Ülemaailmse finants- ja majanduskriisi mõju arenguriikidele ja arengukoostööle (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on lühiettekanne arengukomisjoni nimel Enrique Guerrero Salomi koostatud raporti kohta, mis käsitleb ülemaailmse finants- ja majanduskriisi mõju arenguriikidele ja arengukoostööle -.
Enrique Guerrero Salom
Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Finants- ja majanduskriis mõjub kõige valusamalt ja raskemalt tärkava majandusega riikidele ja arenguriikidele, eelkõige väiksema sissetulekuga riikidele. Kriis on aeglustanud stabiilset majanduskasvu, mis paljudes neist riikidest viimase aastakümne jooksul aset leidnud on: majanduskasvu, tänu millele oli võimalik luua töökohti, konsolideerida riigi rahandust, vähendada välisvõlga, soodustada majandustegevuse laiendamist ja lisaks saada rohkem ametlikku arenguabi.
Need riigid olid aga väga raskes olukorras juba enne praegust kriisi. Kõigepealt tabas neid toidukriis, mis seadis ohtu sadade miljonite inimeste ellujäämise, seejärel energiakriis, mis nõudis naftat või gaasi mittetootvatelt riikidelt palju ressursse, ning lõpuks kliimamuutustest tulenev kriis, mille mõju viljasaakidele ja infrastruktuurile kahjustab vaeseimaid riike kõige enam.
Finantskriis muutis nende riikide niigi keerulise olukorra veelgi hullemaks. Nagu on märkinud Euroopa Komisjon, on arenenud riikide ja kiiresti areneva turumajandusega riikide järel finantskriisi kolmas laine nüüd kahjustanud kõige vaesemaid riike; teoreetiliselt majanduslikku laadi kriisist on saanud arengu-, sotsiaal- ja humanitaarkriis.
Kõnealune kriis on tegelikult kahjustanud arenguriikide iga eluvaldkonda. Pidurdunud on majanduskasv, mis oli 2009. aastal eelmiste aastatega võrreldes palju väiksem. Kaubandusmaht on vähenenud, mis omakorda suurendab nende riikide jooksevkonto puudujääki. Vähem saadakse välisinvesteeringuid ja neil riikidel on keerulisem juurdepääs rahvusvahelisele rahastamisele. Lisaks on näha arenenud riikide kasvavat protektsionistlikku hoiakut.
Väljarännanutelt pärit rahaülekanded on vähenenud, vähendatud on ka ametlikku arenguabi. Selle kõige tagajärjel on maailma kõige vaesemate inimeste arv kasvanud sadade miljonite võrra ja sellistes maailmajagudes nagu Aafrika surevad sajad tuhanded lapsed senisest veelgi nooremas eas.
Praegust olukorda arvestades peab Euroopa end kuuldavaks tegema. Selleks nõuame juba võetud ametliku arenguabi kohustuste täitmist; uusi lisavahendeid kõnealuste riikide abistamiseks; väljarännanute suhtes kohaldatavate tasude ja maksude vähendamist; protektsionistliku käitumise kiusatusele vastuseismist ja toetust kaubandusläbirääkimiste Doha vooru lõpuleviimisele; meetmeid maksuparadiiside ja maksudest kõrvalehoidumise vastu ning tegutsemist kõige vaesemate riikide võlgade tagasimaksmise moratooriumi kehtestamise või võlgade tühistamise nimel.
Raportöörina oli minu eesmärk saavutada võimalikult laialdane üksmeel ja ma nõustusin läbirääkimistel kõigi parlamendifraktsioonide muudatusettepanekutega. Samas olen ma endiselt valmis esitama homme suulise muudatusettepaneku raporti lõike 34 kohta, et saada veelgi rohkem poolthääli. See aitaks paremini tagada seda, mis minu arvates on väga oluline: et Euroopa oleks arenguriikidele abi andmisel ühtne ja otsusekindel.
John Dalli
komisjoni liige. - Austatud juhataja, kõigepealt tahaksin ma tunnustada raportööri selle väga põhjaliku raporti eest.
Raportis rõhutatakse õigesti, et kriis on arenguriike mõjutanud palju raskemalt, kui esialgu arvati. Kriis on neid mõjutanud mitmeti - kõikuvate toormehindade, ekspordist ja turismist saadavate tulude vähenemise ning vähenenud kapitalivoogude ja rahaülekannete kaudu. Paljudes riikides on kasvanud vajadus rahastamise järele.
Mitmed arenguriigid on olnud sunnitud kärpima sotsiaalseid kulutusi (eelkõige toidu- ja arstiabi ning hariduse vallas). Neil kärbetel on rasked sotsiaalsed ja poliitilised tagajärjed ning ohtu ei ole sattunud mitte üksnes aastatuhande arengueesmärkide saavutamine 2015. aastaks, vaid ka viimastel aastatel tehtud edusammud. Vaatamata sellele, et maailmamajandus on hakanud ilmutama mõningaid taastumise märke, jäävad arenguriigid, eriti Sahara-taguses Aafrikas, oma arengus kindlasti teistest maha.
Euroopa Liit on võtnud enesele juhtrolli ja tegutsenud ühtselt, reageerides kriisile ühiselt ÜRO, G20 ja G8 riikide ülemaailmsete vastumeetmete raames. Me oleme tegutsenud kiiresti ja tõhusalt, asendades lubadused konkreetsete kohustustega, mille eesmärk on aidata arenguriikidel kriisiga toime tulla.
Eelmisel kevadel võttis Euroopa Liit vastu hulga ulatuslikke, õigeaegseid, suunatud ja kooskõlastatud meetmeid, et pehmendada kriisi mõju inimestele, kiirendada majanduskasvu arenguriikides ja kaitsta kõige haavatavamaid ühiskonnaliikmeid.
Euroopa Liidu tegevus ei hõlma mitte üksnes ühenduse meetmeid, vaid ka meie liikmesriikide meetmeid (kahepoolset tegevust ja panust rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide rahalistesse vahenditesse vastavalt G20 riikide üleskutsetele). Ka tihe koostöö Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondiga on võimaldanud meil tagada oma analüüside kooskõla ja abi täiendavus.
Nagu raportis märgitakse, on komisjon loonud väga konkreetse ja lühiajalise sihtotstarbelise FLEX-mehhanismi ning rakendab seda, et toetada kõige haavatavamaid ja kõige vähem jätkusuutlikke riike, võimaldamaks neil jätkata vajalikke kulutusi, eriti sotsiaalvaldkonnas.
Muud meetmed hõlmavad vahendite ümberjaotamist riikide kohta tehtud ülevaadete ja praegu rakendatava 10. Euroopa Arengufondi põhjaliku vahekokkuvõtte põhjal, traditsioonilise FLEX-mehhanismi alusel antavat toetust, abi eeljaotamist, kui see on võimalik, jne.
Ametlikul arenguabil on olnud ja on ka edaspidi väga tähtis roll meie partnerite toetamisel kriisiga toimetulekul. Sellega seoses oleks komisjonil hea meel, kui te kutsuksite liikmesriike üles püüdlema selle suunas, et 2015. aastaks moodustaks ametlik arenguabi 0,7% rahvamajanduse kogutulust. Teised rahastajad peaksid seadma sama kõrged eesmärgid arenguabi suurendamiseks ning me peame kutsuma kogu abiandjate kogukonda üles täitma abi mahtu ja tulemuslikkust puudutavaid kohustusi.
21. aprillil avaldab komisjon oma igakevadise paketi arengualaste ettepanekutega liikmesriikidele. Sel aastal keskendutakse meetmetele, mis on vajalikud aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks. Paketti iseloomustab terviklik lähenemisviis ja selles määratletakse tegevuskava aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel kiiremate edusammude tegemiseks. Samuti annab see võimaluse anda tuntav Euroopa Liidu panus eelseisvasse ÜRO kõrgetasemelisse aastatuhande arengueesmärkide ülevaatamisse, mis toimub septembris. Nii säilitab Euroopa Liit usaldusväärsuse oma kohustuste täitmisel ja etendab rahvusvahelises arengus jätkuvalt juhtrolli.
Elena Băsescu
(RO) Majandus- ja finantskriis on väga raskelt mõjutanud ka Moldovat, mis on samuti arenguriik. IMFi andmetel vähenes selle riigi majandus eelmisel aastal 9% ja töötuse määr on üle 6%. Tuleb julgustada otseinvesteeringute tegemist.
Tuletan meelde, et Moldova on kutsunud üheks aastaks riiki üheksa kõrgetasemelist Euroopa nõustajat, kes abistavad Moldova tähtsamaid ministeeriume.
Kuna me räägime sama keelt, siis meie naabrid teisel pool Pruti jõge võiksid saada kasu Rumeenia teadmistest absoluutselt igas valdkonnas.
Vähendada tuleb tasu rahaülekannete eest, mida teevad väljarännanud, kes on siirdunud tööle teistesse riikidesse. G8 riikide juhtide lubadus vähendada seda tasu järgneva viie aasta jooksul 10%lt 5%le on esimene samm selles suunas.
Mul on hea meel, et Moldovale on aastateks 2011-2013 lubatud eraldada ülisuures summas toetust, mis ulatub 2,6 miljardi USA dollarini. Peaminister Vlad Filat sõlmis täna rahastajate konverentsil sellekohase kokkuleppe.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Austatud juhataja, kuigi kriisi epitsenter ei asu arenguriikides, on kriisi tohutu laine just neid riike tõsiselt ja sügavalt mõjutatud.
Laenuraha vähenemine, majanduslanguse põhjustatud ebakindlus ning vähenenud rahvusvaheline kaubandus, investeeringud ja võõrtöötajate rahaülekanded on peamised kanalid, mille kaudu kriis on üle kandunud arenguriikidesse. Kriisile eelnesid toorme- ja toiduainehindade märkimisväärsed kõikumised ning kriisi tulemuseks on tohutu ülemaailmne tasakaalustamatus.
Kooskõlastatud reageerimine kriisile peab võtma arvesse arenguriike ja nende vajadused peavad moodustama olulise osa ülemaailmsest majanduskoostööst.
Eelseisvaks G20 riikide kohtumiseks koostatavas raportis taotleb majandus- ja rahanduskomisjon, et Rahvusvaheline Valuutafond võtaks arvesse kriisist tulenevat koormust arenguriikide eelarvetele. Samuti kutsume komisjoni üles esitama teatist, mis sisaldaks hinnangut selle kohta, kuidas finantstehingute maksuga saaks aidata kaasa aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, ülemaailmse tasakaalustamatuse korrigeerimisele ja säästva arengu edendamisele.
Mul on hea meel, et kolleeg Guerrero on neid ettepanekuid arvesse võtnud ja ma kiidan teda suurepärase raporti eest.
Olle Schmidt
(SV) Lugupeetud juhataja, ma sooviksin tänada raportööri tema olulise raporti eest.
Olen veendunud, et kõige parem on selle kriisi vastu võidelda ulatuslikuma vabakaubanduse ja üleilmastumise, mitte aga protektsionismi abil. Seega peab Euroopa hoidma oma turud avatuna, et võidelda majanduslangusega, stimuleerida majanduskasvu nii Euroopas kui ka mujal maailmas ning seeläbi vähendada vaesust.
Mõne päeva pärast toimub Tenerifel AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee kohtumine. Minu kolleegid AKV riikidest juhivad sageli tähelepanu probleemidele, mida Euroopa Liidu subsideeritud põllumajandustooted nende riikide turgudel tekitavad. Nad vajavad kaubandust, kuid meie poliitika takistab põllumajandustoodete toimivate turgude tekkimist arenguriikides.
Volinik ütles, et Euroopa Liidul on olnud juhtroll, kuid me võiksime palju rohkem ära teha. Küsimus on õiglases kaubanduses, austatud volinik.
João Ferreira
(PT) Toidu-, energia-, kliima-, finants-, majandus- ja sotsiaalne kriis, millele raportis viidatakse, ei ole midagi muud kui sellesama struktuurilise kriisi erinevad ilminguid, mis on kestnud juba aastakümneid. Mõnes piirkonnas, näiteks Sahara-taguses Aafrikas, on sissetulekud ühe elaniku kohta aastakümnete vältel kaugenenud maailma teiste piirkondade vastavast näitajast. Vaatamata praegustele erinevustele on arenguriikidel siiski teatud ühisjooned: sõltuvus mõne tooraine ekspordist, vähene majanduslik mitmekesisus, keskendumine põllumajandusele, energeetikale, kaevandustööstusele või turismile ning väliskapitali tugev esindatus.
Neile riikidele on peale surutud järkjärguline kaubanduse liberaliseerimise ja ekspordimudel, vajaduse korral ka väljapressimise abil. Nagu näitavad majanduskoostöö lepingute sõlmimiseks peetavad läbirääkimised, suurendab see nende riikide sõltuvust ja nurjab igasuguse iseseisva arengu. Kuid just välisvõlg on see, mis endiselt kõige rohkem ressursse arenguriikidest välja viib. Võlga makstakse tagasi mitmekordselt, ent see kasvab endiselt, olles jõudnud kolossaalse summani. Tekib suletud ring, kus võlg kinnistab nende riikide ekspluateerimist ja seega ei saagi arenguriikide suhted põhjapoolkera riikidega muutuda. Õiglane oleks see võlg tühistada.
Juhataja
Ka kõneajast kinnipidamine oleks õiglane.
Andreas Mölzer
(DE) Suurim finants- ja majanduskriis pärast 1930. aastaid ei mõjuta rängalt üksnes Euroopat, nagu me teame. Kriisi tagajärjed on eriti rasked arenguriikide jaoks ja neil on kõige vähem võimalusi olukorra parandamiseks. Vastutustundetu spekuleerimine, ahne soov teenida kiiret kasumit, mis ei ole kuidagi seotud reaalmajandusega, eriti anglosaksi riikides, ja õmblustest kärisev rahandussüsteem on viinud maailma finantskrahhi äärele.
Kriisi veel üks põhjus on üleilmastumise kontseptsioon, mille puhul täielik dereguleerimine on seatud esmaseks eesmärgiks. Euroopa riigid mässivad end majanduse elavdamise nimel järjest rohkem võlgadesse. Kehva rahalise olukorra tõttu ei ole arenguriikidel seda paljudel juhtudel võimalik teha. Seega tuleb neile anda võimalus kaitsta oma riikide majandust tõhusamalt imporditud kaupade eest, mida müüakse dumpinguhindadega ning mis hävitavad kohalikke turge ja kohalike inimeste elatist.
Me peame andma arenguriikidele võimaluse väljuda kriisist omal jõul. Paistab, et tavapärane arenguabi ei ole enamikul juhtudel oma eesmärki täitnud. Lõppkokkuvõttes peame tegelema probleemi algpõhjustega ning kehtestama finantsturgudele ranged eeskirjad, keelama spekuleerimise ja võtma kiiresti kasutusele finantstehingute maksu.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub neljapäeval, 25. märtsil 2010.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Vilija Blinkevičiūt 
Euroopa Liit on kohustatud aitama arenguriikidel ületada ülemaailmse majanduskriisi ja vaesusega seotud raskused, mis ei ole tekkinud nende süül.
On väga oluline, et Euroopa Komisjon püüdleks sihikindlalt rahvusvahelise arengukoostöö reformi elluviimise suunas ning et ta parandaks koos nõukoguga kahepoolse ja mitmepoolse arengukoostöö koordineerimist, sest puudujäägid selles valdkonnas on peamine põhjus, miks arenguabi ei pruugi anda tulemusi.
Arenguriigid vajavad abi, et vähendada vaesust ja eraldatust, ning meetmeid, mis aitavad kaasa arengule ja on vajalikud kriisist väljumiseks, eriti praeguses keerulises olukorras.
Me suudame täita ulatuslikud kohustused, mille me oleme endale võtnud, kui me tegevust üldiselt paremini kooskõlastame ning tõhusamalt ja läbipaistvamalt haldame, püüdes saavutada laialdase üksmeele peamiste abiandjate, partnerriikide, finantsasutuste ja kodanikuühiskonna vahel.
Seda tehes peab Euroopa Liit võtma enesele eestvedaja rolli ja tegutsema otsusekindlamalt. Selleks peavad kõik Euroopa Liidu institutsioonid ilmutama suuremat pühendumist. Euroopa Parlament on selles küsimuses oma arvamust kahtlemata üheselt väljendanud.
Sebastian Valentin Bodu  
Arenguriikidest on saanud finantskriisi peamised ohvrid, ehkki esialgu prognoositi, et kõige rängemalt tabab kriis arenenud riike. Tegelikkus on ümber lükanud teooria, mille kohaselt arenguriigid ei ole maailmamajandusega piisavalt tugevalt seotud, et finantsturgude kriis võiks neid tõsiselt mõjutada. Me näeme, et kriis süveneb paljudes arenguriikides: tööpuudus on jõudnud enneolematule tasemele ning valitsussektori võlg ja eelarvepuudujääk on järsult suurenenud. Samas on arenenud riikides, kus kriisi mõju ei ole olnud kuigi tuntav või kus oli võimalik kasutada tõhusaid vahendeid kriisi mõju leevendamiseks, toimunud mõningane majanduskasv, ehkki võib-olla ajutine. Majanduskriis mõjutab elanikkonda juba otseselt ja arenguriikides kasvab tööpuudus. Majanduse elavdamiseks tehtavad jõupingutused riikides, kus endiselt tunnetatakse kriisi mõju, võivad mõjutada terveid ühiskonnarühmi, sest majanduse elavdamine nõuab kahtlemata ohvreid. ELi rahastamisprogrammid on maailmas rakendatavate abikavade seas kõige ulatuslikumad ja kõikehõlmavamad. Asjaomased liikmesriigid peaksid eraldatud rahast saama võimalikult õiglast kasu, et lahendada olukordi, mis piiravad majandustegevust ja millel on sotsiaalsed tagajärjed.
Proinsias De Rossa  
kirjalikult. - Ülemaailmne finants- ja majanduskriis on tabanud arenenud maailma nii rängalt, et me vaevleme nüüd sotsiaalses ja tööhõivekriisis. Ent vähim arenenud riikides kaasnevad nimetatud probleemidega, mis ei ole tekkinud nende riikide süül, ka toidu- ja kliimakriisi tagajärjed, millel on kohutav mõju ühele kuuendikule maailma elanikkonnast, kes nälgib. ELi liikmesriigid, kes kokku moodustavad maailma suurima abiandja, peavad täitma ametliku arenguabiga seotud kohustused, parandama abi tulemuslikkust ja kooskõlastatust ning suurendama oma jõupingutusi, mille eesmärk on saavutada aastatuhande arengueesmärgid aastaks 2015. Finantssektoris toimunud spekulatsioonidest tulenenud kahju ulatus rõhutab vajadust rakendada ennetavaid meetmeid, näiteks finantstehingute maksustamist, ning õigustavad nõudmist, et see sektor hüvitaks kriisiga kaasnenud kahjud. Kuna maksuparadiiside ja offshore-ettevõtete tõttu jäävad arenguriigid ilma summadest, mis on mitu korda suuremad ametliku arenguabi raames kogutud rahast, on tegevusetus selles valdkonnas lubamatu.
Siiri Oviir  
Kui osa ELi liikmesriikide puhul saame praegu juba rääkida majandus- ja finantskriisi leevenemisest, siis arenguriikide puhul tuleb tõdeda, et kriis oma halastamatute tagajärgedega on neis veel täies jõus. Kahtlemata tuleb praeguse ülemaailmse kriisi lahendamise võtmesõnaks pidada majanduse arengut. Kuid tegeledes oma majanduse turgutamisega, ei tohiks me seejuures unustada tõsiasja, et kriisi jätkumine arenguriikides pidurdab väga oluliselt ka ülemaailmset majanduskasvu ja seeläbi meie endi arengut. Leian, et Euroopa Liidu liikmesriigid peavad jätkama arenguriikidele vaesuse ja tõrjutuse vähendamiseks abi andmist seda pidevalt uute olude ja tingimustega kohandades. Arvestades ülemaailmse kriisi karme tagajärgi just arenguriikidele, toetan ma üleskutset, et kõik ELi liikmesriigid võiksid vaatamata kriisile suurendada 2015. aastaks ühiselt antavat arenguabi 0,7%ni oma rahvamajanduse kogutulust. Meetmeid arengu edendamiseks ning kriisist väljumiseks on vaja võtta just nüüd, aastal 2010! Sellest tulenevalt toetan üleskutset, et praeguses olukorras tuleks ELil ja ühendusse mittekuuluvatel kõrgelt arenenud riikidel läbi viia rahvusvahelise arengukoostöö reform. Me ei saa lubada, et meie mittesekkumine nullib kogu vaesuse ja tõrjutuse vallas varem saavutatu ning lähiajal on saja miljoni äärmises vaesuses elava inimese asemel miljard sellises olukorras olevat inimest.
