Aflytningsskandalen i Bulgarien (forhandling) 
Formanden
Det næste punkt på dagsordenen er Kommissionens redegørelse om aflytningsskandalen i Bulgarien.
Andris Piebalgs
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Lad mig understrege, at EU-lovgivningen beskytter den elektroniske kommunikations fortrolighed. Den forbyder aflytning, telefonaflytning, lagring eller andre former for opfangning eller overvågning af kommunikation uden de berørte brugeres accept. Bortset fra optagelse af visse kommunikationer i forbindelse med lovlig forretningspraksis som f.eks. handelstransaktioner, der er godkendt juridisk, er yderligere opfangningspraksis såsom telefonaflytning underlagt specifikke betingelser.
Betingelserne for undtagelsesvis opfangning skal fastsættes i lovgivningen og være nødvendige, passende og proportionale i et demokratisk samfund for at beskytte offentlige interesser såsom offentlig sikkerhed eller bekæmpelse af strafbare handlinger.
De generelle principper i EU-lovgivningen skal også respekteres. Den bulgarske lovgivning ser for Kommissionen ud til at leve op til disse krav. Loven om særlige undersøgelsesmetoder og loven om elektronisk kommunikation indeholder allerede bestemmelser om mekanismer for lovlig tilladelse, overvågning, håndtering af og adgang til personoplysninger, og sikrer dermed overholdelse af de grundlæggende rettigheder.
Problemet her er håndhævelse af lovkravene. Det er de bulgarske myndigheders ansvar at sikre, at de retlige og proceduremæssige garantier, der er stadfæstet i den bulgarske lovgivning om særlige undersøgelsesmetoder, overholdes.
Kommissionen understreger behovet for, at medlemsstaterne respekterer de grundlæggende rettigheder og proceduremæssige garantier i overensstemmelse med retsstatsforholdene, når de gennemfører EU-lovgivning. Kommissionen forstår, at de bulgarske myndigheder tog de nødvendige skridt til at kontrollere lovligheden af anvendelsen af særlige undersøgelsesmetoder og til at fastslå, om de oplysninger, der blev offentliggjort i pressen, var resultatet af misbrug af de særlige undersøgelsesmetoder.
Kommissionen har ikke modtaget nogen tilknyttede klager om opfangning af elektronisk kommunikation i Bulgarien, men vil fortsat overvåge den aktuelle situation med henblik på at sikre overholdelse af EU-lovgivningen.
Simon Busuttil
Hr. formand! Jeg er meget overrasket over denne forhandling, der end ikke blev rejst i det kompetente udvalg, Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, inden det blev taget op her.
Den foranstaltning, der angribes i denne forhandling, er et legitimt retsinstrument, der kan anvendes i bekæmpelsen af kriminalitet. Om noget er det bevis for, at Bulgarien seriøst tager den store udfordring op, som bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet er, hvilket er noget, vi længe har bedt det om at gøre. De foranstaltninger, der er fastsat i lovgivningen, kan gennemføres lovligt, og vi forventer, at de gennemføres lovligt.
I henhold til loven kan telefonaflytning kun kræves af offentlige anklagere eller af lovhåndhævelsesagenturer såsom politiet og den nationale sikkerhedsmyndighed, hvis de har mistanke om, at den pågældende person er involveret i kriminelle aktiviteter, og med en dommerkendelse.
Loven om anvendelse af særlige efterretninger indeholder en formålsbegrænsning, idet det fastslås, at disse foranstaltninger kun kan bruges til bekæmpelse af organiseret kriminalitet eller beskyttelse af national sikkerhed. De indsamlede oplysninger skal holdes fortrolige og må kun anvendes til de formål, der er opstillet i lovgivningen. Der findes også en parlamentarisk kontrol af dette retssystem. Så det står klart, at der findes sikkerhedsmekanismer, særlig sikkerhedsmekanismer vedrørende borgernes privatlivs fred og respekt for databeskyttelse, og der kan efter min mening ikke være tale om, at der er i strid med loven. Et angreb på dette instrument på nuværende tidspunkt svarer derfor til et uansvarligt angreb på en medlemsstats bestræbelser på at bekæmpe organiseret kriminalitet og korruption.
Dette angreb er til stor skade for Bulgarien, da kampen er af største betydning for landet i lyset af dets samarbejds- og kontrolmekanisme og også i lyset af dets forventede indtræden i Schengenområdet. Den eneste plausible forklaring på denne forhandling ser derfor ud til at være, at den er politisk begrundet.
Hannes Swoboda
Hr. formand! Jeg var en af dem her i Parlamentet, der gik stærkt ind for Bulgariens tiltræden af EU.
Jeg er meget glad for, at Bulgarien nu er en medlemsstat, men jeg er meget skuffet over nogle af de foranstaltninger, som den bulgarske regering har truffet. Ja, vi støtter fuldt ud bekæmpelsen af korruption. Det er en meget vigtig kamp, og vi tilslutter os fuldt ud det, Kommissionen har sagt om, at der skal findes love i Bulgarien om videooptagelse og opfangning.
Kommissæren var meget forsigtig. Han sagde, at den ser ud til at være i overensstemmelse med europæiske standarder, og han sagde meget klart, at foranstaltningerne skal være proportionale. Er det proportionalt, når opfangningen pludselig inden for en periode på tre år vokser fra 6 000 i 2008 til 16 000 i 2010? Er det proportionalt og retfærdigt, at kun 2 % af videoovervågningen anvendes i retten og kun bruges ved afsigelsen af 1 % af dommene?
Er det proportionalt og retfærdigt, at retssagerne filtreres af indenrigsministeriet? Hvorfor gives det hele ikke til de retlige myndigheder? Hvorfor filtreres materialet af indenrigsministeriet? Hvad gør indenrigsministeriet med det, der kommer ind? Jeg vil gerne bede Kommissionen se nærmere på denne overvågningsproces og på, hvad der sker med resten af oplysningerne.
Der er også rapporter i parlamentet i Sofia og i medierne i Bulgarien om, at der hersker alvorlig tvivl om, hvorvidt indenrigsministeriet kan beskytte oplysningerne. Vi har allerede oplevet lækkede oplysninger.
Schengen blev nævnt, og ja, vi ønsker Schengengrænsen udvidet. Den omfatter nu Bulgarien og Rumænien, men når vi ser, hvad der sker der, kan det ikke komme som en overraskelse, at nogen i Europa er kritiske over for denne udvidelse.
Jeg vil gerne bede kommissæren gøre sit arbejde, som han har gjort, og bede den bulgarske regering om at ophøre med denne forkerte gennemførelse og forkerte retshåndhævelse, og indføre en meget restriktiv praksis med hensyn til disse opfangninger. Vær retfærdig, vær åben, vær gennemsigtig og stop sådanne overtrædelser af ånden i de europæiske love.
(Taleren accepterede at besvare et spørgsmål i henhold til blå kort-proceduren i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Andrey Kovatchev
(BG) Hr. formand! Jeg vil gerne stille hr. Swoboda et spørgsmål. De nævnte data fra 2008 og 2010.
Vil De fortælle mig, hvor De har fået tallene fra, og mener De, at de er korrekte? De nævnte, at kun en eller to procent af dem anvendes i retten. Oplysningerne i Bulgarien er helt anderledes, og tallene vedrørende det antal mennesker, der rent faktisk er blevet aflyttet, og procentdelen af data, der anvendes som beviser i retssager er helt anderledes. I 2009 var det 30 %, og i 2010 var det 40 %. Med andre ord er tallene helt forskellige fra dem, De netop har nævnt.
Hannes Swoboda
(EN) Hr. formand! Vi har modtaget forskellige tal fra bulgarske kilder. Måske bør det overlades til Kommissionen at bevise, hvem der har ret. Så vidt jeg ved fra kilder i Bulgarien, er der en meget lav procentdel, der henvises til anklagerne, hvoraf meget få fører til domfældelser.
Dette er, hvad vi ved. Det er de oplysninger, vi har fra forskellige kilder. Jeg tror også, der foreligger en rapport fra parlamentet i Bulgarien. Kommissionen bør se nærmere på dette spørgsmål. Hvorfor er der denne skandale i Bulgarien? Vi må virkelig undersøge spørgsmålet.
(Taleren accepterede at besvare et spørgsmål i henhold til blå kort-proceduren i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Dimitar Stoyanov
(BG) Hr. formand! Blot et hurtigt spørgsmål, hr. Swoboda. Er De klar over, at den undersøgelse, som De netop har nævnt gennemføres af indenrigsministeriet, blev flyttet dertil fra de retlige myndigheder, da det bulgarske socialistparti, som er en del af Deres gruppe, var ved magten?
Hannes Swoboda
(EN) Hr. formand! Det ser altid ud til at være et partipolitisk spørgsmål for hr. Stoyanov og hr. Busuttil. For mig er det ikke et partipolitisk spørgsmål. For mig er det grundlæggende spørgsmål om rettigheder, om menneskerettigheder og om at leve op til og overholde den europæiske lovgivning, uanset hvem der overførte den til indenrigsministeriet.
For det andet er det vigtigste, hvordan den bruges. Man kan bruge det samme instrument på en meget begrænset måde, eller man kan bruge det på en meget bred måde. Som jeg sagde før, er det meget interessant, hvad der sker med de data, som indenrigsministeriet opbevarer. Det er hovedspørgsmålet. Der er altid en fare for misbrug, når så mange data opbevares og ikke gives til anklagerne. Dette kan være politisk motiveret, eller det kan være personligt motiveret. Vi bør bekæmpe denne form for misbrug.
Diana Wallis
Hr. formand! Tak til kommissæren for hans meget omhyggelige redegørelse. De af mine kolleger her, som kender mig, og som har kendskab til min 12-årige karriere her i Parlamentet, vil vide, at jeg går ind i sådanne forhandlinger med stor modvilje. Men for over et år siden, da jeg var næstformand for Parlamentet, blev jeg bedt om at besøge Bulgarien for at tale om Stockholmprogrammet for retfærdighed.
Det er tydeligt, at vores program for retfærdighed har bevæget sig fra at lægge vægt på sikkerhed til at lægge vægt på retfærdighed, og vi må alle i vores respektive medlemsstater finde den rette balance. Jeg husker fra mit besøg i Bulgarien den store interesse, som de bulgarske dommere viste for det, vi gør og ønsker at gøre på EU-plan. Men jeg var overrasket over, at en besøgende på mit kontor i Bruxelles i sidste uge fortalte om, at folk i Bulgarien får besøg af efterretningstjenesten i deres hjem om natten. Dette er noget, som er mig fuldstændig fremmed, og jeg finder det meget vanskeligt at forstå og at stå her og sige det.
Når det er sagt, forekommer det mig, at den nuværende lovgivning om telefonaflytning - lad os kalde en spade for en spade - som hr. Swoboda allerede har sagt, ser ud til at være korrekt. Hvor kontrollen tidligere blev gennemført af et uafhængigt organ, foretages den nu af et parlamentarisk organ. Har dette ført til en mindre hensyntagen til rettigheder? Der ser ud til at være sket en stigning i antallet, og en stigning i antallet ser ud til at indikere, og jeg understreger "ser ud til", at dommerne lettere eller hurtigere giver tilladelse til denne mulighed.
En del af årsagen til, at jeg har taget ordet, er et tilknyttet spørgsmål, der vedrører borgerinitiativet. Det ser ud til at folk føler sig presset til at trække deres underskrift tilbage. Vi må gennemføre det europæiske borgerinitiativ i løbet af det kommende år. Jeg vil gerne bede Kommissionen overvåge dette område nøje.
Jaroslav Paška
Hr. formand! Brugen af særlige former for overvågning er et følsomt emne i alle lande.
Vi støder ofte på mistanker om, at regeringen ikke blot anvender dem i kampen mod organiseret kriminalitet, men også til at overvåge og undertrykke politisk opposition. Situationen i Bulgarien er dog yderst mærkelig. Information opnået ved at aflytte telefonsamtaler under tvivlsomme vilkår ender ikke hos de relevante organer, men dukker op i forskellige medier. Den bulgarske premierminister har endog meddelt, at de højeste repræsentanter for staten også konstant aflyttes af efterretningstjenesten. Dette er tilsyneladende et led i bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet. Det sker ikke ofte, at en regeringsleder indrømmer, at han har så stor tillid til sine nærmeste kolleger, at han får dem aflyttet, så de ikke falder for fristelsen til korruption eller samarbejde med organiseret kriminalitet.
Under alle omstændigheder hersker der en underlig situation på dette område i Bulgarien, og jeg tror, at det ville være en god idé at hjælpe vores bulgarske venner med at udrede problemerne i tilknytning til anvendelse af den relevante lovgivning.
Dimitar Stoyanov
(BG) Hr. formand! I Bulgarien har vi et udtryk for det, vi oplever i den aktuelle forhandling, nemlig "tyv tror hver mand stjæler". Da trepartskoalitionen var ved magten var tjenestegrenene infiltreret af mafiaen med de forfærdelige resultater, som vi ser nu.
Da koalitionen var ved magten, blev jeg selv tæsket af politiet under en protestdemonstration tilrettelagt af oppositionen. Bagefter ændrede disse ulve i fåreklæder, der nu forsøger at fremstå som forsvarere mod en politistat, loven, i henhold til hvilken sagen mod mine overfaldsmænd nu har verseret for retten i tre år. Under socialisternes og royalisternes regeringstid angreb politiet fredelige demonstranter, men nu gør de et stort nummer ud af overtrædelse af de civile frihedsrettigheder.
Da de var ved magten, blev journalisten Ognyan Stefanov tæsket ihjel, og nu klager de over censur. Da de var ved magten, var kidnapninger dagligdags hændelser. Mafiaen havde hele magten, mens borgerne ikke havde nogen rettigheder. Domstolene blev købt og solgt. Da de var ved magten, blev tuskhandel og udsalg af nationale aktiver den gængse model.
Nu benytter de sig af deres gamle tricks og forsøger at stoppe Bulgariens tiltræden af Schengenområdet i håb om, at de kan skyde skylden for deres kriminelle styre på andre. Men det vil ikke fungere, for vælgerne er ikke blinde. De fejede dem bort fra magten, kastede dem på den politiske skrotbunke, og ingen forbrydelse, de kan udtænke, vil ændre på det.
Mariya Nedelcheva
(BG) Hr. formand! Alle forhandlinger i Parlamentet afspejler de europæiske borgeres interesser.
Dagens forhandling kan imidlertid tjene som et godt eksempel på, hvordan den europæiske scene kan blive et redskab for egoistiske, nationale politiske interesser. Hver gang den europæiske dagsorden undergraves af en national dagsorden, kan det ikke fortolkes som national ansvarlighed, men som værende i strid med de værdier, som de bulgarske borgere stemte deres repræsentanter ind i Parlamentet for at forsvare. Ville de genkende sig selv i denne forhandling? Jeg tvivler.
Mine kolleger her i Parlamentet har utvivlsomt ret, når de siger, at den bulgarske offentlighed skal vide, hvad der sker i deres eget land, og om deres forfatningsmæssige rettigheder overholdes. Der er dog en grænse for, hvor langt de demokratiske institutioner skal beskytte tvivlsomme interessegruppers interesser, idet deres formål er klart, nemlig at miskredittere Bulgarien på landets vej til Europa, og at miskredittere regeringen i dens forsøg på at sætte en stopper for lyssky praksis, der har fået lov at vokse i mange år. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på nogle af de ting, mine kolleger har givet udtryk for.
For det første påstanden om, at antallet af tilfælde af aflytning er fordoblet. De officielle tal er helt anderledes. De er offentligt tilgængelige for enhver, der er interesseret i sandheden. Jeg vil dog gerne stille et spørgsmål. Siden hvornår har disse oplysninger været gennemsigtige? Der er kun et svar, nemlig takket være GERB-regeringen, der betragter gennemsigtighed og borgernes frie adgang til statslig information som et grundlæggende princip.
For det andet er påstanden om, at lukning af det kontor, der var blevet oprettet for at kontrollere aflytningsanordninger i Bulgarien har ført til en afslutning af den retlige kontrol med anvendelsen heraf, helt ubegrundet. Jeg vil gerne minde om, at dette kontor aldrig har fungeret ordentligt, navnlig ikke da den oprindelige idé til det kom fra de udøvende myndigheder. Det er ikke nødvendigt at minde om, at Bulgarien er en parlamentarisk republik, og det særlige underudvalg for parlamentarisk kontrol og overvågning af procedurerne for tilladelse, gennemførelse og anvendelse af aflytningsanordninger blev oprettet netop inden for rammerne af respekt for de demokratiske institutioner og forfatningen.
Jeg vil også gerne minde om, at alle de politiske partier er repræsenteret i underudvalget og er repræsenteret i henhold til forholdsprincippet. Det regerende parti har desuden ikke ret til at besætte formandsposten. Alt dette viser, at den bulgarske lovgiver har indarbejdet absolutte garantier for gennemførelse af sådanne lovlige aktiviteter, og disse bakkes op af pålidelige kontroller. Det er vanskeligt at ændre status quo. Det er endnu vanskeligere at opbygge noget positivt. Det mest vanskelige er imidlertid, når nogle af ens lands repræsentanter kommer til en af de mest demokratiske institutioner i Europa for at rode sig ind i intern polemik, hvis formål ligger langt fra dem, vi opretholder her hver dag.
Claude Moraes
(EN) Hr. formand! Det er altid ubehageligt, når en medlemsstats interne forhold sættes under luppen. Jeg vil gerne i samme ånd som fru Wallis sige, at min egen regering i Det Forenede Kongerige blev undersøgt for sin overførsel - angiveligt udlevering af folk til tortur. Dette var naturligvis meget ubehageligt for mig og for min regering i Det Forenede Kongerige, men jeg deltog aktivt i undersøgelsen, fordi det var nødvendigt at gøre det på europæisk plan.
Hvorfor? Og hvorfor drøfter vi her i dag den bulgarske regerings interne aflytningsforanstaltninger? Ikke på grund af Bulgarien, men fordi vi er et værdifællesskab. Som et værdifællesskab er spørgsmålet det, som kommissæren rejste - og jeg citerer "aflytning må kun bruges i undtagelsestilfælde". Jeg er ikke en stor advokat som fru Wallis, men jeg er advokat, og jeg ved, at aflytning kun bør bruges i undtagelsestilfælde. Det er en af de ting, der, hvis den bruges på en unødvendig, upassende eller uforholdsmæssig måde, i stedet for at være en hjælp til at angribe organiseret kriminalitet, der er meget omfattende i Bulgarien og andre steder i EU, bliver et våben i statens hænder.
Det er ligegyldigt, hvilket politisk parti der har givet anledning til denne forhandling, det er et meget alvorligt spørgsmål for EU at gå fra at drøfte et angreb på organiseret kriminalitet til at bruge et statsligt instrument uforholdsmæssigt, og det er gælder ikke alene Bulgarien i dag. I morgen kan det være en anden medlemsstat.
Jeg har virkelig set på alle kilderne og tallene, og jeg vil gerne spørge mine kollegaer fra alle partier her i Parlamentet om følgende. Er der nogen, som siger, at en upassende eller uforholdsmæssig brug af aflytning ikke har fundet sted? Selv om man ønsker at bestride de tal, hr. Swoboda nævnte, er der så nogen, der bestrider, at der er foregået en uforholdsmæssig aflytning? Jeg har set på mange kilder, før jeg tog ordet her i dag, for vi må tale omhyggeligt om sådanne spørgsmål. Jeg har ikke hørt nogen på nogen af siderne af forhandlingen sige, at der ikke er foregået en uforholdsmæssig aflytning.
Derfor må Kommissionen undersøge dette.
(Formanden afbrød taleren)
Gianni Vattimo
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Som italiensk statsborger er jeg helt klart ikke imod aflytning, når den anvendes lovligt. I Italien er det meget nyttigt i forbindelse med bekæmpelse af mafiaen, og det er for nylig blevet anvendt til at anklage præsident Berlusconi for påstået korruption og udnyttelse af en mindreårig prostitueret.
Den bulgarske regerings sag ser ud til at være helt anderledes, da det ser ud til, at den brugte telefonaflytning til at kriminalisere oppositionen, hvilket skabte omfattende frygt i komplekse samfundsmæssige organisationer, og forsøgte at knytte oppositionen sammen med almindelige kriminelle - hvilket gør det muligt for den at handle uden respekt for menneskerettighederne og at indføre en politistat. Situationer som denne kan kun føre til yderligere social vold.
Jeg mener derfor, at Parlamentet og Kommissionen må være særlig opmærksomme på situationen i Bulgarien og søge at begrænse den skade, som landets regerings adfærd truer med at forårsage.
Ernst Strasser
(DE) Hr. formand, hr. Piebalgs! Jeg har fulgt denne forhandling og forhandlingen om Albanien meget nøje. Hvilken forskel! I den første forhandling bestræbte man sig på at opretholde en høflig, venlig tone på tværs af partiskel. Her er der fremsat insinuationer, som overhovedet ikke er bevist. I den første forhandling var målet at tilnærme to store partier til hinanden. I denne forhandling er den enes mål at indskyde en kile mellem de to partier. I den første forhandling var der et ønske om, at to partier skulle gå sammen og arbejde sammen for befolkningens skyld. I denne forhandling drejer det hele sig desværre om, at en del af Parlamentet har en forudindtaget holdning til situationen.
Hvorfor gør I dette? Hvorfor har jeg ikke hørt et eneste faktum blive fremsat? Der er blot blevet brugt ord som "Det ser ud til ..." eller "Vi har fra visse kilder fået oplyst ..." eller "Vi har hørt at ...". Hvis det er sådan, man oplever situtionen, hvorfor går man så ikke til de relevante udvalg i Parlamentet? Hvorfor går man ikke til Underudvalget om Sikkerhed og Forsvar? Hvorfor stiller man ikke spørgsmål til Kommissionen? I stedet fremskynder man en offentlig forhandling, fordi man ønsker den gennemført af politiske årsager. Vi er imod dette. Vi forstår ikke, hvorfor denne forhandling finder sted på bekostning af den bulgarske regering og det bulgarske folk. Hvis der er noget her, der skal drøftes, opfordrer jeg til, at man gør det i de relevante udvalg.
Det er indlysende for os, at der skal herske retstatsforhold, der skal være et fungerende retssystem og passende parlamentarisk kontrol, navnlig i forbindelse med følsomme spørgsmål som dette instrument, og ansvaret herfor ligger hos et parlament, der er indsat af en regering, der består af repræsentanter for alle de parlamentariske partier. Jeg er fru Malmström taknemmelig for, at hun i sidste i uge i Sofia sagde, at dette er et internt spørgsmål, og for at kommissæren klart fastslog, at den bulgarske regering har truffet alle de nødvendige foranstaltninger.
Hannes Swoboda
(EN) Hr. formand! En bemærkning til forretningsordenen. Der var en mand her, som fotograferede os, også mens vi skrev under.
Han siger, han kommer fra den bulgarske delegation. Jeg ved ikke, hvordan det kan være tilfældet, da alle de bulgarske medlemmer ser ud til at være til stede. Det er meget mærkeligt, at en eller anden er kommet ind i Parlamentet og har fotograferet os, mens vi talte og skrev under.
Måske bør tjenestegrenene undersøge, hvad der er sket, for det er uacceptabelt, at udenforstående kommer herind og fotograferer, det vi laver.
President
Ja, hr. Swoboda, jeg vil undersøge dette, og vil træffe de nødvendige foranstaltninger.
Iliana Malinova Iotova
(BG) Hr. formand! Dagens forhandling handler ikke blot om den omfattende aflytning i Bulgarien. Den handler om de alarmerende tendenser til, at borgernes rettigheder i Europa tilsidesættes.
Interne politiske problemer er de kompetente bulgarske myndigheders ansvar, og de må overtage spørgsmålene selv for at løse dem. På europæisk plan findes der ingen problemer med harmoniseringen med europæisk lovgivning, og kommissæren har ret, problemerne ligger i gennemførelsen. Derfor spurgte vi, hvad Kommissionen ville gøre for at sikre, at den europæiske lovgivning ikke misbruges. Derfor er mit svar til hr. Strasser, at vi har henvist det til Kommissionen.
Den bulgarske skandale har bragt charteret, Stockholmprogrammet, direktiv 95/46 og talrige dokumenter om databeskyttelse i fare, for i Bulgarien offentliggøres lægers optagne samtaler uden retlig begrundelse og uden mulighed for et retligt forsvar.
Den drastiske stigning i aflytningsudstyr er omvendt proportional med deres retlige effektivitet. Der hersker fortsat tvivl om, hvorvidt de oplysninger, de resulterer i, vil blive indsamlet og brugt til politiske formål, hvilket er meget farligt, når vi skal have valg om et års tid. Vi opfordrer indtrængende Kommissionen til at tage initiativ til oprettelse af uafhængige organer, som kan kontrollere aflytningsudstyr i medlemsstaterne.
Dette udstyr har stor betydning i bekæmpelsen af korruption og kriminalitet, og derfor appellerer vi til Kommissionen om at sikre, at det anvendes lovligt inden for rammerne af mekanismen for samarbejde og kontrol.
Stanimir Ilchev
(BG) Hr. formand! Den kraftige stigning i anvendelsen af særligt aflytningsudstyr i Bulgarien er et faktum, og det er derfor, at befolkningen er så ophidset og foruroliget.
Det var det bulgarske parlamentariske kontrolorgan, der fandt frem til de kritiske resultater. Jeg vil gerne bede Kommissionen gøre sig bekendt med disse resultater. Der er andre vigtige spørgsmål. Vil Kommissionen sende et signal til dem, der ikke kender den hårfine grænse mellem sikkerhed og frihed? Vil Kommissionen dømme de mennesker, som bruger statslige redskaber til partipolitiske og endog deres egne personlige interesser? Hvor kategorisk vil Kommissionen desuden tilskynde et nationalt parlament - ikke nødvendigvis det bulgarske parlament - til at løse spørgsmålet om lovgivningsmæssige mangler og til at genindføre eventuelle uafhængige kontrolorganer, som det har lukket?
Det er blevet klart, at hemmeligt indsamlede oplysninger er blevet udvekslet ikke blot inden for efterretningstjenesten, men med politiske personer i efterretningstjenestens hierarki, at feltoperatører filtrerer oplysninger, hvilket ikke er deres opgave i henhold til loven, at aflytningsudstyr ofte anvendes på et falsk teknisk grundlag og sandsynligvis ikke velbegrundet.
Desværre har den bulgarske efterretningstjeneste, der er rodet ind i bekæmpelsen af kriminalitet, udviklet en grundlæggende refleks, der går ud på at overvåge næsten alt, hvad der ånder og bevæger sig. Det er ikke overraskende, at ansete dommere - ikke politikere - hævder, at enten er systemet fejlbehæftet, eller også gennemføres der en velovervejet tilbageskridtspolitik. Når noget er fejlbehæftet, skal det repareres, og det er det, vi kæmper for nu. Når det gælder velovervejede tilbageskridt, mener jeg imidlertid, at vi alle bør gå imod det og fastslå, at det centrale i den europæiske politiske filosofi er menneskerettigheder, frihedsrettigheder og menneskelivets ukrænkelighed.
Stockholmprogrammet er ikke blevet sendt på museum. Heri kræves det, at vi gør Europa til et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, og vi må ikke tillade enkeltpersoner, partier eller regeringer at føre nogen medlemsstat tilbage til den mørke tidsalder med undertrykkelse, uretfærdighed og uvished.
Andrey Kovatchev
(BG) Hr. formand! Det, vi har hørt fra Kommissionen, bekræfter den omstændighed, at den bulgarske lovgivning om aflytningsudstyr er i overensstemmelse med europæisk lovgivning. Vi kan ikke være anderledes, for alle medlemsstater er forpligtede til at sikre deres borgeres grundlæggende rettigheder og til at overholde de juridiske procedurer, hvilket er, hvad Bulgarien gør.
Så hvad er det, der har givet anledning til forhandlingen her i Parlamentet i dag? Svaret er enkelt. En valgkampagne er på vej i Bulgarien, og den bulgarske opposition har bragt kampen ind i Parlamentet, naturligvis uden hensyntagen til, om det miskrediterer Bulgarien eller ej, udelukkende med det formål at opnå et politisk udbytte, som jeg kan forsikre om er yderst tvivlsomt.
Det må være svært for de europæiske institutioner at overbevise sig selv om de gode hensigter hos repræsentanter for den tidligere trepartskoalition i Bulgarien, under hvis styre der var tilrige eksempler på korruption, uvilje til at bekæmpe kriminalitet og manglende tillid fra EU's side. De kolleger, der har taget initiativet til denne forhandling, har tydeligvis mistet tålmodigheden, mens de ventede på Kommissionens svar, og ønskede, at forhandlingen fandt sted inden fremlæggelsen af den foreløbige rapport om Bulgariens fremskridt under mekanismen for samarbejde og kontrol.
Jeg vil gerne komme med en lille joke her. Mine kolleger styres åbenbart af højsindede patriotiske tanker om at skade den bulgarske regering mest muligt. Det er en skændsel, at vi bulgarere kaster os over hinanden i denne tomme, halvtomme eller næsten tomme sal. I stedet for at arbejde sammen i vores borgeres interesse, beskæftiger vi os med rygter, manipulationer og en krig med politisk mudderkastning.
Bulgariens nuværende regering angribes af det gamle status quo, resterne af det kommunistiske styre i magtstrukturerne og dem, der ulovligt har beriget sig selv under overgangsperioden. Denne forenede fronts mål er ikke blot at destabilisere Bulgarien og stoppe GERB's bestræbelser på at skabe et mere retfærdigt samfund, men også at miskreditere vores land over for vores europæiske partnere. Jeg vil gerne gentage det. Det, der sker her i aften, er ynkeligt og skammeligt.
Dette ligner helt klart misundelse i disse kredse, både politiske og økonomiske, over regeringens succes med dens kompromisløse bekæmpelse af kriminalitet og korruption og over dens ærlige og åbne måde at føre politik på. I de seneste dage har kolleger fra den bulgarske opposition beskrevet situationen i Bulgarien på den mørkest tænkelige måde. De taler om frygt, en politistat, undertrykkelse, sult, fattigdom, tilbageskridt, som vi netop har hørt og så videre. Bulgariens omdømme plettes for at sikre en kortsigtet politisk gevinst. Sandheden er det helt modsatte.
Der foregår ikke lejemord eller kidnapninger, den organiserede kriminalitet har fået et alvorligt skud for boven, og de korruptionskanaler, der støttede det gamle status quos kredse, ikke blot økonomisk, men også politisk, er blevet afskåret. Landet er stabilt på makroøkonomisk plan, og tilbyder nogle af de bedste vilkår for investeringer i Europa. Regeringen er stabil, det bulgarske parlament har et stabilt flertal, det regerer åbent og er en respekteret og værdig europæisk partner.
Endelig vil jeg gerne endnu en gang undskylde over for mine kolleger fra andre medlemsstater, som er til stede, for at de skal spilde deres tid med denne desværre meget bulgarske forhandling forud for valget.
Ioan Enciu
(RO) Hr. formand! Brugen af ulovlig telefonaflytning og aflytning i Bulgarien er en meget alvorlig situation. Hvad der er endnu mere alvorligt er, at det ikke er det eneste tilfælde af denne art i EU.
Denne forhandling burde også være gennemført om en anden medlemsstat, nemlig Rumænien. I Rumænien har vi i 2011 den situation, at aflytning af private samtaler foretages uden noget retligt grundlag, selv om forfatningen, de nationale love og EU-lovgivningen indeholder et totalt forbud mod indtrængen i en persons privatliv uden en god begrundelse og en udtrykkelig dommerkendelse. Samtaler mellem journalister, politikere og interne drøftelser under oppositionspartiernes møder eller private møder i retssale optages ulovligt. Den grundlæggende ret til beskyttelse af privatlivets fred tilsidesættes systematisk og gentagne gange. Ulovlig telefonaflytning er blevet den foretrukne efterforskningsmetode. Efterretningstjenesten overvåger permanent regeringens nuværende politiske oppositions telefonsamtaler. Det er en meget alvorlig situation, og jeg opfordrer Kommissionen til at gribe ind hurtigst muligt for at opretholde retsstatsforhold og demokrati i begge medlemsstater.
Vladimir Urutchev
(BG) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Tillad mig at gentage, at det er Kommissionens vurdering, at den nuværende bulgarske regering viser virkelige ambitioner om at slå ned på organiseret kriminalitet. Næsten ingen vil benægte, at vores land for første gang har gjort reelle fremskridt på dette område. Det var det, de bulgarske vælgere stemte for i 2009.
Resultaterne er opnået takket være de retshåndhævende agenturers beslutsomme indsats, som har omfattet alle lovlige metoder til påvisning af kriminalitet. Det er kun naturligt, at antallet af operationer - og dermed antallet af efterforskede personer - er steget og har resulteret i større effektivitet.
Lad os dog ikke være naive. Den organiserede kriminalitet har masser af ressourcer til rådighed, erhvervet i årevis med straffrihed og manglende handling, til at kunne forårsage en hidtil uset reaktion. De har aktiveret maskineriet med at underminere den regerende koalition for at miskreditere den på netop det område, hvor den står stærkest.
Kampagnen blev sparket i gang med offentliggørelsen af omhyggeligt udvalgte og manipulerede aflytningsoptagelser, der blev formidlet på USB-nøgler af ukendte personer. Medierne og politikerne falder over hinanden for at kommentere de rædsler, der foregår i Bulgarien, truslen mod borgerne, hvor meget grundlæggende aftaler og erklæringer er blevet undermineret.
Dem, der satte gang i dette hysteri, dem, der erhvervede og ulovligt offentliggjorde disse miskrediterende oplysninger, gnider nu sig selv i hænderne af fryd. De havde sandsynligvis end ikke forestillet sig, hvor let maddingen ville blive taget, så endog den firhjulstrækker, som USB-nøglerne blev transporteret i, blev stjålet.
Nogle af de politikere, der er til stede her, har haft held til at sprede dette hysteri til Parlamentet og fremlægge det som den bulgarske aflytningsskandale. Der findes ikke en sådan skandale i Bulgarien. Alt, hvad der findes, er en velorganiseret offensiv for at miskreditere landets regerende koalition og dens mest fremtrædende personligheder. Miskrediterede politikere fra oppositionspartierne sprang med på vognen i håb om at høste gevinsten i den kommende valgkamp.
Må jeg spørge mine kolleger, om de er klar over, hvis ærinde de går med deres nuværende handlinger?
Ivailo Kalfin
(BG) Hr. formand! Jeg vil gerne henvende mig til kommissær Piebalgs, for der er kommet en stor del propaganda fra Bulgariens regerende parti i dag. Den parlamentariske kommission ledet af det regerende partis koalitionspartner, nationalisterne i Ataka, forelagde den bulgarske regering en rapport, hvori regeringen blev anklaget for at filtrere de oplysninger, der opnås ved aflytninger, inden de videregives til domstolene.
Det fremgår af rapporten, at regeringen ikke beskytter fortrolige personoplysninger, som offentliggøres i medierne. Det fremgår ligeledes af rapporten - og jeg gentager, at rapporten er udarbejdet af det bulgarske parlament - at de bulgarske borgeres og dermed europæiske borgeres grundlæggende rettigheder tilsidesættes. Dette er en overtrædelse af en række europæiske direktiver. Det er en overtrædelse af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
Jeg mener også, at den eneste mulighed, som Kommissionen har, er at sammenligne den bulgarske lovgivning og dens gennemførelse med de krav, der gælder for alle europæiske borgere. Det er ikke et spørgsmål om propaganda eller en partipolitisk kampagne. Det er et spørgsmål om klare fakta, og vi tror på, at Kommissionen som vogter af traktaterne vil gøre sig bekendt med dem og fremkomme med sin udtalelse.
Nadezhda Neynsky
(BG) Hr. formand! Da jeg er blandt de sidste, der tager ordet i denne forhandling, vil jeg gerne sammenfatte den i nogle få ord. Dagens forhandling handler ikke om særligt aflytningsudstyr i Bulgarien, det er heller ikke en forhandling for eller imod en bestemt minister. Det er en forhandling om Europas principper og værdier, og derfor er det kun naturligt, at den gennemføres her i Parlamentet. Det er fordi, det er et spørgsmål om frihed, om menneskerettigheder, om demokratiske love, hvilket ikke er og ikke kan være en ren intern debat.
Debatten om menneskerettighederne er et forenet Europas filosofi, det mål, der inspirerede de nye demokratier efter Berlinmurens fald. Hvis de mister tilliden til, at Europa er baseret på principper, vil mange af deres borgere tænke, at vejen til Europa, der har været lang og hård, var en nyttesløs øvelse.
Dagens forhandling handler om sandhed. Sandheden kan ikke tilhøre højrefløjen eller venstrefløjen. Der kan ikke være nogen halve sandheder. Der er altid en sandhed, og vi opfordrer indtrængende de ansvarlige institutioner i Bulgarien til at finde frem til den snarest muligt. For uanset om det er med vilje eller ej, så vil de, jo mere de udskyder deres svar, gøde rygternes skændige jord, og på den måde tjener de kun dem, der hævder at ville bekæmpe den.
Dagens forhandling handler også om ansvarlighed - ikke tidligere eller kommende regeringers ansvarlighed, men den nuværende regerings. Det, der kendetegner demokratiske regeringer, er den omstændighed, at de altid er ansvarlige over for deres vælgere, uanset om de støttede dem eller ej. At sidestille oppositionen med organiseret kriminalitet er en metode, der bruges af en anden form for regering, der ikke har noget med demokrati at gøre.
Iliana Ivanova
(BG) Hr. formand! Efter alt det, jeg har hørt indtil nu, kan jeg kun sige, at vi endnu en gang har været vidner til en ynkelig forestilling, som den bulgarske opposition har stablet på benene for at bringe den hjemlige politiske debat til Parlamentet.
Dem, der startede denne debat, socialisterne og de liberale, som i otte år styrede vores land, ønsker tydeligvis at benytte enhver lejlighed til offentligt at ødelægge Bulgariens omdømme i vores europæiske partneres øjne. Dagens skænderi vil ikke give et svar på, hvem der har ret, og hvem der har uret, men det, der vil blive husket, er forhandlingens bitterhed, vores anklager mod hinanden.
Jeg appellerer til mine kolleger fra opposionen. Hvis I ikke kan fungere som en konstruktiv modvægt til den nuværende bulgarske regering, hvis I ikke kan fokusere på konstruktive, saglige og fælles forslag om, hvordan standarderne for de bulgarske borgere forbedres, så lad i det mindste være med at stå i vejen for dem, der kan.
Kristian Vigenin
(EN) Hr. formand! Det var ikke min mening at tage ordet nu under catch-the-eye-proceduren, men jeg blev nægtet at bruge det blå kort.
Jeg ville gerne svare hr. Strasser.
(BG) For det første vil jeg gerne sige, at jeg ikke er enig i, at der ikke findes nogen oplysninger om, hvordan aflytningsudstyr er blevet anvendt.
Ifølge oplysninger fra kassationsretten i 2010 blev der udstedt 15 946 dommerkendelser til aflytning, mens kun 1918 blev brugt i retten, hvilket svarer til 12 %. Som man kan se, blev de resterende aflytninger tydeligvis brugt til andre formål. 16 000 aflytninger betyder, at mellem 5 og 10 % af alle bulgarske borgere blev aflyttet direkte eller indirekte inden 2010.
Jeg vil gerne spørge hr. Strasser, om det var det, man gjorde i Østrig? Ville De acceptere, at Deres indenrigsministerium og anklagemyndighed opførte sig på denne måde i Østrig? Mener De desuden, at denne forhandling er en forhandling om princippet om, hvordan frihed og demokrati har det i en af EU's medlemsstater. Jeg mener, at disse spørgsmål skal drøftes her, for vi har tydeligvis ikke styrken til at gøre det i Bulgarien.
Antonyia Parvanova
(BG) Hr. formand! Jeg vil gerne spørge Kommissionen, om den er klar over, at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg har afsagt 27 domme mod Bulgarien for misbrug af politiets beføjelser.
I dag drøfter vi aflytninger, men borgerinitiativet er også blevet overvåget af det statslige kontor for national sikkerhed, og folk er blevet tvunget til at trække deres underskrifter tilbage. Folk, der har deltaget i fredelige demonstrationer om økonomiske spørgsmål, er bagefter blevet indkaldt af politiet og udsat for forhør. Skueanholdelser er blevet gennemført med forsætlig hårdhændethed.
I det regerende politiske partis erklæring hævdes det, at oppositionen, på både højre- og venstrefløjen, deltager i organiseret kriminalitet, og fjender af GERB er fjender af staten, mens politisk og kriminel opposition i dag er en og samme ting. Det var den stil, Mussolini benyttede, og det bekymrer mig meget.
I går blev der ligeledes udøvet pres på et officielt møde mellem mit politiske parti og ledelsen af GERB for at få os til at trække vores mundtlige forespørgsel tilbage, noget jeg finder udemokratisk og uacceptabelt.
Hvilke foranstaltninger agter Kommissionen at træffe for at genoprette menneskerettighederne i mit land? Forhandlingen her i dag er ikke et spørgsmål om bulgarere mod bulgarere, men om bulgarere i deres lands og deres borgeres interesser.
Hans-Peter Martin
(DE) Hr. formand! Jeg vil gerne tale direkte til Dem. Jeg finder det beklageligt, at de ikke gør brug af blå kort-proceduren, når vi alle forsøger at gøre de parlamentariske forhandlinger livligere. Det ville have forbedret kvaliteten af denne forhandling betydeligt.
Hvis De ikke lytter til mig, hr. formand, er der ingen grund til, at jeg fortsætter. Det er ganske enkelt nyttesløst. Dette er, hvad et medlem af Parlamentet længe kaldte et karaokeparlament, hvor der ses bort fra ethvert forsøg på at gennemføre forhandlinger og forbedre kvaliteten af dem.
Evgeni Kirilov
(EN) Hr. formand! Jeg ville blot gerne slutte mig til koret af dem, hævder, at De lod som om, De ikke så de blå kort i aften. Da alle forsøger at antyde, at der ikke var nok kolleger til stede, vil jeg gerne sige, at der rent faktisk har været nok respektable kolleger, som har hørt på forhandlingen.
Jeg vil blot gerne give udtryk for min skuffelse over det, hr. Strasser sagde. Dette var virkelig ikke et eksempel på en god demokratisk tale fra en person fra et land, som vi virkelig respekterer som et demokratisk land.
Zigmantas Balčytis
(LT) Hr. formand! Dette er virkelig et meget komplekst spørgsmål. Det fremgår klart af de fremlagte oplysninger, at der er et problem. Jeg er helt klart enig med min kollega, som på et tidligere tidspunkt sagde, at dette ikke blot er et bulgarsk spørgsmål. Det er et spørgsmål om visse værdier, EU's værdier, anerkendte værdier, og vi må alle respektere enhver, der deltager i forhandlingen her i Parlamentet.
Der findes et bestemt charter i EU kaldet Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Bulgarien, Litauen, som jeg selv repræsenterer her i dag, og EU's øvrige medlemsstater skal alle overholde dette. Det definerer klart, hvad vi kan og ikke kan gøre, og hvad regeringen kan og ikke kan gøre. Grundtanken er imidlertid respekt for menneskerettighederne. Jeg mener derfor, at Kommissionens repræsentant virkelig bør følge denne sag meget nøje, for spændingerne her i Parlamentet i dag er stadig meget store.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Det er klart, at der vil blive gennemført forhandlinger, når det gælder grundlæggende og umistelige europæiske værdier såsom sikkerhed og menneskerettigheder, og når den hårfine grænse mellem dem udvides. Paradoksalt nok kunne det se ud til, at de forskellige holdninger, der kom til udtryk her i aften, alle havde en ting til fælles, nemlig foruroligelse.
Kommissionen har bedt de bulgarske myndigheder om at fremsende oplysninger, så den kunne kontrollere, om aflytninger bruges ulovligt. Vi liberale og socialistiske medlemmer af Parlamentet ønskede en forhandling på grund af vores bekymring over lovligheden. Vi gav udtryk for vores holdninger for at forsikre de mennesker, der har sendt os hertil, om, at vi er på vagt over for enhver tilsidesættelse af deres rettigheder. I deres udtalelser har mine kolleger fra Det Europæiske Folkeparti givet udtryk for bekymring over den dårlige praksis og deres tillid til, at den vil blive forbedret.
Jeg håber, at vi i denne forenede rolle vil være i stand til at fremme hurtige processer, der vil genoprette demokratiets normale funktioner.
Niccolò Rinaldi
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg er liberaldemokrat både i Europa og i Italien. Nogle gange bliver mine partikolleger og jeg dog kaldt kommunister i vores hjemland, blot fordi vi er imod den nuværende regering.
Det ser ud til, at det samme nu sker for vores kolleger i Bulgarien, hvor liberaldemokrater og socialister kaldes for kriminelle, blot fordi de udgør en opposition i deres land. Vi tager afstand fra dette, for hvis det er en joke, så bør det virkelig kun være en kort en. Adfærd af denne art kan blive virkelig farlig i sidste ende.
Efter alt det, der er sket i Egypten og Tunesien, besøgte den italienske udenrigsminister så sent som i går Damaskus i Syrien og kaldte det "et demokratisk land, der helt lever op til sine borgeres behov for modernisering".
Hvis vores repræsentanter holder sådanne taler, er det vores pligt som medlemmer af Parlamentet at fordømme dem, og Kommissionen må holde nøje øje med dem.
Andris Piebalgs
Hr. formand! Dette har været en ret ophedet forhandling, men jeg vil gerne understrege tre punkter, som jeg mener er grundlæggende.
Tiltrædelsesprocessen til EU - og mit land gennemgik den også - er ikke en nem proces, men når et land optages i EU, mener vi virkelig, at denne medlemsstat kan stå som garant for grundlæggende menneskerettigheder og også for gennemførelsen af EU-lovgivningen.
Vi har en specifik lovgivning for denne bestemte sektor. Det er direktivet om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor.
Så Kommissionen har en meget lang og jeg vil sige meget respektabel resultatliste, når det handler om at følge gennemførelsen af EU-lovgivningen i medlemsstaterne. Jeg meddelte, hvor vi starter nu, og jeg synes man bør have fuld tillid til, at Kommissionen vil gribe ind, hvis EU-lovgivningen tilsidesættes. Hvis den ikke tilsidesættes, vil den ikke gribe ind.
Så Kommissionen overvåger situationen, og hvis der er behov herfor, vil Kommissionen handle, men jeg mener ikke, at vi bør gå uden for de strukturer, der findes i EU-lovgivningen, og Kommissionen vil helt klart holde sig inden for EU-lovgivningen.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
