Veřejnoprávní vysílání v digitální době: budoucnost duálního systému (krátké přednesení) 
Předsedající
Dalším bodem je zpráva Iva Beleta jménem Výboru pro kulturu a vzdělávání o veřejnoprávním vysílání v digitální době: budoucnost duálního systému (krátké přednesení).
Ivo Belet
Paní předsedající, dobrý večer, paní komisařko, dámy a pánové, usnesení, které zde ve čtvrtek - jak doufáme - přijmeme, podle mého názoru vysílá důležitý signál. Tento signál dává najevo, že sněmovna velice podporuje náš typický evropský model sdělovacích prostředků, který dává prostor komerčním vysílacím společnostem na jedné straně i veřejnoprávnímu vysílání, tj. veřejnoprávním mediálním společnostem, na straně druhé. Tento model je, paní předsedající, typicky evropský. Ve Spojených státech ani v Japonsku, natožpak v Číně, jej nenajdete, nebo jen velmi ojediněle. Ve většině členských států Evropské unie se tento duální model osvědčil. Poskytuje nejlepší záruky, pokud jde o pluralitu sdělovacích prostředků, nezávislost redakcí a všeobecně o svobodu tisku. Bohužel se tento model dostal v Evropské unii pod silný tlak, který přichází z různých stran. Vzniká v důsledku velkých škrtů, s nimiž jsou konfrontovány příslušné vnitrostátní nebo regionální orgány, ale značná část tlaku přichází i ze strany soukromých mediálních společností. Domnívají se, že veřejnoprávní vysílací společnosti provozují nekalou hospodářskou soutěž, zejména na internetu. V důsledku této celkové situace bojují veřejnoprávní vysílací společnosti v řadě členských států Evropské unie opravdu o přežití. Vyvolává to pochybnosti o křehké rovnováze duálního systému, který je ohrožen. Musíme udělat vše, co se dá, abychom zajistili, že náš evropský systém sdělovacích prostředků nebude v této neklidné době poškozen, a rovněž abychom mu poskytli pevné základy do budoucnosti. Za tímto účelem bude zapotřebí mnoha zásahů. Formulovali jsme to v tomto usnesení. Nejprve bych se chtěl zmínit o jedné věci - a nejsem si jist, zda si to toto fórum uvědomuje -, a sice že se jednou všechny členské státy Evropské unie v rámci Rady Evropy formálně zavázaly, že zajistí svobodu tisku. K ní patří jasně definované úkoly a financování veřejnoprávních sdělovacích prostředků. Důležité je dlouhodobé financování. My jako Evropský parlament jsme teď všem 27 členským státům připomněli, že tyto závazky tenkrát přijaly a že je musí také dodržet. Za druhé chci hovořit o tom, že pluralismus sdělovacích prostředků a svoboda tisku všeobecně jsou nezbytnou součástí naší demokracie. Proto chceme zřídit observatoř pro pluralitu sdělovacích prostředků. To je, paní komisařko, nástroj vytvořený z iniciativy Komise. Je velice užitečný a může posloužit jako maják v mnoha členských státech a v mnoha regionech, v nichž hrozí, že se rozmanitost a pluralita sdělovacích prostředků dostanou pod tlak. A v neposlední řadě se domnívám, že největší výzvou pro všechny sdělovací prostředky je zajistit si přítomnost online, digitální přítomnost na internetu. Vzrůstající nervozita - nebo dokonce můžeme říci vzrůstající nevraživost - v souvislosti s iniciativami veřejnoprávních vysílacích společností na internetu je znepokojivá. Zdá se, že někteří politikové, zejména vnitrostátní politikové, a rovněž pracovníci ve sdělovacích prostředcích zapomínají, že loni byly uzavřeny jasné dohody o činnostech veřejnoprávních vysílacích společností na internetu a že je nezbytné je dodržovat. Paní předsedající, domnívám se, že budeme-li se držet této argumentace, musíme také vytvořit modely, které umožní, aby svou úlohu sehrály vyhledávače a poskytovatelé internetových služeb. Na závěr chci říci, že si myslím, že si nemůžeme dovolit dále stát stranou. Jinak se probudíme a zjistíme, že Google, YouTube i Apple převzali naše prostředí ve sdělovacích prostředcích. To by bylo samozřejmě naprosto nežádoucí.
Miroslav Mikolášik
(SK) Paní předsedající, v Evropské unii je třeba podnikat kroky k zabezpečení vyváženosti a plurality názorů. K ní výrazně přispívá rovnováha zastoupení veřejnoprávních a soukromých sdělovacích prostředků na trhu. K zachování kulturní rozmanitosti, svobody projevu a zdravé soutěživosti se samozřejmě nedá použít jedno univerzální řešení pro všechny. Proto je třeba respektovat snahy jednotlivých členských států řešit otázku zlepšení poměru zastoupení veřejnoprávních sdělovacích prostředků na vnitrostátní úrovni.
Domnívám se, že vyvážený poměr zastoupení veřejnoprávních a soukromých sdělovacích prostředků také na internetu by měl v blízké budoucnosti zůstat prioritou pro vnitrostátní strategie i evropskou mediální politiku. Zároveň je třeba povzbuzovat zúčastněné strany k tvořivé spolupráci za účelem zvýšení kvality poskytovaných informací na mediálním trhu a rovněž k inovacím v tomto sektoru. Na závěr bych chtěl říci, že pluralita a svoboda sdělovacích prostředků je základem demokracie.
Martin Ehrenhauser
(DE) Paní předsedající, také já se domnívám, že duální systém může být zde v Evropě úspěšný a že je důležité, abychom měli na jedné straně veřejnoprávní vysílací společnosti a na straně druhé soukromé stanice, které budou ve svobodném tržním hospodářství svobodně soutěžit. Skutečnost je bohužel poněkud odlišná. Máme důkazy obrovského trendu monopolizace, zejména v soukromém odvětví. Musíme proti tomu něco podniknout. Tento trend je obzvláště nebezpečný, protože k němu dochází v období závažných hospodářských obtíží.
Na jedné straně máme veřejnoprávní vysílací společnosti, které neplní své povinnosti poskytovat veřejné služby, protože dovolují stranickým aparátům a sekretariátům rozhodovat o tématu vysílání a redakčním obsahu. Toto samozřejmě nelze dovolit. Dovolte mi uvést příklad rakouské stanice ORF: tato vysílací společnost funguje jako pobočka veřejnoprávní služby, ale nikoli ve smyslu hospodářské účinnosti. Ve sdělovacích prostředcích v současné době není liberálnost, pluralita ani redakční svoboda - nebo přinejmenším tam nejsou v takové míře, v jaké by tam být měly. Co s tím Evropská unie může udělat? Jsem přesvědčen, že dobrým řešením tohoto problému je systém včasného varování pro identifikaci monopolů, který již byl Evropskému parlamentu před časem představen.
Zuzana Roithová
(CS) Dovolte mi dvě jiné poznámky k diskuzi. Již dříve přijatá směrnice o audiovizuálních službách zlepšuje spolupráci dozorových orgánů a poskytuje vysokou ochranu dětí před nevhodnými pořady a reklamou. Ale členské státy nejsou disciplinované v její implementaci, např. v mé zemi platí teprve od června. Dále máme nedokončenou harmonizaci autorského práva. Potřebujeme jak zjednodušení nabývání přeshraničních licencí pro audiovizuální díla od kolektivních správců, tak i uvolnění archivu audiovizuálních děl kvůli nevyjasněným autorským právům u tzv. osiřelých děl. Ověřila jsem si, že Komise příští rok předloží novou legislativu, ale chce ji omezit jen na hudební díla, nikoli na díla audiovizuální. Obracím se tedy teď na Komisi, zda by sdělila, zda tuto zásadní chybu napraví, či to budeme muset řešit my jako poslanci ve výborech. Tímto problémem se zabývá bod 33 této zprávy.
Jaroslav Paška
(SK) Paní předsedající, na úvod bych chtěl podpořit úsilí pana zpravodaje zahájit na půdě Evropského parlamentu diskusi o prostředí ve sdělovacích prostředních. Myslím si, že to je velmi užitečné téma, zejména v období digitalizace, v období, kdy v tomto prostředí probíhají revoluční změny.
Prostředí ve sdělovacích prostředcích se v jednotlivých zemích rozhodně liší. Existují státy, ve kterých toto prostředí ovládají soukromé sdělovací prostředky a veřejnoprávní média v podstatě jenom vytvářejí jakési pozadí. Někde jsou soukromé sdělovací prostředky slabší nebo jsou roztříštěné, rozptýlené, takže nevytvářejí koncentrovaný tlak nebo koncentrované mediální prostředí, a veřejnoprávní sdělovací prostředky jsou pak schopné podávat více informací a více ovlivňovat veřejné mínění.
V každém případě však vidíme, že politické orgány nejednou zasahují do činnosti zejména veřejnoprávních sdělovacích prostředků, stejně jako majitelé zasahují do činnosti svých soukromých médií. Naše informování a informovanost veřejnosti pak bývají do značné míry ovlivňovány.
Abychom dosáhli svobody sdělovacích prostředků, skutečné svobody nezávislé na penězích, ať už to jsou soukromé peníze nebo státní peníze, je třeba skutečně usilovat o to, aby měli svobodu novináři, aby nebyli podrobováni nějaké formě kontroly či sebekontroly, která by je potom zavazovala k věrnosti vůči jejich zaměstnavateli. Toto je podle mého názoru největší problém, který se ve sdělovacích prostředních v současnosti objevil. Do budoucna to musíme změnit.
Maria Damanaki
členka Komise. - Paní předsedající, Komise vítá zprávu Evropského parlamentu nazvanou "Veřejnoprávní vysílání v digitální době: budoucnost duálního systému". Znění zprávy je dobře vyvážené, protože podporuje stávající duální systém vycházející ze spoluexistence veřejnoprávního vysílání a komerčních vysílacích společností v Evropě. Jak připomíná směrnice o audiovizuálních mediálních službách v jednom ze svých bodů odůvodnění, tato současná spoluexistence je rysem odlišujícím audiovizuální mediální trh od ostatních. Tato zpráva to zcela uznává.
Protokol o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech připojený ke Smlouvám o EU uznává, že členské státy mohou vymezit veřejné služby, aby mohly organizovat veřejnoprávní vysílání a financovat je, pokud takové financování neovlivňuje obchodní podmínky a hospodářskou soutěž ve Společenství. Členské státy tedy rozhodují o formě a podmínkách financování svých veřejnoprávních sdělovacích prostředků, pokud jsou při tom dodržována pravidla EU o státní podpoře.
Souhlasíme s hlavní myšlenkou zprávy, že veřejnoprávní vysílací společnosti by měly mít možnost využívat příležitostí nabízených digitalizací a rozmanitosti platforem pro šíření vysílání, a to v souladu se zásadou technologické neutrality. Bylo to uznáno v revidovaném sdělení Komise z roku 2009 o použití pravidel státní podpory na veřejnoprávní vysílání. Máme několik poznámek zejména ke dvěma bodům této zprávy.
Za prvé, pokud jde o sledování dodržování norem Rady Evropy, tak Evropská unie není odpovědná za politickou nezávislost veřejnoprávních sdělovacích prostředků. Kromě toho členské státy Evropské unie nemohou dát pověření Evropské audiovizuální observatoři, aniž by s tím souhlasily státy, které nejsou členy EU. Nemůže to učinit ani Komise.
Za druhé, tato zpráva naznačuje, že některé členské státy nic neudělaly na podporu vysílání evropské produkce. Údaje z poslední zprávy Komise o uplatňování ustanovení směrnice tomu nenasvědčují. Podle této zprávy jsou na tom vysílací společnosti v celé Evropě v souvislosti s propagováním evropských programů celkově dobře.
Veřejnoprávní vysílání by mělo stát v popředí při inovacích a pohánět rozvoj nových formátů a kvality, pokud jde o samotný program i o technické hledisko, mají-li udržet krok s trendy a výzvami, ať už přicházejí odkudkoli. Zdá se, že s těmito body zcela souhlasíme, a těším se na spolupráci s Parlamentem v těchto záležitostech v právním rámci, který nám dávají Smlouvy.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ve čtvrtek 25. listopadu 2010.
Písemná prohlášení (článek 149)
Iosif Matula
V době přechodu z analogového televizního vysílání na digitální systém a vzrůstajícího významu nových médií, včetně formátu 3D, musíme mít při vytváření politik na paměti řadu faktorů. Za prvé, domnívám se, že bude užitečné, když přijmeme opatření k usnadnění přechodu na digitální systém a zároveň zvážíme možnost nabízení poukazů či jiná opatření, aby byla všeobecná veřejnost odškodněna. Dalším významným opatřením by bylo uspořádat pro novináře a vedoucí pracovníky veřejnoprávního vysílání školení - vzhledem k částkám, které soukromé sdělovací prostředky na tuto oblast neustále přidělují. Dále se domnívám, že by stálo za to v budoucnosti uvážit zavedení evropského veřejnoprávního rozhlasového vysílání. Zároveň si myslím, že by bylo užitečné, kdyby veřejnoprávní televizní společnosti v členských státech přispívaly programy v evropském zájmu na stanici Euronews. Velice se rozšířila produkce v 3D a lékaři vydávají varování ohledně dopadu na zdraví diváků. S ohledem na to vyzývám Evropskou komisi, aby naléhavě připravila studii, která by zohlednila možná rizika, jež představuje televizní vysílání v 3D za stávajících technických podmínek pro zdraví Evropanů.
Emil Stoyanov
Především bych chtěl poblahopřát Ivu Beletovi k jeho vynikající zprávě na toto velice významné téma. Také bych mu chtěl poděkovat, že přijal moje myšlenky a návrhy. Domnívám se, že jsme předložili dobře vyváženou zprávu, jejímž cílem je zajistit spravedlivou soutěž mezi veřejnými a soukromými sdělovacími prostředky.
Podle dlouhé tradice podporují vnitrostátní rozpočty, tedy daňoví poplatníci, veřejnoprávní televizní vysílání s tím předpokladem, že veřejnoprávní televizní stanice tu jsou jen proto, aby chránily veřejný zájem, zatímco soukromé vysílací společnosti mají chránit soukromé, komerční zájmy. Praxe v Bulharsku a v celé Evropě však již dávno ukázala, že to tak docela neplatí ani u veřejných, ani u soukromých sdělovacích prostředků.
Na základě mnohaletých zkušeností v mediálním odvětví jsem navrhl k této zprávě několik pozměňovacích návrhů, jejichž cílem je vytvořit pro veřejnoprávní a soukromá média rovné podmínky, aby mohla poskytovat kvalitnější informace důležité pro veřejnost. Evropští občané mají právo dostávat ty nejlepší informace o evropských i vnitrostátních záležitostech. To vyžaduje úsilí jak na straně veřejnoprávních, tak na straně soukromých sdělovacích prostředků. Regulační orgány při tom pro ně musí zajistit stejné podmínky. Děkuji vám za pozornost.
