Planul de acțiune privind eficiența energetică (dezbatere) 
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dl Bendt Bendtsen, în numele Comisiei pentru industrie, cercetare și energie, referitor la Revizuirea planului de acțiune privind eficiența energetică.
Bendt Bendtsen
Dle președinte, obiectivul UE ca până în 2020 să înregistreze o economie de energie de 20 % riscă să devină încă una din profețiile Lisabonei. Cu actualele inițiative, se pare că economia va fi de 10 sau 11 %. Acest lucru nu este suficient. Trebuie să investim în eficiența energetică din motive economice, comerciale, sociale și de mediu. O mai mare atenție acordată eficienței energetice înseamnă, în primul și în primul rând, că vom folosi mai puțină energie. Ceea ce va duce la economii și, conform cifrelor furnizate de Comisiei, beneficiile financiare ale atingerii țintei de 20 % sunt în jurul sumei de 1 000 EUR de gospodărie, pe an.
În timp ce China și SUA investesc semnificativ în acest domeniu, în Europa lucrurile se mișcă mult mai încet. Noi am rămas în urmă. În China statul subvenționează aceste industrii. SUA are condiții-cadru minunate pentru afaceri, în timp ce în Europa cetățenii se gândesc doar la de cât lux se pot bucura în schimbul salariului lunar. Se pune prea puțin accent pe inovație și pe obținerea de rezultate. Din punct de vedere politic, ar trebui să ne concentrăm pe acele sectoare care ne pot permite să lăsăm în urma noastră o lume mai bună decât era atunci când am preluat-o - sectoare care vor oferi și o rentabilitate economică ridicată, vor permite crearea de noi locuri de muncă și vor îmbunătății competitivitatea.
Eficiența energetică mai are un alt beneficiu, și anume acela că le dă de lucru întreprinderilor mici și mijlocii din Europa. După cum îi văd eu, cei trei piloni ai politicii privind eficiența energetică a UE sunt planurile naționale de acțiune, politica în materie de produse și clădirile. Vorbim de trei tipuri de politici complet diferite și dacă începem cu planurile naționale de acțiune, acestea nu s-au dovedit a fi foarte eficiente, însă, în continuare, au un potențial considerabil. Prin urmare, va trebui să le coordonăm și să îi oferim Comisiei posibilitatea de a le folosi ca instrumente active. Comisia va putea respinge acele planuri de acțiune care nu sunt suficient de ambițioase. Astfel, vom asigura transparența pentru cetățeni. Totuși, este extrem de important să păstrăm independența statelor membre și să le lăsăm să decidă în ce direcții își vor concentra eforturile. Și asta deoarece în unele țări potențialul pentru economia de energie la clădiri este mai ridicat, în timp ce altele se vor concentra poate pe economii semnificative de energie în sectorul producției.
Cel de-al doilea pilon este politica în materie de produse, care se referă atât la standarde, cât și la etichetare. Standardele sunt de departe cele mai importante aici și se poate demonstra foarte ușor dimensiunea economiilor care se vor face ca urmare a standardelor ceea ce, din nou, va impulsiona inovația.
Politica privind clădirile este și ea importantă. Vor fi stabilite obiective pentru foaia de parcurs 2050. Clădirile sunt cruciale pentru politica privind energia și clima. Patruzeci la sută din consumul energetic provine de la clădiri. Acesta este un sector unde se pot face economii, care se vor reflecta în conturile finale. Am convingerea că aceste trei sectoare vor oferi o fundație solidă pentru competitivitate și concurență, pentru mulți ani de acum încolo. Prin urmare, raportul recomandă instrumente financiare care să susțină investițiile în proiecte de eficiență energetică. Există astfel de modele în anumite țări europene, acolo unde se oferă mai multe pârghii acestor investiții și întrebarea este dacă nu ar trebui și UE să își adapteze astfel finanțele. Sper ca Parlamentul să adopte raportul cu o mare majoritate politică, deoarece este unul important - vorbim de un sector important pentru Europa și pentru întreprinderile noastre.
Günther Oettinger
Dle președinte, distinși deputați, în primul rând doresc să îmi exprim recunoștința față de Comisia pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, Comisia pentru industrie, cercetare și energie și Comisia pentru dezvoltare regională, pentru activitatea lor intensă și raportul pe care îl dezbatem astăzi. Și aici mă refer, în primul rând, la dl. Bendtsen, dar și la alți deputați care au fost implicați în acest demers o perioadă lungă și care au dat dovadă de un grad ridicat de competență.
Dacă ar fi să inventariem stadiul actual al celor trei obiective vizate de reducerea de 20 %, pe care ni le-am stabilit - CO2, energii regenerabile în mixul energetic și o mai mare eficiență energetică, am putea concluziona că: în ceea ce privește CO2 și energiile regenerabile, înregistrăm progrese considerabile, însă eficiența energetică abia începe. Dacă nu facem ceva, nu ne vom atinge obiectivul. Ceea ce înseamnă că, deși ni s-a stabilit un obiectiv - Parlamentul, Consiliul, toate instituțiile europene - progresul nostru, mai ales după criză, este foarte posibil să nu fie o eficiență energetică cu 20 % mai mare; în schimb, judecând după cum evoluează lucrurile în prezent, va fi posibil să atingem doar 8,9, 10 % în zece ani.
În al doilea rând nu sunt foarte mulțumit de termenul eficiență energetică, deoarece nimeni în afara de noi nu îl înțelege. Dacă vă întrebați vecinii sau prietenii, o să vedeți că înțeleg economia de energie, însă pentru ei eficiență energetică este doar încă un termen tehnic. De fapt, o problemă legată de acest obiectiv este că încă nu s-a definit clar ce anume trebuie atins. Avem o evaluare generală a consumului de energie din 2005, la care s-au adăugat date din 2007, ca urmare a aderării României și a Bulgariei, iar acela este punctul de plecare. Nivelul consumului menționat acolo este bine cunoscut. La vremea respectivă - înainte de mandatul meu - toate deciziile luau în calcul previziunile normale, adică o creștere a cererii de energie, din care s-a scăzut 20 %. Însă eu mă întreb: dacă nu se ține cont de economiile de energie, oare chiar va crește cererea de energie? Probabil că în țara mea, în Germania, nu. Însă în noile state membre, cu siguranță - și nu trebuie decât să mă refer la autovehicule, la numărul de autoturisme per cap de locuitor, dimensiunea locuințelor, dezvoltarea industrială. Cu toate acestea, până în momentul de față nu s-a făcut nici un raport obiectiv care să evalueze previziunile. Douăzeci la sută, dar nu știm din cât. Avem multe modele, cum ar fi PRIMES - însă am dubii în legătură cu multe previziuni și cifre. De exemplu, există state membre fondatoare ale Uniunii Europene care susțin că fără economii de energie, cererea lor va crește vertiginos până în 2020. Rezultatul reducerii de 20 % este identic cu cifrele din 2005. Ceea ce, clar, nu este posibil. Prin urmare, avem nevoie de cifre, perspective și previziuni care să aibă autoritate. Și vrem să le avem gata până în februarie sau martie.
Contez pe șefii de state și de guverne că în februarie vor lua această problemă la fel de în serios cum au făcut-o și înainte de criză, deoarece am impresia că, la cum se arată lucrurile, statele membre nu vor vota în favoarea unor obiective obligatorii. Este posibil să obținem o majoritate în Parlament, însă statele membre vor să acționeze în mod voluntar și încă sunt departe de a accepta obiectivele obligatorii stabilite în urmă cu doi sau trei ani. Prin urmare, trebuie să clarificăm care sunt previziunile pentru 2020 fără eficiență energetică - mai mult din perspectivă pur teoretică - și apoi pur și simplu să le reducem cu 20 %.
După care va trebui să ne întrebăm: de unde începem? În primul rând de la stocul de clădiri. În domeniul locuințelor, muncii și al industriei, cel mai mult avem de lucru la clădirile deja existente. Și aici eu văd proprietarii publici - municipalități, statul - ca fiind cei care pot da un exemplu. Cu alte cuvinte, în primul rând trebuie să obținem eficiență în cazul clădirilor deținute de stat. În al doilea rând, la nivel european există programe structurale și avem o serie de programe de reabilitare, în diverse state membre. Trebuie să corelăm aceste două inițiative. Poate că vom aloca mai puțini bani pavării piețelor și vom avea mai puțini pietoni, însă, în schimb, vom cofinanța mai mult eficiența energetică. Eu consider că acesta este un obiectiv crucial al următoarei perioade bugetare, la nivel european.
Și apoi ajungem la transport. Este de la sine înțeles că aici trebuie făcute economii, din moment ce în unele state membre există 550 de autoturisme la 1 000 de locuitori - cu motoare pe benzină și diesel - în timp ce în altele sunt 100 sau 120. Și aici se va face o omogenizare, dar nu la nivelul de 100 de autoturisme la 1 000 de locuitori din Germania, ci la nivelul de 400 sau 500 de autoturisme la 1 000 de locuitori din Europa. Prin urmare, aveam nevoie de o mai mare eficiență energetică în sectorul transporturilor. Întâmplător, cea mai eficientă modalitate de transport este cea evitată. În al treilea rând se află industria iar în al patrulea, sectorul energetic.
Problema caracterului obligatoriu al acestor măsuri a fost intens discutată în Parlamentul European. Am menționat-o în cadrul unei reuniuni neoficiale a Consiliului pentru energie, în urmă cu câteva săptămâni. Pot să vă spun că statele membre și miniștrii energiei gestionează problema eficienței energetice cu foarte multă delicatețe, dar că încă nu sunt pregătiți să ia o decizie în ceea ce privește obiectivele obligatorii. Apropo, analizând un stat membru emergent, așa cum este Polonia: va reuși să atingă minus 20 %? Mă îndoiesc. Sau gândiți-vă la un stat membru saturat, ca Germania, Austria sau Italia: cum putem convinge Austria sau Germania, de exemplu, să accepte o reducere de 30 % pentru ca Polonia să își poată ajusta dezvoltarea economică, numărul de autoturisme per capita și orice altceva în funcție de aceste obiective? Din acest punct de vedere mai avem încă multe de discutat în ceea ce privește modul în care se va pune în aplicare în diferite sectoare - industrial, energetic, transport și locuințe - și în statele membre.
Acum voi lua în considerare raportul, și vă mulțumesc pentru conținutul său. Vreau să mai dezbatem acest subiect în Consiliului European pe 4 februarie, pentru a vedea încă o dată clar cât de în serios este luat de guverne, după care voi reveni în fața dumneavoastră cu o propunere concretă pentru un nou plan privind eficiența energetică. Sunt sigur că după aceea, în primăvară și în vară, vom avea suficiente oportunități pentru a discuta toate aspectele, inclusiv problema obiectivelor obligatorii.
Având în vedere principiul subsidiarității, un plan în două etape ar putea fi cea mai bună abordare. Faza 1 ar fi una voluntară. Ne vom aștepta să primim anual planuri naționale de acțiune privind eficiența energetică și vom menționa la ce ne așteptăm în fiecare an în ceea ce privește atingerea obiectivelor, însă nu vom aștepta până în 2020. În schimb, dacă este cazul, după doi ani am putea trece la obiectivele obligatorii, în cazul în care observăm că în primii doi ani faza voluntară în statele membre nu s-a înregistrat nici un progres către reducerea de 20 %. Vă mulțumesc foarte mult pentru astăzi.
Peter Liese
Dle președinte, dle Oettinger, doamnelor și domnilor, în primul rând aș dori să fac o rectificare: traducerea în limba germană menționează că eu aș fi președintele Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, însă acest lucru nu este corect. Eu sunt raportorul. Din această poziție aș dori, totuși, să îmi exprim cele mai sincere mulțumiri dlui Bendtsen pentru minunata sa muncă și cooperarea excelentă. A prezentat o strategie ambițioasă pentru eficiența energetică în Uniunea Europeană. Eficiența energetică este cea mai ieftină modalitate de a reduce nivelul emisiilor și dependența noastră de importurile de energie. Astfel se vor crea noi locuri de muncă în Europa, iar banii investiți nu vor mai merge către Rusia, Orientul Mijlociu sau către alte regiuni, ci vor rămâne în economia noastră.
Comisia pentru mediu a adoptat o opinie cuprinzătoare. Nu mai este nevoie să repet tot ce conține aceasta, însă, în același timp, este una foarte ambițioasă. Și totuși nu tot ce conține este la fel de important. Cu toate acestea, aș dori încă o dată să mai menționez două aspecte. În primul rând - și am discutat despre acest lucru, dle comisar - propunem ca Uniunea Europeană să își stabilească un obiectiv pe termen lung în domeniul eficienței energetice, pentru că dacă ne facem planuri până în 2050, trebuie să știm, estimativ, și cât de mult consumăm. În al doilea rând, am subliniat deja problemele legate de definiție. Eu consider că baza ar trebui să fie cantitatea de energie consumată, deoarece aceea poate fi măsurată și avem date în acest sens. Nu deținem date despre altceva, de exemplu măsurători per unitate. Prin urmare, după părerea mea aceasta ar fi abordarea corectă și sper să o putem include în mod corespunzător în strategie, în următoarele luni.
Lena Kolarska-Bobińska
Dle președinte, dle comisar, eficiența energetică este una dintre principalele provocări cu care Uniunea Europeană se va confrunta în următorii 10 ani. În același timp, este un factor cheie al strategiei noastre energetice. În momentul de față este prioritar este ca statele membre să pună în aplicare prevederile constructive din raport și strategie energetică a Comisiei. Însă pentru ca acest lucru să se întâmple, mai multe probleme trebuie rezolvate. La nivelul UE avem în continuare o problemă în ceea ce privește măsurarea eficienței energetice. În momentul de fată ne folosim de previziunile pentru 2020, însă nu este deloc înțelept să adoptăm niște obiective obligatorii, doar bazându-ne pe aceste previziuni. Când vine vorba de viitor, nu suntem clarvăzători. În acest scop, trebuie dezvoltată o tehnologie nouă și mai performantă, lucru despre care am mai discutat deja astăzi. Această tehnologie ne va permite să ne atingem obiectivele.
De asemenea, este important să ținem cont și de diferențele regionale. Modul în care energia este folosită la Copenhaga diferă de cel din estul Poloniei. Nu există un singur plan de acțiune care să se potrivească peste tot și trebuie să ne asigurăm că aceste planuri sunt compatibile cu realitatea. Autorităților regionale și locale le va reveni responsabilitatea de a pune în aplicare politicile privind eficiența energetică și, prin urmare, Comisia Europeană și statele membre trebuie să își coordoneze activitățile cu cele ale autorităților locale. Altfel, vor fi văzute doar ca alte proceduri birocratice și sursă a unor costuri semnificative pentru regiuni și cetățeni. Fără un management pe mai multe niveluri și o alocare de fonduri pentru aceste obiectiv întregul proiect este condamnat la eșec.
Herbert Reul
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, în primul rând doresc să le mulțumesc tuturor celor care au lucrat la acest raport, și în mod special dlui Bendtsen. Aș dori să menționez două aspecte care poate o să vă dea de gândit. Suntem cu toții de acord că eficiența energetică, folosirea energie în mod economic, este soluția cea mai simplă și înțeleaptă. Întrebarea este: cum ne atingem acest obiectiv? Și aș vrea să vă mai pun o întrebare: oare ce am obținut aici, în Parlament, tot întorcându-ne la oameni cu procente noi și mai mari? Oare chiar am obținut mai mult și am avut mai mult decât un rezultat? De ce și în ce sectoare am folosit mai eficient energia? Mi s-a spus că industria, care este un mare consumator de energie, o folosește acum mai eficient deoarece astfel se economisesc bani și pentru că este în beneficiul său. De asemenea, mi s-a spus că atunci când oamenii știu că un anumit obiect electrocasnic consumă mai multă sau mai puțină energie, cu alte cuvinte, dacă pot vedea acest lucru și observă și un avantaj pentru ei, se vor decide în favoarea eficienței energetice. Poate că abordarea pe procente nu este cea mai fericită și ar trebui să adoptăm una bazată pe stimulente. Cea de-a doua întrebare este: dl comisar a făcut o serie de comentarii foarte elocvente și clare despre cât este de dificil să explicăm la ce se referă eficiența energetică. De fapt, ce este aceasta? Suntem cu toții de acord că eficiența energetică, folosirea energie în mod economic, este soluția cea mai simplă și înțeleaptă. Întrebarea este: cum ne atingem acest obiectiv? Și aș vrea să vă mai pun o întrebare: oare ce am obținut aici, în Parlament, tot întorcându-ne la oameni cu procente noi și mai mari? Oare chiar am obținut mai mult și am avut un oarecare rezultat? De ce și în ce sectoare am folosit mai eficient energia? Mi s-a spus că industria, care este un mare consumator de energie, o folosește acum mai eficient deoarece astfel se economisesc bani și pentru că este în beneficiul său. De asemenea, mi s-a spus că atunci când oamenii știu că un anumit obiect electrocasnic consumă mai multă sau mai puțină energie, cu alte cuvinte, dacă pot vedea acest lucru și observă și un avantaj pentru ei, se vor decide în favoarea eficienței energetice. Poate că abordarea pe procente nu este cea mai fericită și ar trebui să adoptăm una bazată pe stimulente.
Cea de-a doua întrebare este: dle comisar a făcut o serie de comentarii foarte elocvente și clare despre cât este de dificil să explicăm la ce se referă eficiența energetică. De fapt, ce este aceasta? Cât de diferit este ea pusă în aplicare în statele membre? De asemenea, colegul meu a subliniat și faptul că geografia și situația economică a statelor membre diferă semnificativ. Este oare cea mai bună soluție să avem un singur procent ca obiectiv obligatoriu, sau ar trebui să ne gândim la altceva? Cred că în ceea ce privește politica energetică, într-o oarecare măsură ar trebui să ne îndepărtăm de dezbaterile din trecut, care urmăreau să obțină rezultate prin intermediul unor cifre simple, obiective obligatorii și soluții miraculoase, pentru că, în mod clar, nu am obținut suficient. Poate că pentru prima dată ar trebui să încercăm și o variantă alternativă, aceea a unor soluții diferențiate și variate, care să țină cont de realitățile diferite, dar care să și dea rezultate. Pentru că sunt importante consecințele obținute și nu circumstanțele noastre specifice.
[Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură]
Hannes Swoboda
(DE) Dle președinte, am o singură întrebare pentru dl Reul. Oare nu este posibil să avem obiective obligatorii, în cursul dezvoltării, pe care să le considerăm totuși ca fiind diferențiate? Ați opus cei doi termeni "obligatoriu” și "diferențiat”, în timp ce eu consider că este posibilă comasarea celor doi. Susțin complet o parte din demersurile menționate de dl comisar, însă poate vom găsi o modalitate de a avansa în mod diferențiat, ținând cont de geografie și de alte circumstanțe relevante, și, în final, să ne atingem obiectivele obligatorii.
Herbert Reul
(DE) Dle președinte, și eu militez pentru soluții diferențiate și, ca și dumneavoastră, dle Swoboda, sunt în curs de analizare a modului în care putem introduce asemenea soluții. Nu putem exclude nicio direcție de acțiune. O să iau ziua de azi ca punct de pornire. În momentul de față consider că este o abordare greșită aceasta de a ne cumpăra a anumită marjă de manevră prin intermediul obiectivelor și procentelor obligatorii. Vă invit pe toți să reflectați la ce și cum putem obține, printr-o abordare progresivă. Mă întristează să văd că nu am obținut mai mult. Poate că trebuie să alegem o altă abordare.
Britta Thomsen
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, aș dori să încep prin a-i mulțumi dlui Bendtsen și celorlalți raportori pentru cooperarea fructuoasă la acest raport.
Am reușit să ajungem la un consens în multe aspecte - și nu în cele din urmă, în ceea ce privește ambiția de a culege fructele aflate la îndemână, rezultate din sporirea eficienței energetice. Cu toate acestea, au fost și zone de dezacord. Nu există un acord atunci când vine vorba de stabilirea unor obiective ambițioase și obligatorii pentru eficiența energetică.
Eu consider că este esențial să rămânem fermi pe poziție în ceea ce privește obiectivul de creștere a eficienței energetice cu minim 20 %. Aceasta este direcția ce trebuie urmată dacă ne dorim o economie ecologică și durabilă, care să creeze un milion de locuri de muncă în Europa. Cu toate acestea, este crucial ca aceste obiective pentru eficiență energetică să fie obligatorii pentru statele membre, pentru că este deja evident că UE are recomandări și obiective în foarte multe sectoare, care însă nu sunt niciodată realizate în realitate, deoarece nu sunt obligatorii.
În același timp, am văzut că obiectivele obligatorii funcționează. Prin urmare, este clar că același principiu ar trebui să fie valabil și pentru măsurile privind eficiența energetică. Știm că, de departe, acesta este cel mai ieftin mod de a reduce emisiile de CO2, de a garanta securitatea aprovizionării și, în același timp, de a ne asigura că facturile pentru consumatori vor fi mai mici - și cheltuieli mai mici cu încălzirea ar însemna un progres, mai ales pentru o parte a europenilor care au fost afectați de ce am putea numi "sărăcie energetică”.
Oamenii suferă de sărăcie energetică dacă o mare parte a venitului lor merge către plata încălzirii locuinței. În momentul de față nu există definiții comune pentru sărăcia energetică, la fel cum nu există nici inițiative politice concrete, puse în aplicare pentru a o diminua. Consecințele sărăciei energetice sunt dezastruoase. Ea duce la deteriorarea stării de sănătate și la reducerea standardului de viață al persoanelor din grupurile cu venituri scăzute. Prin urmare, trebuie puse la dispoziție împrumuturi ieftine pentru investițiile în eficiența energetică a locuințelor private, și ar trebui să folosim și fondurile structurale în acest sens.
Aștept cu nerăbdare votul de mâine și sper că vom avea o mare majoritate care să susțină raportul și mai multe măsuri ferme pentru a combate sărăcia energetică.
Fiona Hall
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, aș dori să îmi exprim recunoștința față de dl Bendtsen, care a muncit foarte mult la acest raport și a cooperat strâns cu raportorii alternativi din celelalte partide. A reușit să strângă parlamentarii în jurul acestui subiect și pentru acest lucru merită cele mai călduroase felicitări.
Economia de energie este un subiect care atinge foarte multe aspecte. În primul rând, schimbările climatice. Cancun ne-a reamintit cât de mult trebuie să realizăm, iar economia de energie este modul cel mai ieftin și mai ușor de a reduce cu 30 % emisiile de gaze cu efect de seră. În al doilea rând, securitatea energetică. Săptămâna trecută am fost la Zagreb pentru a discuta cu colegii mei liberali despre aderarea Croației, iar ei mi-au spus că în Croația 50 % din energie este importată iar consumul este de două ori mai mare decât ce s-ar consuma dacă s-ar pune în aplicare măsuri corespunzătoare pentru eficiență energetică.
Acum când, în temeiul Tratatului de la Lisabona energia a devenit o competență europeană comună, eficiența energetică trebuie și ea să fie o responsabilitate comună.
Făcând mai multe pentru a economisii energie, abordăm și problemele practice cu care se confruntă oamenii zi de zi. Prea multe persoane trăiesc în sărăcie din cauza prețului combustibililor, chinuindu-se să își încălzească locuințele prost izolate. Crescând eficiența energetică a locuințelor oamenilor le vor rămâne bani pentru a-i cheltui în economia locală, pe aceste vremuri de dificultate economică și financiară. De asemenea, ar duce la crearea a mii de locuri de muncă în economia locală.
Prin urmare, având în vedere toate aceste efecte pozitive, este un adevărat șoc să vedem că din întregul pachet 2020, obiectivul privind eficiență energetică de 20 % este singura parte care se îndreaptă către eșec, după cum a spus și dl comisar. Într-adevăr, ultimele cifre arată că vom atinge doar 9 % din cei 20 % previzionați pentru 2020.
Și cred că a venit momentul să ridicăm mâinile și să recunoaștem că am greșit în 2008. Ar fi trebuit să facem acest obiectiv obligatoriu încă de pe atunci, iar acum chiar trebuie să avansăm și să vedem cum putem face acest lucru.
Îi mulțumesc dlui comisar pentru că a menționat pe scurt ce pregătește pentru anul viitor. Cred că a venit momentul să luăm aici o decizie politică, și anume că avem nevoie de un obiectiv obligatoriu pentru economia de energie pentru că, altfel, subminăm toate acțiunile întreprinse în domeniul economie, al securității energetice și al schimbărilor climatice.
Yannick Jadot
Dle președinte, dle comisar, aș dori în primul rând să felicit raportorul pentru calitatea muncii sale și în principiu, clar, să sprijin adoptarea raportului mâine, așa cum a fost adoptat de Comisia pentru industrie, cercetare și energie.
Și acum să revenim la potențialul incredibil pe care îl oferă economia de energie, lucru deja menționat aici. Rapoartele Comisiei Europene afirmă că dacă am pune punct consumului excesiv de energie, dacă am reduce cu 20 % pierderile de energie, am putea crea un milion de locuri de muncă, am putea economisii aproximativ 1 000 EUR de gospodărie europeană și, în mod evident, ne-am reduce factura externă la energie.
O economie sau reducere de energie cu 20 % în Europa este echivalentul a 15 Nabucco în termeni energetici, și suntem pe punctul de a pierde atingerea acestui obiectiv. Dna Hall a subliniat acest lucru și, după cum văd eu lucrurile, avem probleme cu calculatul. Dacă rapoartele afirmă că astăzi suntem departe de atingerea celor 20 %, atunci putem evalua economiile pe care le facem sau nu le facem în fiecare an. De asemenea, știm că această abordare a proiectării ecologice și a etichetării ecologice pentru autoturisme și nu numai nu duce la o coerență generală și nu permite obținerea rezultatelor pe care le urmărim.
Mă surprinde puțin dezbaterea pe care o avem aici. Îmi cer scuze, dle comisar, însă când afirmați că avem o problemă cu definirea eficacității energetice este posibil adevărat din punct de vedere teoretic, pentru că pachetul de măsuri privind energia și schimbările climatice menționează foarte clar obiectivele. Reducerea cu 20 % a consumului de energie, față de o valoare de referință. Iar acest lucru nu are nicio legătură cu modul în care definim eficiența energetică. Sunt niveluri energetice la care trebuie să ne raportăm - asta prevede pachetul de măsuri privind energia și schimbările climatice.
Ni s-a spus că nu avem nevoie de un obiectiv care să fie obligatoriu. Atunci, facem unul pentru energie regenerabilă. În urmă cu câteva zile, la Cancun, Comisia Europeană a negociat un acord obligatoriu privind schimbările climatice și a încercat să apere Protocolul de la Kyoto, iar în Parlament cităm din argumentele aduse de SUA și de China, afirmând: "Vom aborda varianta obiectivelor voluntare și dacă într-o zi vom realiza că aceasta nu funcționează, vom crea obiective obligatorii”.
Cât despre raportul în curs de examinare, mai mulți deputați au propus consolidarea acelei părți care se referă la locuințe. Există o motivație pentru a adopta o inițiativă europeană, la scară largă, în ceea ce privește locuințele, pentru că acestea sunt răspunzătoare pentru 40 % din energia consumată; am putea merge mult mai departe în ceea ce privește renovarea.
În final, cetățenii se confruntă zilele acestea cu frigul. Plătesc foarte mult pentru energie. După ce Europa va scăpa de criză, energia va fi și mai scumpă pe plan internațional. Cetățenii se vor confrunta cu o creștere dublă a prețului la energie. Trebuie să ne mișcăm mult mai repede și v-aș ruga și pe dumneavoastră, dle comisar, să insistați pe lângă dl Van Rompuy pentru ca reuniunea din 4 februarie să includă pe ordinea de zi și consumul de energie. Din acest punct de vedere, foaia de parcurs pe care o propune astăzi este una revoltătoare.
Konrad Szymański
Dle președinte, doresc în primul rând să îi mulțumesc raportorului pentru cooperarea constructivă și deschisă de care a dat dovadă în redactarea raportului. Discursul meu se va concentra pe un singur subiect. Grupul nostru politic nu va putea accepta introducerea unor obiective obligatorii privind eficiența energetică, în sistemul european. În primul rând, și cel mai important, nu există o metodologie comună pentru măsurarea eficienței; prea mulți indicatori, care nu pot fi comparați. Pentru fiecare țară în parte ar trebui stabilite obiective, care să ia în calcul și potențialul diferit de economisire dar și realizările înregistrate în acest domeniu până în momentul. Și o să vă dau exemplul țării mele - din 1990, Polonia și-a îmbunătățit eficiența energetică cu 50 %. În ciuda acestui lucru, în continuare Polonia rămâne o țară cu eficiență scăzută, în comparație cu media europeană. Introducerea unui obiectiv uniform, obligatoriu, va dăuna politic și va însemna o împărțire inegală între statele membre a cheltuielilor necesare acestor schimbări.
Marisa Matias
Dle președinte, doresc să încep prin a afirma că în opinia mea acesta este un moment bun pentru a depune o moțiune de revizuire a Planului de acțiune privind eficiența energetică și, dacă există dubii, consider că dezbaterea pe care o avem astăzi aici le va clarifica. Politica privind eficiența energetică este fundamentală pentru mai multe sectoare, de la cel al locuințelor la infrastructura energetică, tehnologia informației și a comunicațiilor, transport, aspecte legate de finanțe, în toate acestea, dar și în numeroase alte sectoare. Este esențial să avem politic coordonate și comune, pentru că altfel nu ne putem atinge obiectivele. Politica privind eficiența energetică este esențială și pentru combaterea schimbărilor climatice, lucru pe care deja l-am menționat, din perspectiva emisiilor pe care trebuie să le reducem.
Nu putem discuta pe de o parte despre sprijinirea reducerii emisiilor și, de cealaltă parte, să avem o altă discuție în care afirmăm că eficiența energetică nu este posibilă. Prin urmare, aș dori să fac câteva observații pe care eu le găsesc esențiale pentru această discuție. În primul rând, este important să stabilim obiective obligatorii. După cum am mai afirmat deja, abordarea în care avem criterii voluntare nu a făcut decât să ne aducă în situația în care ne găsim acum: nu putem stabili obiective obligatorii, pentru că este imposibil să creștem eficiența energetică cu 20 % până în 2020, și le vom spune cetățenilor europeni că, până la urmă, a fost doar o promisiune goală și că, în realitate, nimic de genul acesta nu se va întâmpla, pentru că noi am obținut doar 9 %. Consider că acesta este un argument inacceptabil care se contrazice singur, deoarece nu obținem o creștere a eficienței energetice cu 20 % tocmai pentru că nu stabilim obiective obligatorii în acest sens. Dacă obiectivele au acest efect, ele au și avantajul că oferă motivație pentru politici și proiecte. Dacă nu vrem să facem acest lucru, atunci suntem lași și nu ne putem baza pe bunăvoință. Din păcate, în cazul acesta, va trebui să depindem de voința politică.
Sper ca mâine voința politică să încline în favoarea stabilirii acestui obiectiv de 20 % pentru eficiența energetică până în 2020, și nu doar pentru că prin atingerea sa un milion de locuri de muncă vor fi create: noi locuri de muncă, și nu ne permitem luxul de a da cu piciorul șansei de a crea noi locuri de muncă. Ce pare că se întâmplă aici cu acest angajament care să nu fie comun este similar cu ce se petrece la nivel european cu politica economică.
Uniunea Europeană a arătat că este incapabilă de a avea o politică europeană pentru crearea de noi locuri de muncă. Acum dovedește că nu este capabilă nici să aibă o politică comună privind eficiența energetică. Sper ca situația să nu rămână în acest stadiu, sper să avem succes nu doar în acest sector, ci și în cel al locuințelor, și sper din tot sufletul ca mâine să putem da un răspuns care să nu fie doar coordonat și articulat, ci și un răspuns la criza cu care ne confruntăm.
Jaroslav Paška
Dle președinte, revizuirea negociată a planului de acțiune pentru eficiență energetică descrie multe modalități în care Uniunea Europeană își poate îndeplini obiectivul ambițios, acela al unei reduceri planificate a volumelor de gaze cu efect de seră până în 2020.
Filozofia elaborării documentului are la bază noțiunea logică că se pot obține reduceri semnificative ale costurilor de producție și a poluării mediului, dacă gestionăm rațional energia și dacă luăm măsuri adecvate și suportabile pentru a limita pierderile de energie, în toate sectoarele consumatoare de energie. Măsurile propuse nu se aplică doar pentru infrastructura energetică, cu alte cuvinte, producerea și transportul de energie, ci și pentru sectorul construcțiilor, al producției industriale și al transporturilor. Măsurile sunt descrise în general ca postulate fundamentale, fără a mai fi nevoie să descriem beneficiile așteptate. Fără îndoială, este un lucru bun că UE va avea un fel de listă scurtă a măsurilor care permit o creștere treptată a eficienței energetice. În ceea ce privește însă termenul limită stabilit pentru atingerea obiectivului asumat de UE, acela de a reduce volumul de gaze cu efect de seră emise în Europa cu 20 % până în 2020, poate ar fi bine să ne gândim și la măsurile, scopul, costurile și rezultatele finale pe care suntem dispuși să le punem în aplicare în următorii 10 ani, având în vedere actualele posibilități și prerogative.
Nu spun că ar trebui să renunțăm la a promova schimbări, sau la a crește eficiența producerii și transportului de energie, însă având în vedere costurile și timpul necesar planificării, proiectării și punerii în aplicare, nu cred că se vor schimba multe până în 2020 în acest sector, ca și în cazul altor măsuri propuse, de altfel. Prin urmare, cred cu tărie că ar fi bine dacă acum Comisia ar alege din documentul atotcuprinzător menționat anterior acele măsuri care sunt fezabile din punct de vedere financiar și al intervalului de timp, asupra cărora să ne putem concentra pentru a crea un impuls inițial puternic pentru adoptarea unei filozofii pentru gestionarea energiei, ca o componentă în gândirea comunității de specialiști, la început, și a publicului larg, ulterior. Pentru că până la urmă, dle comisar, oricum încercăm să venim cu un sprijin pentru încălzirea locuințelor și să îi încurajăm pe oamenii să își schimbe bunurile de larg consum și autoturismele cu unele mai performante și mai eficiente. Haideți să continuăm în aceeași direcție, într-un mod poate mai accentuat și mai sofisticat și haideți să acordăm un sprijin mai mare introducerii unor măsuri noi și delicate. În opinia mea, așa putem crește eficiența energetică.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, am o întrebare. Cine știe cât gaz și cât petrol importăm în Europa? Cine știe cât gaz și cât petrol extragem în Europa? Răspunsul ar fi că, deși extragem a anumită cantitate în Europa, față de cerințele noastre importăm masiv gaz și petrol din Orientul Mijlociu și Rusia. Această dependență de importuri, în continuă creștere, înseamnă și că pentru noi devine din ce în ce mai dificil să conturăm relații obiective cu aceste state terțe. Și totuși, doamnelor și domnilor, haideți să ne gândim puțin la ce este, de fapt, acest import de petrol și gaze. Ce înseamnă el pentru populația noastră? Este de fapt un export de bani europeni către aceste state terțe. Importând petrol și gaze, exportăm bani.
Ce știm despre viitor? Știm că pe viitor prețul pe care îl plătim pentru petrol și gaze nu poate decât să crească, deoarece aceste resurse devin din ce în ce mai puțin accesibile și mai scumpe de extras. Prin urmare, în viitor, dacă nu ne modificăm comportamentul, vom continua să exportăm sume tot mai mari din banii noștri, din Uniunea Europeană către state terțe.
Doamnelor și domnilor există un mod simplu de a opri acest export major de bani dinspre Uniunea Europeană, și este unul extrem de simplu: acesta este conservarea. Conservarea energiei. Conservând energie, de fapt câștigăm bani, pe care îi putem investi nu în state terțe, ci în propriile noastre economii. Prin urmare, fac un apel către toți colegii mei deputați să sprijine raportul dlui Bendtsen privind eficiența energetică, acesta fiind un mod în care ne putem ajuta propria economie. Vă mulțumesc pentru atenția acordată.
Marita Ulvskog
(SV) Dle președinte, și eu doresc să încep prin a-i mulțumi dlui Bendtsen. Concluzia raportului este foarte clară. Avem nevoie cât mai repede posibil de obiective obligatorii pentru eficiența energetică, iar acest lucru este important dintr-o varietate de motive: motive economice și motive legate de competiție, locuri de muncă, mediu și schimbările climatice.
Dl comisar Oettinger a menționat problema limbajului. Ne referim la economie de energie sau eficiență energetică, și întrebarea este: de fapt, despre ce vorbim? În țara mea se spune că a lăsa focul să urce pe horn este o dovadă de prostie. Cu alte cuvinte, nu trebuie să ne folosim resursele energetice într-un mod care să nu ne ofere suficiente beneficii de pe urma lor. Lucru evident, iar mulți dintre dumneavoastră s-au referit la producția de energie și costurile asociate acesteia, asumarea unor riscuri și consumul de energie. Trebuie, desigur, să fim cât mai inteligenți.
Cum ar trebui să măsurăm obiectivele pe care le-a menționat dl comisar? Ca în toate celelalte contexte unde avem ambiții comune la nivel european, trebuie și aici să ne decidem asupra unei metode de măsurare comune și apoi să stabilim obiectivele obligatorii. Acum asistăm la ineficiența metodei fără obiective obligatorii și, folosind metoda pas cu pas, amânăm luarea unei decizii. Cred că ar trebui să încetăm să mai face, acest lucru și să îl sprijinim pe dl Bendtsen.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Dle președinte, dle comisar, eficiența energetică a fost întotdeauna cea mai mare resursă care ne-a fost oferită. Este uriașul care doarme, cu un potențial enorm, deși ascuns, pentru economia energetică europeană. Toate aceste lucruri sunt adevărate și ce este mai frumos este că ea este lipsită de ideologie. Mai presus de toate, abordarea acestui subiect poate fi una neutră din punct de vedere tehnologic.
Tot ce ne interesează pe noi, reprezentând, în același timp, și un subiect de diviziune, este dacă sau nu obiectivele să fie obligatorii. Și trebuie să afirm, dle comisar, că în această privință agreez abordarea dumneavoastră în două etape, în care începeți prin a avea încredere în statele membre și prin crearea unor acorduri voluntare și ulterior, dacă se observă că nu avem cum să atingem obiectivele pentru 2020, vom scoate și menghina. Aceasta este abordarea cea mai corectă.
Acest raport, în mare, se îndreaptă în direcția corectă - nu prea avem ce critica. Cu toate acestea, aș dori să mă refer la o problemă, și anume la rolul fondurilor regionale. V-ați referit la acest aspect, dle comisar. Uniunea Europeană are la dispoziție un instrument uriaș, pe care însă nu îl folosește, reprezentat de fondurile regionale, împreună cu fondurile de coeziune. În domeniul eficienței energetice am putea, în sfârșit, să aducem un plus de valoare europeană, pe care să o folosim într-un mod inovativ pentru a aborda eficiența energetică într-un mod nemaiîntâlnit în trecut. În calitate de raportor pentru descărcarea de gestiune bugetară a Comisiei, observ cât de mulți bani s-au irosit în domeniul coeziunii. Haideți să încetăm cu această risipă! Sunt de acord cu atenția pe care o acordați acestui subiect, dle comisar Oettinger, și cu faptul că încercați să folosiți mai bine aceste fonduri, inclusiv pentru acest instrument de eficiență energetică. Doar așa ne putem asigura că într-adevăr există coeziune, cel puțin în sectorul energetic.
Consider că trebuie să vă avertizez în legătură cu campaniile de discreditare, după cum am văzut deja cu becurile și cu capetele de duș. Aceste campanii sunt acele lucruri care înstrăinează cetățenii. Prin urmare, trebuie să ne asigurăm că urmărim să obținem eficiență energetică în general și că avem mereu în minte acest obiectiv, fără a urmări campanii ideologice de discreditare care, în cele din urmă, vor face cetățenii să își piardă buna părerea pe care o au despre UE.
Bas Eickhout
(NL) În primul rând doresc să îi mulțumesc raportorului, dl Bendtsen, pentru raportul pregătit, care prezintă esența a ceea ce trebuie să facem.
Cu toate acestea, haideți să punem lucrurile în perspectivă. Toată lumea știe că până în 2050 Europa va trebui să reducă emisiile de gaze cu efect de seră fie cu 80 % sau, după cum susținem noi, cu 95 %. Aceasta este o provocare incredibilă. Unde se pot face cele mai mari economii? Cele mai mari economii se vor face dacă vom consuma și mai puțină energie. Atunci ar trebui să importăm mai puțină energie, să înlocuim mai puțină energie, adică să dezvoltăm mai puține surse de energie alternativă, iar acesta este, de fapt, cel mai ieftin mod de a avansa. Prin urmare, este absurd ca noi, și mai ales aceia dintre noi care fac parte din Comisie, continuă să se concentreze pe realizarea unei reduceri și pe stabilirea unor obiective pentru energia regenerabilă, din moment ce suntem deja conștienți de faptul că Europa este pe cale de a nu își atinge aceste obiective privind conservarea energiei. Adică, conservarea energiei, sau folosirea unei cantități mai mici de energie, este un obiectiv pe care nu îl vom atinge.
Și totuși, uitându-ne în jur putem economisii atâta energie. De exemplu, în sectorul locuințelor. Acesta ne consumă aproximativ 40 % din energie, pentru 99 % din aceasta fiind răspunzătoare clădiri deja existente. Acestea ar trebui reabilitate, pentru a deveni mai eficiente din punct de vedere energetic. În prezent, procentul de reabilitare în Europa este de 1,4 % pe an: altfel fiind spus, vom avea nevoie de peste 60 de ani pentru a schimba în totalitate mediul construcțiilor. Deci vom finaliza acest proces în 2070 însă, între timp, ne-am stabilit o serie de obiective pe care trebuie să le atingem până în 2050!
Și de fapt la acest aspect ar trebui să ne referim: trebuie să ne asigurăm că putem economisii energie în mediul construcțiilor, de exemplu, într-un interval de timp mai scurt, motiv pentru care am trimis un amendament pentru o Inițiativă europeană privind clădirile.. Toată lumea va economisii bani, este o opțiune mai ieftină, ne pregătim astfel pentru viitor și - cel mai important - cetățenii vor economisii bani. Nu vor mai trebui să cheltuiască la fel de mult pe energie. Și acum sincer, acesta este un argument pe care îl auzim rar. Însă, în cele din urmă, omul de rând va plăti mai puțin pentru energie. Acesta ar trebui să fie scopul principal!
Zbigniew Ziobro
(PL) Dle președinte, începând cu septembrie 2009, europenii au trecut de la becurile tradiționale, cu care se obișnuiseră, la unele produse cu tehnologii noi, care consumă mai puțin. Nevoia acestei schimbări a fost justificată prin slogane pentru economia de energie, iar schimbarea s-a produs în ciuda semnelor că aceste costuri care vor trebui suportate de cetățenii UE vor fi prea ridicate, mai ales într-un interval de timp atât de scurt. Nu mai este un secret că datele prezentate la vremea respectivă de Comisia Europeană, referitoare le efectele acestei schimbări, proveneau din materialele publicitare ale producătorilor acestor noi becuri, și există foarte multe dovezi care susțin acest lucru.
În mod similar, în raportul discutat se pot observa estimări extrem de optimiste. Nu se menționează suficient gradul diferit de dezvoltare al statelor membre UE și, prin urmare, costurile pe care vor trebui să le suporte dacă recomandările vor fi puse în aplicare. Dacă instalațiile industriale vor trebui să își îmbunătățească nivelul economiei de energie cu 2 % anual, după cum se menționează, și, în același timp, să reducă emisiile de gaze cu efect de seră, rezultatul va fi o creștere a costurilor de producție și transferul producției în afara Europei.
Jacky Hénin
(FR) Dle președinte, încercarea de a face economii este o adevărată provocare - o provocare care ne va permite să reducem dependența Europei, o provocare care ne va permite să economisim suficiente resurse financiare care pot fi investite în finanțarea cercetării de noi forme de producere a energiei și o provocare care ne va permite să ne revitalizăm regiunile.
Și în timp ce toată atenția noastră trebuie să meargă către eficiența energetică a clădirilor, este esențial ca obiectivele și acțiunile Uniunii, precum și ale statelor membre, să se concentreze pe locuințele sociale, pentru că cei mai săraci trebuie să beneficieze cel mai mult de pe urma eforturilor noastre pentru eficiență energetică. De fapt, trebuie să încetăm cu acest scandal care impune pentru cei mai săraci cele mai mari facturi la energie, în timp ce, în numele eficacității energetice, se creează nișe fiscale care le permit celor mai bogați să își reducă facturile, plătind, în același timp, și un impozit mai mic.
O adevărată politică privind eficacitatea energetică ar trebui să includă și posibilitatea de a vinde electricitate la prețul cel mai mic către companiile feroviare, către metrou și tramvai, așa cum se făcea în Franța, înainte ca directivele europene privind piața energetică unică să interzică această practică.
Prin urmare, una dintre primele măsuri ar fi aceea de a elimina piața unică de electricitate în Uniune, deoarece concurența pentru un produs așa cum este energia electrică, care nu poate fi depozitat și se transportă greu, este o aberație din perspectiva eficienței energetice.
În final, eficacitatea energetică nu va duce la crearea de noi locuri de muncă de calitate decât dacă ea se sprijină pe o adevărată inițiativă industrială strategică a Uniunii, depășind constrângerile impuse de piața liberă.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Dle președinte, sunt de acord cu raportorul că trebuie insistat mai mult pe inovațiile de sistem, cum ar fi rețele inteligente, sisteme de măsurat inteligente, o integrare mai ușoară a surselor de energie regenerabilă și pe dezvoltarea unei strategii cuprinzătoare pentru producătorii și distribuitorii de energie termică. Cu toate acestea, consider că putem avea cele mai mari economii și o eficiență crescută făcând apel la responsabilitatea personală pe care o are fiecare cetățean european. Așa cum am învățat să economisim apa, va trebui să învățăm să respectăm energia și să o folosim în mod eficient. Toate procedurile de eliberare a permiselor pentru noi infrastructuri ar trebui simplificate și accelerate, pentru a maximiza posibilele economii.
Eficiența energetică și securitatea energetică vor deveni prioritare pentru viitoare președinție ungară a Uniunii Europene. Polonia, care îi va urma Ungariei la președinție și care și-a inclus deja în agendă securitatea energetică, va intensifica și ea discuțiile pentru soluții moderne legislative și nelegislative, care vor permite sectorului energetic european să rămână unul competitiv, îmbunătățind, în același timp, eficiența energetică.
Și aici trebuie să menționez că un motiv de îngrijorare pentru mine este plauzibilitatea previziunilor și calitatea modelului PRIMES folosit de Uniunea Europeană, mai ales având în vedere eșecul de a obține un consens la Cancun. Acest subiect ar trebui dezbătut separat, însă vă rog acum să reflectați la o nouă abordare, post-criză, a consumului și cererii de energie în Uniunea Europeană. Transportul pare a fi cel mai potrivit mod de a pune în aplicare soluții moderne și eficiente din punct de vedere energetic. Eficiența energetică în Uniunea Europeană ar trebui să se adapteze după cerere, care este legată strâns de cheltuielile și schimbările survenite în modul de viață al cetățenilor. În opinia mea, schimbările vor apărea dacă există beneficii măsurabile pentru consumatori, stimulente corespunzătoare și forme de finanțare pe termen lung a producătorilor.
Francesco De Angelis
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, raportul dlui Bendtsen este unul pozitiv, din cel puțin patru motive:
Reafirmă faptul că eficiența energetică este modul cel mai rapid și mai eficient de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră și că un angajament ferm pentru a pune la dispoziție resurse și investiții pentru acest sector va duce la o creștere economică și la crearea de noi locuri de muncă pentru întreprinderile mici și mijlocii;-
Prezintă propuneri valide cu privire la instrumente financiare aplicabile și face apel la Comisie să se concentreze atent pe instruirea profesională, acces la informații pentru întreprinderile mici și mijlocii și pe reabilitarea clădirilor existente;
Stabilește obiective specifice și confirmă contractul de performanță energetică ca instrument de achiziționare a unor economii de energie garantate și ca platformă de lansare pentru crearea de noi locuri de muncă și pentru reducerea facturilor suportate de cetățenii europeni;
În final, raportul va fi și mai folositor dacă vor putea fi stabilite obiective obligatorii, fără nici un "dacă” sau "dar”.
Trebui să transformăm obiectivul de 20 % într-unul ce poate fi atins; nu putem rata această oportunitate care ar fi un semnal încurajator pentru Europa.
Vladko Todorov Panayotov
(BG) Dle președinte, obținerea unui nivel ridicat al eficienței energetice este obiectivul politic fundamental al Uniunii Europene, aceasta fiind una din componentele strategiei generale pentru crearea unei economii competitive, cu emisii scăzute de carbon, care va stimula activitatea comercială și va ameliora ocuparea forței de muncă, prin crearea unui număr suficient de locuri de muncă. Prin votul de mâine pentru planul privind eficiența energetică, Parlamentul European va trimite un semnal puternic Comisiei și Consiliului, cu privire la nevoia unor măsuri urgente și direcționate în acest sector.
În primul rând fac apel la Comisia Europeană să facă o analiză detaliată a eficacității legislației existente cu privire la reînnoirea stocului de locuințe actual și standarde energetice mai ridicate pentru noile clădiri. Crearea unei infrastructuri energetice eficiente și dezvoltarea unor noi tehnologii pentru autovehicule sunt alte priorități importante, care sper să se regăsească în noul plan privind eficiența energetică, propus de Comisie pentru 2011.
În concluzie aș afirma că eficiența energetică are potențialul, și chiar trebuie să devină o afacere profitabilă. Poate face acest lucru independent și să genereze o ridicată rentabilitate socială.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle președinte, realitatea ne-a demonstrat că nu este suficient să adoptăm un plan de acțiune privind eficiența energetică. Trebuie făcută o evaluare a rezultatelor planului din 2006 și trebuie puse în aplicare politici care să permită implementarea obiectivelor, diversificând metodele de creștere a eficienței energetice. Criza nu poate fi invocată ca scuză pentru neîndeplinirea obiectivului de 20 % până în 2020 și nici pentru respingerea soluțiilor care ar putea rezolva problema serioasă a sărăciei energetice.
Este important să menționăm experiențe pozitive din alte țări, fără a uita de China și de Statele Unite și să investim în finanțarea unor măsuri care sporesc eficiența energetică a clădirilor, a locuințelor sociale, a sectoarelor de transport și industrie. Resursele necesare ar trebui incluse în bugetul UE, pentru a sprijini statele membre și familiile aflate în dificultate. Eficiența energetică duce și la creșterea ocupării forței de muncă, reduce sărăcia și este un factor al progresului și al dezvoltării sociale. Trebuie să investim în ea.
Richard Seeber
(DE) Dle președinte, dle comisar, ați realizat un plan foarte solid, iar dl Bendtsen l-a îmbunătățit și mai mult. Trebuie să reușim să rezolvăm ecuația "creștere economică egal mai mult consum de energie”. Ceea ce reprezintă pentru noi, politicienii, o adevărată provocare pentru că avem un progres tehnologic normal caracterizat, desigur, prin faptul că există mai multe produse eficiente energetic și mai multe modele de operare economică. Și totuși, în ciuda unei puternice creșteri economice, trebuie să reușim să ne reducem factura energetică. Și pentru aceasta trebuie să venim cu soluții cu adevărat inovatoare și să oferim stimulentele corespunzătoare, prin intermediul politicilor. Istoria ne-a demonstrat că societățile care s-au bucurat de succes o perioadă lungă de timp sunt acelea care și-au făcut din eficiență - fie că vorbim de eficiență în utilizarea materiei prime sau a energiei - un moto după care s-au ghidat mereu. Și aceasta este o adevărată provocare pentru noi, europenii, cu standardele noastre de viață atât de ridicate.
Trebuie să mergem mai departe cu eficiența energetică dacă, într-adevăr, sperăm să ne atingem obiectivele privind schimbările climatice. Îmi iau libertatea de a vă reaminti că reducerea dependenței de importul de combustibili fosili este în continuare un obiectiv important al politicii. În plus, capitalul rezultat ca urmare a unor facturi mai mici la electricitate reprezintă un potențial major pentru consum care, la rândul său, contribuie la dezvoltarea noastră economică pe termen lung.
Acestea fiind spuse, consider că abordarea aleasă, aceea de a nu face din aceste obiective unele obligatorii, este cea corectă. Nu trebuie să permitem să ne pierdem în dezbateri asupra definițiilor și problemelor legate de măsurare. Important este să conturăm direcția spre viitor. Și din acest punct de vedere, Comisia și raportorul au ales abordarea corectă. Într-adevăr, obiectivul acesta trebuie să rămână unul neobligatoriu, ceea ce nu înseamnă, însă, că trebuie să avem ambiții mai mici. Din motivele deja menționate, aceste ambiții trebuie să fie în continuare cât mai ridicate, însă a alege varianta în care putem obține acest lucru doar printr-un obiectiv obligatoriu nu este cea mai fericită, așa că grupul nostru va respinge această abordare.
Hannes Swoboda
(DE) Dle președinte, doresc să încep prin a-l felicita pe dl Bendtsen pentru raportul său foarte bun. De fapt, am un singur comentariu, dle comisar, și anume că dumneavoastră aveți experiență în politica regională, într-un state mare din Germania, în timp ce eu am în politica locală. Nu ne vom atinge obiectivele - fie că sunt sau nu obligatorii - deși eu militez pentru obiective obligatorii - dacă nu ne adresăm direct statelor, regiunilor și comunităților, pentru a le spune ce se poate face. Mă gândesc la reabilitarea locuințelor, la politica privind transportul - pe care, slavă Domnului, ați menționat-o în mod repetat - și la combaterea sărăciei energetice, toate acestea sunt domenii care nu sunt reglementate la nivel național, ci la nivel local, regional sau municipal. Prin urmare, trebuie să fim activi și la aceste niveluri. Ar fi o șansă majoră dacă am câștiga orașele și comunitățile de partea marelui nostru proiect european privind eficiența energetică, economia de energie și, desigur, alte sfere ale politicii energetice.
Prin urmare, vă cer să acționați în consecință și poate să vă gândiți și la cum putem ajunge mai bine la cetățeni, mai ales prin intermediul orașelor, comunităților și regiunilor, pentru că această legătură este vitală dacă vrem ca aceste obiective să fie cu adevărat acceptate - fie că sunt sau nu obligatorii.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Dle președinte, dle comisar, eficiența energetică este vitală pentru o mai mare securitate a aprovizionării, îmbunătățirea calității aerului, reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră și creșterea competitivității societății noastre. Eficiență energetică înseamnă a face mai mult cu mai puține resurse. Acest raport vine cu o viziune ambițioasă a eficienței energetice, prin introducerea, de exemplu, a unor obiective individuale și a unor stimulente pozitive. Sunt introduse și elemente importante ce țin de modernizarea infrastructurii energetice, cum ar fi rețelele inteligente, eficiența energetică a clădirilor și a sectorului transporturilor, folosirea tehnologiei informației și comunicării și dezvoltarea cercetărilor științifice din sectorul energetic.
Raportul subliniază nevoia de a dubla finanțările alocate cercetărilor științifice pentru dezvoltare tehnologică și demonstrații în sectorul energetic. În ceea ce privește finanțarea, raportul încurajează folosirea fondurilor structurale pentru a sprijini eficiența energetică și face apel ca aceasta să devină o prioritate în bugetul UE pe 2013.
Având în vedere cele de mai sus, aș dori să felicit raportorul, pe dl Bendtsen, pentru munca sa excelentă și pentru echilibrul la care a ajuns, și vă invit pe toți să sprijiniți acest raport important.
Zigmantas Balčytis
(LT) Dle președinte, deși s-au introdus multe măsuri legislative în domeniul eficienței energetice și al economiei de energie, nu toate au adus rezultatele dorite. Conform ultimelor cercetări, la rata de progres pe care o avem în momentul de față, nu vom atinge nici măcar jumătate din obiectivul stabilit, acela de 20 %. Prin urmare, este necesar să luăm mai multe măsuri obligatorii și să controlăm mai bine statele membre. Cred că atunci când va revizui Planul de acțiune privind eficiența energetică, Comisia Europeană va trebui să ia serios în considerare faptul că statele membre nu exploatează suficient posibilitățile de a economisii energie, ceea ce pune bariere sporirii independenței energetice. De asemenea, este necesar ca fiecare stat membru să își stabilească obiective obligatorii privind eficiența energetică și să monitorizeze atingerea lor, pentru că altfel uriașul potențial al economiei de energie va rămâne neatins.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Dle președinte, dle comisar, mă bucur că pot face câteva comentarii cu privire la acest raport. Este unul excelent, pentru că ne va permite să realizăm mai multe lucruri, în același timp: nu doar obiectivele de mediu și de reducere a emisiilor de CO2, ci și o parte din obiectivele privind producția și altele menite să garanteze că vom continua să fim competitivi. Este unul atent atât la mediu, cât și la portofele.
Dle comisar, ne-ați vorbit și despre ambiția dumneavoastră de a veni cu un plan de acțiune în cel mai scurt timp. Permiteți-mi, totuși, să fac trei observații: prima se referă la planurile naționale de acțiune privind eficiența energetică. Potențialul de îmbunătățire al acestora este mult mai mare, și ele trebuie atent examinate de Comisia Europeană. Dle comisar, ați afirmat ă veți acționa în două etape. Prima implică consultare, cu un anumit grad de presiune, totuși, iar posibil ca cea de-a doua să implice și un grad de constrângere. În discuțiile mele anterioare cu dl comisar, precum și în amendamentele mele, am insistat pentru folosirea presiunii, și mă bucur să văd că această idee începe să fie vehiculată.
Am doar o întrebare pentru dl comisar: dispuneți de suficiente instrumente pentru a nu vă abate de la direcția urmărită, atunci când veți trece la faza de constrângere? Puteți să ne prezentați o analiză a acesteia acum, într-un viitor apropiat sau în planul dumneavoastră de acțiune?
Cea de-a doua observație se referă la politica regională. Dl Swoboda a vorbit și dânsul despre aceasta. Cu acele fonduri se pot realiza mult mai multe. În multe țări, fondurile disponibile nici măcar nu sunt folosite pentru a îmbunătății eficiența energetică. Prin urmare, am depus un amendament la articolul 81, pentru a-i clarifica formularea. Nu înseamnă întotdeauna a cheltui mai mult; ci se poate referi și la a cheltui resursele disponibile în mod înțelept.
Și, în final, ultima observație - și aici din nou sunt de acord cu dl Swoboda - trebuie să implicăm mai mult cetățenii, autoritățile locale și companiile în conservarea energiei, prin măsuri cum sunt mărcile de calitate, pacturile cu primarii și acordurile cu industriile. În țara mea, Olanda, doar acordul cu industria a dus la îmbunătățirea eficienței energetice cu 2 % anual. Iată un exemplu de ce se poate obține, în termeni concreți! Vă mulțumesc, vă urez mult succes și mulțumesc raportorului.
Silvia-Adriana Țicău
Între 50 și 125 de milioane de cetățeni europeni sunt afectați de sărăcia energetică. De aceea considerăm că politicile în materie de economisire a energiei și de eficiență energetică în acest domeniu, locuințele sociale, ar trebui să aibă prioritate.
Doar 1 % din clădirile ce vor exista în 2020 vor fi clădiri noi. De aceea, vorbind despre clădirile existente, nu putem vorbi de ținte obligatorii fără alocarea resurselor financiare adecvate. De aceea considerăm că sunt necesare scheme de finanțare inovante și facilități fiscale, care să facă atractive investițiile în eficiența energetică și un suport instituțional pe termen lung.
Domnule comisar, recent a avut loc în Parlament o reuniune a CONCERTO, după cinci ani de existență a acestui program. Din păcate, cei patru sute de reprezentanți ai autorităților locale și regionale au spus faptul că nu se cunoaște la nivel local și regional faptul că există posibilitatea ca toate statele membre să utilizeze 4 % din cota din Fondul European de Dezvoltare Regională alocat la nivel național pentru eficiența energetică a clădirilor.
De aceea închei, domnule comisar, solicitându-vă să utilizați evaluarea intermediară în vederea alocării unui număr mai mare de finanțări programelor privind eficiența energetică și, mai ales, să promovați posibilitățile de utilizare a până la 15 % din Fondul European de Dezvoltare Regională pentru eficiența energetică în viitoarea perspectivă financiară.
Antonio Cancian
(IT) Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, aș dori să îi mulțumesc raportorului, dl. Bendtsen, pentru raportul său exact.
În deschiderea acestei ședințe dl comisar a afirma - și sunt pe deplin de acord cu domnia sa - că astăzi, vorbind despre eficiență suntem oarecum retorici, că incertitudinea plutește în jurul obiectivului de 20 %, având în vedere că deja a fost înjumătățit, și că nu știm exact la ce ne referim. Aș mai adăuga că nu există o cultură a economiei de energie și a eficienței energetice.
Prin urmare, ne regăsim într-o situație și într-un moment în care singura soluție este schimbarea. Cum? În primul rând consider că ar trebui să ne îndreptăm către inovație și tehnologii noi în ambele sectoare - eficiența energetică a clădirilor și, mai presus de toate, eficiența energetică a transportului.
Aș dori să mă refer și la cât este de important să dispunem de resursele necesare atingerii acestor obiective. Eu cred că pentru a economisii, trebuie mai întâi să cheltuim. Astăzi, în Parlament, dl Barroso a afirmat că nu va folosi euro-obligațiunile și că are alte instrumente financiare puse de-o parte.
Dle comisar, de curând am adoptat un raport prin care se creează un fond pentru finanțarea eficienței energetice, folosind fondurile rămase din anterioarele noastre planuri de redresare. Chiar și cu un buget limitat, consider că acest fond este unul semnificativ, în măsura în care introduce principiul atragerii de capital privat în cadrul unui model de parteneriat public - privat (PPP), raționalizând fondurile pe care le avem deja la dispoziție - fondurile de coeziune și altele - și punându-i în ceva ce poate atrage bani și care, în loc să dea bani, îi împrumută pentru dezvoltarea unor proiecte majore; ar trebui să existe un fond de rulment care să dea un sens tuturor acestor aspecte. -
Consider că acesta este un sistem corect pentru a căuta resurse și a garanta că eficiența nu va mai fi un subiect tabu.
Mario Pirillo
(IT) Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, planul de acțiune privind eficiența energetică ar trebui revizuit conform unei abordări holistice, care combină numeroasele politici strategice din Europa.
Și deși eficiența energetică este esențială pentru că ne va permite să ne atingem obiectivele de reducere a emisiilor până în 2020, este important să subliniem și acele inițiative care ne vor permite să exploatăm mai intens potențialul UE de a economisii energie, care încă nu a fost exploatat.
Mă bucur să văd că s-a acordat o atenție sporită performanței energetice a clădirilor; și la nivel european trebuie luate astfel de inițiative. Iar sectoarele noastre de activitate ar trebui să reanalizeze situația și să vadă cum pot crește eficiența produselor și a proceselor de producție.
În final, stabilirea unor ținte de eficiență obligatorii este un lucru bun, pentru că fără acestea va fi dificil să asistăm la rezultate ambițioase în UE.
Anni Podimata
(EL) Dle președinte, dle comisar, aș dori să revin asupra unui aspect: importanța adoptării unui obiectiv obligatoriu privind eficiența energetică, pentru economia europeană. În contextul dificultăților economice cu care se confruntă câteva state membre, care au nevoie de stimulente puternice pentru dezvoltare și pentru protejarea și crearea de noi locuri de muncă, obiectivul obligatoriu va crea un mediu propice investițiilor, consolidând competitivitatea și potențialul de export al companiilor europene, mai ales al întreprinderilor mici și mijlocii care comercializează tehnologii și servicii eficiente din punct de vedere energetic.
Statele membre vor căpăta stimulentele necesare consolidării acelor piețe ale economiei care oferă cea mai mare valoare adăugată și creează cel mai mare număr de locuri de muncă. În același timp, gospodăriile, întreprinderile și sectorul public vor avea beneficii economice considerabile, deoarece facturile la energie vor fi mai mici. Prin urmare, doresc să felicit raportorul pentru acest raport și să fac apel la Comisia Europeană pentru a pune în aplicare propunerile din raportul Bendtsen, astfel ajutând și economiile să depășească criza.
Peter Jahr
(DE) Dle președinte, dle comisar, este clar că eficiența energetică este un subiect foarte important și că trebuie să folosim cumpătat combustibilii fosili. Este evident că cifrele cheie necesare trebuie să reprezinte o provocare, însă trebuie întotdeauna să păstreze și un oarecare simț al proporțiilor: trebuie să fie mereu realiste. Trebuie să fie eficiente pentru societate, dar și pentru individ, iar proprietarii trebuie să și le poată permite. Pentru cetățeni ele trebuie să fie inteligibile și explicabile, și, mai presus de toate, pentru ei trebuie să fie fezabile din punct de vedere economic. Și asta deoarece fără acceptul publicului nu vom avea nicio protecției a climei. Iar acest aspect, în special, mi se pare că lipsește din raport.
Kriton Arsenis
(EL) Dle președinte, dle comisar, negocierile de la Cancun au avut un oarecare succes. Negocierile privind schimbările climatice progresează. Anumite țări, cum ar fi China, au așteptat să vadă rezultatul obținut la Cancun. Au început să ia măsuri încă de la Copenhaga, care a fost un eșec. Dacă nu vom investi în sectoare precum performanța energetică și economia de energie, vom pierde de două ori. Pe de o parte gospodăriile noastre, întreprinderile și serviciile publice vor continua să plătească niște prețuri absurde și, de cealaltă parte, riscăm să pierdem poziția fruntașa în economia ecologică.
Tocmai de aceea trebuie să reflectăm intens pentru că, dacă deja ne este greu să concurăm cu țări precum China, cum vom putea concura în viitor cu o Chină ecologică? Tocmai de aceea este foarte important pentru noi să sprijinim un obiectiv obligatoriu pentru Uniunea Europeană, în vederea realizării unei economii de energie de 20 %.
Sonia Alfano
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, politicile privind eficiența energetică puse în aplicare până acum de diverse state membre pentru 2020 nu ne vor permite să obținem o reducere cu 20 % a consumului de energie; putem fi norocoși dacă vom obține 10 %, un rezultat dezamăgitor, fără îndoială.
Dacă consumul de energie continuă să crească, obiectivul de 20 % energie regenerabilă ar putea fi și el în pericol, pentru că acesta este calculat ca procent din consumul final de energie al UE. Sunt ferm în favoarea stabilirii unui obiectiv obligatoriu și pentru eficiența energetică, pentru a ne asigura că politicile europene în domeniul climei și energiei se sprijină reciproc.
Din păcate, realitatea ne arată că a ne baza pe bunăvoința statelor membre nu funcționează. Uniunea Europeană trebuie să indice calea, prin obiective și politici clare și eficiente. Haideți să nu mai investim în noi instalații de producere a energiei și să ne îndreptăm banii și eforturile către cea mai curată energie din lume, energia pe care putem evita să o folosim.
În final, fac un apel pentru adoptarea amendamentului 2, care îi solicită Comisiei să lanseze o inițiativă în 2011 privind performanța energetică a clădirilor existente.
Oreste Rossi
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, eficiența energetică este elementul cheie pentru viitorul economiei noastre, însă ea ar trebui promovată și nu impusă: statele membre trebuie să ni se alăture pentru a garanta că oricine decide să își transforme afacerea sau casa într-una mai eficientă din punct de vedere energetic va primi sprijin în acest sens.
Nu putem concepe să forțăm persoane private să facă investiții, fără a le convinge sau încuraja: îmbunătățirea eficienței energetice înseamnă a proteja mediul și a economisii resurse, însă într-un domeniu atât de delicat cum este acesta, este esențial să combinăm aceste alegeri cu politici europene orientate către o piață energetică europeană unică.
Obiectivele obligatorii înseamnă de multe ori cheltuieli care nu sunt necesare și care nici nu au efecte; este mai bine să convingem cetățenii, instituțiile și organismele că economiile din acest sector le influențează securitatea și calitatea vieții.
Csanád Szegedi
(HU) Dle președinte, doamnelor și somnilor, noi considerăm că la baza schimbărilor climatice a căror influență din ce în ce mai mare se resimte zilele acestea, nu se află doar poluarea mediului cauzată de oameni. Cu toate acestea, ne revine tuturor responsabilitatea de a opri distrugerea mediului înconjurător, atât la nivel local cât și global, și de a face toate eforturile de care suntem capabili pentru a-l readuce în starea sa originală și sănătoasă. Prin urmare, apelul la eficiență energetică este și el bine venit. Clădirile noastre sunt răspunzătoare pentru aproximativ 40 % din consumul mondial de energie și, prin urmare, rezolvarea problemei reprezentate de aceste clădiri are o importanță foarte mare. Trebuie să ne îndreptăm către locuințe noi, cu zero emisii de CO2 și de asemenea trebuie să găsim o soluție pentru a recondiționa clădirile deja existente în vederea asigurării eficienței energetice. În plus, trebuie să reducem continuu emisiile și emisiile de poluanți provenind de la autovehicule, îndemnând la introducerea unor tehnologii hibride sau integral electrice. Sunt convins că noi, în calitate de deputați în Parlament și politicieni, trebuie să conducem prin puterea exemplului atunci când vine vorba de eficiență energetică.
Elena Băsescu
Doresc să subliniez și eu importanța promovării eficienței energetice - aduce avantaje semnificative întregii economii. Trebuie menționate și beneficiile sociale, printre care se numără crearea de noi locuri de muncă până în 2020.
Consider că dezvoltarea și comercializarea noilor tehnologii energetice de vârf sunt indispensabile. Astfel, trebuie menținută competitivitatea întreprinderilor europene consumatoare de energie, în contextul concurenței globale. Susțin atingerea unui acord privind o metodologie comună de măsurare a obiectivelor naționale privind eficiența energetică, cât și o monitorizare a progreselor realizate în acest sens.
Totodată, salut lucrările Comisiei "towards a single Energy network”. Ea ar trebui să prezinte propuneri concrete pentru simplificarea și accelerarea procedurilor de autorizare a proiectelor de infrastructură.
Catherine Stihler
Dle președinte, îi mulțumesc dlui Bendtsen pentru că s-a referit la sectorul construcțiilor în discursul său de deschidere. Doresc doar să vă aduc la cunoștință că în ianuarie se va vota asupra raportului meu privind produsele de construcție și că și în acel raport am discutat despre eficiența energetică.
Și totuși, două observații scurte. Dl Swoboda a menționat importanța autorităților locale. Aș dori doar să aduc în atenția Parlamentului cât este de delicată în momentul de față, cu siguranță în Regatul Unit, problema reducerilor bugetare care afectează autoritățile locale. Cred că trebuie să ne referim și la acest lucru în cadrul dezbaterilor și al discuțiilor care vor avea loc.
De asemenea, aș dori să adresez o întrebare Comisiei. În raport se vorbește despre contoare inteligente și chiar se menționează o dată, sfârșitul lui 2011, pentru un minim de funcționalități comune. Vom putea respecta acest termen, dle comisar? Îmi pare rău că nu avem în această seara pe nimeni de la președinție, însă cred că acest lucru este important. De asemenea, mă alătur antevorbitorilor mei în a menționa problema sărăciei energetice pe care este extrem de important să o subliniem, și cred că toți cei din Parlament sunt de acord.
Günther Oettinger
Dle președinte, distinși deputați, aș dori să încep prin a aproba comentariul dlui Swoboda, care afirma că implementarea are loc pe teren - la nivel regional și local. De fapt, avem multe experiențe cu programele de reabilitare, majoritatea pozitive - și adesea fiecare euro din bani publici a atras alți șase sau șapte euro din investiții private. Va trebui să examinăm și să vedem dacă programele noastre regionale pot fi implicate aici. Îmi este greu să cred că o autoritate locală va aplica direct la Comisiei pentru finanțare, însă deschizând și mai mult programele regionale pentru o reabilitare masivă a stocului de locuințe consider că ar fi un pas foarte important, ce trebuie făcut cel mai târziu pentru următoarea perioadă de finanțare.
Mai există și problema reducerii ratei dobânzii la împrumuturi. Vrem să ne folosim de bănci publice pentru a reduce rata dobânzilor la împrumuturile acordate pentru reabilitarea locuințelor? Aș mai dori să fac o observație legată de stocul de locuințe. S-a spus de mai multe ori că dacă eficiența energetică crește, economisim bani. Ceea ce este adevărat, dar nu imediat. Dacă ne uităm la stocul de locuințe din Europa, vedem că, în medie, modernizările necesare pentru fiecare locuință - ferestre, izolare activă și pasivă, echipament electric corespunzător și modernizarea sistemelor de încălzire - variază între 30 000 și 60 000 EUR per locuință. Nu se economisesc bani în primul an. Prin urmare, va trebui să investim în următorii 10 ani pentru ca cheltuielile cu energia să fie mai mici și diferența reinvestită, pe următorii 40 de ani. De fapt, acesta este un contract inversat între generații. Până în prezent generația mea a acumulat datorii enorme, după cum denotă și problemele cu moneda pe care le-am avut. Acum, pentru prima dată, avem posibilitatea de a investi, prin eficiența energetică, astfel încât în următoarele decenii copiii noștri să culeagă roadele, reprezentate de facturi mai mici la energie. Putem face acest lucru? Suntem gata să îl facem? Mă bazez pe dumneavoastră. Trebuie să stabilim noi priorități privind aspectele bugetare. Oricine menționează modernizarea pentru eficiență energetică în cadrul bugetului european trebuie să se refere și la consecințe. Nu vom mai primi bani, deci unde ne putem reorganiza? Acesta va fi un aspect crucial și la nivelul bugetului european.
Mai am și o a doua observație. Doi deputați în Parlament, domnii Jadot și Eickhout, au afirmat că baza este clară. Și totuși, eu îi contrazic: baza nu este clară. Și fac această afirmație având deciziile Consiliului European în fața mea. Întâmplător, ultima decizie a Consiliului European, din martie anul acesta, care afirma - și citez - "și îndreptându-ne către o creștere de 20 % a eficienței energetice” este, în sine, o oarecare reducere a consecvenței. Asta deoarece "îndreptându-ne către 20 %” ar putea foarte bine să însemne că 18, 19 sau 17 % ar fi suficient. Eu rămân în continuare pentru 20 %, neschimbat, deși Consiliul European a bătut pentru prima dată în retragere de la acesta, anul trecut în martie. Decizia din 2007 se referă la previziuni privind consumul energetic în 2020, care trebuiau reduse cu 20 %.
Organismul care îi furnizează Europei studii în acest sens este PRIMES. Și o să vă citesc trei coloane de cifre, pentru a vedea problemele cu care ne confruntăm în această privință, care nu au fost încă menționate. Consumul energetic înregistrat de Italia în 2007 a fost de 173 milioane de tone. Previziunile pentru 2020 arătau o creștere până la 208 milioane de tone, din care trebuia apoi să se scadă 20 %. Astfel, Italia rămâne cam la același nivel ca înainte. Previziunile cresc și cei 20 % se scad.
Sau haide să luăm exemplul unei țări foarte mici - Luxemburgul. Consumul său de energie în 2007 a fost de 4,6 milioane de tone. Cererea previzionată ar crește până la 5,6 milioane, însă după reducere se ajunge din nou la 4,5 milioane. Sau haideți să luăm Portugalia ca exemplu. În anul de referință, consumul a fost de 23,8 milioane de tone, care urma să crească până la 30 de milioane înainte de a scădea iarăși la 24 de milioane. Trebuie să discutăm urgent aceste previziuni. Este un aspect crucial care a fost discutat prea puțin în dezbaterea generală, țară cu țară.
Mulți dintre dumneavoastră s-au arătat în favoarea obiectivelor obligatorii. Sunt o persoană optimistă și realistă. Dacă noi, cei din Comisie, am prezenta obiective obligatorii pentru fiecare stat membru, acestea ar fi astăzi respinse de statele membre, ale căror cetățeni suntem și noi. Prin urmare, nu are sens să facem acest lucru, pentru că nu am obține nimic. Poate că un plan în două etape, prin care atragem de partea noastră statele membre, ar fi mai realist și mai pertinent. Într-un astfel de plan le-aș recomanda statelor membre să își creeze acum planuri naționale privind eficiența, cu procente voluntare, însă cei 20 % se vor aplica peste tot. Dacă in doi ani vedem că nu s-au înregistrat suficiente progrese, vom stabili obiective obligatorii pe care statele membre posibil că nu le vor mai putea respinge. Vă cer tuturor să vedeți dacă nu cumva aceasta - inclusiv după cum vă cunoașteți guvernele - este cea mai bună cale europeană pentru obiectivele comune.
Fie că vor fi voluntare sau obligatorii, planurile naționale de acțiune sunt o cerință. Putem analiza conținutul, consecvența și impactul acestora, din punctul de vedere al politicii. Cu siguranță, nu vom lăsa neschimbat un plan al cărui conținut nu respectă specificațiile. Orice plan de genul acesta va fi trimis înapoi.
Vă mulțumesc tuturor pentru ziua de astăzi. Aș fi încântat să mă întorc în martie în Parlament a lansa dezbaterea, in mod oficial, cu o propunere. Acest raport reprezintă un excelent prim pas către aceasta.
Bendt Bendtsen
Dle președinte, dle comisar, doamnelor și domnilor, vă mulțumesc pentru această dezbatere constructivă. Dacă oamenii ar sta și ne-ar asculta ar avea impresia că există multe dezacorduri cu privire la eficiența energetică. Fie că vorbim de obiective obligatorii sau nu, în ceea ce privește eficiența energetică trebuie să adoptăm toți o poziție. Trebuie să facem ceva în această privință. Aș dori să subliniez faptul că deși am avut o dezbatere cuprinzătoare asupra acestui subiect - obiective obligatorii - raportorii au discutat și ei despre acesta, desigur, și au convenit că pentru noi este important și să asigurăm conformitatea cu legislația UE aplicabilă în acest domeniu. Am emis legislații în legătură cu multe aspecte. Este important ca această legislație să fie respectată și să fie pusă în aplicare. De asemenea, este important să luăm măsuri cu privire la dezvoltarea urbană, al clădiri, la folosirea noilor tehnologii și în vederea unei mai bune politici privind produsele. Și transportul este un alt domeniu asupra căruia trebuie să ne concentrăm și, în final dar nu în ultimul rând, este important ca multe din aceste inițiative energetice să fie finanțate pe viitor. După cum văd eu lucrurile, încă mai sunt multe fructe pe care le putem culege ușor - cu alte cuvinte, posibilități de a crește eficiența energetică în Europa.
De ce este atât de important acum? Nu voi mai repeta ce a spus deja distinsul deputat dl Karina, din Letonia, și anume că Europa plătește foarte mult către Orientul Mijlociu și Rusia. Oare nu am putea folosi acești bani în Europa, pentru un scop mai bun? Și asta nu este tot: nu există dubii că dacă Europa își dorește să conducă în acest sector, trebuie făcute investiții. Acestea vor aduce dividende, desigur, sub forma unei mai mari ocupări a forței de muncă, mai multe întreprinderi inovatoare și locuri de muncă - în special locuri de muncă pentru întreprinderile mici și mijlocii din Europa.
Acestea fiind spuse, țin să le mulțumesc tuturor celor implicați. Doresc să îi mulțumesc Comisiei și serviciilor relevante. Aș dori să menționez că ați fost cu toții dornici să cooperați și aș dori să îi mulțumesc grupului meu, care mi-a arătat multă încredere și m-a sprijinit pe perioada muncii la acest raport. De asemenea, doresc să le mulțumesc raportorilor alternativi pentru cooperarea lor foarte constructivă, prin care, însă, și-au manifestat și opoziția. Totuși, acum, când am ajuns atât de departe, este important ca Parlamentul să trimită un semnal clar către Comisie cu privire la direcția ce trebuie urmată pentru a asigura eficiența energetică pe viitor.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine (miercuri, 15 decembrie 2010).
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Cristian Silviu Bușoi
în scris. - Măsurile privind eficiența energetică sunt indispensabile pentru ca UE să-și poată atinge țintele pe care și le-a fixat pentru combaterea schimbărilor climatice. Avem o țintă de reducere a consumului de energie cu 20 %, însă în vreme ce pentru celelalte două obiective avem directive care stabilesc clar modul în care ținta va fi atinsă, pentru eficiența energetică nu există un astfel de instrument. De aceea insist asupra necesității unei directive referitoare la eficiența energetică.
De asemenea, pentru a avea rezultatele dorite, eficiența energetică trebuie promovată la toate nivelurile, în toate politicile naționale și europene. Inovația este una din cheile succesului în această perspectivă, de aceea consider că viitorul program-cadru pentru cercetare ar trebui să facă din eficiența energetică o prioritate.
Nu în ultimul rând, cred că autoritățile publice trebuie să dea un exemplu în această privință și să transforme clădirile pe care le posedă în clădiri eficiente din punct de vedere energetic.
Mai mult decât atât, statele membre pot promova eficiența energetică prin cerințele impuse în procedurile de achiziții publice. Astfel, o prioritate trebuie dată întreprinderilor care folosesc tehnologii mai puțin poluante.
În fine, statele membre pot stimula cererea de produse verzi prin măsuri fiscale sau subvenții compatibile cu piața internă.
Elisabetta Gardini
Planul de acțiune privind eficiența energetică nu este o competiție în care se ridică obstacole și garduri, ci reprezintă începutul unui proces cultural, un obiectiv-cheie al politicii europene, menit să influențeze comportamentul oamenilor și al firmelor. Este un proces care este facilitat nu prin constrângeri stricte, care generează costuri pe care cetățenii și firmele nu și le permit, ci prin stimulente concrete; un proces care se realizează prin intermediul infrastructurii energetice, prin modificarea dezvoltării urbane, a produselor, a tipurilor de ambalare și a sistemelor de transport. Doresc să subliniez faptul că eficiența energetică este considerată a fi cea mai rentabilă metodă de gestionare a emisiilor de gaze cu efect de seră și a altor emisii rezultate din producția de energie. Mai mult, potrivit unui studiu realizat de Confindustria, Confederația Generală a Industriei Italiene, doar în Italia eficiența energetică ar putea avea un impact socio-economic de aproximativ 238 de miliarde de euro asupra întregii economii naționale și ar putea crește valoarea producției totale, fiind asociată cu o creștere a ocupării forței de muncă de aproximativ 1,6 milioane de unități standard de lucru în perioada 2010-2020. Prin urmare, consider că este esențial nu doar să canalizăm investiții către acest sector, ci și să asigurăm punerea în aplicare în mod eficient și consolidarea instrumentelor europene disponibile.
Adam Gierek
Eficiența energetică, în cei mai generali termeni, reprezintă limitarea consumului individual prin raționalizarea utilizării aparaturii electrocasnice. Totuși, oportunități esențiale pentru creșterea eficienței energetice brute se găsesc în procesele industriale fizice și chimice care se bazează pe: 1) o mai bună utilizare a fluxurilor termice provenite de la combustibili fosili sau nucleari prin a) transferarea ciclului de conversie Carnot la o temperatură și presiune mai mare, b) aplicarea recuperării corespunzătoare a deșeurilor termice, de exemplu în procese de cogenerare; 2) reducerea rezistenței Ohm în timpul transmiterii de curent; 3) reducerea rezistenței termice în schimbătoarele de căldură; 4) creșterea rezistenței termice prin folosirea de materiale izolatoare în construcții; 5) reducerea rezistenței la frecare; 6) reducerea pierderilor din câmpul magnetic; 7) scurtarea lanțurilor de conversie a energiei care sunt excesiv de lungi.
Prin urmare, obiectivul politic al 3x20 până în 2020 nu se referă doar la limitarea cu un procent brut de 20 % a utilizării de energie, de exemplu, ca urmare a creșterii prețurilor, întrucât acest fapt nu ar face decât să genereze o scădere a standardelor de trai, ci mai degrabă la raționalizare, care ar permite obținerea unei puteri utile cu 20 % mai mare din aceeași cantitate de energie primară. Prin urmare, va fi nevoie de metode potrivite pentru ca statele membre să poată evalua punerea în aplicare a acestui obiectiv politic.
András Gyürk
Revizuirea planului de acțiune privind eficiența energetică din 2006 este o sarcină tot mai urgentă întrucât, în ceea ce privește obiectivele 20-20-20 ale Uniunii Europene, lipsa de progrese este din ce în ce mai evidentă în domeniul obiectivelor legate de eficiența energetică. Există deja multe inițiative care sunt îndreptate în direcția corectă, însă actualele realizări sunt încă puse în umbră de gama de posibilități neexploatate. Europa de-abia a început să recunoască faptul că nu a înregistrat progrese și și-a dat seama că nu își poate permite luxul de a nu lua în serios dezvoltarea eficienței energetice. Asemenea investiții pot reduce emisiile mai ușor decât orice alte soluții și pot revigora imediat economia. Un semn al unui moment decisiv pozitiv este faptul că, pe baza deciziei Parlamentului European, chiar și resursele care nu au fost utilizate până acum în cadrul programului de redresare economică pot fi folosite pentru dezvoltare în domeniul eficienței energetice și pentru investiții verzi.
Strategia Energie 2020 publicată de către Comisia Europeană în luna noiembrie pune și ea eficiența energetică pe primul loc pe lista de priorități. Acum, raportul Bendtsen formulează recomandări specifice privind felul în care am putea exploata mai eficient posibilitățile pe care le avem. Sunt mulțumit că soluții inovatoare precum rețelele inteligente și firmele de servicii energetice care pun în aplicare investiții ce generează profituri din eficiența energetică au fost și ele incluse în raport. Totuși, finanțarea încă rămâne cea mai importantă problemă. Ajutoarele pentru eficiența energetică trebuie incluse și ele în viitoarele bugete pe termen lung ale UE, având în vedere în special programele de reabilitare a clădirilor din fostele țări socialiste. Acesta este un domeniu în care se pot face economii impresionante cu investiții relativ mici.
Jiří Havel
Eficiența energetică reprezintă una dintre principalele priorități ale strategiei Europa 2020 și ale strategiei Energia pentru Europa pentru 2011-2020, lucru care face ca raportul prezentat să fie extrem de important și de actualitate, în contextul recentului summit de la Cancun. Raportul are la bază planul de acțiune privind eficiența energetică din 2006, solicită Comisiei să actualizeze acest plan, să revizuiască directiva privind serviciile energetice dar și să stabilească obiective obligatorii prin care să se obțină o îmbunătățire cu 20 % a eficienței energetice până în anul 2020. Raportul discută argumente aduse în favoarea avantajelor unei eficiențe energetice mai mari: din punct de vedere social (posibila creare a unui număr de 1 milion de locuri de muncă sau reducerea sărăciei energetice în UE), din punct de vedere economic (potențiale economii de energie de până la 100 de miliarde de euro), din punct de vedere strategic (menținerea competitivității companiilor europene prin economia de energie) și, în fine dar nu în cele din urmă, din punct de vedere al securității energetice (o mai mare autonomie energetică pentru UE). Raportul include recomandări în domeniul infrastructurii energetice, privind dezvoltarea orașelor și clădirilor, privind produse informatice și de comunicație, propuneri și finanțări. După părerea mea, rolul surselor de finanțare (fondurile structurale, instrumentul ELENA al Băncii Europene de Investiții, fonduri naționale pentru eficiența energetică, etc.) în finanțarea proiectelor privind eficiența energetică este extrem de important. În general, consider că raportul prezentat de dl Bendtsen conține o analiză corectă a acestei probleme, precum și recomandări relevante privind eficiența energetică, prin urmare recomand aprobarea documentului în forma propusă.
Edit Herczog
Este în interesul esențial al UE și al tuturor statelor sale membre să profite cât mai mult de cât mai puțină energie. Acționând în acest fel, se poate reduce dependența de energie externă, se poate spori securitatea energetică, la fel ca și competitivitatea Uniunii Europene. Prin urmare, eficiența energetică trebuie să aibă prioritate specială în punerea în aplicare a strategiei Europa 2020, iar atragerea de cât mai multe fonduri pentru energie trebuie să devină una dintre condițiile principiilor acesteia. În conformitate cu obiectivele asumate prin strategia Europa 2020 (începând cu 2005), planul național de acțiune al Ungariei are în vedere măsuri foarte importante atât în domeniul energiei produse din surse regenerabile, cât și în domeniul eficienței energetice. Fondul de creditare pentru eficiența energetică (EHA) funcționează din 1991 și de atunci acordă cetățenilor împrumuturi pentru investițiile în eficiența energetică.
Mai mult, guvernul maghiar are planul de a îmbunătăți cu 60 % eficiența energetică a celor mai mari consumatori din sectorul public prin reabilitarea instituțiilor publice (inclusiv prin instalarea de panouri solare și modernizarea sistemelor de izolare și încălzire) pe baza proiectului Programului complex pentru clădiri, energie și protecția mediului. Acestea sunt planuri mărețe, însă punerea lor în practică a fost grav afectată de criza economică și financiară ce continuă și în prezent. Prin urmare, trebuie să solicităm Comisiei să acorde atenție sporită planurilor naționale de acțiune și punerii în acestora în aplicare și să se asigure că directivele UE adoptate până în prezent sunt transpuse în legislația naționale, întrucât aplicarea strategiei energetice 2020 și realizarea obiectivelor privind reducerea emisiilor de CO2 pot depinde de acest lucru. În plus, progresele în acest domeniu pot apărea doar ca urmare a utilizării comune a instrumentelor financiare adecvate și ca urmare a creării unui cadru legislativ corespunzător.
Jarosław Kalinowski
Creșterea eficienței energetice contribuie în mod direct la o îmbunătățire a securității energetice pentru întreaga UE. Dacă modificările sunt introduse așa cum trebuie, ele vor avea drept rezultat emisii reduse de substanțe poluante. Aceasta este fără îndoială o direcție foarte bună de dezvoltare, care susține eforturile noastre de combatere a schimbărilor climatice. Utilizarea tehnologiilor actuale pentru modernizarea infrastructurii va asigura, de asemenea, economii financiare și, prin urmare, va genera creștere economică în statele membre ale UE. Grație acestui fapt, așa cum subliniază însuși raportorul, vor fi create noi locuri de muncă nu doar în zonele urbane, ci și pe piețele locale și în mediul rural. Fără îndoială, toate aceste obiective vor necesita inițial resurse și investiții adecvate. Totuși, cred că merită efortul de a ne asigura că Europa are o economie ecologică și eficientă, care înregistrează economii de energie.
Petru Constantin Luhan
în scris. - Uniunea Europeană trebuie să acționeze în vederea securizării viitorului energiei sale și a protejării intereselor sale esențiale pe plan energetic. Pentru aceasta, rolul măsurilor privind eficiența energetică este critic în garantarea realizării la cele mai mici costuri a obiectivelor stabilite privind clima și energia. Consider că este nevoie de lansarea unor consultări ample cu reprezentanții locali și regionali pentru trasarea unor direcții bine stabilite în domeniul eficienței energetice și trebuie să se ofere sprijin pentru elaborarea de proiecte și pentru accesarea celor 9 miliarde de euro puși la dispoziție de către Comisie prin intermediul politicii de coeziune. Utilizând inteligent aceste fonduri vom reuși să atingem ținta de 20 % referitoare la eficiența energetică, ce va contribui în mare măsură la obiectivele privind sustenabilitatea și competitivitatea în Uniunea Europeană. În plus, diminuarea consumului prin eficiența energetică este cel mai durabil mod de a reduce dependența de combustibilii fosili și va genera o reducere semnificativă a importurilor (aproximativ 25-26 %).
Alajos Mészáros
În ceea ce privește revizuirea planului de acțiune privind eficiența energetică, una dintre cele mai eficiente modalități de a reduce emisiile de CO2 și de alte gaze este reprezentată de eficiența energetică. Aceasta are, de asemenea, beneficii uriașe în domeniul creării de locuri de muncă și al creșterii economice. De la adoptarea planului de acțiune privind eficiența energetică din 2006, mediul economic a suferit schimbări semnificative. Prin urmare, consider că revizuirea politicii UE privind eficiența energetică și alinierea acesteia la prioritățile noastre actuale reprezintă un pas ce trebuie făcut. Sunt de părere că ar trebui să folosim documentul care evaluează rezultatele și lipsurile planului de acțiune din 2006 ca punct de plecare pentru această evaluare. Trebuie să facem totul pentru a putea îndeplini obiectivul de 20 % stabilit în strategia noastră Europa 2020.
În timp ce valorile care se referă la emisii și la sursele de energie regenerabilă pot fi măsurate ușor, datele privind eficiența energetică sunt mai greu de calculat. De aceea, avem nevoie de ajutorul Comisiei. Folosind datele statistice furnizate de Comisie vor reuși să reperăm modificările apărute în politica noastră energetică. Se știe deja că eficiența energetică a clădirilor implică oportunități însemnate. Prin urmare trebuie să recomandăm reabilitarea clădirilor existente, întrucât procentul de clădiri nou construite este în scădere. Există, în special în țările din Europa Centrală, multe clădiri care, după o renovare adecvată, ar putea avea un potențial semnificativ din punct de vedere al eficienței. În ceea ce privește măsurile legislative de susținere a soluțiilor pentru eficientizarea energetică, SUA și China se află cu mult înaintea noastră. Trebuie să facem totul pentru a reduce la minim dezavantajul nostru. Uniunea Europeană și statele membre trebuie să susțină măsurile și metodele de creștere a finanțării în acest domeniu.
Pavel Poc
Cu toate că Uniunea Europeană a stabilit obiective pentru reducerea consumului de energie cu 20 % până în 2020, ele nu sunt obligatorii, spre deosebire de obiectivele din domeniul reducerii emisiilor și al energiilor regenerabile. Prin urmare, statele membre nu sunt suficient de motivate pentru a obține cele mai bune rezultate în domeniul eficienței energetice. Tehnologia și procesele practice de îmbunătățire a eficienței energetice există deja, însă pentru că nu vor exista obiective obligatorii, aceste proiecte nu vor fi finanțate corespunzător și, prin urmare, nu vor fi puse în aplicare. Totuși, dacă UE și-ar atinge obiectivul până în anul 2020, acest fapt ar însemna obținerea unor economii financiare de până la 78 de miliarde de euro anual. În afară de reducerea dependenței de importurile de petrol și gaze naturale, prin urmare sporirea securității furnizării de energie, acest lucru ar presupune totodată și economii semnificative pentru consumatorii casnici. Cred că acest factor este extrem de important, pentru că numărul persoanelor care trăiesc într-o așa numită sărăcie energetică, situație în care cea mai mare parte a bugetului unei familii se duce pe facturile la electricitate și gaz, este în creștere în prezent. Totuși, dacă ar fi stabilite obiective obligatorii, consumatorii casnici ar economisi până la 1 000 EUR anual, potrivit cifrelor furnizate de Comisia Europeană. În afară de faptul că ar crea o competitivitate mai mare, o mai bună eficiență energetică ar contribui totodată la crearea de locuri de muncă permanente și ar genera o reducere cu 780 de milioane de tone a emisiilor de CO2, o reducere mai mare decât cea impusă prin protocolul de la Kyoto.
Daciana Octavia Sârbu
în scris. - Beneficiile reducerii consumului de energie și dependenței în Europa ar fi, în același timp, economice, ecologice și politice. Prin urmare, planul de acțiune privind eficiența energetică are implicații complexe. Am fost raportoare pentru aviz a Comisiei pentru mediu referitor la contribuția TIC la eficiența energetică și știu că una dintre cele mai importante sarcini în acest domeniu este facilitarea integrării surselor de energie regenerabilă în sistemul de alimentare cu energie. Rețelele inteligente ne pot ajuta să reușim în acest demers, în timp ce contoarele inteligente instalate la consumatorii casnici ne pot anunța când putem economisi energie, ajutându-ne astfel să reducem consumul. Comisia trebuie să se concentreze pe aceste două elemente în cadrul planului de acțiune, iar statele membre trebuie să susțină în totalitate instalarea infrastructurii necesare pentru realizarea planului, dacă este necesar chiar prin contracte de achiziție publică.
Vladimir Urutchev
în scris. - Eficiența energetică (EE) este cea mai rentabilă măsură pentru reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. Având un consum de energie mai scăzut, depindem mai puțin de importurile de petrol și gaze și de prețurile variabile ale acestora. Este extrem de important să ne concentrăm pe investiții în eficiența energetică și să limităm sumele de bani pe care le cheltuim pe importurile de petrol și gaze. Acești bani trebuie folosiți pentru a crea locuri de muncă în IMM-uri, în agricultură, în domeniul forestier și în industrie. Estimările Comisiei au arătat că o creștere cu 20 % a EE ar putea crea nu mai puțin de un milion de locuri noi de muncă în Europa, în timp ce un consumator casnic ar economisi în medie cel puțin 1 000 EUR anual. Foarte multe lucruri s-au realizat de la ultimul PAEE, însă nu există dovezi că obiectivul poate fi îndeplinit până în 2020. Ar trebui introduse instrumente noi de promovare a economiilor de energie atât la nivelul UE, cât și la nivel național, punându-se accentul pe două domenii principale: reabilitarea clădirilor existente și măsurile de sporire a finanțării. Clădirile vechi au cel mai mare potențial în ceea ce privește eficiența, dar lipsesc instrumentele financiare adecvate pentru a profita de acest potențial. Aceste două aspecte trebuie abordate corespunzător în revizuirea planului de acțiune privind eficiența energetică pentru ca lucrurile să se miște în direcția dorită.
