Miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Hautalan laatimasta naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietinnöstä (A5-0173/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta [KOM(2000) 334 - C5-0369/2000 - 2000/0142(COD)].

Hautala
. Arvoisa puhemies, Euroopan unionilla on jo neljännesvuosisadan perinteet lainsäädännössä, joka velvoittaa ottamaan naisten ja miesten tasa-arvon työelämässä vakavasti. Direktiivi, jota me tänään käsittelemme, onkin saanut alkuperäisen asunsa jo vuonna 1976. Voimme todeta, että yhteiskuntamme ovat kehittyneet monessa suhteessa voimakkaasti tämän yli neljännesvuosisadan kuluessa, ja onkin aika tarkistaa käsityksiämme naisten ja miesten tasa-arvosta työelämässä vastaamaan nykyajan vaatimuksia. Tähän meitä velvoittaa myös Amsterdamin sopimus, joka muun muassa määrää, että naisten ja miesten tasa-arvo täytyy ottaa laaja-alaisesti huomioon kaikessa yhteisön toiminnassa.
Meillä on aivan uusia haasteita, joihin on tartuttava lainsäädännön keinoin. Tässä direktiivissä Euroopan unioni esittää ensimmäistä kertaa jäsenvaltioita sitovia toimenpiteitä torjumaan sukupuolista häirintää, jota esiintyy laajasti työpaikoilla. Voinkin todeta, että tutkimusten mukaan Euroopan unionissa joka toinen nainen on joutunut työpaikallaan sukupuolisen ahdistelun kohteeksi. On aivan selvää, että se silloin tällöin voi kohdistua myös miehiin, myös miehet voivat olla sukupuolisen ahdistelun uhreja, mutta pääsääntö kuitenkin vielä tänä päivänä on se, että he ovat valtaosin naisia. Tässä suhteessa naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta esittää, että menemme hieman pidemmälle kuin mitä komissio alunperin on tarkoittanut. Valiokunta haluaa, että jäsenvaltiot ryhtyvät ennaltaehkäiseviin toimiin sukupuolista ahdistelua torjumaan ja että työnantajilla on velvoite luoda työolot, joissa sukupuolinen ahdistelu ei ole todennäköistä. Olen myös korostanut sitä, että tämä saattaa parantaa työnantajan asemaa, koska jos hän voi osoittaa ryhtyneensä tällaisiin ennaltaehkäiseviin toimiin, hän varmasti on ristiriitatilanteessa vahvemmassa asemassa.
Myös äitiyden suoja vaatii lisävahvistusta. Olen itse Suomesta, ja usein ajatellaan, että Suomi on varsinainen tasa-arvon mallimaa. Voin kuitenkin kertoa, että myös meidän maassamme esimerkiksi noin kolmekymmentävuotiaat naiset kokevat abortteja useammin kuin lainkaan olisi syytä. Kun on tutkittu mistä tämä johtuu, on todettu, että tämä voi johtua siitä, että työpaikoilla kilpailu on niin kovaa: työnantajat syrjivät naisia, jotka ovat iässä, jolloin he todennäköisesti hankkisivat lapsia. Tämän me haluamme nyt kieltää lopullisesti. Se on sukupuolen perusteella tapahtuvaa syrjintää, joka on kielletty.
Tässä direktiivissä annetaan myös sukupuolen perusteella tapahtuvan syrjinnän uhrille vahvempia oikeussuojakeinoja ja vaaditaan myös, että vaikka työsuhde olisi jo päättynyt, sukupuolen perusteella tapahtuvan syrjinnän uhri voi ryhtyä oikeudellisiin toimiin. Tässä hän voi saada tukea riippumattomilta viranomaistahoilta, joita tämä direktiivi velvoittaa perustamaan.
Useimmissa jäsenvaltioissa tällainen tasa-arvosta huolehtiva riippumaton viranomainen varmasti onkin jo olemassa, mutta haluan korostaa sitä, miten tärkeä tämä kysymys on hakijamaiden tilannetta ajatellen. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta on kiinnittänyt eräässä toisessa yhteydessä voimakkaasti huomiota siihen, että miesten ja naisten tasa-arvokysymykset hakijamaissa eivät ole olleet lainkaan niin painokkaasti esillä jäsenyysneuvotteluissa kuin mitä olisi tarpeen. Tätä voidaan vahvistaa myös siten, että luodaan riittävät instituutiot, joiden tehtävä lain mukaan on huolehtia tasa-arvon toteutumisesta ja jopa edistää sitä.
Haluaisin korostaa sitä, että yhteiskunnan kehitys on tuonut esiin uudentyyppisiä tasa-arvokysymyksiä. Keskustelimme valiokunnassamme vilkkaasti siitä, tarvitsisivatko myös nuoret miehet ja isät vahvempaa suojaa sukupuolen perusteella tapahtuvaa syrjintää vastaan. Uskon, että löysimme hyvän kompromissin, jolla me otamme myös isät ja heidän oikeutensa mukaan tähän direktiiviin. Mielestäni tämä on varsin ajanmukaista, kun tasa-arvokeskustelu on siirtynyt paljolti siihen, miten miehet voivat osallistua perhevelvoitteidensa toteuttamiseen. Tällä tavoin voidaan päästä kohti tosiasiallista tasa-arvoa.

Damião
Arvoisa puhemies, työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa on huomattu, että lainsäädännön edistymisestä huolimatta palkkasyrjintä ja työmarkkinoiden voimakas jakaantuminen jatkuvat yhä ja että perinteisten alojen palkkataso on yhä matala erityisesti palvelualoilla ja niin kutsutussa uudessa taloudessa. Naisten työllisyyden kasvusta 40 prosenttia koskee osa-aikatyötä ja vapaita ammatteja, joista saa vähimmäispalkkaa. Vaikka se on vaihtoehto työttömyydelle ja mahdolliselle perhe-elämän yhteensovittamiselle, se on kuitenkin uusi epäsuoran syrjinnän muoto, jota on aliarvioitu tilastoissa, samoin kuin ylikoulutettujen palkkaus vähäpätöisiin tehtäviin.
Rakennerahastojen pitää kannustaa työmarkkinaosapuolia solmimaan yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevia sopimuksia. Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätelmissä, vuoden 2001 työllisyyssuuntaviivoissa, sosiaalisessa toimintaohjelmassa ja perussopimuksen uusissa muotoiluissa määritellään naisten työllistymisen nostamisen merkitys määrällisesti ja laadullisesti, ei ainoastaan oikeuden vaan ennen kaikkea taloudellisen tasapainon ja kestävien eläkkeiden toteuttamiseksi. On tärkeää edetä, vaikka se olisikin vaikeaa.
Työllisyys- ja sosiaalivaliokunta esittää teksteissään uusia muotoiluja myönteisten toimien käsitteille, epäsuoralle syrjinnälle, jolla tehdään yhdestä tai monesta henkilöstä uhri, sekä häirinnälle alistavana ja nöyryyttävänä ilmiönä, niin seksuaalisen hyväksikäytön yhteydessä kuin sitä ilmankin. Sanokaamme näin: kannatamme kattavimpana ja asianmukaisimpana pitämäämme käsitteistöä.
Valiokunnan jäsenet olivat yksimielisiä äitiydelle, isyydelle, adoptiolle ja raskaana oleville annettavan suojan laajentamisesta, ja suosittelemme jälleen parlamentin tavoin direktiivin 92/85/EY muuttamista. Direktiivissä 76/207/ETY määrätyllä työhönpaluuoikeudella ja tässä olemme eri mieltä kuin jäsen Hautala mietinnössään on mahdollistettava, että nainen voi saada vastaavanlaisia työtehtäviä, mikäli edelliset ovat päättyneet tai muuttuneet...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Lulling
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisöjen tuomioistuin antoi 17. lokakuuta 1975 kuuluisan tuomionsa, ja olemme pian keskustelleet kuusi vuotta miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksista työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa vuonna 1976 annetun direktiivin muuttamisesta.
Komissio arveli toimivansa oikein, kun se antoi vuonna 1996 käsittelyymme tämän direktiivin muutosehdotuksen, direktiivin, jossa kuitenkin edistettiin konkreettisesti miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua asianomaisiin aloihin liittyvässä työssä.
Vuoden 1976 muutosehdotuksen tarkoituksena oli ainoastaan pelastaa ne myönteiset toimet, joita uhattiin vuonna 1975 annetussa tuomiossa. Esittelin tämän muutosehdotuksen, joka ei saanut minua vakuuttuneeksi, ja uskoin toimivani oikein, kun otin huomioon tuomion, jonka yhteisöjen tuomioistuin oli antanut vastaavassa tapauksessa. Kyse oli Marshallin tapauksesta, josta annettiin tuomio marraskuussa 1997; tuomio ei tällä kertaa ollut Marshallille myönteinen. Hän katsoi, että erästä hänen naispuolista kollegaansa oli suosittu hänen kustannuksellaan. Tarkastelimme joitakin näkökulmia uudelleen saadaksemme tietää, oliko kyse syrjinnästä, koska yhteisöjen tuomioistuin muutti kantaansa täysin.
Koska olemme La Palissen mukaan merellä ja tuomareiden edessä kaikki Jumalan kädessä, tuolloisen parlamentin naisten oikeuksien valiokunta tuki minua kuitenkin ja pyysi komissiota vetämään pois ehdotuksensa, jota pidettiin epätarkoituksenmukaisena, varsinkin, kun Amsterdamin sopimus oli tällä välin allekirjoitettu. Pyysimme siis tässä istuntosalissa 8. maaliskuuta 1999 komissiota vetämään ehdotuksensa pois, mutta myös esittämään meille uuden ehdotuksen ratifioidun Amsterdamin sopimuksen pohjalta. Täsmensimme pyyntöä korostamalla, että Amsterdamin sopimuksen 2, 3 ja 141 artiklan mukaan miesten ja naisten välinen tasa-arvo on demokraattisen yhteiskunnan perusoikeus, joka edellyttää, että tätä tasa-arvoa edistetään aktiivisesti myönteisten toimien avulla.
Viestimme oli selvä. Direktiiviehdotuksen piti sisältää ehdoton oikeudellinen toimeksianto, jotta oltaisiin voitu ryhtyä tarvittaessa myönteisiin toimiin, jotta voitaisiin päästä miesten ja naisten väliseen tasa-arvoon ja jotta voitaisiin korjata tilanne, jossa naisten osallistuminen päätöksentekoon on liian vähäistä.
Komissio ryhtyi toimiin. Se esitti meille lähes vuosi sitten vuonna 1976 tehdyn direktiivin muutosehdotuksen. Olisin itse toivonut, että komissio olisi työstänyt jotakin aivan uutta sinne tänne tehtyjen muutosten sijaan, koska sen teksti johti siihen, että esittelijä ja eri asianomaiset valiokunnat laativat lähes 200 tarkistusta, joissa oli usein unohdettu perustana ollut teksti, ja niiden - toki hyvänä - tarkoituksena oli keksiä uudelleen koko tasa-arvopolitiikka monilla muiden direktiivien kattamilla aloilla. Näitä muita direktiivejä voidaan syystä pitää epätäydellisinä, mutta muutosehdotus ei liity mitenkään niihin.
Tämä ei helpottanut tehtävääni entisenä esittelijänä ja tällä kertaa oman ryhmäni varjoesittelijänä, koska en valitettavasti halunnut unohtaa viestiä, joka tuotiin esille vuonna 1999 laatimassani mietinnössä. Olen sitä mieltä, että naisten oikeuksien valiokunnan ehdottama teksti kuormittaa mietintöä liiaksi ja että se on paikoin oikeudellisesti heikko. Teksti ei myöskään ole sen vastuun tasolla, jota neuvostolla ja komissiolla on oikeus odottaa parlamentilta, lakien säätämiseen osallistuvalta elimeltä.
Olen yrittänyt saada järjen ääntä kuuluviin, mutta olen onnistunut siinä vain osittain. Pahoittelen erityisesti niitä tarkistuksia, joissa ei oteta huomioon perustamissopimuksen 141 artiklaa. Pahoittelen niitä tarkistuksia, joissa esitetään niin sanottuja määritelmiä. Pahoittelen sekamelskaa, joka vallitsee äitiyden suojeluun liittyvissä asioissa, sekä sekaannuksia, jotka koskevat naisten äitiyslomia, vanhempainlomia...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, aivan ensimmäiseksi haluaisin kiittää esittelijä Hautalaa, hänen tekemästään uutterasta työstä ja hänen valmiudestaan ottaa huomioon kaikkien poliittisten ryhmien panos ja ehdotukset tässä hyvin arkaluonteisessa asiassa. Edellinen puheenvuoro osoitti, kuinka kiihkeää keskustelua naisten oikeuksien valiokunnassa on käyty, koska on tietysti totta, että vuoden 1976 direktiivillä on ollut ainutlaatuinen rooli, mutta 25 vuotta on kulunut ja sosiaalinen käyttäytyminen ja naisten rooli ovat muuttuneet. Taustalla ovat yhteisöjen tuomioistuimen lukuisat tuomiot, mutta ennen kaikkea Amsterdamin sopimus, joka tarjoaa meille oikeudelliselta kannalta mahdollisuuden vakauttaa ja tehostaa oikeudellisia välineitä, jotka - tiedämme sen hyvin - ovat vain välineitä, mutta välttämättömiä välineitä, joiden avulla voidaan panna politiikkoja aktiivisesti täytäntöön ja tehdä tasa-arvoisen kohtelun periaatteesta konkreettinen periaate, johon vedota, myös mahdollisuuksissa työhön.
Kiusaus pyrkiä puuttumaan tällä direktiivin muutoksella useisiin naisia koskeviin avoimiin ongelmiin on ollut suuri - tässä mielessä jäsen Lulling on oikeassa - mutta uskon, että työmme tulos on oikeudelliselta kannalta ehdottomasti yhtenevä komission meille esittämien ehdotusten ja muutosehdotuksen päämäärien kanssa. "Suoran syrjinnän" ja "epäsuoran syrjinnän" määritelmät, joita paransimme entisestään komission ehdotuksen pohjalta, ovat mielestäni sellaisia, että ne selkeyttävät oikeudellisella tasolla tämän välineen käyttöä. Häirinnän ja seksuaalisen häirinnän lisääminen syrjinnän muotoihin on ilman epäilyksen häivää selvä asia, ja niin on myös täsmennys, että oikeutta äitiyteen, samoin kuin oikeutta isyyteen, ei voida käyttää syrjinnän välineenä. Yhtä selkeä väline on mielestäni mahdollisuus toteuttaa positiivisia toimia, kuten muuten myös perussopimuksen 141 artiklan 4 kohdan antama mahdollisuus, jotta direktiivistä - jonka toivon tulevan voimaan tämän vuoden loppuun mennessä ja muodostuvan kaikkien jäsenvaltioiden, kaikkien naisten ja kaikkien järjestöjen käytössä olevaksi välineeksi - todellakin tulee yksi väline lisää niiden välineiden joukkoon, jotka Euroopan unioni on jo kaikkina näinä vuosina antanut monien jäsenvaltioiden käyttöön.
Joku otti esiin ongelman, joka koskee Euroopan unionin mahdollista liiallista asiaan puuttumista toissijaisuusperiaatteen kannalta. Luulen, että tätäkään ei voida käyttää tekosyynä, koska tässä täsmennetään ne oikeudelliset välineet, joita voidaan käyttää ja joihin liittyy jäsenvaltioiden määräysten mukaisesti joissakin tapauksissa rajoituksia ja joissakin taas mahdollisuuksia. Minä kuitenkin uskon ja toivon, että parlamentti hyväksyy tänään suurella enemmistöllä esittelijä Hautalan ehdotuksen, jonka takana on naisten oikeuksien valiokunnan valtaenemmistö, koska uskon, että myös tämä on askel eteenpäin pyrittäessä panemaan konkreettisesti täytäntöön yhtä yhteisömme perusperiaatteista eli juuri tasa-arvoisen kohtelun periaatetta.

Van der Laan
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä kollegalleni Heidi Hautalalle esitettyihin onnitteluihin: hän on etsinyt kompromisseja, hän on tullut vastaan, kun olemme kertoneet erilaisista huolenaiheistamme. Toivonkin kaikesta sydämestäni, että hänen ponnistelunsa palkitaan klo 11, sillä mietinnön, jonka eteen on tehty niin kovasti työtä ja josta pitäisi vallita niin suuri yksimielisyys, täytyy saada parlamentissa taakseen reilu enemmistö. Voitte joka tapauksessa luottaa minun ryhmääni.
Kun ihmiset kysyvät minulta, mikä on Euroopan lisäarvo, on aina ihan helppoa antaa vain esimerkkejä siitä, mitä Eurooppa on tehnyt miesten ja naisten yhdenvertaisten oikeuksien puolesta. Jo hirveän paljon on muuttunut, myös omassa maassani, Alankomaissa. Joskus luulemme, että olemme johtavia maita, mutta takaiskujakin tulee; vielä on paljon muutettavaa. Tämä uudistus on siltä osin hyvin tärkeä, ja minua ilahduttaakin, että Euroopassa päästään nyt tässä asiassa eteenpäin.
Arvoisa puheenjohtaja, sukupuolisesta häirinnästä työpaikoilla on päästävä eroon. Sitä vastaan on erittäin vaikea nousta. Uhreilla on tunne, että he ovat yksin. Otetaan tärkeä askel eteenpäin, kun tätä nyt tarkastellaan syrjintänä, sillä näin me voimme puuttua ongelmaan paremmin. Mutta tietysti tähänkin pätee sanonta "on parempi ehkäistä kuin parantaa". Ja kun yritykset nyt velvoitetaan ehkäiseviin toimiin, se merkitsee vain, että tästä ongelmasta pitäisi päästä eroon.
Äitiyttä suojellaan tällä lailla entistä enemmän, sillä valitettavasti on yhä niin, että työnantajat pohtivat rekrytoinnin ja urasuunnittelun yhteydessä, "menettävätkö" he naisen joksikin ajaksi, sillä niin he yhä näkevät asian, äitiysloman ajaksi. Ainoa tapa saada aikaan, että tällaisia pohdintoja ei enää esiinny ja että syrjintä katoaa, on säätää, että hoivatehtävät on jaettava miesten ja naisten välillä paljon entistä paremmin. Tämä on myös syy siihen, että ryhmämme pitää tärkeänä, että miehet voivat ottaa isyyslomaa noin vain ja että, jos tämä ei onnistu, miestenkin kohdalla kysymys on yksinkertaisesti syrjinnästä. Tämä on ollut tarkistuksemme lähtökohtana. Minun täytyy sanoa, että olin todella hämmästynyt, kun kristillisdemokraatit yrittivät naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa saada tarkistuksen pois tekstistä. Olen ymmärtänyt, että tästä vallitsee nyt yksimielisyys. Toivon, että niin todellakin on ja että voimme kaikki yhdessä klo 11 antaa täällä selvän merkin siitä, että myös isien on voitava ottaa tuota lomaa.
Arvoisa puheenjohtaja, lopuksi sananen siitä esimerkistä, jota Euroopan toimielinten pitäisi näyttää. Tarkoitan toimielimissä, kuten tässä parlamentissa tai myös komissiossa, työskentelevien työntekijöiden henkilöstösäännön aiottua muuttamista. Jos tarkastellaan mahdollisuuksia saada äitiyslomaa ja ennen kaikkea isyyslomaa Euroopan toimielimissä, havaitaan, että tilanne on murheellinen. Toivon, että komission jäsen voi selvittää kollegoilleen, että Euroopan toimielimillä on tässä asiassa todella tärkeä tehtävä sen osoittamisessa, että me ainakin toimimme näissä toimielimissä tietyllä tavalla ja että me voimme sillä tavoin antaa myös selvän signaalin Euroopalle.

Ortuondo Larrea
- (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, rakennerahastoja koskevassa 11. vuosikertomuksessa, jossa tutkitaan ensimmäisen kerran yhteisön toimia naisten ja miesten välisen tasa-arvon hyväksi, osoitetaan, että vaikka naisten osallistuminen työmarkkinoille on lisääntynyt jatkuvasti kolmen viime vuosikymmenen aikana, sukupuolten välillä on vielä merkittäviä eroja.
Lähes kaikissa jäsenvaltiossa naisten työttömyysaste on korkeampi kuin miesten. Ero sukupuolten työllistymisasteen välillä on jäsenvaltioissa keskimäärin jopa 20 prosenttia. Naisten työllisyys pienenee lasten lukumäärän kasvaessa. Naiset tekevät suurimman osan palkattomasta kotityöstä, mukaan lukien lasten ja muiden apua tarvitsevien henkilöiden hoito. Jopa niissä maissa, joissa työllisyysaste on korkea, naiset ovat yliedustettuina osa-aikatyössä, usein pakon sanelemana. Sitä paitsi erot naisten ja miesten palkkojen välillä ovat yhä huomattavia: keskimäärin 28 prosenttia yhteisön tasolla.
Toisin sanoen ihmisoikeuksien puolesta rumpua lyövässä Euroopassa naisilla ei ole käytännössä samoja oikeuksia kuin miehillä; he ovat yhä heikommin edustettuina julkisissa toimielimissä sekä yksityisten tahojen päätöksentekopaikoilla; lisäksi naiset kärsivät parisuhteissa yhä eniten huonosta kohtelusta ja seksuaalisesta väkivallasta.
Olen vakuuttunut, että naiset eivät voi olla todella vapaita ja tasa-arvoisia miesten kanssa ennen kuin he saavat samat työnsaantimahdollisuudet, saman palkan ja todellisen taloudellisen riippumattomuuden. Sinä päivänä, kun nämä tavoitteet on saavutettu, muunlainen eriarvoisuus katoaa myös jäljettömiin.
On kyllä totta, että jo Lissabonin Eurooppa-neuvostossa asetettiin tavoitteeksi nostaa naisten työllisyys yhteisössä nykyisestä keskimäärin 51 prosentin tasosta yli 60 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Mikäli kuitenkin ajattelen, että esimerkiksi Espanjassa naisten osallistuminen työelämään on vain 35 prosenttia, minusta tuntuu, että emme voi puhua todellista sukupuolten välisestä tasa-arvosta sen enempää 10:een kuin 20 vuoteen, etenkin, jos valtava pula työpaikoista yleensä pysyy entisellään.
Ehkä on jo aika suhtautua vakavammin esimerkiksi Orio Giarinin ja Patrick Liedtken ehdotuksiin, jotka sisältyvät Rooman klubille esitettyyn raporttiin "Työllisyyspulma ja työn tulevaisuus" (The Employment Dilemma and the Future of Work) ja joissa puolletaan työpäivän jakamista, samoin kuin Peter Hallin ehdotuksiin, joissa halutaan verottaa ennen kaikkea yrityksiä ja vapauttaa kallista työvoimaa vaativat alat rasitteista ja velvoitteista.
Tasa-arvon esittämä haaste on ennen kaikkea haaste työllisyydelle. Siksi onnittelen aloitteesta muuttaa 25 vuotta vanhaa direktiiviä 76/207/ETY miesten ja naisten välisen tasa-arvoisen kohtelun toteuttamisesta.
Onnittelen myös vihreiden ja Euroopan vapaan allianssin puheenjohtajaa Heidi Anneli Hautalaa hänen erinomaisesta mietinnöstään.

Eriksson
Arvoisa puhemies, minäkin haluan yhtyä kaikkiin niihin kiitoksiin, jotka on osoitettu Hautalalle, joka on todellakin tehnyt paljon töitä tämän asian parissa. Voin kuvitella, että esittelijän ei ole ollut helppoa sovittaa yhteen kaikkia näkemyksiä, vaikka enemmistö naisista onkin osallistunut tähän työhön.
Haluaisin huomauttaa, että todellisuus käy usein lainsäädännön edellä. Haluan edelleen muistuttaa, että lainsäädäntö ei aina riitä, vaan sitä on täydennettävä melko pian lain säätämisen jälkeen. Haluan sen vuoksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja tuoda esille tasa-arvoa koskevien suunnitelmien tarpeen sekä työnantajien vastuun nyky-yhteiskunnassa.
Ghilardotti sanoi, että naisten tehtävä on muuttunut viimeisen 25 vuoden aikana, mutta niin on muuttunut miestenkin tehtävä ja siten myös työelämän. Luulen, että viimeiseksi linnakkeeksi jäävät pian juuri työnantajat ja heidän järjestönsä.
Olemme puhuneet paljon sukupuolisesta häirinnästä. Se on vaikeasti määriteltävä käsite, mutta ruotsalaiset juristit yrittävät parhaillaan selvittää, miten pitäisi määritellä työpaikalla toiseen henkilöön kohdistuva ei-toivottu epämieluinen käytös. On jännittävää määritellä ilmiöitä, jotka ovat vanhoja, mutta jotka on otettu esille vasta nyt.
Olemme myös puhuneet niin kutsutusta isyyslomasta. Haluaisin huomauttaa, että vanhemmuutta ei valita. Vanhemmuus on jotakin, mistä ei voi luopua, kun sen on saavuttanut. Työhönoton yhteydessä työnantajat kysyvät, onko työnhakija tulossa tai aikooko hän tulla vanhemmaksi. Työelämä on osa elämää, ei koko elämä. Tämä koskee sekä naisia että miehiä, se koskee myös lapsia. Toivottavasti saamme suuren enemmistön kannattamaan esittelijä Hautalan ehdotusta.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, Boninon listan italialaisten radikaalijäsenten nimissä ilmoitan, että emme aio kannattaa kollega Hautalan mietintöä, ei tietenkään siksi, että vastustaisimme esitettyjä periaatteita ja päämääriä, joiden saavuttamiseen pyritään, vaan siksi, että uskomme, että Euroopan toimielimissä käytetään yhä useammin vääriä välineitä oikeiden ja yhteisten päämäärien ja tavoitteiden edistämiseen. Usein niitä edistetään byrokraattisesti, kokeilemalla aina uutta lakia, uutta direktiiviä, uutta määräystä. Vuoden 1976 direktiivillä on ollut ratkaiseva rooli - enkä halua puhua tästä sen pitempään - mutta olen sitä mieltä, että tämänpäiväinen tässä mietinnössä ja direktiivissä ilmenevä pyrkimys tehostaa tasa-arvoisen kohtelun toteuttamista oikeudellisilla välineillä voi olla askel väärään suuntaan, jolloin haitat saattavat olla hyötyjä suuremmat.
Käänteinen todistustaakka esimerkiksi rikkoo tavoiteltavan päämäärän nimissä oikeusvaltion liberaaleja periaatteita. Positiivisten toimien hyväksymisen yhteyteen on esimerkiksi liitettävä niiden kestoa ja suhteellisuutta koskeva arviointi. Sellaisten riippumattomien kansallisten elinten luominen - tämä pätee tässä tapauksessa, mutta mielestäni se pätee kaikissa muissakin tapauksissa - jotka hoitaisivat esi- tai puolijuridisia tehtäviä, muodostaisi käsittämättömän päällekkäisyyden perinteisen oikeusjärjestelmän kanssa.
Mitä taas tulee mahdollisuuksiin päästä työmarkkinoille, katson, että on ensinnäkin otettava huomioon - tämä koskee Italiaa - tietyt erittäin perinteiset toimet, kuten työmarkkinoiden joustavuus, esimerkiksi sosiaalimenojen - jotka kuluvat lähes kokonaan sosiaaliturvaan - tarkistaminen, toimet, jotka edistäisivät ja osin jo edistävätkin tasa-arvoista kohtelua työmarkkinoilla ilman, että on tarpeen turvautua uusiin lakeihin ja uusiin byrokraattisiin toimiin.

Montfort
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, kukaan ei voi asettua vastustamaan naisten ja miesten välistä tasa-arvoa. Olisi kuitenkin hyvä tietää, mistä puhutaan, koska on vaikea luoda selvää mielipidettä mietintönne perusteella, koska siinä on niin paljon epäselvyyksiä, ristiriitaisuuksia ja jopa järjenvastaisuuksia; esimerkkinä mainittakoon tarkistus 69, jossa olisi ollut parempi puhua isän tai äidin "vanhempainlomasta". Miten voidaan puhua tasa-arvosta, jos sallitaan tarkistuksien 10 tai 24 poikkeukset? Tasa-arvosta puhuminen tarkoittaa, että tunnustetaan kaikkien ihmisten, miesten ja naisten, tasa-arvoinen ihmisarvo. Tasa-arvosta puhuminen tarkoittaa, että tunnustetaan miesten ja naisten erityislaatuisuus yhteiskuntajärjestelmissämme. Tämä erityislaatuisuus johtaa pikemminkin täydentävyyteen kuin miesten ja naisten väliseen kilpailuun. Voin vain hämmästellä, että vain naiset äänestivät valiokunnassa tämän mietinnön puolesta. Eläköön tasa-arvo!
Haluaisin sitä paitsi ilmaista kunnioitukseni niitä miespuolisia kollegojani kohtaan, jotka ovat uskaltaneet käyttää puheenvuoron tänä aamuna. Olen myös yllättynyt, että tarkistuksessa 40 yhdistyksille annetaan syrjintätapauksissa oikeus aloittaa oikeudellinen menettely ilman uhrin suostumusta. Millaisista yhdistyksistä on kyse? Eikö valtioidemme tehtävänä ole pikemminkin varmistaa, että lakeja noudatetaan, ja pitää huoli siitä, ettei lakeja rikota?
Millaiset tulevaisuudennäkymät meitä siis odottavat? Meidän on päästävä tästä ajatusmallista, jossa naisten luvataan vapautuvan ja jonka ainoana vaihtoehtona on, että supernaiseksi pääsee vain kilpailemalla miesten kanssa. Emme ole miesten klooneja emmekä osa tuotantojärjestelmän koneistoa. On mahdotonta tarkastella naisten oikeuksia ilman, että tunnustettaisiin naisten erityislaatuisuus.
Yhteiskuntamme pyrkii uudenlaiseen feminismiin. Olemme naisia, vaimoja ja äitejä. Haluamme naisina kehittyä oman mallimme, herkkyytemme, vaistomme ja älykkyytemme varassa. Miestä ei voida koskaan pitää ihmisen kehityksen ainoana mallina. Kun on kyse vaimojen asemasta, se, että miehet ja naiset täydentävät toisiaan, edellyttää välttämättä yhteistyötä työelämässä, yhteiskunnallisessa elämässä ja perhe-elämässä. Äiteinä kannamme ihmiskunnan tulevaisuutta, ja esittelijä Hautala on oikeassa korostaessaan, ettei mikään saa estää naista luomasta uutta elämää. Näin ollen sanon "kyllä" miesten ja naisten väliselle tasa-arvolle, mutta siten, että jokaisen ainutlaatuisuutta ja ihmisarvoa kunnioitetaan.

Avilés Perea
- (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käsittelemme tänään ehdotusta, joka koskee miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun direktiivin muuttamista. Muutosten esittämisessä otetaan huomioon Amsterdamin sopimus ja oikeusistuimen viime vuosina langettamat tuomiot.
Kyse on olennaisesti direktiivin mukauttamisesta yhteiskunnalliseen todellisuuteen ja naisten pyyntöjen huomioimisesta, jotta voitaisiin ratkaista ongelmat, jotka liittyvät eriarvoiseen kohteluun työelämässä. Ensimmäistä kertaa sukupuolista häirintää pidetään sukupuolisena syrjintänä. Pyydämme ennalta ehkäiseviä toimia ja toimia sellaisten naisten auttamiseksi, joiden työelämä ja urakehitys estyy sukupuolisen häirinnän takia.
On painotettava tukea, joka näiden tarkistusten avulla annetaan raskaana oleville naisille tai äideille, sillä niissä taataan työhönpaluuoikeus siten, että naiset hyötyvät muutoksista, joita on mahdollisesti tapahtunut työpaikoilla heidän poissa ollessaan. Myönteiset toimet, joilla tasapainotetaan sukupuolten edustusta eri toimialoilla, ovat myös tehokas apu.
Naiset, erityisesti nuorimmat, ovat nykyään ammatillisesti erittäin päteviä, mutta se ei näy heidän urakehityksessään, vaan he hoitavat usein vähäisempää koulutusta vaativia tehtäviä, joiden takia he eivät saavuta täysin uraodotuksiaan.
Direktiivillä edistetään näiden ongelmien ratkaisemista, mutta loppujen lopuksi jäsenvaltioiden on saatava kansallisessa lainsäädännössään aikaan, että naiset voivat työskennellä vapaasti ilman, että heidän elämänsä tai heidän perheidensä elämä täyttyy ongelmista. Ne meistä, joiden mielestä perheitä on autettava, tiedämme, että on välttämätöntä ottaa yhteisön lainsäädännölliseksi periaatteeksi naisten tukeminen perhe-elämän ja työn yhteensovittamisessa.
Minun on sanottava, että tätä ehdotusta on ollut todella vaikeaa työstää, mutta olemme ponnistelleet asettaaksemme ne kohdat, joista olemme olleet yhtä mieltä, ja direktiivin tavoitteet eri poliittisten ryhmien välillä olevien luonnollisten erojen edelle.

Gröner
Arvoisa puhemies, sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta ilmaisen tyytyväisyyteni tämän vuoden 1976 tasa-arvodirektiivin uudistuksen osalta ja onnittelen jäsen Hautalaa hänen todellakin valtavasta työstään yksimielisyyden saavuttamiseksi parlamentissa. Direktiivin muutos tulee oikeaan aikaan, sillä Amsterdamin sopimuksessa meillä on nyt vihdoinkin kunnollinen oikeusperusta, joka konkretisoi naisten suojelemisen työssä ja työelämässä tapahtuvalta syrjinnältä. Minusta tämä ehdotus on tosiaankin edistysaskel myös osana naisten ja miesten tasa-arvon valtavirtaistamisen kokonaisstrategiaa (gender mainstreaming).
Tukemiemme komission tekstin tarkistusten avulla direktiivin sovellusala kasvaa ja direktiivistä tulee käytännönläheisempi. Edellytämme, että työpaikalla tapahtuvalle välilliselle ja välittömälle syrjinnälle muotoillaan selvät määritelmät. Ensimmäistä kertaa seksuaalinen häirintä työpaikalla tunnustetaan sukupuoleen perustuvaksi syrjinnäksi, ja naispuolisille työntekijöille avautuu meidän tarkistustemme kautta erilaisia mahdollisuuksia puolustaa itseään ja kääntyä puolueettoman tahon puoleen apua saadakseen.
Otamme käyttöön myös oikeuden palata äitiysloman jälkeen takaisin asianmukaiseen työpaikkaan. Otamme uudestaan mukaan tarkistuksen, joka takaa suojelun myös isille, jotka haluavat käyttää oikeuttaan vanhempainlomaan. Heitä ei ole yhtään liikaa. Koko Euroopassa noin 2 prosenttia isistä käyttää tätä oikeuttaan, eikä näitä edistyksellisiä isiä saa jättää ponnisteluissamme huomiotta. Toivottavasti tarkistus saa laajan tuen. Minusta tämäkin asia on tärkeä osa gender mainstreaming -ajattelua. Me sosiaalidemokraatit haluamme murtaa vanhat, aikansa eläneet rakenteet ja lakata luomasta stereotyyppisiä roolimalleja aina uudelleen.
Direktiivi velvoittaa jäsenvaltiot torjumaan syrjintää aktiivisesti, ja me pääsemme eroon sitomattomuudesta. Uskon, että tätä asiaa koskeva keskustelu on kiihtymässä Saksassakin. Tasa-arvodirektiiviä vaaditaan yksityistalouteen täälläkin. Näkemiemme tapausten jälkeen toivon, että saamme nyt vihdoin yhdessä aikaan edistysaskeleita naisten asiassa.

Thors
Arvoisa puhemies, pohjoismaiseen tapaan en yleensä kehu turhaan, mutta tällä kertaa olen iloinen saadessani lukea eteenpäin pyrkivän mietinnön, joka sisältää juuri ne ainekset, jotka Gröner mainitsi, nimittäin nuorten miesten ja naisten oikeuden palata työelämään esimerkiksi vanhempainloman jälkeen. Se on mielestäni hyvä asia.
Yhden keskeisimmän kysymyksen muodostavat uudet naisten syrjinnänvastaiset säännöt, toisin sanoen oikeus palata työhön vanhempainloman jälkeen. Ehdotuksen mukaan työntekijällä tai virkamiehellä on oltava oikeus palata vanhempainloman jälkeen työhönsä tai vastaavaan toimeen samoin työehdoin.
Samalla kaikki naisten epäsuotuisa kohtelu, joka suoraan tai epäsuorasti liittyy raskauteen tai äitiyteen tai perheen ja työelämän yhdistämiseen, olisi kiellettyä ja edustaisi suoraa sukupuoleen perustuvaa syrjintää.
Voin kertoa esimerkin kesäpaikkakunnastani Oravaisista, jossa vakinaisen viran haltija joutui sanomaan itsensä irti, jotta sijainenkin pystyttiin irtisanomaan. Eikö tämä ole sekä kiellettyä, koska kyse on suorasta syrjimisestä, että eikö tämä riko työhön palaamiseen oikeuttavaa määräystä? Tämän kunnan menettely on todellakin ristiriidassa tulevien määräysten kanssa.
Esimerkki osoittaa, että uusia direktiivejä tarvitaan. On tärkeää, että saamme säännöt, jotka estävät sellaiset menettelyt, jotka syrjivät yksityisen sektorin tai julkishallinnon johtavilla paikoilla olevia nuoria naisia. Se on mielestäni yksi tärkeimmistä piirteistä, erityisesti kun ajatellaan sitä, kuinka monet naiset toimivat nykyään sijaisina. Määräykset antaisivat heille suojaa.
Toivon, että voimme miettiä enemmän yhtä asiaa, nimittäin sellaisia järjestöjä, joiden jäsenillä on tietty ammatti. Tässä asiassa meidän on mielestäni mietittävä sitä yhteyttä, joka esiintyy useiden maiden säännöissä kahden perusoikeuden välillä, nimittäin yhdistymisvapauden ja syrjinnänvastaista suojaa koskevan oikeuden, tasa-arvo-oikeuden, välillä. Ajattelen esimerkiksi naisjuristien yhdistyksiä, jotka ovat minulle tärkeitä ja joiden säilyttämisestä meidän on huolehdittava.

Fraisse
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin huomauttaa, missä määrin tässä istuntosalissa vallitsee tänään eriäviä kantoja, mikä on aivan myönteinen asia. Vastatakseni TDI-ryhmän kollegalleni: on tosiaan valitettavaa, että hänen mielestään sukupuolien välinen tasa-arvo ei ulotu lainsäädännön piiriin. Miten luoda tasa-arvoa ilman lakeja? En ole löytänyt sellaista tapausta ihmiskunnan historiasta. En ymmärrä, miksi naisia pitäisi kohdella poikkeuksina tasa-arvolainsäädännössä. Lakeja siis tarvitaan, ja kiitän lämpimästi esittelijä Hautalaa siitä työstä, jota hän on tehnyt itse ja meidän kanssamme jatkuvasti useiden viikkojen, jopa kuukausien ajan. Minun on sanottava, että tulokset ovat huomattavia. Miksi? Siksi, että tämä direktiivi on Euroopan historian tunnetuin direktiivi, joka koskee sukupuolien välistä tasa-arvoa. Se on tunnetuin direktiivi kaikissa jäsenvaltioissamme. Se tarkoittaa siis, että se on erittäin tärkeä, ja tehty tarkistus vastaa uskoakseni direktiivin merkitystä.
Tästä syystä olisin halunnut äänestää tarkistuksen 42 puolesta, jota esittelijä Hautala ehdotti ja jossa komissiota pyydettiin harkitsemaan kokonaisvaltaista lainsäädäntövälinettä, joka koskisi naisia. On jo aika sovittaa ja järjestää uudelleen eri direktiivit yhteen. On sitä paitsi puhuttu paljon Amsterdamin sopimuksesta, ja voitaisiin myös puhua perusoikeuskirjasta, jonka 23 artiklassa vaaditaan sukupuolten välistä tasa-arvoa kaikilla aloilla, mikä on merkittävä edistysaskel verrattuna pelkkään ammatilliseen ja taloudelliseen tasa-arvoon.
Palatkaamme kuitenkin aiheeseen. Halusin osaltani sisällyttää tähän kokonaisvaltaiseen lähestymistapaan viittauksen yhtäläisiin palkkoihin - vuoden 1975 direktiivi - ja olen tyytyväinen, että viittaus otettiin mukaan, koska siitä on mielestäni erittäin tärkeää muistuttaa, kun kyse on miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta. Miksi tämä direktiivi on tärkeä? Se on myös tärkeä, kun kyse on ehdokasvaltioista. Tiedämme, että Berliinin muurin murtumisen jälkeen naisten työolot ovat lähinnä huonontuneet joissakin ehdokasvaltioissa. Toivoisin, mikäli mahdollista, että tätä tarkistusta, jota olemme tekemässä, voitaisiin hyödyntää ehdokasvaltioiden kanssa käytävissä keskusteluissa ja laajentumisen yhteydessä. Tehtävänämme ei ole kuitenkaan pelkästään levittää hyvää sanomaa muihin maihin, vaan voimme tehdä niin myös omissa jäsenvaltioissamme. Ranskassa on juuri äänestetty ammatillista tasa-arvoa koskevan lain puolesta, joka ulottuu huomattavasti laajemmalle kuin mitä nyt ehdotamme.
Toivoisin, että jäsenvaltiomme antaisivat myös arvoa sille, mitä nyt ehdotamme.

Klaß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komission ehdotus tuo mukanaan parannuksia. Se vahvistaa syrjinnästä syytteen nostaneiden työntekijöiden oikeussuojaa. Se määrittelee ensimmäistä kertaa seksuaalisen häirinnän työpaikalla sukupuoleen perustuvaksi syrjinnäksi, ja se tunnustaa naisille raskauden aikana ja sen jälkeen kuuluvan erityissuojelun tarpeen. Yksi asia on selvä - ja tämä meidän on muistettava, olimmepa kuinka hyväntahtoisia tahansa: kaikkia oikeuksia, jotka direktiivi antaa, on voitava valvoa lain keinoin, ja siksi työnantajakin voidaan saattaa vastuuseen vain siinä tapauksessa, että hän on ollut tietoinen tapahtuneesta, esimerkiksi seksuaalisen häirinnän esiintymisestä työpaikalla.
Tasa-arvon soveltamisessa on voitava ottaa huomioon jo olemassa oleva tarjonta, esimerkiksi tasa-arvovaltuutetut tai luottamusmiehet. Heidän on voitava toimia muutetun direktiivin puitteissa, niin että voidaan luopua uuden sovitteluelimen perustamisesta, mikä vaatii paljon työtä ja rahaa. Tavoiteltujen tulosten valvonta ja päivittäminen on tärkeää, mutta myös tässä asiassa hyviä kansallisia kirjauksia voidaan laajentaa direktiivin tarkoittamassa mielessä, niin että komissio saa mahdollisuuden laatia eurooppalaisia tilastoja.
Tasa-arvon vuosikertomuksia koskeva vaatimus merkitsee suhteettoman suurta taakkaa pienille ja keskisuurille yrityksille. Naisia, jotka synnyttävät lapsia maailmaan, koskee erityinen oikeussuoja. Tältä osin monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa on saavutettu vuosien kuluessa paljon. Eurooppalainen äitiyssuojeludirektiivi määrittelee tätä asiaa koskevat periaatteet selvästi.
En vastusta isien ottamista mukaan, päinvastoin. Vastustan kuitenkin sitä, että pidetään hirveää kiirettä ja samaistetaan isyyssuojelu äitiyssuojeluun. Tässä on pieni ero. Äidit synnyttävät lapset maailmaan, eivät isät. Siksi nämä asiat on osattava luonnostaan erottaa toisistaan. Ehdotus ei ole tältä osin perinpohjainen. Haluamme tasa-arvoista kohtelua, yhteiskunnallista tasa-arvoa työasioissa, se on meidän ääneen lausuttu päämäärämme, mutta meidän on tarkkailtava tasapainoa huolellisesti, niin että naisten työpaikat pysyvät houkuttelevina, myös tulevaisuudessa.

Swiebel
Arvoisa puhemies, vuoden 1976 direktiivi on osoittautunut vahvaksi aseeksi naisten työmarkkinoilla tapahtuvan syrjinnän torjumisessa. Tänään käsittelemme tämän direktiivin välttämätöntä muuttamista. Se on osoittautunut, niin kuin muut ovat jo huomauttaneet, monimutkaiseksi tehtäväksi, jonka loppua ei ole vielä näkyvissä, eivätkä kaikki ne asiat, joita olemme käsitelleet, saisi tässä mielessä palkintoa kauneuskilpailussa, mutta uskallan toivoa, että kaikki päättyy lopulta hyvin.
Minusta kolmen seuraavan lähtökohdan pitäisi jatkossa olla johtavia periaatteitamme, ja niinpä minulla on tästä aiheesta komission jäsenelle myös kolme kysymystä.
Ensinnäkin: sukupuolten välistä tasa-arvoa koskevan lainsäädännön, joka on nyt hajallaan kahdeksassa eri direktiivissä, pitäisi olla oikeudellisesti selkeä ja yhtenäinen, ja sen pitäisi olla kansalaisten kannalta helpommin ymmärrettävissä. Kysymys kuuluukin, voisiko meneillään oleva muutosoperaatio auttaa tämän päämäärän saavuttamisessa. Siksi haluan kysyä komission jäseneltä, mitä mieltä hän on Euroopan nykyisten miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua koskevien lainsäädäntöjen kodifioinnista.
Toiseksi: Euroopan tasa-arvoista kohtelua koskevan lainsäädännön pitäisi antaa samantasoinen suoja kaikkia syrjinnän lähtökohtia vastaan, ja meillä pitäisi olla, mikäli mahdollista, yhdenvertaiset syrjinnän käsitteen määritelmät, poikkeusmääräykset, rangaistukset ja niin edelleen. Tätä ei tarvita vain itse tasa-arvoisen kohtelun periaatteen vuoksi, vaan ennen kaikkea yhtenäisen oikeuskäytännön muodostamista silmällä pitäen. Periaatteeseen sovellettavien poikkeusten pitäisi perustua itse asian laatuun, esimerkiksi raskauden ollessa kyseessä, tai perustamissopimuksen säännöksiin, kuten positiivisten erityistoimien tapauksessa.
Monimutkaisessa lainsäädäntöprosessissa tämä periaate on tiukoilla, mutta oletan, että komission jäsen on kanssani samaa mieltä lähtökohdasta. Haluaisinkin mielelläni kuulla häneltä, mitä hän voi ja aikoo tehdä tässä asiassa. Voiko hän esimerkiksi pyytää lain asiantuntijoiden verkostoltaan vertailevaa tutkimusta lainsäädännössä esiintyvistä erilaisista syrjinnän perusteista?
Kolmas komission jäsenelle osoitettu kysymykseni liittyy tasa-arvoista kohtelua koskevan lainsäädännön sovellusalueeseen. Tässäkin asiassa tarvitaan enemmän yhdenvertaisuutta. Milloin voimme odottaa komission jäseneltä säännöksiä, jotka koskevat miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua työmarkkinoiden ulkopuolella, mistä on ilmoitettu jo useampaan kertaan, ja milloin hän esittelee muita syrjinnän perusteita koskevia lakiehdotuksia?

Dybkjær
Joskus voi ihmetellä, että vielä vuonna 2001 joudutaan keskustelemaan tasa-arvosta, koska kuka oikeastaan vastustaa tasa-arvoa? Tiettyjen täällä parlamentissa pidettyjen puheenvuorojen jälkeen on selvää, että keskustelu on edelleenkin erittäin välttämätöntä. Voi hyvin olla, että kukaan ei vastusta sanaa tasa-arvo, mutta monet kuitenkin vastustavat tasa-arvon toteuttamista käytännössä, johon me taas pyrimme tämän lainsäädännön avulla. Haluaisin kiittää Hautalaa siitä suuresta työstä, jota hän on tehnyt tämän lainsäädännön parissa, koska sehän osoittaa, miten välttämätöntä on, että meillä on lainsäädäntö, johon voimme tukeutua, jos aiomme toteuttaa tasa-arvon käytännössä. Senhän kaikki mahdolliset tuomiot ovat osoittaneet. Mielestäni on hienoa, että Hautala on pystynyt laatimaan progressiivisen mietinnön, samalla kun hän on onnistunut saamaan mietinnölleen laajan enemmistön tuen. Se on välttämätöntä, koska mietinnön hyväksyminenhän edellyttää 314 ääntä.
EU:han on joka mielessä edelläkävijä tasa-arvoasioissa. Sitä meidän naisten pitäisi ehkä tarkentaa hieman enemmän julkisessa keskustelussa, kun keskustelemme muutenkin EU:sta, ja joka tapauksessa silloin, kun vastassamme on hyvin voimakkaita vastustajia, joiden mielestä EU ei tee mitään kansalaistensa puolesta. Tämähän on loistava esimerkki siitä, että EU itse asiassa tekee jotakin kansalaisten puolesta ja on huomattava edelläkävijä itse asiassa myös suhteessa Pohjoismaihin. Voidaan sanoa, että tässä on todellakin kyse hyvin myönteisestä jäsenvaltioiden ja komission välisestä synergiavaikutuksesta. Ehdotuksessahan käsitellään erilaisia asioita, muun muassa sukupuolista häirintää ja äitiyteen liittyviä oloja, mutta myös isän mahdollisuuksia. Mielestäni on erittäin hienoa, että isätkin on otettu paremmin esille, sillä jos haluamme todellakin saavuttaa tasa-arvon, on aivan välttämätöntä, että huomiota kiinnitetään enemmän myös miehiin.

Uca
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, naisten ja miesten todellinen tasa-arvo on kuuluu tärkeimpiin yhteiskuntapoliittisiin tehtäviin. Naisia syrjitään työmarkkinoilla edelleen. Naiset saavat edelleen vähemmän palkkaa kuin miehet. Naiset ovat johtavissa asemissa aliedustettuja. Naisten työttömyys on koko Euroopassa korkeampi kuin miespuolisen väestön.
Hautalan mietinnöllä on tärkeä osuus tasa-arvon toteuttamisessa. Minusta direktiivin pitäisi kuitenkin ottaa huomioon monia naisten työssäkäynnin arkeen kuuluvia näkökohtia.
Käsiteltävänä olevassa uudistuksessa ei mennä tarpeeksi pitkälle. Siitä puuttuvat esimerkiksi tasapuolisen palvelukseen ottamisen edellytykset. Naisten on saatava samanarvoisesta työstä samaa palkkaa! Tarvitsemme kohdennettuja säännöksiä työelämään palaamisesta tauon jälkeen. Ponnistelen sen puolesta, että naiset ja miehet saavat samat mahdollisuudet kaikilla yhteiskuntaelämän alueilla. Kehotan neuvostoa ja komissiota ryhtymään toimeen näiden päämäärien saavuttamiseksi!

Martens
Arvoisa puhemies, nyt käsiteltävänä olevan direktiivin tarkoituksena on muuttaa voimassa oleva vuoden 1976 direktiivi viime vuosien yhteiskunnallisen ja sosiaalisen kehityksen mukaiseksi. Onnittelen komissiota tästä aloitteesta, jonka tarkoituksena on muuttaa säännökset näihin kehityskulkuihin sopiviksi koko Euroopassa ja myös saada aikaan uusia kannustimia.
Direktiiviä on tarkasteltava lastenhoidosta annetun suosituksen, vanhempainlomaa koskevan direktiivin ja sen direktiivin yhteydessä, jossa määrätään raskaana olevien naisten turvallisuutta ja terveyttä koskevista minimiehdoista työpaikalla, sekä sen direktiivin yhteydessä, josta keskustelimme viime vuonna 13 artiklan pohjalta ja jota koskevan ehdotuksen hyväksyimme.
Arvoisa puhemies, naiset ovat yhä miehiä huonommassa asemassa ja heitä syrjitään monissa maissa ja tilanteissa. Työn ja lapsista huolehtimisen yhdistäminen on edelleen monissa tapauksissa ongelma, ei pelkästään naisille, vaan myös niille miehille, jotka haluavat yhdistää työn ja lapsista huolehtimisen. Vain harvat miehet pitävät muuten vieläkään vanhempainlomaa: viimeksi julkaistujen tietojen mukaan heitä on seitsemän miestä sataa naista kohti esimerkiksi Tanskassa, yksi sataa kohti Ranskassa ja kaksi sataa kohti Saksassa.
Tarkistukset, joiden tarkoituksena on täydentää raskautta ja äitiyttä suojelevia toimia isyyteen liittyvillä toimilla, ilahduttavatkin minua kovasti. Hyvä jäsen Van der Laan, ne ilahduttavat minua niin kuin monia muitakin kristillisdemokraattisen ryhmän naisia.
Arvoisa puhemies, toinen ongelma on sukupuolinen häirintä. Sitä esiintyy työtilanteissa useammin kuin haluaisimme. Esityksessä on torjuntaan ja ehkäisyyn liittyviä ehdotuksia. Viime vuonna valmistelin lausunnon, joka käsitteli 13 artiklaa koskevaa direktiiviä. Sillä on läheisiä yhtymäkohtia nyt käsiteltävään direktiiviin. Viittasin tuolloin luottamushenkilöiden tärkeään rooliin. Kyseessä ei tarvitse välttämättä olla nimenomaan tähän tehtävään palkattu henkilö - pienissä organisaatioissa se ei onnistuisikaan - vaan sellainen henkilö organisaatiossa, joka nauttii monien luottamusta ja jonka puoleen voi kääntyä.
Puolustin myös puolueettoman, valituksia käsittelevän elimen perustamista ja tuen nyt tähän pyrkiviä tarkistuksia. Mietinnöllä on väistämättä vaikutusta myös työnantajiin, esimerkiksi raportointiin ja samaan työpaikkaan palaamiseen. Minusta me voimme saada aikaan hyvän kannustimen ja asettaa samaan aikaan hyväksyttäviä vaatimuksia työnantajille.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, haluaisin lyhyessä välihuomautuksessani keskittyä tärkeään uutuuteen direktiivissä ja kollega Hautalan erinomaisessa mietinnössä, nimittäin sukupuoliseen häirintään. Eri tutkimukset ovat osoittaneet, että monet sadattuhannet työntekijät, joista suurin osa on naisia, joutuvat tämän asian kanssa tekemisiin ja siitä on mitä ikävimpiä seurauksia heidän terveydelleen ja uralleen. Haluaisin muistuttaa kollegoille, että ETUC (Euroopan ammatillinen yhteistyöjärjestö) oli tästä syystä jo kolme vuotta sitten puheenjohtajana kollektiivisissa neuvotteluissa, joissa yritettiin ratkaista ongelmaa, mutta ikävä kyllä työnantajajärjestö kieltäytyi jatkuvasti. Siksi on tarpeen ja hyödyllistä, että lainsäätäjä astuu nyt esiin.
Arvoisa komission jäsen, olenkin iloinen, että sukupuolinen häirintä nähdään tässä ehdotuksessa yhtenä sukupuoleen perustuvan syrjinnän muotona. Minusta Euroopan komission ehdotukset rangaistuksista ovat hyviä, mutta kenties riittämättömiä. Siksi olisi hyvä, jos Euroopan parlamentti huolehtisi myös tehokkaasta ehkäisevästä politiikasta, niin kuin muuten edellytettiin myös vuoden 1991 miesten ja naisten arvokkuuden suojelemista työelämässä koskevan suosituksen käytännesäännöstössä.
Meidän mielestämme työnantajienkin on otettava vastuu ja pidettävä huolta siitä, ettei työympäristössä esiinny sukupuolista häirintää. Belgiassa ministeri Onkelinx on tehnyt äskettäin lakiehdotuksen, jonka mukaan jokaisen yrityksen on laadittava häirinnän ehkäisyyn tarkoitettu toimintasuunnitelma ja palkattava häirinnän estämiseen erikoistunut neuvoja. Minusta tämä on hyvä toimi, ja esimerkkiä voitaisiin hyvin seurata muuallakin Euroopassa. Toivottavasti tämä direktiivi voidaan hyväksyä Belgian puheenjohtajakaudella sellaisena kuin se nyt on, valiokuntamme tekemine muutoksineen.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella esittelijä Hautalaa tästä mietinnöstä. Euroopalla on pitkät perinteet kamppailussa miesten ja naisten tasa-arvoisten oikeuksien puolesta. Nimenomaan naisen asema on ollut hyvin tärkeä: sama palkka samasta työstä, tasa-arvoinen kohtelu sosiaaliturva-asioissa, itsenäiset oikeudet omiin eläkkeisiin ja sosiaaliturvaan ja joukko säännöksiä, jotka koskevat työn ja lapsista huolehtimisen yhdistämistä.
Tänään käsiteltävä lakiehdotus on uusi merkkipaalu. Ehdotus antaa syrjinnän periaatteelle uuden sisällön, Amsterdamin sopimuksen mutta varmasti myös Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen päätösten linjaa seuraavan sisällön - tuomioistuin on ollut aina mukana taistelussa naisten oikeuksien puolesta.
Ensimmäistä kertaa annetaan koko Euroopan laajuisesti sisältö myös sukupuolisen häirinnän käsitteelle. Sukupuolinen häirintä on miesten ja naisten välisen tasa-arvoisen kohtelun periaatteen rikkomista, ja se on myös ristiriidassa miesten ja naisten arvokkuuden kanssa. Tähän ongelmaan voidaan nyt puuttua entistä paremmin.
Mitä tulee syrjinnän periaatteelle määriteltyyn sisältöön, olen kiitollinen esittelijälle, että hän hyväksyi heti tarkistukseni, jonka tarkoituksena oli laajentaa käsitettä mainitsemalla työpaikan lisäksi ammatin ja työn harjoittamisen ehdot sekä ohjaus ja koulutus, jotka johtavat työpaikan saantiin.
Haluan ilmaista ärtymykseni jäsen Van der Laanin äskettäisestä purkauksesta. Hän käytti osan puheajastaan sanoakseen: minä, jäsen Van der Laan, olin se, joka keksi, että myös miesten ja vanhemmuuden asiat pitäisi saada järjestykseen. Jäsen Van der Laan, jos olisitte ollut tarkkaavaisempi, olisitte tiennyt, että ajatus olisi joka tapauksessa saanut enemmistön meidänkin ryhmässämme. Luulenpa, että äänestyskäyttäytyminen näyttää, ettei tältä osin ole olemassa mitään suuria vastakkainasetteluja.
Lopuksi: syrjintä on usein yhteydessä sukupuoleen. Minulla on enää yksi ongelma, nimittäin kasvatuslapsen ottamisen käsite, jota varten ei ole kunnollista oikeudellista perustaa. Kysyn itseltäni, eikö meidän pitäisi huolehtia siitä.

Valenciano Martínez-Orozco
- (ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, väljennämme tänään tasa-arvoisen kohtelun rajoja ja ulotamme sen kaikille naisten ammatillisen elämän osa-alueille; termillä ei siis tarkoiteta ainoastaan työpaikkaa vaan myös koulutusta ja ammattia sekä työoloja.
Koska naisten ja miesten välinen tasa-arvo on yksi Euroopan unionin tavoitteista ja tehtävistä, on tarpeen hyväksyä, saattaa ajan tasalle ja myös kehitellä uusia strategioita ja uusia lainsäädäntöasiakirjoja, joiden avulla voimme toteuttaa tehokkaasti tämän tehtävän.
On painotettava seksuaalista häirintää koskevaa kohtaa, josta en puhu enempää, koska sitä on painotettu riittämiin. Mielestäni on myös tärkeää määritellä suora ja epäsuora syrjintä ja pitää myönteisiä toimia eriarvoisuutta tasapainottavana työkaluna, jota käytetään tilapäisesti tasa-arvon saavuttamiseen asti. Euroopan yhteisö on perustamisestaan asti pyrkinyt kitkemään eriarvoista kohtelua; ikävä kyllä nykyään esiintyy yhä räikeää epätasa-arvoa, josta en myöskään puhu tällä kertaa enempää.
Jokin kansainvälinen järjestö on tunnustanut, että nykyisellä tahdilla voimme saavuttaa tasa-arvoisuuden noin 400500 vuodessa ja uskon, ettei kukaan meistä tällä olevista ole valmis odottamaan niin kauan. Asioihin on tarpeen puuttua tämänkaltaisin myönteisin toimin, jotta tämä perusteellisen epäoikeudenmukainen ja yhteiskunnallisen kehityksen vastainen asiantila voitaisiin muuttaa.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa on tehty huolellista ja tyhjentävää työtä, jolla parannetaan oleellisesti komission ehdotusta. Onnittelen siitä meitä kaikkia ja erityisesti jäsen Hautalaa.

Smet
Arvoisa puhemies, onnentoivotukseni komissiolle ja esittelijälle. Olen samaa mieltä monesta asiasta, joista kollegani ovat puhuneet, ja tyydynkin nyt vain muutamaan asiakohtaan.
Kun katson oman maani tilannetta - sillä luulen, että jokainen kuitenkin tarkastelee sitä, mitä vaikutuksia direktiivillä on oman maan kannalta - näen kolme keskeistä kohtaa.
Ensinnäkin vuosikertomus miesten ja naisten tasa-arvoisesta kohtelusta, jota tässä direktiivissä vaaditaan yrityksiltä. Olen ottanut tämän menettelyn käyttöön omassa maassani. Sitä vastustetaan valtavasti eikä sitä ole koskaan toteutettu, vaikka se onkin velvoite.
Toiseksi positiiviset toimenpiteet. Sekin on edelleen erittäin vaikea asia, jopa naisten keskuudessa.
Kolmanneksi sama palkka. On löydetty lukemattomia tapoja kiertää samapalkkaisuutta.
Näillä kolmella esimerkillä haluan oikeastaan sanoa, että jos haluamme onnistua tämän direktiivin toteuttamisessa - ja minusta se on hyvä direktiivi - meidän pitäisi ehkä keskustella entistä enemmän työmarkkinaosapuolten kanssa. Ainoastaan jos ne tukevat tämän alan asioita ja ovat mukana toteuttamassa niitä, asiat muuttuvat jotenkin. Otetaan samapalkkaisuusesimerkki. Taantuman aikana sanotaan: emme voi antaa täysin samaa palkkaa, sillä nyt on taantuma, se maksaa liikaa. Mutta ei sitä tapahdu korkeasuhdanteen aikanakaan. Minusta työmarkkinaosapuolia on painostettava enemmän, ennen kaikkea siksi, että me kaikki hyväksymme, että ne ovat ensi sijassa vastuussa työmarkkinoista.
Haluan vielä sanoa lyhyesti jotakin sukupuolisesta häirinnästä. Aloitin noin 15 vuotta sitten Belgiassa tätä asiaa koskevan kampanjan, jonka otsikkona oli: Seksikollega, ex-kollega. Sen jälkeen on työstetty lainsäädäntöä, on nimetty luottamushenkilöitä, on luotu luottamushenkilöverkosto, luottamushenkilöille on annettu ohjausta. Minun täytyy sanoa, että tämä toimii oikeastaan varsin hyvin ja työmarkkinaosapuolet tukevat sitä.

Kauppi
Arvoisa puhemies, arvoisa esittelijä, arvoisa komission jäsen, olen oikein iloinen siitä, että niin monet jäsenet ovat viitanneet näihin vanhempien - etenkin nuorten vanhempien - asemaan liittyviin tarkistuksiin. Äitiys, raskaus ja isyys eivät saa olla syitä, jotka estävät etenemisen työelämässä. Pidänkin erityisesti tarkistusta 25 erittäin hyvänä ja perusteltuna. Täällä on jo viitattu siihen, että taloudellisilla nousukausilla lasten hankkimista usein siirretään eteenpäin, ja tämä on erittäin huolestuttavaa nuorten naisten kannalta.
Pidän hyvänä myös tarkistusta 42, joka siis viittaa tähän samapalkkaisuusongelmaan, joka on mielestäni edelleenkin pahin naisten tasa-arvo-ongelma Euroopassa. On täysin kestämätöntä, että monella alalla, jopa julkisella sektorilla, naisten keskimääräiset ansiotulot ovat vielä nykyisinkin pienempiä kuin vastaavan koulutus- ja työtaustan omaavilla miehillä. Yhteiskunnallemme ja talouselämällämme ei ole varaa olla hyödyntämättä täysimääräisesti koko väestönsä kykyjä. Yhteiskuntamme on tarjottava kaikille jäsenilleen tasapuoliset ja rajoittamattomat mahdollisuudet kehittää itseään valitsemallaan tiellä. Vanhakantaiset ja keinotekoiset rakenteet eivät saa olla ihmisen ammatillisen, sivistyksellisen, uran tai inhimillisen kehityksen tiellä sukupuoleen katsomatta.
Sukupuolinen häirintä on vastenmielinen ilmiö. Haluan korostaa sitä, että yksilön luontainen ihmisarvo ja koskemattomuus ovat loukkaamattomia perusarvoja, etenkin meille konservatiiveille. Sukupuoliseen häirintään, tähän pitkään vaiettuun aiheeseen, tulee puuttua tehokkaasti. Kuitenkin Euroopan unionin tasolla on syytä olla aktiivinen vasta silloin, jos emme kansallisella tasolla kykene kattavasti tekemään riittävää lainsäädäntöä. Tässä kysymyksessä olen sitä mieltä, että terveet yhteiskuntarakenteet ja tehokas kansallinen lainsäädäntö ovat parhaimmat keinot estää seksuaalista häirintää.
Euroopan yhteisön lainsäädännön tulee myös täyttää lainsäädännölle asetetut juridiset yleisvaatimukset. Selkeästi, tarkasti ja yksityiskohtaisesti muotoiltu teksti on yksi näistä. Ajaessaan omia oikeuksiaan oikeudenkäynnissä henkilön tulee voida pohjata vaatimuksensa selkeään lakitekstiin. Tässä suhteessa yhdyn kyllä Lullingin kantaan, jonka mukaan tämä mietintö ei kaikilta osin ole juridisesti riittävän eksakti. Lisäksi haluaisin sanoa, että vastustan ehdottomasti tarkistusta 40, joka viittaa ryhmäkanteen käyttöönottoon tällä sektorilla. En toki ole sitä mieltä, että se olisi juuri tällä sektorilla huono juttu, mutta vastustan ylipäätään ryhmäkannemekanismin tuomista eurooppalaiseen oikeusjärjestelmään.

Diamantopoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella jäsen Hautalaa ja kaikkia tähän hyvin hankalaan tehtävään osallistuneita valiokunnan jäseniä.
Ensinnäkin Euroopan unioni on esittänyt joukon poliittisia välineitä lisäarvon tuomiseksi tasa-arvoisia mahdollisuuksia koskevan politiikan linjauksen mukaisesti. Näitä välineitä ovat lainsäädäntö, viides toimintaohjelma, työllisyysstrategia, suuntaviivat, kokonaisvaltaiset politiikat, sosiaalirahastot jne.
Lainsäädäntö on yksi tärkeimmistä ja tehokkaimmista poliittisista välineistä, ja uusia lakiesityksiä on syytä tehdä jatkuvasti. Nykyistä lainsäädäntöä on uudistettava ja mukautettava muuttuvaan maailmaan. Siihen me olemme pyrkineetkin ottamalla huomioon uudet tuotantomallit, perheet ja yhteiskunnan. Olemme ottaneet huomioon myös uuden perustamissopimuksen ja uuden oikeusperustan sekä tietenkin myös EY:n tuomioistuimen oikeuskäytännön.
Haluaisin vastata lyhyesti muutamiin esitettyihin kysymyksiin. Ensiksi vastaisin lainsäädännön yhtenäistämistä koskevaan kysymykseen: aiomme todellakin esitellä samojen oikeusperustojen luomiseen pyrkivää, lainsäädännön yhtenäistämistä koskevaa työtämme. Toiseksi toteaisin, että on perustettu asiantuntijaryhmä, joka kokoontuu kolme kertaa vuodessa käsittelemään eurooppalaisen ja kansallisen lainsäädännön yhteensopivuutta koskevia ongelmia. Kolmanneksi minulta on tiedusteltu, jatkammeko työllisyyden ulkopuolisia aloja koskevien direktiivien laatimista. Olemme sitoutuneet tähän työhön, ja teemme asiasta esityksiä ensi vuonna. Olemme hyväksyneet mahdollisimman monta sukupuolista häirintää koskevaa ehdotusta.
Valiokunnan ja komission välinen yhteistyö on sujunut loistavasti, joten uskon todella, että pääsemme yhteisymmärrykseen tästä ehdotuksesta työllisyys- ja sosiaaliasioita käsittelevässä Eurooppa-neuvostossa 11. kesäkuuta. Yhteisymmärryksen saavuttaminen neuvostossa on todella tärkeää, jotta voimme hyväksyä lopullisesti ehdotuksen Belgian puheenjohtajakaudella.
Minun on syytä käsitellä jokaista tarkistusta erikseen ja selittää niiden hylkäämisen tai hyväksymisen syyt, joten sallinette minun esittää komission tarkan kannan. On hyvin tärkeää tähdentää, että komissio on valmis hyväksymään 49 tarkistusta 69:stä, vaikka toivoisimme toisenlaista sanamuotoa 17 tarkistukselle, joten voimme hyväksyä osittain vain 17 tarkistusta.
Annan tukeni tarkistuksille 7 ja 21, joiden yhdessä artiklassa määritellään suora ja epäsuora syrjintä, häirintä ja sukupuolinen häirintä. Komissio voi periaatteessa hyväksyä myös tietyn osan tarkistuksista 39 ja 68, joilla laajennetaan itsenäisten elinten valtuuksia kattamaan kaikki naisten ja miesten tasa-arvoista kohtelua koskevat direktiivit. Komissio ei kuitenkaan voi hyväksyä tarkistuksen 39 sitä osaa, jolla taataan elinten taloudelliset varat ja henkilöresurssit. Komissio ei voi myöskään hyväksyä, että elimillä olisi oikeus käsitellä valituksia yksityishenkilöiden ja yritysten puolesta ilman näiden suostumusta.
Tarkistusten 15 ja 40 tietyt osat antaisivat oikeuslaitoksille ja yhdistyksille mahdollisuuden ottaa käsiteltäväksi oikeustapauksia kantajan puolesta. Komissio voi hyväksyä tämän vain, jos se tapahtuu kantajan luvalla tai suostumuksella. Tarkistuksessa 10 ja osassa tarkistuksista 25, 46 ja 69 korostetaan perhe- ja työelämän yhteensovittamisen merkitystä sekä vaaditaan vanhempainlomaa koskevia täydentäviä toimia. Olemme valmiita hyväksymään tarkistukset 12 ja 38, jotka koskevat syrjinnän uhrien, myös työntekijöiden ja heidän edustamiensa ammattiyhdistysten edustajien, suojaamista syrjinnältä tai muulta epäsuotuisalta kohtelulta. Tarkistuksessa 33 selvennetään, että naisten ja miesten tasa-arvoisen kohtelun - joka koskee jonkin järjestön jäsenyyttä tai siinä toimimista - soveltaminen ei saa johtaa sellaisten yritysten kieltämiseen, joissa toimii joko vain miehiä tai naisia. Komissio ei ole koskaan aikonut ottaa käyttöön tällaista kieltoa.
Hyväksymme myös seuraavat tarkistukset: 14 ja 42, joissa jäsenvaltioita kehotetaan kannustamaan työntekijöitä laatimaan vuosittaisia tasa-arvosuunnitelmia tasa-arvoisen kohtelun edistämiseksi; 41, jossa kehotetaan vuoropuheluun sellaisten valtiosta riippumattomien järjestöjen kanssa, joilla on oikeutettu etu edistää tasa-arvoisten mahdollisuuksien periaatetta.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistusten 11, 27 tai 55 niitä osia, joissa itse direktiiviin sisältyisi ilmaisu positiiviset toimet. Positiivisten toimien määritelmä sisältyy jo EY:n perustamissopimukseen, joten sitä ei pidä sisällyttää direktiiviin. Komissio on kuitenkin valmis hyväksymään viittauksen perustamissopimuksen liitteenä olevaan julistukseen 28, jossa todetaan, että direktiivin johdanto-osan kappaleissa ja itse tekstissä on suosittava naisia koskevia positiivisia erityistoimia. Komissio on valmis hyväksymään osan tarkistusten 11 ja 27 muista osista, eli ne osat, joissa edellytetään positiivisia toimia koskevan kertomuksen laatimista joka toinen vuosi, mutta ei osia, joissa esitetään vuosittain tai työllisyysprosessiin liitettävän kertomuksen laatimista. Tämä olisi epärealistista ja liian monimutkaista.
En voi hyväksyä tarkistusta 1, enkä muiden tarkistusten tiettyjä osia, joissa ilmaisu "naisten ja miesten tasa-arvoinen kohtelu" korvataan ilmaisulla "naisten ja miesten tasa-arvo". Tämä ei olisi sopusoinnussa EY:n perustamissopimuksen sanamuodon kanssa. Tämä on tärkeä asia, jossa ei ole kyse poliittisista mielipide-eroista tai ideologisesta ongelmasta. Meidän on käytettävä EY:n perustamissopimuksen sanamuotoa, joka kuuluu "miesten ja naisten tasa-arvoinen kohtelu", jonka komissio on valmis hyväksymään.
Muut komission hylkäämät tarkistukset ovat: periaatteessa tarkistusten 9 ja 59 osat, joissa viitataan tarpeeseen muuttaa erästä toista, äitiyttä koskevaan tasa-arvoon liittyvää yhteisön direktiiviä. Työpaikkaturvallisuutta ja -terveyttä koskevaa direktiiviä ei voida vastedes muuttaa antamalla uusi direktiivi. Komissio ei voi hyväksyä myöskään tarkistusta 4, jonka mukaan komission olisi tehtävä 13 artiklaan perustuvia, työllisyyden ja ammatillisen koulutuksen ulkopuolelle ulottuvia aloja kattavia ehdotuksia. Tällaista säännöstä ei voida sisällyttää direktiiviin, joka ei kata näitä aloja. Kuten jo olen todennut, aiomme kuitenkin ehdottaa toimenpiteitä vuodeksi 2002.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 36 ja 61, joilla oikeussuojaa laajennetaan kaikkiin tapauksiin, joissa syrjintä on tapahtunut työsuhteen päätyttyä. Tämä ylittää direktiivin soveltamisalan. Sama pätee tarkistukseen 44, jossa edellytetään sopimuksen noudattamista tasa-arvoisen kohtelun periaatetta noudattaen etenkin julkisten hankintojen yhteydessä. Olemme kuitenkin keskustelleet tästä jo aikaisemmin valiokunnan edustajien kanssa, ja olen kertonut teille, että minä ja komission jäsen Bolkestein olemme olleet yhteistyössä. Aiomme antaa tiedonannon sekä kannustaa ja kehottaa jäsenvaltioita ottamaan tämä huomioon.
Kuten näette, komissio on siis loppujen lopuksi valmis hyväksymään enemmistöosan parlamentin tarkistuksista. Haluaisin korostaa suoran ja epäsuoran syrjinnän sekä häirinnän ja sukupuolisen häirinnän määritelmiä koskevien tarkistusten 7 ja 21 sekä tarkistuksen 39 sen osan hyväksymistä, joka koskee itsenäisten elinten valtuuksien laajuutta. Hyväksyn seuraavien tarkistusten hengen: 2, 3, 6, 7, 8, 10, 15, 16, 20, 21, 32, 33, 34, 35, 37, 38, 51 ja 60 sekä osittain tarkistukset 5 ja 9 (ensimmäisen osan hengen), tarkistuksen 11 ensimmäisen osan, tarkistukset 12, 17, 19, 23, 25, 27, 30, 39, 40, 43 (toinen osa), 46 (toinen osa), 50 (toinen osa) ja 69 (toinen osat). Komissio voisi hyväksyä kaikilta osin tarkistukset 13, 14, 18, 22, 24, 26, 28, 29, 31, 41, 42, 45, 47, 60, 66 ja 68. Hylkään kuitenkin tarkistukset 1, 4, 36, 43 (ensimmäinen osa) ja tarkistukset 44, 48, 49, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 61, 62, 63, 64, 65 ja 67.
Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta otti nyt ensimmäistä kertaa osaa yhteispäätösmenettelyyn. Tämä oli sen ensimmäinen ja hyvin menestyksellinen kokemus yhteispäätösmenettelystä, koska näinkin hankala työ onnistui loistavasti, joten haluan kiittää teitä siitä. Haluan kiittää teitä myös yhteistyöstänne, jonka ansiosta saamme direktiivin valmiiksi mahdollisimman pian.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.

Yhtenäiset eurooppalaiset työmarkkinat 1998-1999
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ribeiro e Castron laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0169/2001) komission kertomuksesta Eures-verkon toiminnasta vuosina 1998-1999 "Eures-verkon merkitys yhtenäisten eurooppalaisten työmarkkinoiden luomisessa" [KOM(2000) 607 - C5-0104/2001 - 2001/2053(COS)].

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, monikaan ei tunne vielä vuonna 1993 perustettua Eures-verkkoa, entisen Sedocin perillistä. Harvat tietävät, mitä sen piirissä tehdään ja minkälaisia mahdollisuuksia on toisesta unionin valtiosta työtä hakevan tai toisesta maasta tuleville työnhakijoille työtä tarjoavien käytettävissä. Harvassa ovat nekin, jotka tietävät, mikä Euresin merkitys voi olla tulevaisuudessa.
Siksi ensimmäisen suosituksemme tarkoituksena on tehdä Eures-verkkoa ja sen tietokantaa tehokkaammin tunnetuksi, minkä pitää näkyä sen talousarviossa, toiminnassa ja talousarvion täytäntöönpanossa, samoin kuin eri jäsenvaltioissa, joissa sen tukena ja lisänä pitää olla julkisia työnvälityspalveluja, jotka ovat jo nykyään yhteydessä keskenään Eures-verkon kautta.
Eures on verkoista koostuva verkosto, jonka piirissä toimii lähes 500 euroneuvojaa, elintä, julkista yhteistyöorganismia, -kumppania ja sidosryhmää ja jonka kautta avautuvat suuret mahdollisuudet saada Internetin kautta neuvoja suoraan avoimessa verkossa. Sillä edistetään eurooppalaisten työmarkkinoiden avoimuutta tiedotus- ja neuvontatehtävien sekä työnhankinnassa annettavan avun välityksellä. Se ei kata vain unionia vaan Euroopan talousalueen, johon kuuluu tällä hetkellä 17 maata. Lyhyesti sanottuna sillä edistetään työntekijöiden vapaata liikkuvuutta koskevan oikeuden toteutumista käytännössä ja liikkuvuutta, jota emme omasta puolestamme pidä itsessään poliittisena päämääränä, vaan keinona vastata ihmisten omaehtoisiin ja oma-aloitteisiin pyyntöihin.
Kaikella tällä ei kuitenkaan ole mitään merkitystä, jos ihmiset eivät tiedä verkon olemassaolosta. Suurimpana tavoitteena onkin siksi edistää verkon käyttöä ja tehdä sitä tunnetuksi. Eures-verkon tehokkuus riippuu sitä paitsi Internetin kasvavan käytön ansiosta yhä enemmän sen yleisestä tunnettuudesta kansalaisen keskuudessa ja huomattavasti vähemmän pelkistä parannuksista eri palvelujen ja elinten muodostaman viranomaisverkon toiminnassa.
Eräs Euresin osa-alue, joka liittyy työllisyyden ja työvoiman liikkuvuuden alalla tehtävään rajat ylittävään yhteistyöhön ja on erittäin näkyvä, ansaitsee erityismaininnan: kyse on valtioiden rajat ylittävästä Eures-verkosta. Nykyään tällä alalla on jo 20 yhteistyörakennetta, mutta vielä on paljon tekemättä. Muistutan erityisesti kotimaani ja Espanjan välisestä rajasta, joka on vielä suurelta osin käsittelemättä, ja palautan myös mieleen ne uudet haasteet ja mahdollisuudet, joita lähestyvä laajentuminen tuo tällä alalla. Niinpä toisena ja selkeänä ensisijaisena tavoitteena onkin tulevaisuudessa, että toisessa maassa on mahdollista työskennellä vaihtamatta asuinpaikkaa, mikä onnistuu rajat ylittävän Eures-verkon yhteistyörakenteiden tarjoamien merkittävien mahdollisuuksien paikallisen kehityksen, hajautetun yhteiskunnallisen vuoropuhelun, rajat ylittävän liikkuvuuden erityisen kehityksen avulla.
Komission vuosia 19981999 koskevasta kertomuksesta käy ilmi myönteisiä tietoja, jotka olemme panneet merkille. Siinä pohditaan myös kielteisiä näkökohtia, joita pitää alkaa korjata välittömästi: jo mainittu suunnaton tunnettuuden puute, työnantajajärjestöjen suhteellisen vähäinen mukanaolo, erittäin suuri kansallinen epätasapaino eri jäsenvaltioiden mukanaolon välillä, mikä on huolestuttavaa ja mahdotonta hyväksyä, verkkosivujen vajavuudet, erityisesti niiden kaikille Euroopan kansalaisille yhtäläisyyden takaavan aidon monikielisyyden osalta, ja syrjäisimpien alueiden jättäminen kokonaan huomiotta, jonka takia pyydämme, että tämän osa-alueen erityisongelmiin kiinnitetään tulevaisuudessa aivan erityistä huomiota.
Komission kertomuksessa on nähdäksemme joitakin epäkohtia, jotka olemme jo osoittaneet. Erityisesti siitä puuttuu ongelmienmäärittely eikä siinä myöskään arvioida vallitsevaa tilannetta palveluiden kehittymisen osalta sen enempää kuin senkään osalta, miten työvoima todellisuudessa liikkuu Euroopan unionissa ja Euroopan talousalueella. Tulevat Eures-verkkoa koskevat kertomukset ovat paljon käyttökelpoisempia ja poliittisesti ymmärrettävämpiä, jos niissä esitetään kriittinen näkemys tähänastisista onnistumisista ja epäonnistumisista sekä enemmän välttämätöntä tilastollista ja laadullista tietoa. Meidän pitäisi myös saada tarkastaa paremmin ensisijaisten tavoitteiden sekä tulevien päämäärien ja strategioiden oikeellisuus, samoin kuin tarkastaa kunnollisesti ja parlamentaarisesti, millä perusteilla valinnat on tehty.
Tätä tulevien Eures-verkkoa koskevien kaksivuotiskertomusten ja niiden sisällön uudelleenarviointia painotetaan muuten erityisesti Tukholman keväällä pidetyn huippukokouksen päätelmissä, nimenomaan niissä, jotka hyväksyttiin sen jälkeen, kun komissio oli esittänyt neuvostolle tiedonannon nimeltään "Kaikille avoimet eurooppalaiset työmarkkinat", jota kannatamme, josta kiitämme ja jonka liittämistä tähän asiayhteyteen suosittelemme lämpimästi.
Ehdotamme myös laajentumiseen suuntautuvaa ohjelmaa, johon kuuluu valmistelevia toimia ja jonka pitää olla helppokäyttöinen ja tarpeellinen. Lisäksi sitten, kun Eures-verkon organisaatio saa uuden oikeusperustan, todennäköisesti vuonna 2002, parlamentin kanta on varsin yksinkertainen: parlamentti haluaa osallistua uudelleenmäärittelyyn.

Stauner
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työntekijöiden vapaa liikkuvuus - Rooman sopimusten kulmakivi ja tärkein sisämarkkinoidemme neljästä vapaudesta - voi toimia vain, jos työnvälityskään ei pysähdy kansallisille rajoille. Siitä huolehtii Eures, palvelu, jonka tarkoituksena on varmistaa tiedotus, neuvonta ja työnvälitys yli kansallisten rajojen.
Hyväksymme käsiteltävänä olevan kollega Ribeiro e Castron mietinnön kaikki olennaiset kohdat. Kiitänkin tässä yhteydessä esittelijää laadukkaasta työstä. Jaamme erityisesti hänen kriittiset huomautuksensa - hän toisti ne vielä suullisestikin - johdanto-osan kappaleessa A, jossa luetellaan komission tuleville kertomuksille selvät ehdot, jotka koskevat puolueettomia perusteita ja tilastollista tietoa. Se helpottaa meidän työtämme kovasti.
Tässä mietinnössä, kuten niin monissa muissakin, yritetään kuitenkin lisätä komission jo esittämiin vaatimuksiin tulevaisuudessa tapahtuvista parannuksista koko joukko lisävaatimuksia. Parlamentin sinänsä itsestään selvien vaatimusten toistaminen ja parlamenttimme perfektionismia lähenevä pyrkimys luetella kaikki mahdolliset jotenkuten ajateltavissa olevat vaatimukset eivät minusta tee mietinnöstä tehokkaampaa tai yhteisestä asiastamme uskottavampaa.
En seuraa suopein silmin menettelyä - sellaiselta se minusta usein tuntuu - jossa parlamentin täytyy lisätä komission jo esittämiin vaatimuksiin vähintään viisi lisää. Sillä eihän yhdessä konkreettisessa tapauksessa esitettyjen vaatimusten lukumäärä oikeastaan ole tärkeä, vaan niiden toteuttaminen käytännössä. Tässä mielessä minusta tuntuu jo esimerkiksi liioittelulta suunnitella ja toteuttaa pysyviä tiedotusjärjestelmiä yhteistyössä nuorisojärjestöjen, korkeakoulujen ja tiedotusvälineiden kanssa, niin kuin mietinnön 15 kohdassa vaaditaan. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti tällaisen asian voisi minusta huoletta jättää paikallisille Eures-palveluille.
Suhtaudun hyvin varauksellisesti myös sellaisten uusien toimielinten perustamiseen, joita ovat 16 kohdan toimintayksiköt, koska ne eivät ole kovin konkreettisia ja koska niitä käytetään usein viikunanlehtenä, jolla peitetään jo olemassa olevien elinten epäonnistuminen.
On korostettava selvästi Eures-verkon kasvavaa merkitystä itälaajentumisen yhteydessä - näinhän mietinnössä tehdäänkin - sillä laadukas työvoimaneuvonta ja työnvälitys voivat epäilemättä kanavoida mahdollisia suurehkoja muuttotoiveita. Nykyisten 15 jäsenvaltion sisäisten työmarkkinoiden jatkuva yhdentyminen ei kuitenkaan saa tämän vuoksi joutua alakynteen.
Rahoitusperusteiden järjestäminen uudelleen ja oikeusperustan uudistaminen on aivan välttämätöntä, mitä vaaditaankin mietinnön 27 kohdassa. Välttämättömyyden osoittavat paikalliset ongelmat ja kyselyt, joita meille parlamentin jäsenille tulee. Parlamentille on paikallisia asukkaita edustavana elimenä annettava tässä yhteydessä ratkaiseva rooli.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, aluksi haluan onnitella kollega Ribeiro e Castroa erittäin sydämellisesti hänen loistavasta mietinnöstään ja kiittää häntä erinomaisesta yhteistyöstämme valiokunnassa. Toisin kuin kollega Stauner olen vakuuttunut, että hän on tehnyt Euroopan komission kertomuksen parissa hyvin luovaa työtä.
Hyvät kollegat, Euroopan unioni aikoo tehdä työtä yhdennettyjen työmarkkinoiden eteen, ja se on hyvä asia. Mutta meidän on ymmärrettävä, ettei niitä, jotka haluavat käyttää tilaisuutta hyväkseen, käsitellä aina silkkihansikkain. Ei ole ollenkaan helppoa liikkua rajojen yli Euroopan työmarkkinoilla. Jos haluamme saada aidot eurooppalaiset työmarkkinat, meidän täytyy tehdä työtä esteiden poistamiseksi, ja Eures on ansainnut tässä asiassa kannuksensa. Ne 450 Eures-neuvojaa, jotka ovat joka päivä yhteydessä liikkuviin ihmisiin, voivat kertoa kokemistaan vaikeuksista.
He eivät kuitenkaan aina saa edes omissa organisaatioissaan, olivatpa ne nyt sitten työvoimatoimistoja tai ammattiliittoja, todellisuudessa ansaitsemaansa huomiota. Minusta heidän taitotietoaan ja asiantuntemustaan pitäisi hyödyntää politiikassa enemmän. Olenkin erityisen iloinen, että komissio on tarttunut ehdotukseeni kuulemisen järjestämisestä Eures-neuvojille, ja toivon, arvoisa komission jäsen, että kuulemisen tuloksia voidaan komissiossa käyttää uuden ohjelman valmistelussa.
Komissio on muotoillut useita ehdotuksia ja esittelijä on täydentänyt niitä hyödyllisellä tavalla. Tarkoitan esimerkiksi, että on erittäin hyvä, jos Eures-verkkoa voidaan hyödyntää paremmin työllisyysstrategian piirissä ja tätä tarkoitusta varten Euresin oikeusperustaa on tosiaankin muutettava. Minusta on myös tärkeää, että koordinaatio yhteisön muiden aloitteiden kanssa toimii paremmin. Mutta haluaisin painottaa erityisesti kahta lisätekijää.
Ensinnäkin minusta on aivan välttämätöntä laajentaa vielä tulevaisuudessa varsinkin valtioiden rajat ylittävää Eures-toimintaa, ennen kaikkea laajentamalla sitä uusiin ehdokasvaltioihin, jotka ovat jo nyt tiedossamme.
Toiseksi: jos puhutaan Eures-verkon laajentamisesta ja tehokkaammasta hyödyntämisestä, on uskallettava puhua myös lisärahoituksesta ja mieluiten, arvoisa komission jäsen, monivuotissuunnitelman puitteissa, sillä vuosittain toistuva viipaletekniikka on Eures-verkon kannalta hyvin vaikeasti toteutettavissa.
Haluaisin ottaa tässä keskustelussa puheeksi kaksi täydentävää asiaa, jotka liittyvät rajat ylittävään liikkuvuuteen, asiaa, joita koskevia yhteydenottoja saamme jatkuvasti raja-alueilla asuvilta ihmisiltä. Arvoisa komission jäsen, kyse on ensinnäkin ja ennen kaikkea parlamentin esille ottamasta asiasta, joka on ollut pöydällä jo vuosia ja joka koskee Eurooppa-tutkimuksen käyttöönottoa, tutkimuksen, jonka avulla voitaisiin valvoa sosiaali- ja verotuslainsäädännön mahdollisia seurauksia muissa valtioissa yli rajojen. Alankomaat sovelsi tutkimusta vähän aikaa sitten vapaaehtoisesti kahdenvälisessä verotussopimuksessa ja sosiaalisen toimintaohjelman yhteydessä kysyimme vielä kerran, voitaisiinko tällainen tutkimus mahdollistaa koko Euroopassa. Haluaisin pyytää teitä harkitsemaan asiaa vielä kerran vakavasti.
Toiseksi maahan muuttavien työntekijöiden sosiaaliturvaoikeuksien koordinoinnin yksinkertaistamis- ja soveltamisasia. Tämä asia on ollut pöydällä jo vuosia ja tiedämme, että tuleva puheenjohtajavaltio Belgia on aikeissa yrittää ja valmis yrittämään poliittisen läpimurron aikaansaamista tässä kohdassa. Se ei ole helppoa niin kauan kuin asiasta täytyy päättää yksimielisesti. Haluaisinkin ilmaista toivomuksen, että ne jäsenvaltiot, jotka vielä viivyttelevät, kiinnittäisivät enemmän huomiota rajat ylittävän liikkuvuuden ongelmiin ja suostuisivat siis myös tekemään tämän asetuksen yhteydessä ylimääräisiä myönnytyksiä.
Euroopan komissio on luvannut, että työssäkäynnistä rajan yli järjestetään konferenssi kuluvan vuoden lopussa Belgian ollessa puheenjohtajavaltio. Arvoisa komission jäsen, toivomme kovasti, että tuo konferenssi vaikuttaa myönteisesti paitsi raja-alueiden ongelmien parempaan ymmärtämiseen, myös ennen kaikkea esteiden poistamiseen rajat ylittävältä liikkuvuudelta Euroopan työmarkkinoilla.

Lambert
Arvoisa puhemies, minäkin halua onnitella esittelijää hänen perusteellisesta ja tunnollisesta tavastaan suhtautua tähän työhön, ja haluan antaa tukeni hänen monille alustaville huomautuksilleen ja myös monille kollegani Van Lanckerin huomioille. Ulkomailla työskentely kasvattaa epäilemättä suosiotaan varsinkin nuorten keskuudessa, ja yritykset hakevat työvoimaa entistä laajemmalta alueelta. Tämä kuitenkin edellyttää, että ihmiset voivat luottaa saavansa tarkkaa ja tuoretta tietoa toisessa jäsenvaltiossa työskentelystä, sillä tällöin he voivat tehdä ulkomailla työskentelyä koskevan päätöksensä tosiasioiden pohjalta.
Meillä on nykyään joukko hyvin sekavia sääntöjä ja asetuksia, ja monille meille ja parlamentin vetoomusvaliokunnalle osoitetut valitukset ovat osoittaneet, että asianomaiset viranomaiset jopa jäsenvaltioissa eivät aina osaa antaa selviä neuvoja. Selvät puutteet eivät ole ainakaan auttaneet sosiaaliturvan ja oikeuksien koordinoinnissa, sillä myös omaehtoista työllistämistä koskeva määritelmä vaihtelee. Eures-verkko tarjoaa erittäin hyödyllisiä mahdollisuuksia mahdollisille epäsäännöllistä työtä tekeville. Se tarjoaa myös työnantajille hyödyllisiä mahdollisuuksia, joita ei ole tosin riittävästi hyödynnetty. Monilta pieniltä ja keskisuurilta yrityksiltä puuttuu valmius tai kokemus hoitaa ulkomailta tulevien työntekijöiden rekrytointia. Eures-verkolla on heille suuri merkitys, joten on hyvin valitettavaa, etteivät työntekijä- ja työnantajajärjestöt osallistu enempää näiden palvelujen kehittämiseen.
Verkko on ollut toistaiseksi erityisen tärkeä raja-alueilla, mutta se ei kuitenkaan kata vielä kaikkia alueita, mikä on valitettavaa. Kuten monet ovat todenneet, on selvää, että Eures-verkolle on myönnettävä riittävät resurssit, sitä on laajennettava ja kehitettävä, jotta sen kaikki mahdollisuudet voidaan täysin hyödyntää ja jotta se voisi vastata ihmisten tarpeisiin. Meidän on myös myönnettävä, että laajentuminen lisää luonnollisesti tiedottamisen vaatimuksia.
Kannatamme vaatimusta entistä tarkempien tietojen toimittamisesta sekä olemme samaa mieltä siitä, että monivuotinen rahoitus on välttämätöntä näiden palvelujen kehittämiseksi asteittain. Tehtävää helpottaisi kuitenkin se, jos jäsenvaltiot pyrkisivät toteuttamaan vapaata liikkuvuutta aiempaa päättäväisemmin ja johdonmukaisemmin sen sijaan, että ne kuuluttavat ideoitaan kykenemättä toteuttamaan niitä. Hallitusten on ryhdyttävä myönteisiin toimiin, jotta kansalaiset saisivat kokemusta ulkomailla työskentelystä. Van Lancker mainitsi jo sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisen. Meidän on ratkaistava myös rajatyöntekijöitä koskevat verotusongelmat. Ratkaisua odottaa niin ikään joukko ongelmia, jotka koskevat pätevyyden, etenkin ammatillisen pätevyyden, tunnustamista. Jäsenvaltioiden on ymmärrettävä, ettei vapaa liikkuvuus ole niille uhka tai vaiva, vaan hyödyllinen keino lisätä ymmärrystä ja kehittää unionin sisäistä yhteistyötä.

Schmid, Herman
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijä Ribeiro e Castroa erinomaisesta mietinnöstä. Olen samaa mieltä lähes kaikesta siitä, mitä keskustelussa on tuotu esille, erityisesti siitä, mitä aivan viimeisimmät puhujat ovat esittäneet.
Haluan tehdä kaksi lisäystä. Ensiksikin haluan korostaa, että olen iloinen siitä, että mietinnössä tuodaan selvästi esille, että vapaehtoisuuden periaatteen pitää olla sen liikkuvuuden lähtökohtana, jollaista haluamme Eurooppaan. Haluan korostaa tätä sitä taustaa vasten, että työnvälitystä on usein käytetty kotimaassani ja muissa maissa eräänlaisena pakkokeinona, jonka avulla kansalaisia pakotetaan taloudellisin keinoin muuttamaan maan eri osista toisiin. Toivon, että mitään tällaista ei koskaan toteuteta Euroopan tasolla.
Haluan lisäksi korostaa, että olen hämmästynyt, että tämän keskustelun aikana kukaan ei ole huomauttanut, että keskustelemme nyt rajojen välisen liikkuvuuden teknisistä ja käytännön esteistä, samalla kun suuret jäsenvaltiot asettavat valtavia käytännön ja poliittisia esteitä ehdokasvaltioiden ja nykyisten jäsenvaltioiden työmarkkinoiden väliselle liikkuvuudelle. Tämähän viittaa siihen, että Euroopan liikkuvuudesta puhuttaessa kyse on poliittisesta eikä pelkästään käytännöllisestä ongelmasta.

Hyland
Arvoisa puhemies, kollegani Ribeiro e Castron meille tänään esittelemä mietintö sisältää kattavan kuvauksen Eures-verkon toimista vuosina 1998-1999 sekä rakentavan ehdotuksen kyseisen verkon tulevista toimista. Kiitän häntä tästä mittavan työn alullepanosta ja mietinnön loppuun saattamisesta, sillä olen samaa mieltä hänen kanssaan tarpeesta korostaa Eures-verkon merkittävää roolia Euroopan työllisyysstrategian toteuttamisvälineenä.
Eures-verkon tarjoamat työpaikat ovat vaihdelleet alun 43 000 työpaikasta vuonna 1998 166 000:een vuoden 2000 alussa. Eures-verkon kautta työpaikan saaneiden määrä nousi 26 449:sta (vuonna 1998) 44 460:een (vuonna 1999): tämä tarkoittaa yli 68 prosentin nousua vuodessa ja lisätyöpaikkojen tuoma potentiaali on vielä paljon suurempi. Tämä on vain yksi lisäesimerkki niiden monien tapausten joukossa, joissa EU on toiminut menestyksellisesti kansalaisten hyväksi.
Euroopan unionin jäsenyydestä on ollut Irlannille huomattavaa hyötyä. Se, että olemme lähellä täystyöllisyyttä, on yksi käytännön esimerkki saavutettavissa olevista tavoitteista. Olen vakuuttunut, että kansalaisemme antavat käytännössä arvoa tälle, kun he äänestävät ensi viikolla Nizzan sopimuksesta. Olemme valmiita jakamaan EU-jäsenyyden tuomat edut muiden Keski- ja Itä-Euroopan naapureidemme kanssa: toisin toimiminen tarkoittaisi Rooman perussopimuksen käsitteen ja hengen hylkäämistä. Meidän on muistettava tuon sopimuksen merkitys vapauden ja demokratian säilyttämisen kannalta. Tämä tavoite on toki tärkeämpi kuin monet muut vähäisemmät ja teennäiset syyt vastustaa Nizzan sopimusta.
Eures-verkon yksi tärkeimmistä tehtävistä on välittää tietoa jäsenvaltioiden vapaista työpaikoista. Eilen iltana käväisin verkkosivuilla, joilla löytyi 7 197 vapaata työpaikkaa. Luettelon 200 enimmäistä vapaata työpaikkaa olivat hyvin monilta eri aloilta. Irlannissa oli tarjolla esim. seuraavien alojen työpaikkoja: kirjanpitoapulaisen paikka, kiinteistövastaavan ja myynnin alan sekä varausalan paikkoja. Näin ollen kaikista näistä syistä on hyvin selvää, että Eures-ohjelma tarjoaa huomattavia mahdollisuuksia. Onnittelen ja kiitän vielä kerran kollegaani Ribeiro ja Castroa hänen erittäin kauaskantoisesta ja rakentavasta tavastaan suhtautua tähän tärkeään mietintöön.

Blokland
Arvoisa puhemies, jäsen Ribeiro e Castron mietintö on selkeä ja perusteellinen selvitys komission asiakirjasta ja sen puutteista.
Esittelijä pyytää ensinnäkin enemmän tietoja Eures-verkon tuloksista. Tätä tuen kaikesta sydämestäni, koska jää todellakin epäselväksi, missä suhteessa Eures-verkon tulokset ovat asiaintilaan Euroopan työmarkkinoilla.
Toiseksi komission kertomuksessa tehdään selväksi, että jäsenvaltiot voisivat hyödyntää Eures-verkon potentiaalia enemmän, kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden väliset erot verkossa olevien avointen työpaikkojen määrissä. Jos velvoitetaan laittamaan kaikki avoimet työpaikat verkkoon, mennään aika pitkälle: kansainvälinen rekrytointi ei ole realistista kaikkien työpaikkojen kohdalla.
Myöskään kehotusta ottaa kaikki raja-alueet mukaan valtioiden rajat ylittävään Eures-yhteistyöhön ei perustella niistä tarpeista lähtien, joita alueilla itsellään on yhteisön tuelle. Esteet eivät ole ensi sijassa vierekkäisten alueiden välillä, vaan koskevat liikkuvuutta etäämmäksi, monien valtioiden rajojen yli eikä vain raja-alueella. Euroopan unionin laajentumisen vuoksi painopisteen muutoksesta raja-alueiden liikkuvuudesta monien valtioiden rajat ylittävään liikkuvuuteen tulee entistäkin itsestään selvempi.
Kolmas asiani koskee tarpeellista toissijaisuutta. Sekä komissio että esittelijä huomauttavat, että verkon paikallisessa tunnettuudessa on toivomisen varaa. Paikallinen tiedotus on kuitenkin paikallisten toimijoiden tehtävä. Ei siis ole toivottavaa, että huomattava osa talousarviosta varataan tunnettuuden edistämiseen, niin kuin mietinnössä ehdotetaan. Sen sijaan voin lämpimästi tukea vuorovaikutuskehotusta.
Myös talousarvion ajankohta on keskustelunaihe. Komissio haluaa monivuotisen talousarvion, koska se mahdollistaa paremman suunnittelun. En sinänsä näe monivuotisuudessa mitään ongelmaa, mutta kylläkin komission ehdottaman yhteisön toimipaketin laajuudessa ja laadussa. Sen vuoksi pitäisin talousarvion vuosittaista määrittämistä lopulta parempana.
Lopuksi: esittelijän laajentumiselle suoma huomio ansaitsee hyväksyntäni. Kun ehdokasvaltioidenkin kohdalla on tehty poliittinen päätös työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta, työnvälityspalvelujen puutteellinen yhteistyö ei kuitenkaan saa enää estää työvoiman liikkuvuutta.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, hyvät kollegani, Ribeiro e Castron erittäin hyödyllisessä mietinnössä mainitaan erityisesti avoimuuteen liittyvä vaatimus ja luotettavien tilastojen merkitys, kun on kyse työllisyydestä. On totta, että kotimaassani Ranskassa on vääristelty lukuja ja luotu kalliita julkisia työpaikkoja, joista maksetaan huonoa palkkaa ja joista ei ole todellista hyötyä, jotta hallitus voisi ilmoittaa, että työttömyysluvut ovat muka vähentyneet dramaattisesti, kun ne tosiasiassa ovat pysyneet ennallaan, ehkä jopa kasvaneet.
Vuoden alusta lähtien irtisanomisilmoitukset ovat seuranneet toinen toistaan: Marks and Spencer -yritys aikoo sijoittaa toimipisteensä uudelleen, Danone-yritys järkiperäistää toimintaansa, ja niitä yrityksiä vastaan, jotka irtisanovat työntekijöitään, vaikka ne tekevätkin voittoa, hyökätään voimakkaasti. Hallitukset kantavat kuitenkin osansa vastuusta, koska alkuperäinen eurooppalainen hanke, jonka tarkoituksena oli edistää vapaata liikkuvuutta ja kilpailua sellaisten maiden välillä, joiden elintaso ja sosiaaliturva ovat keskenään verrattavissa, on korvattu tilanteella, jossa markkinat on holtittomasti vapautettu pääomille ja tuotteille, jotka on valmistettu Euroopan ulkopuolisissa maissa orjuutta muistuttavissa oloissa.
Niille yrityksille, joiden toiminnasta määrätään parlamenttien ja valtioiden säätämissä laeissa, työllisyysmarkkinat eivät ole pelkästään Euroopan vaan maailmanlaajuiset.
Työntekijöiden osalta tilanne on toinen, ja panen merkille, että Ribeiro e Castron mietinnön johdanto-osan C kappaleessa todetaan aivan oikein, että "suuri liikkuvuus työmarkkinoilla ei ole itsetarkoitus". 200 000 ranskalaista, jotka tuskastuivat kotimaansa raskaaseen verotukseen ja hallinnon loputtomaan kankeuteen, eivät jääneet odottelemaan Eures-verkon käyttöönottamista, vaan he muuttivat Yhdistyneeseen kuningaskuntaan päästäkseen vihdoin tekemään työtä ja saavuttaakseen paremman elämänlaadun - niin he ainakin toivoivat. Näin ollen sellaisesta verkosta, jonka avulla asiasta kiinnostuneet voivat saada töitä jostakin Euroopan unionin toisesta maasta, on varmasti hyötyä. Meidän on kuitenkin pidettävä edelleen ensisijaisena tavoitteena sitä, että yritykset voivat luoda työpaikkoja oman maansa kansalaisille.

Bastos
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kansalaisten merkittävänä poliittisena haaveena on oikeus ja mahdollisuus asua ja työskennellä Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa. Eures-verkko perustuu työntekijöiden lakisääteiseen oikeuteen liikkua vapaasti Euroopan unionissa ja Euroopan talousalueella ja siihen epämiellyttävään tosiasiaan, että työvoiman liikkuvuuden tiellä on yhä esteitä. Tämän verkon, jossa keskitytään työntekijöiden neuvontaa ja työnhankinnan tukemista koskevien tietojen ja kokemusten vaihtoon, tukena on Eures-neuvojia, jotka käyvät vuoropuhelua ja toimivat yhteistyössä jäsenvaltioiden julkisten työnvälityspalvelujen kanssa, samoin kuin Internet-palveluja, joita pitää tulevaisuudessa tehdä tunnetummaksi, jotta tavallisen käyttäjän olisi helpompi saada neuvoja ja käyttää hakupalveluja. Eures-verkon avulla Euroopan työmarkkinoista tulee joustavammat ja liikkuvuus kasvaa, minkä lisäksi rajat ylittäville alueille kehittyy useita eri ammattikoulutusmahdollisuuksia. Kuten esittelijä Ribeiro e Castro jota onnittelen aivan oikein toteaa, verkon myönteisiä ja vahvistettavia puolia ovat lisäksi helposti saatavilla oleva ja vaihdettava tieto työmahdollisuuksista tällä laajalla alueella, monikielinen järjestelmä, joka vaatii pikaista ja huolellista päivittämistä, samoin kuin kansalaisille annettava erityisesti verotusjärjestelmiä ja sosiaaliturvaa koskeva oikeusapu.
Eures-verkkoa ei pidä kuitenkaan yliarvioida kaiken tämän takia. Vaikka tämä verkko on erittäin myönteinen asia, se on kuitenkin pelkkä eurooppalaisen työllisyysstrategian täytäntöönpanon väline. Tosiasiassa työllisyyden alalla on olemassa monia yksittäisiä direktiivejä, joilla pyritään poistamaan niitä yhteiskunnallisia, kulttuurisia ja kielellisiä esteitä, jotka haittaavat liikkuvuutta Euroopan unionissa.

Gillig
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, haluaisin aivan ensiksi kääntyä esittelijän puoleen ja kiittää häntä siitä, miten laadukkaasti hän on analysoinut komission kertomusta. Hänen tekemänsä analyysi on hyvin taidokas, ja voimme sen avulla tosiaan tarkastella tämän eurooppalaisen työvoimapalvelun strategian ja tavoitteiden tarkoituksenmukaisuutta ja tehokkuutta; voimme myös tarkastella niitä keinoja, joita on käytetty, jotta tätä tukitoimea, jonka tarkoituksena on edistää työntekijöiden liikkuvuutta ja pääsyä eurooppalaisille työmarkkinoille, voitaisiin hyödyntää täysimääräisesti.
Haluan edellisten puhujien tavoin korostaa toimintakertomuksen merkitystä, mutta myös sen heikkouksia, jotka liittyvät kriittisen arvioinnin puuttumiseen. Esittelijämme esittelemä teksti täydentää kuitenkin kertomusta tältä osin.
Mietintö on sikäli tarkoituksenmukainen, että siinä korostetaan merkitystä, joka Eures-verkolla on ja joka sillä on oltava Euroopan työllisyysstrategian kokonaisvaltaisemmissa puitteissa, etenkin, jos tarkastellaan uudelleen oikeusperustan laajentamista perustamissopimuksen määräyksiin. Eures-verkko on sisällytettävä täysin Lissabonissa täsmennettyyn ja Tukholmassa vahvistettuun strategiaan, joka koskee niiden esteiden poistamista, jotka vaikeuttavat liikkuvuutta työmarkkinoilla.
Mielestäni on korostettava kolmea asiaa: ensinnäkin liikkuvuuteen liittyvää kysymystä, joka mainittiin. Kaikki kehuvat liikkuvuuden suomia etuja. Sitä ei pidä mielestäni pitää itsetarkoituksena tai riskialttiina tulevaisuuteen kohdistuvana vedonlyönnin kohteena, eikä ainakaan valintana, joka on tehtävä, koska muitakaan työllisyysmahdollisuuksia ei kotimaassa ole. Kyse on oltava myönteisestä valinnasta, eikä liikkuvuutta pidä vaikeuttaa kaikenlaisilla esteillä, jotka liittyvät sosiaaliturvaan, verotukseen, kaksinkertaiseen verotukseen, tutkintotodistuksiin ja muihin vastaaviin järjestelmiin.
Toiseksi on syytä korostaa, että on tärkeää tiedottaa eurooppalaisen työvoimapalvelun olemassaolosta, erityisesti raja-alueilla. Tiedottamista on vahvistettava, ja se on kohdistettava etuoikeutetusti ammatillisiin järjestöihin, koulutuskeskuksiin ja yliopistoihin. Eurooppalaisen lisäarvon merkitys ei ole välttämättä aivan selvä. Tämä yhteisön strategia, jonka tavoitteena on edistää työllisyyttä ja joka ilmenee hyvin konkreettisesti työmarkkinoiden avautumisena Euroopan tasolla, on kuitenkin erinomainen esimerkki eurooppalaisesta lisäarvosta.
Päätän puheenvuoroni laajentumiskysymykseen. Kun otetaan huomioon pelonaiheet, joita on ilmaistu siellä täällä joissakin unionin jäsenvaltioissa ja jotka liittyvät ehdokasvaltioista peräisin olevien työntekijöiden laajamittaiseen ja hallitsemattomaan saapumiseen unioniin, Eures-verkon avulla voidaan mielestäni ennakoida näitä todellisia tai oletettuja vaikeuksia erityisesti siten, että suositaan vuoropuhelun käymistä, sekä siten, että kehitetään asianomaisten maiden työvoimapalvelujen ja eri yhteiskunnallisten osapuolien toimintakykyä, kun on kyse tästä tärkeästä kysymyksestä eli työvoiman liikkuvuudesta nykyisessä unionissa ja tulevaisuuden laajentuneessa unionissa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, Ribeiro e Castron mietintö on tarjonnut tilaisuuden varsinaiselle keskustelulle kysymyksestä, joka on yksi Euroopan politiikan suurimmista haasteista, eli eurooppalaiset työmarkkinat. Tähän saakka työllisyysstrategia, suuntaviivat ja suositukset ovat olleet luonteeltaan tiukasti kansallisia. Kansalliset toimintasuunnitelmat koskevat kansallisia työmarkkinoita. On kuitenkin selvää, että kaikkialla Euroopassa on nousemassa esiin se, mitä kutsumme eurooppalaisiksi työmarkkinoiksi, siis uusia vaatimuksia, samankaltaisia vaatimuksia, jotka koskevat niiden valmiuksien laatua, joita työpaikan löytäminen kaikkialla Euroopassa edellyttää.
Työntekijöiden liikkuvuus Euroopan valtioiden välillä on hyvin vähäistä. Se on vain 0,4 prosenttia. Usein helppoja tapoja lähestyä liikkuvuuden ongelmia ovat kulttuurierot, kieli, kulttuuri, kansalliset koulutusjärjestelmät. On kuitenkin selvää, että kaikki ei ole tässä. Ongelmia on sopeutumisessa, sosiaaliturvajärjestelmissä, ja tarvitaan myös parempia ja nopeammin toimivia liikkuvia työntekijöitä ja heidän eläkkeitään koskevia säädöksiä, kuten on jo mainittu. Tärkeä ongelma on tiedonkulku, jota moni esittelijä on jo käsitellyt; työnhakijan tiedonsaanti oikeuksistaan, työmarkkinatilanteesta, asuntotilanteesta, lasten koulutusmahdollisuuksista, eläkeoikeuksista, mahdollisuuksista siirtää oikeutensa siinä tapauksessa, että hän palaa kotimaahansa. Nämä ongelmat ovat luonteeltaan sekä kansallisia että eurooppalaisia, ja meidän täytyy sanoa, että työllisyys- ja sosiaaliministereiden neuvosto työskentelee niiden parissa, mutta erimielisyydet ovat vielä suuria.
Eures-verkko on tärkeä väline näiden eurooppalaisten työmarkkinoiden luomisessa. Parlamentti on vuodesta 1993 tähän päivään asti tukenut komissiota tässä pyrkimyksessä, ja yksi osoitus tästä tuesta on tämän vuoden talousarvio, joka on noin 13 miljoonaa. Eures-verkolla on jo kokemusta toiminnasta. Olemme havainneet tiedon pyyntöjen lisääntymistä, pyyntöjen lisääntymistä valtioiden välille, ja viime vuonna kasvu nousi 40 prosenttiin, mikä todistaa tarpeelliseksi Eures-verkon olemassaolon ja laajentamisen.
Haluaisin mainita joitakin valintoja, joilla komissio haluaa edistää ja vahvistaa tätä välinettä. Ensiksi on entistä enemmän yhteistyötä kansallisten palveluiden päälliköiden välillä, jotka yhä suuremmassa määrin päättävät liittää Eures-verkon omiin tietokantoihinsa voidakseen tarjota yhteisiä palveluja asiakkaille. Tutkitaan palvelutarjonnan kirjon laajentamista ei vain työnhakijoille vaan myös työnantajille. Kesäkuussa komissio aikoo ilmoittaa uudesta palvelusta, jossa Eures-verkko antaa Internetin välityksellä tietyn alan työnhakijoille mahdollisuuden jättää henkilötietonsa ja samalla työnantajat voivat kirjautua käyttämään tätä palvelua.
Kahdeksan toimintavuoden jälkeen olemme pyytäneet jäsenvaltioita sisällyttämään kyselylomakkeisiinsa ongelmat tai uuden palvelut, joita Eures-verkolta voitaisiin vaatia, ja kertomus, jonka laadimme näiden kyselylomakkeiden pohjalta, annetaan parlamentille tiedoksi.
Puheenvuoroni päätteeksi minun on korostettava, että käytännössä laajentumisen myötä tähän välineeseen tarvitaan uusi lähestymistapa, tällä hetkellä sitä on kuitenkin kehitettävä mahdollisuuksien mukaan jäsenvaltioiden kesken. Lopuksi olen sitä mieltä, että kannattaa mainita Eures-verkon oikeusperustan uudistamistarve, jotta se voisi sopeutua paremmin näiden palveluiden tuleviin tarpeisiin.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
(Istunto keskeytettiin muutamaksi minuutiksi äänestysten alkua odotettaessa.)

ÄÄNESTYKSET
Jacksonin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0170/2001) ehdotuksista neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Kyproksen tasavallan sopimuksen tekemisestä Kyproksen osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (KOM(2000) 879 - C5-0060/2001 - 2000/0342(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Maltan tasavallan sopimuksen tekemisestä Maltan osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (KOM(2000) 875 - C5-0059/2001 - 2000/0345 (CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Bulgarian tasavallan sopimuksen tekemisestä Bulgarian tasavallan osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7440/2001 - KOM(2000) 866 - C5-0174/2001 - 2000/0346 (CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Viron tasavallan sopimuksen tekemisestä Viron osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7442/2001 - KOM(2000) 877 - C5-0175/2001 - 2000/0347(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Turkin tasavallan sopimuksen tekemisestä Turkin osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (KOM(2000) 873 - C5-0056/2001 - 2000/0350(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Slovakian tasavallan sopimuksen tekemisestä Slovakian tasavallan osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7441/2001 - KOM(2000) 870 - C5-0176/2001 - 2000/0351(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Slovenian tasavallan sopimuksen tekemisestä Slovenian osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7436/2001 - KOM(2000) 872 - C5-0177/2001 - 2000/0352(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Latvian tasavallan sopimuksen tekemisestä Latvian osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7438/2001 - KOM(2000) 876 - C5-0178/2001 - 2000/0354(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Unkarin tasavallan sopimuksen tekemisestä Unkarin osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7437/2001 - KOM(2000) 874 - C5-0179/2001 - 2000/0355(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Tsekin tasavallan sopimuksen tekemisestä Tsekin osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7433/2001 - KOM(2000) 867 - C5-0180/2001 - 2000/0356(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Romanian sopimuksen tekemisestä Romanian osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7435/2001 - KOM(2000) 871 - C5-0181/2001 - 2000/0357(CNS/ACC)), Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan sopimuksen tekemisestä Liettuan osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7439/2001 - KOM(2000) 878 - C5-0182/2001 - 2000/0359(CNS/ACC)) ja Euroopan yhteisön ja Puolan tasavallan sopimuksen tekemisestä Puolan osallistumisesta Euroopan ympäristökeskuksen ja ympäristöä koskevan Euroopan tieto- ja seurantaverkoston toimintaan (7434/2001 - KOM(2000) 869 - C5-0183/2001 - 2000/0360(CNS/ACC))

(Parlamentti hyväksyi 13 lainsäädäntöpäätöslauselmaa perättäisin äänestyksin.)
Schörlingin laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0177/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi tiettyjen suunnitelmien ja ohjelmien ympäristövaikutusten arvioinnista (C5-0118/2001 - 1996/0304(COD))
(Parlamentti hyväksyi yhteisen ehdotuksen.)
De Roon laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0178/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/23/ETY muuttamisesta (C5-0130/2001 - 1997/0348(COD))
(Parlamentti hyväksyi yhteisen ehdotuksen.)
Méndez de Vigon ja Seguron laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0168/2001) Nizzan sopimuksesta ja Euroopan unionin tulevaisuudesta (2001/2022(INI))
Tarkistuksesta 54 pidetyn äänestyksen jälkeen
Corbett (PSE). (EN) Arvoisa puhemies, vaikka hylkäsimme johdanto-osan E kappaleeseen tehdyn tarkistuksen 54, johdanto-osan E kappaleesta kuitenkin äänestettiin, vaikkei siitä ollut pyydetty erillistä äänestystä ja vaikka äänestys ei työjärjestyksemme nojalla ole tarpeen. Pyytäisin, ettei alkuperäisestä johdanto-osan kappaleesta äänestettäisi, ellei siitä ole pyydetty erillistä äänestystä: pyydän tätä ensinnäkin siksi, että äänestystunti venyisi siten huomattavasti ja varsinkin siksi, että kaikille ryhmille jaettuihin äänestysluetteloihin ei ole merkitty erillistä äänestystä, joten äänestystavasta saattaisi syntyä sekaannusta.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Corbett, voitamme tässä arvokasta aikaa.
Tarkistuksesta 75

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, edessäni on englanninkielinen teksti. Suullisessa tarkistuksessa pyritään siihen, että englanninkielisen lauseen "qualified majority is unworkable" ilmaisu "unworkable" (käyttökelvoton) korvataan ilmaisulla "it is difficult to work" (hankala toteuttaa).

Puhemies
Kiitos, jäsen Dimitrakopoulos.
Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?
(Parlamentti hyväksyi suullisen tarkistuksen.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Myllerin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0175/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta (2001-2010) (KOM(2001) 31 - C5-0032/2001 - 2001/0029(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Corbett
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa, että äänestyksen päätyttyä kaikki ovat varmasti vakuuttuneita tarpeesta uudistaa työjärjestystämme.

Provan
Arvoisa puhemies, tarkoituksenani ei ole mitenkään arvostella ympäristöasioiden valiokuntaa tai sen esittelijää, mutta jäsen Corbettin tavoin haluaisin korostaa, että täytyy olla nykyistä tapaa parempi tapa hoitaa äänestys. Kaipaamme pikemminkin rakenteellisia muutoksia valiokuntien kunnollisten työskentelyolojen varmistamiseksi kuin parlamenttia, joka toimii valiokunnan ominaisuudessa.

 
Hedkvist Petersenin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0141/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi vähemmän kuin 3,5 tonnia painavien ajoneuvojen turvavöiden pakollista käyttöä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 91/671/ETY muuttamisesta (KOM(2000) 815 - C5-0684/2000 - 2000/0315(COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Hautalan laatima naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan mietintö (A5-0173/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta (KOM(2000) 334 - C5-0369/2000 - 2000/0142(COD))
Tarkistuksesta 70

Puhemies
Minun on saatava parlamentin suostumus, ennen kuin äänestämme tarkistuksesta 70.

Lulling
Arvoisa puhemies, ryhmämme havaitsi kokouksensa jälkeen, että oli esitetty kompromissitarkistus 70. Haluan täsmentää, että meitä ei pyydetty osallistumaan tähän niin sanottuun kompromissiin, joka sisältää ehdotuksia, joista monet meistä eivät voi olla samaa mieltä. Asia on näin komission jäsenenkin kohdalla, hän sanoi itse niin. Kompromissitarkistuksesta ei kuitenkaan voida valitettavasti pitää erillistä äänestystä.
Minun on siis selitettävä, että jotkut meistä ovat samaa mieltä siitä, että isyyttä ei pidä asettaa eriarvoiseen asemaan; isyys ja äitiys ovat tosin kaksi eri asiaa, kunnes toisin määrätään, koska miehet eivät voi tulla raskaaksi eivätkä synnyttää. Haluaisin sanoa, että pidimme vapaan äänestyksen, koska olisimme halunneet osallistua kompromissiin, koska haluamme esittää tarkistuksen...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Lulling
Arvoisa puhemies, voin myös pyytää ryhmääni pidättäytymään tästä tarkistuksesta...
Puhemies. Hyvä kollega, vastustatteko tästä tarkistuksesta äänestämistä vai ette?
Lulling. Näissä oloissa vastustamme.

Puhemies
Hyvä on, tunnette työjärjestyksemme.
Kysyn parlamentilta, haluaako se, että tämä kompromissitarkistus otetaan huomioon.
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Dell'Alban laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0176/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi (EY, EHTY, Euratom) Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta (KOM(2000) 461 - C5-0627/2000 - 2000/0203(CNS))
Tarkistuksesta 71

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, pieni unohdus, jonka voimme korjata yhteisesittelijäni van Hultenin suostumuksella: tarkistuksen 71 viimeisessä kappaleessa sanotaan: "Valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä toimittaa kertomuksensa myös sisäiselle tarkastajalle", ja jos täysistunto suostuu, haluamme lisätä tarkistukseen sanat "ja tilinpitäjälle". Olimme unohtaneet "tilinpitäjän", ja hänet on syytä sisällyttää tarkistukseen, koska hänelläkin on oikeus näihin tietoihin.

Puhemies
Vastustetaanko tämän suullisen tarkistuksen huomioon ottamista?
(Parlamentti hyväksyi ehdotuksen.)
Komission ehdotuksesta toimitetun äänestyksen jälkeen

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella teitä loistavasta tavasta, jolla toimititte äänestyksen,

tavasta, johon parlamentti näyttää suhtautuvan myönteisesti, ja pyytää, kuten ilmoitimme keskustelun aikana, yhteisesittelijäni van Hultenin - jota kiitän lämpimästi - sekä muiden ryhmien suostumuksella, että noudatamme 69 artiklan 2 kohtaa, eli että emme äänestä lainsäädäntöpäätöslauselmaluonnoksesta, vaan pitäydymme parlamentin kannassa sellaisenaan ja lykkäämme lopullista äänestystä. Näin voimme käydä toivoakseni tehokkaita ja hyödyllisiä neuvotteluja komission ja neuvoston kanssa, kun päätöksen perustelemiseksi otetaan huomioon, että komissio vastasi kaikkiin kohtiin eilisiltana kieltävästi.

Puhemies
Asia on selvä.
Hyväksyykö parlamentti esittelijän ehdotuksen 69 artiklan 2 kohdan noudattamisesta?
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
(Parlamentti päätti lykätä lainsäädäntöpäätöslauselmaluonnoksesta toimitettavaa äänestystä.) 
 

Hulthén
. (SV) Arvoisa puhemies, haluan selkeyttää 11 kohtaa, josta aiomme äänestää. Kyse ei ole uusien prosessien luomisesta vaan ekologisen ulottuvuuden sisällyttämisestä Lissabonin prosessiin.
Tiedän, että kyseinen kohta on mietityttänyt ja epäilyttänyt, mutta kyse on siis ekologisen ulottuvuuden sisällyttämisestä jo olemassa olevaan prosessiin.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Ribeiro e Castron laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0169/2001) kertomuksesta Eures-verkon toiminnasta vuosina 1998-1999 "Eures-verkon merkitys yhtenäisten eurooppalaisten työmarkkinoiden luomisessa" (KOM(2000) 607 - C5-0104/2001 - 2001/2053(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
 
ÄÄNESTYSSELITYKSET- Schörlingin mietintö (A5-0177/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, kävin eilen Roomassa tutustumassa Italian uuteen parlamenttiin. Edustajainhuoneeseen on valittu muiden joukossa jäsen Fatuzzo. Arvoisa puhemies ajattelee varmaan, että se olen minä, mutta näin ei ole. Te tiedätte, että Julius Caesar kuului Julius-sukuun, ja samoin jäsen Fabio Fatuzzo, joka tuli valituksi Italian parlamenttiin, kuuluu Fatuzzon sukuun. Kävin siis hänen luonaan onnittelemassa häntä valituksi tulemisen johdosta seurassani autonkuljettaja ja eläkeläinen Ugo Gustinetti, joka sanoi minulle: "Kannatan kovasti tätä mietintöä, joka koskee ympäristöä koskevaa ohjelmaa, sillä meidän on voitava hengittää puhdasta ilmaa. Äänestä siis sen puolesta!" Näin tein, noudattaen eläkeläisten puolueen autonkuljettajan Ugo Gustinettin neuvoa.

Meijer
. (NL) Jos halutaan talouskasvua hinnalla millä hyvänsä, siitä maksetaan luonnon ja ympäristön syrjäyttämisellä. Selvin esimerkki tästä on nykyisin Yhdysvaltain presidentti Bushin hallitus, jonka mielestä öljyntuotanto on paljon tärkeämpää kuin Kioton ilmastosopimuksen noudattaminen. Vaikka EU:n sisällä on annettu paljon yhteisön rahaa ympäristön tahattomaan tuhoamiseen, ympäristönsuojelun välttämättömyyttä pidetään nykyisin yhä itsestään selvempänä asiana. Toivottavasti se johtaa ymmärrettävämpiin valintoihin kuin muut EU-päätökset, joiden perusteella pyritään sekä vähentämään tupakointia että tuetaan tupakan viljelyä. Ehdokasvaltioissa havaitsemme samantapaista ristiriitaisuutta. Niissä halutaan rahaa moottoriteiden rakentamiseen luonnonsuojelualueiden halki, patoihin, jotka tuhoavat rannat ja vesistöt, ja maaseudun suurimittaiseen rakenneuudistukseen. Jos ei uskalleta valita talouden ylivallan ja elinympäristömme suojelun välillä, päädytään umpikujaan ja ristiriitaisiin päätöksiin. Siksi on hyvä, että kompromississa velvoitetaan kolmannessa käsittelyssä jäsenvaltiot tiedottamaan kansalaisille ja siten myös asianomaisille järjestöille ja antamaan näille mahdollisuus antaa hankkeista lausuntonsa. Euroopan rahastoista saatu rahoitus ei voi enää olla peruste ympäristöä vahingoittavan rahankäytön katsomiselle läpi sormien.
De Roon mietintö (A5-0178/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen De Roo on esitellyt renkaiden sääntelyä koskevan direktiivin. Puhuin tyttäreni Cristinan kanssa, jonka parlamentti hyvin tuntee, ja hän sanoi minulle: "Nyt ymmärrän, miksi jäsen De Roo vastaa renkaista!" "Ihanko totta?" vastasin. "Mistä saatoit päätellä sen?" "No, jäsen De Roolla on hyvin selkeä sukunimi: R-o-o. Tajuatko? Hänen nimessään kuuluvat renkaat, pyörät. Kukaan muu ei olisi voinut hoitaa tätä mietintöä niin hyvin kuin hän." Koska jäsen De Roo on erittäin sympaattinen, hän antanee minulle anteeksi. Äänestän siis erittäin mielelläni tämän hänen mietintönsä puolesta, koska kukaan ei olisi voinut antaa meille Eurooppaan hiljaisempia ja turvallisempia renkaita kuin jäsen De Roo.
Méndez de Vigon ja Seguron mietintö (A5-0168/2001)

Nogueira Román
Arvoisa puhemies, jäsen António José Seguron ja jäsen Iñigo Méndez de Vigon laatima mietintö saa meiltä kaksijakoisen arvion. Tunnustamme, että tarkistusten sisällyttämisen jälkeen mietinnössä asetutaan selkeästi sille puolelle, että suunniteltua perussopimusten uudistamista varten kutsutaan koolle valmistelukunta, ja ettei siinä hyväksytä perustuslakiprosessin käynnistämistä. Meidän pitää kuitenkin sanoa myös, että mietinnössä ei arvostella Nizzan hallitustenvälisen konferenssin tuloksia tarpeeksi ankarasti. Tämän mietinnön myötä parlamentti valitettavasti irrottautuu epäonnistumisen tunteesta, joka vallitsee eurooppalaisessa yhteiskunnassamme, jossa on havaittu valtion- ja hallitusten päämiesten kyvyttömyys päästä sopimukseen siitä, millä tavoin poliittista Eurooppaa, jota laajentuminen itään ja Välimerelle päin edellyttää, on rakennettava. Suurin osa parlamentin jäsenistä on jälleen kerran jättänyt huomiotta asemansa Euroopan kansalaisten edustajina ja alistanut kantansa valtioidensa hallitusten mukaiseksi samalla kun he ovat, järjenvastaista kyllä, antaneet viime kädessä valtion asioista vastuussa olevien poliitikkojen kävellä ylitseen.
Niinpä nyt, kun presidentti Johannes Rau, liittokansleri Gerhard Schröder ja pääministeri Lionel Jospin ovat jo puhuneet, minulla on ikävä tunne, että jos jäsenten enemmistö olisi tuntenut edeltä käsin näiden merkittävien valtionpäämiesten kannat, äsken hyväksymämme mietintö olisi aivan erilainen. Häpeäksemme erityisesti Euroopan parlamentin pitäminen Euroopan poliittisen unionin keskeisenä paikkana ja toimielimenä. Toivon, että tulevassa perustuslakiprosessissa parlamentti arvostaa itseään ja suhtautuu vastuullisemmin kansalaisten mielenkiinnon kohteisiin ja pyrkimyksiin. Lopuksi toivon, että olemme oppineet läksymme ja että olemme tietoisia omasta roolistamme poliittisessa Euroopassa.

McKenna
Arvoisa puhemies, äänestin Nizzan sopimusta koskevan mietinnön puolesta, vaikka minusta on ironista, että tärkeimpien poliittisten puolueiden kollegani, jotka arvostelivat Nizzan sopimuksen vastaista kampanjaa Irlannissa väittäen arvostelua perusteettomaksi, hyväksyivät tänään mietinnön, jossa arvostellaan voimakkaasti Nizzan sopimusta. Kotimaassa sanotaan toista ja muualla toimitaankin aivan päinvastoin. Minusta on myös aika hälyttävää, että sopimuksella periaatteessa hyväksytään Euroopan perustuslain käsite, vaikkei siitä ole keskusteltu jäsenvaltioiden parlamenteissa. Meille on itse asiassa väitetty, että kun me irlantilaiset otamme tämän asian esiin kansanäänestyksessä, näin ei tule käymään. Nykyään on aivan selvää, että tämä toteutuu, joten toivoisimme vähän rehellisempää suhtautumista kansalaisiin.
On melko tavatonta, että Ruotsin pääministeri kehotti eilen äänestämään Nizzan sopimuksen puolesta. Irlantia yritetään painostaa uhkailemalla, että ei-äänen antaminen merkitsisi laajentumisprosessin pysähtymistä, vaikkei tämä pidä paikkaansa. Nizzan sopimuksen tarjoama Eurooppa olisi hyvin vahingollinen Itä-Euroopan maille, koska se jakaisi Euroopan. Meidän on pyrittävä luomaan Eurooppa, joka ei jakaudu ensimmäisen ja toisen luokan kansalaisiin.

Ortuondo Larrea
- (ES) Arvoisa puhemies, luulen, että Nizzan perustamissopimus jää historiaan selkeänä esimerkkinä mahdollisuudesta, joka menetettiin itsepintaisten valtiovallan puoltajien vuoksi.
Valtiot ovat poliittisia rakenteita, joiden alkuna on suurempi tuotanto- ja liikkumiskapasiteetti. Se perustana puolestaan oli höyrykoneen keksiminen, joka on yhdysvaltalaisen ajattelijan Alvin Toflerin mielestä ollut toinen ihmiskunnan suurista teknisistä vallankumouksista. Se teki siihen asti yhteiskuntaa muovanneiden vanhojen kuningaskuntien, kreivikuntien, herttuakuntien ja läänitysten rajaamista poliittisista puitteista pieniä ja tehtäviinsä kelpaamattomia. Siitä lähtien, kun Marshall McLuhan puhui meille maailmankylästä ja kun sama Tofler alkoi puhua tietotekniikasta ihmiskunnan kolmantena vallankumouksena, poliittisten suhteiden, kaupankäynnin, talouden, puolustuksen, vapaa-ajan ja monien muiden asioiden maailmanlaajuistuminen on saanut kuitenkin aikaan sen, että valtioista on tullut myös pieniä ja riittämättömiä eivätkä ne enää kykene tyydyttämään kansalaisten nykyisiä tarpeita.
Siksi Euroopan unionin tuleva suunta ei ratkea Nizzassa päätettyjen toimien avulla: tarvitaan vähemmän jäsenvaltioiden ja enemmän eurooppalaisten toimielinten toimivaltaa. Tarvitaan perustuslaki, parlamentti, Euroopan hallitus ja kansalaisten valitsema presidentti.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän Nizzan sopimusta koskevan mietinnön puolesta, ja luin sen puolueen pääsihteerin silmin. Te tiedätte, että toimin sellaisen puolueen pääsihteerinä, joka ei ole puolue ja jonka nimi on eläkeläisten puolue. Olen vakuuttunut siitä, että Nizzan sopimukseen sisältyy merkittävä kohta, jota meidän on kehitettävä edelleen, eli kohta, jossa esitetään eurooppalaisten poliittisten puolueiden perustamista, tukemista ja kehittämistä. Arvoisa puhemies, valta - luulen, että olette ehkä samaa mieltä kanssani, tai sitten ette ole - on usein puolueiden käsissä. Jos haluamme Euroopan, meillä on oltava myös eurooppalaisia puolueita.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, äänestin Méndez de Vigon ja Seguron päätöslauselmaa vastaan monestakin syystä, mutta etenkin sen vuoksi, että tarkistus 28 hylättiin tänä aamuna. Siihen sisältyy varovainen ehdotus tunnustaa nykyisten 15 jäsenvaltion poliittiset ja oikeudelliset valtuudet kaikissa Euroopan tulevaisuutta koskevissa keskusteluissa. Ongelmana on mietinnön melkoinen tekopyhyys, sillä vaikka siinä luvataan vaalia EU:n perusoikeuskirjan oikeuksia ja vapauksia, näitä vapauksia, kuten mainitun perusoikeuskirjan 4 artiklan vapauksia, ei suojella Euroopan unionissa, kuten Espanjan kidutustapaus osoittaa.

Berès
. (FR) Hallitustenvälinen konferenssi saavutti varmaa edistystä Nizzan Eurooppa-neuvostossa, joka pidettiin 8. 11. joulukuuta 2000.
On erityisesti syytä panna merkille:
julistus nro 23, joka koskee unionin tulevaisuutta, ja "laaja-alaisen ja syventävän" keskustelun käynnistäminen,
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 7 artiklan tarkistaminen; artikla koskee perusoikeuksia jäsenvaltioissa,
niiden menettelyjen joustavuuden lisääminen, joiden avulla voidaan ryhtyä tiiviimpään yhteistyöhön,
komission puheenjohtajan aseman vahvistaminen ja se, että neuvosto nimittää hänet määräenemmistöpäätöksellä; nämä toimet yhdessä Ranskan pääministerin Lionel Jospinin äskettäisten tätä nimittämistä koskevien ehdotusten kanssa voivat huomattavasti vahvistaa komission puheenjohtajan legitimiteettiä ja siis hänen toimivaltaansa.
Tässä päätöslauselmassa on kannustettava valtioiden ja hallitusten päämiehiä menemään vielä pitemmälle ja erityisesti ottamaan kantaa sellaisen valmistelukunnan koollekutsumisen puolesta, jonka esikuvana on valmistelukunta, jonka tehtävänä oli laatia perusoikeuskirja, ja jonka on välttämättä oltava mukana, kun perustamissopimuksia seuraavan kerran tarkistetaan. Valmistelukunnan ei pidä tyytyä toimimaan pelkkänä foorumina, vaan haluamme nähdä sen osallistuvan aktiivisesti ja normatiivisesti seuraavasta perustamissopimuksesta käytävään keskusteluun ja seuraavan perustamissopimuksen laatimiseen perustuslaillisessa muodossa.
Kansallisten parlamenttien on välttämättä ratifioitava Nizzan perustamissopimus. Teoria, jonka mukaan kaiken muuttava kriisi oikeuttaisi olemaan ratifioimatta sopimusta, on pelkkä tuulentupa, joka uhkaa laajentumista ja estää tarpeellisen keskustelun, johon ollaan ryhtymässä.

Berthu
. (FR) Saimme eilen nähdä tässä istuntosalissa hyvän esimerkin menettelytavasta, jota käytetään yleensä eurooppalaisissa asioissa, kun ongelmat halutaan salata ja kun halutaan välttyä siltä, että niitä käsitellään yleisessä mielipiteessä. Nizzan perustamissopimusta koskeneessa keskustelussa ei ollut kyse juurikaan muusta kuin Nizzan huippukokouksen jälkeisestä ajasta. Kaikki liittovaltiota kannattavat puhujat pitivät vuoronperään puheenvuoroja, joissa he vaativat, että Laekenissa pidettävässä seuraavassa Eurooppa-neuvostossa - joka pidetään Belgian puheenjohtajakaudella, josta tuleekin äärifederalismia suosiva kausi - otetaan käyttöön "valmistelukunta", joka käynnistäisi "perustuslakiin johtavan prosessin", jonka pitäisi puolestaan johtaa "Euroopan federalistiseen perustuslakiin", jonka vuonna 2004 pidettävän hallitusten välisen konferenssin odotetaan hyväksyvän. Näin ollen Nizzan perustamissopimuksen ratifioimista pidetään varmana. Siitä ei edes keskustella. Vuotta 2004 koskeva keskustelu syrjäyttää Nizzasta käytävän keskustelun epäilemättä jo ennen kuin vuotta 2010 koskeva keskustelu peittää alleen keskustelun, joka koskee tulevaa hanketta, joka on määrä ratifioida vuonna 2004.
Välitön seuraus oli, että käytännössä kukaan ei puhunut Nizzasta ja että yleinen mielipide - paitsi Irlannissa, jossa pidetään kansanäänestys - ei edelleenkään tunne tämän hyvin tärkeän perustamissopimuksen sisältöä, perustamissopimuksen, joka kansallisten parlamenttien on määrä ratifioida vaivihkaa.
Julkaisimme Nizzan perustamissopimusta koskevan vastaselontekomme, jotta Ranskassa käytävässä keskustelussa ei jouduttaisi turvautumaan tällaisiin kepulikonsteihin. On erityisesti korostettava, että koko Nizzan perustamissopimus on perustavalla tavalla Ranskan perustuslain hengen ja kirjaimen vastainen; kyse on kansallisen itsemääräämisoikeuden hengestä.
Jotkin määräykset ovat avoimesti ristiriidassa Ranskan perustuslain kanssa. Erityisesti voidaan mainita yhdentämistavoitteen käyttöönotto unionin ja yhteisön osalta (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 43 artikla), Euroopan parlamentin jäseniä koskevien sääntöjen yhdenmukaistaminen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 190 artiklan 5 kohta), Euroopan tason poliittisia puolueita koskevien sääntöjen luominen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 191 artikla), komission jäsenten nimittäminen määräenemmistöpäätöksellä (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 214 artiklan 2 kohta), joidenkin YUTP:n kansainvälisten sopimusten hyväksyminen määräenemmistöpäätöksellä (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 24 artikla), uudet toimet, joihin ryhdytään euron käyttöönoton yhteydessä ja jotka edellyttävät määräenemmistöpäätöstä (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 111 artikla ja 123 artiklan 4 kohta), palveluja ja henkistä omaisuutta koskevien kansainvälisten kaupallisten neuvottelujen yhteisöllistäminen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 133 artikla), yhteisön toimivaltuuksien ulottaminen sosiaaliturvan uudenaikaistamiseen (Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 137 artikla), tai sotilaallisten nopean toiminnan joukkojen perustaminen umpimähkään (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 17 artikla).
Näissä oloissa on nurinkurista, että Ranskan hallitus ei tässä tilanteessa edes harkitse asian viemistä perustuslakineuvostoon käsiteltäväksi.

Blak, Lund ja Thorning-Schmidt
. (DA) Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Nizzan sopimusta ja Euroopan unionin tulevaisuutta koskevan mietinnön puolesta. Nizzan sopimus ansaitsee, puutteistaan huolimatta, selvän tuen, koska se antaa EU:lle mahdollisuuden laajentua. Sitä piirrettä ei saa aliarvioida. Hallitustenväliseen konferenssiin asti kannatimme niin kutsuttua suppeaa esityslistaa ja äänestimme myös silloin Euroopan parlamentin pitkälle meneviä toiveita vastaan. Tämä käy ilmi myös siitä, että kun äänestimme tämän mietinnön eri osia koskevassa äänestyksessä, vastustimme esimerkiksi tiiviimpää yhteistyötä käsittelevää jaksoa.
Nizzaan päättynyt hallitustenvälinen konferenssi toi ilmi ne suuret puutteet, jotka sisältyvät EU:n nykyiseen tapaan muuttaa perustamissopimuksia. Pidämme muun parlamentin tavoin myönteisenä julistusta nro 23 unionin tulevaisuudesta. Vastustamme kuitenkin suuria keskusjohtoisia tiedotuskampanjoita. Olemme sitä vastoin erittäin halukkaita käynnistämään kaikissa jäsenvaltioissa ja EU:ssa yleisen, unionin tulevaisuutta koskevan keskustelun, jotta seuraava hallitustenvälinen konferenssi olisi paljon paremmin valmisteltu kuin Nizzassa päättynyt konferenssi ja jotta se olisi paljon avoimempi päätöksentekoprosessin osalta ja perustuisi visionäärisiin ajatuksiin EU:n tulevaisuudesta. Viime vuonna perusoikeuskirjan laatinutta valmistelukuntaa vastaavan elimen perustaminen voisi tässä yhteydessä olla myönteistä.

Caudron
. (FR) Kaikki ovat samaa mieltä siitä, että edellisen HVK:n tulokset tuottivat pettymyksen; ne osoittavat, että puhtaasti hallitustenvälisellä menetelmällä on rajoituksensa. Valtioiden ja hallitusten päämiehet myönsivät sen sitä paitsi perustamissopimuksen liitteenä olevassa julistuksessa Euroopan unionin tulevaisuudesta. Tämä toteamus johti siihen, että perussopimusasioiden valiokunta vaati, että uuden HVK:n (joka on vastuussa perustamissopimuksien seuraavasta tarkistuksesta) koollekutsuminen perustuu olennaisesti erilaiseen prosessiin, joka on läpinäkyvä ja avoin. Valiokunta ehdottaa, että esikuvana pidettäisiin tehokasta ja yksimielisen hyväksynnän saanutta menetelmää, jonka avulla voitiin laatia Euroopan unionin perusoikeuskirja.
Olisi siis kutsuttava koolle valmistelukunta, joka muodostuisi Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien, komission ja jäsenvaltioiden hallituksien jäsenistä. Valmistelukunta kokoontuisi vuoden 2002 alusta alkaen, ja sen tehtävänä olisi esitellä HVK:lle (joka kutsutaan koolle vuoden 2003 toisen puoliskon aikana) "perustuslaillinen ehdotus", joka perustuisi laajan julkisen keskustelun tuloksiin. Tämän perustuslaillisen prosessin on johdettava EU:n perustuslain hyväksymiseen.
Mietinnössä vedotaan sitä paitsi kansallisiin parlamentteihin, jotta ne sitoutuisivat edistämään tällaisen yleiskokouksen koollekutsumista, kun niiden on otettava kantaa Nizzan perustamissopimukseen.
Vaikka Nizzan perustamissopimus aiheuttikin paljon tyytymättömyyttä, se poisti kuitenkin laajentumisen viimeisen muodollisen esteen. Näin ollen uusien jäsenvaltioiden liittyminen unioniin edellyttää, että tarkastelemme syventävästi toimielimiemme toimintaa, koska ne lamaantuvat usein jo nyt, vaikka jäsenvaltioita on vain 15. Keskustelu on käynnistetty. Monet politiikan henkilöt ovat jo saaneet tilaisuuden osallistua siihen. Keskusteluun tarvitsee enää ottaa mukaan mahdollisimman monia aloja edustavia toimijoita sekä kaikki Euroopan kansalaiset.
Lopetan korostamalla, että perusoikeuskirja pitäisi sisällyttää perustamissopimukseen, jotta perusoikeuskirjaa voitaisiin pitää sitovana. Se olisi voimakas poliittinen merkki kansalaisillemme. Meillähän on nyt kolme vuotta aikaa rakentaa vihdoin sellaiset toimielimet, joiden avulla voidaan taata, että "demokratia", avoimuus ja kansalaisuus voidaan sisällyttää vahvaan eurooppalaiseen yhteiskunnalliseen hankkeeseen.

Crowley
Olin läsnä täysistunnossa, mutta en osallistunut äänestykseen.
Haluaisin, että pöytäkirjaan kirjataan tukeni Nizzan sopimukselle. Koska Irlannissa järjestetään ensi viikolla kansanäänestys, katsoin tarpeettomaksi osallistua tähän äänestykseen, joka on itse sopimustekstiä laajempi.
Odotan innokkaasti Nizzan sopimuksen ratifiointia, minkä jälkeen voimme käsitellä muita esiin otettuja kysymyksiä.
Tuen EU:n laajentamista, ja Nizzan sopimuksen hyväksyminen on laajentumiskehityksen viimeinen peruskivi.

Eriksson, Figueiredo, Frahm, H. Schmid, Seppänen ja Sjöstedt
Me GUE/NGL-ryhmään kuuluvien eri puolueiden jäsenet äänestimme Nizzan sopimusta koskevaa mietintöä vastaan.
Vastustamme Euroopan unionin kehittämistä kohti valtiota, jolla on kaikilla politiikan aloilla enemmän valtaa kuin jäsenvaltioilla, mitä mietintö käytännössä kannattaa. Me tarjoamme EU:n demokratisointia vaihtoehtona sen kehittämiselle kohti liittovaltiota. Euroopan unionin demokratisointi on toteutettava siten, että lisätään komission valtuuksia ja neuvoston lainsäädäntötyön avoimuutta. Euroopan unionia koskevissa keskusteluissa on otettava vastaisuudessa huomioon myös kansallisten parlamenttien rooli tulevaisuuden Euroopassa. Euroopassa nykyisin käytävissä poliittisissa keskusteluissa keskitytään kansallisten parlamenttien valintaan (lukuun ottamatta tiettyjen valtioiden presidentinvaaleja), ja tämä on nähtävissä myös eri vaalien äänestysvilkkaudessa. Kansallisten parlamenttien roolia on vahvistettava Euroopan päätöksenteossa.
Vastustamme myös EU:n sotilaallistamista. Korostamme, että EU on edelleen kansalaisjärjestö ja että sitoutumattomien maiden erityisasemaa on kunnioitettava.
Katsomme, että tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa on käsiteltävä uudelleen EMUn kehittämistä sekä arvioitava uudelleen unionin nykyistä demokratiavajetta ja oikeistosiiven politiikkaa.
Vaadimme vakaussopimuksen tarkistamista ja EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan uudelleen muotoilua EKP:n saamiseksi demokraattisen valvonnan piiriin.

Gasòliba i Böhm
. (ES) Méndez de Vigon ja Seguron mietintöä puoltava ääneni perustuu pikemminkin ehdotukseen päästä irti Nizzan sopimuksen jälkeisistä rajoituksista kuin yksimielisyydestäni sen kanssa. Olen yhtä mieltä nykyistä perustamissopimusta koskevasta kriittisestä näkemyksestä, sillä sopimuksesta puuttuu kunnianhimoa ja poliittisia päätöksiä. Toimielinten, erityisesti parlamentin ja komission, poliittista sisältöä ja päätöksentekokykyä sekä osallistumista pitäisi parantaa, jotta päästäisiin eroon yhä voimakkaammasta hallitusten välisiin menettelyihin pohjaavasta toiminnasta. On erittäin kielteistä, että jopa uusilla aloilla, joiden osalta Nizzassa sovittiin, että päätökset tehtäisiin määräenemmistöllä, ei sovelleta kaikilta osin yhteispäätösmenettelyä.
Vaikka myönnänkin, että Nizzan myönteisenä piirteenä oli laajentumisprosessin mahdollistaminen, se ei mielestäni kuitenkaan riitä. Itse asiassa jäsenvaltiot tunnustivat Nizzan huippukokouksen rajoitukset ja kutsuivat itsensä koolle uuteen vuonna 2004 järjestettävään hallitustenväliseen konferenssiin, jossa uudistetaan Nizzan sopimusta ja jonka täsmälliset tavoitteet pitää asettaa lopullisesti Belgian puheenjohtajakauden aikana Laekenin kokouksessa tämän vuoden lopussa.
Olen samaa mieltä ensisijaisista tavoitteista, jotka puheenjohtajavaltio Belgia on ilmoittanut tässä asiassa, erityisesti perustuslaissa määriteltävien alueiden ottamisesta mukaan seuraavan perustamissopimuksen sisällöstä käytävään keskusteluun. Kuten kuvitella saattaa, kannatan Brysselin julistusta, jonka seitsemän perustuslaissa määriteltävää aluetta, niiden joukossa Katalonia, allekirjoitti tämän viikon maanantaina, sillä on varmistettava, että ne Euroopan alueet, joilla on lainsäädäntövaltaa, eivät ota näkyvästi osaa ainoastaan ensin Laekenin huippukokousta ja sitten vuoden 2004 hallitustenvälisen konferenssia edeltävään keskusteluun, vaan myös unionin poliittiseen päätöksentekomenettelyyn. Convengència i Unió -puolueelle ja koalitiolle tämä näkökohta on olennaisen tärkeä unionin kansalaisten osallistumisen lisäämiseksi, ja on ilmeistä, että perustuslaissa määriteltävillä alueilla on Euroopan tasolla niin paljon näkyvyyttä, vastuuta ja vaikututusta, ettei unionissa voida olla välittämättä siitä.
Haluan ilmaista uudestaan tukeni ehdotukselle, joka koskee Nizzan jälkeisen keskustelun muuttamista perustuslakia hahmottavaksi prosessiksi, sillä se on paras tapa selkiyttää ja määritellä 2000-luvun unionin poliittinen sisältö.

Ferrer
. (ES) Tarve antaa Euroopan unionille välineet vastata laajentumisen esittämään haasteeseen selittää Nizzassa suoritettavaksi aiotun toimielinuudistuksen merkityksen samoin kuin pettymyksen tulosten ja ennen kaikkea valtion- ja hallitusten päämiesten osoittaman kunnianhimon ja poliittisen tahdon puutteen takia. He olivat huolestuneempia siitä, kuinka estää päätökset kuin siitä, kuinka löytää tapoja, joiden avulla edetä kohti yhteistä tulevaisuutta. On totta, että jonkinlaista edistymistä tapahtui, mutta Nizzan tulokset jäivät hyvin kauas siitä, mitä niiltä odotettiin ja edellytettiin, sillä sovittu uudistus ei tee Euroopan unionista tehokkaampaa ja demokraattisempaa laajentumista silmällä pitäen, mikä käy toisaalta ilmi sopimuksen loppuasiakirjassa olevasta Nizzan sopimuksen jälkeistä aikaa käsittelevästä liitteestä.
Siksi Méndez de Vigon ja Seguron mietinnön olisi pitänyt olla vakuuttavampi, sillä parlamentin olisi ollut tärkeää tuoda ilmi Nizzan kokouksen puutteet ja antaa siitä selvä merkki, minkä takia pahoittelen, että joitakin sensuuntaisia tarkistuksia ei sisällytetty mietintöön. Näitä poikkeuksia lukuun ottamatta mietinnössä on joitakin kohtia ennen kaikkea se, jossa vaaditaan noudattamaan perusoikeuskirjan laatineen valmistelukunnan menetelmää ja aloittamaan perustuslakia hahmottava prosessi, joka päättyy Euroopan unionin perustuslain hyväksymiseen jotka ovat saaneet minut äänestämään sen puolesta huolimatta vakaumuksestani, että Nizzan huippukokous on menetetty mahdollisuus.

Inglewood
Perustuslaillisten järjestelyjemme suurimpana heikkoutena ovat EU:ta nykyisin luonnehtivat jatkuvat perustuslailliset muutokset. Elämme mullistusten aikaa: Nizzan sopimus saatiin aikaan pian Amsterdamin sopimuksen jälkeen, ja jälleen järjestetään hallitustenvälinen konferenssi, vuonna 2004. On merkkejä, tulevassa HVK:ssä voidaan saavuttaa jonkinasteista ja paljon toivottua järjestystä perustuslaillisiin kysymyksiin, joten se vaatii Nizzan sopimuksen läpimenoa sen selvistä puutteista huolimatta.

Krivine
. (FR) Nizzan hallitustenvälisen konferenssin tulokset alittavat selvästi Euroopan väestönosien ja kansojen odotukset.
Ensinnäkin, etusijalle olisi pitänyt asettaa unionin sisältö ja erityisesti jokaisen kansalaisen tarpeiden tyydyttäminen ja oikeuksien takaaminen. Olisi pitänyt keskustella todellisesta yhteiskunnallisten oikeuksien ja vapauksien kirjasta eikä ratifioida arvotonta perusoikeuskirjaa. Sisältöä koskevan kysymyksen ohella olisi pitänyt tarkastella eurooppalaisten politiikkojen oikeudenmukaista rahoittamista ja tarkistaa erityisesti verotusta sekä vaatia demokraattisten hallintajärjestelmien käyttöä tällaisten tarpeiden tyydyttämiseksi. Pääomien verottaminen (Tobinin veron kaltaisen veron avulla) ja sellaisten yritysten rankaiseminen, jotka irtisanovat työntekijöitä ja tekevät voittoa, olisivat olleet ensimmäisiä askeleita.
Sitten on määriteltävä itse unioni. Euroopan on luotava itselleen keinot, joiden avulla se voi harjoittaa todellista demokratiaa, kun on kyse kaikista yhteiskuntaan liittyvistä panoksista, jotka koskevat Euroopan kansojen erilaisuuden kunnioittamista, samalla kun Euroopan kansalaisuuden annetaan kehittyä. Palkansaajille ja kansalaisille on annettava keinot keskustella työnteon oikeuteen ja taloudellisiin valintoihin liittyvistä kysymyksistä sekä vaikuttaa niihin, samoin kuin valvoa toimeenpanovaltaa ja keskuspankkia. Nizzan perustamissopimus ja mietinnössä ehdotetut suuntaviivat ovat tällaisen ajatusmallin vastaisia. Tästä syystä en äänestänyt mietinnön puolesta.

Lulling
. (DE) Olisin mielelläni puoltanut ehdotettua Nizzan sopimusta ja Euroopan tulevaisuutta koskevaa päätöslauselmaesitystä ja ryhmämme siihen tekemiä tarkistuksia, jos minulla olisi ollut tilaisuus tehdä nimenhuutoäänestyksen avulla selväksi se, mitä en missään tapauksessa voi olla mukana hyväksymässä.
Minun mielestäni - niin kuin muuten komission entisen puheenjohtajan Jacques Delorsinkin mielestä - me emme tarvitse Euroopan unionin perustuslakia niin kauan kuin jäsenvaltioilla on omat kansalliset perustuslakinsa eikä ole olemassa mitään Euroopan kansaakaan.
En kuulu myöskään niihin, jotka harmittelevat, ettei määräenemmistösääntöä ulotettu Nizzassa verotuskysymyksiin. Emme ole vielä niin pitkällä, että parlamentissa sattumalta syntynyt enemmistö voisi päättää kansallisten parlamenttien ohitse siitä, minkälaisia ja kuinka korkeita veroja jäsenvaltioiden täytyy periä. Olisin siksi mielelläni äänestänyt nimenomaisesti tätä kohtaa vastaan.
Olen kannattanut täällä sitä, että keskeiset ja perustuslain luonteiset asiat on päätettävä yksimielisesti. Siksi olisin mielelläni äänestänyt myös nimenomaan sitä artiklaa vastaan, jossa, totuudenvastaisesti muuten, annetaan ymmärtää, että näin jarrutettaisiin unionin poliittista ja sosiaalista syventämistä. En voinut äänestää koko päätöslauselman puolesta, koska halusin tuoda tätä koskevan kantani hyvin selvästi esiin.

Marchiani
. (FR) Äänestimme Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän ranskalaisen valtuuskunnan kollegojeni kanssa Nizzan perustamissopimusta vastaan, mutta kun otetaan huomioon, miten erilaisilla syillä samaan tulokseen päätyneet ovat perustelleet valintaansa, haluamme ehdottomasti täsmentää omia syitämme, jotta asia olisi täysin selvä.
Emme äänestäneet Nizzan perustamissopimusta vastaan sen vuoksi, että siinä ei menty tarpeeksi pitkälle, kuten kiihkofederalistit ajattelevat, emmekä sen vuoksi, että siinä mentiin päinvastoin liian pitkälle, kuten eräät käytävillä vaeltelevat jakomieliset ajattelevat haaveillen salaa paluusta entiseen, vaan siksi, että siinä mentiin yksinkertaisesti väärään suuntaan.
Koska kuitenkin olimme hyvin huolestuneita parlamentin aina yhtä kärkevistä ehdotuksista, joissa on kyse unioniin kuuluvien kansallisvaltioiden itsemääräämisoikeuden hylkäämisestä, lopullinen teksti yllätti meidät paikoitellen miellyttävällä tavalla: yhtäältä siksi, että teksti hidastaa toiminnallisella tasolla merkittävästi ajautumista ylikansalliseen suuntaan, jonka tarkoituksena on johtaa meidät mahdollisimman nopeasti tilanteeseen, jossa valtiot katoavat lopullisesti ja tilalle astuu ahne ja hallitsematon komissio, ja toisaalta siksi, että tekstissä, jossa sivuutetaan varsin ahdasmieliset salailupyrkimykset, pyritään edelleen valmistelemaan laajentumista, ja siinä muistutetaan näin ollen, että ennen kuin Euroopan maat voivat muodostaa vakiinnutetut ja yhdenmukaiset yhteismarkkinat, unioni on periaatteessa ja ennen kaikkea poliittinen rakennelma, jossa niillä Itä- ja Keski-Euroopan sekä Välimeren maiden kansoilla, jotka eivät vielä kuulu unioniin, on tietenkin oma paikkansa.
Näistä parista terveestä reaktiosta huolimatta Nizzan perustamissopimuksessa ei ole osattu sanoutua irti kansojen ja eurooppalaisten demokratioiden kannalta loukkaavasta ajatusmallista, jossa on kyse, Nizzan huippukokouksen jälkeistä aikaa koskevan julistuksen nro 23 mukaisesti, Euroopan unionin ohjaamisesta kohti "perustuslaillista" toimintaa, joka voi vain johtaa eurooppalaiseen liittovaltioon; tällaisen liittovaltion perustaa ja tulevaa toimintaa on täysin mahdoton sovittaa yhteen kansallisvaltioiden kanssa, sanoivatpa Ranskan toimeenpanovallan päämiehet Chirac ja Jospin mitä hyvänsä. Vaikka poliittisessa merkitysopissa tunnetaankin esimerkkejä lähentymisistä, jotka ovat yhtä sopimattomia kuin tämä kansallisvaltioiden mahdoton liitto - tarvitsee vain muistella verratonta demokraattista keskusjohtoisuutta - historia opettaa, että kansat eivät ennemmin tai myöhemmin enää anna parhaimmillaan traagisen erehdyksen tai pahimmillaan anteeksiantamattoman valehtelun johtaa itseään harhaan.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan perusteella.)

Meijer
. (NL) Nizzan huippukokouksen tavoitteena oli EU:n laajentuminen, mutta ei varmastikaan demokraattisempi ja helpommin käsitettävä päätöksenteko EU:n sisällä. Sen sijasta että olisi vihdoinkin päästy lähemmäksi Euroopan ihmisoikeussopimukseen liittymistä julkistettiin Euroopan unionin perusoikeuskirja, jolla on täysin merkityksetön asema. Vaikka neuvosto on menettänyt olemassaolon oikeutuksensa kansallisten etujen valvojana jo kauan sitten, ja vaikka sen osana on enää salailun ja kaaoksen takaaminen, äänestys tuon elimen sisällä näyttää yhä olevan kuin Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien valvontaa tärkeämpi. Nizzan sopimus ei tee tätä Euroopan labyrinttiä helpommin lähestyttäväksi tai kestävämmäksi. Kun meillä kohta on ehkä yli 30 jäsenvaltiota, EU:n monimutkainen ja läpinäkymätön päätöksenteko joutuu väistämättä umpikujaan. Vetoankin siksi toisen mallin puolesta, jossa meillä ei ole neuvostoa mutta äänestäjillä on enemmän vaikutusvaltaa. Euroopan komissio tekee ehdotuksia, Euroopan parlamentti päättää niistä lopullisesti ja kansalliset parlamentit päättävät sen jälkeen jokainen erikseen, sitoutuuko jäsenvaltio päätökseen. Tämä ei ole mikään ylikansallinen tai hallitusten välinen malli, vaan parlamenttien välinen malli, jonka tavoitteena on demokratian ja erilaisuuden tunnustaminen monien kansojen valtion sijasta, jossa kuitenkin päätöksenteko jätetään kansainvälisille konserneille ja NATOlle. Esittelijä ei tarjoa tällaista vaihtoehtoa. Siksi äänestän vastaan samoin kuin suuri osa ryhmästäni.

Miller
Sosialistiryhmän työväenpuolueen jäsenet kannattavat Nizzan sopimusta, joka avaa tien Euroopan unionin laajenemiselle, joka on kaikkien unionin jäsenvaltioiden sekä Britannian perättäisten hallitusten ajama tavoite. Ajatus siitä, että Nizzan sopimus tekee Euroopan unionista keskitetyn supervallan, on pötyä, ja se sivuutettiin aivan perustellusti eilisestä keskustelusta naurettavana väitteenä.
Päätöslauselmassa myönnetään, että laajentumisen viimeisetkin jäljelle jääneet institutionaaliset esteet on poistettu, ja olemme tyytyväisiä tähän. Siinä tarkastellaan myös uudistuksen teon tarvetta tulevaisuudessa, ja työväenpuolue on sitoutunut tähän Euroopan unionin tehokkuuden, avoimuuden ja vastuun lisäämiseksi.
Kaikesta huolimatta päätöslauselmassa arvostellaan perusteettomasti Nizzan sopimusta, ja se sisältää myös muutamia Euroopan tulevaisuutta koskevia ehdotuksia, jotka vesittävät lähivuosina käytävän tulevaisuuskeskustelun. Osa ehdotuksista on ennenaikaisia ja osa on sellaisia, ettei niiden toteutuminen ole missään vaiheessa toivottavaa: tämän vuoksi työväenpuolueen jäsenet päättivät pidättyä äänestämästä tekstistä.

Sacrédeus
. (SV) Nizzan hallitustenvälisen kokouksen päätehtävänä oli mahdollistaa EU:n laajentuminen. Kaikkien 15 jäsenvaltion kansalliset parlamentit aikovat ratifioida Nizzan sopimuksen vuoden 2001 aikana siitäkin huolimatta, että Euroopan parlamentin jäsenten enemmistö tuntuu olevan tyytymätön sopimukseen. Me ruotsalaiset kristillisdemokraatit olemme sen vuoksi sitä mieltä, että tämänpäiväisen mietinnön 42 kohta, jossa mainitaan muun muassa Euroopan parlamentin hyväksyntä liittymissopimuksille, voitaisiin muotoilla paljon myönteisemmäksi ja ystävällisemmäksi. Kuinka esimerkiksi Viro, Puola ja Kypros suhtautuvat tähän kohtaan?
Puolueeni ei voi hyväksyä tämänpäiväisen mietinnön 25 kohtaa, jossa annetaan mahdollisuus ottaa käyttöön Euroopan tason verotus ja lisäksi sellaiset päätöksentekoa koskevat säännöt, jotka perustuvat määräenemmistön käyttöön. Kaikki saadut kokemukset osoittavat, että verojen keräämistä koskevat uudet päätöksentekotasot korottavat veroja ja vähentävät kansalaisille, toimeksiantajillemme, jäävää osuutta.
Puolustuspolitiikka on verotusoikeuden ohella toinen ydinkysymys, joka koskee jokaisen kansallisen parlamentin ja hallituksen päätöksentekoon liittyvää toimivaltaa. Ruotsin kristillisdemokraattinen puolue ei voi sen vuoksi hyväksyä myöskään käsiteltävänä olevan mietinnön 31 kohtaa, jossa vaaditaan, että puolustuspolitiikan on kuuluttava "tiiviimpään yhteistyöhön" tai "joustavaan integraatioon".
Me ruotsalaiset kristillisdemokraatit olemme iloisia kahdesta mietinnössä esitetystä ehdotuksesta, jotka koskevat historiallisia ja aivan välttämättömiä parannuksia. Ensiksikin kyse on neuvoston työn avoimuuden ja valvonnan parantamisesta kansalaisten ja kansallisten parlamenttien kannalta siten, että ministerineuvoston kokouksista tehdään avoimia silloin, kun neuvosto toimii lainsäätäjänä. Olen johdonmukaisesti ajanut tätä kysymystä Euroopan parlamentin ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnassa ja saanut sille yhä enemmän kannatusta. Nyt se on myös koko parlamentin yhteinen käsitys. Jotta voitaisiin puhua demokratiasta - eikä vain diplomatiasta - tämän avoimuuden on toteuduttava EU:ssa, toisin sanoen, suosittelemme päätöslauselman 11 kohdan ja tarkistuksen 68 tukemista.
Toiseksi kyse on toissijaisuusperiaatteen soveltamisesta ja täsmentämisestä. Ei ole olemassa yhtä eurooppalaista kansaa vaan niitä on hyvin monia. Ei ole olemassa yhtä eurooppalaista äidinkieltä vaan niitä on hyvin monia. Ei ole olemassa yhtä yhteistä eurooppalaista kansakuntaa vaan niitä on hyvin monia. Ei ole olemassa yhtä yhteistä eurooppalaista kulttuuria vaan niitä on hyvin monia.
Näiden todellisten olojen sekä perusarvojen kuten ihmisoikeuksien, demokratian, avoimuuden, poliittisen vastuun vaatimuksen selkeyden sekä EU:ssa vallitsevan kulttuurien ja kielellisen tasa-arvon samanarvoisuuden takaamisen pohjalta me ruotsalaiset kristillisdemokraatit pidämme myönteisenä tarkistusta 77, jossa ehdotetaan EU:n poliittiseen toimivaltaan kuuluvien alojen selkeää rajoittamista. Tämä on täysin sen kansalaisten toiveen mukaista, jonka mukaan he eivät halua entistä suurempaa etäisyyttä päätöksentekijöihin ja lisääntyvää eurooppalaista poliittista keskittämistä.

Savary
. (FR) Niin kuin aina, Euroopan rakentaminen etenee toinen toistaan seuraavien koetuksien ja tarpeiden myötä. Tärkein koetus, joka Eurooppaa odottaa tulevina vuosina ja joka on myös historiallisesti välttämätön, on luonnollisesti halu sovittaa yhteen maanosan maantiede ja sen historia ja toteuttaa laajentuminen, joka on nyt mahdollinen, koska Keski- ja Itä-Euroopan maissa on tehty merkittäviä demokraattisia ja taloudellisia uudistuksia.
Nizzan perustamissopimus, jota tarkastellaan Méndez de Vigon mietinnössä - jossa siihen otetaan kantaa hyvin rehellisesti ja kurinalaisesti - on ensinnäkin merkittävä poliittinen valinta, jonka Eurooppa teki, Eurooppa, joka on vihdoin yhdistynyt uudelleen ja ottanut huomioon perusarvonsa eli demokratian, vapauden, yhteenkuuluvuuden ja kulttuurin. Tällainen poliittinen kunnianhimo on merkittävässä asemassa tulevaisuutemme kannalta ja itsessään syy ratifioida Nizzan perustamissopimus, vaikkakin on totta, että siinä ei tehty toimielimiin liittyviä uudistuksia, joita tarvitaan, kun halutaan harjoittaa demokraattisesti ja johdonmukaisesti poliittista valtaa Euroopassa, johon voi kuulua 27 maata ja enemmänkin.
Se, että 15 jäsenvaltion oli vaikea päästä Nizzassa yhteisymmärrykseen unionin tulevista toimielimistä, osoittaa, jos se on jollekin vielä epäselvää, että hallitusten välisellä toiminnalla on rajansa, kun on kyse vieläkin suuremmasta jäsenvaltioiden määrästä.
Tästä syystä olen tyytyväinen, että esittelijämme ehdottaa valmistelukunnan perustamista sen valmistelukunnan mallin mukaisesti, joka laati Euroopan perusoikeuskirjan, jotta tulevalle HVK:lle voidaan hahmotella ja esitellä tulevan Euroopan perustuslaki.
Meidän ei pidä unohtaa, että tämä vaihe on historiallinen Euroopan rakentamisen kannalta ja että sen avulla pyritään yhdistämään kansamme ja heidän tulevaisuutensa peruuttamattomalla tavalla.
Tästä syystä on käytävä demokraattista ja julkista keskustelua, johon kaikki kansalaisemme voivat osallistua, ennen tätä esiperustuslaillista vaihetta, jotta voidaan poistaa kaikki epäselvyydet, jotka liittyvät siihen, millaisen Euroopan haluamme rakentaa: poliittisen Euroopan vai Euroopan, jota hoidetaan kuin liikeyritystä? Voimakkaan Euroopan vai konsensussäännön lamauttamien maiden kerhon?
Julkisen keskustelun käyminen, josta päätettiin Nizzassa, sekä valmistelukunta menettelytapana, jonka olemme täällä juuri vahvistaneet, ovat edellytyksiä keskustelun demokratisoinnille ja Euroopan ponnisteluille.

Scallon
Huolimatta esittelijä Méndez de Vigoa kohtaan tuntemastani arvostuksesta, annoin tänään ei-äänen hänen mietinnölleen Nizzan sopimuksesta; tämä ei kuitenkaan tarkoita ei-ääntä Euroopalle.
Irlannin kansalle ei ole annettu mahdollisuutta keskustella riittävästi Nizzan sopimukseen sisältyvien esitysten vaikutuksista Irlannin riippumattomuuteen ja itsenäisyyteen. Sopimuksesta ei tarvitse päättää ennen vuoden 2002 loppua, mutta Irlannin hallitus painostaa jo nyt irlantilaisia äänestämään, vaikka heillä on ollut vain noin kolme viikkoa aikaa sulattaa sopimuksesta saamansa vähäiset tiedot. Irlannin äänestäjäkunnalla on oikeus tietää sopimuksen seurauksista Irlannin kansalle ja koko Eurooppaan, myös ehdokasvaltioille.
Hiljattain tehdyssä kansallisessa mielipidekyselyssä yhdeksän kymmenestä irlantilaisesta ilmoitti, ettei ymmärrä Nizzan sopimusta, ja äänestysinto on hyvin alhainen. Tilanne heijastuu epäilemättä myös muihin jäsenvaltioihin, eikä se ainakaan kannusta kansalaisia poliittiseen vastuuseen paikallisella, kansallisella ja Euroopan tasolla.
Nizzan sopimuksessa on monia pienen maan kannalta huolestuttavia kohtia, joita ovat esimerkiksi: se, että Irlanti ei voi osallistua vahvistettuun yhteistyöhön yritys- ja energiaverotuspolitiikkojensa takia; veto-oikeuden menettäminen tulevaisuudessa, vaikka se on ainoa keino, jolla pieni maa voi vaikuttaa päätöksentekoon ja suojella omia etujaan; Irlannin puolueettomuuden aliarviointi jatkuvasti militarisoituvassa Euroopassa, jonne Nizzan sopimus toisi NATOn alaiset ns. nopean toiminnan joukot sekä sotilasjohtoisen rakenteen EU:hun ensimmäistä kertaa.
Olemme myös syvästi huolissamme EU:n perusoikeuskirjasta, jonka on tarkoitus olla oikeudellisesti sitova vuonna 2004 ja joka on verrattavissa perustuslakiin tai perustuslailliseen sopimukseen. Se voi syrjäyttää Irlannin perustuslain ja tuomioistuimemme EU:n tuomioistuimen päätösten nojalla. Perustuslakimme on tarkoin suunniteltu asiakirja, jolla vaalitaan Irlannin kansan turvana hyvinä ja huonoina aikoina olleita arvoja ja uskomuksia.
Sillä vaalitaan muun muassa perustuslain tuomaa turvaa elämälle, avio- ja perhe-elämälle, ja sitä ei pidä heikentää päätöksillä, jotka on tehty ilman Irlannin kansan täydellistä ja tosiasioihin perustuvaa suostumusta.
Euroopan unionin kristillinen perusta ja perintö puuttuvat valitettavasti peruskirjasta, mikä on silmiinpistävää. Euroopan, joka tavoittelee kiihkeästi valtaa mantereellamme ja on ylpeä talouskehityksestään ja henkisestä pääomastaan, ei toki pitäisi kavahtaa myöskään henkisen ulottuvuuden tunnustamista, henkisyyden, josta saamme voimaa ponnisteluissamme kohti rauhaa ja turvallisuutta.

Souchet
. (FR) On ensi näkemältä yllättävää, että federalistit tuntevat Nizzan perustamissopimusta kohtaan vihaa, jota heijastellaan tarkasti Méndez de Vigon ja Seguron mietinnössä. Nizzan perustamissopimus on nimittäin kaukana suunnanmuutoksesta, eikä sen avulla saada aikaan Euroopan rakennusprosessin perustavaa uudistusta, joka edistäisi maanosamme sopusointuista yhteenliittymistä. Nizzan perustamissopimuksessa käytetään laajentumista päinvastoin uutena perusteena ja kimmokkeena laajamittaisemmalle ylikansallisuudelle, keskittämiselle ja supervaltion luomiselle. Nizzan perustamissopimus sijoittuu siis täysin edeltäjiensä ideologiseen jatkumoon. Perustamissopimuksessa vahvistetaan ylikansallisia toimielimiä ja luodaan uusia ylikansallisia tekijöitä, jollaisia ovat eurooppalaiset poliittiset puolueet tai eurooppalaisten kansanedustajien yhtenäistetty asema. Perustamissopimukseen on sisällytetty ensimmäistä kertaa yhdentymistä koskeva tavoite, ja sitä sovelletaan niin yhteisön kuin hallitusten välisissä asioissakin - eihän mikään pysäytä ideologioita.
Miksi siis Euroopan parlamentissa, federalismin vanhassa hautomossa, pidetään tällaista meteliä perustamissopimuksesta, jossa levitellään rohkeasti parlamentissa vallalla olevaa ajatusmallia? Olisiko kyse siitä, kuten Georges Berthu antoi ymmärtää, että Nizzan perustamissopimus merkitsee federalismin uudenlaista muotoa, joka irrottautuu vieläkin jyrkemmin valtiollisesta tekijästä ja suosii määrällistä, väestöjen merkitystä korostavaa tekijää? Kun ajatellaan neuvoston ja komission äänimäärien jakautumista sen perusteella, miten suurista väestöistä on kyse, ja erityisesti demografista verkkoa koskevaa käsitystä, onko eurooppalaisten toimielimien uusi muoto hahmottumassa, muoto, jossa tasapainon ja tasa-arvoisuuden käsitykset saavat väistyä valtioiden tai sellaisten valtioryhmien, joiden asukasluvut ovat suurimmat, hallitsevan aseman tieltä? Tämä johtaisi kohti sellaista Eurooppaa, joka ei enää muodostuisi tasa-arvoisista valtioista (joita kunnioitetaan yhtäläisesti), vaan eriarvoisista kansoista.
Jotta tämä todellakin pelottava ajautuminen federalistiseen Eurooppaan voitaisiin estää, vanhaan federalismiin turvautuminen uutta federalismia vastaan ei taatusti ole oikea keino. Jotta voitaisiin estää sellainen ajautuminen demokratian vastaisen Eurooppaan, joka uhkaa Euroopan rakentamista, Euroopan perustaksi on otettava uudelleen kansallisten demokratioiden kunnioittaminen.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan perusteella.)

Sylla
. (FR) Päätin äänestää Méndez de Vigon ja Seguron mietintöä vastaan, koska olen vakaumuksellinen Euroopan kannattaja ja huolestunut Euroopan unionin tulevaisuudesta. En ole kuitenkaan sitä mieltä, että johdanto-osassa annetaan todelliset takeet kaikkien maiden kannalta oikeudenmukaisista laajentumisehdoista.
Koska perusoikeuskirja ei ole sitova, sen avulla ei myöskään voida rakentaa sellaista Eurooppaa, jossa kaikkein vähäosaisimpien oikeuksille olisi edelleen annettava etusija; esimerkkinä mainittakoon työntekijöiden suojeleminen joidenkin työnantajien röyhkeältä asenteelta.
Minua huolestuttaa suuresti, ettei ole vahvistettu selvästi, että ulkomaalaisilla tai maahanmuuttajilla ja Euroopan kansalaisilla on yhtäläiset sosiaaliset, taloudelliset ja poliittiset oikeudet. Tällä hetkellä, kun populistisia muukalaisvihan elähdyttämiä äänestystuloksia on saatu Euroopan sydämestä, Itävallasta, Lombardiasta, Italiasta ja Sveitsistä, kun on kyse Saksan ääriliikkeen ja äärioikeistolaisten äärimmäisestä väkivallasta tai Ison-Britannian huligaaneista, se, että maissamme elää ja asuu tuhansia ihmisiä, joilla ei ole papereita ja jotka ovat häikäilemättömien vuokraisäntien ja kaikenlaisten keinottelijoiden armoilla, on vakava laiminlyönti. Ei ole Euroopalle kunniaksi, että Espanjassa tapahtuneiden "Elexilon" väkivaltaisuuksista, joita tilannetta arvioineet pitivät suoranaisina juutalaisvainoina, ei ole nostettu syytteitä.
Lopuksi, koska Euroopan eteläisiin maihin kohdistuvalle ulottuvuudelle, etenkään Euroopan yhteistyölle Afrikan kanssa, joka on vajoamassa taloudelliseen, terveydelliseen ja ekologiseen kurjuuteen, ei ole annettu etusijaa ja koska kolmansien maiden velkoja ei ole annettu aivan yksinkertaisesti anteeksi eikä avustuksien määrää ole lisätty ja koska Afrikan talousyhteisön CFA-frangin vahvistamista uudelleen suhteessa dollariin, jeniin ja meidän euroomme ei ole harkittu, epätasapaino tulee vain entisestään kasvamaan.
Koska Kansainvälinen valuuttarahasto ja Maailmanpankki ovat myöntäneet tehneensä virheitä, Afrikan kehittämiselle olisi pitänyt antaa etusija, kun siirtomaahistoriamme otetaan huomioon.
Tämä ei kuitenkaan muuta sitä tosiasiaa, että esittelijät ovat tehneet ahkerasti töitä eikä sitä, että Ranskan pääministeri Lionel Jospin on viime aikoina antanut julistuksia, joissa pyritään kohti veljellisempää, yhteisvastuullisempaa ja oikeudenmukaisempaa Eurooppaa, mutta jotka tuntuvat olevan Schröderin ja Blairin kantojen vastaisia. Eurooppamme kannalta on tärkeää, että Nizzan perustamissopimuksessa heijasteltaisiin viimeaikaisia julistuksia tai että se olisi ainakin lähempänä Ranskan toimeenpanovallan kahden päämiehen julistuksia.

Vachetta
. (FR) Nizzan perustamissopimuksen myötä on vahvistunut, että Euroopan rakentamista varten ei ole tehty poliittista, demokraattista ja avointa suunnitelmaa.
Kun kyse on laajentumisesta, ainoa ehdotettu vaihtoehto on, että etelän mailta viedään ja annetaan idän maille siten, että pyritään samalla leikkaamaan yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) varoja. Jos tarkoituksena on, että laajentumisessa ei ole kyse pelkästään euromarkkinoiden ja euroalueen laajentamisesta, Euroopan on kiinnitettävä huomiota rakennerahastoihin, jotta kehityseroja voitaisiin vähentää auttamalla unionin vähiten kehittyneitä alueita. Nykyiset varat eivät riitä, kun otetaan huomioon unioniin liittyvien uusien väestöjen tarpeet, mutta myös siksi, että nykyisessä unionissa on edelleen epäoikeudenmukaisuuksia, joita on mahdoton hyväksyä.
Kaikkiin uusiin eurooppalaisiin hankkeisiin ryhtyminen edellyttää, että YMP:tä on muutettava perinpohjin. Itä-Euroopan viljelijöiden on voitava yhtyä tähän YMP:n uuteen määritelmään (työpaikat, aluesuunnittelu, ekologia, yhteisvastuullisuus kehitysmaiden viljelijöitä kohtaan, tuotantokeskeisyys sekä tukipolitiikka, jolla kannustetaan vientiä). Lopuksi, laajentuminen ei onnistu, jos Eurooppa ei pidä sosiaalisia, erityisesti väestön elin- ja työoloihin liittyviä kysymyksiä prosessin ydinkysymyksinä.
Mietinnössä tarkastellaan laajentumista koskevaa kysymystä lähes yksinomaan EU:n toimielimien kannalta, eikä siinä edellytetä kansojen ja väestöjen välttämätöntä myöntymystä ja kannatusta.
Myllerin mietintö (A5-175/2001)

Gutiérrez-Cortines
- (ES) Haluan perustella PPE-ryhmän Myllerin mietinnölle antaman hylkäävän äänen sanomalla, että tuemme täysimääräisesti komission ympäristöhanketta ja -toimintaohjelmaa. Komissio laati suurenmoisen, tieteellisen ja erittäin tasapainoisen ohjelman, jossa suuntauduttiin tiukasti tulevaisuuteen. Sen piti olla asiakirja, joka näyttäytyisi Johannesburgissa eurooppalaisen kunniakkaana, käyttökelpoista, toteutettavaa ja kansalaisten ulottuvilla olevaa ympäristöpolitiikkaa julistavana ja sen soveltamisen ja toteuttamisen piti olla mahdollista.
Täällä parlamentissa siihen sisällytettiin kuitenkin lukuisia tarkistuksia. Me emme ryhmänä voi hyväksyä niistä yhtäkään. Me olemme halunneet osoittaa ryhmänä tahtomme ja laajentaa tavanomaista ympäristökäsitystä, olemme lisänneet siihen selkeän tukemme kaupunkiympäristölle, jota siinä ei aikaisemmin ole ollut, olemme lisänneet kiinnostusta maisemaa ja maaseutuympäristöä kohtaan ja olemme tukeneet myös kuntien osallistumista sekä erittäin innokkaasti kansanterveyttä.
Siitä huolimatta ohjelmaan on sisällytetty toimia, joita kansalaisten on mahdoton toteuttaa. Kynnys on nostettu niin korkealle, että ehdokasvaltioiden on mahdoton yltää siihen. Mielestämme on toimittava järkevästi ja tuntien solidaarisuutta kansalaisia kohtaan. Me parlamentin jäsenet emme voi määrätä asioita, jotta loistaisimme valokuvissa teeskennellen olevamme kaikista vihreimpiä, vaikka siitä koituisi suuria ongelmia kansalaisille.
Esimerkiksi merkintäsäännön noudattaminen edellyttäisi, että kaikkein pienimmilläkin yrityksillä pitäisi olla käytössään suuri koneisto täyttämässä merkintöjä; sitä paitsi pienyritysten pitäisi hankkia vastuuvakuutus. Olisi sulaa hulluutta, että kansalaisten pitäisi tehdä kaikki tämä, jos heidän pitäisi soveltaa näitä toimia. Mitä veroihin tulee, eurooppalainen yleisvero lankeaisi köyhimpien, kaupunkien ulkopuolella asuvien jne. harteille. Kaikista näistä syistä olemme äänestäneet mietintöä vastaan, koska puolustamme kansalaisia sekä toteuttamiskelpoista ja tervejärkistä mallia.

Beysen
Arvoisa puhemies, jäsen Myllerin mietintö sellaisena kuin se on tuotu äänestykseen, on mietintö ilman käytännön toimintaohjelmaa. Mietintöä leimaava epämääräisyys pitää sisällään nimenomaan sen vaaran, että keskitytään yksinomaan muutamiin silmiinpistäviin kohtiin, kuten CO2-veron ja Kioto-normin käyttöönottoon. Mietinnössä sivuutetaan siis keskeiset asiat ja nimenomaan kysymys siitä, kuinka elinympäristöä voidaan suojella paremmin kuin tähän asti. Tähän saakka on keskitytty maksujen lisäämiseen eikä konkreettisten kannustimien tarjoamiseen ympäristötietoisemmalle elämälle. Lisäksi sivuutetaan se, että on ehdottoman tarpeellista toteuttaa yhdenmukaistaminen kansainvälisellä tasolla, sillä niin kauan kuin siihen ei pystytä, aiheutetaan ennen kaikkea Euroopalle kielteisiä vaikutuksia ja vaikutetaan kaupankäyntiä estävästi. Kaikista näistä syistä äänestin tyhjää.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, myös minä äänestin Myllerin mietintöä vastaan, mutta en niistä syistä, jotka jäsen Christina Gutiérrez hetki sitten hyvin selitti. Keskustelen usein ikäihmisten ja eläkeläisten kanssa, ja keskustelin heidän kanssaan myös ympäristöstä, jota niin kovasti sääntelemme täällä, tässä kauniissa Brysselin istuntosalissa, ja vielä kauniimmassa ja suuremmassa Strasbourgin istuntosalissa. Kun keskustelin heidän kanssaan, he ottivat esille epäilyksen, ongelman. He sanoivat minulle: "Kun laaditte mietintöjänne ja ympäristöohjelmianne, keiden haluatte hengittävän hyvää ja puhdasta ilmaa, keille haluatte kauniin maiseman, keiden hyvinvointia edistätte? Nuorten, keski-ikäisten vai ikäihmisten?" Huomaan, että näistä suunnitelmista puuttuu pyrkimys taata puhdas ympäristö ikäihmisille, jotka sitä eniten tarvitsevat. Jos ikäihmisiä ympäröi puhdas ympäristö, puhdas ympäristö ympäröi myös niitä, jotka ovat nuoria, kuten te, arvoisa puhemies.

Berès ja Garot
. (FR) Ranskalainen sosialistivaltuuskunta on aina puolustanut ja kannustanut maatalouden ja ympäristön välisten myönteisten suhteiden vahvistamista. Tästä syystä tuemme Myllerin mietinnön yleistavoitteita.
Emme sitä vastoin voi hyväksyä, että tarkistuksen (150) varjolla pyritään kyseenalaistamaan YMP:n varsinaista perustaa. Emme voi kannattaa tuotantotukien korvaamista. Nykyisellä YMP:llä ei enää ole mitään tekemistä 40 vuotta sitten kehitetyn YMP:n kanssa; sitä on uudistettu syventävästi. Haluamme jatkaa tätä työtä, mutta emme petollisella tavalla. Jo nyt on mahdollista ja toivottavaa suunnata YMP:tä uudelleen. Kannatamme ajatusta. Emme voi kuitenkaan hyväksyä tarkistusta, joka johtaisi siihen, että YMP:n koko puitteet kyseenalaistettaisiin, ilman että sitä sisällytettäisiin kokonaisvaltaiseen uudelleen suuntaamiseen.

Fitzsimons
Ympäristöasioiden valiokunnan jäsenenä toivon, että Yhdysvaltain hallitus ja Euroopan unioni saisivat aikaan kunnollisen sopimuksen, jolla taataan kasvihuonekaasujen merkittävä vähentäminen. Totuus on se, että mitä enemmän kasvihuonekaasuja pääsee ilmakehään, sitä suurempi on niiden vaikutus ilmastonmuutokseen, joka puolestaan vaikuttaa tuhoisasti rannikoiden ja saarten yhteisöihin Euroopassa ja koko maailmassa.
Olen täysin tietoinen, että Euroopan unioni valmistautuu parhaillaan kestävää kehitystä koskevaan huippukokoukseen, joka on määrä järjestää Etelä-Afrikassa vuonna 2002. Annan tukeni niille neljälle toimintalinjalle, jotka Euroopan komissio on laatinut valmistautuessaan huippukokoukseen. Euroopan unioni pyrkii suojelemaan talouskehityksen perustan muodostavia luonnonvaroja, edistämään veden ja energian kestävää käyttöä sekä varmistamaan köyhyyden ja ympäristön pilaantumisen kierteen katkaisemisen.
Olen tyytyväinen Euroopan komission myöntäessä, että sellaisesta lähestymistavasta, jolla voitaisiin parhaiten taata näiden toimintatavoitteiden onnistunut toteuttaminen, olisi parasta sopia YK:n puitteissa.
Rio de Janeiron ratkaisevasta ympäristökokouksesta on kulunut 10 vuotta, eikä tavoitteita ole saavutettu. Ympäristöön kohdistuvat paineet ovat kasvaneet, ja köyhyys leviää edelleen kaikkialla maailmassa. Meidän kaikkien on kaksinkertaistettava ponnistelumme varmistaaksemme, että seuraava huippukokous olisi kestävän kehityksen tavoitteen ja nyky-yhteiskuntien suojelutavoitteen tasolla.
Yhteisön viidennellä toimintaohjelmalla suojellaan kansalaisia ilman pilaantumisen haittavaikutuksilta. Koska on selvää, että tuossa ohjelmassa asetettu pitkäaikainen tavoite on vaikea täyttää, komissio on tehnyt aivan oikean päätöksen edetä asteittaisesti ja ottaa käyttöön vuoteen 2010 ulottuvat ns. ympäristön välitavoitteet.
Euroopan parlamentin ympäristöasioiden valiokunnalla on edelleenkin merkittävä rooli näiden kysymysten koordinoijana.

Gallagher
Ympäristöasioiden valiokunnan jäsenenä toivon, että Yhdysvaltain hallitus ja Euroopan unioni saisivat aikaan kunnollisen sopimuksen, jolla taataan kasvihuonekaasujen merkittävä vähentäminen. Totuus on se, että mitä enemmän kasvihuonekaasuja pääsee ilmakehään, sitä suurempi on niiden vaikutus ilmastonmuutokseen, joka puolestaan vaikuttaa tuhoisasti rannikoiden ja saarten yhteisöihin Euroopassa ja koko maailmassa.
Olen täysin tietoinen, että Euroopan unioni valmistautuu parhaillaan kestävää kehitystä koskevaan huippukokoukseen, joka on määrä järjestää Etelä-Afrikassa vuonna 2002. Annan tukeni niille neljälle toimintalinjalle, jotka Euroopan komissio on laatinut valmistuessaan huippukokoukseen. Euroopan unioni pyrkii suojelemaan talouskehityksen perustan muodostavia luonnonvaroja, edistämään veden ja energian kestävää käyttöä sekä varmistamaan köyhyyden ja ympäristön pilaantumisen noidankehän katkaisemisen.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen, että Euroopan komissio myöntää, että sellaisesta lähestymistavasta, jolla voitaisiin parhaiten taata näiden toimintatavoitteiden onnistunut toteuttaminen, olisi parasta sopia YK:n puitteissa.
Rio de Janeiron ratkaisevasta ympäristökokouksesta on kulunut 10 vuotta, eikä tavoitteita ole saavutettu. Ympäristöön kohdistuvat paineet ovat kasvaneet, ja köyhyys leviää edelleen kaikkialla maailmassa. Meidän kaikkien on kaksinkertaistettava ponnistelumme varmistaaksemme, että seuraa huippukokous olisi kestävän kehityksen tavoitteen ja nyky-yhteiskuntien suojelutavoitteen tasolla.
Yhteisön viidennellä toimintaohjelmalla suojellaan ihmisiä ilman pilaantumisen haittavaikutuksilta. Koska on selvää, että tuossa ohjelmassa asetettu pitkäaikainen tavoite on vaikea täyttää, komissio on tehnyt aivan oikean päätöksen edetä asteittaisesti ja ottaa käyttöön vuoteen 2010 ulottuvat ns. ympäristön välitavoitteet.

Goebbels ja Poos
. (FR) Äänestimme Myllerin mietinnön puolesta, koska se on mielestämme oikeansuuntainen ja koska siitä saa kokonaiskuvan niistä politiikoista, joihin on ryhdyttävä ympäristönsuojelussa. On tärkeää ottaa kestävän kehityksen käsite huomioon kaikilla päätöksenteon tasoilla ja kaikilla aloilla. Viranomaisia (eurooppalaisia, kansallisia, kunnallisia ja paikallisia) kehotetaan myös huomioimaan nämä näkökulmat.
Yrityksillä on osaltaan suuri vastuu nykyisistä ongelmista. Ei pidä kuitenkaan unohtaa, että kansalaiset voivat kysynnän myötä vaikuttaa suuresti asioihin ja että he voivat näin ollen myös suunnata ympäristöön liittyviä näkökulmia, kun on kyse yritysten sijoituksista. On edelleen asetettava etusijalle se, että suuri yleisö herkistetään ympäristöasioille. Ja vaikka ympäristöllä ei olekaan rajoja, on myös tärkeää, että eurooppalaiset lainsäätäjät kunnioittavat toissijaisuusperiaatetta; niiden ei pidä toisin sanoen ryhtyä liialliseen sääntelyyn Euroopan tasolla, vaan kansallisten viranomaisten on annettava määritellä paikallisesti, millaista on kestävä kehitys. Käsitteeseen sisältyy ympäristönsuojelu, mutta myös taloudellinen ja sosiaalinen ulottuvuus, joka on ihmisten kannalta välttämätön.
Tästä syystä emme äänestäneet niiden tarkistusten puolesta, jotka eivät mielestämme sovi näihin puitteisiin.

Grossetête
. (FR) Äänestin mietintöä vastaan.
Toimintaohjelman tavoitteena on asettaa tavoitteita ja luoda pohja pohdinnoille, jotta tähän aihepiiriin liittyvät tulevat yhteisön toimet voitaisiin ohjata kohti hyviä päämääriä.
Omaksuin monien PPE-ryhmän kollegojeni tavoin lujan kannan tähän mietintöön. Ensimmäisessä käsittelyssä on syytä antaa voimakkaita merkkejä, jotta toisessa käsittelyssä päästäisiin parempaan johdonmukaisuuteen, suotuisaan tasapainoon ja todenmukaiseen näkemykseen.
Mietintö, joka tänään hyväksyttiin, tulee aiheuttamaan ongelmia.
Sen tavoitteet ovat liian tarkkoja, ja ne johtavat toiminnan kangistumiseen ja siihen, että seuraavien yhteisöaloitteiden eteneminen estyy täysin. Tämä pätee ympäristöverojen määräämiseen tai YMP:n uudistamiseen - jota kuitenkin toivon - liittyviin liian tarkkoihin ehdotuksiin.
Tämän lisäksi jotkin tarkistukset ovat sellaisten direktiivien vastaisia, jotka Euroopan parlamentti on jo hyväksynyt, tai tarkistukset kehystävät liian rajoittavasti niitä direktiivejä, joita tarkastellaan piakkoin. Tämä pätee ympäristövastuuseen.
Tällaisessa mietinnössä on annettava tilaa eurooppalaisten toimien mukauttamiselle tieteelliseen tutkimukseen ja tekniseen edistykseen.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Äänestämme Riitta Myllerin mietinnön puolesta erityisesti sen vuoksi, että siinä valaistaan perustavaa ongelmaa, joka johtuu neuvoston ehdotuksista, jotka liittyvät kuudenteen ympäristöä koskevaan yhteisön toimintaohjelmaan. Esitetyt aikomukset, tavoitteet ja prioriteetit ovat usein kiitettäviä. Tavoitteiden selventäminen (mitä on kestävä kehitys?) sekä politiikkojen, keinojen ja määräaikojen määritteleminen on kuitenkin erityisen epämääräistä.
Kun on kyse liberalistisista talousuudistuksista ja yksityisten talousmahtien etujen puolustamisesta, neuvosto säätää sitovia asetuksia. Kun on kyse ekologisesta kriisistä ja näin ollen väestön yhteisten etujen puolustamisesta, neuvosto tyytyy hyvin yleisiin uskontunnustuksiin. Ristiriita on silmiinpistävä ja helposti ymmärrettävissä.
Liberalistisen kapitalismin tuhoava ajatusmalli, jota neuvosto pyrkii edistämään, syventää ekologista kriisiä, joka johtuu tällä hetkellä ihmisten toiminnasta. Kestävän kehityksen politiikan täytäntöönpano edellyttää talousalan perinpohjaista suunnanmuutosta, joka halutaan estää Maastrichtin ja Amsterdamin sopimuksissa taloudellista kilpailua, työnantajien oikeuksia ja yksityisten sijoitusten tekemistä koskevan oikeuden nimissä. On valittava, halutaanko puolustaa suurosakkaita vai ekologisia vaatimuksia (sekä moninaisia yhteiskunnallisia tarpeita).

Meijer
. (NL) Ympäristön pilaantuminen on ihmisen syytä. Sen sijaan että jakaisimme nykyisten luonnonvarojemme tuoton rehellisemmin, yritämme saada aina vain enemmän tuottoa, jotta jokaisesta tulisi hiukan vähemmän köyhä tai entistä rikkaampi. Ilman, veden ja maaperän saastuminen yhdessä maaperän eroosion kanssa, tulvat ja maanjäristykset ovat rajat ylittävä ongelma, joka meidän olisi pakko ratkaista, vaikka Euroopan unionia ei olisi olemassakaan. Ensimmäinen askel on nimetä toimintaohjelmassa tavoitteet ja keinot niiden saavuttamiseksi. Myös silloin, kun on kyse ikävistä keinoista, kuten tarkistuksessa 121, jossa hiilen käytön tukeminen lopetetaan. Seuraava askel on murtaa niiden vastustus, jotka yhä pitävät ympäristön puolesta valitsemista omien etujensa kannalta vahingollisena. Jotkin valtiot ja jotkin suuret yritykset pitävät voittoa ja kasvua yhä paljon tärkeämpinä kuin ympäristöä. Yhdysvaltain hallitus ja öljy-yhtiöt, jotka auttoivat tämän hallituksen valtaan, eivät sitä pidä omana ongelmanaan, että ilmastonmuutos johtaa merien ja aavikoiden laajenemiseen ja osa planeettamme maapinta-alasta muuttuu asumiskelvottomaksi. Näen kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ja ennen kaikkea tavoitteiden ja keinojen terävöittämisen, joita esittelijä ja lausunnon kolme valmistelijaa ehdottavat, merkkinä siitä, että Euroopan kansan eivät halua pysyä voimattomina, vaikka Yhdysvallat yrittääkin saattaa meidät sellaiseen tilanteeseen.
Hedkvist Petersenin mietintö (A5-141/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tästä turvavöitä koskevasta mietinnöstä mieleeni tuli eräs asia. Arvoisa puhemies, hyppäisittekö te sillalta alas jalkoihinne kiinnitetyn kumiköyden varassa, kuten monet nuoret nykyään tekevät? Luulen, ettette hyppäisi. Minä en ainakaan! Ajatelkaa, arvoisa puhemies, että Italian parlamenttiin valittu ja eilen ensimmäiseen edustajainhuoneen istuntoon osallistunut italialainen tv-kuuluttaja, kaunis, sympaattinen, kuuluisa Gabriella Carlucci - joka nyt on jäsen Gabriella Carlucci - hyppäsi nostokurjesta kumiköysi jalassaan. Minusta meidän ei pidä toimia esimerkkinä huimapäisyydestä ja vaarallisesta elämästä, jos sitten panemme täytäntöön direktiivejä, jotta olisimme kaikki turvallisemmin kiinni autoissamme.

Caudron
. (FR) Mietintö, jonka hyväksyimme tänään ensimmäisessä käsittelyssä, koskee lainsäädäntöehdotusta, jonka tarkoituksena on kehittää direktiiviä 91/671/ETY paremmaksi. On myönnettävä, että teksti on edistänyt Euroopan unionin tieliikenteen turvallisuutta. Siinä määrätään nimittäin turvavöiden ja lasten turvajärjestelmien käytöstä. Nämä määräykset ovat elintärkeitä sikäli, että niiden avulla voidaan vähentää vakavien vammojen syntymistä onnettomuuksissa. Onnettomuuksista tehtyjen tutkimusten mukaan lapset, joiden liikkuvuutta ei ole rajoitettu turvajärjestelmillä, ovat seitsemän kertaa suuremmassa vaarassa saada vakavia vammoja törmäyksessä kuin lapset, joiden liikkuvuutta on rajoitettu.
Kymmenen vuotta sitten laaditun tekstin tarkistaminen tuntuu kuitenkin välttämättömältä. Nykyisen lainsäädännön mukaan alle kolmivuotiaat lapset voivat nimittäin käyttää aikuisten turvavyötä takaistuimella. Pienten lasten isänä tiedän, että tällainen tilanne uhkaa heidän terveyttään ja elämäänsä. Nykyiset markkinoilla olevat lasten turvajärjestelmät ovat riittävän korkealaatuisia, jotta niiden käyttämiseen voidaan velvoittaa!
Yhteensovittamista on siis lisättävä, ja lasten turvajärjestelmien käytöstä on tehtävä varmempaa.
Komission ehdotuksessa laajennetaan myös direktiivin soveltamisalaa siten, että kaikkien moottoriajoneuvojen kuljettajien ja matkustajien on käytettävä turvavyötä, jos sellainen on ajoneuvossa.
Tämä ehdotus, vaikka se onkin tyydyttävä, ei ole riittävän tarkka. Tästä syystä liikennevaliokunta halusi vielä täsmentää sitä. Tarkoituksena on muun muassa käynnistää tiedotuskampanja niistä vaaroista, jotka liittyvät lasten kuljettamiseen selkä menosuuntaan asennetussa turvaistuimessa etumatkustajan istuimella, kun etumatkustajan puoleista turvatyynyä ei ole poistettu käytöstä.
Mitä tulee alle 12-vuotiaiden lasten turvallisuusoloihin, olen esittelijän tavoin sitä mieltä, että on johdonmukaisempaa ottaa huomioon pikemminkin heidän kokonsa kuin heidän painonsa, koska he eivät tarvitse erityisiä turvalaitteita, jos he ovat vähintään 150 cm pitkiä.
Olemme yhteisesti vastuussa lastemme turvallisuudesta, joten hyväksyin siis kaikki tämänsuuntaiset tarkistukset!

Markov
. (DE) Moottoriajoneuvojen turvavöiden ja turvajärjestelmien käytön tehokkuus vakavien vammojen ja kuolemantapausten minimoinnissa on tunnustettu tosiasia. Tämä pätee erityisesti lasten turvajärjestelmien käyttöön.
Komission ehdotus ja siihen valiokunnassa hyväksytyt tarkistukset parantavat ja selventävät tähän saakka voimassa ollutta neuvoston 16. joulukuuta 1991 päivättyä direktiiviä 91/671/EWG:
1. Kaikissa ajoneuvoluokissa, joissa on turvavyöt, kuljettajien ja matkustajien on käytettävä niitä.
2. Vielä voimassa olevat turvajärjestelmien käyttöä, erityisesti lapsia, koskevat poikkeukset poistetaan.
3. Lasten pituus on mittapuuna turvavöiden käyttöä koskevissa säännöksissä.
4. Lasten turvajärjestelmät, jotka on kiinnitetty matkustajan istuimeen ajosuunnan vastaisesti, sallitaan vain siinä tapauksessa, että turvatyyny on kytketty pois päältä.
5. Tiedotusvelvollisuuden parantaminen.
Huolimatta vielä puuttuvista kohdista kuten
ajoneuvojen yleinen varustaminen lasten turvajärjestelmien kiinnityspisteillä,
matkustajan istuimen turvatyynyn poiskytkennän näyttölaitteiden käyttöönotto,
sen määrittäminen, missä muodossa turvavöistä ja turvajärjestelmistä on tiedotettava ajoneuvoissa,
ryhmäni kannattaa mietintöä varauksetta.

Sanders-ten Holte
. (NL) Aivan ensimmäiseksi haluan kiittää esittelijää, jäsen Hedkvist Peterseniä, hänen työstään ja ilmaista tukeni tälle direktiivin 91/671/ETY muuttamista käsittelevälle mietinnölle. Tällä päätöksellä turvavyöjärjestelmät tulevat pakollisiksi alle 3,5 tonnia painaviin autoihin. Taaksepäin suunnatut turvaistuimet kielletään, jos turvatyynyä ei ole kytketty pois päältä, ja matkustajien on käytettävä turvavyötä jokaisessa ajoneuvossa, joka on varustettu turvavöillä.
Ryhmäni on iloinen, että sen tarkistukset on otettu mukaan tekstiin. Niinpä turvaistuimissa saa kuljettaa lapsia, jotka ovat paitsi alle 12-vuotiaita, myös alle 150 cm pitkiä. Nyt ehdotetaan myös turvatyynyjä koskevaa tiedotuskampanjaa, jolla varoitettaisiin kuljettamasta lapsia turvaistuimissa, kun turvatyyny on aktivoitu. "Älykkäät" turvatyynyt voisivat olla ratkaisu ongelmaan. Ja lopuksi: valmistajien on annettava kuluttajille enemmän tietoa siitä, mitkä turvaistuimet ovat sopivia.
Direktiivin tärkein tavoite on vähentää epäjohdonmukaisuutta, joka syntyy nykyisen direktiivin erilaisista sovelluksista jäsenvaltioissa. Näin säännöksestä tulee avoimempi ja ennustettavampi. Yhteisön sisäisen liikenteen ongelmat voidaan ratkaista, koska jäsenvaltioiden lainsäädäntöön saadaan aikaan yhteinen linja.
Liberaaliryhmässä keskusteltiin jonkin verran siitä, missä määrin tämä direktiivi kuuluu yhteisön toimivaltaan ja missä määrin jäsenvaltioiden. Tutkittuani tätä toissijaisuuskysymystä huolellisesti olen sitä mieltä, että asiassa tarvitaan eurooppalaista lainsäädäntöä, jotta lisätään avoimuutta turvavyöpakon ja turvavyönkäytön alalla. Kyse on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 251 artiklassa tarkoitetusta jaetusta toimivallasta. Jäsenvaltioiden hajanaiseen lainsäädäntöön voidaan nyt puuttua, kun voimaan tulee yhtenäinen direktiivi, joka kattaa koko yhteisön alueen.
Hautalan mietintö (A5-173/2001)

Lulling
Tähän mietintöön johtaneiden keskustelujen jälkeen ryhmäni osallistui komission ehdotuksen parantamiseen esittämällä sellaisia tarkistuksia, jotka ovat oikeudellisesti kestäviä, edistysmielisiä, Amsterdamin sopimuksen hengen mukaisia ja jotka sopivat yhteen direktiivin kanssa ja jotka eivät etenkään johda työnantajien kannalta liialliseen byrokraattiseen taakkaan. Huolimatta niistä kompromisseista, joista olimme laajalti samaa mieltä, esittelijä ja jotkin muut ryhmät esittivät valitettavasti uusia tarkistuksia kuulematta meitä; he pyrkivät näin kyseenalaistamaan kompromissit ja esittämään viime kädessä niin sanotun kompromissitarkistuksen 70.
Tässä yhteydessä haluan täsmentää, että vaikka olenkin samaa mieltä siitä ajatuksesta, että isyyttäkään ei pidä syrjiä, jotkut ryhmäni jäsenet eivät voineet äänestää tarkistuksen puolesta, koska "isyyden" ja "äitiyden" välillä tulee aina olemaan ero. Toistaiseksi on niin, että miehet eivät voi tulla raskaaksi eivätkä he voi siis synnyttää. Lisäksi tarkistus on niin hajanainen, että henkilöt, jotka pitävät kestävistä oikeudellisista teksteistä, eivät voi olla samaa mieltä tarkistuksen kanssa.
Loppuäänestyksessä monet meistä eivät voineet kannattaa mietintöä, koska sellaiset tarkistukset kuin tarkistukset 4, 36 ja 44 hyväksyttiin vastoin tahtoamme. Kuten komission jäsen sanoi, niitä on mahdoton hyväksyä, koska niissä sivuutetaan kaikkein perustavimmat menettelyt ja erityisesti perustamissopimuksen määräykset. Mikäli parlamentti aikoo osallistua lakien säätämiseen, sen ei pidä sekoittaa lakitekstiä päätöslauselmaan, jossa voidaan harrastaa kaikenlaista toiveajattelua. Lakitekstiä on voitava soveltaa. Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että kun haluamme suojella työssä käyviä naisia kaikelta mahdolliselta, saatamme haitata ja uhata heidän työnsaantiaan ja uralla edistymistään. Meidän on myös todellakin lakattava käyttäytymästä kuin kiihkoilijat, kun kyse on sukupuolisesta häirinnästä; ja lopuksi, meidän on pidettävä mielessä toissijaisuusperiaate, niin tällä kuin muillakin aloilla.
Näistä syistä monet ryhmäni jäsenet eivät voineet äänestää mietinnön puolesta. Odotan toista käsittelyä ja neuvoston viisasta suhtautumista näihin älyttömiin ehdotuksiin, jotka olemme hyväksyneet.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän mietinnön puolesta. Kannatan itse asiassa kaikkia toimia, jotka edistävät miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua. Mitä tulee miehiin ja naisiin, haluaisin sanoa jotakin naisten edustuksesta kansallisissa parlamenteissa. Juuri valitussa Italian parlamentissa naisten määrä on vähentynyt: olemme siis ottaneet askeleen taaksepäin. Nyt haluan esittää vetoomuksen jäsen Berlusconille, josta tulee Italian hallituksen pääministeri. Jäsen Berlusconi, onko totta, että Italian uuteen hallitukseen ei tule yhtään naisministeriä? Toivon, ettei näin ole! Jos hallitukseen tulee yksikin naisministeri, se tarkoittaa, että jäsen Berlusconi on kuunnellut tätä äänestysselitystäni, mikä ilahduttaisi minua suuresti.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tilaisuuteeni onnitella esittelijä Hautalaa hänen erinomaisesta työstään. Hän on ottanut ensimmäisen askeleen, mutta komission jäsen Diamantopouloun puheenvuoron perusteella voimme odottaa uusia askelia EU:n nykylainsäädännön parantamiseksi tällä alalla. Uskon, että suurin osa eurooppalaisista pitää tämän päivän äänestystä yhtenä tärkeimmistä edistysaskelista parlamentin uskottavuuden lisäämiseksi. Olemme kenties tehneet tänään enemmän tuon uskottavuuden eteen kuin kaikki ne lukemattomat eurot, jotka olemme tuhlanneet parlamentin viralliseen propagandaan.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, en tiedä, kuunteleeko jäsen Berlusconi minua ja noudattaako hän hetki sitten edellisessä äänestysselityksessä esittämääni kehotusta, mutta minun on sanottava, että Euroopan komission puheenjohtaja Prodi on kuunnellut sisartani Anna Maria Fatuzzoa, mitä tulee tähän asiakirjaan. Miten niin, te varmaan kysytte minulta. Kun keskustelin eilen sisareni Anna Marian kanssa Roomassa Euroopan yhteisön talousarviosta, hän sanoi minulle: "Minusta tarvitsisitte enemmän rahaa talousarvioonne. Eurooppa tarvitsisi enemmän rahaa." Ette ehkä usko minua, arvoisa puhemies, mutta seuraavana päivänä kaikissa italialaisissa lehdissä - ja luulen, että myös lehdissä kaikkialla Euroopassa - ilmestyi puheenjohtaja Prodin julkilausuma, jossa esitetään kansalaisten maksettavaksi erityistä veroa, jonka nimi olisi "Eurooppa-vero": tämä ei merkitsisi yhtä veroa lisää - sitä minä en hyväksyisi - vaan sitä, että Eurooppa saisi rahoituksensa osasta Euroopan kansalaisten maksamia veroja. Ehkä olisi parempi, että pyytäisin tänne sisareni Anna Marian, jota ehkä kuunneltaisiin tarkemmin kuin minua, koska hän on nainen?!

Puhemies
Hyvä jäsen Fatuzzo, se on täysin selvää. Kukapa ei äänestäisi sellaisissa oloissa!

Figueiredo
. (PT) Tämän mietinnön avulla on mahdollista syventää kantoja, joita on alun perin esitetty miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamista mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa annetun neuvoston direktiivin 76/207/ETY muuttamisesta sellaiseksi, että sen soveltamisala ulotetaan kaikkiin naisten yhtäläisiin työoloihin liittyviin asioihin ja että sillä on myönteinen vaikutus työelämän lukemattomien yhä esiintyvien syrjintämuotojen muuttamiseksi.
Annoimme alustavan keskustelun aikana panoksemme erityisesti esittämällä työkokousten tuloksena syntyneitä ehdotuksia, joissa oli Portugalissa mukana naisvaltaisten alojen, erityisesti kaupan ja palvelualojen, tekstiili-, vaate-, jalkine- sekä sähkö- ja elektroniikkateollisuuden alojen ammattijärjestöaktiiveja.
Läheskään kaikkia ehdotuksiamme ei hyväksytty, mutta jotain niiden hengestä on mukana mietinnössä, erityisesti siltä osin kuin kyse on raskaana olevien naistyöntekijöiden tai äitien syrjinnän estämisestä, perhe- ja työelämän yhteensovittamiseksi tarvittavista toimista kiinni pitämisestä sekä syrjintämahdollisuuden pienentämistä työnhaussa.
On myös pantava merkille myönteiset tarkistukset, jotka liittyvät työpaikoilla tapahtuvan seksuaalisen häirinnän torjumiseen ja sitä ehkäiseviin toimiin sekä yhtäläisyyttä puolustaviin myönteisiin toimiin silloin, kun esiintyy syrjintää.
Näiden syiden takia äänestimme mietinnön puolesta.

Grossetête
. (FR) Pidättäydyin äänestämästä, koska monilla hyväksytyillä tarkistuksilla ei ole juurikaan tekemistä tekstin alkuperäisen tavoitteen kanssa.
Euroopan parlamentilla on jo ollut tilaisuus ottaa kantaa yhtäläisten mahdollisuuksien huomioon ottamiseen, naisten erityislaatuisuuteen yhteiskuntaelämässä ja työelämässä, ja olen siihen tyytyväinen.
Jatkuva asioiden vatvominen saattaa kuitenkin johtaa päinvastaiseen vaikutukseen kuin toivomme ja naisten todelliseen syrjimiseen.
Miten pk-yritysten johtajat suhtautuvat aina vain sitovampiin teksteihin - eivätkö he mieluummin palkkaisi ensin miehiä kuin naisia? Sitäkö me haluamme?
Naisten suojeleminen ei tarkoita aina vain ankarampien ja sitovampien määräyksien antamista, vaan ennen kaikkea lujien periaatteiden kirjaamista siten, että työstä aiheutuviin velvoitteisiin suhtaudutaan riittävän joustavasti.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Hautalan mietinnön tarkistusehdotukset, jotka koskevat entistä direktiiviä miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamisesta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sekä työoloissa, ovat hyvin edistyksellisiä. Naisia suosivat myönteiset toimet, suoran ja välillisen syrjinnän erottaminen toisistaan, sukupuolisen syrjinnän määritteleminen, vaatimus, jonka mukaan naisilla on äitiysloman loputtua tai adoptiosta tai adoptiota edeltävistä toimista johtuvan poissaolon päätyttyä oltava oikeus palata työhönsä - ja sama koskee isiä, jotka ovat pitäneet vastaavanlaisen loman - ovat kaikki toimia, joiden tarkoituksena on torjua syrjintää ja parantaa naisten ja miesten välistä tasa-arvoa työelämässä.
Vastedes on tärkeää ryhtyä tarkastelemaan peruskoulutusta, joka johtaa koululaitoksen myötä varhaisimmasta iästä lähtien sukupuolisidonnaiseen tehtävien jakoon ja siis niihin eriarvoisuuksiin, jotka vallitsevat työelämässä ja joita tarkistuksissa pyritään torjumaan. Kun on hyväksytty lakeja ja direktiivejä, niitä pitäisi täysimääräisesti toteuttaa ottamalla käyttöön sitovia toimia. Vaikka Ranskan lainsäädäntöön onkin kirjattu oikeuksien yhtäläisyys, esimerkiksi naisten ja miesten väliset palkkaerot ovat keskimäärin 27 prosenttia. Kannatimme Hautalan mietintöä esimerkkinä todellisesta tasa-arvosta.
Dell'Alban mietintö (A5-0176/2001)

Cashman
Annoin tukeni edellä mainittuun mietintöön tehdyille tarkistuksille 14 ja 179. Vaikka mietintö ei koske yleisön oikeutta saada tietoja toimielinten asiakirjoista, komission teksti näyttää luovan uuden ja huonosti määritellyn poikkeuksen asiakirjojen saatavuuteen. Poikkeus perustuu ns. "unionin etuihin", jota saattavat rajoittaa parlamentin oikeutta saada käyttöönsä asiakirjoja.
Komission esityksen ne osat, joita tarkistuksilla 14 ja 179 pyritään muuttamaan, ovat mielestäni ristiriidassa hiljattain annetun, EY:n perustamissopimuksen 255 artiklaa (asiakirjojen saatavuutta) koskevan asetuksen kanssa. Asetuksessa säädetään, että toimielinten asiakirjojen saatavuutta koskevien kaikkien sääntöjen on oltava yhdenmukaisia hiljattain annetun asetuksen kanssa (johdanto-osan 12 kappale).

Caullery
. (FR) Euroopan yhteisöjen ja unionin talousasiat ovat eläneet muuttamattoman varainhoitoasetuksen tahdissa yli 30 vuotta, soveltamistoimet pois lukien, ja noin 17 vuotta kului, ennen kuin asetuksen uudistamishankkeeseen ryhdyttiin.
Ehdotus, joka koskee unionin talousarvioon sovellettavan varainhoitoasetuksen uudistamista ja jonka Euroopan komissio antaa ministerineuvoston käsiteltäväksi, on varmasti eräs tämän vaalikauden tärkeimmistä teksteistä, joka tulee pitkään hallitsemaan Euroopan talousasioita. Tämä havainnollistaa, miten tärkeä tämä uudistettu teksti on Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta, teksti, joka on nyt annettu parlamentin käsiteltäväksi.
Tämä vertaansa vailla oleva muutosehdotus kohdistuu kuuteen olennaisen tärkeään alueeseen, joita ovat budjettioikeudellisten periaatteiden vahvistaminen, talousarvion toimeenpano, markkinat ja tuet, kirjanpito ja tilitykset, Euroopan unionin ulkoiset toimet sekä muut tärkeät asiat, kuten vastuuvapaus, EMOTR-takuu, rakennerahastot, tutkimus ja kehitys, petostentorjuntayksikkö OLAF ja hallinnolliset varat.
Budjettivaliokunta muistutti aiheellisesti 16. toukokuuta, kun se hyväksyi Dell'Alban mietintöehdotuksen, että mietinnössä on täsmennettävä, että varainhoitoasetukselle on annettava etusija kaikkeen muuhun taloudelliseen lainsäädäntöön nähden. Valiokunta toivoi myös, että niitä budjettikohtia, jotka vaikuttavat yhteisön tuloihin, samoin kuin varojen käyttötarkoitusta, selvennettäisiin vielä. Nämä ovat meidän mielestämme oikeansuuntaisia asioita.
Budjettivaliokunta kannatti myös kaikkien yhteisön erillisvirastojen sekä tulevien erillisvirastojen talousarvioiden sisällyttämistä yhteisön talousarvioon; näiden virastojen talousarvioiden saattaminen vuosittain budjettivallan käyttäjän hyväksyttäväksi johtaisi kuitenkin siihen, että ne menettäisivät kaiken itsemääräämisoikeutensa, vaikka niille on niitä luotaessa nimenomaan myönnetty itsemääräämisoikeus. Sitä paitsi Euroopan parlamentti hyväksyy jo niille vuosittain myönnettävät tuet ja niiden vastuuvapauden.
Ei ole myöskään turhaa muistuttaa, että sen lisäksi, että erillisvirastojen on pysyttävä itsenäisinä, OLAF on riippuvainen komissiosta, kun taas Europolin ja Eurojustin toimintaa rahoitetaan kansallisista talousarvioista.
(Puheenvuoroa lyhennettiin työjärjestyksen 137 artiklan perusteella.)
Bloklandin mietintö (A5-172/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Blokland esitteli mietinnön, joka koskee ympäristöä ja taloutta, ympäristönäkökohtia ja talouspolitiikkaa. Ajattelin tätä eilen, kun matkustin lentokoneella Roomasta Brysseliin. Valitettavasti sää oli huono - oli mustia pilviä, sadetta, salamoita, myrskyä - ja lentokone alkoi täristä. Arvoisa puhemies, kului kymmenen kauheaa minuuttia. Muistan - olin juuri lukemassa tätä mietintöä - että sanoin itsekseni: "Onnistuuko jäsen Bloklandin" - jonka näin mielessäni lentokoneen ohjaimissa - "voittaa myös ne myrskyt, myräkät ja mustat pilvet, joita ympäristö meille valitettavasti aiheuttaa?" Tätä ajattelin ja toivoin, ja yhtäkkiä lentokone saavutti taas tasapainon, hiljaisuus palasi, ja laskeuduin Brysseliin. Eläköön jäsen Blokland! Ja äänestin tietysti mietinnön puolesta.

Puhemies
Hyvä jäsen Fatuzzo, puhemiehistö on ihmeissään, mitä kaikkea te kykenitte tekemään eilen Roomassa ja matkalla Brysseliin. Suoraan sanottuna teidän kalenterinne joustavuus hämmästyttää minua!
Hulthénin mietintö (A5-171/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Hulthénin mietinnön sivulla 15 lukee: "Maapallon varojen hyvä ja kestävä hallinta on edellytys ihmiskunnan olemassaololle." Luin Hulthénin mietinnön tämän osan äidilleni, joka asuu Roomassa ja jota käyn usein tapaamassa, niin kuin tein juuri eilen. Hän sanoi minulle: "Luuletko, että minua kiinnostaa ihmiskunnan olemassaolo tulevaisuudessa? Olen 88-vuotias: minun tulevaisuuteni on tänään. Mene ja pyydä" - ja niinpä pyydän tätä nyt - "että jäsen Hulthén ja Euroopan parlamentti huolehtivat paitsi ihmiskunnan olemassaolosta tulevaisuudessa" - se on hieno asia, ja siksi äänestin mietinnön puolesta - "myös ihmiskunnan olemassaolosta nykyhetkellä, vaikka se ei usein tuota meille paljon iloa, mutta se on mielestäni erittäin tärkeää meille, jotka elämme tätä hetkeä."
Myllerin (A5-0175/2001), Bloklandin (A5-0172/2001) ja Hulthénin (A5-0171/2001) mietinnöt

Isler Béguin
. (FR) Ympäristöä ja kehitystä koskevat kolme mietintöä, joista äänestettiin 31. toukokuuta 2001 pidetyssä täysistunnossa, sävyttävät Euroopan parlamentissa käytävää keskustelua, kun valmistellaan Göteborgin huippukokousta.
Kymmenen vuotta sen jälkeen, kun myönnettiin, että kestävän kehityksen käsitteen avulla voidaan yhteen sovittaa talousasioita ja ekologiaa, ympäristö on kokonaisvaltaisesti katsottuna enemmänkin kärsinyt kuin hyötynyt kehityksestä, huolimatta määräysten ja asetusten valtavasta määrästä.
Vaikka näyttääkin, että komissio ja jotkin jäsenvaltiot ovat sisäistäneet kestävän kehityksen käsityksen, on helppo veikata, ettei niin ole kaikissa jäsenvaltioissa. Jotkut komission jäsenet lisäävät ajatuksissaan edelleen kauaskantoiseen taloudelliseen kehitykseen vain ripauksen ympäristöasioita.
Euroopan unioni viljelee kuitenkin kestävään kehitykseen liittyviä termejä, vaikka sen maatalous-, talous-, kuljetus-, energia- ja ulko- ja kehitysyhteistyöpolitiikka osoittavatkin itsepintaisesti sen suhtautuvan asiaan päinvastaisella tavalla. Ympäristöasiat ovat edelleen arvojärjestyksessä viimeisinä.
Nämä tosiasiat näkyvät selvästi Euroopan parlamentille esitetyissä mietinnöissä. Päätöslauselmiin on osattu sisällyttää konkreettisesti vastuumme ja velvoitteemme, kun on kyse maapallon tilan jatkuvasta heikkenemisestä, maapallon lämpenemisestä ja biologisen monimuotoisuuden katoamisesta, ja niissä muistutetaan, että vain politiikkojen uudelleen suuntaaminen voisi kenties muuttaa näitä suuntauksia.
Tässä mielessä, ja koska tukien poistaminen vaikuttaa kielteisesti ympäristöön, ympäristöverot, ympäristöstä kannettava vastuu, ympäristöasioiden asettaminen edellytykseksi Maailman kauppajärjestön uudistukselle ja politiikkojen avulla saavutetun edistyksen arvioiminen vuosittain luotettavien kriteerien perusteella ovat oikeansuuntaisia asioita. Uskaltavatko neuvosto ja komissio ottaa niskoilleen Euroopan parlamentin kannan? Sitä voidaan epäillä. Huolimatta siitä, että poliitikot suhtautuvat hyvin valppaasti maapallon lämpenemiseen ja vaikka asiasta on tehty niin suullisia sitoumuksia kuin sinetöityjä merkintöjä perustamissopimuksiin, direktiiveihin ja muihin kansainvälisiin sopimuksiin, näiden hurskaiden toiveiden täyttäminen on edelleen hyvin vaatimatonta - muistutettakoon, että 50 vuoden aikana kasvihuonekaasujen päästöjä pitäisi vähentää 80-90 prosenttia, jotta lämpeneminen saataisiin pysäytettyä; 8 prosentista on päästy sopimukseen.
Jäsenvaltiot tietävät, millaiset panokset on pelissä. Onko niillä sydäntä ja uskallusta vaihtaa suuntaa ja vaihdetta, eli uskaltavatko ne ryhtyä ajamaan YMP:n, saastuttavan liikenteen ja energia-asioiden uudelleen suuntaamista Göteborgissa? Jos niin ei käy, niiden on seurauksista tietoisina kannettava vastuu poliittisen epäjohdonmukaisuutensa taloudellisista, sosiaalisista, ympäristöllisistä ja rahoituksellisista seurauksista.
Ribeiro e Castron mietintö (A5-168/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, sallinette minun onnitella siitä erinomaisesta ranskasta, jota kuulin teidän hetki sitten puhuvan niin täyteläisellä ja voimakkaalla äänellä, että melkein ajattelin, että olette ranskalainen, joka toisinaan puhuu espanjaa. Nyt kuitenkin saatoin nähdä, kuten alun perin ajattelin, että olette espanjalainen, joka puhuu hyvää ranskaa.
Äänestin Euresia koskevan mietinnön puolesta, ja siinä sanotaan, että kansalaisille on tiedotettava heidän eläkeoikeuksistaan. Arvoisa puhemies, vierailen joka viikko yksityisillä televisiokanavilla ja tiedotan Italian kansalaisille eläkkeitä koskevista säännöistä. Minäkin olen siis "Eures-Fatuzzo" tai "Fatuzz-Eures" ja kannatan siis tätä mietintöä. Kuten sanoin, äänestin sen puolesta ja toivon, että kaikille kansalaisille ja erityisesti eläkeläisille suunnattuun tiedostukseen panostetaan entistä enemmän.

Meijer
. (NL) Tämä ehdotus puoltaa nykyisen Eures-verkon laajentamista eurooppalaiseksi työnvälityspalveluksi. Esittelijän oikeutettuna lähtökohtana on toiseen jäsenvaltioon tai Sveitsiin töihin lähtevien ihmisten vapaaehtoisen liikkuvuuden periaate. Mutta mikä on vapaaehtoista? Olivatko ne ihmiset vapaaehtoisia, jotka 1960-luvulla tulivat suurin joukoin Välimeren maista Ranskaan, Saksaan, Alankomaihin, Belgiaan ja Luxemburgiin töihin, vai pakottivatko köyhyys, työttömyys ja diktatuuri heidät siihen? Yhdysvalloissa työvoimaperusteinen maahanmuutto on vielä tavallisempaa kuin Euroopassa. Se, joka jää siellä työttömäksi, joutuu hyväksymään työpaikan tuhansien kilometrien päästä, usein epävarman työpaikan, jonka palkkaus on huonompi kuin edellisessä paikassa. Koska tätä ilmiötä ei tarvitse ajatella siellä muuttona toiseen maahan ja koska pysytään samalla kielialueellakin, julkinen valta pitää normaalina, että ihmiset revitään irti perheistään ja tuttavistaan. Eurooppalaiset ovat suojassa tällaiselta pakolta niin kauan kun kukaan ei voi pakottaa heitä etsimään työtä ulkomailta tai toiselta kielialueelta. On paljon parempi tuoda työ ihmisten luo kuin ihmiset työn luo. Mutta juuri tässä liberaali talouspolitiikka epäonnistuu keskittäessään kaiken tarmonsa alueille, joilla on hyvät liikenneyhteydet. Näissä oloissa yhdet Euroopan laajuiset työmarkkinat eivät ole työntekijöiden tai koko yhteiskunnan etu.

Puhemies
Parlamentti on käsitellyt esityslistansa. Tämän istunnon pöytäkirja tulee parlamentin hyväksyttäväksi seuraavan istuntojakson alussa.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 13.50.)

