3. al-Kurd šeimos atvejis
Pirmininkas
Kitas klausimas - diskusijos dėl šešių pasiūlymų priimti rezoliuciją dėl al-Kurd šeimos atvejo.
Marios Matsakis
autorius. - Pone pirmininke, pirmiausia noriu pasakyti, kad šiuo klausimu kalbėsiu savo vardu.
Taip pat noriu pasakyti, kad puikiai žinau ir manau, kad jūs taip pat turėtumėte tą išgirsti, kad viską, kas šiuose Rūmuose pasakoma Izraelio atžvilgiu, Izraelio vadovai labai kruopščiai išnagrinėja, bet visiškai nepaiso reikalo esmės. Vienintelis veiksmas, kurio jie imasi - įvairiais būdais užsipulti tuos Europos Parlamento narius, kurie kokiu nors būdu kritikavo kokius nors Izraelio padarytus pažeidimus.
Šiuo atžvilgiu turiu asmeninės patirties. Pastaruoju metu šiuose Rūmuose vykusiose diskusijose dėl Izraelyje kalinčių palestiniečių gan aštriais žodžiais užsipuoliau Izraelio Vyriausybės valdininkus. Tą padariau norėdamas jiems pabrėžti, kad pozicija, kurios jie laikėsi - bijau, tebesilaiko ir dabar - dėl palestiniečių kalinių yra visiškai nežmoniška ir nusikalstama.
Po tokios mano kalbos negana to, kad Izraelio ambasadorius Kipre pradėjo prieš mane politinę šmeižimo kampaniją, bet dar ir Izraelio Kneseto pirmininkDalia Itzik parašEuropos Parlamento pirmininkui oficialų skundo laišką dėl mano kalbos. EP pirmininkas H. P. Pöttering pasistengatsakyti į šį skundą kuo diplomatiškiau ir esu jam dėkingas už tai, kad gynEP narių teisę laisvai išsakyti savo nuomonę šiuose Rūmuose vykstančiose diskusijose. Taip pat dėkoju jam už tai, kad davman savo atsakymo poniai D. Itzik kopiją. Turiu šį laišką čia ir perduodu jį sekretoriatui kaip įrodymą, kad sakau tiesą.
Dar daugiau - noriu poniai D. Itzik pasakyti štai ką: Europos Parlamente ir apskritai ES mes turime teisę reikšti savo nuomonę laisvai ir demokratiškai. Galbūt jums, ponia D. Itzik, vertėtų tą patį užtikrinti savo parlamente ir savo šalyje.
Pačios rezoliucijos ir jos esmės klausimu yra du dalykai, kuriais norėčiau pakalbėti. Pirma, rezoliucijoje kalbama ne apie kažkokį civilinės teisės pažeidimą, kaip kai kurie blogai informuoti ar kitus blogai informuojantys EP nariai mano: tai akivaizdžiai politinis klausimas, susijęs su visų Izraelio vyriausybių tęsiama politika, kuria siekiama iškraustyti palestiniečius iš namų ir žemių ir jėga - ar griebiantis teisinių gudrybių - užimti kuo didesnę okupuotų teritorijų dalį ir prijungti prie Izraelio valstybės.
Antra, Izraelio atstovybES pasirinktinai keliems EP nariams išsiųstame dokumente mėgina įrodyti, kad minėtasis turtas Izraeliui priklauso dėl istorinių priežasčių. Šiame dokumente tvirtinama, kad dvi žydų nevyriausybinės organizacijos nusipirko žemės ginčijamame rajone, kurioje esantys pastatai buvo pastatyti valdant Otomanų imperijai. Atvirai kalbant, šis reikalavimas negali būti rimtai vertinamas ir jo svarstyti net neverta.
Baigdamas norėčiau pakartoti savo nuomonę, kad nebūtų jokių klaidingų aiškinimų: gerbiu žydų tautos žmonių teisę turėti savo valstybę, bet Izraelio Vyriausybtaip pat turėtų gerbti palestiniečių teisę turėti savąją.
Véronique De Keyser
autorė. - (FR) Pone pirmininke, ši skausminga al-Kurd šeimos iškraustymo problema turi du aspektus - politinį ir humanitarinį.
Politinis aspektas susijęs su Rytų Jeruzalės statusu. Izraelis tvirtina, kad ši teritorija yra neatsiejama Izraelio dalis. Tačiau derėtų patiems prisiminti, kad nei Europa, nei tarptautinbendruomenniekada nepripažino Izraelio teisių Rytų Jeruzalėje.
JT Saugumo taryba savo Rezoliucijoje Nr. 252 visiškai aiškiai pareiškė, kad visos Izraelio priimtos teisinės ir administracinės priemonės bei nuostatos, įskaitant žemės ir turto ekspropriaciją, kuria linkstama pakeisti teisinį šios teritorijos statusą, yra negaliojančios ir todėl Rytų Jeruzalės statuso jos pakeisti negali.
JT Saugumo taryba apie tai priminIzraeliui jau 1980 m., kai šis priėmteisėkūros priemones, kuriomis buvo siekiama padaryti suvienytą Jeruzalę savo sostine, ir Rezoliucijoje Nr. 476 reikalauja, kad Izraelis nedelsiant atsisakytų politikos ir panaikintų teisės aktus, kuriais siekiama pakeisti šventojo miesto pobūdį ir statusą. JT Saugumo tarybos Rezoliucijoje Nr. 478 patvirtinama, kad visi teisės aktai, priimti Izraelio siekiant pakeisti miesto statusą, yra negaliojantys. Nei JT, nei Europa prie šio klausimo daugiau nesugrįžo.
Taigi nepaisant visų mūsų, esančių šiuose Rūmuose, pagarbos Izraelio nepriklausomybei ir teisingumo sistemai, žinome, kad Izraelis laiko Rytų Jeruzalę neatsiejama teritorijos dalimi tik remdamasis teise, kuri šiuo klausimu prieštarauja tarptautinei teisei, pagal kurią Izraeliui nesuteikta jokių teisių Rytų Jeruzalėje.
Taigi al-Kurd šeimos iškraustymo atvejis turi būti vertinamas vadovaujantis būtent tokiu politiniu požiūriu, netraktuojant jo vien tik kaip ginčo dėl turto. al-Kurd šeima buvo iškraustyta iš savo namų žydų šeimos, kuri tik visai neseniai emigravo į Izraelį, naudai. Iš al-Kurd šeimos buvo atimta teisį savo nuosavybę, dėl kurios jie kovojo 40 metų, ir kai kurie iš mūsų Parlamento narių, kurie buvo susitikę su šia šeima, gali geriau už mane papasakoti, kokią žmogiškąją dramą šie žmonės išgyvena.
Džiaugiuosi tuo, kad mes, nepaisydami partinių skirtumų, vieningai raginame Izraelį atkurti teisingumą ir sugrąžinti al-Kurd šeimai nuosavybę.
(Plojimai)
Luisa Morgantini
autorė. - (IT) Pone pirmininke, ponios ir ponai, vidury nakties lapkričio 9 d. palestiniečių al-Kurd šeima buvo iškraustyta Izraelio policijos iš savo namų Sheikh Jarah rajone Rytų Jeruzalėje. Ši pabėgėlių šeima, t. y. motina, pusiau paralyžiuotas tėvas, turintis širdies ligą, ir penki vaikai, gyvenanti čia nuo 1948 m., kartu su tūkstančiais kitų palestiniečių buvo išmesta iš savo namų Rytų Jeruzalėje.
Šiandien jie dar kartą liko be savo namų, nors namą, iš kurio jie buvo iškraustyti, nusipirko ir jame gyveno nuo 1956 m. Grupekstremaliai nusiteikusių naujakurių - ne vargšų žydų, kurie patyrmasinio žydų tautos naikinimo tragediją ir liko gyvi, bet fundamentalistų, kurie mano, kad ši žemjiems priklauso pagal Dievo įstatymą - reiškia nuosavybės teisę į šį ir kitus 26 namus šiame rajone remdamiesi, kaip pasakM. Matsakis, XIX a. Otomanų kodeksu, kurio neginčijamu autentiškumu abejoja net JAV valdžia. Tačiau planas jau parengtas: Izraelio statybos bendrovketina pastatyti 200 namų ant palestiniečių namų griuvėsių, iš kurių jie buvo iškraustyti.
Tik praeitą savaitę mes kartu su Europos Parlamento delegacija okupuotose Palestinos teritorijose, sudaryta iš narių, atstovaujančių visoms politinėms frakcijoms, aplankėme al-Kurd šeimą jų namuose ir savo akimis matėme naujakurių, jau spėjusių užimti kai kuriuos namus, patyčias ir smurtą, kuriuos palestiniečiai turėjo kas dieną kęsti.
Dabar jie yra benamiai, todėl mes rezoliucijos 4 pastraipoje raginame kuo skubiau grąžinti Al-Kurd šeimai nuosavybę, bet apgailestauju, kad PPE frakcija, palaikiusi kompromisinį tekstą ir balsavusi už šią konkrečią pastraipą, dabar prašo, kad dėl jos būtų balsuojama atskirai, nors kompromisiniam tekstui pritarvisi. Tačiau šiandien al-Kurd šeima liko ne tik be savo namo, bet taip pat be palapinės, kurią pastatvieno palestiniečio namo kieme, nes Izraelio buldozeriais ji buvo du kartus nugriauta. Likusių 500 šeimų Sheikh Jarah rajone laukia tas pats likimas, jei mes griežtai neįsikišime ir nesustabdysime šių nusikaltimų, šio nuolatinio namų griovimo, dažnu atveju gavus valdžios leidimą.
Todėl manau, kaip taip pat pasakV. De Keyser, Izraelis Rytų Jeruzalės atžvilgiu vykdo į kolonializmą nukreiptą politiką, kuriai tarptautinbendruomennepritaria. Manau, dabar atėjo laikas, kai privalome imtis konkrečių žingsnių, kad būtų užkirstas kelias Izraelio veiksmams, toliau griaunantiems taiką tarp palestiniečių ir izraelitų, o ne tik pabrėžtinai prašyti Izraelio gerbti tarptautinę teisę.
Ryszard Czarnecki
autorius. - (PL) Pone pirmininke, jaučiu, kad šis atvejis skiriasi nuo pirmiau aptartųjų. Trylikametės mergaitės nužudymas laukinės minios akivaizdoje Somalyje bei mirties bausmir šimtai mirties nuosprendžio vykdymo laukiančių kalinių Nigerijoje - tai klausimai, kurie skiriasi nuo atvejo, kuriuo diskutuojame dabar.
Turime pasakyti, kad esame palestiniečių šeimos dramos stebėtojai, ir privalome į ją reaguoti. Kita vertus, norėčiau pabrėžti, kad, priešingai nei dėl Nigerijos ir Somalio, šis klausimas nėra visiškai aiškus. Dėl istorinių šios teritorijos peripetijų per pastaruosius 50 metų aukomis dažnai tapdavo ir žydai, ir palestiniečiai. Žinoma, abi pusės ne vienodai nukentėjo, bet dabar ne apie tai kalbame. Įsiterpiau norėdamas pasakyti, kad ateityje turėtume vertinti tokius atvejus platesniu požiūriu. Galbūt tuomet mūsų vertinimai bus teisingesni nei kartais dabar.
Bernd Posselt
autorius. - (DE) Pone pirmininke, Izraelio tautos istorija - tai begalintremčių istorija. Prieš du tūkstančius metų jie buvo išvaryti iš savo gimtinės ir išsibarstpo visą pasaulį. Šimtmečiais jie buvo persekiojami ir tremiami iš šalių, kuriose turėjo prieglobstį. Siaubingas visų šių persekiojimų ir trėmimų kulminacijos taškas buvo holokaustas, nusikaltimas žmogiškumui, po kurio daugybžydų tautybės žmonių sugrįžo į Šventąją Žemę, protėvių žemę, kurioje vėl vyksta susidūrimai, trėmimai ir teisiniai ginčai.
Esant tokiai padėčiai Europos Parlamentas nieko daugiau negali padaryti, tik kiek galima remti Izraelio valstybės ir taikingos palestiniečių dalies, kurios dydžio negaliu nuspėti, ketinimą bandyti išspręsti šį klausimą taikiai abiejų šalių susitarimu. Nėra prasmės skubiai pasirinkti vieną atvejį ir dogmatiškai nutarti, kad vieną ketvirtadienį jis turi būti Strasbūre išspręstas. Tačiau mes turėjome aiškių priežasčių dalyvauti rengiant šią rezoliuciją. Norėjome dalyvauti šiame diskusijų procese ir manome, kad žmogaus teisės nedalomos.
Žinoma, nesame abejingi al-Kurd šeimos likimui ir norime aptarti, kaip jai padėti. Tačiau nemanome, kad tą reikėtų daryti autoritariškai. Todėl 4 pastraipa, mūsų nuomone, tam tikra prasme yra dogmatiška ir nepadės šiuo atveju užtikrinti teisingumo. Todėl manome, kad turime įsikišti žmogaus teisių, žinoma, ir al-Kurd šeimos, gynimo ir taikos proceso rėmimo pagrindu, bet tą galime daryti tik vesdami dialogą su abiem šalimis, o ne vienašališkai palaikydami vieną konflikto šalį. Todėl mes tvirtai remiame rezoliuciją, bet prašome atskiro balsavimo dėl 4 pastraipos, nes šis klausimas turi būti sprendžiamas vietoje. Siūlome savo paslaugas sprendžiant jį.
Jana Hybášková
PPE-DE frakcijos vardu. - (CS) Pone pirmininke, qui bonum, leiskite man nepritarti tam, kaip šis Parlamentas neišmintingai įsitraukį konkrečius politinius Izraelio ir Palestinos konflikto šalių interesus. Problema glūdi Rezoliucijos Nr. 242 - kuriai daugiau metų nei man - neaiškume, nes joje nenustatyta teisinės jurisdikcijos ribų Rytų Jeruzalės atžvilgiu. Ar tai civilinis ginčas? Ne. Ar jis susijęs su Ketvirtąja Ženevos konvencija? Ne.
Mes lengvabūdiškai tikimės užbėgti už akių būsimai taikos konferencijai neturėdami teisės taip elgtis. Delegacijos Palestinoje vadovas aplankteisėtai kalta pripažintą šeimą, tai pakurstkraštutinę Izraelio pareigūnų provokaciją ir šitaip gimši rezoliucija, bet ja, deja, nieko nepasieksime. Būtina kurti prielaidas esminiam Europos Parlamento politinio požiūrio į Izraelio dalyvavimą bendruomenės programose pokyčiui ir gerinti politinius santykius, kurių mums, deja, nepavyko pagerinti demokratinėmis priemonėmis. Užuot pasiekę demokratinį sprendimą, mūsų deleguoti EP nariai sukėlizraeliečių pasipriešinimą. Užuot sprendę problemą, mes pilame žibalo į ugnį. Taip mūsų Parlamentui elgtis nedera.
Proinsias De Rossa
PSE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, džiaugiuosi galėdamas pasakyti, kad buvau mūsų oficialios delegacijos Palestinoje, kuri aplankal-Kurd šeimą, narys. Tai buvo prieš dvi savaites ir tuo metu ši šeima dar turėjo vilties, kad Izraelio teismas priims teisingą sprendimą. Deja, šios viltys buvo bergždžios ir dabar jie ne tik liko be namų, bet net buvo priversti palikti savo rajoną, kur buvo pasistatę palapinę.
Sunku puoselėti bent kokią viltį, kad abi pusės susitars ir ras ilgalaikį šio konflikto sprendimą, ypač atsižvelgiant į sekinamą karą su palestiniečiais, kurio liudininkais mes tapome per šį vizitą, apie kurį byloja ir šis iškeldinimas. Pasibaisėtina, kad būtent tokiu metu, kai įvykdyta tiek daug tarptautinės teisės pažeidimų, kai šeimos iškeldinamos iš savo namų, o jų vietoje apgyvendinami naujakuriai, mes net svarstome galimybę pagerinti santykius su Izraeliu. Vienuolika tūkstančių palestiniečių sėdi kalėjimuose. Kalėjime uždaryti keturiasdešimt palestiniečių išrinktų atstovų, įskaitant parlamento pirmininką, taip pat 300 vaikų, kuriems dar nėra aštuoniolikos, o kai kurie iš jų yra tik dvylikos metų. Toks valstybės, kuri teigia esanti demokratinir laikosi tarptautinės teisės normų, elgesys nepriimtinas. Izraelis nėra tokia šalis, kokia tariasi esanti.
ES privalo primygtinai reikalauti, kad Izraelio Vyriausybsugrąžintų al-Kurd šeimai jos nuosavybę. Izraelio Vyriausybei turi būti labai aiškiai pasakyta, kad jei ji nori toliau su ES turėti verslo ryšių, ji privalo ir praktikoje, ir retorikoje laikytis demokratinės ir humanitarinės teisės normų. Žinoma, turėtume atsisakyti bet kokios minties dėl santykių gerinimo su Izraeliu, kaip kad kai kurie EP nariai siūlo, kol dedasi tokie dalykai.
Baigdamas dar norėčiau pakalbėti procedūros klausimu. Manau, kad ketvirtadienio popietę pateiktas pasiūlymas dėl žodinių pakeitimų - tų pakeitimų, kurie neperteikia tikrosios padėties vietoje ir kurių neparėmšios bendros rezoliucijos autoriai - yra žodinių pakeitimų pateikimo tvarkos pažeidimas. Manau, Parlamento sekretoriatas turėtų išnagrinėti šį klausimą ir pateikti reikiamus pasiūlymus, kad ateityje tokie dalykai nesikartotų.
Pirmininkas
Gerb. P. De Rossa, tikrai atsižvelgsime į jūsų pasiūlymą. Jis bus pateiktas atitinkamiems asmenims, turint omenyje, kad ketvirtadienio popietės žodiniams pakeitimams tenka ypatinga reikšmė, nes, net jei nebuvo pakankamai prieštaraujančių kolegų, Rūmai vis tiek galėtų balsuoti prieš.
Marios Matsakis
Pone pirmininke, nors aš griežtai pasisakau prieš priimtus žodinius pakeitimus, norėčiau visgi apginti EP narių teisę teikti žodinius pakeitimus net ketvirtadienio popietėmis, ir aš labai griežtai smerkiu frakcijas - savąją pirmiausia - kurios nesugeba užtikrinti savo narių dalyvavimo čia ketvirtadienio popietėmis.
Pirmininkas
Nenoriu pradėti ginčo, nes esu tikras, kad jūs suprantate.
Aš tik kalbu apie šiuose Rūmuose galiojančią tvarką. Žinoma, kiekvienas EP narys turi teisę ketvirtadienio popietėmis balsuoti skirtu metu teikti žodinius pakeitimus. Pagal mūsų Darbo tvarkos taisykles tam tikras narių skaičius gali jiems paprieštarauti. Tokių atvejų aukščiausiuoju lygiu jau yra buvę. Žinoma, jei EP nariai būtų kada nors pareiškę nepasitenkinimą dėl to, kad žodinis pakeitimas, kuriam Parlamentas akivaizdžiai nepritarė, buvo priimtas tik todėl, kad buvo per mažai jam prieštaraujančių narių, mes sugrįžtume prie pirminio teksto be nepriimtinų žodinių pakeitimų.
Jei pageidaujate, aš, žinoma, pateiksiu jums smulkesnės informacijos apie ankstesnius atvejus.
Charles Tannock
PPE-DE frakcijos vardu. - Pone pirmininke, kol dar nenustatėte savo laikmačio man skirtai kalbai rezoliucijos klausimu, aš taip pat norėčiau pasisakyti procedūriniu klausimu. Tai, kad Parlamento darbo tvarkos taisyklės gali būti pakeistos tik dėl to, kad EP nariai, sėdintys vienoje šių Rūmų pusėje, renkasi nedalyvauti čia ketvirtadienio popietėmis, mano nuomone, yra visiškai neteisėta ir nepriimtina. Tai jų problema, ne mūsų, ir mes turime visišką teisę vadovautis Parlamento Darbo tvarkos taisyklėmis, kurios turėtų nekintamai galioti ir visomis mūsų darbo savaičių dalinių sesijų Strasbūre dienomis.
Būčiau dėkingas, jei dabar galėtumėte nustatyti savo laikmatį mano kalbai rezoliucijos klausimu.
Pone pirmininke, šiose skubiai šaukiamose sesijose mes diskutuojame svarbiausių žmogaus teisių pažeidimų klausimais, susijusiais su kankinimais, prievartavimu ir žudymu. al-Kurd šeimos iš Rytų Jeruzalės atvejis net iš tolo šios kategorijos klausimų neatitinka. Tai civilinis ginčas tarp dviejų privačių šalių ir mums iš tikrųjų nėra reikalo kištis į jį. Šeimą iškeldino policija, kuri vykdIzraelio Aukščiausiojo Teismo įsakymą. Šeima puikiai žinojo iš anksto apie numatomą jos iškeldinimą. Ši šeima, nepaisydama teismo nurodymo, 40 metų nemokėjo nuomos. Šis atvejis turi mažai įtakos platesniam Izraelio ir Palestinos konflikto sprendimo klausimui.
Įprastai šios diskusijos vyksta pagal dvipartinį principą. Tačiau šis kartas yra tiesiog dar vienas pavyzdys, kai buvo kurstomas priešiškumas Izraelio atžvilgiu ir sentimentai Palestinos atžvilgiu, ypač kitoje šių Rūmų pusėje. Kad ir kaip jie stengtųsi, negali nuslėpti to fakto, kad Izraelis yra demokratinšalis, kurioje teisinvalstybir teisminės valdžios nepriklausomumas lieka pirmaeilės svarbos principai. Norėčiau, kad galėtume tą patį pasakyti apie "Hamas" vadovaujamą vyriausybę Gazos ruože.
Kolegos, ar nėra daug svarbesnių klausimų platesniame pasaulyje, kurie verti mūsų dėmesio diskusijose dėl žmogaus teisių?
Pirmininkas
Ponios ir ponai, leiskite man paaiškinti vieną dalyką, kad daugiau prie jo nereikėtų sugrįžti.
Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklės nėra keičiamos ketvirtadienio popietėmis. Tiesiog ketvirtadienio popietėmis taikomos kitokios taisyklės, bet jos numatytos Darbo tvarkos taisyklėse. Pavyzdžiui, ketvirtadienio popietę vykstančiose diskusijose pagal procedūrą "prašau žodžio" pasisako du kalbėtojai, o ne penki.
Jei yra prašymas svarstyti dėl klausimo atidėjimo, nes nebuvo kvorumo, jis neatidedamas vėlesniam laikui ir anuliuojamas. Prašymai dėl žodinių pakeitimų pateikiami pagal skirtingas taisykles, jau formaliai nustatytas Darbo tvarkos taisyklėse, o ne pagal taisykles, kurias nustato posėdžio pirmininkas.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
PSE frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, lapkričio 9 d. naktį, sekmadienį, Izraelio policija iškeldino al-Kurd šeimą iš namų Sheikh Jarrah rajone Rytų Jeruzalėje, kur ji gyveno ilgiau kaip penkiasdešimt metų. Šis iškraustymas po ilgų ir kontraversiškų teisinių procedūrų dėl nuosavybės Izraelio teismuose ir valdžios institucijose vyko pagal Izraelio Aukščiausiojo Teismo liepos mėn. išleistą įsakymą.
Reikia pabrėžti, kad šeima buvo iškeldinta iš savo namų nepaisant griežtų tarptautinės bendruomenės protestų ir kad pagal Aukščiausiojo Teismo sprendimą iš esmės atveriamos galimybės kitiems šiame rajone esantiems dvidešimt šešiems namams užgrobti. Al-Kurd šeimos likimas ir daugelis kitų pavyzdžių, kai Izraelio valdžios nurodymu buvo griaunami kitų palestiniečių šeimų namai Rytų Jeruzalėje, kelia susirūpinimą. Tokie veiksmai yra neteisėti ir prieštarauja tarptautinei teisei, todėl tarptautinbendruomenir ypač Artimųjų Rytų Ketvertas turėtų daryti viską, kas jų galioje, kad būtų apsaugoti šiame rajone ir kitose Rytų Jeruzalės dalyse gyvenantys palestiniečiai. Turėtume paraginti Izraelį nedelsiant sustabdyti gyvenviečių plėtimą ir apsaugos sienos statymą už 1967 m. nustatytų ribų. Šie veiksmai prieštarauja tarptautinei teisei ir kelia didelį pavojų dedamoms pastangoms išsaugoti ilgalaikę taiką tarp palestiniečių ir izraelitų.
Paulo Casaca
(PT) Pone pirmininke, šiose diskusijose yra du pagrindiniai klausimai. Pirma, kalbama apie teisminę sistemą, kuri yra viena iš labiausiai nepriklausomų sistemų pasaulyje. Visai neseniai ši teisminsistema net privertsavo šalies prezidentą atsistatydinti.
Šis ne vieną dešimtmetį užtrukęs teisinis ginčas dėl nuosavybės ir nuomos nemokėjimo negali būti lyginamas, pavyzdžiui, su milijonų irakiečių iškeldinimu, kurie ilgą laiką iki šio meto buvo palikti likimo valiai niekam nepasirūpinus užginčyti Irako Vyriausybės veiksmų teisėtumą ir niekam objektyviai nenustačius, kas vyksta visame šiame regione. Nes pirmiausia mums turi rūpėti pusiausvyra. Svarbiausia išlaikyti regione pusiausvyrą. Turiu pasakyti, kad buvau pritrenkta šiandien čia išgirstų bandymų užginčyti Izraelio valstybės teisėtumą.
Siim Kallas
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - Pone pirmininke, Komisija labai susirūpinusi dėl pastarųjų įvykių Rytų Jeruzalėje, ypač dėl to, kad griaunami palestiniečių namai ir plečiamos naujakurių gyvenvietės Rytų Jeruzalėje.
Tokiu metu, kai siekiant remti Anapolyje pradėtą derybų procesą konflikto šalims ypač svarbu stiprinti pasitikėjimą viena kita, tokios priemonės labai nenaudingos. ES savo pareiškime, priimtame lapkričio 11 d., ragino Izraelio valdžios institucijas kuo skubiau atsisakyti tokių priemonių.
Be to, ES šį mėnesį ne kartą įvairiomis progomis reišksusirūpinimą dėl Izraelio valdžios institucijų sprendimo Rytų Jeruzalėje statyti naujus gyvenamuosius rajonus. Tokie akivaizdžiai matomi veiksmai kenkia taikingo konflikto išsprendimo perspektyvai. Klausimas dėl Jeruzalės -tai vienas iš vadinamųjų galutinės būsenos klausimų, lemsiančių visą taikos derybų baigtį.
Komisija remia pastangas, dedamas siekiant apginti palestiniečių teisę likti gyventi Rytų Jeruzalėje, ir yra įsipareigojusi šią paramą teikti toliau.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks pasibaigus diskusijoms.
