1. Fallet Ai Weiwei i Kina
Talmannen
Nästa punkt är debatten om de sex resolutionsförslagen om fallet Ai Weiwei i Kina.
Guy Verhofstadt
författare. - (EN) Herr talman! Det här är första gången som jag deltar i en debatt en torsdagseftermiddag, så jag tror att jag kan dra några lärdomar inför talmanskonferensen när det gäller hur man gör ett plenarsammanträde mer lockande.
Det gläder mig att denna punkt har satts på dagordningen, för fallet Ai Weiwei är mycket dramatiskt, eftersom den senaste information som vi har fått är att de kinesiska myndigheterna verkligen inte har för avsikt att släppa honom fri. Det bästa vi kan göra är att godkänna den brådskande resolution som vi har enats om med alla grupper, så att vi kan öka pressen på de kinesiska myndigheterna.
Jag måste säga att jag tvivlar på att resolutionen kommer att ändra inställningen hos det kinesiska kommunistpartiet och de kinesiska myndigheterna. Det som i själva verket pågår mellan oss och kineserna i fråga om mänskliga rättigheter är en lek. Vi talar om mänskliga rättigheter, de säger att de ska inleda en dialog och så tror vi att saker och ting har förändrats. Inget kommer att förändras. Så är det. Vi har Nobelprisvinnaren, som inte kunde närvara vid ceremonin i Oslo. Nu har vi Ai Weiwei, som är en välkänd konstnär och som var en av de sista dissidenter som hade möjlighet att säga något.
Det enda vi kan säga gör vi i en brådskande resolution, där vi beklagar vad som har hänt. Jag hade hur som helst hoppats att vi skulle kunna ställa frågan varför vi skulle fortsätta att delta i forum som det kinesiska kommunistpartiet organiserar med våra politiska partier. Jag beklagar att det inte fanns tillräckligt stöd från de andra grupperna för att nå en överenskommelse om detta. Vi kunde åtminstone ha enats om en princip om att inte fortsätta delta i forum med det kinesiska kommunistpartiet om Weiwei och andra dissidenter inte släpps fria. Jag hade åtminstone av den anledningen hoppats på stöd från alla grupper här - med det andra ändringsförslaget som De gröna lade fram, även om den bästa delen av det togs bort. Ja, de lade faktiskt fram ett fantastiskt ändringsförslag och tog sedan bort den bästa delen! Okej, det var inte deras fel, utan uppenbarligen andras.
(Avbrott av talmannen)
Jag kanske talar en minut längre än jag brukar, men för Ai Weiwei kommer det uppenbarligen att dröja tio år till. Om man kan uttala sitt stöd för någon som kanske kommer att få sitta i fängelse i flera år är inte en minut så lång tid!
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Jag vet inte hur ofta Guy Verhofstadt är här. Jag vill fråga honom om han kanske inte borde komma oftare, eftersom han då skulle upptäcka att sammanträdena här alltid är väldigt lockande. Det är bara olyckligtvis så att det finns personer som inte närvarar, men det är något som går att ändra på. Sammanträdena är väldigt lockande.
Rui Tavares
författare. - (PT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag minns tydligt första gången jag såg ett verk av den kinesiske konstnären Ai Weiwei. Jag var då, omkring 2000, universitetslektor i konsthistoria i Lissabon, och där, i en antologi om moderna konstnärer, fanns hans enorma ljuskrona, lika stor som ett rum, omkullstjälpt och trasig. Den var oerhört vacker, och samtidigt gripande och sorglig. Denna bild speglar på något sätt också bilden av Kina: förmågan att framställa sig som storslaget, rikt, utvecklat och i stånd att presentera sig för världen, som vid invigningsceremonin för olympiska spelen. Det är ett sofistikerat Kina, men med någonting mycket trasigt inuti. Detta något är viljan, yttrandefriheten och kraften hos det kinesiska folket självt.
I dag har vi samlats för att diskutera fallet med konstnären Ai Weiwei, och vi har bett de kinesiska myndigheterna att släppa honom fri, låta honom tala med sin advokat och sin fru, och att framföra anklagelser, om det finns några faktiska sådana, som inte bara har konstruerats på stället. Vi har framför allt samlats här för att säga att den kreativa, fantasifulla och humoristiska andan hos denna konstnär kommer att leva mycket längre än hans fångvaktares anda.
Charles Tannock
författare. - (EN) Herr talman! Vi diskuterar återigen Kina och den kinesiska regeringens intolerans mot avvikande åsikter. Kina försöker, vilket erfarenheten från vår debatt i förra månaden om kommunistregimens vandalism av den antika staden Kashgar, med kraft undertrycka kulturella uttryck som inte har anpassats till det som de kommunistiska styrande anser vara lämpligt.
Ai Weiwei är arvtagare till Kinas magnifika och uråldriga konsttraditioner. Han har också använt sin konstnärliga talang till att öka medvetenheten om Kinas mörka historia vad gäller mänskliga rättigheter och brist på politisk frihet. Det råder uppenbarligen också brist på yttrandefrihet i Kina. Hur kan regimen annars förklara gripandet av Ai Weiwei för ekonomisk brottslighet och för att han inte följde det korrekta avreseförfarandet vid resa till Taiwan? Detta är uppenbart en dimridå. Den verkliga orsaken klargjordes i själva verket senare i en hotfull ledarartikel i den statliga tidningen Global Times, där det stod att Ai Weiwei skulle få betala för sitt motstånd.
Vi avskyr den kinesiska regeringens skandalösa behandling av denna framstående konstnär. Vi i Europaparlamentet kräver att han omedelbart ska släppas fri, och vi beklagar återigen att Kina vidtar sådana extrema åtgärder mot personer som vågar tala för sina grundläggande mänskliga rättigheter.
Cristian Dan Preda
författare. - (RO) Herr talman! För över ett år sedan talade vi här i kammaren om att Liu Xiaobo hade dömts till fängelse. Nu diskuterar vi en andra undertecknare av Charta 08 som hålls häktad av de kinesiska myndigheterna.
Ai Weiwei är, vilket redan har sagts, inte bara en mycket berömd konstnär, utan också en av de största kritikerna av den kinesiska regimen. Han arresterades i söndags, och han förväntas inte släppas. I dag såg vi i själva verket dessutom att de kinesiska myndigheterna hävdar att han arresterats av ekonomiska och inte politiska skäl, vilket är en påfallande fräck lögn.
Det är allmänt känt att Ai Weiwei hindrades från att närvara vid Nobelprisutdelningen. Gripandet av honom är en del av en större trend att slå ned på människorättsaktivister. I resolutionen har vi inbegripit en hel lista över människor som jag anser att Catherine Ashton måste nämna när hon får tillfälle. Jag anser att vi mer allmänt måste omvärdera vår dialog om mänskliga rättigheter.
Heidi Hautala
författare. - (EN) Herr talman! Det är ingen slump att de alltmer förtryckande åtgärderna mot kinesiska journalister, dissidenter, människorättsaktivister och jurister äger rum i efterdyningarna, eller under kaoset, av de nordafrikanska revolutionerna. Ordet ”jasmin” förbjöds nyligen på kinesiska internet.
Dagens nyheter, som Cristian Dan Preda tog upp, är mycket betydelsefulla eftersom vi nu ser hur diktatorer kopierar varandra och utbyter erfarenheter. Vi ser att de metoder som Ryssland använde mot Michail Chodorkovskij och Platon Lebedev har använts av Venezuela och Kazakstan mot affärsmän som kommit för nära ett politiskt inflytande, som vill inrätta oppositionspartier: de straffas alla i den ekonomiska brottslighetens namn. Bestraffning för ekonomisk brottslighet är den beteckning de ger politiskt förtryck. Vi måste vara medvetna om att detta inte har skett ofta i Kina tidigare, att det är en vändpunkt som inte bådar gott.
Det är viktigt att Europaparlamentets ledamöter nämner de förföljda aktivisternas namn när de reser till Kina och när de träffar sina kinesiska kolleger, och att de insisterar på att få besöka fängelserna. Vi vet att många av dem som förföljs utsätts för fruktansvärd tortyr i kinesiska fängelser, ibland i vad vi kallar ”svarta fängelser”, helt okända platser.
Detta är en påminnelse till alla delegationer från Europaparlamentet att de alla har rätt till och är skyldiga att utöva sin plikt i fråga om mänskliga rättigheter när de besöker länder. Vi kräver att Ai Weiwei omedelbart släpps fri.
Ana Gomes
författare. - (PT) Ai Weiweis försvinnande måste förstås inom ramen för det alltmer desperata politiska förtryck som utövas av de kinesiska myndigheterna. Allt detta sker för att de är rädda att det kinesiska samhället ska smittas av den revolutionära andan i arabvärlden. Men EU kan åstadkomma förändring. Brott mot mänskliga rättigheter som begås av de kinesiska myndigheterna måste hela tiden tas upp i den politiska dialogen med Kina, och denna dialog bör omprövas för att garantera konkreta resultat, framför allt granskningen av domstolsutslag som har inneburit att människorättsaktivister har hållits kvar i fängelse.
Vid förhandlingar om nya ramavtal får vi inte bortse från frågan om mänskliga rättigheter, så att allt underordnas kommersiella intressen. När EU driver sina ekonomiska intressen har det samtidigt ett ansvar att stödja aktivister som Ai Weiwei, Liu Xiaobo och Hu Jun, som har kämpat modigt för en brådskande politisk reform i Kina, mot förtryck och för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Kina är en permanent medlem i FN:s säkerhetsråd och har särskilda skyldigheter i fråga om mänskliga rättigheter som fastställs i Förenta nationernas stadga, och landet måste ställas till svars för dessa skyldigheter, inte bara gentemot sina medborgare, utan också gentemot resten av världen.
Sari Essayah
för PPE-gruppen. - (FI) Herr talman! Det gläder mig verkligen att vi i Europaparlamentet kunde lägga ett pågående brott mot mänskliga rättigheter så snabbt till listan över brådskande framställningar.
Som vi vet är fallet Ai Weiwei egentligen inte det enda allvarliga brott mot mänskliga rättigheter som det kinesiska kommunistpartiet fortsätter att göra sig skyldigt till, men som Heidi Hautala redan har nämnt har demokratirörelsen i Kina fått ett nytt uppsving i och med upproren i Nordafrika.
Under de senaste veckorna har befattningshavare ökat övervakningen av regeringskritiker, och många dissidenter, aktivister och jurister med inriktning på mänskliga rättigheter har endera satts i husarrest eller häktats. Som Amnesty International sade är gripandet av Ai Weiwei en oroande händelse i en växande utbredning av repressalier mot dissidenter från de kinesiska myndigheternas sida. Nu får inte ekonomiska intressen tillåtas skymma frågan om mänskliga rättigheter och hindra kravet på ett omedelbart frigivande av samvetsfångar.
Rosario Crocetta
Herr talman, mina damer och herrar! Kinas förklaring att konstnären Ai Weiweis arrestering rättfärdigas av ekonomiska skäl är inte övertygande, och det är inte heller behovet att behandla en fri, oliktänkande konstnär på ett sådant hårt sätt. Det är inte övertygande eftersom denna arrestering är en av hundratals arresteringar av politiska motståndare och en del av det systematiska förtrycket av alla tecken på avvikelse.
Vid en tidpunkt då det sker uppror i arabvärlden tänker vi tillbaka på bilderna på grymt våld på Tiananmentorget mot unga kineser som, precis som dagens Jasminrevolutionärer, krävde frihet och demokrati.
Kina har öppnat sig mot västvärlden när det gäller ekonomi, men dock utan att koppla produktionen till någon hänsyn till miljön och säkerheten på arbetsplatserna, och kan inte ta till sig demokrati och pluralism i någon som helst form. Detta handlar inte om att vi lägger oss i Kinas inre angelägenheter, som den kinesiska regeringen påstår, utan det är en vädjan från män och kvinnor, från rörelser och partier som avser att skapa en värld som är fri från intolerans på alla kontinenter.
Den kinesiska regeringen bör observera vad som händer i världen för att förstå att, om den inte ändrar sig, historiska händelser kommer att äga rum och att de kinesiska medborgarna kommer att förändra Kina.
Kristiina Ojuland
Herr talman! Vi får allt oftare rapporter om den oroande människorättssituationen i Folkrepubliken Kina. I parlamentet har vi denna fråga på föredragningslistan vid nästan alla sessioner. I likhet med de vanliga repressionsperioderna har de senaste kraftåtgärderna redan pågått ett tag, vilket kan tyda på en maktkamp mellan reformister och hökar i kommunistpartiet.
Den kinesiska regeringen har gjort det svårare att få tillgång till utländska webbplatser, blockerat krypteringsprogram som brukar användas för att kringgå det som i folkmun brukar kallas ”den stora kinesiska brandmuren”, hindrat tillgång till Googles e-posttjänst Gmail och intensifierat arresteringarna, vilka inbegriper arresteringen av den internationellt kände konstnären och regimkritikern Ai Weiwei. Det krävs bestämda åtgärder. Jag uppmanar därför den höga representanten Catherine Ashton att göra ett utspel mot den kinesiska regeringen. Ai Weiwei måste friges omedelbart.
Eva Lichtenberger
Herr talman! Ai Weiwei var - och detta är den mycket tråkiga sanningen - en av de sista återstående modiga kritikerna av det kinesiska ledarskapet. Arresteringen av honom var utan tvekan inte bara höjdpunkten på en hel våg av arresteringar av kritiker, utan även ett budskap till alla övriga att inte ens internationell bemärkthet kan ge skydd från att sättas i fängelse av de kinesiska myndigheterna eller t.o.m. från att försvinna fullständigt. Samtidigt nonchaleras ständigt våra påpekanden i den människorättsdiskussion som EU för med kinesiska företrädare på alla nivåer - de har ett vänligt leende, men nonchalerar ändå det som sägs.
Det som blir aktuellt för oss är vilken strategi vi kan använda som ett svar på detta. Jag anser att vi måste ta upp saken i vår egen delegation för förbindelserna med Kina och klargöra mycket tydligt vid nästa besök i landet att vi även vill besöka dessa kritiker, att vi vill träffa dem - i annat fall finns det inte längre någon mening med att fortsätta vår människorättsdialog. Vi har ingen önskan att tala till en vägg.
Paul Murphy
Herr talman! Jag fördömer arresteringen av Ai Weiwei och uppmanar till hans omedelbara frisläppande. Arresteringen av honom är en del av de hårdaste kraftåtgärderna i Kina på årtionden. Sedan 2008 har Kinas budget för inre säkerhet otroligt nog blivit större än landets militärbudget. Den uppgår nu till otroliga 95 miljarder US-dollar. Detta betalar en väldig statsledd förtryckarapparat, inbegripet 40 000 poliser vars enda jobb är att övervaka internet och söka efter oliktänkande.
Detta förtryck håller på att trappas upp, eftersom regimen fruktar att revolutionerna sprider sig från Mellanöstern och Nordafrika. Regimen borde vara rädd. De nämnda revolutionerna visar att en upprorisk arbetarklass och upproriska fattiga människor är mäktigare än de mest brutala förtryckarmetoderna eller de mest förtryckande regimerna.
Det krävs att massorna kämpar och särskilt att arbetarklassen inrättar oberoende, demokratiska massorganisationer. Kampen mot diktaturen måste kopplas till kampen för en verklig socialistisk förändring i Kina, där de enorma tillgångarna i landet förvaltas av ett demokratiskt offentligt ägarskap och ekonomin på ett demokratiskt sätt planeras för att höja levnadsstandarden för vanligt folk.
Bernd Posselt
(DE) Herr talman! Som konstnär har Ai Weiwei gett barnoffren från jordbävningen i Sichuan ett ansikte. Som civilrättsaktivist har han gett Charta 08 ett ansikte. Han ger nu ett ansikte åt alla dem som har försvunnit i Kinas fängelser - tusentals av dem anonymt. Vi känner till 100 av dem, och vi i parlamentet måste ge en röst åt dem som kämpar för mänskliga rättigheter, men som har tystats tillfälligt.
Jag vill därför mycket tydligt säga att dessa människorättsdebatter och dialogen naturligtvis är nödvändiga. Jag förstår dem som säger att de inte har någon önskan om att fortsätta att tala till en vägg. Om vi emellertid slutar att tala till denna vägg har diktatorerna nått sina mål.
Det fanns en stor reformator, Zhou Enlai. Zhou Enlai var ingen demokrat, utan en kinesisk patriot, och han öppnade sitt land mot omvärlden. Vad vi behöver är en demokratisk Zhou Enlai för att skapa ett demokratiskt öppnande av detta land. Om landet misslyckas med att genomföra demokratiska reformer kommer det att sluta med samma slags kris som det gick igenom på 1930-talet.
Det ligger i Kinas intresse att hjälpa till med att skapa ett genombrott inom de mänskliga rättigheterna, och vi måste därför också stödja dessa initiativ.
Mitro Repo
(FI) Herr talman! Konstnären Ai Weiwei, som är internationellt känd, är en person som har berikat kinesisk kultur och konst. I stället för att belöna honom och behandla honom med respekt har man fängslat honom.
Mänskliga rättigheter är inte bara en europeisk idé: de är allmänna principer som ligger till grund för mänsklig värdighet. Företrädarna inom Europeiska rättstjänsten och delegationen för EU:s förbindelser med Kina måste ta upp ärendet Ai Weiwei med de kinesiska myndigheterna på högsta diplomatiska nivå.
Människorättsdialogen med Kina får emellertid inte fortsätta att äga rum bara genom diplomatiska tal. Med hänsyn till de upprepade överträdelserna av de mänskliga rättigheterna och en människorättssituation som har misslyckats, måste EU dra sina slutsatser och på nytt fundera över sina förbindelser med Kina. Människorättsdialogen får inte bara bestå av tomma ord: praktiska åtgärder måste vidtas, och uppföljningssamtal och dubbelriktade samtal måste äga rum.
Kultur och konst är för övrigt en tillgång som berikar samhället och driver det framåt, både här i väst och även i öst, söder och norr.
Seán Kelly
(EN) A Uachtaráin, Kina är en gåta. Å ena sidan har landet moderniserat och tagit till sig många seder och bruk från väst, som vi såg vid olympiska spelen, som jag hade privilegiet att närvara vid och som verkligen var en framgång. Men samtidigt som det har blivit mer likt väst i vissa avseenden är det ålderdomligt på andra sätt - särskilt när det gäller grundläggande rättigheter och framför allt åsiktsfrihet. Fallet Ai Weiwei är ett perfekt exempel. Här har vi en världskänd konstnär som arresterades den 3 april utan något särskilt skäl. Ingen har hört mycket om honom sedan dess, och detta är naturligtvis fullständigt oacceptabelt. Vi uttrycker här i dag vår önskan om att han ska få komma hem till sin fru, sina vänner och assistenter. En sak är helt säker - och kineserna bör notera detta - Ai Weiwei kommer att vara ihågkommen och känd långt efter det att de som arresterade honom är glömda.
Peter Jahr
(DE) Herr talman! Jag tror att kineserna i detta fall utför en avsiktlig politisk provokation, eller uttryckt på ett annat sätt: ett politiskt test. Avsikten är att testa de demokratiska ländernas styrka, beslutsamhet och trovärdighet. Det är en attack på de mänskliga rättigheterna. Visst måste det finnas en dialog, men av just detta skäl måste vi klargöra för Folkrepubliken Kina att ytterligare ekonomiskt samarbete måste gå hand i hand med ytterligare demokratisering av deras land. Vi kräver därför att Ai Weiwei ska släppas fri.
För övrigt, när diktatorer vill undvika att bli anklagade för politiska rättegångar hävdar de alltid att det handlar om skatteflykt eller ekonomiska brott. Så var det i f.d. DDR och så är det i Ryssland, och dessvärre även i Folkrepubliken Kina. Det är därför jag kraftfullt stöder denna resolution.
Gesine Meissner
(DE) Herr talman! Jag vill först och främst hålla med Guy Verhofstadt. Det är verkligen skamligt att dessa människorättsdebatter, som faktiskt är mycket viktiga för oss européer som tror på värderingar, alltid äger rum på torsdagseftermiddagar då de flesta redan har lämnat kammaren. Jag vill återigen ta det till protokollet. Det är något som vi måste ändra på.
Just nu talar vi emellertid om Kina, och där kan vi egentligen inte påverka någonting, vilket redan har sagts. Eva Lichtenberger talade om en vägg. Berndt Posselt, jag tror för övrigt inte att det egentligen ligger i Kinas intresse - som du sade - att hjälpa till med att få ett genombrott för de mänskliga rättigheterna. Det ligger uppenbarligen inte i den kinesiska regeringens intresse, även om det utan tvekan ligger i det kinesiska folkets intresse.
Vi talar i dag om många personer: Ai Weiwei och Liu Xiaobo har redan nämnts. Vi har tidigare ofta debatterat hur vi kan få till stånd ett genombrott för de mänskliga rättigheterna. Det handlar inte bara om att instruera Catherine Ashton att uttala sig mot de kinesiska överträdelserna av de mänskliga rättigheterna vid varje tillfälle som ges. Alla våra utrikesministrar och företrädare måste göra det, och vi måste hålla ihop. Jag tror att det är det enda sättet på vilket vi faktiskt kan påverka Kina en aning. Som en ekonomisk stormakt kan Kina annars spela ut oss emot varandra, så att vi inte kan åstadkomma något alls. Det skulle vara mycket dåligt, särskilt för alla berörda människor.
Maroš Šefčovič
Herr talman! Arresteringen av den berömde kinesiske konstnären Ai Weiwei på Pekings flygplats den 3 april när han skulle resa till Hongkong har med all rätt skapat oro i omvärlden. EU:s delegation för förbindelserna med Kina och ett offentligt uttalande fördömde omedelbart användningen av godtyckliga arresteringar mot människorättsförsvarare, advokater och aktivister i Kina och visar tydligt EU:s oro avseende Ai Weiwei.
För tillfället har vi ingen information om var Ai Weiwei befinner sig, och jag vill i dag betona att EU:s syn på godtyckliga arresteringar och försvinnanden är att de utgör en allvarlig överträdelse av de mänskliga rättigheterna och alltid är oacceptabla. Vi uppmanar de kinesiska myndigheterna att omedelbart släppa Ai Weiwei.
Dessutom, vilket klargörs i den aktuella resolutionen, är arresteringen av Ai Weiwei bara en av många händelser under den senaste tiden som har att göra med godtyckliga arresteringar och försvinnanden i Kina. Flera välkända kinesiska advokater som ofta fungerar som försvarare i människorättsmål har enligt rapporter arresterats av polisen sedan februari och har inte synts till sedan dess.
Oron för hur de behandlas förstärks ytterligare genom advokaten Gao Zhishengs försvinnande som, med undantag för ett kort framträdande i april 2010, nu har varit försvunnen i över två år. Den höga representanten är oroad över rapporter som grundas på intervjuer med Gao Zhisheng i april 2010 att han under sin första period av bortovaro hölls isolerad på flera olämpliga platser och behandlades illa.
Det finns dessutom rapporter om att ett avsevärt antal bloggare och politiska aktivister under de senaste veckorna antingen har anklagats för brott, t.ex. omstörtande verksamhet, eller fängslats utan motivering.
Jag kan försäkra parlamentet att vice ordföranden/den höga representanten Catherine Ashton följer utvecklingen mycket noga och kommer att ta upp dessa frågor med de kinesiska myndigheterna när hon får tillfälle, och att EU också kommer att tillkännage sin oro för de kinesiska myndigheterna vid nästa runda för människorättsdialogen mellan EU och Kina, vilken vi har föreslagit ska äga rum i maj. Jag instämmer i Gesine Meissners uttalande om att det som verkligen krävs är enighet, ett enigt budskap, inte bara från EU-institutionerna utan från alla EU-medlemsstater.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen äger rum strax.
