes un nodrošināta pienācīga infrastruktūra un ciešāka pārrobežu sadarbība, apmainoties ar paraugpraksi.
Mēs sakām "nē” diskriminācijai, "nē” atkārtotai nacionalizēšanai, "nē” birokrātijai, "nē” pārredzamības trūkumam, "nē” slepenai rīcībai ar naudas līdzekļiem un 2. mērķa atcelšanai, kas nelabvēlīgi ietekmēs Dienvideiropu un Vidusjūras reģionu. Mēs sakām "jā” godīgai Kopienas līdzekļu sadalei, pašvaldību iesaistīšanai, mazo un vidējo uzņēmumu spēcināšanai, pienācīgai reformas īstenošanai, piešķirot atbilstīgu finansējumu darbībām, lai nodrošinātu atbilstību Eiropas mērķiem 2010. gadam. Visbeidzot, mēs sakām "jā” īpašai attieksmei pret attālajiem apgabaliem, it īpaši Dienvideiropā un Vidusjūras reģionā.
Petru Constantin Luhan
Priekšsēdētāja kungs! Daudzlīmeņu pārvaldības palielināšanās ir izraisījusi pastiprinātu vajadzību pēc koordinēšanas mehānismiem un platformām, un pašvaldībām bieži vien nākas pašām risināt problēmas, kas saistītas ar sociālajām atšķirībām, kuras izraisījušas politikas tendences, ko vietējās varas iestādes nevar kontrolēt vai būtiski ietekmēt.
Turklāt ir ļoti grūti novērtēt ilgtermiņa sekas, kādas izraisa projekti, kuru finansēšanai piešķirti Eiropas līdzekļi, un vienlaicīgi īstenoto programmu ietekmi.
Es gribētu zināt, kā Eiropas Komisija plāno atbalstīt pašvaldību centienus izstrādāt integrētu un ilgtspējīgu attīstības stratēģiju, kuras pamatā būtu kopienu vajadzības un kurā būtu ņemtas vērā tās vajadzības, ko varētu ietekmēt ārējie cēloņi.
Kādus instrumentus pašvaldībām izstrādās Eiropas Komisija?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Kohēzijas politika ir attīstības politikas balsts. Tā patiesi ir politika, kas sniedz vislielāko atbalstu, lai nostiprinātu reģionu un vietējās sabiedrības identitāti. Manuprāt, mēs ieslīgstam divās galējībās. Daži vēlas šajā politikā ietvert pārāk daudz, savukārt citi vēlas to pārāk ierobežot. Nav šaubu, ka kohēzijas politikas vissvarīgākais mērķis ir visdažādāko apgabalu ilgtspējīga attīstība.
Kohēzijas politika ir jāīsteno vienādi gan pilsētās, gan lauku rajonos. Neaizmirsīsim, ka Eiropas Savienība pēc šādas vērienīgas paplašināšanās ir ievērojami noslāņojusies. Ļoti svarīgs uzdevums ir nodrošināt vienādas iespējas attīstībai. Šodien mēs vienlaicīgi saskaramies ar tādiem izaicinājumiem kā ekonomikas krīzes novēršana, nelabvēlīgās demogrāfiskās tendences un, visbeidzot, klimata pārmaiņas. Skaidrs ir tas, ka jāturpina īstenot kohēzijas politiku, un tā jāpielāgo pašreizējiem izaicinājumiem.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Es gribētu papildināt manu kolēģu teikto attiecībā uz "viedajām” pilsētām, sakot, ka ir svarīgi, lai mēs vairāk ieguldītu dzīvojamo ēku energoefektivitātes uzlabošanā. Ņemot vērā, ka 90 % no 2020. gadā paredzētajām ēkām pastāv jau šodien, es aicinu turpmākajā kohēzijas politikā palielināt Eiropas Reģionālās attīstības fonda līdzekļu piešķīrumu, lai dalībvalstis to varētu izmantot ēku, it īpaši dzīvojamo māju, energoefektivitātes uzlabošanai. Es arī uzskatu, ka mums ir vairāk jāiegulda sabiedriskā transporta attīstībā, lai uzlabotu mobilitāti pilsētās.
Georgios Papanikolaou
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Šajās debatēs mani kolēģi jau skāra galvenos jautājumus. Es vēlētos pievērst uzmanību diviem jautājumiem.
Pirmkārt, tas nav pieņemami attiecībā uz izpildāmajiem priekšnoteikumiem un pastāvošajām iespējām izmantot kohēzijas politikas un mūsu programmu sniegtās priekšrocības, un tas galu galā nav iespējams funkcionālu un galvenokārt birokrātisku iemeslu dēļ. Tāpēc, jo vairāk mēs vienkāršojam mūsu procedūras un politiku, jo vairāk mēs pietuvojamies tam, ko vēlamies sasniegt, proti, kohēzijai Eiropā.
Otrkārt, mēs esam pateikuši, ka mēs katrā ziņā sākam pārvarēt ekonomikas krīzi, kas patlaban skar visu Eiropu un pasauli. Ja mēs vēlamies būt optimisti, mums acīmredzami ir jāspēcina apgabali, kuriem visvairāk vajadzīga palīdzība, un galvenokārt, ja drīkstu tā teikt - un šajā saistībā es gribētu dzirdēt Komisijas atbildi -, sociālās grupas, kurām ļoti vajadzīgs atbalsts. Pirmkārt es domāju jauniešus.
Tā ir mūsu un mūsu politiskās grupas pamatnostāja attiecībā uz sociālo tirgus ekonomiku. Tikai tā mēs varēsim ar pārliecību raudzīties nākotnē.
Paweł Samecki
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs! Pirmkārt, nav šaubu, ka kohēzijas politika būs cieši saistīta ar ES stratēģijas 2020. gadam īstenošanu.
ES stratēģija 2020. gadam būs reakcija uz vairākām globālām problēmām, un kohēzijas politika būs viens no Eiropas Savienības un dalībvalstu rīcībā esošajiem pamatinstrumentiem šo problēmu risināšanai. Tāpēc bažām par to, ka kohēzijas politika būs nošķirta no ES vispārējās stratēģijas īstenošanas, nav pamata.
Otrkārt, Komisija šobrīd nevar sniegt skaidras atbildes uz daudziem godāto deputātu izvirzītajiem jautājumiem, piemēram, saistībā ar ģeogrāfisko tvērumu, 2. mērķī ietvertajiem reģioniem, pienācīgu finansējumu, pārejas noteikumiem vai atsevišķu reģionu grupu statusu.
Es to atzīstu, bet Komisijas dienestu starpā, kā arī starp dalībvalstu valdību un Komisijas ekspertiem šobrīd norisinās spraigas un padziļinātas diskusijas. Šo diskusiju gala iznākumā 2010. gada rudenī tiks sagatavots dokuments par visaptverošu Komisijas nostāju.
Turpmāko mēnešu laikā Komisija sniegs atbilstīgas atbildes uz šodien izvirzītajiem jautājumiem un problēmām.
Noslēgumā es gribētu pateikties godātajiem deputātiem par jautājumiem un ierosinājumiem. Tie apstiprina, ka kohēzijas politika ir nozīmīgs instruments ilgtermiņa ieguldījumiem jomās, kuras ir svarīgas Eiropas reģionu un dalībvalstu izaugsmes potenciāla veicināšanai. Šos interesantos un vērtīgos komentārus es vedīšu līdzi uz Briseli un iepazīstināšu ar tiem gan savus kolēģus Komisijas dienestos, gan mana amata pārņēmēju.
Komisija būs gatava turpināt diskusijas ar Parlamentu par turpmākās kohēzijas politikas veidošanu nākamo mēnešu laikā.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Lívia Járóka  
Dāmas un kungi! Debates par kohēzijas politikas nākotni ir ļoti svarīgas. Ņemot vērā, ka šī ir horizontāla politika, ar kuras starpniecību tiek pārdalīta vairāk nekā viena trešdaļa ES budžeta, kohēzijas mērķu īstenošanas panākumiem ir būtiska ietekme uz kontinenta nākotni. Kopš īstenošanas sākuma kohēzijas politika ir guvusi ievērojamus panākumus piecpadsmit ES dalībvalstīs. Diemžēl vairāk ir jāatbalsta dalībvalstis, kuras ir pievienojušās nesen un kuras skārusi galēja nabadzība. Turklāt tādas jaunas nopietnas problēmas kā klimata pārmaiņas, iedzīvotāju skaita samazināšanās vai globālā ekonomikas lejupslīde, situāciju padara vēl sarežģītāku. Tādēļ nākotnē mums nāksies saskarties ar teritoriālajām atšķirībām sociālajos un ekonomiskajos rādītājos efektīvākas un elastīgākas sistēmas ietvaros. Tāpat lielāka uzmanība jāvelta mazāk attīstīto apgabalu attīstībai, it īpaši tas attiecas uz mazajiem reģioniem, kas atpaliek no vidējā reģionālā rādītāja un cieš no trūkuma vairāk nekā pārējie kaimiņu reģioni. Paturot to prātā, būtu vērts apsvērt līdzekļu piešķiršanu ES līmenī nolūkā ieviest saskaņotību LAU 1. līmeņa (iepriekš NUTS 4. līmenis) plānošanas un statistikas reģionu starpā, lai lēmumus par šo līdzekļu izmantošanu varētu pieņemt atbilstīgie mazie reģioni vai to apvienības. Jāuzlabo arī saskaņotība ar pārējām ES politikas jomām. Lai panāktu maksimāli iespējamo līdzekļu piešķīrumu, ir jālikvidē šķēršļi, kas pastāv starp dažādiem fondiem. Tāpat ir būtiski jāvienkāršo īstenošanas noteikumi. Turklāt prioritāte ir piešķirama ieguldījumiem izglītībā, profesionālajā apmācībā, ilgtspējīgā nodarbinātībā un mazo reģionu individuālajām vajadzībām piemērotu visaptverošu programmu īstenošanā.
Richard Seeber  
Reģionu Eiropa ir princips, par ko ES jau sen ir vienojusies. Lai šis redzējums kļūtu par realitāti, mums ir jāturpina īstenot kohēzijas politiku laikposmam pēc 2013. gada. Atzinīgi vērtējama pieeja ir teritoriālās kohēzijas izvirzīšana par galveno mērķi. Šajā saistībā liela nozīme ir reģionu savstarpējai sadarbībai. Pēdējās desmitgadēs starpreģionu pieejai ir bijuši daži vērā ņemami panākumi. Dažādi ES projekti šajā jomā ļauj iedzīvotājiem tiešā veidā iepazīt Eiropu un ievieš reģionālajā līmenī Eiropas politikai raksturīgo rīcības brīvību. Tomēr nākotnē mums vēl būs daudz darāmā. Starpreģionu pieeja prasa efektīvu koordināciju, lai saskaņotu dažādo valstu dažādās struktūras. Pārējie svarīgie reģionālās politikas stūrakmeņi tuvākajos gados būs finansējuma papildināmība, starpnozaru sadarbība un nosacītība. Projektu mērķiem ir jābūt skaidriem un konkrētiem, lai nodrošinātu finansējuma piešķiršanu apgabaliem, kuriem tas ir vajadzīgs. Manuprāt, rūpīga ilgtermiņa plānošana arī dod pievienoto vērtību un novērš līdzekļu nelietderīgu izmantošanu.
Tomasz Piotr Poręba  
Es baidos, ka Komisijas ierosinātie noteikumi, it īpaši tie, kas saistīti ar 2. mērķa īstenošanas pārtraukšanu un atteikšanos no kohēzijas politikas reģionālā aspekta par labu nozaru pieejai, varētu nozīmēt atgriešanos pie jēdziena "divējāda attīstības ātruma Eiropa” un palielināt plaisu starp "veco” un "jauno” Eiropu no ekonomikas un civilizācijas viedokļa. Šāds modelis būtu atkāpšanās no visu 27 valstu integrācijas un solidaritātes idejas, kas ir ietverta Lisabonas līguma 3. pantā. Uz šo ideju nenoliedzami pamatojas visa kohēzijas politika, kuras nolūks ir radīt vienlīdzīgas iespējas un novērst atšķirības reģionu starpā.
Atzinīgi vērtējams ir Komisijas priekšlikums pievērst lielāku uzmanību pētniecībai un jauno tehnoloģiju attīstībai. Šāds ceļš ir ejams Eiropai. Izvēloties šādu ceļu, mēs tomēr nedrīkstam aizmirst tos reģionus un valstis, kuru pamatuzdevums ir paaugstināt dzīves līmeni atbilstīgi ES vidējiem rādītājiem. Lūdzu, atcerieties, ka labklājības līmenis bagātāko ES apgabalu vidū ir 11 reizes lielāks nekā nabadzīgākajos ES apgabalos. Šo atšķirību novēršana arī turpmāk ir jāizvirza par ES kohēzijas politikas galveno principu.
Patlaban tiek gatavota dokumenta jaunā redakcija. Es ceru, ka jaunajā versijā Komisija ņems vērā šajās debatēs teikto un to, kas tiek runāts dažādās ES daļās un līmeņos: pašvaldībās, valdībās, apvienībās un nevalstiskajās organizācijās. Labu reģionālo politiku var panākt tikai cieši sadarbojoties ar reģioniem.
(Sēdi pārtrauca plkst. 11.05 un atsāka plkst. 11.30)
Priekšsēdētājs
Man ir viens paziņojums. Tas ir saistīts ar kundzi, kura mūs ilgus gadus ir atbalstījusi Eiropas Parlamentā - Birgitte Stensballe kundzi. Diemžēl viņa no mums aiziet, lai dotos pensijā ar 2010. gada 1. janvāri.
(Klātesošie sveica Stensballe kundzi ar skaļām ovācijām)
