EU-forbrugerret (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Béatrice Patrie for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om grønbog om revisionen af den gældende EU-forbrugerret.
Béatrice Patrie  
Fru kommissær, hr. formand, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne takke kommissær Kuneva for vores frugtbare meningsudvekslinger.
Hvorfor har vi denne grønbog og denne betænkning? Tre faktorer retfærdiggør denne øvelse, der har til formål at gøre den gældende EU-forbrugerlovgivning - dvs. otte direktiver vedtaget mellem 1985 og 1999 - mere sammenhængende og mere moderne.
For det første har den hastige udvikling af nye markedsføringsteknikker - primært e-handel - gjort nogle af EU-lovene forældede.
For det andet er der mange uoverensstemmelser i den gældende lovgivning, der indeholder forskellige juridiske definitioner på identiske begreber.
For det tredje har den tidligere beslutning om at optere for en minimumsharmonisering, hvormed medlemsstaterne får mulighed for at bevare specifikke nationale bestemmelser, resulteret i en fragmentering af de retlige rammer, i og med at de gældende regler opstiller en europæisk minimumsstandard uden at definere en fælles metode til at overholde den. Ifølge Eurobarometer fra september 2006 betyder det, at 50 % af borgerne er mere forsigtige med at foretage køb på tværs af grænserne, mens 71 % mener, at det er vanskeligere at kræve deres ret, når de køber varer af sælgere i en anden medlemsstat.
Den er ligeledes vigtig for økonomiske beslutningstagere, da de vil nyde godt af sikre lovgivningsmæssige rammer og blive i stand til at få mest muligt ud af et indre marked med næsten 500 millioner forbrugere. En af udfordringerne i forbindelse med denne revision består i at komme ind i en kvalitativ fase, der i et vist omfang kan danne grundlaget for en europæisk forbrugerkodeks. Men hvilken metode skal man bruge? Europa-Parlamentet støtter fuldt ud Kommissionens forslag om en kombineret strategi, der på den ene side bygger på definitionen af et horisontalt instrument, der skal sikre en maksimal harmonisering og anvende identiske juridiske begreber på tværs af de aktuelle direktiver, mens den på den anden side i påkommende fald sikrer en revision af nogle af de sektorspecifikke direktiver, hvor en minimumsharmonisering fortsat vil være gældende.
Det horisontale instrument skal formuleres med henblik på at samle de europæiske forbrugeres grundlæggende rettigheder. Det vil først og fremmest indeholde en enkelt definition på "forbruger", der efter Parlamentets opfattelse skal gælde for enhver fysisk eller juridisk person, der ikke handler som led i sin erhvervsmæssige virksomhed, mens en "forretningsdrivende" skal defineres som en person, der handler som led i sin erhvervsmæssige virksomhed. De spørger måske, hvorfor det er nødvendigt med en så restriktiv definition på "forbruger". Det er faktisk i forbrugernes interesse. Der er en stor risiko for, at en udvidelse af den særlige beskyttelse i henhold til forbrugerlovgivningen til en større personkreds vil resultere i en lavere beskyttelsesgrad, hvilket vi gerne vil undgå.
For det andet vil det horisontale instrument garantere forbrugernes fortrydelsesret i tilfælde af internetkøb eller dørsalg. Principperne for beregning af fristen bliver harmoniseret. I øjeblikket er minimumsfristen f.eks. syv dage ved fjernsalg, mens visse lande som f.eks. Tyskland og Finland har indført en frist på 14 dage. Metoderne til udøvelse af fortrydelsesretten bliver også harmoniseret.
For det tredje vil det horisontale instrument præcisere, hvad der menes med "urimelige aftalevilkår" i kontrakter mellem forretningsdrivende og forbrugere. Der bliver en sort liste med forbudte bestemmelser, en grå liste med bestemmelser, der formodes at være urimelige, samt andre bestemmelser, som forbrugeren kan påvise er urimelige gennem et sagsanlæg.
For det fjerde vil varigheden af den lovbestemte garantiperiode blive forlænget med den periode, hvor den pågældende vare er under reparation.
For det femte vil retten til retsmidler blive bekræftet, og betingelserne herfor vil blive afklaret. Det horisontale instrument vil først og fremmest kunne tilpasses ændringer. Særlige juridiske spørgsmål vil fortsat blive behandlet i de såkaldte sektordirektiver, og de vil for størstedelens vedkommende være underlagt en minimumsharmonisering, der efter vores mening skal indeholde en klausul om gensidig anerkendelse, og denne klausul skal have en veldefineret mekanisme, ligesom den skal fremme løsningen af retlige konflikter.
Endelig understreges det i min betænkning, at forbrugerne uden oplysning og uden mulighed for at benytte sådanne retsmidler kun vil have virtuelle rettigheder. En effektiv sikring af deres rettigheder kræver nationale og europæiske informationskampagner, større synlighed og en mere aktiv rolle for de europæiske forbrugercentre samt en lettelse af både den retlige og den udenretlige klageadgang.
Afslutningsvis minder Parlamentet om diskussionen om kollektive erstatningssøgsmål. Som ordfører mener jeg, at kollektive erstatningssøgsmål som et konkret middel til løsning af massetvister er en vigtig metode, der fortjener yderligere overvejelse. Jeg opfordrer Kommissionen til at forelægge præcise undersøgelser og lovforslag i løbet af de kommende måneder. Jeg må imidlertid understrege, at den europæiske form for kollektive erstatningssøgsmål bliver ulig de amerikanske kollektive søgsmål, hvis meget proaktive filosofi, hvor forbrugere bl.a. opsøges af skruppelløse advokater, og hvor aktørerne yder bodserstatning, er helt fremmed for de europæiske landes retskultur.
Jeg mener tværtimod, at en europæisk procedure skal gøre det muligt for sammenslutninger at handle på vegne af alle de personer, der har lidt samme form for tab på grund af de samme uærlige forretningsdrivende, for at sikre dem den kompensation, de er berettigede til, gennem én enkelt retssag og uden en udtrykkelig indsats fra deres side.
Afslutningsvis vil jeg sige, at denne grønbog har en ambitiøs målsætning, og at jeg personligt håber, at Parlamentets afstemning klart vil vise vejen frem for forbrugernes Europa.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Jeg er virkelig glad for at være til stede i dag for at diskutere de meget vigtige spørgsmål i grønbogen om revision af EU's acquis på forbrugerområdet.
Jeg vil gerne starte med at rette en dybfølt tak til fru Patrie, alle skyggeordførerne i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og fru Wallis, som udarbejdede udtalelsen for Retsudvalget. Det var et fremragende teamwork med et meget tæt samarbejde om denne ambitiøse betænkning. Det er ikke bare for at være høflig: Det er en ærlig anerkendelse af Parlamentets hårde arbejde.
De otte forbrugerbeskyttelsesdirektiver, som skal revideres, er fokuseret på den kontraktmæssige side af processen for salg eller levering af tjenesteydelser. De otte eksisterende direktiver drejer sig f.eks. om forbrugersalg, fjernsalg, dørsalg og urimelige kontraktbetingelser. De er imidlertid alle baseret på minimumsharmonisering og efterlader os med et kludetæppe af nationale regler, der er bygget oven på Fællesskabets standarder. Denne opsplittede lovgivning er forvirrende for forbrugerne og dyr for virksomhederne.
Derfor indledte Kommissionen den 8. februar 2007 en omfattende høringsproces - en grønbog om revisionen af EU's acquis på forbrugerområdet. Målet med denne revision er at forenkle og tilpasse de eksisterende regler ved at mindske opsplitningen af lovgivningen. Dette vil i sidste ende styrke forbrugernes tillid til det indre marked og give virksomhederne, navnlig de små og mellemstore virksomheder, bedre muligheder for at handle over hele EU.
Gennem denne proces har vi mulighed for at bidrage til et integreret detailmarked i EU, hvor forbrugerne opnår lavere priser og større udvalg, samtidig med at man stimulerer vækst og arbejdspladser.
Det glæder mig, at Kommissionen og Europa-Parlamentet er enige om en fælles linje i dette meget vigtige og udfordrende spørgsmål. Deres støtte bliver en vigtig reference for vores opfølgende arbejde samt for specifikke forslag.
Når Europa-Parlamentet har vedtaget sin betænkning om grønbogen, vil resultatet af høringsprocessen blive offentliggjort på Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugerbeskyttelses websted. Dette vil ske i oktober. Men jeg kan allerede give Dem et overblik over resultaterne på en række centrale områder.
For det første glæder Kommissionen sig over Parlamentets støtte til en blandet tilgang til revisionen, som består af horisontale, instrumentregulerende aspekter, som en række forskellige direktiver havde til fælles, samtidig med at de specifikke aspekter i sektordirektiverne fastholdes. Jeg kan allerede nu meddele Dem, at denne blandede tilgang støttes af et stort flertal blandt dem, der har reageret på grønbogen.
Med hensyn til harmonisering glæder Kommissionen sig over Parlamentets støtte til princippet om fuld harmonisering, dvs. fuld harmonisering af centrale aspekter af direktiverne om forbrugerbeskyttelse, som er nødvendig for at gennemføre det indre marked for virksomheder og forbrugere.
Denne støtte til fuld harmonisering på tværs af EU's acquis på forbrugerområdet - eller målrettet fuld harmonisering - deles af flertallet af dem, der har reageret på grønbogen, navnlig fra virksomheder og medlemsstaterne. Ikke desto mindre vil der fortsat være minimumsregler på en lang række områder. Kommissionen er enig med Parlamentet i, at klausulen om den gensidige anerkendelse bør finde anvendelse på disse områder for at sikre, at de supplerende krav, som medlemsstaterne indfører, ikke skaber ubegrundede hindringer for det indre marked.
Med hensyn til specifikke spørgsmål som harmonisering af retten til at ophæve køb på tværs af EU's acquis, definitionen af levering af varer eller udarbejdelsen af en kombineret grå og sort liste over urimelige kontraktvilkår på EU-plan har de fleste, der har reageret på grønbogen, udtrykt holdninger, der i det store og hele er i overensstemmelse med den betænkning, der skal stemmes om i dag.
Sammenfattende vil jeg gerne takke Dem for Deres engagement for at hjælpe de europæiske borgere med at kunne nyde godt af alle fordelene ved det indre marked. Jeg ser frem til at arbejde sammen med Dem om at nå vores fælles mål og skabe et indre marked for borgerne.
Diana Wallis  
ordfører for udtalelsen fra Retsudvalget. - (EN) Hr. formand! Jeg vil gerne starte med på Retsudvalgets vegne at takke fru Patrie for samarbejdet om denne betænkning. Det er klart, at Retsudvalget glæder sig meget over grønbogen og er taknemmeligt for, at Kommissionen har ventet på Parlamentets udtalelse.
Det ord, der gennemsyrer mit udvalgs udtalelse, er sammenhæng og behovet for sammenhæng. Vi opfatter den i høj grad som et led i dagsordenen for "bedre lovgivning", som blev drøftet her i Parlamentet tidligere på ugen, men også som konsekvens på tværs af lovgivningen for det indre marked og på tværs af hele området civil- og handelsret, og aftaleretten er i høj grad en del af dette.
Jeg må starte med at sige, at nogle af os, der i forbindelse med behandlingen af sagen i Retsudvalget måske er begyndt at fortryde afskaffelsen af det, der i den tidligere mandatperiode var vores fælles Udvalg for Retlige Anliggender og Det Indre Marked. Det er udmærket, at forbrugeranliggender nu behandles af det samme udvalg, men det er måske en skam, at vi har mistet fokus på det indre marked og civil- og handelsret. Dette klare fokus er nu blevet noget opsplittet. Tidligere har vi som Parlament været meget hurtige til at fordømme Kommissionen for mangel på kombineret tænkning, og vi må ikke gøre os skyldige i samme brøde. Derfor siger Retsudvalget det så tydeligt, at vi ved behandlingen af denne revision skal være opmærksomme på den bredere sammenhæng mellem aftaleret samt civil- og handelsret som et samlet hele.
I den forbindelse må jeg naturligvis henvise til arbejdet med den fælles referenceramme for aftaleret. Der er gjort et stort arbejde tidligere, og vores udvalg håber, at en stor del af dette arbejde vil blive videreført. Det er absolut nødvendigt for den udtalelse, vi har afgivet.
Projektet om aftaleret er centralt for bedre lovgivning, og denne revision af EU's acquis bør være den fornemmeste juvel i denne krone. De hænger uløseligt sammen, og selv om medlemsstaterne generelt er tilbageholdende over for hele projektet med aftaleret, gælder det ikke for Parlamentet, og det vil det heller ikke gøre fremover, og vi tilskynder Kommissionen til at fortsætte samarbejdet med os.
Naturligvis er det meget vanskeligt med forbrugerlovgivning. Vi har alle sagt, at vi ønsker mere harmonisering, og det lader til at være den overordnede tone i de svar, der er indkommet. Men forbrugerlovgivningen skal være meget tilgængelig og forståelig for vores borgere, hvis det indre marked skal kunne fungere. Begge parter skal forstå deres rettigheder og forpligtelser.
I en national sammenhæng er forbrugerlovgivningen vokset frem gennem en årrække, måske nogle gange som resultat af erfaringer på nationalt plan - desværre ofte dårlige erfaringer - og ligeledes inden for en bestemt kulturel sammenhæng. Det betyder, at forbrugerlovgivningen, som vi alle kender i vores nationale omgivelser, er en lovgivning, der giver en vis genklang mellem os og vores borgere. Den er accepteret. Folk ved, hvad der er tale om. Men hvordan opnår vi den samme genklang, den samme forståelse, den samme tilgængelighed på europæisk plan? Det er det, vi skal stræbe mod at opnå ved ethvert horisontalt instrument, hvis vi skal give forbrugerne over hele det indre marked den tillid, som de åbenbart stadig ikke har, til at bruge det indre marked langt mere.
Nu fremgår det også klart af det, jeg har sagt, at vi er kompetente som udvalg til at sikre, at EU's acquis på forbrugerområdet fungerer sammen med andre instrumenter i fællesskabsretten, navnlig specifikke internationale privatretlige instrumenter som Rom I.
Vi kan ikke for evigt slås om, hvis lovgivning der finder anvendelse. Derfor har vi brug for projektet om aftaleret, den fælles referenceramme. Vi har brug for et horisontalt instrument, og vi er nødt til at arbejde i retning af det, nogle har kaldt det "blå flag", som giver os europæiske handelsbetingelser samt europæiske forbruger- og kontraktbestemmelser, som virkelig vil få vores indre marked til at fungere.
Kurt Lechner
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Først og fremmest skal der også lyde en tak fra mig til fru Patrie for et godt samarbejde. Efter min mening havde vi godt kunnet tilslutte os udvalgets resultater. Forbrugerbeskyttelse er ekstremt vigtigt, især for PPE-DE-Gruppen.
Jeg vil gerne komme med et par stikord på mine tre minutter. Først og fremmest er det helt rigtigt - sådan som fru Wallis netop har sagt - at det bør undersøges, om de forskellige direktiver er hensigtsmæssige og begrundede, og at de bør revideres systematisk med henblik på at opnå en bedre lovgivning. Vi ønsker dog ingen udvidelse, således at vi får en forbrugeraftalelovgivning, og det skal afstemmes meget nøje med og tage højde for arbejdet på den fælles referenceramme. Derudover er det vigtigt for os, at der foretages en fuldstændig afstemning med Rom I-bestemmelserne, dvs. den anvendelige lovgivning inden for international privatret.
Hvad angår de enkelte direktiver, er jeg principielt tilhænger af - hvilket fru Patrie også sagde - en minimumsharmonisering, hvilket dog ikke udelukker en endelig regulering af særskilte områder, hvor det kan lade sig gøre. Men man skal gå forsigtigt frem og også tage højde for de særlige kulturelle forhold og andre forhold for menneskene i de enkelte medlemsstater, fordi der ellers bliver tale om en overregulering.
Jeg vil f.eks. blot henvise til forslag 4 fra Den Socialdemokratiske Gruppe, hvori der står, at en harmonisering aldrig må afskaffe en bestemmelse i en medlemsstat. Det ville betyde, at man, når man harmoniserer, altså når man lægger det hele sammen til sidst, ikke får det ud af det, som De, fru kommissær, med rette sagde, nemlig nogle enkle, forståelige bestemmelser, der kan håndteres af alle. I stedet ville man få en overregulering, og det ønsker vi ikke.
Derudover har Kommissionen stillet en række til dels temmelig vigtige enkeltspørgsmål til de enkelte direktiver, der kræver en meget nøje gennemgang, og som vi har givet svar på. Vi forkaster især de kollektive klageordninger. Vi ønsker ikke amerikanske forhold i Europa. Vi forkaster også princippet om producentens ansvar eller begrænsninger i friheden til at indgå aftaler, når klausuler, man har forhandlet sig frem til én for én, eller priser i henhold til de almindelige salgs- og leveringsbetingelser og misbrugsklausuler skal gennemgås.
Jeg vil blot påpege, at det er afgørende, at man har en integreret tilgang til tingene. En forbruger er ikke blot en forbruger, han er også en erhvervsdrivende, han er en ansat i en virksomhed - må jeg lige spørge, hvor meget tid jeg har, jeg hørte ikke efter før, jeg mener, jeg har tre minutter, og derfor går det lidt stærkt - og han har også interesse i, at det går godt for hans virksomhed. Man er altid nødt til at se på tingene som helhed, hvilket Kommissionen sikkert også er enig i. Man kan ikke kun se tingene fra ét perspektiv. Forbrugerne er ikke tjent med at have omfattende retsforskrifter, som i sidste ende skader mulighederne for erhvervslivet og deres virksomheder.
Endnu en gang tak til alle, der har deltaget i forhandlingen her.
Evelyne Gebhardt
Hr. formand! Der skal også lyde en særlig tak fra mig, ikke kun til kommissær Kuneva, der har udarbejdet et virkelig godt dokument, men også til ordføreren, fru Patrie, der har ydet et fremragende stykke arbejde og videreført dokumentet på en række helt væsentlige punkter, således at vi trods de mange punkter, vi har været uenige om i vores udvalg, som helhed nu arbejder hen imod en god lovgivning. Det er jeg meget taknemmelig for.
Hvad betyder den tilgang, man har valgt her? Det handler jo om at gøre noget for forbrugerne, at gøre lovgivningen enklere, klarere og mere forståelig. Det er denne målsætning, vi vil fremme. Til det formål er den blandede tilgang det helt rigtige. Horisontale aspekter, fuld harmonisering, hvor det er muligt, f.eks. i forbindelse med definitionen af forbruger eller definitionen af den forretning, der er tale om, men det skal ske samtidig med en gennemførelse af det, der står i EU-traktaterne, og her har medlemsstaterne lov til at bibeholde eller indføre en strengere lovgivning, hvis de finder det rigtigt. Denne lovgivning skal naturligvis respekteres.
Så er der den gensidige anerkendelse. Den betyder tillid blandt borgerne, blandt forbrugerne. Det er det, det handler om. Det er det, vi skal fremme. Jeg giver fru Wallis helt ret, når hun siger, at vi skal sikre, at den internationale privatret, sådan som den f.eks. er defineret i Rom I, bliver respekteret. Hvis det ikke er tilfældet, får vi igen dette kludetæppe, der medfører uklarhed og retsusikkerhed, og det ønsker vi ikke. Derfor siger min gruppe helt klart nej til denne besynderlige indre marked-klausul, som mange her i Parlamentet gang på gang hilser velkommen. Ingen af dem har været i stand til at forklare mig, hvad formålet med den egentlig er. Jeg formoder dog, at baggrunden er, at der igen skal sættes spørgsmålstegn ved Rom I-bestemmelserne. Her siger vi helt klart nej. Derfor ønsker vi ikke denne bestemmelse.
Hvad angår kollektive klageordninger, hr. Lechner, bliver det altså lidt latterligt, når jeg hører, at vi ikke ønsker amerikanske forhold. Naturligvis ønsker vi ikke det. Vi ønsker kollektive klageordninger, som hjælper vores borgere med at værne om deres rettigheder, men det skal ske med respekt for den tradition og kultur, vi har i EU. Vi ønsker på ingen måde at indføre amerikanske forhold. Det er ikke det, det handler om. Det handler derimod om, at vores borgere skal kunne hævde deres rettigheder. Jeg synes virkelig, det er synd, at Deres gruppe fastholder sit nej. De bør virkelig overveje, hvilken vej De egentlig ønsker at gå.
Vi ønsker mere klarhed, dvs. vi ønsker at sikre, at vi får mindre juridisk uklarhed, at principperne i EU-traktaterne kan anvendes uhindret, og at vi respekterer de internationale aftaler, vi har indgået. Det er det grundlag, der skal sørge for, at forbrugerne virkelig er godt beskyttet, at de er bevidste om den lovgivning, de har, og at de også får midlerne til at kunne gennemføre denne lovgivning. Hvis vi kan opnå det, fru Kuneva og fru Patrie, har vi udrettet noget virkelig godt, og så kan vi komme videre.
DanutBudreikaitė
Hr. formand! Tilfredsstillelsen af individets, forbrugerens, behov er et af de vigtigste mål for EU's økonomiske integration. Det indre marked tjener ikke kun egne mål, men har til formål at tjene mennesker, og det er derfor væsentligt at sikre forbrugernes rettigheder i alle EU-lande gennem aktive vare-, produkt-, kapital- og arbejdsmarkeder. Det tilgængelige arbejdsmarked i EU, der regulerer den gældende EU-ret, er ikke effektiv i praksis. I lyset af dette opstiller Kommissionen sin egen målsætning om oprettelse af et reelt indre marked for forbrugerne, samtidig med at man sikrer en ligevægt mellem forbrugerbeskyttelse på højt niveau og virksomhedernes konkurrenceevne. Der er behov for en bæredygtig tilgang, der ikke skaber interessekonflikter mellem forbrugere og økonomiske beslutningstagere. Denne bæredygtige tilgang findes imidlertid ikke. Medlemsstaterne udnytter ofte deres ret til at vedtage skrappere bestemmelser, hvilket giver forbrugerne et højere beskyttelsesniveau. Efter min mening skal revisionen af den gældende EU-forbrugerret sikre lige forbrugerbeskyttelsesniveauer uanset forbrugernes opholdsland og uanset, i hvilket land varerne eller tjenesteydelserne købes. Jeg bifalder derfor den foreslåede horisontale metode, der skal gælde for alle forbrugeraftaler, der omfatter både lokale og internationale transaktioner. Når man taler om forbrugernes og de økonomiske beslutningstageres interesser, er det ofte sidstnævntes interesser, der sejrer. Forbrugerne tvinges til at acceptere et næsten totalt ansvar for en transaktion, og de underlægges yderligere betingelser og prisstigninger i forbindelse med leveringen af tjenesteydelser; aftaler kan bringes til ophør ex parte. Det er særligt karakteristisk for ikkekoordinerede sektorer som f.eks. boligbyggeri. Forbrugerne tvinges til at gå rettens vej for at få løst tvister med kontrahenter, og de berøves enhver kompensation for materielle skader eller tort. Derfor mener jeg, at man bør begynde at vurdere bedragerisk adfærd i forbindelse med alle væsentlige punkter i en aftale samt prisens tilstrækkelighed. Med hensyn til kontraktbrud i henhold til den horisontale foranstaltning bifalder jeg indførelsen af en generel ret for forbrugerne til erstatning for materielle skader og tort. Jeg mener også, at forbrugerlovgivningen ikke kun skal vedrøre civilretten og handelsretten, men at der også skal træffes foranstaltninger med henblik på at begrænse et markedsgennembrud for produkter og tjenester af dårlig kvalitet.
Leopold Józef Rutowicz
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Revisionen af den gældende EU-forbrugerret har en væsentlig betydning for udviklingen og funktionen af det fælles marked. Ved at fjerne barriererne og de ineffektive løsningsmodeller for forbrugerbeskyttelse kan man gøre livet lettere for millioner af borgere, der flytter mellem EU-staterne.
En klar og forståelig lovgivning samt en garanti for, at lovgivningen let kan håndhæves, har en positiv virkning på tilliden til det fælles markeds funktion. Det påvirker også positivt erhvervelsen af varer og tjenesteydelser. I øjeblikket er det vigtigt at fastlægge en tidsplan og håndtere de presserende sager forbundet med realiseringen af opgaverne nævnt i grønbogen og betænkningen om revisionen af den gældende EU-forbrugerret. Jeg vil meget gerne takke ordføreren, Béatrice Patrie, for den saglige og dybtgående betænkning.
Gisela Kallenbach
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg vil også gerne rette en hjertelig tak til fru Patrie for det virkelig gode samarbejde fra begyndelsen. Jeg må tilstå, at hendes første forslag egentlig gjorde det vanskeligt for os at stille væsentlige ændringsforslag. Desværre har situationen ændret sig noget. Diskussionen i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og de forslag, der hovedsageligt er kommet fra medlemmerne af PPE- og ALDE-Gruppen, sender efter min mening et forkert signal til Kommissionen, der jo nu skal til at tage de helt konkrete yderligere skridt på grundlag af grønbogen.
Men frem for alt er resultatet i Udvalget om det Indre Marked et forkert signal, hvad angår forbrugerbeskyttelsen. For os er beskyttelsen af forbrugernes interesser det vigtigste. Hvis jeg må minde alle om den seneste udvikling, også med tilbagekaldelsen af legetøj, så burde det jo faktisk stå klart for enhver, at der er et presserende behov for handling. I Udvalget om det Indre Marked mener vi, at man på visse punkter går i den forkerte retning, og derfor har vi stemt mod betænkningen. Det var igen fru Patrie, der med stort engagement forsøgte at udarbejde kompromisændringsforslag. Jeg vil gerne sige på forhånd, at vores gruppes afstemning, vores anbefaling, hovedsageligt vil afhænge af dagens afstemningsresultat.
Jeg vil gerne nævne vores vigtigste punkter for Dem. Vi ønsker ikke, at en fuldstændig harmonisering kommer til at eliminere de virkelig gode forbrugerrettigheder, der allerede findes i nogle medlemslande. Bortset fra enkelte retlige spørgsmål og retlige definitioner - som fru Gebhardt endnu en gang har præciseret - mener vi, at en minimumsharmonisering er mere hensigtsmæssig. Det bør dog efter vores mening ikke gå hånd i hånd med princippet om gensidig anerkendelse. Ved grænseoverskridende aftaler kunne det i sidste ende betyde, at forbrugerne står over for 27 forskellige lovgivninger. Det er ganske enkelt for meget. En indirekte indførelse af oprindelseslandsprincippet er efter vores mening heller ikke hensigtsmæssig set ud fra forbrugernes synspunkt.
Hvad angår udelukkelsen af ulovlige aftalebetingelser, ønsker vi, at klausuldirektivet også kan anvendes ved klausuler, der er forhandlet individuelt. Vi mener derudover, at indførelsen af producentens ansvar vil give en vigtig impuls til forbrugerne om at bruge det europæiske indre markeds fortrin, fordi det kan styrke deres tillid til, at deres rettigheder rent faktisk bliver gennemført, også over for en producent i et andet medlemsland. Fru Wallis har specifikt gjort opmærksom på denne situation.
Endelig vil jeg gerne bede om Deres støtte til ændringsforslag 16, hvor vi præciserer, at vi ønsker en juridisk og videnskabelig vurdering af instrument kollektive klageordninger. Dette ønske har størstedelen af Økonomi- og Valutaudvalget også tilsluttet sig. Det bør få størstedelen af os til at stemme for forslaget. I denne henseende kunne jeg måske alligevel godt ønske mig amerikanske forhold.
Eva-Britt Svensson
Hr. formand! Tak til ordføreren for et ambitiøst stykke arbejde. Vi må spørge os selv: Hvad er det vigtigste i et forbrugerprogram - forbrugernes rettigheder eller virksomhedernes? For mig er valget indlysende. Det er at styrke forbrugernes rettigheder, og at virksomhederne skal tage ansvar for deres produkter.
I grønbogen diskuteres det, hvordan man via bedre regler kan øge handelen mellem landene, men førsteprioriteten, når det handler om regler for forbrugerne, må vel være at styrke forbrugernes rettigheder. Forbrugernes største problem i dag er, at det er vanskeligt at få en retstvist, som vedrører forbrugerrettigheder mellem forskellige lande, prøvet, da der mangler et organ, der kan løse grænseoverskridende retstvister. Men dette problem kommer grønbogen overhovedet ikke ind på.
EU bør først og fremmest etablere organer, der kan løse sådanne tvister, og ikke skabe mere EU-lovgivning. Denne holdning møder vi også i den europæiske forbrugerorganisation BEUC. Med de regler, der gælder i dag, er der tale om en minimumsharmonisering, dvs. man er enig om et fælles laveste niveau, som ingen lande må underskride. Samtidig er det muligt for landene at have en strengere national lovgivning. At ændre på dette og indføre fuld harmonisering på EU-niveau er i strid med det subsidiaritetsprincip, som så mange siger, de værner om, inklusive Kommissionen.
GUE/NGL-Gruppen er imod forslaget i betænkningen om at kombinere minimumslovgivningen med princippet om gensidig anerkendelse. Gensidig anerkendelse ligner oprindelseslandsprincippet. Der er risiko for, at vi kommer til at opleve et kapløb om det laveste niveau for forbrugerrettigheder. Virksomheder kan lokkes til at etablere sig i lande med en svag forbrugerbeskyttelse. Formålet med grønbogen siges jo at være at styrke forbrugernes position på EU-markedet. Men hvis man mener det alvorligt med en styrkelse af forbrugerbeskyttelsen, skal man stemme for GUE/NGL-Gruppens ændringsforslag, ifølge hvilket det er værtslandets lovgivning, dvs. lovgivningen i det land, hvor varen er købt, der skal være gældende.
Desværre tvinges jeg til at konstatere, at betænkningen i vid udstrækning prioriterer industriens interesser og styrker liberaliseringen af det indre marked. Dette udgør en trussel mod den standard og det niveau, der allerede findes i mange medlemslande. Betænkningen indfører princippet om gensidig anerkendelse i forbrugerlovgivningen. Det er i strid med alle forsøg på at forbedre forbrugerbeskyttelsen. Jeg og GUE/NGL-Gruppen er bekymrede for forbrugerbeskyttelsen, og derfor stemmer vi mod betænkningen.
Dumitru Gheorghe Mircea Coşea
Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Jeg sætter pris på fru Patries betænkning, og jeg vil oprigtigt lykønske hende hermed. Jeg finder det nødvendigt med en revision af den gældende EU-forbrugerret ikke kun på grund af udviklingen af det europæiske marked og af forholdet mellem producenter og forbrugere, men også på grund af problemerne i kølvandet på udvidelsen af EU.
I forhold til sidstnævnte punkt vil jeg gerne gøre opmærksom på den negative situation, der forekommer på forbrugerbeskyttelsesområdet i de nye medlemsstater. Jeg bemærker manglerne og de store forsinkelser i processen med at mærke varer på de nye medlemsstaters sprog, der blev officielle EU-sprog den 1. januar 2007.
F.eks. er størstedelen af de varer, der importeres fra EU til Rumænien, ikke mærket på rumænsk, og det er til stor skade for forbrugerne, at de ikke kan læse om kvalitet, karakteristika, anvendelsesmetoder og udløbsdatoer. Jeg finder det diskriminerende over for en del af EU's befolkning, at den ikke kan basere sit forbrug på korrekte oplysninger.
Derfor bør man i forbindelse med revisionen af den gældende EU-ret på forbrugerbeskyttelsesområdet overveje dette emne for at fjerne denne forsinkelse og beskytte alle europæiske forbrugere, uanset hvilken medlemsstat de bor i.
Sylwester Chruszcz
(PL) Hr. formand! Det er nu en uigendrivelig kendsgerning, at det fælles marked i EU eksisterer, og derfor er det så vigtigt at beskytte forbrugerne i nationalstaterne. Jeg er på det kraftigste imod, at man udnytter revisionen af den gældende EU-ret til at udvide omfanget af de eksisterende sektordirektiver eller til at tilføje nye direktiver, der, selv om de kan være vigtige for forbrugernes rettigheder, samtidig kan krænke en vis retlig orden.
Kommissionens rolle er at sørge for, at forbrugerbeskyttelsesmekanismerne nævnt i betænkningen bidrager til, at forbrugerne bliver mere tillidsfulde, men det er også vigtigt, at mekanismerne ikke unødigt belaster virksomhederne, især de små og mellemstore. Det er desuden vigtigt, at mekanismerne ikke medfører, at der laves nye, ineffektive EU-love.
Marianne Thyssen
(NL) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Det er godt, at Parlamentet i dag kan udtale sig om grønbogen om revisionen af den gældende EU-forbrugerret, og vi har her en god betænkning foran os.
I Unionen har vi siden 1970'erne lagt stor vægt på en kraftig forbrugerbeskyttelse, og vi har også virkeliggjort meget. Men mange år senere og efter mange nye love er tiden inde til at betragte det politiske område, som vedrører alle europæere, på afstand, aktualisere det i de forskellige henseender, som grønbogen selv nævner, og gøre det mere sammenhængende, hvad angår både definitioner og idéer. At vi kan føre denne diskussion i samme uge, hvori vi også har forhandlingen om undersøgelse af det indre marked og forhandlingen om bedre lovgivning, er meget belejligt.
Forbrugerlove skal være gode love, og forbrugerbeskyttelse og det indre marked hænger både juridisk og politisk i den grad sammen, at det også ville være udmærket at tilpasse disse to revisioner til hinanden. Det er for øvrigt på tide, at vi kommer af med det forkerte indtryk, at fuldførelsen af det indre marked og en kraftig forbrugerbeskyttelse er mål, der står i modsætning til hinanden. Den europæiske politik betyder jo ikke blot en merværdi på grund af forbrugerbeskyttelse på højt plan, men også, og i betydelig grad, ved at lade forbrugerne fuldt ud nyde godt af det indre marked. Dertil er tillid, retssikkerhed og sagkundskab afgørende. Gennem denne såkaldte blandede strategi, som mine kolleger her har gjort rede for, kan vi gennemføre disse tre mål. Jeg er også overbevist om, at vi skal have mod til at foretage en maksimal harmonisering, hvor det er hensigtsmæssigt.
Endelig synes jeg heller ikke, vi skal glemme håndhævelsen. Den er det vigtige sidste led i en god lovgivning. Men gennemtvingelse af love er ikke kun et spørgsmål om private fordringer, individuelt eller i fællesskab, men er også noget, som medlemsstaterne skal gennemføre strukturelt gennem et ordentligt tilsyn og gennem et meget bedre samarbejde mellem myndigheder på tværs af landegrænserne. At der for nylig kom farligt legetøj på vores marked - det henviste et medlem til - viser, at vi trods alt stadig har trusler mod forbrugernes sundhed og sikkerhed, og at medlemsstater i utilstrækkelig grad gør noget ved den netop nævnte opgave. Jeg vil derfor gerne have at vide af kommissæren, hvis indledning jeg satte stor pris på, om hun også, hvad angår medlemsstaternes strukturelle håndhævelse, har planer i forbindelse med revisionen af den gældende EU-forbrugerret.
Arlene McCarthy
(EN) Hr. formand! Som formand for Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse glæder jeg mig over dagens vigtige forhandling, som er et første skridt i retning af revisionen af Europas forbrugerpolitik, og, mener jeg, af en fornyelse af vores forpligtelser over for forbrugerne. Vi er taknemmelige for det arbejde, som vores ordfører, fru Patrie, har udført.
Som det er blevet nævnt adskillige gange, er dette en relevant debat i lyset af meldingerne i sommer og igen i denne uge om tilbagekaldelse af farlige produkter fra Kina, som blev solgt med CE-mærker på - hvorved forbrugerne blev forledt til at tro, at disse produkter er sikre og opfylder EU's standarder. Fokus for vores forhandling i dag og det centrale mål for vores forbrugerpolitik bør være at beskytte forbrugernes sikkerhed og sundhed - navnlig sårbare forbrugere og børn. Vi er nødt til at sikre, at forbrugere har rettigheder og klagemuligheder, når noget går galt.
Jeg vil gerne bruge denne forhandling til at understrege betydningen af håndhævelsen, hvilket fru Thyssen også har gjort. Faktum er, at vi har love i vores lovbøger, men medlemsstaterne udviser ikke tilstrækkeligt engagement i gennemførelsen af denne lovgivning. Store forsinkelser betyder, at forbrugerne fratages deres rettigheder. Når forbrugerlovgivningen er blevet gennemført, er håndhævelsen ofte sporadisk og tilfældig. RAPEX-betænkningen om anmeldelse af farlige produkter viser, at ikke alle medlemsstater deltager i anmeldelsessystemet. Der er stigende opmærksomhed på produktsikkerhed fra både erhvervslivet og de nationale myndigheder, men fru kommissær, der er behov for mere handling. Tilbagekaldelsen af farligt kinesisk legetøj må kun være den sidste udvej.
Vi har en overordnet produktsikkerhedslovgivning, vi har lovgivning om sikkerhed for legetøj, men vi er nødt til at styrke systemerne til håndhævelse og inspektion. Kun på den måde kan vi sikre, at forbrugere får en reel og effektiv beskyttelse. Derfor, fru kommissær, vil jeg tilskynde Dem til at indføre en forbrugerresultatliste som et værktøj til rapportering om medlemsstaternes aktiviteter på forbrugerbeskyttelsesområdet og hjælpe os som folkevalgte repræsentanter med at følge op på den svage håndhævelse og forsinkede gennemførelse.
Endelig, fru kommissær, vil jeg takke Dem, fordi De kommer direkte til mig som formand for at drøfte problemet med legetøjssikkerhed.
Jeg vil gerne slå til lyd for, at vores udvalg støtter Dem for at slå ned på importen af farlige legetøjsprodukter, for at indføre skrappere kontrol ved vores grænser for at opfange disse produkter, for at opnå stærkere nationale inspektions- og håndhævelsesordninger, for at sikre, at sådanne produkter ikke havner på hylderne i vores butikker, og naturligvis for at indføre fælles foranstaltninger sammen med USA for at tvinge Kina til at forbedre sine produktionsstandarder, så de opfylder EU's sikkerhedsstandarder. Jeg mener, at denne revision giver EU mulighed for at demonstrere vores engagement over for de europæiske forbrugere og for at tilbyde de bedst mulige standarder - og for at gøre Europa til et fyrtårn for forbrugerbeskyttelse for resten af verden.
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Hr. formand! Jeg har med interesse og tilfredshed modtaget Kommissionens grønbog om revisionen af den gældende EU-forbrugerret. Jeg synes især, at den forenklede og forbedrede lovramme for både forbrugere og forretningsdrivende er interessant. Det er især tilfældet, eftersom 90 % af virksomhederne udgøres af små og mellemstore virksomheder, der er den bærende kraft i mange af de økonomier, der er under særlig udvikling.
Det er også vigtigt at sammenkæde problematikken forbundet med forbrugeraftaler med det arbejde, der generelt udføres i forbindelse med aftaleretten som led i den løbende proces med at skabe en fælles ramme i europæisk aftaleret. Jeg deler ligeledes synspunktet om, at harmoniseringen skal føre til et sammenligneligt forbrugerbeskyttelsesniveau i alle medlemsstater uden samtidig harmonisering af alle nationale ordninger. Denne proces kan nemlig betydeligt forlænge den tid, man skal vente på de forventede effekter.
Jeg vil gerne takke ordføreren mange gange for den præcise og detaljerede behandling af temaet i denne betænkning, der gør det muligt at forstå mange væsentlige problemer og afklarer en række tvivlsspørgsmål.
Ilda Figueiredo
(PT) Hr. formand! En forenkling af lovgivningen må ikke betyde, at forbrugernes rettigheder forringes. Vi skal ikke kun bevare disse rettigheder i den gældende lovgivning - herunder også i forhold til finansielle tjenester - men også forbedre dem i de tilfælde, der ikke er tilstrækkeligt dækkede, såsom telekommunikations- og energiområdet.
Som understreget i forslagene fra min gruppe skal ethvert horisontalt instrument på dette område fokusere på at definere et begrænset sæt generelle regler, der er fælles for alle vertikale forbrugerbeskyttelsesinstrumenter. Det vil sikre en høj forbrugerbeskyttelse med den godkendte minimumsharmoniseringsmetode i kombination med bestemmelseslandsprincippet, så den eksisterende nationale lovgivning ikke bringes i fare.
Det ville være uacceptabelt for et forbrugerrettighedsdirektiv at vende tilbage til et oprindelseslandsprincip som en generel regel, sådan som man forsøgte i den første version af direktivet om liberalisering af tjenesteydelser.
Forbrugerens frihed til at vælge den mest gunstige lovgivning skal være fremherskende. Denne betænkning indeholder imidlertid flere uoverensstemmelser, der skal ændres gennem de ændringsforslag, der er til afstemning. På denne måde kan vi beskytte det grundlæggende princip om at sikre, at de bindende generelle regler om beskyttelse af forbrugernes rettigheder respekterer de rettigheder, der findes i det enkelte land, og at de ikke forhindrer en mulig forbedring af disse rettigheder. De skal faktisk kunne fremme og forbedre alle eksisterende rettigheder.
Vi skal også benytte muligheden for at anvende bestemmelserne om urimelige aftalevilkår for alle de kontrakter, der indeholder urimelige vilkår, også selv om de er individuelt forhandlede. Regler vedrørende direkte producentansvar skal også bevares i de tilfælde, hvor kontrakter ikke giver forbrugerbeskyttelse. Det forsøger vi at opnå. Hvis ikke vi opnår det, vil vi som tidligere nævnt stemme imod betænkningen.
Malcolm Harbour
(EN) Hr. formand! Jeg glæder mig i høj grad over det arbejde, som fru Patrie og mine kolleger i udvalget har udført med at frembringe en fantastisk afbalanceret og klar betænkning til Kommissionen. Jeg er sikker på, at dette virkelig vil hjælpe fru Kuneva med hurtigst muligt at komme videre med forslaget om de første faser af det såkaldte "horisontale direktiv".
Jeg vil især takke fru Patrie for hendes bidrag til dette. Jeg har arbejdet sammen med hende i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse om forbrugerbeskyttelsesemner i mange år. Hun har stor erfaring, hvilket kommer til udtryk i denne sag. Jeg er ked af, at vi ikke kommer til at se så meget til hende, men denne betænkning viser hendes engagement på dette område.
Jeg vil også gerne takke kommissæren for hendes energiske kamp for forbrugerbeskyttelse og den profil, hun giver dette område. Fru McCarthy henviste specifikt til spørgsmål vedrørende produkter og legetøj. De er ikke en del af denne forhandling, men vi får mulighed for at drøfte dem med kommissæren på udvalgsmødet i næste uge.
Jeg vil gerne nævne en tidligere sag, som vi alle var involverede i, men som hidtil ikke er blevet nævnt, nemlig direktivet om urimelig handelspraksis. Dette var et skelsættende stykke lovgivning på forbrugerbeskyttelsesområdet, idet man for første gang opstiller harmoniserede regler om urimelig handelspraksis, der skal anvendes overalt i EU. I mange lande var området med urimelig handelspraksis ikke særlig veludviklet i den nationale lovgivning.
En række medlemmer har henvist til spørgsmålet om overholdelse, og vi må ikke glemme, at dette er et grundlag, som mange medlemsstater stadig er i færd med at gennemføre, og det gælder også Det Forenede Kongerige. Så vi er nødt til at fastholde presset i denne sag samtidig med opfølgningen af grønbogen. Jeg vil gerne fremhæve, at kommissæren har fået udstukket en tydelig kurs her fra Parlamentet, hvilket jeg er sikker på, at hun får ved afstemningen i dag, som går ud på, at hun bør handle hurtigt i sagen om det horisontale direktiv - det har vi en klar aftale om. Der findes helt klart andre områder, som vi også ønsker at drøfte, navnlig spørgsmålet om omkostningerne og overholdelsen af forskellige standarder på forskellige markeder. Vi må ikke glemme, at vi på den ene side ønsker at sikre forbrugernes tillid - som kommissæren understregede i sin tale - og sikre, at forbrugerne føler, at de får et veludviklet sæt af rettigheder, som virkelig giver mening. Men samtidig ønsker vi at tilskynde til, at innovative, nye virksomheder kommer og bringer produkter og tjenester på markedet og ikke lader sig afskrække af de juridiske ordninger, de stilles over for. Jeg må sige, at nogle af disse spørgsmål - og det har jeg taget op over for kommissæren - som man taler om på andre områder, f.eks. reformen af Rom I, hvor mindre virksomheder er meget bekymrede over de potentielle omkostninger ved overholdelsen af de omfattende krav i 27 forskellige retssystemer. Hvis vi sikrer et højt niveau inden for forbrugerbeskyttelse, men afholder virksomhederne fra at bevæge sig ind på disse markeder, gør vi ikke forbrugerne en tjeneste. Det er den balance, vi skal forsøge at opnå.
Det glædede mig, at kommissæren specifikt nævnte, at gensidig anerkendelse bliver en vigtig del af dette. Med hensyn til urimelig handelspraksis argumenterede vi for en klausul om det indre marked, og det blev vedtaget. Vi har været fuldstændig konsekvente på denne side. Det er en del af den balance, vi søger at opnå, og jeg har tillid til, at det kan lykkes for os.
Christel Schaldemose
Hr. formand! Jeg vil gerne rette en stor tak til fru Patrie for det store stykke arbejde, hun har lagt i det, og også en tak til Kommissionen. Grønbogen er et rigtig godt redskab til at få identificeret problemer i forbrugerlovgivningen og finde løsninger på dem. En af de løsninger, som fru Patrie foreslår, er en kombineret tilgang til forbrugerlovgivningen med totalharmoniseringer på de tværgående definitioner og minimumsharmonisering på sektorniveau. Jeg forstår faktisk godt denne tilgang og bakker også op om den. Men i mine øjne er vi også nødt til at sikre, at harmoniseringen af forbrugerlovgivning ikke medfører forringelser i beskyttelsesniveauet for nogen forbrugere overhovedet. Derfor fremsatte jeg et forslag, da vi behandlede sagen i IMCO, et forslag om en såkaldt forbrugerbeskyttelsesgaranti. Forslaget blev desværre nedstemt i udvalget, men nu har Socialistgruppen igen fremsat forslaget, så vi kan stemme om det her i plenarforsamlingen.
Pointen ved det forslag er, at vi skal give alle de europæiske forbrugere en sikkerhed eller garanti for, at de allerede opnåede rettigheder selv ved totalharmonisering af lovgivning ikke er i fare. Det tror jeg er afgørende for, at forbrugerne har tillid til EU, og at der kan skabes forståelse for, at vi laver fælles EU-regler - de fælles regler har vi nemlig brug for på en række områder, bl.a. i takt med at f.eks. internethandelen vokser og udvikler sig i omfang. I nogle medlemslande er det faktisk en udbredt opfattelse hos borgerne, at netop deres land har det allerhøjeste forbrugerbeskyttelsesniveau. Det er også en opfattelse, vi har i Danmark, og derfor bliver der faktisk set med frygt på ethvert tiltag, der kommer fra EU på forbrugerlovgivningens område. Man frygter simpelthen, at standarderne falder.
Jeg er helt overbevist om, at hvis vi indfører en forbrugerbeskyttelsesgaranti, altså en garanti for, at ingen vil blive stillet ringere i fremtiden, end de er i dag, kan vi faktisk dels fjerne frygten og dels skabe en forståelse for, at det også giver mening at lave lovgivning i fællesskab. Det skal bare være på højeste niveau og ikke på laveste niveau. Så jeg vil kraftigt opfordre alle til at stemme for vores forslag nr. 4, når vi stemmer senere i dag.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Hr. formand! Ifølge Eurobarometer-undersøgelsen er halvdelen af EU's indbyggere mere på vagt over for køb på tværs af grænserne end i forbindelse med indenlandske køb. Mere end 70 % mener, at det er vanskeligere at løse problemer som f.eks. klager i forbindelse med grænseoverskridende køb. Et klart flertal af forbrugerne er usikre med hensyn til deres stilling i forbindelse med handler. Som følge heraf er der ingen nye handler, og velstanden hos forbrugerne vokser ikke så meget, som den kunne.
Kommissionen siger, at EU's forbrugere ideelt set skal have samme grundlæggende rettigheder over alt i EU, og når som helst de foretager deres indkøb. Det er fine drømme, men nu har vi brug for en fornuftig indsats. Holdningerne ændres langsomt, og kun hvis virkeligheden forbedres. Her og nu er det en barsk virkelighed, og i mange kædeforretninger kan defekte og fejlbehæftede varer f.eks. kun returneres til det oprindelige købssted, selv om kæden har butikker i den by eller det land, hvor forbrugeren rent faktisk bor.
Forbrugeren skal være kongen. Forbrugerlovgivningen skal faktisk beskytte forbrugerne. Loven skal derfor opdateres, harmoniseres og til dels udvides. Det er f.eks. mærkeligt, at EU-lovens lange arm ikke automatisk er gældende for onlineauktioner. Det nationale forbrugerbeskyttelsesniveau skal ikke forringes på grund af EU-lovene.
Endelig skal man være opmærksom på at forbedre kvaliteten af informationerne til og uddannelsen af forbrugerne. I dag har virksomhederne mange flere muligheder for at drive lobbyvirksomhed for deres rettigheder samt for at være opmærksomme på dem og deres forpligtelser såvel som på forbrugerens rettigheder og forpligtelser. Uden forbrugerne og deres tillid er der ingen handel.
Andreas Schwab
(DE) Fru formand, mine damer og herrer! Der skal også lyde en hjertelig tak fra mig til fru Patrie og især også til vores skyggeordfører, Kurt Lechner, hvis forudgående redegørelser jeg fuldt ud kan tilslutte mig. Efter min mening er beslutningstagningsprocessen og fremlæggelsen af grønbogen et mønstereksempel på et godt samarbejde mellem Parlamentet og Kommissionen og på, at vi også har brug for denne type effektivt samarbejde på andre områder.
Her er der nemlig, med denne temmelig tekniske betænkning, tale om en grænseflade mellem den europæiske forbrugerlovgivning og lovgivningen for det europæiske indre marked, fordi vi på den ene side har udviklingen af en fælles referenceramme, hvor vi hidtil har haft for få tekster: Rom I, forordningen i Retsudvalget og derudover de europæiske forbrugerbeskyttelsesbestemmelser. Efter min mening skal denne pakke af foranstaltninger altid ses i sammenhæng, så vi i sidste ende får nogle sammenhængende og fælles bestemmelser, som er gennemsigtige for forbrugerne, hvilket andre talere også har været inde på.
Som hr. Lechner allerede har påpeget, betyder gennemsigtighed for forbrugerne dog ikke ubetinget i det enkelte tilfælde, at vi så at sige skal blande de højeste standarder fra alle medlemslande sammen i én stor europæisk grød, men at vi på europæisk plan derimod overvejer, hvilken målrettet strategi vi har brug for, hvis vi skal kunne give de europæiske forbrugere en overskuelig og fælles europæisk forbrugerlovgivning i hånden. Forslaget om et blåt flag på europæiske forbrugersider, på europæiske salgssider, lyder måske meget charmerende, men efter min mening ville det være langt vigtigere og langt bedre for det indre marked, hvis det lykkes at få medlemsstaterne med hver deres nationale lovgivning til at arbejde sammen.
Det leder mig til spørgsmålet om minimums- og maksimumsharmonisering. Jeg mener - som andre medlemmer af min gruppe også allerede har været inde på - at vi skal være forsigtige i vores argumentation. Det indre marked er baseret på, at forbrugerne kan regne med de retslige standarder, der gælder set fra deres synspunkt. Det kan naturligvis kun ske, hvis disse retslige standarder gælder overalt. Derfor bifalder jeg fru Gebhardts ord om, at vi f.eks. på mange områder har brug for fælles definitioner.
Jeg tror dog, vi skal være forsigtige på andre områder og præcisere over for medlemsstaterne, at hvis vi ønsker et fælles indre marked og fælles forbrugerbeskyttelsesregler, så kan mottoet ikke lyde: "Alle kan lægge lidt til efter ønske", fordi det simpelthen forvirrer forbrugerne. Derfor vil vi også følge denne linje ved den efterfølgende afstemning.
Vi har allerede været inde på kollektive data. Vi ser med stor velvilje på Deres aktiviteter til fordel for forbrugerne, også inden for class action. Det skal dog stå klart, at vi helt klart ønsker at undgå amerikanske forhold i Europa, og nu ser vi meget frem til, at De på et tidspunkt vil fremlægge det, De til dels allerede har sagt, for os i detaljer, og til, at vi også kan stole på, at De definitivt udelukker amerikanske forhold i Europa. Typeklager, som vi fra PPE-DE-Gruppen også selv vil komme med et indlæg om, og typeprocesser er helt klart til fordel for forbrugerne, og det vil vi også støtte.
Joel Hasse Ferreira
(PT) Fru formand! Patrie-betænkningen vedrører forbrugerbeskyttelse. Det er et grundlæggende spørgsmål i Europa-Parlamentet og i EU, hvilket faktisk bevises af eksistensen af Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse.
Vi vil understrege, at det portugisiske EU-formandskabs prioriteter i forhold til forbrugerpolitik ikke kun omfatter en revision af timesharedirektivet, men også en revision af den gældende forbrugerlovgivning, som vi behandler i dag, foruden Fællesskabets forbrugerpolitikstrategi frem til 2013 og den fælles referenceramme for europæisk aftaleret.
Vi prøver faktisk på at skabe et ægte indre marked for forbrugere samt på at overvinde de europæiske forbrugeres mistillid til grænseoverskridende handel - specielt, men ikke udelukkende i EU. For at gøre det skal vi imidlertid sikre os, sådan som fru Patrie bekræftede, at forbrugerne ved, at de effektivt kan udøve deres rettigheder i tilfælde af en tvist.
I denne henseende må jeg understrege relevansen og betydningen af visse punkter i det aktuelle forslag. De lovgivningsmæssige rammer for både forretningsdrivende og forbrugere skal effektivt moderniseres, forenkles og forbedres, så specielt tilliden øges. Det er også utroligt vigtigt, at man inden for disse rammer løser de problemer, der opstår på grund af mulige konflikter mellem Rom I- og Rom II-konventionen, samtidig med at man respekterer de rettigheder, der er knæsat i disse konventioner og i direktivet om elektronisk handel.
Undersøgelsen af forbrugerbeskyttelsesspørgsmål er derfor utrolig vigtig, specielt når forbrugerne underskriver leveringsaftaler om digitalt indhold. Behovet for at sikre effektiviteten af forbrugsretten er også vigtig, så forbrugernes tillid til det indre marked øges, hvilket har stor betydning for os.
Afslutningsvis må jeg sige, at der er behov for et tydeligere og mere integreret retsgrundlag for at konsolidere det indre marked og styrke de europæiske forbrugeres tillid.
Zita Pleštinská
(SK) Fru formand! Der findes næsten 500 millioner europæiske forbrugere, der i øjeblikket kan få adgang til et bredere udvalg af produkter og tjenesteydelser. Samtidig skal disse forbrugere imidlertid træffe beslutninger, der er meget mere komplicerede end tidligere. I betragtning af behovet for at forbedre forbrugerlovgivningens effektivitet på det indre marked glæder jeg mig over Kommissionens intentioner om at revurdere de otte sektordirektiver, så der tages højde for udfordringerne ved det teknologiske fremskridt, og så der i særdeleshed udfærdiges præcise definitioner på rettigheder og forpligtelser på internettet.
Tillidsfulde og oplyste forbrugere har helt central betydning for det europæiske indre markeds dynamik. Så længe forbrugerne er sikre på deres rettigheder, vil de udvise samme tillid, når de går på indkøb i en butik eller på internettet, uanset om de gør det i deres eget land eller i andre EU-lande. Når forbrugerne træffer købsmæssige beslutninger, er det vigtigste for dem beskyttelse mod farlige produkter eller uredelig forretningspraksis, rets- og handelsgaranti samt muligheden for at bytte varerne. Et sæt standardiserede fælles regler, der gælder i hele EU, er derfor vigtig for både forbrugere og iværksættere.
Hvis forbrugerne formodes at have tilstrækkelig tillid til at handle uden for deres egen medlemsstat, og hvis de formodes at udnytte fordelene ved det indre marked, skal de have garantier for, at de i tilfælde af fejl har adgang til effektive mekanismer til at kræve erstatning. Forbrugertvister kræver finjusterede mekanismer, der ikke skaber omkostninger og forsinkelser, der er uforholdsmæssigt store i forhold til værdien af det produkt eller den tjenesteydelse, der er genstand for klagen. Forbrugerne har brug for præcise informationer for at kunne kræve deres ret. De kan gøre brug af uformelle mekanismer såsom SOLVIT eller af tjenesteydelser fra forbrugerorganisationer, der skal være tilstrækkeligt bemandede og finansierede. I forbindelse med revisionen af den gældende EU-forbrugerret vil vi benytte lejligheden til at udfærdige en bedre lovgivning skrevet på et enkelt sprog, der er letforståeligt for borgerne.
Afslutningsvis vil jeg gerne udtrykke min glæde over deltagelsen af min gruppe af besøgende fra regionerne Slovak Prešov og Košice i netop denne forhandling, der er så vigtig for de europæiske forbrugere. Vi ønsker dem hjertelig velkommen her i Europa-Parlamentet.
Gabriela Creţu
(RO) Fru formand! Under udarbejdelsen af denne betænkning - tillykke til fru Béatrice Patrie - havde vi mange diskussioner om harmoniseringsniveauet og om karakteren af de nødvendige instrumenter til effektiv forbrugerbeskyttelse. Men det var indlysende i mange tilfælde, at de eksisterende svagheder ikke vedrører de europæiske retlige rammer, men den manglende eller den utilstrækkelige og direkte kopierede gennemførelse i den nationale lovgivning. Desværre vil bedre bestemmelser ikke give større sikkerhed, hvis ikke de gennemføres, eller hvis de gennemføres forkert.
Mellem medlemsstaterne er der betydelige forskelle i informations- og bevidstgørelsesniveauet i forbindelse med forbrugerrettigheder samt evnen til at bruge de eksisterende instrumenter. Forbrugerorganisationerne og de institutioner, der er ansvarlige for at anvende lovene, har forskellige effektivitetsniveauer. Disse forskelle ligger ikke ud over det almindelige skel mellem gamle og nye medlemsstater, men de er forbundet med lokale traditioner og praksis.
Højere forbrugersårbarhed skaber risiko for, at markedet i et bestemt land bliver transaktionssted for farlige varer eller varer af dårlig kvalitet, der stammer fra et andet sted, hvilket skærper skepsissen over for fordelene ved det indre marked.
Vi opfordrer Kommissionen til at sikre en tilstrækkelig gennemførelse af loven og overholdelse af de gældende regler samt til at fortsætte informationsforanstaltningerne over for borgerne. Forbrugere, der er bevidste om deres rettigheder, er en fordel for det indre marked, da de kan vælge rigtigt mellem markedsudbydere og dermed forvandle konkurrence til en udviklingsfaktor.
Vi lever i servicesamfundet. Forslagene i grønbogen giver os nogle gange følelsen af, at reglerne kun vedrører handel med varer. Elektronisk handel er også udelukket fra revisionens anvendelsesområde. Vi beder Kommissionen om at overveje disse spørgsmål ved udarbejdelsen af dens fremtidige projekter, da varernes usynlige karakter - dvs. tjenesteydelser - gør forbrugerne mere sårbare, end det er tilfældet med varer. Da de ikke har de nødvendige tekniske evner til at kontrollere kvaliteten af tjenesteydelserne, har de brug for retlige rammer til at beskytte sig.
Alexander Stubb
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne sige tre ting, og den første er lidt af en tilståelse: Jeg er en megashopper. Jeg elsker at shoppe på internettet, jeg elsker at shoppe hjemme og i udlandet. Så jeg må sige, at jeg har en personlig interesse i forbrugerbeskyttelse.
Den følelse kender vi alle. Når man shopper, går tingene ikke altid, som de skal. Man kommer hjem, og jakkesættet ser ikke så godt ud, som det burde. Man køber noget på internettet, og Amazon.com sender de forkerte bøger. Man forsøger at kontakte nogen i butikken, mens e-mails bliver ikke besvaret. Man går ned i butikken, sælgeren kigger på en, som om man var seriemorder, og man forsøger at sige: "Ja, hvad tror du, jeg gør? At jeg stak fingrene i stikkontakten eller hvad? Nej, maskinen virker ikke!"
Så man får ikke altid verdens bedste service. Det er det, vi diskuterer i dag, hvor vi forsøger at få det til at fungere lidt bedre. Så vi kender følelsen af, hvordan det er, når tingene går galt.
Mit andet punkt er, at meget få mennesker, ikke engang fru Pleštinskás besøgergrupper, ved, at EU er forbrugernes ven.
Jeg ved godt, at det ikke lyder sexet, men "salg af forbrugervarer og garantier" - hvad drejer det sig om? Grundlæggende betyder det, at man får pengene tilbage eller kan bytte sit produkt inden for to år, hvis den aftale, man indgår med sælgeren, ikke opfylder disse kriterier. Det er fint, synes jeg. Så det vil jeg sige "tak" til EU for.
Direktivet om fjernsalg lyder heller ikke særlig smart, men det betyder grundlæggende, at hvis man køber noget på internettet, f.eks. fra Tyskland, og det så ikke ser ud, som man ønsker, når man modtager det, kan man returnere produktet inden for syv dage og få sine penge igen.
Jeg mener også, at vi bør blive lidt bedre til at markedsføre forbrugerbeskyttelse. Jeg vil komme med bare et enkelt eksempel her. Jeg er enig i følgende sætning, men jeg foretager en slags svigermortest her. Hvad tror De, at min svigermor ville sige, hvis hun læste begrundelsen i denne betænkning: "Det horisontale instrument skal være baseret på maksimumsharmonisering, mens sektorredskaberne fortsat vil være baseret på princippet om minimumsharmonisering med undtagelse af de direktiver, der allerede er vedtaget på grundlag af maksimumsharmonisering, såsom direktivet om urimelig handelspraksis"? Jeg er enig - det er ikke noget problem. Men hvis vi ønsker at sikre forbrugerbeskyttelse, skal vi også sikre os forbrugerbeskyttelse med hensyn til de ting, vi skriver.
Mit tredje og sidste punkt er: Jeg synes, at betænkningen er god, men jeg mener, at vi kunne gå endnu videre. Jeg går helt og fuldt ind for maksimumsharmonisering, når alt kommer til alt. Det sjove er, at vi altid hævder, at vi har den bedste forbrugerbeskyttelse i verden. Jeg siger til hr. Harbour, at Finland har bedre forbrugerbeskyttelse end Det Forenede Kongerige. Han siger til mig: Nej, sådan er det slet ikke. Så jeg mener, at vi virkelig skal finde en balance, og derfor glæder jeg mig som ordfører for forslaget om gensidig anerkendelse over Deres idé om at forsøge at sikre gensidig anerkendelse også på dette område.
Endelig vil jeg gerne lykønske fru Patrie med en fantastisk betænkning. Jeg vil gerne lykønske den nye, dynamiske kommissær for at godt stykke arbejde med EU's acquis. Jeg synes, at det er en god start, men vi kan nå videre.
Anna Hedh
(SV) Fru formand! Jeg bifalder revisionen af EU's forbrugerlovgivning og vil gerne takke min kollega Beatrice Patrie for et virkelig godt samarbejde. Jeg vil også gerne takke kommissær Kuneva for arbejdet med grønbogen. Forbrugerlovgivningen indgår jo egentlig i alle politiske beslutninger. Lovgivning og forordninger fra EU påvirker de europæiske borgere, og disse borgere er jo forbrugere.
Vi socialdemokrater i Europa arbejder hårdt for, at forbrugerbeskyttelsen skal stå i centrum. Vi opnår ikke et velfungerende indre marked uden tilfredse og trygge forbrugere. Fællesskabslovgivningen bygger i dag på princippet om minimumsharmonisering, hvilket egentlig er naturligt, da der er forskellige forbrugerbeskyttelsesniveauer i de forskellige medlemslande, som vi også har hørt her i dag. Jeg synes, det er vigtigt, at vi forenkler og forbedrer reglerne, både for forbrugerne og for erhvervslivet, da det vil lette den grænseoverskridende handel og styrke forbrugernes tillid.
Det er imidlertid vigtigt, at de harmoniseringer, der er brug for, får et højt forbrugerbeskyttelsesniveau og foretages med forsigtighed. Vi bør også træffe beslutning om en forbrugerbeskyttelsesgaranti, som betyder, at ingen forbrugere får en ringere beskyttelse end før harmoniseringen. Derfor opfordrer jeg Dem til at stemme for Socialdemokraternes ændringsforslag 4 og 10.
Endelig mener jeg, at formålet med en revision af EU's forbrugerlovgivning må være at styrke forbrugerbeskyttelsen, ikke at styrke handelen mellem medlemslandene. Selv om de to ting går hånd i hånd, er der stor forskel på at lade forbrugerbeskyttelsen være ledestjernen i arbejdet og på at fokusere på kommercielle overvejelser. Vi må sætte mennesker over markeder.
Bogusław Sonik
(PL) fru formand! En af EU's grundlæggende mål er at udvikle et informationssamfund. Et sådant samfund skal imidlertid baseres på en ubøjelig og fast lovgivning. Tillid er en af de vigtigste bestanddele i samfundet, og tilliden skal være bygget på et solidt fundament.
Det vedrører alle områder af den europæiske politik, men spørgsmål om forbrugernes rettigheder, beskyttelse og den sikkerhed, som er forbundet hermed, er dog helt sikkert særlig vigtige. Denne tese bekræftes af den offentlige høring foretaget på grundlag af spørgsmål, der er vedhæftet grønbogen. Borgerne værdsætter klart sikkerhed, og deres støtte til en så harmoniseret lovgivning som mulig motiveres netop med ønsket om sikkerhed.
De anførte oplysninger i betænkningen er foruroligende. Jeg vil gerne påpege, at over 70 % af europæerne mener, at grænseoverskridende transaktioner kan skabe større problemer end indenlandske køb. Halvdelen af europæerne føler sig utrygge over for køb på tværs af grænserne. Det er almindelige oplysninger, der ikke er ret vigtige for storpolitikken, men de har en vanvittig stor betydning for borgerne, når man tager deres følelse af sammenhold og integrationsgrad i betragtning.
Beskyttelsen af forbrugere, der benytter sig af elektronisk handel, den såkaldte e-handel, er yderligere et utrolig presserende forhold, som man efter min opfattelse ikke må overlade til selvregulering. Jeg har selvfølgelig ikke glemt direktivet om elektronisk handel fra juni 2000, men det blev nota bene vedtaget for syv år siden. Forstå mig ret, syv er en evighed, når man har in mente, at dette fænomens historie kun rækker ca. et dusin år tilbage. Hvis man skal fortælle, hvad der har ændret sig siden dette tidspunkt, kan man nærmest kun svare: alt. Terrorangrebene 11. september 2001 verificerede vores opfattelse om internetsikkerhed. Angrebene blev jo forberedt ved anvendelse af avanceret teknik.
De nævnte argumenter har en meget konkret betydning for spørgsmål forbundet med beskyttelse af forbrugernes rettigheder. Vi har behov for klare og sikre måder til at foretage transaktioner over internettet. Vi skal fokusere på anvendelse af midler, der gør internettransaktionerne troværdige. Midlerne skal endvidere udelukke, at uautoriserede personer får adgang til forbrugernes oplysninger. En forholdsvis let måde, man kan realisere denne vision på, er ved at hæve og standardisere de paneuropæiske sikkerhedsnormer for internettransaktioner.
Pervenche Berès
(FR) Fru formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Tillykke med dette initiativ bestående af grønbogen om revisionen af den gældende forbrugerret. Hvis vi vil have vores medborgere til ikke kun at se det indre marked som en trussel, skal vi sørge for, at forbrugerne er ordentligt beskyttet, specielt da det indre marked gælder for komplekse produkter. Her tænker jeg selvfølgelig på de finansielle markeder. Hver dag giver aktuelle begivenheder os eksempler på - som om der var behov for det - hvor store udfordringer forbrugerbeskyttelsen giver os på dette område.
I denne forbindelse vil jeg gerne vende tilbage til det, som hr. kommissær McCreevy sagde i går. Han gav indtryk af, at hvis det amerikanske ejendomsmarked var i den stand, det var i, så var det, fordi de folk, der optager prioritetslån, ikke har nogen finansiel uddannelse. Den finansielle uddannelse er meget vigtig, men den må ikke erstatte den virkelige forbrugerbeskyttelse, der er inkorporeret i alle vores love. Det kræver både horisontal lovgivning og sektorspecifikke love. Vi må ikke sætte uddannelse i stedet for forbrugerbeskyttelse og de forretningsdrivendes ansvar, når man tilbyder produkter, der cirkulerer frit på det indre marked.
Mit andet punkt omhandler kollektive klageordninger. Jeg tror, at vores ordfører i Udvalget om Økonomi og Valutaspørgsmål, hr. Sánchez Presedo, vil udtale sig herom, men efter min mening er vi nødt til at gøre fremskridt på dette område. Ingen i Europa har nogensinde forestillet sig, at vi vil importere den amerikanske model, men der er forskel på den nuværende situation på EU's indre marked og situationen i USA, og jeg har tillid til, at De, fru kommissær, gør det på forstandig vis ud fra et europæisk perspektiv. Er det normalt i dag ikke at have noget kendskab til og ingen gennemsigtighed i de indgivne klager og de idømte bøder? Lad os få en gennemsigtig og åben debat om, hvad disse kollektive søgsmål i virkeligheden skaffer i erstatning, og lad os give de europæiske forbrugere dette nyttige værktøj!
Hvis det er i orden med Dem, fru formand, har jeg en sidste kommentar. Det er vigtigt med de tydelige definitioner af "forbruger" og "forretningsdrivende", der foreslås i betænkningen, men vi skal passe på ikke at skabe forvirring. Inden for området for finansielle tjenester f.eks. er tanken om, at visse produkter kan reserveres til forretningsdrivende, en illusion, der kan reducere de garantier, der tilbydes forbrugerne. Før eller siden finder disse varer rundt på markedet og ud til alle forbrugere. Følgelig bør vi have en definition, men det skal ikke være alt, og det skal ikke betyde enden for al forbrugerbeskyttelse!
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Jeg vil gerne tilføje mine lykønskninger til ordføreren for hendes arbejde.
Vi taler om bedre lovgivning. Det, vi egentlig forsøger, er at give forbrugerne tillid til, at uanset hvor de køber ind, vil de have de samme rettigheder. Men vi klarer det ikke særlig godt, for halvdelen af vores borgere er forsigtige med at handle i udlandet, fordi de ikke tror på, at de vil være beskyttede - og der er ikke overraskende. Jeg mener, at det er lettere at købe ind lokalt, og folk har det bedre med det lokale. Men når man kigger på de detailhandlende, ønsker mere end halvdelen af dem at handle på tværs af grænserne - og 29 % af dem gør det allerede. De detailhandlende mener, at hvis lovgivningen på dette område var bedre, ville forbrugerne handle mere på tværs af grænserne.
Sandt at sige er forbrugerne ligeglade med, om vi har otte eller 20 direktiver. De ønsker faktisk ikke engang at vide, hvad der foregår i kulissen. De ønsker bare at være trygge og vide, at lovgivningen er enkel. Og hvis svigermødrene blev stødt over hr. Stubbs test, tror jeg, at hvis han læste det samme afsnit op for Parlamentets medlemmer med udtryk som "horisontale instrumenter", "redskaber", "gennemgående" osv., ville der heller ikke være mange af dem, der forstod det.
Det virkelige problem, som det påpeges i betænkningen, er fragmenteringen og den uensartede omsætning af den europæiske lovgivning. Jeg var for nylig formand for et undersøgelsesudvalg om Equitable Life, og her kunne vi tydeligt se problemerne med uensartet omsætning inden for finansielle tjenesteydelser og behovet for, at Kommissionen forbedrer sit tilsyn. Vores anbefalinger gik i den retning.
Sandheden er, at der er for stor forskel på det, vi aftaler her, og det, der sker i medlemsstaterne. Jeg ønsker, at elektronisk handel medtages i revisionen, og det samme gælder andre spørgsmål som fjernsalg af finansielle tjenesteydelser, forbrugerkredit og urimelig handelspraksis.
Punkt 49 er vigtigt, og her anerkender man behovet for løbende uddannelse af forbrugerne. Jeg tror, at netværk af forbrugercentre kan spille en rolle her, fordi to tredjedele af forbrugerne siger, at de ikke ved, hvor de skal finde oplysninger og rådgivning om handel på tværs af grænserne. Det er simpelthen for mange.
Spørgsmålet om klagemuligheder og kollektive søgsmål og gruppesøgsmål: Jeg accepterer det, fru Wallis sagde om dette, og jeg tager hendes viden og visdom på det juridiske område til efterretning.
Jeg vil gerne nævne to eller tre specifikke spørgsmål. European City Guide er et problem, som igen og igen dukker op på mit bord og Deres bord, og alligevel er der ingen, der gør noget. Medmindre vi gør noget, tror forbrugerne, at det eneste, vi gør, er at snakke om det og ignorere problemet, og det er man virkelig nødt til at tage hensyn til. Hvis medlemsstaterne ikke gør det af sig selv, må vi gå ind i sagen og få dem til at skride til handling.
Med hensyn til legetøj og usikre produkter, som fru McCarthy var inde på. Folk tror, at når de køber produkter på det europæiske marked, så er de sikre. Vi er også bekymrede over brasiliansk oksekød. Så der findes altså en kløft her i Parlamentet mellem det, vi siger, og det, vi gør, men denne betænkning er et udmærket første skridt i retning af bedre forbrugerbeskyttelse.
Antolín Sánchez Presedo
. - (ES) Fru formand! Revisionen af den gældende EU-forbrugerret kan forbedre det indre markeds funktion, styrke forbrugerbeskyttelsen og virksomhedernes konkurrenceevne.
At øge sikkerheden og troværdigheden på markedet kan reducere omkostningerne, øge transaktionerne og stimulere investeringerne. Kort sagt: opfylde målene i den reviderede Lissabonstrategi.
Parlamentets Økonomiudvalg har understreget såvel prioriteringen af gennemførelse af særlig regler til beskyttelse af forbrugerne for så vidt angår de finansielle tjenesteydelser, samt behovet for, at der ved behandlingen anlægges en overordnet, systematisk og integreret tilgang til spørgsmålet for hele EU. Det har også understreget, at revisionen skal ske med deltagelse af de berørte parter i henhold til princippet om god regeringsførelse.
Dette er i vidt omfang medtaget i betænkningen, idet den forsvarer en overordnet vision, og en tilgang, der er en blanding eller en kombination mellem et horisontalt instrument og sektorinstrumenter, samt en nøje anvendelse af principperne om forbedret lovgivning.
Forbrugerbeskyttelsen kan afsløre uønskede praksisser og hindre, at der opstår uligevægte, der kan skabe grobund for større konflikter. I går drøftede vi den situation, der er opstået på grund af de lån, der i USA er givet til folk med begrænsede ressourcer, til høje priser, der nærmer sig åger, og med en uansvarlig markedsføring.
Vi skal sikre, at der findes et frit og oplyst samtykke fra forbrugerne, med klar og tilstrækkelig information, med mulighed for at kontrollere rapporter om deres finansielle situation og få kendskab til relevante oplysninger, når man skal modtage upartisk rådgivning, samt i pågældende tilfælde at råde over måder at tage til genmæle på, herunder kollektive søgsmål, hvor vi naturligvis skal undgå de overdrivelser, vi ser i USA, men som tydeligt garanterer forbrugerbeskyttelsen. Alt dette vil øge den finansielle sikkerhed og den økonomiske stabilitet.
Det kan også være et meget nyttigt instrument at udarbejde en årlig rapport med forbrugerklager og reklamationer, ligesom vi bør styrke uddannelsen. Ethvert skridt, der tages på dette område, vil være meget positivt.
Małgorzata Handzlik
(PL) fru formand! Globaliseringen og de hermed forbundne forandringer, der hurtigt finder sted på det indre marked, tvinger lovgiverne til at skabe en bedre, mere moderne lovgivning, der modsvarer forbrugernes og de forretningsdrivendes krav i det 21. århundrede. I denne forbindelse er revisionen af den gældende EU-forbrugerret betydningsfuld, eftersom vores samfund er blevet mere mobile takket være den stadig mere udbredte integration. Vores borgere foretager stadig oftere køb og benytter sig af tjenesteydelser i andre medlemsstater. Det er derfor så vigtigt at tage initiativ til, at forbrugerne oplever, at de bliver identisk beskyttet i hele EU.
Jeg synes, at Kommissionens udkast er afbalanceret, for det sikrer et højt beskyttelsesniveau for forbrugerne og støtter samtidig den europæiske økonomis konkurrenceevne. En sådan samling standarder skal ud over at eksistere først og fremmest være effektive. Jeg vil derfor fremhæve, at retssikkerheden skal sikres for forbrugerne og de andre enheder på det fælles marked i forbindelse med aktivitet og virksomhed på markedet. Den hidtidige lovgivning har ikke givet denne sikkerhed, da lovgivningen ikke er blevet gennemført identisk i alle medlemsstater.
Kommissionen foreslår i grønbogen at modernisere, forenkle og forbedre lovgivningen, og som en konsekvens heraf sikres retssikkerheden. Ordføreren støtter næsten i sin helhed disse tiltag i betænkningen. Jeg tilslutter mig den foreslåede kombinerede strategi og den samtidige forenkling af otte direktiver om forbrugerbeskyttelse. Det horisontale instrument skal baseres på en maksimal harmonisering, og de sektorspecifikke værktøjer skal baseres på princippet om minimal harmonisering.
Jeg deler ligeledes Kommissionens synspunkt om, at reglerne for ophævelse af aftaler og fortrydelsesretten skal moderniseres, samt at reglerne skal fastsættes ved hjælp af kalenderdage. Jeg støtter ligeledes Kommissionens opfordring til at indføre en standardfortrydelsesformular i alle medlemsstater med henblik på at forenkle procedurerne for de små virksomheder og forbrugerne samt at anvende oplysningsreglerne oftere.
Det glæder mig ligeledes, at det er lykkedes at udarbejde en definition på forbrugere og producenter, samt at definitionerne er gode. Jeg synes, at det horisontale instrument indeholder mange gunstige forslag om modernisering af EU-retten. For så vidt angår forbrugernes rettigheder vedrørende aftalevilkår, er det en god idé at skabe en sort liste med forbudte bestemmelser, der gælder under alle omstændigheder. Det er til gavn for alle det indre markeds aktører at vedtage betænkningen og revidere den gældende EU-ret på dette område. I ordførerens betænkning findes der mange bestemmelser, som man bør tage i betragtning. Det er en god betænkning, som jeg gerne vil lykønske ordføreren med.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru formand, fru kommissær! EU kan ikke udelukkende bygge på økonomiske kriterier. Europa skal bygge på borgernes sociale dagsorden. Vi citerer ofte telefon- og transporttjenester samt finansielle tjenester, lægehjælp og uddannelse. Vi skal definere kvalitetskriterier for offentlige tjenester. Vi kan ikke udvikle den europæiske økonomi, hvis den offentlige transport mellem to byer ikke findes, fordi den ikke er omkostningseffektiv. Den nye forordning om roaming er en succes.
Forbrugerbeskyttelse betyder også, at enhver EU-borger eller -familie sikres den nødvendige daglige madkurv. Hvordan kan vi beskytte pensionisterne, de handicappede eller de sårbare mennesker på et indre marked, hvis det kun er baseret på økonomiske kriterier?
Trods den gældende lovgivning ved EU-borgerne som forbrugere ikke, hvordan de skal forsvare deres rettigheder, og implicit er de ikke i stand til at gøre det. Passagererne ved ikke, at de kan kræve - og implicit gør de det ikke - en økonomisk kompensation i tilfælde af forsinkede eller aflyste flyvninger. Forhåbentlig bliver disse kompensationsordninger også indført for andre transportformer.
Jeg glæder mig også over ordførerens anmodning om at få udarbejdet en sort liste med forbudte bestemmelser og en grå liste med bestemmelser, der formodes at være urimelige, i forbindelse med indgåelse af kontrakter. Det er også afgørende vigtigt, at borgerne som forbrugere bliver bedre informerede.
Hvordan beskytter vi en deltager i en investeringsfond mod aktionærens beslutning om at investere i virksomhedstyper, som vedkommende ikke bifalder? Da de fleste europæere forbruger informationssamfundsprodukter, vil jeg opfordre Kommissionen til hurtigst muligt at udarbejde en strategi og en handlingsplan, der skal sikre sikkerheden af informationssamfundsspecifikke systemer og tjenester. Jeg lykønsker ordføreren.
Meglena Kuneva
medlem af Kommissionen. - (EN) Fru formand! Jeg forsøger at strukturere min tale bedst mulig, så jeg kommer ind på alle de vigtige spørgsmål, og jeg er meget taknemmelig for Deres meget værdifulde bidrag under denne forhandling.
Jeg er også glad for, at mange europæiske borgere lytter til dette spørgsmål, som er meget vigtigt for vores hverdag - den såkaldte grønbog, som måske lyder lidt fjernt. Men når man bliver klar over, at vi er omgivet af forbrugerkontrakter, startende tidligt om morgenen, når vi køber en kop kaffe - så er det allerede en forbrugeraftale - kan man se, hvor vigtigt det, vi drøfter i dag, er for borgernes dagsorden i EU. Jeg er meget taknemmelig for, at De alle er så engagerede i at gøre sprogbrugen letforståelig og komme tæt på borgerne.
Jeg vil starte med nogle bemærkninger til de overordnede spørgsmål, som De var inde på. For det første vedrørende revisionens dækningsområde: Jeg er meget velvillig over for en mere åben revision af EU's acquis, men vi har allerede givet udtryk for, at den efter Kommissionens mening i princippet bør begrænses til de otte direktiver, der er omfattet af grønbogen. Så i alle lovgivningsmæssige opfølgningsinstrumenter vil man skulle præcisere forholdet til de øvrige fællesskabsinstrumenter.
Kommissionen vil evaluere behovet og tidsplanen for en rapport om direktivet om e-handel. Jeg er helt enig i, at når vi taler om de europæiske forbrugeres muligheder, er det vigtigt at løse dette problem, men det hører ikke rigtig hjemme inden for denne revision. Normalt er jeg meget ambitiøs som politiker og som kommissær for forbrugerbeskyttelse, men jeg tror ikke, at vi kan medtage direktivet om e-handel inden for rammerne af den igangværende revision.
En række forbrugerbeskyttelsesdirektiver som direktiv 97/7/EF om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler om fjernsalg finder anvendelse på forbrugeraftaler, der indgås elektronisk, og det hedder ligeledes klart i direktivet om e-handel, at det gælder med forbehold af graden af beskyttelse af forbrugernes interesser i henhold til Fællesskabets akter, herunder EU's acquis på forbrugerområdet.
I denne henseende kan direktivet om e-handel revideres særskilt fra revisionen af EU's acquis på forbrugerområdet, og jeg kan forsikre Dem for, at jeg vil følge dette område meget tæt i samarbejde med min kollega kommissær McCreevy, som er ansvarlig for direktivet om e-handel.
Jeg mener ligeledes, at vi har opnået en god forståelse inden for Kommissionen om, at forbrugerdimensionen bør inddrages i mange andre sagsområder, ikke bare ansvarsområdet for kommissæren for forbrugerbeskyttelse. Så jeg er involveret i den tredje energipakke, som vil blive offentliggjort ved udgangen af denne måned, jeg er også involveret i revisionen af det indre marked, og kommissær McCreevy og jeg er medforfattere til revisionen af finansielle tjenesteydelser. Jeg vil ikke tabe den meget vigtige forbrugerdimension af syne. Fra INFSO kan vi også se, at arbejdet vedrørende en styrkelse af forbrugernes tillid inden for roaming er vellykket, og det er bare begyndelsen.
Mange af Dem har henvist til graden af forbrugerbeskyttelse. Lad mig gentage, at Kommissionens fokusering på forslagene til fuld harmonisering vil blive baseret på en høj grad af forbrugerbeskyttelse. En metode baseret på laveste fællesnævner er derfor helt udelukket. Men man forventer ikke, at sådanne forslag vil blive baseret på det højeste niveau af forbrugerbeskyttelse, som man har opnået inden for nogle nationale lovgivninger. Jeg er enig med fru Wallis i, at vi bør have et tilgængeligt og forståeligt regelsæt, hvilket betyder, at vi vil se på, hvordan vi kan gennemføre disse regler i alle 27 medlemsstater. Dette spørgsmål vil helt klart ikke blive løst baseret på laveste fællesnævner.
Al respekt for de medlemsstater, der udøver bedste praksis, men tro mig, der findes ikke noget ideelt land inden for forbrugerbeskyttelse. Jeg har besøgt halvdelen af medlemsstaterne. Jeg gjorde status på grundlag af de lande, der er nået længst, og igen har nogle af dem undladt at gennemføre direktivet om urimelig handelspraksis. Jeg vil vise Dem pointtavlen over gennemførelsen af direktivet om urimelig handelspraksis, og De vil blive overrasket over, at selv de førende inden for forbrugerbeskyttelse har undladt at gennemføre netop dette direktiv.
Med hensyn til den fælles referenceramme ved fru Wallis, at dette projekt ligger mig meget på sinde, og Kommissionen er enig med Europa-Parlamentet om behovet for at sikre sammenhæng mellem forberedelserne af den fælles referenceramme og revisionen af EU's acquis på forbrugerområdet. Som Europa-Parlamentet helt korrekt påpeger, er det vigtigt, at revisionen af EU's acquis ikke forsinkes af arbejdet med den fælles referenceramme, som er et mere langsigtet projekt. Jeg ser frem til at arbejde med dette spørgsmål for at gøre status over, hvilke erfaringer der findes, seminar efter seminar, men jeg mener, at grønbogen er en test. Hvis vi opnår den målrettede fuldstændige harmonisering gennem grønbogen, giver det løfter om, at vi kan arbejde ud fra et godt, fælles aftalegrundlag for fremtiden. Jeg tror virkelig på fremtiden for dette projekt.
Med hensyn til behovet for at sikre en effektiv offentliggørelse af forbrugerbeskyttelsesreglerne og hensigtsmæssig information af forbrugerne - punkt 42, 43 og 47 - understreger Kommissionen, at de nyeste initiativer på dette område ventes at give resultater i nærmeste fremtid.
Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på punkt 6. Anvendelsen af det fremtidige instrument vil efter vedtagelsen skulle evalueres med henblik på at vurdere dets effektivitet. Dette er meget vigtigt for at sikre bedre lovgivning, for hvis den bedst udformede lovgivning bliver stående på papiret, vil det skuffe borgerne, så bliver det bare papir, og vi vil fremprovokere en mere kynisk holdning over for Kommissionens og Parlamentets indsats, så det er meget vigtigt med håndhævelsen og gennemførelsen af pointtavlerne.
Kommissionen er sikker på, at forud for alle fremtidige forslag efter høringen om grønbogen vil der blive foretaget en grundig konsekvensvurdering i overensstemmelse med de gældende interne retningslinjer, også som led i processen for bedre lovgivning.
Jeg vil gerne komme ind på spørgsmålet om kollektive klagermuligheder, som er meget vigtigt. Jeg ved ikke, hvilke ord jeg skal bruge for at forsikre dem, der stadig er tilbageholdende, om, at dette ikke er gruppesøgsmål i amerikansk stil. Jeg ved ikke, hvordan disse påstande begyndte, at vi forsøger at indføre gruppesøgsmål på samme måde som i USA; måske skal jeg tale ex cathedra og aflægge en højtidelig ed. Nej, dette er ikke et gruppesøgsmål som i USA. Det er vores forsøg på at opfylde de europæiske borgeres behov. Til november afholdes der en meget interessant konference under det portugisiske formandskab om kollektiv klageadgang, og hvis De ønsker at hjælpe os i vores fremtidige bestræbelser, må vi ikke bruge udtrykket "gruppesøgsmål". Vi taler om kollektiv klageadgang. I øvrigt har vi kollektiv klageadgang i 14 EU-medlemsstater, repræsentative søgsmål og gruppesøgsmål som i Frankrig osv. Heldigvis vænner erhvervslivet sig mere og mere til tanken om kollektiv klageadgang.
Jeg havde for nylig et meget interessant møde med Mouvement des Entreprises de France. Jeg blev indbudt til en stor konference, og vores synspunkter kommer nærmere og nærmere på hinanden, så jeg tror på, at hvis vi gør vores arbejde ordentligt og klart og åbent fremlægger, hvad vi mener med kollektiv klageadgang, vil vi til sidst nå frem til en fælles løsning. Jeg tror personlig på det.
Finansiel kapacitet og finansielle tjenesteydelser - et absolut vigtigt og reelt punkt. Kommissionen afholdt for nylig en konference om spørgsmål i forbindelse med finansiel kapacitet for at få idéer til, hvad den kan gøre på dette område. Kommissionen vil offentliggøre en meddelelse om dette emne senere på året, hvor den vil beskrive sine synspunkter og annoncere initiativer for at tilskynde til og fremme undervisning i finansielle spørgsmål i medlemsstaterne. Jeg vil gerne gentage, at jeg vil bakke op om kommissær McCreevys betænkning om finansielle tjenesteydelser, og jeg vil sørge for, at dagsordenen om forbrugerbeskyttelse, borgernes marked, kommer til at ligge meget tæt på resultatet.
Nu til de specifikke spørgsmål, der tages op i grønbogen. Jeg vil gerne komme ind på nogle af dem. Digitalt indhold og software: Kommissionen er enig i, at dette spørgsmål kræver yderligere overvejelser. Som De ved, støttede vi fru Roithovás betænkning. Jeg tror, at dette er en af mulighederne for at gøre de vigtige ting rigtigt lige nu for at skabe bevidsthed, men Kommissionen vil iværksætte en informationsindsamlingsproces for at afgøre, hvorvidt forbrugerne lider skade som følge af den manglende dækning af digitalt indhold og software. Denne proces vil blive adskilt fra den generelle opfølgning på grønbogen.
Med hensyn til spørgsmålet om at forlænge varigheden af den lovbestemte garanti påpegede nogle af Dem, hvor vigtig ansvarsklausulen og garantien er i forbindelse med forbrugerbeskyttelse. Kommissionen mener, at der er behov for yderligere overvejelser, men noterer sig, at mange af respondenterne ved høringen har udtrykt støtte til dette. Desuden er Kommissionen enig i forslaget om at bevare de nuværende regler om bevisbyrden eller manglende overensstemmelse.
Kommissionen tager Europa-Parlamentets modstand mod indførelsen af direkte producentansvar til efterretning. Der er behov for yderligere overvejelser af dette spørgsmål som følge af interessenternes forskellige holdninger.
Jeg vil nu komme ind på kollektive klageordninger. Dette spørgsmål blev taget op i fru Patries betænkning og ligeledes af fru Wallis. Jeg er enig med fru Wallis i behovet for at sikre sammenhæng mellem forberedelsen af den fælles referenceramme og revisionen af EU's acquis på forbrugerområdet, hvor vi skal holde samme hastighed. De kan stole på mit engagement, fru Wallis, og jeg vil ikke lade nogen lejlighed gå fra mig til at tale om betydningen af den fælles referenceramme fremover.
Hr. Lechner nævnte også med fuld ret, hvor vigtigt det er med sammenhæng. Det står bestemt på min dagsorden at sikre sammenhæng inden for spørgsmålet om EU's acquis på forbrugerområdet.
Med hensyn til fru Kallenbachs bemærkninger om legetøj: Jeg håber, at jeg den 12. september, hvis jeg husker rigtigt, på det næste møde i Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, får mulighed for at sige mere om Kommissionens indsats. Jeg mener, at vi allerede har nogle konkrete resultater at diskutere. Jeg var i Kina. Dette problem er ikke kommet bag på os. Vi har vores RAPEX-system, som er et fremragende eksempel på solidaritet inden for Unionen, hvor vi hurtigt kan informere alle 27 lande, hvis vi finder et farligt produkt på vores markeder. Det fungerer godt. Jeg fremførte kraftige argumenter, da jeg tog til Kina - umiddelbart efter besøget, blev de to tilladelser trukket tilbage fra de kinesiske producenter af legetøjet. I går havde jeg en længere telefonsamtale med hr. Eckert, som er administrerende direktør for Mattel.
Jeg mener, at legetøjsspørgsmålet og Kina kan bruges til at forklare, hvorfor det er så vigtigt med en målrettet og fuldstændig harmonisering. Det er ikke nok, hvis forbrugerne er godt beskyttet i et enkelt land. Vi kan ikke leve på hver vores ø, og det er bestemt ikke det indre marked, og det er bestemt ikke en forenet Europæisk Union. Tro mig, det er meget svært, selv for det største land i Unionen, at få Kina til at gribe ind. Hvis vi virkelig ønsker at tale med en fastere stemme i vores samtaler med Kina, skal vi stå last og brast med et klart regelsæt, ikke 27 forskellige markeder, også for at følge op på håndhævelsen. EU's acquis på forbrugerområdet er ikke det eneste værktøj. Vi skal se på hele billedet. EU's acquis er helt klart meget vigtigt. Det er selve vores grundlag. Men vi har også vores forbrugerstrategi for 2007-2013, og vi lægger stor vægt på at sikre os, at man respekterer håndhævelsen lige meget overalt. Vi har vores forordning om samarbejde inden for forbrugerbeskyttelsen, og sidst i september opfordrede jeg alle forbrugerbeskyttelsesmyndighederne til at diskutere nogle af problemerne og de farlige produkter fra de kinesiske legetøjsfabrikker. Jeg vender tilbage til Dem og aflægge rapport over vores statusopgørelse.
Det europæiske forbrugercenters netværk er meget vigtige og supplerer det, vi opnår, som et godt lovgivningsgrundlag, der skal gennemføres. Se bare på European City Guide. Ja, jeg modtager en masse breve om European City Guide. Desværre kan jeg ikke gøre meget på grundlag af mine beføjelser som kommissær for forbrugerbeskyttelse. Jeg vil indlede min blog med en advarsel til borgerne om ikke at bruge den form for fejladministration og at være opmærksomme på European City Guides fejladministration, men det er op til medlemsstaterne af sikre den mulige beskyttelse.
Håndhævelsen bliver af central betydning i de kommende måneder. Jeg skrev personligt til alle mine kolleger i medlemsstaternes regeringer for at gøre dem opmærksom på, at vi desværre ikke klarer os ret godt i forbindelse med omsætningen af direktivet om urimelig handelspraksis. 27 af mine kolleger modtog personlige breve, hvor de blev gjort opmærksom på, at tingene ikke går, som de skal. Hvis det ikke lykkes os at gennemføre EU's acquis, skaber det et meget ustabilt grundlag for fremtiden.
Fru Wallis og hr. Lechner var inde på spørgsmålet om Rom I. Jeg kan forsikre Dem for, at jeg for indeværende ikke kan se nogen manglende konsekvens mellem forslaget til Rom I-forordningen og en akt, som vil betyde en fuldstændig harmonisering af visse aspekter af forbrugerbeskyttelsen eller indførelsen af en klausul om gensidig anerkendelse vedrørende de øvrige aspekter. Men jeg står til Deres rådighed, så vi kan fortsætte vores diskussion om dette spørgsmål. Jeg ved, hvor følsomt det er i forbindelse med vores fortsatte bestræbelser på at skabe sammenhæng i Unionens lovgivningsgrundlag.
Jeg vil gerne endnu en gang takke Dem alle. Fru Patrie! Jeg synes, at De har fået stor anerkendelse for Deres store indsats. Til sidst vil jeg gerne takke Dem og sige, at jeg ser frem til at fortsætte vores arbejde med dette meget vigtige emne. Til sidst en tak til de europæiske borgere, der har fulgt denne forhandling.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted kl. 12.00
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Monica Maria Iacob-Ridzi  
Den gældende EU-forbrugerret er fra år til år blevet beriget med bestemmelser, der medvirker til virkeliggørelsen af EU's indre marked. Blandt de seneste retsakter indikerer roamingdirektivet, at en af de betydelige hindringer for EU-borgernes bevægelsesfrihed blev fjernet.
Direktivet om personbilsbeskatning følger samme kurs. Desværre verserer en rådsbeslutning fra 2005 fortsat, selv om både Parlamentet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg tilsluttede sig beslutningen sidste efterår. Dokumentet er helt nødvendigt, da vi i dag har 16 medlemsstater, der opkræver en skat på 16 forskellige niveauer, hvilket er en hindring for at købe en personbil fra en anden EU-medlemsstat. I de fleste tilfælde kommer borgere, der flytter fra en medlemsstat til en anden, og som søger om en ændring af registreringsafgiften, til at betale den to gange.
Parlamentet og Kommissionen skal gøre en indsats for at få medlemsstaternes finansministre til at vedtage dette direktiv i Rådet. Et europæisk statsborgerskab som begreb bliver først helt gennemført, når de rettigheder, der er defineret i traktaten, bliver ført ud i livet af EU og dets medlemsstater.
(Mødet udsat kl. 11.55 for afstemningstiden og genoptaget kl. 12.00)
