Rezultatele Conferinței privind schimbările climatice de la Cancun (dezbatere) 
Președintele
Următorul punct pe ordinea de zi este reprezentat de declarațiile Consiliului și Comisiei asupra rezultatului Conferinței privind schimbările climatice de la Cancun.
Joke Schauvliege
Dle președinte, stimați deputați ai Parlamentului European, sunt foarte încântată să fiu astăzi, din nou, aici în Parlamentul European, după dezbaterea pe care am avut-o înainte de Cancun, acum că această conferință asupra schimbărilor climatice a produs rezultate.
Sunt, de asemenea, încântată să văd din nou aici câteva fețe cunoscute ale unor persoane care au fost și ele prezente în delegația de la Cancun și cărora li s-a dat de către Parlamentul European mandatul să-și aducă o contribuție foarte utilă și activă la succesul conferinței. Cred că acest lucru trebuie în mod categoric evidențiat și subliniat.
În ultimă instanță, reuniunea la nivel înalt de la Cancun a fost un succes. Până în ultima zi, nu era sigur dacă vom ajunge la un rezultat, dar, în final, rezultatul a fost unul pozitiv. Acesta era necesar, atât pentru politica noastră privind clima, cât și pentru existența în continuare a procesului multilateral.
La conferința asupra schimbărilor climatice, am ajuns la o hotărâre care, de fapt, constă din două părți: prima parte ar putea fi considerată ca fiind compusă dintr-un număr de măsuri specifice care ar putea fi aplicate destul de rapid, iar cea de-a doua parte așează o serie de baze menite să faciliteze o abordare globală, pe termen lung, pentru perioada de după anul 2012. În mod evident, asupra ambelor elemente s-a convenit în cadrul țintei de 2°C, care a fost inclusă ca punct de plecare în rezultatul conferinței privitoare la schimbările climatice.
Când vorbesc despre implementarea imediată a unui număr de acțiuni care pot fi întreprinse imediat, vorbesc despre adaptare, tehnologie, combaterea despăduririi și finanțare. Aș putea oare evidenția pe scurt câteva lucruri?
În primul rând, adaptarea. Am adoptat un cadru și am constituit o comisie. În felul acesta, vom acorda sprijin celor mai vulnerabile zone.
În al doilea rând, tehnologia. Se va acorda sprijin atât în vederea atenuării efectelor, cât și în vederea adaptării. Au fost create două noi structuri: Comitetul executiv pentru tehnologie și Centrul și rețeaua pentru tehnologii climatice. Ideea este de a promova cunoașterea prin cercetare, diseminare și transfer de tehnologii.
În al treilea rând, combaterea despăduririi. Strategiile și planurile de acțiune naționale ale țărilor în curs de dezvoltare vor constitui baza acțiunilor de finanțare pentru combaterea despăduririlor.
În sfârșit, Fondul pentru o climă verde trebuie să asigure punerea la dispoziția țărilor în curs de dezvoltare a 100 de miliarde de dolari până în anul 2020.
Acestea sunt realizările specifice de la Cancun. Dacă privim acum la perspectiva pe termen lung și la bazele care au fost așezate, va trebui, desigur, să continuăm să lucrăm anul viitor pentru a realiza un acord internațional după 2012. Măsurile de atenuare a efectelor, atât pentru țările dezvoltate, cât și pentru cele în curs de dezvoltare au fost acum incluse și încorporate în text, ceea ce este foarte important, pentru că rezultatul de la Copenhaga a fost, de asemenea, inclus acum în mod oficial.
Pe lângă aceasta, s-au depus eforturi pentru a asigura o mai mare transparență. Forma juridică pe termen lung, în perioada de după 2012, nu va fi stabilită decât anul viitor. Aceasta va fi o dezbatere de sine stătătoare: ne îndreptăm spre o a doua perioadă de angajament în baza Protocolului de la Kyoto și ce vor face țările emergente și Statele Unite?
Acesta nu este finalul, ci doar începutul, un pas important în dezbaterile referitoare la climă. Cred că noi toți, Parlamentul European, Consiliul și Comisia, va trebui să continuăm să muncim din greu împreună pentru a ne asigura că anul viitor vom putea face un mare pas înainte și, să sperăm, că vom obține un acord internațional cu caracter juridic obligatoriu.
În orice caz, doresc să mulțumesc încă o dată Parlamentului pentru eforturile pe care le-a depus la Cancun.
Connie Hedegaard
membră a Comisiei. - Dle președinte, cred că se cuvine să spun că noi, cei din Uniunea Europeană, am mers la Cancun cu teama că riscăm să nu obținem nimic. Am mers desigur acolo cu dorința foarte puternică să ne asigurăm că nu se va întâmpla acest lucru și am obținut de fapt un pachet substanțial și echilibrat de rezultate. După cum știți cu toții, aceasta este ceea ce am obținut.
Acest lucru înseamnă că procesul multilateral este în viață. Mai mult decât atât, îi merge relativ bine, ceea ce în sine este important, deoarece putea fi mort până acum. Cred că toți cei care au fost acolo s-au simțit ușurați în momentul în care s-a încheiat ultima înțelegere. A fost ca și cum întreaga comunitate internațională a dorit pur și simplu să se întâmple acest lucru și a vrut să dovedească că avem desigur nevoie de multilateralism în momentul în care luptăm împotriva provocărilor globale.
Cred, de asemenea, că este important să spun că ceea ce am obținut la Cancun nu a fost doar salvarea procesului. A fost mai mult decât atât, ceea ce, desigur, reprezintă un lucru esențial. Am dorit să salvăm procesul. Am dorit să salvăm perspectiva de a avea o înțelegere globală și am dorit să ne asigurăm că am făcut ceva substanțial la Cancun. Am lucrat din greu, împreună cu președinția mexicană. Am conlucrat foarte strâns cu ei și, de la bun început, le-am acordat întregul nostru sprijin. Trebuie să spun că mexicanii au meritat pe deplin întregul credit care le-a fost acordat. Au făcut o muncă excelentă.
În urmă cu un an, am făcut la Copenhaga primii pași. Cred că dacă ne-am fi întâlnit la două sau trei zile după Copenhaga, doar foarte puțini dintre noi s-ar fi gândit că, după un an, toate elementele Acordului de la Copenhaga vor fi incluse într-un acord al Națiunilor Unite. Acesta este cu adevărat un lucru bun.
Dar la Cancun, am luat și alte măsuri. Am consolidat regimul internațional referitor la climă prin noi instituții și noi fonduri. Aș dori să subliniez trei lucruri care au avut o importanță specială pentru Uniunea Europeană în meciul final, care a fost preponderent vineri, după cum își amintesc unii dintre cei prezenți acolo.
Aveam trei priorități care doream să fie reflectate în rezultat. Am dorit recunoașterea decalajului dintre angajamentele de reducere a emisiilor din Acordul de la Copenhaga, acum ancorate în textul Națiunilor Unite, și a provocării de menținere a încălzirii globale sub 2°C. Este foarte important să declarăm ceea ce este evident, și anume că încă nu am ajuns acolo. Am dorit, de asemenea, foarte mult să avem o transparență crescută, prin monitorizare, raportare și verificare (MRV), precum și prin consultare și analize internaționale (CAI). În al treilea rând, am dorit să fie reflectată în text posibilitatea unui viitor cadru juridic pentru perioada de după anul 2012.
Am făcut progrese în legătură cu toate cele trei puncte. Obiectivul de 2°C este confirmat pentru prima dată într-un document al Națiunilor Unite, angajamentele sunt ancorate, iar ceea ce este evident a fost declarat, și anume că țările trebuie să facă mai mult pentru ca lumea să rămână sub creșterea de 2°C. Am început, de asemenea, un proces pentru consolidarea transparenței și, după cum am spus la Cancun, nu este suficient doar să spui că ești în favoarea unei transparențe crescute. Ce înseamnă acest lucru? Este foarte important faptul că acum textul conține câteva pagini care exprimă exact care ar fi orientarea politică pentru MRV și CAI.
Acest lucru este foarte important și aș dori să mai adaug un punct. Cred că nu prezintă doar interes pentru negocierile internaționale legate de climă faptul că, spre exemplu, o țară cum ar fi China a acceptat acum consultarea și analizele internaționale. Cred că acesta constituie, de asemenea, un semnal important care ajunge mult dincolo de negocierile legate de climă. Acesta a fost, de fapt, un foarte important și semnificativ pas înainte.
În sfârșit, am reușit să menținem deschisă discuția despre Protocolul de la Kyoto și rezultatul juridic viitor. Cred că dacă nu am fi avut perspectiva unei a doua perioade de angajare, foarte probabil că până acum procesul ar fi fost mort.
Fiind spuse aceste lucruri pozitive, aș dori să repet ceea ce tocmai a spus Joke Schauvliege, în sensul că aceasta nu înseamnă că vom avea în față un an foarte ușor pentru noi. Avem de parcurs un drum lung și plin de provocări. La Cancun am văzut cât de lent este acest proces. Când se fac pași împreună în contextul ONU, acest proces este încet prin definiție, astfel că nimeni nu ar trebui să creadă că drumul spre Africa de Sud va fi unul ușor. Anul aflat în fața noastră este unul cu multe provocări. Singurul lucru pe care l-aș spune în această etapă este că Europa va face tot ceea ce îi stă în putere pentru a juca acest rol foarte constructiv și pentru a încerca să construiască punți de legătură între puncte de vedere diferite, având fixate foarte bine în minte propriile noastre priorități.
Cred că este foarte important acum ca fiecare să se întoarcă acasă și să înceapă să facă ceva în propria sa țară, în propria sa regiune și în propria sa localitate. Toți trebuie să treacă acum la acțiune, cum facem și noi în Europa. Avem propria noastră țintă pentru 2020 și, de asemenea, am inițiat discuțiile despre cum ne-am putea spori ambițiile pe termen scurt. După cum știți, la primăvară, Comisia va prezenta o strategie pentru realizarea tranziției la economia cu emisii scăzute de carbon până în 2050. Această strategie va include, de asemenea, un obiectiv pentru anul 2030.
Dați-mi voie să termin spunând câteva cuvinte despre Uniunea Europeană la conferința referitoare la schimbările climatice. Aș dori să subliniez faptul că am reușit cu adevărat să vorbim într-un singur glas. Am discutat mai devreme în acest forum cât de important este acest lucru. Comisia, președinția și cele 27 state membre s-au asigurat că Uniunea Europeană își joacă rolul pe scena mondială. Sunt bucuroasă să spun că a existat o cooperare excelentă între ministrul Schauvliege și echipa ei și echipa mea din cadrul Comisiei. Aș dori să-i mulțumesc foarte mult doamnei Joke Schauvliege pentru contribuția ei la acest rezultat.
În cele din urmă, dar cu siguranță nu în ultimul rând, aș dori să mulțumesc delegației Parlamentului. Cred că aceasta a contribuit mult la transmiterea mesajului că Europa vorbește cu adevărat într-un singur glas. Aș dori să-i mulțumesc în mod special președintelui Comisiei pentru mediu, sănătate publică și siguranță alimentară, Jo Leinen. Cred că a fost un fapt de importanță crucială că atunci când membri delegației au fost abordați și întrebați despre poziția europeană, toți au încercat să arate numitorul comun. Cred că aceasta a contribuit la impresia generală că, de data aceasta, Europa a vorbit cu adevărat într-un singur glas. Vă mulțumesc foarte mult pentru acest lucru.
(Aplauze)
Richard Seeber
Domnule președinte, aș dori să întăresc felicitările adresate comisarului Hedegaard. Am învățat multe din evenimentele ultimului an, în special în ceea ce privește vorbitul într-un singur glas. Dacă comparăm situația de acum cu Copenhaga, putem spune că am mers la Copenhaga cu mari speranțe și am fost foarte dezamăgiți. Am mers la Cancun cu mai puține speranțe și, cu toate acestea, am reușit să realizăm ceva acolo. Sunt convins că anul viitor în Durban vom reuși de fapt să obținem rezultatul pe care-l sperăm.
Este important faptul că s-a demarat și este în desfășurare procesul ONU și că în Uniunea Europeană noi suntem conștienți că multe căi duc spre același obiectiv. Obiectivul nostru comun este limitarea încălzirii globale la celebra valoare de 2ºC. Am reușit acum pentru prima dată să consacrăm aceasta într-un document ONU. În orice caz, chiar în Europa, am reușit să înțelegem că faimosul acord juridic obligatoriu nu este suficient. Trebuie, de asemenea, să recunoaștem eforturile altor țări, și acesta include, în special, marii emitenți, cum ar fi Statele Unite ale Americii și China.
Din punct de vedere politic, pentru noi, este extrem de important că suntem uniți în eforturile noastre și la Cancun am reușit să demonstrăm aceasta. Totuși, este de asemenea important, în calitatea noastră de țări dezvoltate, nu doar să fim la înălțimea responsabilității noastre istorice, ci și ca să facem ceva și, înainte de toate, va trebui să găsim un cadru de reglementare care să succeadă Protocolului de la Kyoto. Este la fel de important ca țările în curs de dezvoltare să recunoască că și ele trebuie să depună eforturi. Consider că am reușit foarte bine să facem acest lucru și că suntem aici pe calea cea bună.
Detaliile au fost deja menționate. Ceea ce îmi pare deosebit de important este faptul că am realizat progrese clare, în special în combaterea despăduririi. Țărilor individuale li se solicită să elaboreze strategii naționale și vom vedea atunci ce au realizat. Această componentă este foarte importantă pentru noi, inclusiv din punct de vedere politic.
Suntem responsabili în ceea ce privește transferul tehnologic. Este necesar să ne asumăm un rol conducător mai mare în această privință, dar, per ansamblu, evaluarea mea este una pozitivă și aș dori, doamnă comisar, să vă mulțumesc încă o dată pentru eforturile dumneavoastră.
Jo Leinen
Dle președinte, dorim să mulțumim Comisiei și Consiliului, dnei Hedegaard și dnei Schauvliege, pentru ședințele informative zilnice ținute la Cancun pentru delegația Parlamentului European. Putem spune cu adevărat că, la Cancun, UE nu a fost parte a problemei, ci, în multe cazuri, a fost parte a soluției. Aceasta ar trebui să ne bucure pe noi toți. Starea pozitivă de spirit trebuie acum utilizată pentru a da un nou impuls politicii referitoare la climă în Europa și, de asemenea, Uniunii Europene. Aș dori să menționez doar trei puncte. Parlamentul a avut în mod evident dreptate, în rezoluția sa, să ne ceară să ne mărim ambițiile și să obținem o reducere a CO2 de 30 % până în 2020, și sper că în primăvară Comisia și Consiliul vor adopta decizii asupra acestui aspect.
În al doilea rând, avem Fondul pentru o climă verde. Am propus introducerea unei taxe pe tranzacțiile financiare pentru a-l finanța. Cei care au respins acesta vor trebui să vină acum cu alternative, nu mai putem bate câmpii.
În al treilea rând, trebuie să ne facem temele. Trebuie să scoatem aerul cald din amprenta de carbon a UE. Ultimul meu punct este acesta: Conferința referitoare la climă s-a încheiat. Trebuie să privim spre următoarea. Trebuie să ne intensificăm activitatea.
Chris Davies
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, nu mă interesează chiar deloc fotbalul, dar ocazional am văzut imagini dintr-un meci, și m-am uitat la manager și m-am gândit la comisar. Condusă cu doi la unu și, în pofida tuturor strădaniilor, echipa ei stă în fața retrogradării. Apoi se marchează un gol. Nu știu cine l-a marcat, poate că portarul echipei adverse a intrat în poartă ducând mingea în brațe, dar într-un fel sau altul este egalitate. S-a obținut un punct vital, iar retrogradarea a fost evitată. Nu este un triumf, dar nu este o înfrângere. Managerul rămâne pentru a mai lupta în altă zi.
Mi s-a spus că, la Cancun, asentimentul a crescut mult în momentul în care a existat o rezoluție asupra negocierilor. Pot înțelege ușurarea delegaților de acolo că nu este vorba de o înfrângere, dar a fost prea puțin un triumf. Unde este mențiunea de limitare a creșterii temperaturii până în 2015? Unde este ambiția de reducere a emisiilor de CO2 cu 50 % până în 2050? Unde sunt angajamentele post-Kyoto? Au fost eschivate și evitate și date la o parte în speranța că vor fi uitate. Dar este ușor să critici. Ceea ce s-a încercat nu s-a mai făcut niciodată până atunci. Aceasta cere ca guvernele lumii să se alăture toate într-o acțiune colectivă. Desigur că acesta este motivul pentru care critica din partea dreptei naționaliste este atât de intensă.
Orice guvern din lume acceptă știința și acceptă că nu facem suficient pentru a opri creșterea temperaturii globale cu două grade centigrade. De data aceasta, chiar și China a recunoscut că există limite ale suveranității naționale și că trebuie să existe verificări internaționale ale emisiilor ei fiindcă suntem împreună în această situație: o singură rasă, o singură specie pe o singură planetă.
Pe măsură ce mergem mai departe trebuie date răspunsuri unor întrebări foarte dificile. Cum vom ieși din această situație pentru a realiza un acord juridic obligatoriu post-Kyoto care să impună cerințe nu doar țărilor dezvoltate ci și celor în curs de dezvoltare? Cum vom asigura fondurile? În realitate, cum vom obține bani pe care i-am promis pentru adaptare și protecția pădurilor? Cum ne vom convinge propriile guverne să crească ambițiile noastre din 2020 de la o scădere de 20 % la 30 % a CO2? Dar poate că avem un răspuns la toate acestea. China fiind pe cale de a-și reduce intensitatea emisiilor de carbon cu 45 %, este în interesul nostru economic să ne asigurăm că luăm aceste măsuri, altfel vom rămâne în urmă din punct de vedere economic. Poate că acum, mulțumită faptului că nu am fost învinși la Cancun, avem impulsul, conștiința că avansăm din nou, să facem schimbările care sunt necesare.
Yannick Jadot
Dle președinte, la fel ca dl Leinen, doresc să subliniez activitatea remarcabilă a comisarului Hedegaard și a echipei ei de la Cancun.
Într-un fel, astăzi succesul de la Cancun înseamnă că va trebui să punem capăt strategiei de a spune că dacă ceilalți nu întreprind nicio acțiune, nici noi nu vom întreprinde nicio acțiune. Partea pozitivă de la Cancun este că acum fiecare trebuie să se angreneze la mașina negocierilor internaționale, în special, prin intensificarea obiectivelor lor naționale sau regionale. În ceea ce privește obiectivul reducerii emisiilor de gaze cu efect de seră, Europa va trebui să ajungă acum la 30 %. Ajungerea la 30 % este parte a obiectivului de realizare a economiei decarbonizate până în 2050. 20 % nu ne vor permite să facem această tranziție.
În sfârșit, pentru a atinge 30 %, vom fi în mod evident legați acum de economiile emergente: Brazilia, China și Africa de Sud. Știm că aceste țări au unele obiective care, până la un punct, sunt în prezent superioare celor ale Uniunii Europene. Va trebui, de aceea, să punem capăt inacțiunii și strategiei status quo-ului. Succesul de la Cancun înseamnă că trebuie să ne angajăm în procesul negocierilor internaționale într-o manieră mult mai constructivă.
Julie Girling
în numele Grupului ECR. - Dle președinte, nu am fost destul de norocoasă pentru a face parte din delegația Parlamentului la Cancun, dar aș dori să profit de ocazie pentru a-i felicita pe toți cei implicați. Am fost poate puțin cinică gândindu-mă la ce ar putea realiza aceste întâlniri, cu toate că au existat multe voci în presă care s-au plâns de lipsa detaliilor, în special, așa cum a sugerat Jo Leinen, de lipsa detaliilor în domeniul finanțării fondului verde și multe alte probleme care au rămas neprecizate în această etapă, eu abordez punctul de vedere optimist că această adunare nu a fost timpul și locul pentru abordarea până în cel mai mic detaliu, ci a fost timpul pentru elaborarea aspirațiilor globale și pentru a vorbi puțin despre strategie, și sunt de părere că acest lucru s-a realizat.
Noi, cei din grupul ECR, credem în guvernarea minimă. Suntem de părere că se obține mai mult prin încurajare, nu prin predici moralizatoare, și cred că aceasta este un pas mai aproape către acest concept. Nu pot decât să închei cu cuvintele primului ministru al țării mele, dl David Cameron, care a spus ieri "Acordul de la Cancun constituie un pas înainte, foarte semnificativ în reînnoirea hotărârii comunității internaționale să abordeze schimbările climatice prin acțiune multilaterală”. Îi felicit pe toți colegii mei de aici care au fost implicați în această realizare.
Bairbre de Brún
Principalul obiectiv care mai trebuie realizat este un acord global, legal și ambițios, care să țintească menținerea creșterii temperaturii sub 2°C, sau chiar 1,5 °C, peste nivelurile preindustriale.
Măsura acordului la care s-a ajuns la Cancun este un pas în această direcție. Sunt de acord cu cei care spun astăzi că mai avem încă multe de făcut. Guvernele trebuie acum să construiască pe această realizare. Golurile trebuie umplute. Trebuie abordate problemele dificile de pe ordinea de zi și trebuie stabilite ținte acum care sunt mult mai aspre, clare și angajante. Trebuie să se adere la termenele dintre momentul de față și cele ale COP 17 din Africa de Sud.
De aceea mulțumesc Consiliului și Comisiei pentru ceea ce au realizat, dar mai avem încă multe de făcut. În Europa, va trebui să cădem imediat de acord asupra unei reduceri cu cel puțin 30 % a emisiilor de CO2 în Europa, nu doar de dragul acordului internațional, ci pentru noi.
Anna Rosbach
în numele Grupului EFD.. - (DA) Dle președinte, aș dori să-i mulțumesc mult comisarului pentru extraordinara ei contribuție și excelentele ei informări făcute nouă tuturor la Cancun. În orice caz, întreaga conferință asupra schimbărilor climatice, s-a concentrat desigur pe abordarea aerului cald și constituirea unui fond pentru țările în curs de dezvoltare. Din punctul meu de vedere acesta este un lucru dificil, cine va verifica dacă banii sunt alocați corect și nu ajung în final în buzunarele personale ale dictatorilor? Mi-ar fi plăcut foarte mult să văd că în cadrul conferinței se discută, de asemenea, despre restricționarea utilizării resurselor de bază, necesitatea biodiversității pentru reglarea naturală a climei și creșterea populației, un subiect în fața căruia toți politicienii lumii își închid ochii, deoarece peste doar câțiva ani, planeta va trebui să hrănească aproape 10 miliarde de oameni. Cum se va obține hrană pentru această populație fără creșterea emisiilor noastre de CO2 și fără răsturnarea echilibrului natural și a climatului global?
Speranțele în legătură cu reuniunea de la Cancun au fost foarte reduse și de aceea a fost un succes. În orice caz, acum este deschisă ușa pentru cooperarea viitoare de dinainte de COP 17, și sunt încântată de aceasta.
Nick Griffin
Dle președinte, în timp ce escrocii carbonului și conspiratorii unui singur guvern mondial își sărbătoresc progresele de la Cancun, primul ministru al Regatului Unit, Dave Cameron, și-a declarat satisfacția față de rezultat.
La sfârșitul celei mai reci prime jumătăți a lui decembrie în partea centrală a Angliei, de la începutul înregistrărilor din 1772, Dave este mulțumit că Fondul pentru o climă verde va costa contribuabilii britanici 2,9 miliarde GBP peste cele 18,3 miliarde GBP pe an pe care Legea Schimbărilor Climatice le sifonează în complexul industrial ecologic pentru firmele șarlatane. Prin coincidență, 2,9 miliarde GBP este chiar suma pe care trezoreria o va economisi prin creșterea datoriilor studenților britanici, condamnându-i la sclavie pe viață pentru bănci.
Această excrocherie a determinat revolte studențești. Mai urmează încă revoltele contribuabililor pentru excrocherii mult mai mari, ajutoare financiare pentru băncile corupte și incompetente, sprijinirea monedei euro în stare de zombi și șarlatania încălzirii globale, dar să vină când vor, căci obiectivele lor vor merita tot ceea ce obțin, spre deosebire de prințul Charles și Camilla.
Pilar del Castillo Vera
(ES) Dle președinte, dnă Schauvliege, dnă comisar, doamnelor și domnilor, aș dori să încep prin a felicita Comisia și delegația parlamentară, condusă de către colegul nostru deputat dl Leinen, pentru munca făcută la Cancun, o reuniune la care din păcate, până la urmă, nu am putut participa.
Cred că reuniunea de la Cancun și rezultatele ei pot fi privite, în sensul celor spuse de către colegul meu, dl Seeber, din perspectiva reuniunii de la Copenhaga: conferința de la Cancun din perspectiva conferinței de la Copenhaga. Prima concluzie din această perspectivă este că a existat un factor fundamental de diferențiere. La Copenhaga speranțele au fost foarte mari, iar la Cancun speranțele au fost mult mai realiste, drept urmare aprecierea conferinței de la Copenhaga a fost negativă, în timp ce aprecierea reuniunii de la Cancun a fost una foarte pozitivă, atât din partea celor care au luat parte cât și la modul general, din partea mass-mediei. Conferința de la Cancun a tras învățăminte din conferința de la Copenhaga și cred că aceasta este prima concluzie foarte interesantă.
Sunt de părere că s-au luat măsuri și s-a ajuns la acorduri care nu sunt, desigur, novatoare dar care pot fi foarte interesante din punctul de vedere al eficienței. Printre altele, sunt de părere că înființarea unei comisii și a unei rețele tehnologice pentru promovarea cooperării tehnologice este extrem de importantă. În acest sens, în cursul reuniunii privind eficiența energetică va trebui să adoptăm un raport, care este una dintre cheile fundamentale pentru a combate în mod efectiv schimbările climatice. Sunt de părere, de asemenea, că aspecte cum ar fi implicarea mai mare a Băncii Mondiale sau recunoașterea oficială a acțiunilor țărilor pentru reducerea emisiilor, răspunzând procedurilor și cadrului ONU, sunt foarte valoroase.
În final, aș dori să spun că mai avem un an de parcurs până la reuniunea din Africa de Sud. Ar fi o idee foarte bună dacă, în același mod în care conferința de la Cancun a tras învățăminte din cea de la Copenhaga, noi am trage acum învățăminte din reuniunea de la Kyoto, și am realiza un cadru internațional de referință pentru un acord de combatere a schimbărilor climatice care este mai flexibil, mai transparent și mai integrator.
Linda McAvan
Dle președinte, nu sunt de părere că ar constitui o conspirație să spunem că suntem o singură lume care împarte aceeași planetă și cred că ceea ce am realizat la Cancun a fost realismul tuturor acelor oameni care au conlucrat. Unul dintre cele mai bune aspecte ale prezenței la Cancun a fost să stai în acele autobuze care se deplasau înspre și dinspre centrul de conferințe și să-i asculți pe delegați spunându-ți ceea ce fac: negociatorul zambian lucrând cu cel rus care lucrau cu cel japonez și cel chinez pentru a ajunge la un acord. Împărțim o singură planetă și nu avem niciun viitor dacă nu conlucrăm.
Doresc să mulțumesc Consiliului și Comisiei pentru munca depusă. Europa a vorbit într-un singur glas și, din întâlnirile noastre cu diverse delegații, a fost evident faptul că rolul de conducător al Europei era apreciat și că oamenii erau foarte conștienți că avem o țintă de 20 %, dar că ne gândeam s-o transformăm în 30 %. Mă întreb ce crede acum comisarul asupra perspectivelor de a fi mai ambițioși înainte de reuniunea de la Durban, deoarece, din cele auzite, sunt de părere că va conta ceea ce spune Europa la Durban.
Satu Hassi
(FI) Dle președinte, doamnelor și domnilor, sunt de acord cu colegii mei deputați că trebuie lăudată munca depusă de către doamna comisar Hedegaard la conferința privind schimbările climatice de la Cancun. Cancun a fost un pas înainte, deși, regretabil, un pas mult mai mic decât este necesar în realitate. În orice caz, reuniunea de la Cancun a afirmat în mod oficial angajamentele luate la Copenhaga referitoare la emisii. Totodată, a relevat faptul că acestea nu erau suficiente pentru a menține schimbările climatice sub două grade și a făcut apel la țările industrializate să înăsprească țintele lor de emisii.
Acum că poziția de lider a Uniunii Europene în legătură cu schimbările climatice a fost testată în practică: suntem pregătiți să înăsprim țintele noastre de emisii trecând de la o reducere de 20 % la una de 30 %?. Aceasta ar fi cea mai bună cale de promovare a ceea ce trebuie să realizăm anul viitor la Durban: un acord internațional cuprinzător asupra climei. După Cancun, nu mai este în mod evident relevantă aserțiunea conform căreia UE este într-un fel singură în legătură cu țintele ei climatice.
Marisa Matias
(PT) Dle președinte, și eu doresc să-mi exprim mulțumirile pentru munca depusă. Este desigur momentul bilanțului, dar cu toții știm că este, de asemenea, momentul de a ne lua angajamente, angajamente serioase: s-au spus aici multe lucruri importante, iar specificațiile proiectului care ne stau în față sunt foarte ample, extrem de ample. În urma conferinței de la Cancun au rezultat angajamente importante, dar adevărul este că niciunuia dintre ele nu i se va da forma corespunzătoare până la conferința de anul viitor din Africa de Sud. Avem în fața noastră un an și avem multe de făcut, după cum am menționat deja.
Aș dori să subliniez faptul că drepturile populației indigene și ale populațiilor celor mai afectate vor trebui să fie integrate, acesta fiind un angajament care trebuie să fie amplificat și să fie luat în serios. Nu va trebui să permitem ca cei săraci să fie întotdeauna cei care plătesc mai mult, deoarece criza mediului și a climei este o criză a supraviețuirii pentru noi toți și este o problemă care ne implică pe noi toți.
În legătură cu ambițiile, aș dori să repet ceea ce am spus deja înainte: trebuie să fim mai ambițioși decât am fost. În ceea ce privește reducerea emisiilor, va trebui din nou să realizăm 30 %, deoarece nu avem niciun motiv să nu îndeplinim acest angajament, și același lucru este valabil pentru temperatură și încălzirea globală. Putem fi mai ambițioși și trebuie să luăm măsuri pe termen mediu și lung. Pentru a face aceasta, nu este suficient doar să o spunem: trebuie să o demonstrăm, și acum este momentul deoarece, după părerea mea, pe această cale nu putem face pași mici.
Paul Nuttall
Dle președinte, sper că tuturor le-a plăcut la Cancun. Este un loc încântător, dar sunt puțin dezamăgit să văd că niciunul din cei prezenți acolo nu este bronzat.
Ei bine, presupun că aceasta se datorează cu adevărat faptului că în timp ce mulți dintre dumneavoastră ne țineați acolo prelegeri asupra modului în care trebuie să ne schimbăm stilul de viață pentru a combate încălzirea globală, a fost de fapt cea mai rece săptămână pe care orașul mexican a trăit-o în ultimii o sută de ani.
Revenind în Regatul Unit, am avut, de asemenea, spectacolul oamenilor de știință care încercau să sugereze că una din cele mai reci luni noiembrie pe care am văzut-o în ultimii o sută de ani a fost de fapt cauzată de încălzirea globală. Cred acești oameni că ne-am născut ieri? Aceasta explică de ce, din ce în ce mai mulți britanici cred că încălzirea globală este o înșelătorie și o cale de a crește taxele și de a exercita controlul. Dar ce ați realizat de fapt la Cancun în afară de transferul unei părți din banii contribuabililor în aspectul înșelător al Fondului pentru o climă verde, despre care sugerez ca va sfârși prin a fi pușculița miraculoasă a dictatorilor africani pentru a-și cumpăra mai multe autovehicule Mercedes Benz și avioane private?
Personal, sunt de părere că numele Fondului pentru o climă verde ar trebui schimbat, și cred că "Fondul pentru mașinațiuni politice de invidie” ar fi mai bine și ar fi mai aproape de adevăr.
[Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură]
Chris Davies
Toate guvernele lumii au acceptat la Cancun adevărul științific că activitățile antropice modifică clima. Toate guvernele lumii au convenit că, dacă nu întreprind nicio acțiune, mai multe acțiuni, nu vom fi în măsură să prevenim creșterea temperaturii globului cu mai mult de 2°C. Ce știe onoratul domn și nu știe restul lumii?
Paul Nuttall
Dumneavoastră trădați jocul, deoarece vorbiți despre guvernele lumii, despre politicieni. Vorbim aici despre oameni de știință. Știința este un proces lent, probele trebuie să fie studiate și descifrate, dar politica este un joc mai rapid, iar politica o ia în fața științei. În aceasta rezidă problema. Esența chestiunii stă în aceea că de fapt globul nu se încălzește. Nu s-a încălzit din 1998. Deci partida e pierdută, oamenii au aflat că aveți o problemă. Ceea ce faceți este să înșelați oamenii. Este o înșelătorie, iar oamenii vă vor descoperi.
Elisabetta Gardini
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, sunt întrucâtva îngrijorată de turnura luată de dezbatere în legătură cu acest punct, deoarece cred că unul dintre cele mai bune lucruri la Cancun a fost faptul că am fost în măsură să dezbatem și să judecăm fără a ne diviza în două tabere, catastrofiști și negaționiști, care probabil că a fost cel mai prost rezultat al reuniunii la nivel înalt de la Copenhaga.
La Copenhaga s-au reunit toți principalii jucători globali. Mii de organizații neguvernamentale au venit și au demonstrat, iar în frigul aspru de la Copenhaga am reușit să ne întoarcem acasă foarte emoționați și încălziți, cu sentimentul de dezamăgire al nereușitei.
La Cancun, sub președinția extrem de competentă a Mexicului, cred că fiecare dintre noi a putut remarca acest lucru și căreia îi mulțumesc pentru capacitatea de a conduce aceste negocieri dificile, care anterior au ajuns în impas, am putut vedea, că de fapt, procesul mai este încă în viață.
Cu toate acestea, nu cred că trebuie să pierdem noua ocazie creată la Cancun, de a dovedi simț practic și de a negocia. Nu trebuie să revenim la situația de dinainte, de suporteri la un meci de fotbal, deoarece aici vorbim de ceva serios: vorbim despre viitorul planetei noastre.
De aceea, pentru a-mi susține punctul de vedere, aș dori să citez cuvintele unui climatolog italian, care este, de asemenea, binecunoscut în străinătate. Acel climatolog este Franco Prodi, fratele fostului prim-ministru Romano Prodi, și el face apel la calm, bun simț și nedivizare, aducând un argument asupra căruia noi toți ar trebui să cădem de acord: el spune că ne va lua la fel de mulți ani să știm atât de mult despre schimbările climatice, cât știm astăzi despre meteorologie. Va trebui, de aceea, să ajutăm știința să-și accelereze munca și să fie în situația de a furniza, cât mai curând posibil, previziuni de încredere pentru elaborarea de politici.
Totodată, protecția mediului planetei trebuie să fie în centrul oricărei politici serioase de mediu. Cred, de aceea, că putem continua să muncim practic asupra acestor aspecte și mulțumesc tuturor pentru felul în care s-a desfășurat munca la Cancun.
Dan Jørgensen
(DA) Dle președinte, scriitorul american Mark Twain a spus odată "zvonurile despre moartea mea au fost mult exagerate”. La fel, am putea să spunem că, din fericire, zvonurile în legătură cu procesul ONU referitor la climă s-au dovedit a fi mult exagerate. Procesul referitor la climă este în viață și este bine. Conferința de la Cancun a arătat că ONU poate da cu adevărat rezultate. În orice caz, este de asemenea evident că bariera majoră, marea problemă cu cât să se reducă CO2 și când să se facă acest lucru pentru a putea menține creșterea de temperatură sub două grade, constituie o întrebare la care rămâne să se dea un răspuns.
În orice caz, există speranță, în special dacă există cineva care să preia statutul de conducător. Noi, cei din UE, trebui să dăm dovadă de acest statut de conducător. Am făcut acest lucru la Cancun, dar trebuie să facem, de asemenea, acest lucru în legătură cu țintele de reducere. Am promis acum o reducere de 20 % până în 2020. Aici în Parlament, am convenit, de asemenea, că suntem de părere că ar trebui să mergem până la 30 %. Când ne-am întâlnit la Cancun cu delegațiile din alte țări, cu ONG-urile și cu conducătorii instituțiilor ONU, am accentuat de foarte multe ori cât era de important pentru noi, aici în Parlament, să indicăm calea și cât de mult am sperat ca noi, ca și comunitate europeană, să hotărâm cât mai curând posibil să ne asumăm angajamentul pentru o reducere de 30 %.
Bas Eickhout
Dle președinte, mulțumesc doamnei comisar și președinției belgiene pentru succesul lor la Cancun, deoarece la Cancun, am putut să ne bucurăm că am scăpat de trauma de la Copenhaga. Mă bucur că am scăpat de această traumă pentru că acum putem, în sfârșit, să privim înainte. Putem din nou privi înainte și putem vedea ceea ce trebuie să realizăm la Durban.
Să fim cinstiți: problema cea mai sensibilă, cea de a doua perioadă de angajare, Kyoto, finanțarea, țintele de reducere, mai sunt încă în dezbatere. Avem în fața noastră un an crucial, înainte de reuniunea de la Durban. Să fim bine înțeleși. China și SUA sunt tot acolo și aceste două blocuri mari nu se vor deplasa înainte prea repede. De aceasta avem nevoie la Durban. Așa că am o întrebare simplă pentru doamna comisar. Ce va face concret UE pentru a se asigura că europenilor li se vor alătura și alți parteneri globali cum ar fi Brazilia sau India pentru a lupta pentru un acord ambițios la Durban? Este foarte bine că vorbim într-un singur glas, dar acum trebuie să punem în aplicare diplomația noastră proactivă.
Romana Jordan Cizelj
(SL) Dle președinte, m-am trezit sâmbătă dimineața cu un sentiment de ușurare după ce am aflat că ambele acorduri au fost adoptate, iar aceasta îmi dă, desigur, încredere că încălzirea globală mai poate fi încă ținută sub limita de 2°C.
În orice caz, aceasta a lăsat un gust amar, deoarece actualul proces de negocieri la nivelul comunității internaționale este mult prea lent și ar fi trebuit să adoptăm un astfel de acord cu cel puțin un an în urmă. Acum suntem supuși unei mari presiuni a timpului, în primul rând pentru că încă nu avem niciun fel de cifre și fiindcă nu avem idei specifice asupra modului în care țările industrializate își vor reduce emisiile de gaze cu efect de seră.
Un lucru pozitiv este totuși acela că documentul este cuprinzător și că el acoperă de fapt toate zonele de prioritate pe care le-a definit Uniunea Europeană chiar înainte ca negocierile să înceapă.
Aprecierea mea este că Uniunea Europeană a avut succes în negocieri și că a fost suficient de ambițioasă, deoarece a fost destul de ambițioasă pentru a-și păstra rolul conducător și a accelera negocierile. Dacă acum am fi prea ambițioși, am fi abandonați, după cum ni s-a întâmplat anul trecut. Cred, de asemenea, că am învățat multe din ceea ce s-a întâmplat anul trecut. Aș dori ca aceste învățăminte să ne însoțească în următoarea runda de negocieri de anul viitor și aș dori să evităm modificarea acelei strategi.
În acest an, suntem confruntați cu o sarcină foarte serioasă, în special în relațiile noastre cu terțe țări. Din această cauză, cred că Uniunea Europeană trebuie să exploateze orice posibilitate aflată la dispoziția ei pentru a ajuta SUA, astfel ca anul viitor, să putem obține un angajament mult mai ambițios din partea SUA, în comparație cu anul acesta.
În UE ne-am concentrat, în special, pe implementarea legislației care a fost adoptată în ultimii câțiva ani, deoarece există multe lucruri noi pe care va trebui să începem de fapt să le punem în practică. Uniunea Europeană rămâne singura regiune din lume care, prin lege, și-a limitat emisiile.
Edite Estrela
(PT) Dle președinte, am spus deja aici că, în timp ce așteptările pentru conferința de la Copenhaga au fost prea înalte pentru început, așteptările pentru conferința de la Cancun nu au fost foarte ambițioase. Drept care, reuniunea de la Copenhaga a fost considerată un eșec, iar reuniunea de la Cancun a fost privită ca și un progres. În orice caz, nu există nicio altă diferență în favoarea reuniunii de la Cancun, care a fost de asemenea rezultatul bunei activități a președinției mexicane, care a făcut tot ceea ce i-a stat în puteri pentru a face din conferință un succes.
Uniunea Europeană și-a făcut treaba în cadrul atribuțiilor ei și a contribuit la progresul înregistrat. Aceasta include confirmarea limitei de două grade centigrade și crearea Fondului pentru o climă verde pentru a sprijini adaptarea în țările în curs de dezvoltare și lupta împotriva despăduririlor. Aș dori să accentuez cu totul altceva la care am făcut deja referire aici, și anume restabilirea încrederii în multilateralism și în posibilitatea de a obține un acord internațional cu caracter juridic obligatoriu în legătură cu schimbările climatice, ceea ce va trebui să se petreacă anul viitor la Durban, și va trebui să facem un efort pentru ca aceasta să se înfăptuiască.
Mairead McGuinness
Dle președinte, ca și mulți alții, și noi suntem ușurați de veștile bune. Cu toate că mai degrabă se reduce decât se exagerează importanța, ați înregistrat un progres, într-un mod calm, deoarece am avut așteptări mai reduse.
Doresc să abordez o problemă specifică și aceasta este reducerea emisiilor în urma despăduririi și degradării pădurilor, așa-numitul program REDD, care este un aspect foarte important, dar sunt preocupată de lipsa de coerență politică în Comisie în legătură cu acest aspect. De exemplu, comisarul pentru comerț încearcă, în prezent,să încheie un acord cu țările Mercosur, ceea ce va avea drept urmare creșterea producției de carne de vită în aceste țări. Aceasta se poate realiza doar pe terenurile care vor fi despădurite, ceea ce va contribui la problema schimbărilor climatice.
Fac apel la comisar să transmită clar acest mesaj colegiului și să-l adreseze într-un mod care arată că acționăm într-un mod coerent, ca și Uniunea Europeană.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle președinte, dnă comisar, doamnelor și domnilor, deși conferința de la Cancun nu reprezintă, în sine, un punct de cotitură, fără ea nu am avea acea șansa, peste un an, la Durban, de a ajunge la un punct de cotitură. Îi felicit pe toți cei care au contribuit la această realizare. Am urmărit acest proces de la Bruxelles și Budapesta și constituie o realizare majoră faptul că peste un an, la Durban, există șansa de a ajunge la un acord internațional cuprinzător care, după o muncă asiduă, va stabili angajamente internaționale obligatorii. Faptul că economiile emergente cum ar fi China, Brazilia și Africa de Sud se angajează, pentru prima dată față de ținta de 2°C, constituie un pas important în direcția corectă. În sfârșit, consider foarte important faptul că Uniunea Europeană nu doar că a vorbit într-un singur glas, dar și-a schimbat atitudinea pe care a arătat-o la Copenhaga și a tratat celelalte țări ca și parteneri și cu empatie și acest lucru și-a adus o considerabilă contribuție la succesul conferinței de la Cancun.
Oreste Rossi
(IT) Dle președinte, doamnelor și domnilor, cea de-a șaisprezecea conferință privind schimbările climatice de la Cancun s-a încheiat, și de data aceasta, printr-un compromis fără caracter juridic obligatoriu numit "pachet echilibrat”.
S-a născut Fondul pentru o climă verde, care va costa țările cele mai dezvoltate 100 de miliarde de dolari pe an, cu începere din anul 2020, în timp ce 30 de miliarde de dolari urmează a fi alocați imediat pentru finanțarea inițială rapidă, Italia va trebui să găsească cele 410 milioane de dolari care cad în sarcina ei.
Până una-alta, nu s-au impus cerințe țărilor care înregistrează cel mai mare grad de poluare. Dimpotrivă, China singură a anunțat că intenționează să-și dubleze producția de energie până în anul 2020 și, de aceea, deoarece a hotărât să păstreze nemodificat raportul de 80/20 între carbon și alte surse de energie, ea își va dubla propriile emisii.
Sunt de părere că este inacceptabil să cerem companiilor noastre să facă sacrificii pentru companiile din lumea a treia. Este de importanță vitală pentru COP 17, de anul viitor, să ajungă la un acord general cu caracter juridic obligatoriu pentru combaterea schimbărilor climatice care include sancțiuni pentru acele țări care încă refuză să coopereze.
João Ferreira
(PT) Dle președinte, speranțele considerabil reduse pe care le-am avut înainte de conferința de la Cancun nu trebuie să justifice discuțiile excesiv de optimiste în legătură cu rezultatele acesteia, și cu atât mai puțin să fie considerată un succes. Dacă ar exista criterii de coerență a analizei, ar trebui să recunoaștem că rezultatele au fost sporadice, după cum s-a așteptat.
Unde este înlocuirea Protocolului de la Kyoto care era absolut necesară în urmă cu un an? Unde sunt țintele de reducere în conformitate cu intervalele de timp propuse de către Grupul Interguvernamental privind Schimbările Climatice? Uniunea Europeană însăși nu se încadrează în aceste intervale de timp, ținta SUA este o reducere de 3-4 % în comparație cu nivelurile din 1990, ceea ce reprezintă o deviere de la prevederile de la Copenhaga. Unde este discuția serioasă asupra ineficienței și perversității instrumentelor de piață, cum ar fi piața carbonului, a mecanismelor de flexibilitate cum ar fi mecanismul de dezvoltare curată, a aerului cald și a altor jonglerii înșelătoare care au servit mai mult la a deschide perspective de afaceri bune pentru câțiva oameni decât pentru atingerea țintelor de reducere?
Acestea sunt întrebări cărora nu le-am răspuns astăzi, în momentul în care s-a scurs deja o treime din perioada de timp definită ca fiind de demarare rapidă.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Dle președinte, aș dori să felicit delegația Parlamentului European, membrii comisiei și întreaga Uniune Europeană pentru că au vorbit într-un singur glas la Cancun. Anul trecut, am deplâns rezultatele de la Copenhaga, sau, pentru a fi mai precisă, lipsa rezultatelor. Astăzi, suntem mulțumiți de rezultatele de la Cancun, dar bucuria mea este încă rezervată, pur și simplu fiindcă aș fi dorit mai mult. Este evident faptul că negocierea constituie o sarcină uriașă și complexă. Ea constituie o adevărată provocare atunci când există așa multe poziții diferite. În orice caz, ceea ce mă îngrijorează cel mai mult este imaginea în societate a acestei probleme. În realitate, societatea nu a fost convinsă. Dificultățile întâmpinate în ajungerea la un acord, prin care vreau să spun realizarea de măsuri valabile din punct de vedere juridic, este ceva important pentru noi toți, dar devine o problemă obositoare. Sunt de acord cu membra Comisiei că trebuie să ne facem temele, noi înșine trebuie să atingem ținta de 20 % prin diverse mijloace. Desigur, întotdeauna este mai ușor să arăți cu degetul către cei care probabil nu fac ceva și să spui că poate nici noi nu trebuie să facem ceva. În pofida celor spuse de către dumneavoastră, că am reușit să realizăm ceva, tot aș mai dori să vă întreb dacă, cu adevărat, nu ați așteptat un rezultat mai bun la Cancun?
Vittorio Prodi
(IT) Domnule președinte, doamnelor și domnilor, îi sunt recunoscător doamnei comisar și întregii delegații UE, care au contribuit la menținerea în viață a procesului. În orice caz, nu am soluționat problemele reale: în primul rând, trebuie să dăm expresie politică Declarației de la Bali, în special, în ceea ce privește ceea ce noi în Parlament am numit deja justiție climatică, și trebuie să generalizăm și să simplificăm sistemul de comercializare a cotelor emisii, deoarece nu este convenabil să existe un mecanism de piață în care jumătate din cota de emisii este dată gratuit.
În al doilea rând, aș dori să accentuez necesitatea de promovare a instrumentelor de monitorizare, raportare și verificare, în special cele ale gamei de servicii ale Monitorizării Globale pentru Mediu și Securitate (GMES), ale sateliților care vor furniza date absolut vitale în acest domeniu.
Connie Hedegaard
membră a Comisiei. - Dle președinte, aș dori în primul rând să mulțumesc mult pentru multele comentarii amabile, incluzând pe cele ale lui Chris Davies, deși având și mai puține cunoștințe despre fotbal decât el nu am putut urmări tabloul redat, dar cred că a fost unul pozitiv!
Unii s-au referit la 30 %. Cum vom progresa acum, în ce stadiu se află procesul și, Linda McAvan a spus-o, care sunt perspectivele? Cred că toți dintre dumneavoastră, cei de aici, știți care este starea actuală a procesului. Facem acum o analiză a statelor membre individuale: care sunt problemele, care sunt provocările, care sunt avantajele conexe, ce putem face? După aceasta vom avea de asemenea o discuție în legătură cu strategia 2050 de emisii reduse de carbon, care va apărea până în luna martie, după cum am spus, ținta pentru anul 2030, dacă știm încotro ne îndreptăm până în 2050, fiind foarte clar că acesta va implica câteva soluții de compromis. Cu cât mai puțin am făcut până în 2020, cu atât mai mult avem de făcut după aceea, și cu atât este mai probabil ca acest lucru să fie mai costisitor.
Acesta este tipul de discuții pe care încercăm să le avem în primăvară și sunt încântată să văd că din ce în ce mai multe state membre au început să aibă aceste discuții între ele și, de asemenea, au prezentat diferite semnale asupra modului în care ele văd aceste lucruri.
Chris Davies a întrebat despre anul 2050 și despre cele 50 % și câteva alte lucruri care nu au existat. Aceasta a fost o problemă mult abordată în cadrul unui grup special cu unii miniștri care au discutat viziunea comună. Ministrul suedez a fost unul dintre cei doi miniștri care a condus acel grup și pot să spun în mod sigur că Europa s-a străduit din greu să se facă progrese. Cu toții știți de ce este dificil de realizat acest lucru, dar aceasta este una dintre temele pe care va trebui să o mai discutăm încă în drumul nostru spre conferința din Africa de Sud. Va trebui să fie pe agendă.
Doamna del Castillo a menționat faptul că la Cancun s-au tras învățămintele de la Copenhaga. Aș spune că da, dar cel mai probabil în sensul că oamenii au înțeles în ultimele 24 de ore că dacă nu-și demonstrează dorința de compromis, există riscul de a nu se face nimic, și întregul proces riscă să moară. Argumentul nu a fost doar o tactică, ci a fost un lucru real în încăperea în care oamenii știau că aceasta ar fi probabil ultima șansă pentru mulți dintre ei de a salva singurul proces la care erau cu toții așezați la masa de discuții. Din cauza experienței de la Copenhaga a existat multă presiune pentru a arăta în Mexic voința politică necesară.
S-ar putea întreba ce va face exact UE pentru a căuta să se ajungă la un acord la Durban. Aș spune că vom face același lucru ca și în acest an, în care am avut multe relații, o gândire proactivă și de asemenea multe opinii asupra punctelor asupra cărora se poate încheia un acord. Cei dintre dumneavoastră care au fost acolo știu de asemenea că multe dintre texte și multe intervenții s-au datorat de asemenea multor experți europeni și unei ample contribuții europene, și va trebui să facem exact același lucru în anul care vine. Va trebui, de asemenea, să construim pe ceea ce s-a realizat în cadrul procesului Cartagena prin care 25 de țări, în curs de dezvoltare și dezvoltate, doresc cu adevărat să progreseze. Vom continua aceea muncă. Am beneficiat mult în urma acestui proces de la Cancun, deoarece am pus multe de acord între diferitele grupuri regionale. Acesta va fi unul dintre primele lucruri: vom încerca să strângem oamenii din grupul Cartagena și să lucrăm împreună cu ei, precum și să lucrăm cu mulți alții.
Apoi a fost întrebarea despre tratatul care ar trebui să înlocuiască Protocolul de la Kyoto. Lipsește pentru că lumea nu este de acord cu el, dar în mod sigur aceasta nu este din cauza Uniunii Europene. Aș reafirma că, dacă el nu ar fi fost pentru Uniunea Europeană un semnal asupra voinței ei de a-și asuma o a doua perioadă de angajament, am fi spus la Cancun același lucru ca și celelalte părți ale conferinței de la Kyoto, și într-o astfel de situație orice perspectivă de ajunge la un acord juridic obligatoriu ar fi fost moartă.
În sfârșit, dna Morkūnaita întrebat dacă nu am sperat mai mult de la conferința de la Cancun, și aș răspunde că nu, cu adevărat nu. În ultimele ore petrecute acolo am avut o listă de control. Uneori ar trebui să ai grijă să nu te depărtezi în momentul în care iei parte la ceva. Crezi că atunci când poți să faci unele lucruri, poate ai putea face alte lucruri despre care știai înainte de a pleca de acasă că nu le vei realiza niciodată. Când aveam aceea listă de control, trebuie să spun că lista elementelor pe care le-am dorit să le vedem acolo era acolo. Desigur că există întotdeauna lucruri pe care nu le obții, dar în realitate știam, de exemplu, că cea de-a doua perioadă de angajament nu poate fi pentru conferința de la Cancun, așa că am vrut doar să salvăm perspectivele de a o realiza și să continuăm să construim pe baza a ceea ce avem.
Un cadru de adaptare, un cadru tehnologic, un cadru forestier, toate elementele din Acordul de la Copenhaga, perspectiva de a mai avea un acord angajant legal și un progres considerabil în domeniul MRV/CAI și o serie întreagă de alte aspecte, plus faptul că acum toate părțile au subscris la opinia că nu am făcut destul împreună, sunt de părere că dacă am fi discutat acel rezultat cum am făcut înainte de plecarea la Cancun, cei mai mulți dintre dumneavoastră ar fi fost de acord că ar fi un rezultat bun.
Un ultim cuvânt. Acum va trebui să ne gândim cu mare atenție la strategia pentru drumul aflat în fața noastră. Mulți dintre noi vor avea nevoie de o vacanță de Crăciun și de Anul nou, dar la începutul anului viitor va trebui să continuăm dialogul puternic dintre Consiliu, Comisie și Parlamentul European și să revenim unii la alții după ce am reflectat și digerat rezultatul de la Cancun. După cum am spus la început, va fi un an foarte dificil, dar va trebui să construim pe experiența pe care am acumulat-o aici. Dacă Europa stabilește o strategie clară, atunci putem cu adevărat să mișcăm lucrurile în direcția corectă, și chiar dacă aceasta nu va fi mai puțin provocatoare decât pentru Durban, sunt sigură că putem face aceasta. Poate că prima dată avem nevoie de odihnă și după care să ne reîntoarcem la dialog, la începutul anului 2011.
Joke Schauvliege
Dle președinte, doamnă comisar, doamnelor și domnilor, vă mulțumesc pentru faptul că ați făcut multe comentarii pozitive în legătură cu acordul la care s-a ajuns la Cancun.
Știm cu toții că, conferința de la Cancun constituie un pas pragmatic, dar unul foarte important în politica și dezbaterea referitoare la climă. Știm că principiul la care trebuie să ajungem, eventual, la încheierea unui acord global, obligatoriu din punct de vedere juridic, a fost păstrat în concluziile consiliului adoptate în octombrie trecut. În orice caz, am fost cu toții conștienți că va fi imposibil de realizat o înțelegere globală în Mexic și că aceasta a fost stabilită dinainte. Din acest motiv, am optat spre un anumit număr de acorduri parțiale echilibrate. Ele sunt conținute în acesta și, după cum a spus doamna comisar, punctele pe care le-am crezut importante pentru a realiza acel echilibru din partea Uniunii Europene au ieșit, de asemenea, în evidență în urma conferinței de la Cancun.
Ar trebui, de asemenea, să acordăm credit Uniunii Europene pentru a lua o atitudine foarte clară și transparentă, o atitudine care a fost inclusă în concluziile Consiliului și care a fost, de asemenea, apărată într-un singur glas. Toți din Comisie și din Parlamentul European și-au adus o contribuție pozitivă la promovarea acestei atitudini și, din partea Consiliului, am făcut tot posibilul, pentru a ne asigura că am explicat această atitudine cât am putut de bine. A fost uneori cu adevărat necesar să continuăm să accentuăm: care a fost conținutul acelor concluzii și care era intenția Uniunii Europene în spatele acestei atitudini.
Am construit punți de legătură. În Mexic am obținut, de asemenea, multe reacții pozitive la faptul că Uniunea Europeană a preluat conducerea și că am încercat cu adevărat să aduce mai aproape una de alta câteva poziții diferite. Am jucat bine acest rol și cred că acest lucru a fost, de asemenea, evident pentru întreaga lume.
Doamnă comisar, este adevărat că acum va trebui să apreciem critic unul sau două lucruri, dar aceasta nu trebuie să ne distragă de la faptul că trebuie să procedăm destul de repede. Vă pot spune că, lunea viitoare, vom avea un schimb de păreri în Consiliu asupra rezultatului de la Cancun. Cred, de asemene,a că este un lucru bun faptul că, aici în Parlament, schimbăm deja păreri asupra acestei probleme. Acestea fiind spuse, este adevărat că trebuie în mod clar să dezvoltăm o strategie și că trebuie să facem asta cât mai curând posibil.
Consiliul a hotărât, de asemenea, să reia în primăvară dezbaterea despre reducerea de 30 %. Am solicitat Comisiei să facă o a doua examinare, astfel încât să știm ce ar necesita la nivelul statelor membre o reducere de 30 %, iar Consiliul a fost de acord să redeschidă dezbaterea la primăvară.
În concluzie, aș dori să mulțumesc încă o dată tuturor pentru cooperare și, în special, doamnei comisar Connie Hedegaard, pentru modul foarte plăcut și constructiv în care a lucrat cu noi, și pentru eforturile dumneavoastră care au condus la Cancun la o realizare excelentă. Acest lucru nu ar fi fost posibil fără cooperarea constructivă din partea tuturor și dacă Uniunea Europeană nu ar fi fost capabilă să imprime o pecete așa de clară asupra acordului la care s-a ajuns la Cancun. Calde mulțumiri pentru aceasta.
Președinte
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
János Áder
Mulți văd rezultatul conferinței de la Cancun privind schimbările climatice, care s-a încheiat săptămâna trecută, ca fiind un succes, o realizare, refacerea speranței. În orice caz, sunt de părere că nu putem vorbi de succes până când nu se va încheia un acord internațional cu caracter juridic obligatoriu ca o continuare a Protocolului de la Kyoto, care va expira în 2012, un acord pe baza căruia se pot impune sancțiuni. La Cancun nu s-a luat o decizie asupra unui astfel de acord. De fapt, unele țări, ar dori ca protocolul să fie abrogat. Problema aplicabilității cotei excedentare după anul 2013, care este de importanță capitală pentru Ungaria și este considerată a fi activ național, va rămâne prin aceasta nerezolvată până la reuniunea la nivel înalt referitoare la schimbările climatice care va avea loc în 2011 în Africa de Sud.
Există încă posibilitatea ca țările est-europene să fie private în mod inechitabil și pe nedrept de recompensa pe care ar fi primit-o pentru îndeplinirea angajamentelor lor actuale de reducere a emisiilor în cadrul sistemului Kyoto, în timp ce statele care încalcă aceste angajamente nu vor fi penalizate în niciun fel. Mai mult decât atât, SUA și China, cei mai mari emitenți, nu sunt încă parte a Protocolului de la Kyoto, și de aceea rezultatul pe care îl vom putea obține în oprirea încălzirii globale va fi minuscul. Prin urmare, atâta timp cât nu avem un acord internațional cu caracter juridic obligatoriu care să permită atât pedepsirea elevilor răi, cât și recompensarea celor buni, nu putem vorbi, sub nicio formă, de succes.
Luís Paulo Alves
Dle președinte, felicit președintele conferinței de la Cancun pentru negocierile transparente pe parcursul unui proces așa de complex. Deși ar fi putut să meargă mai departe, acest acord pare să fie cel mai bun posibil în acest moment. Protocolul de la Kyoto mai poate fi extins, ceea ce este un lucru pozitiv. Se vor exercita multe presiuni în Durban, anul viitor, dat fiind că va expira singurul acord juridic obligatoriu privind schimbările climatice, dar este foarte important ca acordul la care s-a ajuns la Copenhaga să devină acum un document oficial al Națiunilor Unite, el fiind sprijinit de către toate țările, cu excepția Boliviei. Sunt încântat că multe dintre pozițiile socialiste susținute în acest Parlament au fost introduse în text, cum ar fi crearea unui "Fond global pentru o climă verde” care să ajute țările în curs de dezvoltare să se adapteze la schimbările climatice și să le reducă efectele. Salut, de asemenea, toate țările care au fost de acord să se păstreze propunerea de 1,5 grade, un obiectiv mai ambițios pe agenda de lucru a viitoarei reuniuni la nivel înalt. Acesta constituie un semnal foarte important, iar următorul pas va fi să ne asigurăm că el se va reflecta în țintele de reducere a CO2.
Elena Oana Antonescu
în scris. - După lungi negocieri, Conferința Națiunilor Unite privind schimbările climatice de la Cancun s-a încheiat cu un compromis pozitiv. Rezultatul nu este un record, dar reprezintă un pas important în direcția combaterii schimbărilor climatice. S-au înregistrat progrese la toate capitolele care apar pentru prima oară într-un document al ONU. Salut deciziile luate deoarece acestea vor facilita progresul negocierilor în următoarea perioadă și vor asigura progrese importante, în special privind componentele care vizează țările în curs de dezvoltare și țările cele mai expuse efectelor schimbărilor climatice. De asemenea, susțin micșorarea decalajului dintre țările dezvoltate și zonele nedezvoltate prin acordarea de ajutor financiar și tehnic. Consider că acest summit reprezintă un moment crucial în care negociatorii noștri au pregătit calea pentru un acord care să se încheie anul viitor la Durban, în Africa de Sud. Doresc să felicit delegația Parlamentului European pentru efortul depus și pentru reușita înregistrată.
Ivo Belet
Rezultatul reuniunii la nivel înalt de la Cancun privitoare la schimbările climatice ar putea fi doar cu greu descris ca o mare realizare. În orice caz, este mai bine decât nimic. S-au făcut câțiva pași concreți, de exemplu, în combaterea despăduririi, și s-a dat undă verde constituirii unui fond de 100 de miliarde de dolari pentru combaterea schimbărilor climatice. În orice caz, totul se mișcă într-un ritm îngrozitor de încet și istovitor. Nimic nu se aseamănă așa mult cu procesiunea dansantă de la Echternach ca acest ritm. Între timp, ceasul încălzirii globale ticăie liniștit.
Care a fost rolul Europei în toată această poveste? UE a tras cu siguranță învățăminte din greșelile de anul trecut de la conferința de la Copenhaga. La Cancun, Europa a fost în centrul negocierilor și a acționat ca un front unit. Întreaga lume își ațintește ochii pe modelul UE și-l privește cu admirație, fiindcă avem cele mai progresiste și angajante acorduri. Când este vorba de climă, Europa este un model de urmat.
În anii care vin va trebui să ne ținem cu fermitate de acest rol conducător. El ne diferențiază clar, în mod pozitiv, de aproape toate celelalte continente. Constituie un avantaj enorm în termeni de imagine, și totodată, el produce beneficii economice și sociale majore.
Maria Da Graça Carvalho
Dle președinte, în ultimii 15 ani am urmărit îndeaproape negocierile internaționale privind clima și sunt deosebit de mulțumită de acordurile realizate la Cancun. Deciziile adoptate reprezintă un progres real al negocierilor. Principalele elemente ale Acordului de la Copenhaga sunt acum sub egida ONU. Organizația Națiunilor Unite și-a recăpătat credibilitatea de forum pentru elaborarea acordurilor multilaterale privitoare la climă. Mexicul a organizat o conferință participativă și transparentă. UE a jucat un rol conducător. Aș dori să subliniez administrarea eficientă a sarcinilor făcută de către Comisia Europeană și președinția belgiană. S-au înregistrat progrese semnificative în legătură cu tehnologia, pădurile și adaptarea. Salutăm îndeosebi crearea fondului pentru climă. În baza rezultatelor de la Cancun, va fi necesară o muncă asiduă pentru a face un succes din conferința de la Durban din 2011.
Eija-Riitta Korhola
Conferința de la Cancun a fost botezată un succes și acesta este cuvântul potrivit, luând în considerare faptul că nu se aștepta să iasă nimic din ea. Cu toate acestea, este important pentru UE să arătăm faptele: nu s-a mișcat nimic în problema reducerii emisiilor și nu s-au asumat angajamente de reducere a lor. Nu avem în vedere un acord global și nu avem nimic care să ne facă să înăsprim ținta proprie, unilaterală a UE de a le reduce de la 20 % la 30 %.
La Cancun, delegația Parlamentului s-a întâlnit cu Achim Steiner, directorul executiv al Programului Organizației Națiunilor Unite pentru Mediu, care a spus, cu toată seriozitatea, că Europa a avut doar de beneficiat din ținta de 20 %: după câte se pare, ne-a dat un impuls și ne-a îmbunătățit competitivitatea. De aceea, a sprijinit ideea de a face ținta și mai strictă.
Aș dori acum să fac un apel la toate acele companii implicate în afaceri la nivel mondial și care cred că sunt expuse la relocarea emisiilor de carbon, să spună domnului Achim Steiner și altor conducători influenți de organizații despre realitățile financiare cu care se confruntă. Să le arate cifrele asupra creșterilor directe și indirecte a costurilor datorate comerțului cu emisii, dacă nu sunt de acord cu acest sistem.
Nu este drept, în ceea ce privește cetățenii și lucrătorii europeni, că principalii noștri factori de decizie, chiar și Comisia, de la care Steiner a obținut informațiile, trăiesc într-o lume fantezistă și nu sunt cu picioarele pe pământ.
Succesul conferinței de la Cancun constă în faptul că mândria politică a fost salvată. S-a convenit că va exista un acord. Ne dăm seama că publicitatea exagerată în legătură cu clima se diminuează, iar schimbările climatice devin o problemă obișnuită, de fiecare zi. Ea iese de sub luminile rampei și poate că acesta este un lucru bun. Să revenim la o politică inteligentă, cuprinzătoare asupra protecției mediului.
