Virksomhedernes sociale ansvar (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Richard Howitt for Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender om virksomhedernes sociale ansvar: et nyt partnerskab.
Richard Howitt 
Hr. formand! Virksomheder, politikere og frem for alt mennesker er klar over, at problemerne med global fattigdom og med miljømæssig nedbrydning er stædigt fremherskende i verden af i dag. I de sidste 10 år er mange virksomheder begyndt at undersøge, hvordan de kan styre deres egne sociale og miljømæssige påvirkninger gennem initiativer i regi af virksomhedernes sociale ansvar (VSA). Forretningslivet alene kan ikke forventes at tage ansvar for at tage disse udfordringer op. Imidlertid er tiden nu inde til, at man med meddelelser, konferencer og etiske regler begynder at gøre en væsentlig og mærkbar forskel og bevæger sig fra proces til resultat.
Under denne afstemning vil Parlamentet gøre opmærksom på begrænsningerne i den frivillige VSA-rapportering og i det nuværende sociale regnskab. Vi mener, at jagten på stadigt lavere priser kan være til hinder for, at mennesker bliver behandlet ordentligt på arbejdspladserne. Vi insisterer på, at VSA kun kan fungere, hvis der vedtages en tilgang på interessentniveau, internationalt aftalte standarder og uafhængig overvågning og efterprøvning. Vi kræver foranstaltninger til tackling af virksomheders misbrug i verdens udviklingslande og til tilvejebringelse af midler, der kan give ofrene herfor oprejsning.
Kommissionens meddelelser synes mig at være en udmelding af denne debat, at diktere en tilgang til VSA, hvor alt er tilladt, og at risikere at lade Europa sakke bagud, sammenlignet med resten af verden. Jeg foreslår dog ikke her i aften, at vi forkaster Kommissionens tilgang. Tværtimod beder jeg Parlamentet bidrage konstruktivt ved at søge at omskrive noget af dagsordenen og, hvor Kommissionen forpligter sig, at fremkomme med detaljerede anbefalinger til at gøre store ord til konkrete foranstaltninger, til at gøre den alliance, der er under udvikling for virksomhederne, fuldt gennemsigtig, til at genopbygge tilliden til det europæiske interessentforum og få ngo'erne tilbage til forhandlingsbordet, til at give et reelt, økonomisk bidrag, så VSA kan vokse, til at få støtten til VSA-principperne i henhold til Kommissionens politikker og programmer til reelt at fungere, herunder programmer for virksomheder, beskæftigelse, god virksomhedsledelse og især handel og udvikling.
Jeg ved, at kommissær Verheugen og kommissær Špidla ikke vil kunne godkende alle Parlamentets anbefalinger i aften. Dog er jeg opmuntret og taknemmelig over de personlige møder, jeg har haft med dem under udviklingen af denne betænkning. Jeg opfordrer dem nu offentligt til at love, at der vil ske afgørende fremskridt vedrørende VSA på EU-niveau i denne Kommissions levetid.
Jeg ved også, at nogle medlemmer under forhandlingen vil søge at opponere imod betænkningen: Til dem siger jeg, at denne betænkning er udtryk for et omhyggeligt udarbejdet kompromis imellem de politiske grupperinger. Faktisk vil jeg gerne udtrykke min oprigtige påskønnelse til skyggeordføreren.
Det ene, klare stykke ny lovgivning, vi vil støtte, vil være om obligatoriske miljømæssige og sociale regnskaber fra virksomhederne, idet vi gentager vores tidligere holdning og sender et kraftfuldt, politisk signal her fra Parlamentet. Alle de andre forslag, vi har stillet, omhandler mere effektiv brug og gennemførelse af eksisterende lovgivning og støtte til frivillige foranstaltninger.
Jeg siger til modstanderne her i Parlamentet og til den ene eller de par foreninger uden for, at de i deres entusiasme for at blokere foranstaltninger på EU-niveau efter min mening ikke øver retfærdighed eller reelt repræsenterer virksomhedernes interesser eller de bedste virksomheder, når det drejer sig om VSA. Tag f.eks. det danske medicinalfirma Novo Nordisk, der på vegne af erhvervslederes initiativ for menneskerettigheder fortalte os: "Minimumstandarder er af afgørende betydning, for at der kan udvikles et jævnbyrdigt niveau på dette område". Tag f.eks. Det Europæiske Investerings- og Forskningskontor, der fortalte os: "Hvis De i et eller andet omfang igen kan vække Kommissionens interesse i en mere substantiel tilgang til VSA, ville det være meget velkomment". Eller tag f.eks. den franske virksomhedssammenslutning MEDEF, der taler på vegne af Business Europe: "Jeg vil gerne takke Dem meget for kvaliteten og relevansen af de fleste af de spørgsmål og forslag, De har stillet."
Nu er det ikke tid til at trække sig tilbage. Det er tid til at være ambitiøs og fremsynet og se på alle de ovennævnte og andre under ét. En af de vigtigste måder, hvorpå vi kan opnå større entusiasme, dynamik og konsensus bag EU's foranstaltninger i relation til VSA, er ved at være forkæmpere for dem i de globale institutioner og være bedre til at indføre globale VSA-initiativer her i Europa. Der er også det strategiske partnerskab, som jeg foreslår oprettet mellem Kommissionen og Global Reporting-initiativet, en ny erhvervsdialog mellem EU og Japan om VSA og femårsfødselsdagen i år for verdenstopmødet om bæredygtig udvikling, som vi i Europa kan bruge som chance for at stå i spidsen for den internationale debat om mellemstatslige initiativer og virksomhedernes ansvar, som der var enighed om i Johannesburg.
Da Kommissionen offentliggjorde sin meddelelse, sagde den, at den ønskede, at Europa skulle være et strålende eksempel i relation til VSA. Da jeg læste den, frygtede jeg, at VSA i Europa i stedet var på vej ned i et sort hul. Hvis vi i væsentlig grad kan blive enige om mange af anbefalingerne i denne parlamentsbetænkning, tror jeg imidlertid, at vi kan få Kommissionens ønske til at gå i opfyldelse.
Günter Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Man kan virkelig sige, at virksomhedernes sociale ansvar (VSA) er på fremmarch i Europa, og Kommissionens meddelelse fra sidste år udløste en stor bølge af aktiviteter og nye idéer.
Det er fordi, at VSA kan bidrage til en bæredygtig udvikling og forbedre Europas innovationspotentiale og konkurrenceevne, at VSA hænger tæt sammen med vores strategi for vækst og beskæftigelse, som ikke kun har som mål at skabe flere arbejdspladser, men også, og primært, bedre arbejdspladser. Vi taler her ikke om kortsigtede resultater eller tilsyneladende gode kvartalsresultater, men om at vores virksomheder på lang sigt må tilpasse sig de ændrede vilkår, som vi skal konkurrere på i verden som helhed.
Gode samfundsmæssige rammebetingelser kan meget vel være en vigtig konkurrencefaktor, men det er ikke en opgave for politikerne alene at skabe dem. Virksomhederne har deres eget ansvar, som rækker videre end til blot at overholde lovgivningen. De er ansvarlige for det sociale klima, for miljøet, for lige muligheder, for uddannelse, for innovation og for strukturforandringer. Kort sagt, de har et ansvar for de mennesker, der arbejder for dem, og for den lokalitet, hvor de befinder sig.
Kommissionen hilser hr. Howitts betænkning velkommen, som vidner om stor viden og kompetence og ikke blot i alt væsentligt støtter Kommissionens mål med at styrke VSA i Europa, men også yder et vigtigt bidrag til at opnå det. Jeg er helt enig i, at debatten bør tage sigte på at opnå konkrete resultater, at interessenttilgangen bør omfatte alle berørte og interesserede grupper, og at hele processen bør integreres bedre i Lissabon-strategien.
Kommissionen er - som De ved - af den opfattelse, at der er visse begrænsninger med hensyn til reguleringsmulighederne på området. Vi mener ikke, at en virksomhedskultur kan pålægges eller standardiseres gennem lovgivning fra oven, og derfor har Kommissionen besluttet sig for ikke at foreslå en forordning vedrørende VSA eller en standardisering heraf på europæisk plan.
Hvis der er noget, der skal reguleres, hvis vi på grund af vores politiske ansvar må insistere på, at virksomhederne gør noget, så må vi udvise mod til at vedtage de pågældende lovbestemmelser, som skal være konkrete og relevante for det pågældende område. Men virksomheders sociale ansvar er pr. definition noget, der rækker ud over virksomhedernes forpligtelser ifølge loven, og det er mere end det, vi fastlægger i lovgivningen.
Vi ønsker at støtte virksomhederne og tilskynde dem til at anvende de mange eksisterende internationalt anerkendte instrumenter. Kommissionen støtter også VSA i en global sammenhæng, f.eks. gennem det EU-Afrika Business Forum, som min kollega hr. Michel lancerede, hvor virksomhedsrepræsentanter fra begge kontinenter mødtes i november 2006 for at diskutere socialt ansvar.
Kommissionen diskuterer fortsat fremskridtene med hensyn til gennemførelse af Den Internationale Arbejdsorganisations grundlæggende bestemmelser med udviklingslandene, og i Europa støtter vi den videre udvikling af relevante instrumenter inden for de forskellige sektorer og også initiativer, der går på tværs af sektorerne.
Jeg og min kollega hr. Špidla møder stadig flere erhvervsfolk, som engageret medvirker til at gøre Europa til en af de førende inden for VSA, og som betragter det som en klar fordel for deres virksomheder på markedet. Den europæiske VSA-alliance har i den korte periode, den har eksisteret, sat imponerende og mønstergyldige initiativer i værk, og fremsynede ledere og investorer har længe vidst, at en virksomhed med en god VSA-status som regel også er succesrig. Det kan man også aflæse på aktiekurserne for disse virksomheder.
Kommissionen opfordrer Europas virksomheder til at gøre VSA til et europæisk varemærke og konkurrere om at komme med de bedste idéer. Vi er overbevist om, at en europæisk virksomhed skal være en virksomhed, som vedkender sig sit eget sociale ansvar og handler derefter. På det punkt er Kommissionen og Parlamentet fuldkommen enige.
Vladimír Špidla
Hr. formand, mine damer og herrer! Min kollega hr. Verheugen har beskrevet den generelle ramme for virksomhedernes sociale ansvar. Jeg føler, at jeg er nødt til at understrege, at dette drejer sig om frivillige forpligtelser for virksomhedernes vedkommende, forpligtelser, der klart går videre end krævet i loven. Det skal selvfølgelig ikke begrænse nogen lovgivers eller relevant myndigheds ret til at udarbejde enhver lov, de måtte finde af afgørende betydning.
Eftersom den generelle ramme allerede er beskrevet tilstrækkeligt klart, vil jeg gerne fremlægge en række specifikke områder, hvor vi støtter virksomhedsinitiativer, og som er en del af strategien fra marts 2006.
For det første spiller virksomhederne en stor rolle for den faglige samhørighed, og de støtter også den sociale samhørighed, for så vidt som de beskæftiger arbejdere og er engageret i personaleledelse. For det andet er 2007 erklæret Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle. Vi har hverken ret til eller redskaber til at unddrage os vores forskellige talenter, og derfor støtter vi virksomhedsinitiativer, der er målrettet lige muligheder. For det tredje er samhørighed og fastholdelse af ældre mennesker i beskæftigelse en vigtig del af den pagt mellem generationerne, som det aldrende Europa har desperat brug for. De andre prioriteringer i martsmeddelelsen, som f.eks. sundhed, investering i livslang læring, fornyelse på uddannelsesområdet, videnskab og global virksomhedsdrift er lige så vigtige. Den tekst, De kommer til at forhandle om, omhandler netop disse emner.
Hvis vi ønsker at sikre, at VSA fortsætter ind i det 21. århundrede, er der nødt til at være en dialog med hele samfundet, og derfor holdt vi i december et multiinteressentforum for VSA. Samtidig blev det besluttet at indkalde til et diskussionsorgan på europæisk niveau fra et af plenarmøderne, som vil samle repræsentanter fra civilsamfundet, erhvervslivet og akademiske institutioner. Med disse fora har vi fået mulighed for at vurdere resultaterne af de initiativer, der er igangsat siden 2004. Hvad angår Kommissionens initiativer, så tror jeg, at VSA er ved at få stadig større indflydelse på alle vores politikker, og især på EU's eksterne politik. Emner af fælles interesse for fremtiden har også været holdt under observation, som f.eks. uddannelse, forskning og arbejdsforhold hos underleverandørkæder. Dette vil helt klart få en ret stor indflydelse på, at der skabes mere sikre, sociale forhold i regioner uden for Europa for underleverandører, som arbejder for europæiske firmaer.
Der er meget arbejde, der skal gøres, men vi er på rette kurs. Det kan ses af vores forhandlinger og diskussioner med interessenter, at VSA er et stadigt vigtigere emne. Det er vigtigt at opretholde eksisterende forhold og at være utrættelige i vores bestræbelser.
Gunnar Hökmark 
Hr. formand! Jeg vil gerne begynde med at takke ordføreren og lykønske ham med hans betænkning. Jeg tror, det er lykkedes ham at afgive en betænkning, som kan sikre udbredt støtte her i salen.
Jeg finder det vigtigt at komme med nogle bemærkninger om virksomhedernes sociale ansvar. Virksomhedernes hovedopgave er først og fremmest at levere de ydelser og produkter, som er formålet med deres etablering, og at blive drevet med overskud, ellers vil de ikke overleve. Hvis de ikke kan klare disse hovedopgaver, vil de svigte deres grundlæggende sociale ansvar som arbejdsgivere og som producenter af ydelser og varer.
Jeg finder det vigtigt at understrege dette, når vi diskuterer, hvordan VSA skal defineres. Vores synspunkt - for vi har diskuteret dette spørgsmål i Udvalget om Industri, Forskning og Energi såvel som i vores gruppe - er, at det burde være et spørgsmål om frivilligt ansvar. Det skal opfyldes ud fra de gældende forhold og som en del af det ansvar, den enkelte virksomhed har i samfundet.
Virksomhederne har en social rolle i samfundet. De skal være gode arbejdsgivere, der leverer ydelser og produkter af høj kvalitet, ellers mister de troværdighed og taber på markedet. Men der er også grunde til at sige, at de skal opføre sig ordentligt på deres egne præmisser, for gode og stærke virksomheder, der går i brechen for grundlæggende værdier, hvad enten det er i Europa eller et hvilket som helst andet sted i verden, bidrager til en bedre verden, men også til en bedre økonomi og bedre produkter og ydelser.
Ansvar bør være frivilligt, for ellers er det nødvendigt med lovgivning, og dét er en anden sag. Hvis vi forsøger at strømline for meget, mister vi den variation og dynamik, som hver virksomhed kan præstere ved fuldt ud at udnytte sine muligheder for at blive en god arbejdsgiver, en god virksomhed og en god leverandør af ydelser og produkter.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou 
ordfører for udtalelsen fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling. - (EL) Hr. formand! I sin udtalelse om virksomhedernes sociale ansvar opfordrer Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling ordføreren til at anlægge et holistisk syn på dette spørgsmål, idet udvalget mener, at virksomhedernes rolle er grundlæggende med hensyn til respekten for de værdier, der understøtter EU, uanset hvor de handler, inden for eller uden for EU, og uanset deres størrelse, om de er små eller mellemstore virksomheder, multinationale osv.
På globalt niveau fremmes ILO's kerneværdier gennem VSA. På frivillig basis kan der på baggrund af disse værdier træffes foranstaltninger til at støtte de kvindelige ressourcer inden for rammerne af national og EU-lovgivning for ligestilling og ikkeforskelsbehandling, både under rekrutteringsprocesser og under processer, hvor kvinder forfremmes og vælges til administrative organer eller til bestyrelser, når handlingsplaner for VSA skal fremmes.
Vi ønsker Kommissionen tillykke med sin forstærkning af den nye alliance, og vi tror ikke, den vil blive en gentagelse af multiinteressentforummet. En adfærdskodeks, som virksomheder undertegner frivilligt, vil gøre det lettere at støtte op om handlinger på bolig- og arbejdsmiljøområdet og fremme en bedre kombination af fagligt liv og hjemmeliv ved siden af kultur- og uddannelsesydelser.
Endelig opfordrer vi til, at god VSA-praksis fremmes og belønnes, især inden for ligestillingsområdet, men ikke med obligatoriske virksomhedsrapporteringer.
Kommissærer, lad mig udtrykke det synspunkt, at mulighederne for frivilligt at anvende VSA, ikke som et reklame- eller konkurrencemiddel, bør planlægges i multiinteressentforummet, som er et diskussionsforum for alle arbejdsmarkedets parter, og vi håber, at der vil blive tale om en betydelig repræsentation af kvinder i forummet.
Thomas Mann
Hr. formand! Langt størstedelen af virksomhederne i EU har forpligtet sig til et samfundsmæssigt ansvar, til en social og miljøbevidst adfærd, til at beskytte mennesker og miljø og til en sikker produktion. De støtter kulturelle og kirkelige organisationer, idræt og foreninger. Men som de to kommissærer netop har sagt, er og bliver det en betingelse, at det skal ske på frivillig basis, hvilket blev formuleret i Europa-Parlamentets betænkning fra 2003 og et år senere ved oprettelsen af interessentforummet. Hvis man vil bevare det frivillige element i dette engagement, må man afvise bindende regler og et tungt bureaukrati.
Man kan højst forvente en udførlig rapporteringsordning af de store virksomheder. SMV'erne, som udgør over 90 % af alle virksomheder, kan ikke løfte denne opgave, for de mangler ganske enkelt de personalemæssige og økonomiske ressourcer til at tegne et omfattende billede af deres VSA. Det er lykkedes min gruppes skyggeordfører, hr. Bushill-Matthews, at opnå nogle kompromiser, der har mildnet hr. Howitts betænkning, som min gruppe med rette forkastede i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender.
Jeg betragter det som en sejr, at kravet om at gøre offentlige indkøb afhængige af opfyldelse af de sociale og miljømæssige klausuler i vid udstrækning er blevet sløjfet. Firmaer må kunne få tildelt en offentlig opgave uden at have økologisk korrekte blomsterkrukker stående ved fabriksporten og uden at have alternativ mad på spisekortet i fabrikskantinen.
Punkt 11, hvor der kræves oprettet et enkelt koordineringspunkt for VSA, er problematisk, og det er punkt 39 og 55 også, hvor der tales om at udnævne en VSA-repræsentant. Jeg er imod enhver udvidelse af virksomhedernes ansvar og forpligtelser i forhold til deres VSA, og betragter sådanne dirigistiske manipulationer for uacceptable.
Afslutningsvis vil jeg gerne sige, at vi i dag taler om en initiativbetænkning, som mange ikke tager alvorligt, fordi den er tænkt som værende intet andet end en deklamation. Jeg siger: principiis obsta - gør modstand mod det, der først lige er ved at begynde! Såfremt Parlamentet kræver, at noget af alt dette skal være bindende, så er der heller ikke langt til lovgivningsforslag fra Kommissionen.
Magda Kósáné Kovács
Hr. formand! Et multinationalt selskab har, inden for sit netværk i en af de nye medlemsstater, ansat handicappede mennesker som rengøringsfolk i en by, der kæmper med sociale problemer. Selskabet har modtaget tilskud fra de lokale myndigheder for disse handicappede ansatte og derved opbrugt næsten alle de finansielle midler, der var til rådighed for dette formål. Efter min mening er denne måde at opføre sig på ikke i overensstemmelse med vores forventninger med hensyn til VSA.
Bestræbelser på at få omkostninger dækket kan og skal i alle tilfælde være i overensstemmelse med sociale mål. Det påpeges i Richard Howitt's fortræffelige betænkning. Jeg vil gerne tilføje, at et gunstigt, økonomisk miljø siden først i 1990'erne har tiltrukket utallige multinationale selskaber til Central- og Østeuropa. Visser regioner i de nye EU-medlemsstater oplever imidlertid fortsat mange ulemper. Karakteristisk udtrykt, så er de på en måde EU's interne periferier. Derfor må vi gøre det klart også for multinationale selskaber, at deres handlinger skal følge princippet om at "tænke globalt og handle lokalt". Det vil hjælpe med til at undgå, at visse regioner i Unionen bliver periferier, der kun "tænker globalt".
Derfor anser jeg Richard Howitt's betænkning for at være vigtig, og derfor håber jeg, at den ikke synker under diskussioner om formaliteter, men udvikler sin rolle inden for den europæiske sociale VSA-model. Virksomhedernes sociale ansvar betyder ikke kun, at man skal undgå at gøre skade, det er et ordnet system for positiv handling. Spørgsmålet her er ikke, om der kan foreskrives bestemte handlinger eller ej, men snarere, om man med disse kan opfylde forventningerne til at opnå en bedre verden. Det tror jeg, at man kan. Vi kan forvente, at ansatte vil blive behandlet som hele mennesker med deres rettigheder, helbredstilstand og kulturelle og sociale traditioner. Richard Howitt's betænkning er et meget vigtigt skridt i denne retning.
Siiri Oviir
(ET) Hr. formand! Jeg er sikker på, at VSA bidrager til en bæredygtig udvikling og også til en forbedring i gennemførelsen af Lissabon-strategien i sager som f.eks. mere fornuftig brug af naturrigdomme, forbedring af innovationsresultater, fattigdomsbekæmpelse og selvfølgelig også forbedringer med hensyn til overholdelse af krav i henhold til menneskerettighederne.
VSA bør også være et ekstra ledelsesredskab inden for industri og omstrukturering og fungere på en sådan måde, at der tilføjes nye områder som f.eks. livslang læring, lige muligheder, socialt engagement, bæredygtig udvikling og også etik.
Selskabernes deltagelse i sådanne sociale aktiviteter skal være frivillig. Hvis vi ønsker at bevæge os fremad mod at skabe og udvikle traditioner på VSA-området, er det uomgængeligt, at vi følger aftalte og internationalt anerkendte principper.
Vi har ikke nogen andre rammer eller aftalte systemer til at måle virksomhedernes aktiviteter på passende vis i forbindelse med VSA. Oprettelse af en ombudsmandsinstitution ville derfor være forhastet og uden mening på nuværende tidspunkt. Pålæggelse af en lovpakke ville ikke have nogen positiv effekt, men ville i stedet medføre negative modreaktioner.
Jeg vil gerne takke ordføreren for hans otte års vedholdende arbejde på at stræbe efter at nå dette mål. Tak, fordi De har givet mig taletid.
Claude Turmes
Hr. formand! Jeg vil gerne lykønske hr. Howitt med hans betænkning. Jeg er imidlertid ikke sikker på, at jeg er så glad for den aftale, han har indgået med PPE-DE-Gruppen om at svække det, vi skal stemme om i morgen.
I går deltog jeg i en borgerhøring, og det er helt tydeligt, hvad borgerne ønsker - de ønsker, at Europa bliver mere aktiv i miljøspørgsmål. Jeg tror, at rådsmødet sidste fredag blev godt modtaget af borgerne.
Det andet, borgerne ønsker, er større social ansvarlighed, og jeg er bange for, at Barroso-Verheugen-Kommissionen gik i den stik modsatte retning, da den tiltrådte. Så, hr. kommissær, De har allerede i nogen grad vendt Dem mod miljø- og energispørgsmål under pres fra videnskaben og fra borgerne. Jeg håber, at denne parlamentsbetænkning, især hvis den ikke bliver udvandet for meget i morgen, vil hjælpe Dem med at genoverveje Deres sociale dagsorden. At Kommissionen ikke var tilstrækkeligt aktiv i interessentdialogen, spillede en stor rolle og gjorde ngo'erne så frustrerede, at de helt forlod forhandlingsbordet.
Der er nogle gode stykker i betænkningen, som vi vil stemme om i morgen. Jeg vil gerne fremhæve et enkelt punkt: Sletningen af punkt 63, hvor vi opfordrer til globalt lederskab fra EU's side i dette spørgsmål. Hvorfor er det vigtigt? Flere kinesiske olie- og mineselskaber investerer i Afrika og andre områder, og hvis Europa ikke løfter VSA fra at være et rent europæisk anliggende til et globalt FN-anliggende, vil vores virksomheder blive tabere, så jeg forstår ikke, hvordan PPE-DE- og PSE-Grupperne kan slette et punkt i den oprindelige betænkning, som der blev stemt om, og som opfordrer os til at være mere proaktive globalt set.
Jiří Maštálka
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne lykønske og takke hr. Howitt for hans initiativ og betænkning og bifalde den række ændringsforslag, som er godkendt i Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender.
Som det har været vist, drejer hovedproblemet eller hovedspørgsmålet i vores forhandling sig om, hvorvidt det overhovedet er nødvendigt med regulering på dette område, eller om en frivillig tilgang vil være tilstrækkelig. Jeg er i hvert fald ikke tilhænger af overdrevent bureaukrati og overflødig lovgivning. Når det gælder f.eks. VSA, er det imidlertid klart, at det simpelthen ikke er nok at forlade sig på virksomhedernes positive indstilling. Ellers vil en del af den europæiske befolkning befinde sig i en ulige situation. Jeg mener dog, at det, der er brug for, er et brugbart, juridisk instrument, som ville tvinge virksomhederne til at opfylde deres ansvarsforpligtelser ikke kun på det sociale område, men også på områderne for beskyttelse af arbejdsforhold, sundhed på arbejdspladsen og miljøet.
Selv om jeg varmt bifalder denne betænkning, har jeg stillet to ændringsforslag sammen med medlemmer i vores gruppe. Formålet hermed er for det første at lade en advarsel lyde om den nuværende situation og de problemer, arbejdere står over for f.eks. i forbindelse med flytning af virksomheder, lave lønninger, farligt arbejde og utilstrækkelig sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen, og for det andet at udtrykke vores indvending mod de politikker, der er foreslået af Kommissionen på området for social ansvarlighed, og som ofte ikke modsvarer de mål og principper, som bør være basis for VSA.
Jeg håber, at det vil lykkes os at frembringe ikke blot en hensigtserklæring, men også de praktiske instrumenter, der er nødvendige for at kunne handle i praksis. Ellers ender vi med et rent paradenummer, og jeg tror, at borgerne forventer mere af os end dét.
Roger Helmer
(EN) Hr. formand! Her i salen taler vi konstant om Lissabon-agendaen, som inden 2010 skal gøre EU til verdens mest konkurrencedygtige videnøkonomi. Kommissionsformand José Manuel Barroso holder af at prale med sine planer om at begrænse offentlig regulering for at styrke de europæiske økonomiers konkurrencedygtighed.
Alligevel forsøgte man med denne betænkning, som den oprindeligt blev afgivet, at skabe obligatorisk regulering af en lang række områder inden for erhvervslivet, herunder medarbejderforhold og miljø. Men disse områder er allerede kraftigt reguleret, endda massivt overreguleret, af EU-lovgivning, der allerede er ophøjet til lov. Det, vi her foreslog at gøre, var at fordoble den eksisterende lovgivning, med alle de risici for dobbelttydighed og forvirring, det ville have skabt.
Et obligatorisk VSA ville være til enorm skade for konkurrencedygtigheden, især for små og mellemstore virksomheder, som vi til stadighed foregiver at støtte, men som vi til stadighed søger at kvæle med tyngende, påtrængende og unødvendig lovgivning. Nu foreligger der imidlertid aftalte ændringsforslag, hvori frivilligheden i VSA fastslås med bestemthed, og jeg for mit vedkommende støtter kraftigt disse ændringsforslag. Jeg er enig med ordføreren om, at vi er nødt til at fremme VSA, men vi er også nødt til at beskytte de europæiske virksomheders initiativ, produktivitet, konkurrencedygtighed og evne til at skabe velstand.
Vi bør også være bevidste om de større virksomheder, der allerede nu praktiserer den bedste form for VSA. Sidste sommer var jeg så heldig at besøge Gates Foundation i Seattle, som selvfølgelig ledes af Microsofts Bill Gates. Denne fonds udgifter til godgørenhed overstiger en række små landes BNP. Den gør velsagtens mere for at afhjælpe fattigdom og lidelser i Afrika, end EU's hjælp gør, og som organisation inden for den private sektor kan den i meget større grad effektivisere sine udgifter. Jeg mener, at vi med de ændringsforslag, vi foreslår at få på plads her, burde kunne støtte denne betænkning.
José Albino Silva Peneda
(PT) Hr. formand! Virksomhedernes vigtigste funktion er at skabe rigdom, men en virksomhed kan under visse omstændigheder være mere end en blot en værdiskabende mekanisme. En virksomhed kan også ses som et samfund, hvor de mennesker lever og omgås, der gør virksomheden til det sted, hvor de realiserer sig fagligt og ofte også finder personlig lykke.
Succesfulde virksomheder, altså de, der kan skabe rigdom, er dem, der normalt har et godt forhold til deres samarbejdspartnere, kunder, leverandører og det samfund, som de er en del af. De succesfulde virksomheder er dem, der vælger gennemsigtighed i deres forhold til myndighederne og agerer på grundlag af adfærdskodekser og etik, der i visse tilfælde stille meget høje krav.
Når virksomhederne eksisterer i længere tid, kan vi sammenligne dem med levende væsener, og vi kan her finde virksomheder, der udøver deres aktiviteter på grundlag af en stærk personlighed og en egen kultur, der udmærker dem fra de øvrige. Vi kan sige, at de er virksomheder med et følelsesliv. Virksomheder af den art vælger at give samfundet mere end det, som deres traditionelle opgave tilsiger, og de påtager sig derfor et øget ansvar, som vi kan kalde et "socialt ansvar". Jeg mener dog, at virksomhedernes sociale ansvar ikke lader sig dekretere eller påtvinge. En virksomheds sociale ansvar må være noget, som den påtager sig frivilligt. En virksomheds sociale ansvar må aldrig påtvinges. Hvis det skete, ville man risikere at reducere det til et reklameredskab, som virksomhederne kunne bruge for at sløre eller undgå deres ansvar, hvad angår de sociale og miljømæssige problemer. I dette tilfælde ville virksomhedernes sociale ansvar blive fup, fordi det ikke var ægte.
Jeg støtter denne betænkning, fordi der er taget hensyn til mit syn på sagen i den endelige version.
Alejandro Cercas
. - (ES) Hr. formand! Jeg skal naturligvis starte med at takke for den ekstraordinære indsats, som hr. Howitt har gjort, og for den store velvilje, han har lagt for dagen ved at være imødekommende over for bidragene fra medlemmerne af Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender. Han har også vist en stor evne og en stor fleksibilitet i forbindelse med denne meget komplekse sag og foranlediget en dialog og et forlig med andre af Parlamentets grupper.
Jeg synes, som det allerede er blevet sagt her i dag, at virksomhedernes sociale ansvar er godt i sig selv. Det må til gengæld ikke få os til at tro, at det ikke er muligt at forbedre den ramme, vi allerede har, og den forholdsvis korte erfaring, vi har høstet i EU. Efter min mening forværres problemerne i verden med stor hast, såvel miljøproblemerne som problemerne med de personer, der er berøvet en hver form for rettigheder. Jeg synes derfor, at der er brug for en ekstra indsats.
Det er alt, hvad hr. Howitt beder os om i sin betænkning. Jeg håber, at Kommissionen, hvis meddelelse har fået en meget blandet og ikke altid positiv modtagelse, ser, at dette er en mulighed for at være mere opmærksom på det sociale ansvar. For der kan stadig gøres meget, og vi skal undlade at føre hykleriske forhandlinger om frivillighed eller ikke frivillighed. Vi skal tage yderligere skridt med henblik på at opnå kriterier, der sikrer et objektivt ansvar. Det skal måske være frivilligt for virksomhederne at påtage sig adfærdskodekser, men det skal ikke være frivilligt for dem, hvorvidt de vil overholde de adfærdskodekser, de har vedtaget. Der skal være åbenhed, der skal være mere en ren filantropi i denne idé om virksomhedernes sociale ansvar.
Vi europæere tilbyder verden en model, der er udformet på grundlag af vores økonomiske models bæredygtighed for os selv og for andre. Vi kan udbygge kontrollen og verifikationen af de forpligtelser, der er blevet påtaget frivilligt. Vi har direktiver i EU om selskabsret og ikke mindst miljøansvar, som ikke er blevet gennemført i medlemsstaterne. Kommissionen kan påtage sig sin forpligtelse og holde op med at tro, at alt kan klares med laissez faire, laissez passer.
Jean Marie Beaupuy
(FR) Hr. formand, hr. kommissærer, mine damer og herrer! For lidt siden gentog vi alle på skift, at vi ikke ønsker, at de kommende bestemmelser skal resultere i en masse yderligere restriktioner og regler. Vi ønsker et tilsagn fra erhvervslederne, vi ønsker, at de skal være proaktive, vi ønsker, at denne proaktive tilgang anvendes på internationalt plan, vi ønsker, at SMV'er engagerer sig, og, som ordføreren sagde, ønsker vi ud over erklæringer konkret handling. Som virksomhedsdirektør gennem over 30 år, ser jeg gerne, at ting bliver til noget.
Med det i baghovedet har jeg et forslag til jer, hr. kommissærer. Et system, som internationalt allerede anvendes af hundredtusindvis af virksomheder. Systemet koordinerer virksomhedernes sociale ansvar med ISO 9001, ISO 14001 og ISO 18001, hvilket sikrer, at virksomhedernes forhold til kunderne er bedre, at praksis er fuldstændig miljøvenlig, og at hygiejne-, sundheds- og sikkerhedsregler opfyldes 100 %. Tillad mig derfor, hr. kommissærer, at foreslå brugen af disse tre ledelsesstandarder med henblik på at sikre, at de europæiske virksomheder reelt påtager sig deres sociale ansvar.
Jean Lambert
(EN) Hr. formand! Jeg vil også gerne takke ordføreren for hans arbejde med denne fortræffelige betænkning.
Et af nøglepunkterne ved denne betænkning er, at vi ikke kun ser på VSA inden for EU, men også udenfor, og på europæiske selskabers opførsel andre steder i verden - en bevægelse væk fra dobbeltmoralen med hensyn til hvordan man arbejder her med ét lovgivningsmæssigt grundlag, og hvad man tror, man kan komme godt fra andetsteds.
Hvad vi har hørt fra Kommissionen om Afrika-forummet er et godt initiativ, men vi er nødt til at se meget nøjere på, hvordan selskaber opfører sig i konfliktområder. Vi har førertrøjen på i øjeblikket i diamantprocessen, og vi skal videre på dette punkt.
Jeg noterer også i betænkningen, at frivillige indberetninger nu er ved at stabiliseres, og at ikke alle frivillige indberetninger dækker overholdelse i forsyningskæderne. Dette er en af de vigtigste mekanismer, vi har til at højne standarderne, sikre varemærkebeskyttelse for virksomheder, der opfører sig pænt, og sikre, at disse undgår handlinger fra virksomheder, der opfører sig uansvarligt. Jeg ser frem til Parlamentets betænkning om social uansvarlighed hos virksomheder, så vi kan se på kontrasten i, hvordan vi arbejder.
Jacek Protasiewicz
(PL) Hr. formand! Jeg er klar over, at begrebet virksomhedernes sociale ansvar bliver en stadig vigtigere del af debatten om globalisering, konkurrencedygtighed og bæredygtig udvikling. I henhold til definitionen på begrebet tager virksomhederne frivilligt hensyn til de sociale og økonomiske konsekvenser af deres aktiviteter.
Inden for rammerne af en virkeliggørelse af social ansvarlighed på frivillig basis beslutter virksomheder at gå ud over de lovmæssige minimumskrav og -forpligtelser, der er et resultat af kollektive aftaler, for at reagere på sociale og miljømæssige behov. Jeg vil gerne fra gulvet her i salen gøre det meget klart, at det netop er det frivillige grundlag for handlinger og for virksomheders reaktion på begrebet social ansvarlighed, der er afgørende.
Eftersom VSA hovedsagelig er baseret på beslutninger, der træffes af virksomheder på frivillig basis, tror jeg, at pålæggelse af nogen form for yderligere opgaver og administrative krav højst sandsynligt ville virke mod hensigten. Det ville også være i strid med principperne om bedre lovgivning og med bestræbelserne på at forenkle og forbedre EU's funktioner. Det var med dette i tankerne, at jeg stillede 10 ændringsforslag til den tekst, der er afgivet af hr. Howitt, og jeg er glad for, at ånden i disse ændringsforslag er blevet inkorporeret i den kompromistekst, der er foreslået af ordføreren.
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at understrege vigtigheden af at indføre metoder til at udveksle gode erfaringer i forbindelse med gennemførelse af begrebet VSA. Dette kan gøres i praksis inden for rammerne af Den Europæiske Alliance for virksomhedernes sociale ansvar. Her fra gulvet i salen vil jeg gerne rose Kommissionen for dens engagement. Kommissionen anerkender, at virksomhederne selv er hovedaktørerne på denne scene, og har meddelt sin støtte til dette organ. Dette er udtryk for en sund og åben måde til at udveksle gode erfaringer mellem alle typer virksomheder, hvad enten de er store, små eller mellemstore.
Maria Matsouka
(EL) Hr. formand! Jeg vil allerførst gerne lykønske ordføreren, hr. Howitt, med hans systematiske arbejde og konstruktive forslag.
Begrebet virksomhedernes sociale ansvar synes at være mere aktuelt end nogensinde. På den ene side synes de dramatiske klimaændringer, som for en stor del skyldes ukontrolleret brug og forbrug af naturrigdomme, og på den anden side den bekymrende fattigdomsudbredelse, sammenholdt med, at den demografiske pyramide er vendt på hovedet, at være resultatet af forsøg på at nedvurdere beskæftigelsen og tilsidesætte den sociale acquis. Hvis vi ønsker at give skelettet i dette begreb kød og blod, skal mindst tre forudsætninger ikke desto mindre opfyldes: For det første er Kommissionen nødt til seriøst at tage hensyn til de forslag, Parlamentet stiller. For det andet skal det anerkendes, at virksomhederne er nødt til at acceptere deres forpligtelser over for miljøet, samfundet og arbejderne, forpligtelser, som hidrører fra deres økonomiske aktivitet, naturligvis uden at dette skal ses som et offer fra deres side. For det tredje skal man opprioritere støtte til investeringer, hvis formål er at styrke arbejderes kundskaber og udvikle nye teknologier, især dem, der er mere miljøvenlige. Begge disse sektorer bør opfattes som grundlæggende VSA-søjler.
Endelig er dette en udmærket lejlighed til at bevise, at konkurrencedygtighed ikke skal være på arbejdernes bekostning, men skal gå hånd i hånd med respekt for den miljømæssige balance, fremme af værdige arbejdsvilkår og sociale fremskridt i almindelighed.
Philip Bushill-Matthews
(EN) Hr. formand! Igennem de sidste syv år har jeg fra tid til anden haft fornøjelsen at føre længerevarende diskussioner om VSA med Richard Howitt. Det har selvfølgelig været en meget fornøjelig oplevelse - som der står her! Det har unægtelig været en udfordring, men jeg er vis på, at han vil være den første til at indrømme - og jeg kan se ham klukle derovre - at det har været en udfordring for os begge. Jeg vil gerne takke ham for den måde, hvorpå han har taget imod denne udfordring, for vi har helt klart begge haft forskellig tilgang til emnet ud fra lidt forskellige standpunkter, selv om vi på vores måder og ligesom alle andre talere i lige høj grad ønsker at kæmpe for VSA-sagen.
Jeg vil gerne berøre blot to små punkter, hvormed han indledte sine kommentarer. For det første sagde han, at han var skuffet over, at Kommissionen næsten antydede i sin beretning, at den ikke ville være med. Det er jeg uenig i. Jeg synes, at dens beretning var meget positiv, og at vi bør bifalde den. For det andet sagde han, at han håbede, at Kommissionen ville hjælpe med at få ngo'erne tilbage til forhandlingsbordet i interessentforummet. I sandhedens interesse var det hverken Kommissionen eller interessenterne, der fik dem til at gå. De valgte selv at gå. Det er op til dem, om de ønsker at komme tilbage eller ej. Nogle af dem havde i det mindste et minoritetssynspunkt - i et demokrati er det fuldt ud tilladt. Imidlertid - hvis tolkene kan klare denne udfordring - bør vi ikke lade halen logre med hunden. Det er op til ngo'erne at komme tilbage.
Jeg vil ikke yderligere kommentere hans tale eller for den sags skyld andre kollegers taler i detaljer ud over at sige, at jeg er sikker på, at formanden og kommissærerne er klar over - uden at dette skal opfattes som mangel på respekt for nogen af mine kolleger eller mig selv - at vores taler sommetider er beregnet på forskellige publikummer, fordi vi skal gøre indtryk på vælgerne derhjemme. Det er der ikke noget forkert i. Vi er politikere, og det er noget, vi er nødt til at gøre. Jeg vil imidlertid særligt opfordre Dem til at læse, hvad vi siger, og ikke blot høre os tale, at læse, hvad vi stemmer om, for teksten er meget væsentlig.
Der er nogle aspekter ved teksten, som jeg stadig ikke bryder mig om. Jeg er enig med fru Oviir fra ALDE-Gruppen i ikke at bryde mig om idéen om en ombudsmand, men det er en idé. Der er en række idéer, som jeg ikke er særligt begejstret for, men det er idéer, og alle disse idéer er generelt set værd at overveje seriøst. Men det er teksten, der er vigtig. Jeg opfordrer Kommissionen til særligt at tænke på de tre betænkninger: Den oprindelige betænkning, som gik til udvalget, betænkningen, som blev ændret og stemt imod af 15 udvalgsmedlemmer, og den endelige betænkning, som den sandsynligvis kommer til at se ud i morgen. Den betænkning tror jeg i høj grad vil være på Deres side. Hvis jeg må sige det, kommissærer, så synes jeg, at De har en storartet dobbeltrolle. I morgen vil vi få at se, at vi har en tredobbelt rolle og ønsker at følge i Deres fodspor med hensyn til at fremme VSA-sagen.
Joan Calabuig Rull
(ES) Hr. formand! Hr. kommissær, det, der først springer i øjnene, er naturligvis, at der er flere og flere virksomheder, som anser det sociale og miljømæssige ansvar som en mulighed, som et instrument til en bæredygtig udvikling, vækst og jobskabelse, og som et godt instrument til at hjælpe virksomhederne og arbejdstagerne til bedre at tilpasse sig de ændringer, som det 21. århundredes globaliserede økonomi kræver.
Jeg vil især gerne rejse to spørgsmål. For det første, at det er åbenbart, at virksomhederne er de vigtigste aktører, og at vi også skal være opmærksom på andre parter, f.eks. forbrugerne eller ngo'erne. Men jeg synes især, at vi skal være opmærksomme på fagforeningernes centrale rolle, og adfærdskodekserne må under ingen omstændigheder erstatte fagforeningernes og den kollektive forhandlings væsentlige rolle.
For det andet skal virksomhedernes sociale ansvar naturligvis være en faktor, der bidrager til at gøre dem mere konkurrencedygtige, men bag mærkningerne om virksomhedernes sociale ansvar skal der være konkrete virkeligheder og ikke kun ren propaganda. For i så fald devaluerer vi dem, og forbrugerne vil naturligvis heller ikke have tillid til disse mærkninger, og det vil være enden på virksomhedernes sociale ansvar og deres evne til at skabe mere konkurrencedygtige virksomheder.
Der er naturligvis mange virksomheder, der i dag gør en beslutsom indsats for virksomhedernes sociale ansvar, og de ved naturligvis, at det er en merværdi, og jeg er sikker på, at de, der spiller med åbne kort, ikke vil have noget imod, at dette bliver verificeret med objektive data.
Gábor Harangozó
(HU) Hr. formand, de herrer kommissærer, mine damer og herrer! Først vil jeg gerne hilse min kollega hr. Howitts betænkning velkommen. Forhandlingen om virksomheders sociale ansvar er et meget følsomt emne, som folk har meget delte holdninger til, eftersom vi gerne vil sikre et stærkt socialt miljø i Europa, samtidig med at vi ønsker at fremme europæiske virksomheders konkurrenceevne. Den nuværende praksis inden for virksomheders sociale ansvar, eller VSA, er et glimrende eksempel på, at en styrkelse af den sociale og miljømæssige dimension ikke nødvendigvis er ensbetydende med faldende konkurrenceevne for virksomhederne.
Vi er nødt til at styrke den europæiske sociale model, men vi skal undgå at indføre en obligatorisk model baseret på et enkelt mønster. En bedre reguleret frivillig model giver såvel producenter som forbrugere bedre muligheder i stedet for nye administrative byrder, der er svære at løfte. Hvis vi forstærker frivillig VSA ved at fastlægge minimumsstandarder, hvormed vi kan undgå store udgiftsstigninger for mindre virksomheder, vil det kunne forstærke deres konkurrenceevne, forudsat at forbrugerne er tilstrækkeligt informeret om VSA-produktion og -forretningsmetoder. Vi er nødt til at forøge forbrugerbevidsthed og -oplysning, for det skaber et marked for ansvarlig produktion.
Günter Verheugen
Hr. formand, mine damer og herrer! Kommissionen er taknemmelig for den konstruktive og åbenhjertige ånd, som har præget debatten. Jeg vil gerne understrege endnu en gang, at hr. Howitts betænkning indeholder en lang række værdifulde forslag, som Kommissionen gerne tager hensyn til i forbindelse med videreudviklingen af sin VSA-politik. Sammen vil det bringe os et stort stykke videre.
Virksomheder har brug for et klart regelsæt. De skal vide, hvad de skal gøre, og hvad de ikke behøver at gøre. Ellers kan de ikke fungere på markedet. Virksomheder har et socialt ansvar, og derfor findes der tusindvis af regler på EU-plan og i medlemsstaterne, som tvinger virksomhederne til også at leve op til dette sociale ansvar. Alle de love, vi har vedtaget - det være sig om forbrugerbeskyttelse, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, miljøbeskyttelse eller sociale ydelser - er love, som skal tvinge virksomhederne til socialt ansvar og sætte standarder, der efter vores mening skal opfyldes ubetinget. Det intellektuelle problem i vores debat består i, at det, i hvert fald for mit vedkommende, er vanskeligt at forestille sig, hvordan vi skal skabe en lovgivningsramme for noget, som ikke er foreskrevet ved lov. Forestillingen om at skabe et regelsæt for VSA er ensbetydende med at lave en lov, som fastlægger, hvordan virksomheder skal håndtere ting, de ikke er forpligtet til ifølge lovgivningen. Det er selvmodsigende, og Kommissionen ønskede virkelig at få denne debat overstået og for en gangs skyld at se konkrete fremskridt. Det er grunden til, at vi sidste år tilskyndede de europæiske virksomheder til at oprette denne alliance for VSA. Jeg har nævnt, og det står også i Kommissionens rapport, hvilke bemærkelsesværdige idéer og initiativer den allerede har udviklet.
Der er to meget vigtige punkter - som hr. Turmes nævnte - jeg gerne vil ind på. For det første interessentforummet, hvis afholdelse Kommissionen var meget involveret i, og som er kommet med nogle vigtige forslag, som Kommissionen tager op. Der var meget bred opbakning til Kommissionens holdning. Nogle ngo'er var ikke mødt op, fordi de ikke delte Kommissionens opfattelse, og jeg synes, at det er en ejendommelig adfærd i et demokratisk samfund, at man kun tager del i en diskussion, hvis man er sikker på, at alle andre er enige med én. Derfor har jeg beklaget, at disse få ngo'er ikke mødte op, men vi ønsker at fortsætte dialogen med dem, og jeg har udtrykkeligt bedt dem om at tage del i arbejdet igen i fremtiden.
Hvad den globale dimension angår, som hr. Turmes også nævnte, støtter Kommissionen det fuldt og helt. I indeværende år vil vi afholde en stor konference om VSA's internationale dimension, noget vi allerede har bragt på bane i vores dialog med de andre regioner i verden, navnlig med økonomiske regioner under udvikling som Kina, Indien, Latinamerika og Afrika. Derudover diskuterer vi også emnet med USA, japanerne og andre europæiske partnere, og det er noget, vi ønsker at fremme globalt.
Det har været nævnt i debatten, at der findes en ISO-standard for virksomheders sociale ansvar. Og det gør der faktisk, men det er en frivillig standard. Virksomhederne kan selv afgøre, hvorvidt de ønsker at benytte den eller ej, og det gode er, at stadig flere europæiske virksomheder benytter den og også gør brug af den i deres markedsføring, hvor de siger til deres kunder - samfundet i almindelighed - at "vi, virksomheden X, handler i overensstemmelse med denne standard", og de vil også bedømmes på det grundlag, fordi de betragter det som gavnligt for deres succes på markedet.
Jeg vil gerne - og jeg taler her også på hr. Špidlas vegne - tilbyde Parlamentet et fortsat tæt og konstruktivt samarbejde om dette spørgsmål, og gentager, at der i hr. Howitts betænkning og i debatten er fremkommet mange vigtige forslag, som Kommissionen vil tage i betragtning i sit videre arbejde.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag kl. 12.00.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Iles Braghetto
skriftlig. - (IT) Virksomhederne og iværksætterånden er en afgørende faktor for menneskets og samfundets udvikling. Og virksomhederne lægger vægt på produkter, organisation, marketing, design og fremstillingsprocesser. Men den centrale faktor for virksomhederne er den menneskelige kapital, som altid bør fremmes og beskyttes, og den menneskelige kapital er et resultat af, at man uddannes til risiko, tillid, kreativitet, evnen til at lære og smag for det nyttige og det smukke.
Vejen til en konkurrencedygtig økonomi går gennem evnen til at udnytte disse dimensioner, idet man samtidig føler et stærkt socialt ansvar og beskytter ikke bare produktet, men også beskæftigelsen og arbejdstagerne. At føle dette ansvar som en selvstændig og frivillig beslutning fra den erhvervsdrivendes side skaber en god cirkel mellem virksomhed, kapital og beskæftigelse og er med til at gøre konkurrencen effektiv på det globale marked.
