De institutionelle aspekter af oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil - Oprettelse af en tjeneste for EU's optræden udadtil: Status over forhandlingerne med medlemsstaterne (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er forhandling under ét om Elmar Broks betænkning om de institutionelle aspekter ved oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil - og redegørelsen fra Rådet og Kommissionen om oprettelse af en tjeneste for EU's optræden udadtil.
Elmar Brok
Hr. formand, fru Malmström, fru kommissær, mine damer og herrer! Vi nærmer os det tidspunkt, hvor Lissabontraktaten endelig bliver ratificeret, og vi begynder nu at gøre os overvejelser om, hvordan traktaten skal gennemføres. Vi ved alle, at forfatningen skal udmøntes i realiteter, hvilket er lige så vigtigt som det skrevne ord i en forfatning eller i en primær lovgivning såsom traktaten.
Jeg vil derfor gerne endnu en gang minde om den oprindelige hensigt, fordi vores aktuelle drøftelser om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, den højtstående repræsentant og næstformanden i Kommissionen er udtryk for det resultat af forfatningskonventet, som man på regeringskonferencen om Lissabontraktaten overtog.
Hensigten var at gøre EU mere effektiv ved at bevæge sig i retning af, at Europa taler til verden med én stemme. Det er baggrunden for, at vi har brug for denne nye type højtstående repræsentant og næstformand, som må råde over en driftssikker tjeneste, således at den pågældende kan gøre fyldest i rollen.
Det andet princip i forbindelse med forfatningskonventet var gennemsigtighed, og det tredje var demokrati. Disse tre punkter var udgangspunktet, og det var klart for det parlamentariske flertal i forfatningskonventet, der navnlig bestod af nationale parlamentsmedlemmer, at EU altid er bedre på områder, hvor man anvender fællesskabsmetoden, og altid er relativt dårlig på områder, hvor man anvender den mellemstatslige metode.
I forlængelse af essensen af disse forberedelser må gennemførelse af traktaten ikke føre til en styrkelse af den mellemstatslige fremgangsmåde med det resultat, at fællesskabsmetoden, der er under demokratisk kontrol, giver større succes og er mere gennemsigtig, fortrænges.
Nogle gange forstår jeg derfor ikke, hvorfor medlemsstaterne primært er interesseret i organisationsdiagrammer, men ikke i, hvordan disse principper udmønter sig i praksis. Vi har den holdning, at vi ikke har brug for et nyt bureaukratisk lag mellem Rådet og Kommissionen, der på lang sigt ville kunne bestå af 6 000 til 8 000 personer, ville føre sit eget liv og ville blive et selvstændigt kongedømme uden for vores kontrol.
Lad os antage, at denne tjeneste vil stå til Kommissionens disposition som et administrativt organ, og lad os anerkende, at den må have sui generis-karakter. Det kan ikke være et normalt kommissionskontor, fordi beføjelserne inden for udenrigs- og sikkerhedspolitik er delt mellem Fællesskabet og Rådet. Vi må derfor sørge for, at der findes en sikkerhedsventil for Rådet, således at dets rettigheder kan blive udtrykt på en rimelig måde, og således at tilgangen er loyal.
Det er vigtigt at understrege, at de nationale eksperter i Kommissionen skal behandles anderledes, end man gjorde tidligere, dvs. at de skal tildeles lige rettigheder. Det skal gøres klart, at Parlamentets kontrol- og budgetrettigheder på ingen måde skal begrænses, men tværtom styrkes.
Jeg vil derfor gerne på dette tidspunkt i forhandlingerne minde Kommissionen om, at vi ikke alene har ret til at blive hørt, men at vi parlamentsmedlemmer også har tvunget Kommissionen til at give dens samtykke. Vi vil ikke udelade Kommissionen og den højtstående repræsentant af høringsproceduren. Vi skal sikre os, at Parlamentet ved ændringer i forbindelse med personalevedtægterne og de finansielle bestemmelser har ret til den fælles beslutningsprocedure på samme måde som ved budgetproceduren. Jeg vil derfor gerne opfordre de to institutioner til i deres erklæringer at beskrive den måde, hvorpå principperne om effektivitet, gennemsigtighed og demokrati kan kombineres med hinanden. Dette står ikke klart for mig ud fra de tidligere Coreper-dokumenter, jeg havde adgang til.
(Bifald)
Cecilia Malmström
Hr. formand, fru kommissær, hr. Brok, mine damer og herrer! Udviklingen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er et spørgsmål, som jeg ved, er af stor interesse her i Parlamentet. Jeg har med stor interesse og stort engagement læst den betænkning af hr. Brok, der i mandags blev vedtaget i Udvalget om Konstitutionelle Anliggender. Formandskabet er naturligvis helt enig i, hvad hr. Brok skriver i sin betænkning om, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil faktisk er nøglen til vores fælles arbejde med at gøre EU's udenrigspolitik til et aktivt og mere sammenhængende instrument for at få EU's politik sat i et bedre lys rundt om i verden.
Det er tanken at slå bro over den kløft, der har været mellem Kommissionens og Rådets arbejde, således at EU's politikker går i samme retning. Dette er nødvendigt for at vi skal kunne være så effektive som muligt. Det er derfor vigtigt, at vi giver Tjenesten for EU's Optræden Udadtil en så god start som muligt. Dette er en af de største og vigtigste udfordringer i Lissabontraktaten. Der er mange brikker, som skal falde på plads i puslespillet, og der foregår derfor et omfattende forberedelsesarbejde i Rådet.
Målsætningen er, at man i Rådet skal kunne blive enig om en rapport, som den højtstående repræsentant, når den pågældende er blevet udpeget, vil kunne tage afsæt i, når vedkommende fremlægger sit forslag om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. I forbindelse med dette arbejde vil Parlamentet naturligvis blive hørt i forbindelse med, at den højtstående repræsentant fremlægger sit forslag. I tiden indtil da vil formandskabet sikre sig, at der er en regelmæssig dialog med Parlamentet. Vi har haft en sådan dialog indtil nu, og det vil vi også have i fremtiden. Det er vigtigt, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen har regelmæssig kontakt om disse spørgsmål, ikke bare på embedsmandsniveau, men også på politisk niveau.
Umiddelbart efter den irske folkeafstemning - og vi er meget glade for, at resultatet blev et ja - indledte medlemsstaterne og Kommissionen et meget intenst arbejde med at forberede Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Dette arbejde går fremad, og jeg er helt overbevist om, at vi for Rådet i næste uge vil kunne fremlægge en række anvendelige idéer vedrørende den fremtidige højtstående repræsentant. Eftersom det er den højtstående repræsentants opgave at fremlægge det endelige forslag, vil den pågældende naturligvis blive involveret i arbejdet, så snart vedkommende er blevet udnævnt. Dette er særdeles vigtigt, således at den pågældende kan være med til at udforme forslaget.
Formandskabet vil fremlægge en principaftale, som dækker fem større dele, nemlig omfanget af udenrigstjenestens virksomhed, den retslige stilling, personalespørgsmål, finansiering samt EU's delegationer. Vi er ikke færdige endnu, og drøftelserne pågår fortsat, men jeg kan give en idé om, hvor langt vi er kommet lige nu, og i den sammenhæng er der tilsyneladende en stor grad af enighed mellem Rådet og Kommissionen, og jeg håber, at vi efterhånden også opnår det med Parlamentet.
For så vidt angår udenrigstjenestens omfang, står det klart, at man bør oprette geografiske og temaopdelte afdelinger ("desks") med kollektivt ansvar for opgaver, som på nuværende tidspunkt håndteres af Kommissionen og Rådets sekretariat. Kommissionen vil fortsat have hovedansvaret for spørgsmål angående handel, bistand og udvidelse, selv om det stadig udestår at fastsætte nøjagtigt, hvor skillelinjen skal gå mellem Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil med hensyn til bistand.
Medlemsstaterne og Kommissionen er endvidere enige om, at udenrigstjenestens juridiske status bør afspejle og støtte den unikke rolle, sui generis, som udenrigstjenesten har i EU-systemet. Uanset hvilken juridisk løsning, man til slut finder, skal den opfylde principperne om god forvaltning og give mulighed for ansvarliggørelse.
Personalet skal rekrutteres via Kommissionen, Rådets sekretariat og medlemsstaterne. Dette fremgår tydeligt af Lissabontraktaten. Alle disse tre personalekategorier skal være berettiget til at blive ansat på lige vilkår. EU's delegationer vil blive placeret under den højtstående repræsentants myndighed, så snart Lissabontraktaten er trådt i kraft.
Et vigtigt spørgsmål ved oprettelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er kontakten med Parlamentet. Når den højtstående repræsentant er blevet udnævnt, vil vedkommende regelmæssigt høre Parlamentet om hovedlinjerne og de vigtige valg af retningen for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik samt den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. Jeg er sikker på, at der også vil blive udviklet tætte kontakter med Parlamentet på tjenestemandsniveau. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør derfor have en funktion, som er ansvarlig for kontakten med Parlamentet.
Dette er omtrent så langt, vi er kommet i drøftelserne. Jeg kan ikke gå mere i detaljer, eftersom vi ikke er færdige med vores samtaler endnu, men vi vil gøre alt for fortsat at holde Parlamentet informeret om de fremskridt, der sker. Den højtstående repræsentant er jo endnu ikke blevet udnævnt, så disse tanker er stadig blot tanker - og ikke mere end det. I sidste ende er det den højtstående repræsentant, der fremlægger forslaget i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.
Jeg vil hermed gerne takke for muligheden for at få ordet, og jeg ser frem til en konstruktiv drøftelse, hvor jeg naturligvis vil lytte meget nøje til Parlamentets synspunkter og efter bedste evne besvare alle spørgsmål.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Vi er forhåbentlig i gang med den allersidste runde vedrørende processen med at bringe Lissabontraktaten i kraft, idet vi færdiggør en proces, som har indebåret otte års drøftelser og forhandlinger. Efter det afgørende resultat af den irske folkeafstemning håber vi alle, at den tjekkiske ratifikation i løbet af kort tid endelig kan følge efter. Hvis vi når dette til 20-års-dagen for Europas genforening, vil det være en stor dag for EU og dets borgere - ikke mindst fordi vi vil kunne fokusere al vores opmærksomhed på de presserende udfordringer og politiske anliggender, der ligger foran os.
Efterhånden som vi når frem til de sidste faser, vil jeg gerne have lov til at lykønske Parlamentet - og navnlig Udvalget om Konstitutionelle Anliggender med Elmar Brok som ordfører - med fremlæggelsen af udtalelsen om det centrale element i Lissabontraktaten, dvs. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten giver EU og alle dets delinstitutioner mulighed for at opnå det, vi længe har håbet på, nemlig at tale med én stemme i verden og at styrke EU's indflydelse i verden.
Hr. Brok anerkender i sin betænkning dette store potentiale. Sammen med denne vigtige forhandling og mange andre høringer med Parlamentets repræsentanter er betænkningen et væsentligt input i vores arbejde med det svenske formandskab, men også med medlemsstaterne og Rådets sekretariat i de kommende måneder. Jeg er glad for at kunne bekræfte, at Kommissionen stærkt støtter Parlamentets overordnede tilgang. Jeg er enig i principperne om gennemsigtighed, demokrati og sammenhæng, som lige blev nævnt. Det er naturligvis vigtigt, at alle institutionerne arbejder sammen for at hjælpe den nyudnævnte højtstående repræsentant/næstformand med vedkommendes opgave med at udarbejde beslutningen vedrørende oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten - hvilket jo er en beslutning, der kræver Kommissionens samtykke og høring af Parlamentet.
Lad mig for det første tale om status for EU-Udenrigstjenesten. Det vil helt klart blive en sui generis-status, eftersom der ikke er nogen model, man kan følge. Vi opbygger noget nyt. Det vil ikke blive nogen mellemstatslig model og heller ikke være baseret på fællesskabsmetoden, men vi må sikre os, at vi med det nye system har en virkelig europæisk tilgang, der er inspireret af og baseret på styrkerne i EU's politikker, sådan som det også blev nævnt. Det centrale spørgsmål for os alle er, hvilke resultater EU-Udenrigstjenesten bør kunne levere. Dette skal være vores målsætning. Ved at bringe de forskellige aktører inden for det udenrigspolitiske område sammen, kan vi sikre os, at vores forbindelser med omverdenen er klare, sammenhængende og drevet af et enkelt sæt politiske mål. Udenrigstjenesten skal have autoritet som kernen i EU's politik udadtil og være det sted, hvor politikken udvikles og samordnes. Tjenesten skal også betragtes som sådan både i selve EU og i lande uden for EU, og den vil kun være effektiv, hvis den arbejder godt sammen med andre institutioner og fuldt ud respekterer den interinstitutionelle ligevægt.
Jeg mener derfor, det er særdeles vigtigt, at EU-Udenrigstjenesten bliver etableret på en måde, der gør det muligt, at den kan samarbejde meget tæt med Kommissionen og Rådet og udfylde behovet for at være fuldt ansvarlig over for Parlamentet. For Parlamentet vil det, når man bringer ansvarsområderne for EU's optræden udadtil sammen i en enkelt tjeneste, formodentlig betyde en forbedring af Parlamentets evne til at opfylde dets rolle med at kontrollere EU's politik. Ligesom tjenesten selv skal Parlamentets forbindelser til tjenesten og den højtstående repræsentant/næstformanden på en måde også være sui generis.
Oprettelse af EU-Udenrigstjenesten vil kræve en række beslutninger, herunder formentlig ændringer af finansforordningen og personalevedtægten, hvilket i begge tilfælde kræver et forslag fra Kommissionen og vedtagelse via den fælles beslutningsprocedure.
Den højtstående repræsentant/næstformanden skal have bemyndigelse til at lede tjenesten, men tjenesten skal også betjene EU-systemet som helhed - helt klart formanden for Kommissionen og formanden for Rådet samt de øvrige medlemmer af Kommissionen, der har med udenrigsrelationer at gøre. Tjenesten skal kunne tilbyde bistand, både i Bruxelles og i tredjelande, til Parlamentet og til dets officielle udlandsrejsende delegationer.
Medlemsstaternes tætte inddragelse i den nye tjeneste er en af de centrale nyskabelser. Coreper-ambassadørerne ser på, hvordan man bedst kan sikre, at højtkvalificerede diplomater i medlemsstaterne kan bringes ind i tjenesten på et tidligt tidspunkt. Vi undersøger i Kommissionen, hvordan dette evt. kan gøres, mens vi afventer en ændring af personalevedtægten, og udnævnelse til tjenesten bør ske via udvælgelsesprocedurer på grundlag af kvalifikationer, idet der tages passende hensyn til behovet for en geografisk og kønsmæssig ligevægt. Dette imødekommer i høj grad de i betænkningen udtrykte ønsker.
Vi mener også, at alle medlemmer af EU-Udenrigstjenesten, det være sig embedsmænd i EU-institutionerne eller medlemsstaternes embedsmænd på midlertidige kontrakter, skal nyde de samme rettigheder. De vil blive stillet lige i enhver henseende.
Hvad angår tjenestens omfang, skal tjenesten have et omfattende overblik over EU's forbindelser med resten af verden, så den har brug for geografiske afdelinger samt horisontale tjenestegrene for at belyse spørgsmål som FUSP og FSFP samt menneskerettigheder og forbindelser med FN-organer. Det er målet at undgå overlapning og sikre, at alle de personer, der er ansvarlige for at udarbejde EU's udenrigspolitik, arbejder effektivt sammen, og Kommissionen vil også fortsat have tjenestegrene, der er ansvarlige for handel, udviklingspolitik, gennemførelse af hjælpeprogrammer, humanitær bistand og udvidelse. Kommissionen vil naturligvis også fortsat drive de eksterne aspekter af EU's vigtigste interne politikker fremad, og et centralt spørgsmål i den aktuelle debat er, hvordan man skal styre programfastsættelsen af ekstern bistand.
Jeg kan forsikre Parlamentet om, at EU's udviklingspolitik, herunder fattigdomsudryddelse, vil være et centralt element i Kommissionens aktiviteter udadtil. Den højtstående repræsentant/næstformanden og kommissæren for udvikling vil samarbejde meget tæt på dette område. Den kendsgerning, at den nye højtstående repræsentant også vil være næstformand i Kommissionen med ansvar for at samordne EU's samlede optræden udadtil, vil være en hjælp. Tjenesten vil også være ansvarlig for administrationen i forbindelse med delegationer, selv om personerne i delegationerne ligesom nu vil komme fra forskellige tjenestegrene - ikke blot EU-Udenrigstjenesten, men også Kommissionens tjenestegrene og måske andre institutioner og organer i EU.
Fra traktatens ikrafttrædelsesdato vil Kommissionens delegationer blive til EU-delegationer. Dette vil give dem nye ansvarsområder, men det vil ikke reducere deres rolle med hensyn til at repræsentere alle Kommissionens aktivitetsområder. EU's delegationer skal være ansvarlige for repræsentative opgaver, samordning og forhandlinger fra den dag, traktaten træder i kraft. I de fleste situationer vil denne procedure forløbe ganske smertefrit. Men i visse situationer, hvor arbejdsbyrden er særlig tung, vil det være nødvendigt at arrangere en form for byrdefordeling, ikke alene med det roterende formandskab, men også med andre medlemsstater.
Oprettelsen af en helt ny ekstern tjeneste er et større forehavende. Tingene vil, som der står i Parlamentets betænkning, udvikle sig med tiden. Vi vil sammen blive klogere. Vores første mål må være, at vi videreudvikler EU's udenrigspolitik i den periode, der går mellem traktatens ikrafttræden og realiseringen af EU-Udenrigstjenesten. Vi og Rådets sekretariat vil samarbejde med den højtstående repræsentant/næstformanden for at sikre, at der ikke opstår en lakune. Men vi er nødt til at se fremad. Vi vil bringe embedsmænd og diplomater fra de forskellige institutioner og alle medlemsstaterne sammen. En fælles udenrigspolitik er jo ikke blot summen af 27 nationale politikker. Vi har brug for personer i EU-Udenrigstjenesten, der, samtidig med at de ikke mister deres markante nationale tilhørsforhold, tænker i europæiske baner. Vi skal derfor etablere en EU-diplomatkultur og en EU-korpsånd. Til dette formål er uddannelse af helt afgørende betydning.
Idéen i betænkningen om at oprette et europæisk diplomatakademi er lovende. I mellemtiden kan vi gøre god brug af medlemsstaternes diplomatakademier. Jeg deltog for ganske nylig i 10-års-jubilæet for det europæiske diplomatprogram, hvor man har været forudseende og vist vejen. Det er værd at bemærke, at Kommissionen siden 1970'erne allerede har arrangeret uddannelsesseminarer for mere end 5 700 diplomater. En af EU-Udenrigstjenestens opgaver vil være at udarbejde en uddannelsesstrategi for at sikre, at alle medlemmer uanset deres baggrund vil blive klædt på til at kunne udføre deres opgaver. Især delegationsledere vil ikke alene skulle udfylde deres politiske rolle, men også håndtere alle Kommissionens aktiviteter, der udgør en så væsentlig del af en delegations mandat.
I hr. Broks betænkning stiller man også spørgsmålet om, hvorvidt konsulære tjenester evt. bliver omfattet af EU-Udenrigstjenesten. Kommissionen er åben over for denne idé - også selv om det evt. kan tage noget tid at udvikle. Dette er spørgsmål, vi kan drøfte i fremtiden. Her og nu er det en udfordring for os at sikre, at EU-Udenrigstjenesten fungerer godt og varetager alles interesser, dvs. borgernes, medlemsstaternes og EU's interesser. Kommissionen støtter oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten, ønsker, at den bliver en succes, og vil på enhver tænkelig måde bidrage til at sikre, at dette bliver tilfældet. Den foreliggende betænkning viser, at Parlamentet vil gøre det samme.
Jeg beklager, at det har trukket lidt ud, men emnet er efter min opfattelse af så stor betydning. Undskyld.
Formanden
Kommissæren behøver naturligvis ikke at undskylde sig, idet jeg er helt enig med hende i, at det er et særdeles vigtigt emne.
Alojz Peterle
Fru formand for Rådet, fru kommissær, tidligere kolleger fra Det Europæiske Konvent, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske ordføreren, hr. Elmar Brok, med så klart at have afstukket Parlamentets holdning til spørgsmålene i forbindelse med oprettelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.
Oprettelsen af en sådan tjeneste er en logisk og nødvendig konsekvens af beslutningen om at kombinere to udenrigspolitiske roller i én enhed, og det er afgørende for udviklingen af EU's udenrigspolitiske identitet. Integreret diplomati vil betyde forenkling, en mere ensartet og mere virkningsfuld optræden udadtil samt større synlighed og genkendelighed.
Spørgsmålet om, hvordan denne fælles tjeneste skal sættes i værk, er ikke blot et teknisk spørgsmål. Det vil også indvirke på gennemførelsen af de politiske ambitioner, som EU gerne vil have opfyldt, idet en og samme person får tildelt rollen som højtstående repræsentant og næstformand i Kommissionen. Udviklingen af den nye tjeneste skal være gennemsyret af den samme ånd, der sammenbragte disse to udenrigspolitiske roller, og som vil afføde, at Rådets og Kommissionens udenrigspolitiske indsats bliver ensrettet.
Det er vigtigt at denne tjeneste bliver oprettet med behørig hensyntagen til de roller, som Kommissionen, Rådet og Parlamentet spiller, og deres indbyrdes samarbejde, samt at tjenesten bygger på gensidig tillid og samarbejdsvilje.
Selv om jeg mener, at den fælles tjeneste af hensyn til EU's interesser skal indlede sine aktiviteter hurtigst muligt, støtter jeg kraftigt henstillingen om, at der skal være en indfasningsperiode for at gøre det muligt at vælge den mest hensigtsmæssige og effektive form. Det forekommer mig rimeligt, at tjenesten skal være en del af Kommissionens administrative apparat, både hvad angår organisation og budget.
Det er efter min opfattelse af helt afgørende betydning, at den kommende tjeneste også omfatter medarbejdere fra nationale udenrigstjenester, hvilket uden tvivl vil resultere i en bedre og mere tilgængelig tjeneste for EU's borgere og særlig for de lande, som kun har nogle få diplomatiske repræsentationskontorer.
Roberto Gualtieri
Hr. formand, fru minister, fru kommissær, mine damer og herrer! Med denne forhandling og med den betænkning, vi vedtager i morgen, agter Parlamentet at give udtryk for ønsket om allerede i denne indledende fase at medvirke til at oprette Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ved at føre en konstruktiv dialog med Rådet og Kommissionen. Vi mener, at det frem for alt er nyttigt og fornuftigt at opfordre til denne interinstitutionelle dialog her og nu, eftersom den procedure, der er fastsat i traktaten, indeholder bestemmelser om, at Parlamentet skal give sin holdning til kende vedrørende det forslag, der skal forelægges af den højtstående repræsentant, og fordi Parlamentets beføjelser med hensyn til budgettet gør det afgørende, at det giver sit samtykke og samarbejder. Dertil kommer så Kommissionens samtykke, som beskrevet af hr. Brok, der giver Parlamentet yderligere spillerum.
Vi mener imidlertid også, at det er vores pligt at opfordre til denne dialog her og nu, fordi Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er en af de vigtigste nyskabelser i Lissabontraktaten. Det er hensigten, at tjenestens specielle karakter får betydelig indflydelse på den måde, hvorpå regeringsførelsen i EU bliver reorganiseret, og dermed på den måde, hvorpå man i praksis træffer beslutning om den overordnede ligevægt mellem EU's institutioner.
Gruppen for Det Progressive Forbund af Socialdemokrater i Europa-Parlamentet er enig i den holdning, der fremgår af hr. Broks betænkning, som gruppen aktivt har været med til at formulere. Det er en holdning, hvor der tages sigte på at udvikle den rolle, som tjenesten kan udfylde ved at slå bro mellem den fællesskabsmæssige dimension af EU's optræden udadtil og den mellemstatslige dimension af den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. Lissabontraktatens afsnit V.
Vi er naturligvis bevidste om tjenestens unikke karakter, hvilket også afspejler sig i den rolle, som den højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen får, præcis som vi er klar over, at tjenesten ikke skal omfatte samtlige de tjenestegrene, der anvendes af Kommissionen, når den gennemfører en lang række aspekter af sin optræden udadtil - hvilket ikke blot kan koges ned til at være FUSP - begyndende med udviklingssamarbejdet.
Vi mener dog, det er afgørende, at tjenesten formår at gøre EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik mere effektiv og dets optræden udadtil i sin helhed mere ensartet. Vi mener også, det er afgørende, at tjenesten er under Parlamentets demokratiske kontrol, og med henblik herpå mener vi, at indlemmelse af tjenesten i Kommissionens administrative apparat er den valgmulighed, der mest er i overensstemmelse med de målsætninger, som virkelig ligger os på sinde. Vi har derfor stemt for hr. Broks betænkning.
Andrew Duff
Hr. formand! Kommissionen siger med rette, at tjenesten bør kombinere alle de instrumenter og aktiver, der er nødvendige for at kunne føre en aktiv udenrigspolitik i hele verden. Det er af afgørende betydning, at alle partnerne i dette store projekt begynder at have tillid til hinanden og tjenesten, herunder de mest folkerige og toneangivende stater.
Det er af afgørende betydning, at udenrigsministeriet i Det Forenede Kongerige sender deres bedst kvalificerede ansatte til tjenesten frem for nogle tiloversblevne personer. Jeg er helt enig i, at tjenesten af hensyn til Parlamentets kontrol og finanskontrol bør være tilknyttet til Kommissionen rent administrativt og budgetmæssigt. Jeg må sige til Rådet, at det ikke er acceptabelt, at tjenesten bliver placeret i den samme gruppeenhed som Det Økonomiske og Sociale Udvalg eller ombudsmanden som en del af finansforordningen. Jeg synes, at denne betænkning af hr. Brok har været et praktisk redskab i den forberedende fase af processen med at oprette Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, men jeg tror også, vi skal standse op nu, inden vi går videre, og afklare nogle væsentlige spørgsmål, inden rollen for den højtstående repræsentant/næstformanden er på plads.
For Parlamentet er det af afgørende betydning, at vi har en politisk samtalepartner, med hvem vi kan forhandle om oprettelsen af og det kommende program for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, så jeg vil indtrængende opfordre alle medlemsstater til at sende os de pågældende personer til alle disse stillinger.
Indrek Tarand
Hr. formand, mine damer og herrer! Det har været en stor og behagelig oplevelse at samarbejde med en række beundringsværdige personer. Jeg vil gerne lykønske hr. Brok og også mange andre, som har ydet deres bidrag. Jeg vil dog gerne nu citere hr. Barroso, som her til formiddag så klogt sagde, at selv institutioner forgår, og at vi har brug for en enorm politisk vilje. Ret beset kan man ikke oprette nye institutioner uden politisk vilje. For at undgå en situation, hvor vi blot opretter endnu en institution, er vores politiske vilje altid altafgørende, når vi opretter en ny enhed. Målet er en helt igennem europæisk organisation og i virkeligheden en sui generis-organisation, der tjener de fælles interesser for alle EU's borgere. Hvis vi gerne vil undgå overlapning eller eventuelt spild af ressourcer, som er så typisk, må vi sikre, at tildelingen af budgetmidler og anvendelsen af disse midler sker under Parlamentets kontrol.
I betænkningen fastlægges i brede træk de principper, der er rapporteret til den europæiske højesteret, og som vil bidrage til at få udnævnt den højtstående repræsentant og også at få en plan på plads. Efter denne plan vil vi alle være i en bedre position, og vi vil også få mulighed for at få vores egen politiske vilje ført ud i livet. Da alle er bekendt med De Grønnes mål - som f.eks. fredsskabelse, absolut anvendelse af chartret om grundlæggende rettigheder og naturligvis ligestillingsspørgsmålet - vil jeg ikke begynde at gennemgå dette i dag, selv om jeg lover at tage fat på disse spørgsmål igen til sin tid. Det vil efter min mening ikke desto mindre være klogt af Rådet at overveje at udnævne en kvinde som højtstående repræsentant, da vi alle ved, at formanden for Kommissionen ikke er en kvinde. Faktisk er der aldrig blevet udnævnt nogen kvinde til at lede Europa, og hvis vi opretter en ny europæisk institution, vil det derfor muligvis være en god idé at overveje dette aspekt.
Ved behandling af betænkningen har jeg bemærket nogle negative holdninger fra visse hold. Man har antydet, at Parlamentet ikke har noget at skulle have sagt her, og at det ganske enkelt forsøger at tillægge sig selv større betydning ved hjælp af den foreliggende betænkning. Min reaktion på denne holdning er, at Parlamentet er vigtigt, og at vi skal tage dette i betragtning. Vores betænkning om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil giver rig lejlighed til at bringe disse faktiske forhold for dagen. Jeg opfordrer derfor alle til at støtte vedtagelsen af betænkningen under hensyntagen til, at den ikke indeholder alle forbedringerne og ønskerne. Det vigtigste er, at betænkningen bliver vedtaget nu.
Ashley Fox
Hr. formand! Jeg vil gerne udtrykke min skuffelse over, at Parlamentet endnu en gang behandler en betænkning, som foregriber ratifikationen af Lissabontraktaten. Gad vide, om vi ville have haft denne forhandling i dag, hvis den tyske forfatningsdomstol stadig behandlede traktaten. Jeg formoder, at det ikke ville være tilfældet, og jeg spørger om, hvorfor Den Tjekkiske Republik behandles anderledes. Som den engelske forfatter George Orwell kunne have sagt det, er alle medlemsstater lige, men nogle er mere lige end andre.
Jeg vil gerne tale imod oprettelsen et europæisk diplomatakademi. I en tid, hvor alle medlemsstater står over for enorme budgetproblemer, skal EU udvise tilbageholdenhed. Vi skal fungere som vogtere over den fælles pengekasse. Vores formål skal være at bruge de offentlige midler med kløgt og forsøge at sende pengene tilbage til de medlemsstater og skatteyderne, vi repræsenterer, når vi kan.
Dette forslag er ikke udgiftsberegnet. Det er et andet eksempel på, hvordan nogle medlemmer i Parlamentet er alt for ivrige til at komme med de store armbevægelser, når der er tale om andre menneskers penge. Et europæisk diplomatakademi er spild af penge og vil blive endnu en byrde for skatteyderne.
Jeg vil gerne minde om, at enhver fælles holdning til udenrigspolitiske spørgsmål ville skulle fastlægges af medlemsstaterne, der er repræsenteret i Rådet, ikke af Kommissionen og slet ikke af Parlamentet. Hvis EU-Udenrigstjenesten måtte have brug for yderligere personale, skal det ske via udlån fra medlemsstaterne, og de medarbejdere behøver ikke nogen separat uddannelse. Den politik, de skal repræsentere rundt omkring i verden, vil være Ministerrådets politik og ikke en eller anden selvstændig EU-politik.
Et diplomatakademi ville først blive nødvendigt, hvis EU skulle tage kontrollen med det udenrigspolitiske område væk fra medlemsstaterne. Jeg håber aldrig, den dag kommer, og jeg vil gøre mit yderste for at forhindre det.
(Taleren indvilligede i, at der blev stillet et spørgsmål ifølge forretningsordenens artikel 149, stk. 8)
Andrew Duff
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne spørge taleren om, hvorvidt han, hvis han bliver skuffet, og traktaten rent faktisk træder i kraft, vil støtte udnævnelsen af hr. Chris Patten som den højtstående repræsentant?
Ashley Fox
(EN) Hr. formand! Jeg er meget glad for at blive spurgt om min mening, men jeg tvivler nu meget på, at det bliver op til mig at beslutte.
Helmut Scholz
Hr. formand, fru kommissær! Tak for muligheden for at få ordet her i dag. Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre har gentagne gange i mødesalen klart gjort opmærksom på gruppens grundlæggende kritik af retningen for og karakteren af udenrigs- og sikkerhedspolitikken i EU og har været imod at følge denne kurs, herunder kursen i Lissabontraktaten. Denne forhandling under ét i begyndelsen af denne valgperiode omfatter en af de vigtigste betænkninger i perioden. Selv om jeg forstår hr. Broks motiver ud fra perspektivet om Parlamentets aktiviteter, er vi desværre nødt til at få noget på plads inden en bestemt frist, hvilket gør det vanskeligt på en ordentlig og ansvarsfuld måde at afveje omfanget og de komplicerede spørgsmål som følge af indholdet i denne nye struktur.
Det er under forhandlingen blevet klart, hvor meget der desværre stadig står hen i det uvisse og derfor bliver genstand for et politisk pokerspil mellem de nationale statsmagters og regeringers samt EU-institutionernes interesser. GUE/NGL-Gruppen er imod dette. Vi håber derfor, at Parlamentet efter forhandlingerne vil få mulighed for at tage stilling til Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) igen i overensstemmelse med de forventninger, der er givet udtryk for her til formiddag i mødesalen over for det svenske formandskab vedrørende en begrænsning i forbindelse med formuleringen af forhandlingsmandatet. Vi her i Parlamentet skal også sikre, at EU's borgere er så velinformeret som muligt om de forskellige aspekter af EU-Udenrigstjenesten, navnlig i betragtning af den tvivl og kritik, der er over for Lissabontraktaten, og efterlysningen af mere gennemsigtighed og demokratiske fælles beslutninger på dette område.
Drøftelserne om oprettelse af EU-Udenrigstjenesten har i flere måneder fundet sted bag lukkede døre. Min gruppe vil gerne gentage, at den manglende involvering af Parlamentet, de organisationer i civilsamfundet, der indtil videre er blevet påvirket, eller endog de nationale parlamenter giver anledning til alvorlige spørgsmål. Dette gør sig især gældende, fordi livlige forhandlinger og åbne og gennemsigtige drøftelser om de institutionelle strukturer er af stor betydning for deres legitimitet i fremtiden og for ansvarliggørelsen over for offentligheden. Jeg ser derfor positivt på hr. Broks tilgang, hvor han ved hjælp af sin betænkning i det mindste forsøger at opnå, at den fælles beslutningsprocedure følges for Parlamentets vedkommende. Nogle af vores ønsker sigter mod at opnå de samme resultater.
Vi er imod enhver indsats - og jeg siger dette utvetydigt og kategorisk - med hensyn til at lade EU-Udenrigstjenesten omfatte politisk-militære strukturer, uanset om dette sker nu eller i fremtiden, sådan som bl.a. Frankrig for nylig foreslog i Rådet. En eventuel kombination af militær planlægning, efterretningstjenester og generelle diplomatiske og politiske opgaver er set fra vores synspunkt ikke acceptabel.
Morten Messerschmidt
for EFD-Gruppen. - (DA) Hr. formand! Jeg blev i går bedt om at give tre begrundelser for, hvorfor man skal stemme nej til denne betænkning. Det er ganske enkelt: demokrati, demokrati og demokrati.
For det første er det en farce, at et parlament overhovedet vil gennemføre en betænkning, der er baseret på en traktat, hvis skæbne endnu er fuldstændig uvis. Ingen aner, hvad fremtiden for Lissabontraktaten er, og hvis man havde den mindste respekt for de demokratiske strukturer - den mindste respekt for medlemslande som Tjekkiet - ventede man med dette projekt, indtil der var klarhed omkring traktaten.
For det andet er denne betænkning (og hele den udenrigstjeneste, der nu bygges op) en fuldstændig underkendelse, undergravning og desavouering af medlemslandenes suveræne ret til at føre deres egen udenrigspolitik. Det er også årsagen til, at man i betænkningen ønsker at lægge alting ind under Kommissionen. For Kommissionen brillerer jo netop ved i sin egenskab af "embedsmand" ikke at være folkevalgt. Det vil sige, at hvis befolkningen ønsker en anden udenrigspolitik, har man ingen jordisk chance for at ændre på den politik, der føres, for det er alene Rådet, altså regeringerne, man har mulighed for at skifte ud - ikke Kommissionen!
Derfor er det for det tredje en demokratisk farce, at man her i dette parlament ønsker at lægge så meget magt, nogle helt centrale kerneområder inden for suverænstaten, ind under Kommissionen. Kommissionen, der intet folkeligt mandat har. Dette parlament baserer sig kun på kratos - kun på magt. Aldrig nogensinde på demos. Vi skal have fokus på demos i stedet for. Vi skal have fokus på folket og ikke kun på magten. Derfor skal vi have mere demokrati. Derfor bør denne betænkning forkastes.
Andrew Henry William Brons
(EN) Hr. formand! Denne betænkning er et forsøg på at berolige os, hvad angår Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, men efter min mening gør den det stik modsatte. Det hævdes, at tjenesten er et supplement til medlemsstaternes diplomatiske repræsentationer og ikke udgør en fare for det. Efter min opfattelse modsiger resten af betænkningen imidlertid direkte denne forsikring.
I punkt 4 står der, at tjenesten - det vil sige dens beføjelser - ikke kan afgrænses eller defineres i forvejen. I punkt 8, litra d foreslås det, at delegationer, som udgør en del af tjenesten, kan overtage konsulatsopgaver fra medlemsstaterne. Det er tydeligt, at hensigten med denne tjeneste - ikke på sigt, men på lang sigt - er at overtage og erstatte medlemsstaternes diplomatiske repræsentationer, måske til sidst endog Det Forenede Kongeriges og Frankrigs vetoer i FN's Sikkerhedsråd.
Når man hører et EU-organ forsikre, at det ikke vil gøre det og det, har man et udmærket fingerpeg om, hvad det er ude på. Jeg siger undskyld til hr. Shakespeare, men det tykkes mig, at betænkningen bedyrer for meget. Hvem eller hvad skal egentlig kontrollere denne tjeneste? Jeg tror ikke, det bliver Rådet. Det skal handle enstemmigt. Hvis det ikke kan træffe nogen beslutning, fortsætter tjenesten simpelthen med sin egen dagsorden. Hvad med Parlamentet? Nej, det behøver kun at blive hørt. Denne tjeneste vil føre sin egen udenrigspolitik hen over hovedet på medlemsstaterne uden en effektiv kontrol fra medlemsstaternes eller Europa-Parlamentets side. De nationale regeringer vil blive reduceret til samme status som et byråd.
Carlo Casini
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Først og fremmest føler jeg, at det er min pligt at takke ordføreren, som har gjort et fantastisk stykke arbejde, og som formand for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender må jeg også takke alle medlemmerne af udvalget og af de to udvalg - Udenrigsudvalget og Udviklingsudvalget - som har afgivet udtalelse, for deres hurtige arbejde.
Vi har faktisk forsøgt at forberede et dokument - der forhåbentlig bliver vedtaget - som kan forelægges Rådet den 29. og 30. oktober. Vi er udmærket klar over, at denne betænkning ikke er en endelig betænkning. Hensigten med den er udelukkende at pege på nogle fremgangsmåder, hvilken vej vi skal gå, over for Rådet og således også den højtstående repræsentant, som skal udpeges.
Det vil blive den højtstående repræsentants opgave at udarbejde sin egen organisatoriske plan, som igen skal kontrolleres af os. Derfor er det kun retningslinjer, som forelægges Parlamentet. Vi ved også, at det afhænger af den rolle, som den højtstående repræsentant får, om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bliver en succes. Den højtstående repræsentant skal være i stand til at tilrettelægge og styre det hele. Gennem ham ønsker vi en konsekvent og ensartet udenrigspolitik. Vi er udmærket klar over, at der er problemer, som det allerede er sagt, men problemer er til for at blive løst. Det vigtigste er, at rammerne, informationen og rækkevidden er tydelige.
Brok-betænkningen indeholder nogle interessante forslag i denne henseende - jeg er nødt til at være kortfattet, fordi min taletid er udløbet - men disse omfatter i hvert fald integrationen af tjenesten i Kommissionens administrative struktur, beslutningen om at videreudvikle fællesskabsmodellen og forslaget, som desuden er fastlagt i Lissabontraktaten, om, at personalet skal komme fra Kommissionens og Rådets sekretariater og fra Kommissionens egne delegationer.
Der er to fornyelser, som efter min mening er værd at nævne, nemlig EU-ambassader under ledelse af personale fra Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, som også vil omfatte Kommissionens delegationer i tredjelande og Rådets forbindelseskontorer, med eventuelt udlån af eksperter fra generaldirektoraterne, samt det grundlag, der er lagt for oprettelsen af et diplomatisk institut, hvilket er en interessant idé.
Min taletid er udløbet. Jeg håber blot, at denne betænkning virkelig bliver vedtaget, og at det bliver med et stort flertal.
Zita Gurmai
(EN) Hr. formand! Som vi alle ved, er Tjenesten for EU's Optræden Udadtil en af de større fornyelser, som foreslås i Lissabontraktaten. Derfor skal vi være meget forsigtige og ansvarlige, når den oprettes.
Vi er alle enige om, at den skal begynde at fungere, så snart Lissabontraktaten er trådt i kraft. Kommissionen og Rådet arbejder allerede på retningslinjerne, som de forventes at forelægge for Rådet på mødet i slutningen af denne måned. Det er derfor væsentligt, at Europa-Parlamentet får indflydelse på denne proces.
Forhandlingen i dag og det deraf følgende beslutningsforslag er yderst vigtige, fordi vi nu skal sende et meget klart budskab til Rådet og Kommissionen som bevis på politisk enighed om oprettelsen af tjenesten.
Jeg er meget stolt af min kollegas arbejde, som er resultatet af tværpolitiske forhandlinger her i Parlamentet. Vi insisterer på, at fællesskabsmodellen skal bevares i EU's eksterne forbindelser. Medlemmerne er ivrige efter at få tjenesten tilknyttet Kommissionen og en del af EU's almindelige budget. EEAS bør administrativt og budgetmæssigt udgøre en del af Kommissionen og formelt være en del af Kommissionen i sin egenskab af tjenestegren sui generis tilknyttet Kommissionens struktur.
Budgetbeføjelserne er overordentlig vigtige. De udgør en løftestang, hvormed Europa-Parlamentet kan udøve magt. På den måde skal og vil Parlamentet udføre budgetkontrol og demokratisk kontrol. Der er mange emner, som skal behandles, f.eks. en klar arbejdsfordeling mellem EEAS og de ansvarlige kommissionskontorer, idet der skal tages hensyn til, at vi endnu ikke kender Kommissionens fremtidige struktur og forholdet mellem den højtstående repræsentant og de forskellige EU-repræsentanter i udlandet. Dette beslutningsforslag vil imidlertid være Europa-Parlamentets første holdning, som vil danne grundlag for yderligere skridt.
Vi bør heller ikke glemme den menneskelige faktor. Den højtstående repræsentant bør være en fortjenstfuld person med ekspertise og fremragende dygtighed, støttet af Kommissionen, Rådet og de nationale diplomatiske tjenester. Jeg er overbevist om, at der i den institutionelle oprettelse af EEAS skal indgå en kønsmæssig sammensætning, som behørigt afspejler EU's forpligtelser vedrørende ligestilling.
Sidst, men ikke mindst vil jeg sige, at det ville glæde mig, hvis denne person blev en kvinde, da jeg i de sidste 15 år har arbejdet for kvinders ligestilling, når det gælder politisk repræsentation.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(NL) Hr. formand! Nogle medlemmer fandt det hensigtsmæssigt at benytte deres taler til at forsøge at give os lektioner i demokrati. Lad mig derfor understrege, at vi både i Udvalget om Konstitutionelle Anliggender og i Udenrigsudvalget, hvis udtalelse jeg har udarbejdet, havde sikret os, at drøftelsen af og afstemningen om vores respektive tekster ikke finde sted, førend resultatet af den irske folkeafstemning var kendt. Det gjorde vi af respekt for den dom, som den irske befolkning skulle afsige. Heldigvis sagde irerne ja, men de kunne også have sagt nej. Vi ønskede at tage hensyn til dette og ligeledes til Det Europæiske Råds møde. Derfor var vi nødt til at afslutte vores drøftelser og færdiggøre vores tekster på overordentlig kort tid. Det har de samme medlemmer, som forsøger at give os lektioner i demokrati, selvfølgelig også klaget over. Det var en sidebemærkning.
I dag oplever vi et særdeles vigtigt tidspunkt. Vores tekster, som er udtryk for vores opfattelse af, hvordan den fremtidige Tjeneste for EU's Optræden Udadtil bør se ud, indvarsler en ny epoke for EU. De af os, som har fulgt udviklingen af EU i mange år og husker de første beskedne skridt på det udenrigspolitiske område, for slet ikke at tale om sikkerheds- og forsvarspolitikken, og traktaterne - først Maastricht, derefter Amsterdam - troede måske, som jeg gjorde dengang, at vi aldrig ville opleve denne dag, og at det aldrig ville lykkes os at vedtage grundlaget for en fælles europæisk diplomatisk tjeneste.
De af os, som opmærksomt har fulgt, hvordan idéerne herom har udviklet sig, vil også huske, at nogle af vores nationale diplomatiske tjenester for blot nogle få måneder siden var absolut imod med det samme at acceptere en slags big bang, hvor alle de nuværende delegationer fra den allerførste dag skulle placeres under den fremtidige højtstående repræsentations myndighed. Det er jeg virkelig glad for.
Mit eget politiske og regeringsmæssige ansvar i mine tidligere politiske embeder har lært mig, at alt dette ikke vil være let. Alligevel oplever vi nu et vigtigt tidspunkt, og jeg håber, at denne betænkning bliver vedtaget med et meget stort flertal.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Hr. formand! Vores gruppe støtter den grundlæggende struktur, som hr. Brok foreslår i sin betænkning, og navnlig bibeholdelsen af Europa-Parlamentets kontrollerende rettigheder og bibeholdelsen af EU-opgaver som EU-opgaver. For at sikre, at vores fælles Tjeneste for EU's Optræden Udadtil bliver en stor succes og ikke blot et vedhæng til Kommissionen eller Rådet, skal vi imidlertid drøfte dens indhold og dens funktioner nu.
EU har brug for en ny, integreret udenrigspolitik, som vil gøre det muligt at imødegå verdens problemer effektivt. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal sætte EU i stand til at gennemføre omfattende, integrerede politiske strategier og kampagner. Vi har brug for denne tjeneste nu, f.eks. under drøftelserne om klimaændringerne i København. Vi skal af med det traditionelle diplomati, ellers vil denne EU-udenrigstjeneste betyde en meget ringe merværdi.
Jeg vil derfor gerne anbefale fire områder, som efter vores opfattelse vil hjælpe tjenesten med at skabe en ny udenrigspolitik. For det første ønsker vi, at den nye tjeneste får et direktorat for fredsopbygning og krisestyring. Vi har de tilsvarende finansielle instrumenter og missioner, men hidtil har vi kun haft små, splittede organisationsenheder. For det andet ønsker vi, at personalet får en omfattende uddannelse. Det er ikke nok blot at have gået på diplomatskole. Desuden ønsker vi at sikre, at de ansatte, som bærer uniform, ikke kun er uddannet på et forsvarsakademi. De skal alle gennemgå mindst en del af deres uddannelse sammen, og derfor opfordrer vi til, at der oprettes et europæisk akademi, European External Action Academy. For det tredje ønsker vi ikke, at der rådsformanden får en dobbeltstruktur i Rådets sekretariat. Derfor skal Tjenesten for EU's Optræden Udadtil også støttes af Rådets sekretariat. Hvad angår udnævnelser til de højeste stillinger, har min kollega, hr. Tarand, sagt, at vi er overbeviste om, at det er på tide, at der udnævnes en kvinde.
Charles Tannock
(EN) Hr. formand! Eftersom EU søger at spille en bredere rolle inden for internationale anliggender, bør det nok have redskaber til at projektere vores fælles værdier over hele verden, selvfølgelig forudsat at der er enighed i alle 27 medlemsstater.
Men hvordan vil denne rolle udvikle sig? Hvilke grænser vil der være? Vi i ECR-Gruppen mener som en antiføderalistisk gruppe, at udenrigspolitik i sidste instans fortsat skal henhøre under de enkelte medlemsstaters kompetence. Det bekymrer os derfor, at Lissabontraktaten, hvis den bliver til lov, synes at sætte en række udviklinger i gang, som kunne ende med at underminere denne fortrinsret.
Den foreslåede Tjeneste for EU's Optræden Udadtil skal supplere og ikke konkurrere med eller underminere medlemsstaternes bilaterale diplomatiske aktiviteter, og den skal hovedsagelig bemyndiges af Rådet og ikke af Kommissionen. Parlamentet skal udøve sin ret til at kontrollere EEAS og opstille dens budget. I betragtning af at der tales meget om EU-ambassaderne i Brok-betænkningen, vil jeg gerne have, at Kommissionen endnu en gang gentager de forsikringer, som den gav mig for et år siden, om, at EEAS-missioner eller delegationer ikke bliver kaldt ambassader. At kalde disse missioner ambassader ville øge frygten for, at EU efterstræber alle kendetegn på en suveræn stat.
Willy Meyer
(ES) Hr. formand! Min gruppe - Den Europæiske Venstrefløjs Fællesgruppe/Nordisk Grønne Venstre - vil stemme imod denne betænkning, først og fremmest fordi vi ikke støtter Lissabontraktaten.
For os afspejler Lissabontraktaten ikke den ånd i det europæiske projekt, som var forudset af og for borgerne. Faktisk er det stik modsatte tilfældet. Den skaber en krisemodel, en model, som hindrer offentlig indgriben i økonomien.
Der er et ønske om at udvikle EU med to forskellige hastigheder. Vi iler med at sikre, at Europa taler med én stemme udadtil, men EU har ikke magt til at genoplive økonomien ved at bruge sine egne instrumenter, ligesom EU heller ikke har noget finansministerium eller en aktiv industripolitik. Ej heller har EU kapacitet til at gribe ind i pengenes værdi eller kontrollen med Den Europæiske Centralbank. Derfor støtter vi ikke denne filosofi.
Hvis Lissabontraktaten vedtages, med Kommissionens godkendelse og efter høringer af Parlamentet, vil 5 000 tjenestemænd blive beskæftiget i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil efter Rådets afgørelse, baseret på et forslag fra den kommende næstformand.
Vi er ikke enige i denne struktur, fordi den også får beføjelser til at løse alle mulige militære kriser. Vi mener, at der mangler kontrol. Efter vores mening bør denne kontrol opfylde de højeste demokratiske krav, som det er tilfældet i hver medlemsstat.
Derfor synes vi ikke, at denne filosofi følger ånden i den slags Europa, som vores gruppe ønsker at opbygge, nemlig et Europa, der faktisk er i stand til at gribe ind i anliggender, som fundamentalt påvirker os, såsom den nuværende recession og arbejdsløshed, der i øjeblikket er den højeste siden 1930'erne.
Det er grunden til, at vi stemmer imod denne betænkning.
David Campbell Bannerman
(EN) Hr. formand! Denne Brok-betænkning er et sikkert bevis på, at der opstår en samlet EU-superstat. Allerede den rædselsfulde Lissabonforfatning påtvinger os alle en formand og en udenrigsminister, der ikke er valgt. Nu tilføjer denne betænkning en ny europæisk diplomatisk tjeneste, den såkaldte Tjeneste for EU's Optræden Udadtil, men det er ambassaderne, der repræsenterer nationale interesser.
Hvilke nationale interesser vil disse nye EU-diplomater og ambassader så repræsentere? Det vil ikke blive vores nationale staters, vores handels eller vores virksomheders interesser. Det vil blive Kommissionens interesser. Alle andre nationale ambassader vil blive overflødige. Britiske ambassader rundt om i verden er allerede ved at sælge ejendomme.
Denne strategiplan for en EU-superstat er bygget på et grundlag af svig, uærlighed og fornægtelse, men føderalister skaber ikke et nyt USA. De skaber et nyt Jugoslavien. Ved at tvinge vidt forskellige nationer, kulturer og økonomier sammen i et usmidigt, udemokratisk, sovjetagtigt bureaukrati kommer man faktisk ud i et meget farligt farvand.
Jeg har arbejdet for den britiske regering på fredsprocessen i Nordirland. Jeg har set, hvad der skete, da demokratiet ikke fungerede. Det er ikke rart. Nu ser jeg, at demokratiet ikke fungerer her i Europa. De hævder, at De elsker fred, men ved at haste Lissabontraktaten igennem og på grund af vores ambassaders magtgreb placerer De atter Europa på vejen mod krig.
Martin Ehrenhauser
(DE) Hr. formand! Rådets handlinger er ikke transparente. I virkeligheden træffes beslutningerne i de utallige, for en stor del ikke-transparente arbejdsgrupper og i Coreper. I 2008 blev kun 1 % af punkterne på dagsordenen i Rådet (udenrigsministrene) drøftet offentligt.
På denne baggrund er den fælles europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP) udviklet siden slutningen af 1990'erne uden nogen høring eller demokratisk kontrol. Netop på denne baggrund vil også Tjenesten for EU's Optræden Udadtil blive oprettet. Mit svar er et klart nej. Det må ikke ske! Vi har brug for en virkelig demokratisk parlamentarisk kontrol, og vi har også brug for virkelig gennemsigtighed.
Jeg er ligeledes temmelig overrasket over, at især De, hr. Brok, nu pludselig går ind for parlamentarisk kontrol. Forholder det sig ikke sådan, at Lissabontraktaten specielt på FSFP-området vil fjerne denne parlamentariske kontrol? De går imidlertid ind for denne traktat. Hvad angår emnet budgetkontrol, fremgår det helt tydeligt af dechargen til Rådet, hvordan Deres gruppe handler. Forholder det sig ikke sådan, at Deres gruppe i de næste par uger i Budgetkontroludvalget vil stemme for dechargen til Rådet, selv om Rådet ikke har givet fyldestgørende svar?
Det er uheldigt, at Deres udkast, selv om det begynder udmærket, faktisk er hyklerisk. Det er ikke troværdigt, og det er i sidste instans en indrømmelse af Lissabontraktatens svaghed.
Rafał Kazimierz Trzaskowski
(EN) Hr. formand, fru kommissær, fru minister! Jeg er nødt til at begynde med fodnoterne. Hvor meget jeg end beundrer vores UKIP-venners retoriske flair, finder jeg det som en, der kommer fra Centraleuropa, ganske interessant, at De er rede til at dele Deres erfaring med at leve under Titos regime i Jugoslavien eller under sovjetregimet. Det er virkelig interessant.
Lad mig først og fremmest lykønske Elmar Brok med udarbejdelsen af en betænkning, som så glimrende repræsenterer et stort flertal, jeg gentager, et stort flertal i Parlamentet.
Med ikrafttrædelsen af Lissabontraktaten og den nye Tjeneste for EU's Optræden Udadtil vil vi øge vores evne til at tale med én stemme. Vi er enige i, at den nye tjeneste skal være så tæt knyttet til Kommissionen som muligt, fordi kun EU-samarbejde garanterer, at der er en sammenhæng i vores handlinger, og, hvad der er vigtigst, at der i samme grad tages hensyn til alles synspunkter.
For at være troværdig skal den nye tjeneste udstyres med størst mulig demokratisk legitimitet. Derfor skal alle bestræbelser på at drage omsorg for Parlamentets kontrolbeføjelser hilses velkommen.
Det vigtigste er, at vi skal gøre alt for at sikre, at den nye tjeneste bliver af høj kvalitet, og at alle har tillid til den. Vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at Kommissionen, Rådet og de 27 medlemsstater sender deres bedste folk til at arbejde i EU-udenrigstjenesten. Derfor skal de have samme status. Arbejde i EU-udenrigstjenesten bør behandles som en integrerende del af deres karriere i hjemlandet. De, der skal arbejde for EU-udenrigstjenesten, skal udvælges efter fortjeneste, men der skal også være en geografisk balance for at modvirke en ubegrundet frygt for, at nogen kunne kapre tjenesten.
Lissabontraktaten er vigtig, og den adskiller sig fra alle andre traktater ved, at meget afhænger af dens gennemførelse. Jeg håber, at Parlamentets indsigt vil hjælpe Rådet og Kommissionen med virkelig at gennemføre denne traktat på en sådan måde, at vi i højere grad bliver i stand til at tale med én stemme.
Proinsias De Rossa
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne hilse Brok-betænkningen velkommen og opfordrer til, at der sker hurtige fremskridt med oprettelsen af EU-udenrigstjenesten som en demokratisk ansvarlig tjeneste. Jeg har store forhåbninger til, at denne tjeneste kan sikre en større sammenhæng mellem vores politiske mål og beslutninger, navnlig da de har globale konsekvenser for den bæredygtige udvikling, for menneskerettighederne og for fattigdomsudryddelsen.
Det er indtil videre ikke lykkedes os at sikre sammenhængen i vores politikker. Vores handelspolitikker er ofte i direkte modstrid med vores udviklingssamarbejdspolitik. Jeg vil også gerne på ny advare mod enhver tanke om at indordne udviklingspolitikken under vores udenrigspolitik. Vi har brug for en uafhængig udviklingstjeneste, der står til ansvar over for en uafhængig kommissær for udvikling og humanitær bistand. Hvis vi skal sikre sammenhængen, har vi brug for benchmarking, screening og konsekvensanalyser af foreslåede beslutninger, da de indvirker på udviklingspolitiske mål.
Louis Michel
(FR) Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske hr. Brok og takke ham for den fremragende betænkning - jeg vil endog kalde det en bemærkelsesværdig betænkning - som han har forelagt.
Oprettelsen af denne nye udenrigstjeneste er en mulighed, der ikke bør forspildes. Parlamentet skal have indflydelse, ikke kun på budgettet, men også på tjenestens overordnede struktur. Som det er blevet påpeget, skal der fastlægges særlige regler for denne tjenestes funktionsmåde. Vi kan ikke undvære sådanne regler, der er i overensstemmelse med traktatens ånd, idet vi i modsat fald ville skabe mistillid i visse medlemsstater. Jeg tænker navnlig på de mindste og nyeste medlemsstater.
Vi skal desuden fokusere på de grundlæggende aspekter i udenrigstjenestens mandat, fastlægge strategien og de politiske prioriteringer og skabe sammenhæng i EU's optræden udadtil. Det er af afgørende betydning, at vi ikke går i fælden og skaber overlapninger mellem udenrigstjenesten og Kommissionens delegationer, men i stedet udvikler en specifik tjeneste, der styrker den fælles optræden udadtil. Udenrigstjenesten skal holde trit med Kommissionen. Den må ikke køre af sporet og blive et mellemstatsligt organ eller fremme mellemstatslige foranstaltninger. Jeg vil også gerne tilføje, at den højtstående repræsentant/næstformandens profil helt klart er af afgørende betydning for tjenestens merværdi.
Endelig er jeg enig i, at udviklingspolitikken har sine egne mål, men den er samtidig et udenrigspolitisk instrument. Det ville være naivt at nægte dette. En løsning kunne være, at kommissæren for udvikling fortsat får ansvaret for programmeringen efter aftale med den højtstående repræsentant.
Jeg vil gerne afslutningsvis understrege, at denne forhandling ikke kan adskilles fra forhandlingen om Den Europæiske Udviklingsfonds budget.
Bastiaan Belder
(NL) Hr. formand! Nu, hvor den irske folkeafstemning er blevet afholdt, drister Europa-Parlamentet sig igen til at vise, hvad det står for, og det sker med stor handlekraft og entusiasme. I denne betænkning tegnes et utopisk generelt billede af en udenrigstjeneste, der skal gennemføre den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), der endnu ikke fungerer.
Et slående aspekt ved denne betænkning er det heroiske forsøg på at opfordre Kommissionen til at gøre hele sin institutionelle indflydelse gældende. Hvad er baggrunden for denne holdning? Jeg tror, at mange af mine kolleger ønsker at bruge denne udenrigstjeneste som en trojansk hest for at få kontrol over FUSP'en via Kommissionen.
Det er en skændsel, at Europa-Parlamentet og de øvrige institutioner stadig ikke har nogen idé om, hvordan denne tjeneste helt præcist skal fungere. Den gradvise proces, der henvises til i punkt 4, er ganske enkelt et risikabelt institutionelt vovestykke, som helt sikkert vil ende i institutionelle tårer, hvis jeg må bruge dette ordspil.
György Schöpflin
(EN) Hr. formand! Jeg vil også gerne give udtryk for min støtte til Brok-betænkningen og for min fascination over den paranoia, vi har set fra denne side af salen.
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er uden tvivl et potentielt vigtigt element til fremme af sammenhængen i EU's forbindelser til resten af verden. Disse forbindelser er ofte vidtrækkende, komplekse og har en betydelig indvirkning på verden uden for Europa. Det er derfor af afgørende betydning, at disse aktiviteter koordineres nøje for at sikre, at EU's politikker har den tiltænkte indvirkning. Når Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er blevet operationel, vil den ganske rigtigt bl.a. påvirke EU's holdning til den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, hvilket allerede er blevet påpeget, og fremme den demokratiske dagsorden, menneskerettighederne og kanaliseringen af støtte samt håndteringen af de multifacetterede udviklingsspørgsmål.
Spørgsmålet om sammenhæng er i denne forbindelse af afgørende betydning. Hvis de forskellige EU-institutioner lægger forskellig vægt på politiske spørgsmål, vil indvirkningen være mindre og med stor sandsynlighed utilsigtet. Sammenhæng er i denne forbindelse af vital betydning. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vil derfor få et stort ansvar for at samarbejde med alle de øvrige EU-institutioner, der har en ekstern dimension. Det er klart, at tjenestens effektivitet nødvendigvis vil afhænge af den højtstående repræsentants arbejde, men på mellemlang sigt vil dens arbejde give genlyd i alle EU-institutionerne. Det er en tovejsproces.
I lyset heraf er det af afgørende betydning, at tjenesten er ansvarlig over for den højtstående repræsentant, hvilket er en selvfølge, men også mere generelt over for Parlamentet. Tjenesten vil i sidste ende repræsentere EU generelt, og derfor lægges der vægt på ansvarlighed, gennemsigtighed og sammenhæng.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Hr. formand, mine damer og herrer! Ét Europa, én stemme! Vi har taget endnu et vigtigt skridt hen imod en fælles udenrigspolitik for medlemsstaterne. Det er af afgørende betydning at sikre, at posten som højtstående repræsentant besiddes af en stærk, uafhængig og kompetent person, og at denne har det nødvendige råderum og frihed til at udvikle og strukturere tjenesten i overensstemmelse med kravene og naturligvis i overensstemmelse med EU's principper, herunder overholdelsen af grundlæggende menneskerettigheder. Det er sui generis.
Det er afgørende, at dette sker på en gennemsigtig måde, at Parlamentet spiller en passende rolle, og at budgetbeføjelserne og budgetkontrollen fortsat henhører under budgetmyndigheden. Det er imidlertid også vigtigt, at de nationale regeringer én gang for alle lægger mindre vægt på deres egne interesser og støtter denne tjeneste og tjenestens opgaver fuldt ud og ikke til stadighed blander sig, når det passer dem, hvilket vi desværre er vant til.
Det skal også gøres klart - og det er meget vigtigt for os - at udviklingspolitikken fortsat skal være uafhængig, idet disse politikker ikke skal blandes vilkårligt sammen. Vi bør betragte denne nye tjeneste og det mandat, som vi har kæmpet for i en årrække, som en mulighed for fremtiden, og vi bør ikke nedgøre og ødelægge den allerede fra starten. Ét Europa, én stemme! Det er vores opgave, og den skal vi fokusere på, hverken mere eller mindre.
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Hr. formand! Hvad ønsker vi at opnå med den diplomatiske EU-tjeneste? Vi ønsker at fastlægge de politiske prioriteter for EU i det 21. århundrede. Mange lande og mange mennesker uden for Europa forventer, at Europa spiller en stærk rolle inden for fredsbevarelse og konfliktforebyggelse og at Europa genopretter freden og bidrager til genopbygningen i lande, hvor dette ikke er lykkedes. Det er således fornuftigt at oprette en fredsskabende tjeneste.
Under forhandlingerne trådte nogle af repræsentanterne fra medlemsstaterne i Rådet imidlertid hårdt på bremsen, herunder repræsentanterne fra medlemsstater, der generelt betragtes som proeuropæiske. I bedste fald har de en fod på speederen og en på bremsen. Det genererer stor varme, men ikke megen bevægelse. Vi håber derfor, at forhandlingerne om en virkelig stærk Tjeneste for EU's Optræden Udadtil underlagt Europa-Parlamentets kontrol bliver vellykkede. Borgerne i Europa ønsker, at Europa taler med én stemme. Uden for Europa forventes dette. EU-udenrigstjenesten kan ikke løfte denne opgave alene, men er imidlertid et skridt i den rigtige retning. Vi må sikre, at tjenesten kommer til at fungere.
Lorenzo Fontana
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Da vi drøfter et vigtigt spørgsmål, mener jeg, at Parlamentet burde have haft mere tid til at fremlægge sin holdning for Rådet. Udvalgsprocessen varede i stedet kun et par dage, og Parlamentets forhandling finder sted her to dage efter vedtagelsen af betænkningen i Udvalget om Konstitutionelle Anliggender.
Forslaget om oprettelse af den diplomatiske EU-tjeneste er et stort spring frem i forhold til bestemmelserne i traktaterne. Det forekommer desuden vanskeligt at integrere Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, som den beskrives i betænkningen, i medlemsstaternes udenrigsministerier. Hvad vil der ske med disse ministerier? Vil de blive opløst? Det forekommer usandsynligt.
Hvordan vil disse ambassaders beføjelser, f.eks. på visumområdet, endvidere være forenelige med de opgaver, der allerede varetages af de nationale ambassader? Hvem vil udnævne de såkaldte EU-ambassadører? De vil tilsyneladende blive udnævnt af Kommissionen, eller vil medlemsstaterne få mulighed for at udnævne deres egen? Det er desuden provokerende at kalde de kommende repræsentanter "ambassadører", da den europæiske forfatning, der indeholdt bestemmelser om oprettelse af en post som EU-udenrigsminister, ikke er blevet vedtaget. Vi kan ikke foregive, at den europæiske forfatning ikke blev forkastet af Frankrig og Nederlandene.
Andrzej Grzyb
(PL) Hr. formand! Vores europæiske projekt er naturligvis enestående, og det har vi understreget mange gange. Lissabontraktatens ikrafttrædelse, der forhåbentlig vil ske effektivt, indebærer ligeledes oprettelsen af nye institutioner. Et af disse tiltag vil være oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, der navnlig skal sikre, at EU's eksterne forbindelser er både sammenhængende og effektive.
Som kommissær Ferrero-Waldner påpegede, er der tale om et unikt organ, men der er samtidig grund til at minde om hr. Broks udtalelse om, at de grundlæggende principper for oprettelsen af denne tjeneste ud over effektivitet er gennemsigtighed og et demokratisk mandat. Effektiviteten sikres ved at skabe enighed om oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil blandt institutionerne, og jeg glæder mig i denne forbindelse over Rådets og Kommissionens erklæringer, men også ved at inddrage spørgsmål som udviklingsstøtte, humanitær bistand, udvidelse og international handel. EU har også brug for en stærk stemme på områder som f.eks. energipolitik og solidaritet.
Med hensyn til gennemsigtighed forventer jeg, at der sikres en balance i forbindelse med oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Jeg tænker ikke kun på en balance mellem institutioner, men også på en geografisk balance i forbindelse med udnævnelserne til Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Dette er af afgørende betydning, hvilket jeg ikke kan understrege nok. Dette krav er ikke opfyldt i øjeblikket, hvis vi f.eks. ser på repræsentationen i Generaldirektoratet for Eksterne Forbindelser eller Kommissionens delegationer i tredjelande. Tjenesten bør oprettes i overensstemmelse med demokratiske standarder, og jeg forventer, at Parlamentet og Udenrigsudvalget kommer til at spille en væsentlig rolle, både i forbindelse med etableringen af processen og efterfølgende i forbindelse med samtaler med kandidater til stillingerne som delegationschef.
Med hensyn til uddannelse af personale foreslås det, at der oprettes et europæisk diplomatisk institut. Det er et vigtigt tiltag, men jeg vil samtidig gerne benytte lejligheden til at understrege, at der rent faktisk er nationale centre samt en lang række europæiske institutter, der har erfaring med uddannelse af personale. Vi bør trække på disse erfaringer. Jeg tænker her på Brügge, Natolin, Firenze og Maastricht.
Cristian Dan Preda
(FR) Hr. formand! Jeg glæder mig også over oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, der er et skridt i den rigtige retning, et fremskridt, der sikrer en mere sammenhængende og effektiv europæisk indsats på den internationale scene.
Jeg mener desuden, at denne tjeneste vil tilføre det europæiske projekt en betydelig politisk dimension og give Europa en mere politisk profil.
Jeg vil også gerne understrege behovet for sammenhæng i tjenestens tilgang til administrative og budgetmæssige opgaver, og i denne forbindelse er forholdet til både Kommissionen og Parlamentet naturligvis af afgørende betydning.
I forhold til Parlamentet mener jeg også, at denne tjeneste skal samarbejde direkte og meget tæt med Parlamentet og således løbende underrette medlemmerne om sine aktiviteter samt udnævnelser til de vigtigste poster. Den højtstående repræsentant vil desuden naturligvis være en kendt person, men jeg mener også, at de øvrige ansatte i tjenesten bør være personer, der indgyder stor tillid.
Jeg vil også gerne fremhæve ansættelsesspørgsmålet. Som en række af mine kolleger har påpeget, mener jeg, at geografisk repræsentativitet er et centralt spørgsmål, og der skal skabes en balance, hvor der tages hensyn til de små lande og de nye lande.
Endelig vil jeg gerne kort fremhæve betydningen af denne fælles europæiske kultur, der naturligvis skabes i forskellige skoler og institutioner, men et sammenhængende initiativ på dette område om oprettelse af en struktur på EU-plan er efter min opfattelse en god idé.
Mário David
(PT) Hr. formand! Det er af afgørende betydning, at hovedformålet med oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er at sikre oprettelsen af en effektiv tjeneste, der kan give udtryk for, formulere og gennemføre et europæisk svar på de nuværende internationale udfordringer.
Den bør også få mere vidtrækkende betydning og således styrke medlemsstaternes og EU's nuværende indsats. I lyset heraf mener jeg, at det er af afgørende betydning, at det, der gør EU til noget særligt - med andre ord fællesskabsmetoden - bliver et centralt element i denne nye virkelighed. Derfor støtter jeg fuldt ud Brok-betænkningen, hvori der slås til lyd for et tæt samarbejde mellem Kommissionen og den fremtidige tjeneste.
I denne forbindelse vil jeg gerne påpege to ting. For det første skal der være en tæt koordinering mellem Kommissionens formand og den højtstående repræsentant, der også vil være næstformand i Kommissionen, for at sikre en effektiv og velfungerende tjeneste. For det andet skal Parlamentet og Kommissionen samarbejde om at imødegå den forventede mellemstatslige drejning, der kan være til hinder for tjenestens effektivitet.
Parlamentet skal derfor være agtpågivende og sikre sig, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bliver et ekspertisecenter med den største viden om udenrigspolitik.
William
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne stille et spørgsmål til hr. Preda, der brugte udtrykket "en fælles europæisk kultur" i sit indlæg. Mener De, at optagelsen af Tyrkiet i EU er fuldt ud forenelig med den fælles europæiske kultur, som De henviste til?
Cristian Dan Preda
(RO) Hr. formand! Jeg talte i mit indlæg om en fælles kultur ud fra en diplomatisk synsvinkel, som en del af en politisk kultur. Efter min opfattelse er Tyrkiet i så henseende også en del af denne europæiske politiske kultur, der omfatter en fuldkommen respektabel diplomatisk tradition. Tak for Deres spørgsmål. Det burde jeg have nævnt først.
Ingeborg Gräßle
(DE) Hr. formand! Som medlem af Budgetkontroludvalget er jeg bekymret over, at Kommissionen og Rådet ikke inddrager Europa-Parlamentet i spørgsmålet om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Vi har ikke modtaget nogen dokumenter, og vi er de eneste, der ikke har modtaget nogen dokumenter, som ikke er blevet inddraget, og som er tvunget til at acceptere forhandlingsresultatet. Det er skandaløst!
På baggrund af denne forhandling og de to repræsentanters redegørelser kan jeg konstatere, at fællesskabsinstrumenterne er ved at blive afviklet. Der vil også blive mulighed for opt-out fra de instrumenter, der indebærer parlamentariske rettigheder, som f.eks. finansforordningen. Vi skal være opmærksom på dette i Europa-Parlamentet. Svaret på spørgsmålet om "Hvem bestemmer hvad?" er ikke blevet klart for mig i løbet af forhandlingen. Det er efter min opfattelse et åbent spørgsmål. Jeg mener desuden, at det vil blive meget vanskeligt for os at arbejde sammen med Rådet og Kommissionen i de kommende år, hvis vores budget- og kontrolbeføjelser og den fælles beslutningsprocedure på dette område ikke respekteres.
Richard Howitt
(EN) Hr. formand! Jeg ønsker at støtte en stærk Tjeneste for EU's Optræden Udadtil med geografiske kontorer over hele verden og med ansvar for den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik, der sikrer en koordinering af Rådets og Kommissionens opgaver inden for planlægning, konfliktforebyggelse og krisestyring.
Men jeg er ikke enig med Cecilia Malmström i, at dette ikke vil blive vanskeliggjort, hvis handelsudvikling og udvidelse fortsat skal henhøre under Kommissionens ansvarsområde, og jeg har derfor i samarbejde med min kollega hr. Gualtieri stillet et ændringsforslag til punkt 6, litra c), om sammenføring af programmering og gennemførelse af EU's udviklingspolitik.
Kritikerne bør forstå, at der er problemer med det eksisterende system. F.eks. er den højtstående repræsentant således ikke direkte ansvarlig over for Europa-Parlamentet, der er overlapning mellem Rådets og Kommissionens funktioner, splittelse mellem EU's særlige repræsentant og Kommissionens delegationschefer, og nogle gange tilsidesættes menneskerettighederne på grund af handelsmæssige og geopolitiske interesser.
Denne gennemgribende reform af Lissabontraktaten skal fungere, og det vil ske.
Endelig vil jeg gerne sige til kommissær Ferrero-Waldner, at jeg er klar over, at hun vil holde sig i ave efter Det Forenede Kongeriges Uafhængighedspartis indlæg, og hun ved godt, at de britiske ambassader ikke er til salg.
Ivo Vajgl
(SL) Hr. formand! Vi giver i dag EU grønt lys til at fremskynde bestræbelserne på at skabe en større og vigtigere global rolle for sig selv på det udenrigspolitiske område. Jeg vil gerne lykønske hr. Brok med en grundig og meget væsentlig betænkning. Jeg mener, at det er afgørende, at den nye tjenestegren komplementerer EU's eksisterende tjenestegrene, der vil blive bibeholdt. Det er også vigtigt, at EU's repræsentationer verden over ikke overlappes to eller tre gange. Det forekommer mig, at der er en reel risiko for, at dette vil ske.
Endelig vil jeg gerne tilføje, at vi bør understrege den rolle, som sådanne nye repræsentationers konsulære tjenester spiller. Små lande har ikke mange penge og har ikke repræsentationer i hele Europa og i hele verden, og de har derfor store forhåbninger til denne tjeneste. I Slovenien har vi gode erfaringer med at samarbejde med østrigske diplomater. Vi ønsker, at dette samarbejde bruges som en slags model.
Heidi Hautala
(FI) Hr. formand! Jeg vil gerne gøre kommissær Ferrero-Waldner opmærksom på, at EU altid er forpligtet til at overholde menneskerettighederne i sit arbejde, og dette omfatter naturligvis også kvinders rettigheder, hvilket allerede er blevet nævnt. Efter min mening vil den fælles Tjeneste for EU's Optræden Udadtil uden tvivl forbedre vores muligheder for at tage hensyn til menneskerettighederne i alt vores arbejde, selv om dette ikke vil ske af sig selv.
De bedes redegøre for, hvordan De agter at sikre, at menneskerettigheder og ligestillingsmål integreres i denne kommende Tjeneste for EU's Optræden Udadtil. Jeg vil nævne ét eksempel. Det er ikke alle EU-delegationerne, der i øjeblikket overholder de syv retningslinjer for menneskerettigheder, som vi er blevet enige om i fællesskab. Vi har nu mulighed for at sætte øget fokus på disse vigtige spørgsmål, f.eks. gennem uddannelsesprogrammer. Der henvises også til uddannelse i Brok-betænkningen. Jeg vil derfor være interesseret i at høre Deres mening om disse spørgsmål.
Zoltán Balczó
(HU) Hr. formand! Det spørgsmål, der stilles her i øjeblikket, og det, vi rent faktisk taler om, er, om der som led i gennemførelsen af Lissabontraktaten vil blive forelagt et forslag om en superstat, eller om 27 lande vil indgå i et tæt institutionelt samarbejde. Dette spørgsmål behandles også af en række forfatningsdomstole, der ønsker at træffe en afgørelse. Forud for det første møde i Strasbourg blev EU-flaget hejst, EU-hymnen blev spillet, og der blev opstillet en militærparade. En stat har en hymne og et flag. Det har et samarbejde ikke. Vi hører her, at vi skal repræsenteres af en ambassadør rundt omkring i verden. Vi hører også, at Europa skal tale med én stemme. Det er vi ikke enige i. Vi ønsker en anden udvikling i Europa fremover. Det betyder ikke, at vi er paranoide som hævdet af dem, der prædiker tolerance. Vi ønsker stadig Europa, men blot et andet Europa end det, de fleste mennesker ønsker.
Íñigo Méndez de Vigo
(EN) Hr. formand! Idet taleren var så venlig at besvare et spørgsmål, vil jeg stille et. Real Madrid, en spansk fodboldklub, har et flag og en hymne. Mener De, at det er en stat?
(Latter og bifald)
Zoltán Balczó
(HU) Hr. formand! Et flag, der tilhører andre stater, hejses normalt ikke midt under en militærparade som i dette tilfælde, mens hymnen spilles. Hvis De mener, at Europa fungerer som et fodboldhold, står det for egen regning. Europa bør ikke være en klub af fanatikere, der samles om ét flag, selv om man måske er en ivrig fan, men det bør i stedet være et team, hvor der er plads til forskellige holdninger.
Danuta Maria Hübner
(EN) Hr. formand! Diskussionen om Tjenesten for EU's Optræden Udadtil finder sted på et tidspunkt, hvor behovet for en langsigtet EU-strategi om samarbejde med andre dele af verden i en verden under drastisk forandring er blevet presserende. Vi har brug for modige strategier, visioner og foranstaltninger, idet de nye verdensmagter udvikler sig hurtigere end Europa nogensinde har gjort og bliver mere og mere selvbevidste.
Vores geopolitiske strategiske tænkning på det udenrigspolitiske område må ikke være begrænset til klimaændringer og energisikkerhed. En af de tre institutioner, der i praksis vil spille en aktiv rolle på det udenrigspolitiske område - formanden for Rådet, formanden for Kommissionen og den højtstående repræsentant - skal tildeles geopolitiske strategiske beføjelser og ikke kun løse problemer, der opstår på kort sigt, hvilket vil resultere i en udenrigspolitik baseret på laveste fællesnævner. Efter min opfattelse bør disse strategiske beføjelser helt oplagt tildeles den højtstående repræsentant, der skal trække på kompetencerne og ekspertisen i Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.
Andrey Kovatchev
(BG) Hr. formand! Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og en vellykket igangsættelse vil være en stor politisk succes for EU i bestræbelserne på at gennemføre målet om en egentlig fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik. Det vil give Europa reel mulighed for at tale med én stemme. Det vil gøre det muligt at besvare Henry Kissingers famøse anekdotiske spørgsmål: "Hvem skal jeg ringe til, hvis jeg vil have fat i EU?", da EU's telefonnummer vil være telefonnummeret på Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. I øjeblikket er vi nødt til at kende 27 telefonnumre, et for hver medlemsstat, for at få afklaret EU's holdning.
Det siger sig selv, at hvis denne tjeneste skal sættes i gang, skal den potentielle højtstående repræsentant forelægge sit forslag til oprettelse af tjenesten. Jeg håber også, at denne person vil tage hensyn til Brok-betænkningen, og at alle medlemsstaterne, navnlig de nye medlemsstater, vil blive ligeligt og rimeligt repræsenteret.
Krisztina Morvai
(EN) Hr. formand! Det er virkelig interessant at høre, hvordan nogle medlemmer er meget irriteret over, at der sættes spørgsmålstegn ved denne famøse idé om én stemme og hele status quo. Jeg opfordrer borgerne i Europa, der indvalgte os, til at lytte til denne debat, som der er adgang til via internettet, og give udtryk for deres holdninger til alle de ting, vi taler om.
Jeg ønsker imidlertid at rejse et andet spørgsmål, som jeg kom i tanke om under drøftelsen, nemlig kommissær Ferrero-Waldners besøg hos den israelske regering under de frygtelige blodsudgydelser, der fandt sted under krigen i Gaza. Jeg vil aldrig nogensinde glemme, hvordan De krammede og kyssede medlemmer af den israelske regering på dette forfærdelige tidspunkt.
Hvordan kan jeg være sikker på, at ingen vil kramme og kysse krigsforbrydere på mine vegne, hvis denne beslutning vedtages?
Elena Băsescu
(RO) Hr. formand! Jeg vil først og fremmest gerne lykønske Elmar Brok med udarbejdelsen af denne betænkning. Som den tidligere taler også påpegede, er det tre årtier siden, at den amerikanske udenrigsminister Henry Kissinger stillede spørgsmålet: "Hvem skal jeg ringe til, hvis jeg vil have fat i EU?" Oprettelsen af posten som højtstående repræsentant og af en udenrigstjeneste vil give EU mulighed for at besvare dette spørgsmål.
Med oprettelsen af disse funktioner vil det europæiske diplomati efter min opfattelse kunne spille en mere aktiv og afgørende rolle i forsvaret af EU's grundlæggende interesser, der også omfatter energisikkerhed.
Jeg glæder mig over, at den højtstående repræsentant og lederne af de diplomatiske missioner skal indgå i løbende dialog med Europa-Parlamentet.
Med hensyn til udlån af personale til udenrigstjenesten skal de pågældende medarbejdere have gode kundskaber og færdigheder, men jeg mener desuden, at der også altid skal tages hensyn til nødvendigheden af at sikre en passende forholdsmæssig repræsentation af medlemsstaterne.
Piotr Borys
(PL) Hr. formand! Jeg vil også gerne udtrykke min oprigtige tak for denne fremragende, faktuelle betænkning. Med oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vil EU få mulighed for at spille en aktiv rolle på den internationale scene som skaber af international politik. Dette er meget vigtigt. Vi er naturligvis alle enige om, at spørgsmålet om tjenesternes kvalitet primært henhører under Kommissionens og medlemsstaternes ansvarsområde, og at der på dette område ofte er behov for samarbejde mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Jeg vil imidlertid gerne spørge kommissæren, om hun på baggrund af sit samarbejde med Europa-Parlamentet mener, at der er en praktisk mulighed for at bruge vores arbejde i et aktivt samarbejde, f.eks. i interparlamentariske delegationer. Jeg mener, at den højtstående repræsentant og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kan samarbejde aktivt med Parlamentet i mange fora, herunder i delegationer. Træffes der passende forberedelser i så henseende?
Riikka Manner
(FI) Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil først og fremmest også gerne takke ordføreren for en fremragende betænkning. Jeg vil gerne understrege, at hvis Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal fungere, skal vi også tage reelt hensyn til de små medlemsstater og de enkelte landes særlige karakteristika på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område. Vi kan kun sikre en bæredygtig EU-udenrigstjeneste, hvis vi gør dette, og hvis vi tager denne debat.
Det er vigtigt, at der i betænkningen også blev henvist til betydningen af gennemsigtighed og demokrati. Vi bør efter min opfattelse desuden specifikt understrege betydningen af bløde sikkerhedstrusler i forbindelse med EU-udenrigstjenesten. EU blev dannet på baggrund af et ønske om fred og stabilitet, og vi kan fremme fred og stabilitet globalt, navnlig gennem humanitær bistand, udviklingssamarbejde, krisestyring og international handel.
Cecilia Malmström
Hr. formand! Det er interessant, at nogle af de medlemmer, der taler så varmt for demokrati, ikke kan acceptere, at Lissabontraktaten er blevet demokratisk vedtaget af 26 parlamenter og via en folkeafstemning.
(Bifald)
Der mangler ganske rigtigt én mands underskrift, men jeg er helt sikker på, at traktaten vil træde i kraft meget snart, og at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vil blive oprettet. Det er et hensigtsmæssigt tiltag. Tjenesten støttes i medlemsstaterne, i nationale parlamenter og - hvilket f.eks. fremgår af Eurostat-undersøgelser - af borgere i hele EU. Det skyldes, at de - som os, som jeg, som de fleste her i dag - mener, at det er vigtigt, at EU er i stand til at træffe mere sammenhængende og stærkere foranstaltninger, hvis vi ønsker at fremme vores værdier og arbejde for fred og demokrati i hele verden.
Vi bør naturligvis undgå bureaukrati og overlapning, men som påpeget af kommissær Ferrero-Waldner er vi ved at opbygge et nyt organ. Det er sui generis, så vi er nødt til at finde ud af, hvordan vi udvikler det. Coreper drøfter den generelle ramme og EU-udenrigstjenestens opgaver med Rådet, Kommissionen og en række medlemmer af Europa-Parlamentet, herunder hr. Brok, og jeg har også selv haft flere drøftelser med Jerzy Buzek i et forsøg på at holde Parlamentet underrettet. Det skal nu drøftes politisk, og det vil herefter være den højtstående repræsentants opgave at fastlægge detaljerne. Det vil ske i tæt samarbejde og dialog med Europa-Parlamentet. Det er jeg helt overbevist om.
Selvfølgelig er der stadig problemer, der skal løses. Det vigtige er, at den højtstående repræsentant har instrumenterne til at udføre sine opgaver på den mest effektive måde. Dette indebærer, at denne skal være ansvarlig for EU-udenrigstjenestens administrationsbudget, men også for ansættelsesmyndigheden. Det er klart, at enhver juridisk løsning, vi vælger - og dette spørgsmål skal fortsat drøftes - skal være i overensstemmelse med alle eksisterende budgetregler og således sikre en passende ansvarlighed.
Rådet er muligvis ikke enigt i alle detaljerne i Brok-betænkningen, men jeg mener, at den er et meget værdifuldt bidrag til denne diskussion. Jeg håber, at den vil få bred støtte i Parlamentet. Jeg vil gerne takke hr. Brok for den indsats, han har gjort, og for forhandlingen her i Parlamentet.
Benita Ferrero-Waldner
Hr. formand! Jeg vil gerne gentage, at vi ikke skal træffe beslutning om, hvorvidt Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal oprettes eller ej, idet det allerede er fastlagt i Lissabontraktaten. Som min kollega netop sagde, vil Lissabontraktaten træde i kraft meget snart, og det er jeg også sikker på.
Jeg vil nu kommentere et par aspekter, der er blevet fremdraget under debatten, og det er efter min mening nyttigt at kommentere disse. For det første lægger Kommissionen stor vægt på at gøre EU-udenrigstjenesten til en succes. Den skal være et fælles projekt, hvor alle EU-institutionerne og medlemsstaterne bidrager fuldt ud helt fra starten. På baggrund af min egen erfaring som kommissær for eksterne forbindelser tror jeg, at mange ting vil blive gjort på en anden måde fremover. Den højtstående repræsentant/næstformanden skal have en vis ledelses- og budgetmæssig autonomi.
Det står samtidig klart, at EU-udenrigstjenesten skal have meget tætte forbindelser til en lang række tjenestegrene i Kommissionen, og det er derfor vigtigt, at vi samarbejder. Jeg støtter Parlamentets mål om at sikre gennemsigtige og ansvarlige budgetordninger for EU-udenrigstjenesten. Det står også klart, og vi skal således efter min opfattelse arbejde hen imod den rigtige løsning på dette område.
For det andet opfyldes den politiske ansvarlighed over for Europa-Parlamentet i henhold til traktaten primært gennem formanden for Kommissionen og den højtstående repræsentant/næstformanden og de øvrige medlemmer af Kommissionen. Vi glæder os over det klare signal i Brok-betænkningen om, at den højtstående repræsentant/næstformanden bør være ansættelsesmyndighed for EU-udenrigstjenesten og det overordnede delegationspersonale.
I det nye system vil delegationschefer og andet ledende personale i EU-udenrigstjenesten blive ansat som EU-tjenestemænd under vedtægten for tjenestemænd i EU på grundlag af fastlagte ansættelsesprocedurer, og der vil blive stillet krav om uafhængighed. Vi sætter spørgsmålstegn ved konsekvenserne af at underlægge én bestemt gruppe EP-høringer på denne måde, også selv om der kun blev tale om høringer i forbindelse med en mere politisk post. Det er efter min mening helt sikkert ikke i overensstemmelse med praksis i medlemsstaterne.
Vi har imidlertid også her forståelse for, at Parlamentet har en interesse i at få en grundig formel eller uformel drøftelse med centrale ledende tjenestemænd i EU-udenrigstjenesten og delegationerne. Jeg mener, at dette kan ske efter deres udnævnelse, hvor de bør aflægge besøg i Parlamentet og drøfte forskellige spørgsmål.
Jeg har med stor interesse og glæde noteret mig, at spørgsmålet om menneskerettigheder og kvinders rettigheder er blevet nævnt. Jeg kan kun sige, at alle EU-institutionerne lægger stor vægt på integrering af ligestillingsaspektet. Det vil også være tilfældet for EU-udenrigstjenesten, men udnævnelserne skal også ske på grundlag af fortjenstfuldhed, så fortjenstfuldhed og integrering af ligestillingsaspektet skal følges ad.
Jeg vil kort kommentere udtalelsen om den israelske regering og mit besøg i Mellemøsten. Efter konflikten i Gaza var det meget vigtigt at sikre en våbenhvile. Jeg forsøgte at bidrage til den første våbenhvile, og jeg tror, at det navnlig var mit bidrag, der gjorde det muligt at åbne humanitære korridorer og fastsætte en tidsplan for levering af humanitære forsyninger på dette meget vanskelige og afgørende tidspunkt.
Endelig er der som tidligere nævnt allerede adgang til delegationerne. Kommissærerne og rådsmedlemmerne har allerede adgang til de pågældende europæiske parlamentariske delegationer, men det afhænger også af tidsplanen. Sådan bør det også være fremover.
Elmar Brok
Hr. formand, fru formand for Rådet, fru kommissær, mine damer og herrer! De angreb, der er blevet rettet mod en fælles europæisk udenrigs- og sikkerhedspolitik, hører fortiden til. Ifølge meningsmålinger ønsker 70 % af Europas borgere en stærkere fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, fordi de ved, at dette er den eneste måde, hvorpå vi kan bevare freden i Europa og varetage europæiske interesser i hele verden. Deres udtalelser hører fortiden til. Det er den slags udtalelser, som har bragt Europa i krig, og vi ønsker at sætte en stopper herfor.
Vi vil også gerne understrege, at vi ønsker, at denne udenrigspolitik styrker Europas handlekraft. Jeg vil også gerne udtrykkeligt understrege, at udenrigspolitik ikke er parlamenternes opgave. Den operationelle udenrigspolitik skal henhøre under den udøvende magts ansvarsområde. Sådan forholder det sig i alle nationale stater. Det betyder imidlertid, at parlamenterne - og i dette tilfælde Europa-Parlamentet - skal have fuld ret til at udøve kontrol. Det skal gøres klart, hvorledes denne kontrolret udøves i forhold til budgettet, på hvilke områder der er ret til information, og på hvilke områder der er reel ansvarlighed.
Jeg vil gerne opfordre Rådet og Kommissionen til at medtage mindre information i deres dokumenter om organisationsdiagrammer og om de medlemmer af de nationale delegationer, der vil blive udnævnt til specifikke stillinger. De skal i stedet beskrive Parlamentets rettigheder i disse Coreper-dokumenter og ikke blot anføre, at Parlamentets rettigheder skal opretholdes. Der bør efter min mening træffes foranstaltninger på dette område. Jeg mener desuden, at den højtstående repræsentant/næstformanden, der endnu ikke er blevet udnævnt, skal inddrages i udarbejdelsen af forslagene, og at denne ikke blot skal præsenteres for et fait accompli. Det skal også tages i betragtning. Det ville skabe stor tillid, hvis De fremover ville henvise til den højtstående repræsentant som den højtstående repræsentant/næstformanden i Kommissionen. Så ville vi alle tale om det samme, og det ville gøre det nemmere at fastslå, at vi virkelig taler om det samme.
(Bifald)
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 22. oktober 2009.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Gabriele Albertini  
skriftlig. - (IT) Den tekst, som vi skal stemme om i morgen, er et fremragende grundlag for de kommende forhandlinger.
Jeg vil gerne takke hr. Brok og fru Neyts-Uyttebroeck for den fremragende betænkning, de har udarbejdet, selv om der kun var kort tid til rådighed. På grundlag af denne betænkning vil det udvalg, som jeg er formand for, kunne føre en konstruktiv, men fast dialog med den kommende højtstående repræsentant og forsvare den nye EU-udenrigstjenestes fællesskabskarakter. Det budskab, som vi ønsker at sende til Kommissionen og Rådet, er dybest set, at vi ønsker en tjeneste med vidtgående beføjelser, der opfylder vores ambitioner om at gøre EU til en global politisk aktør, og vi ønsker, at dette sker på et enigt grundlag, dvs. med inddragelse af og støtte fra alle tre institutioner - Parlamentet, Kommissionen og Rådet.
Jeg opfordrer derfor Kommissionen til at være modig i forhandlingerne og til at forsvare fællesskabsmodellen, og jeg opfordrer endnu engang Rådet til at inddrage Parlamentet, herunder især det udvalg, som jeg er formand for, i forhandlingerne fra starten, med henblik på at afslutte denne afgørende fase i fastlæggelsen af en egentlig europæisk udenrigspolitik.
Cristian Silviu Buşoi  
Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er en absolut forudsætning, hvis vi skal øge effektiviteten i EU's optræden udadtil. Målsætningen er at fremme en langt mere sammenhængende udenrigspolitik og øge EU's synlighed globalt. Opfyldelsen af denne målsætning afhænger imidlertid af, hvorledes vi tilrettelægger denne tjeneste.
Betænkningen indeholder en række meget vigtige forslag. Vi har brug for en organisation, der er så strømlinet som muligt, og hvor der ikke sker overlapninger. Derfor støtter jeg sammenlægningen af Kommissionens delegationer i tredjelande, Rådets forbindelseskontorer og de særlige EU-repræsentanters kontorer samt oprettelsen af "EU-ambassader". Ud fra et effektivitetssynspunkt mener jeg også, at det er et interessant forslag, at disse delegationer skal overtage visse konsulatopgaver som f.eks. udstedelse af Schengenvisa.
Jeg ønsker at understrege behovet for fælles uddannelse af personale, således at vi virkelig kan få en professionel tjeneste, der opfylder EU's behov. Oprettelsen af et europæisk diplomatisk institut forekommer mig at være en ideel løsning, hvis vi skal tilbyde diplomatisk personale undervisning på grundlag af fælles standarder med henblik på at sikre sammenhængen i EU-udenrigstjenestens optræden. Fremover kan en europæisk diplomatkarriere blive helt ligeså attraktiv som en diplomatisk karriere i de enkelte medlemsstaters repræsentationer.
Ilda Figueiredo  
Dette er endnu et af disse beklagelige dokumenter fra Europa-Parlamentet, der i negativ forstand søger at påvirke hele den måde, som EU fungerer på, ved at udnytte den status som juridisk person, som Unionen tillægges i Lissabontraktaten, selv om denne endnu ikke er trådt i kraft, da vi stadig afventer Den Tjekkiske Republiks ratificering af traktaten.
Denne betænkning er symptomatisk for EU's militaristiske karakter. Formålet med betænkningen er at sikre, at udenrigspolitikken kommer til at tjene de europæiske stormagters interesser i militær ekspansion ved at udnytte de bestemmelser, de indførte i traktaten for at styrke deres beslutningsbeføjelser, selv om en række medlemsstater har en anden opfattelse.
Et eksempel herpå er følgende udtalelse i betænkningen: "enhederne for militær og civil krisestyring skal placeres under den højtstående repræsentants myndighed, mens kommando- og organisationsstrukturerne for militært personale kan blive nødt til at være anderledes end for civilt personale; det er af afgørende betydning, at aktørerne inden for tjenesten er fælles om deres efterretningsanalyser for at kunne yde bistand ved udøvelsen af den højtstående repræsentants mandat til at føre en sammenhængende, konsekvent og effektiv EU-udenrigspolitik;".
Anneli Jäätteenmäki  
skriftlig. - (FI) Sidste forår vedtog Europa-Parlamentet Jean-Luc Dehaenes betænkning om Lissabontraktatens indvirkning på udviklingen af den institutionelle balance i Den Europæiske Union. I betænkningen opfordrede Parlamentet til, at der ved fremtidige udnævnelser til EU-topposter tages hensyn til ligestillingsaspektet. Her blot et par måneder efter indtager Europa-Parlamentet en endnu mere konsekvent holdning til fordel for gennemførelsen af ligestilling. Parlamentets holdning til ligestilling er derfor klar. Kommissionens næstformand Margot Wallström har været proaktiv på ligestillingsområdet. José Manuel Barroso, Kommissionens genvalgte formand, har også lovet at være positivt indstillet over for ligestillingsaspektet, når han sammensætter den nye Kommission. Medlemsstaterne spiller imidlertid en afgørende rolle på dette område. Jeg er overbevist om, at vi vil finde egnede kommissærkandidater, både mænd og kvinder, i EU-medlemsstaterne.
Andreas Mölzer  
Med Lissabontraktaten blev vi stillet en lang række forskellige ændringer i udsigt. EU ville blive mere lydhør og mere demokratisk, Europa-Parlamentet ville få større fælles beslutningsbeføjelser, og borgerne ville få deres EU-folkeafstemning. Der lægges imidlertid pres på medlemsstaterne med truslen om at indskrænke antallet af kommissærer. Det er nu på tide, at EU viser sin gode vilje og langt om længe spørger borgerne om deres holdning til Tyrkiets tiltrædelse. Der afholdes imidlertid tilsyneladende kun folkeafstemninger med det formål at ignorere dem. Det er også vanskeligt at se, hvordan EU skal blive mere lydhør, hvis de ansvarsområder, der er knyttet til de nyoprettede stillinger, udelukkende er beskrevet i traktaten. Der vil uundgåeligt være konflikter på dette område ligesom med den nye Tjeneste for EU's Optræden Udadtil, idet der endnu ikke er sket en afklaring af tjenestens adgang til information. Vores ekstraordinære budget forøges til stadighed og omfatter et stadig mere finmasket net af EU-agenturer, hvilket uundgåeligt indebærer dobbeltarbejde og overlappende kompetence. Det er derfor vigtigt at fastholde balancen, på den ene side for at sikre, at det nye system ikke fører til overlapninger, men gør det muligt at udnytte synergier, og på den anden side for at sikre, at det ikke er muligt at omgå den parlamentariske kontrol, at medlemsstaterne ikke kan blokeres, og at den nationale kompetence forbliver uændret. Det nye organ skal derudover have den nødvendige kompetence til at gennemføre sine opgaver og samarbejde effektivt med EU's strategiske partnere.
Czesław Adam Siekierski  
Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er et enestående projekt, der i høj grad bør støttes. Tjenesten skal bistå EU's højtstående repræsentant, men vi må samtidig ikke glemme at sikre, at tjenesten har et passende kvalifikationsniveau og en institutionel og national repræsentativ karakter. Ved ansættelsen af personale til tjenesten bør der lægges særlig vægt på at overholde principperne om gennemsigtighed og lighed. Det er også værd at bemærke, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vil udvide muligheden for at modtage diplomatisk bistand, idet alle EU-borgere vil kunne anmode herom. Det er en de facto-udvidelse af den nuværende mulighed for at anmode om bistand ved en anden medlemsstats udenrigstjeneste, hvis oprindelsesmedlemsstaten ikke har en diplomatisk eller konsulær repræsentation i det pågældende land. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør også tilføre merværdi på grund af synergien mellem tjenestens tre grundlæggende komponenter - tjenester, der har deres udspring i den nuværende Kommission, Rådet og medlemsstaterne. EU-udenrigstjenesten bør efter min opfattelse ansætte kandidater fra alle tre kilder. Dette vil sikre tjenestens professionalisme, effektivitet og unikke karakter. Kommissionens nuværende repræsentationer vil blive omdannet til et stort antal EU-repræsentationer, der også vil øge effektiviteten. Med hensyn til hr. Grzybs indlæg er jeg enig med ham i, at oprettelsen af et europæisk diplomatisk institut kunne undgås ved at gøre brug af nationale og regionale centre, der allerede er anerkendt i hele Europa for den professionelle undervisning, de tilbyder kommende diplomater.
