A meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolói, tekintettel a mikrovállalkozásokra (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Jogi Bizottság nevében Klaus-Heiner Lehne által készített jelentés a meghatározott jogi formájú társaságok éves beszámolójáról, tekintettel a mikrovállalkozásokra - C6-0074/2009 -.
Klaus-Heiner Lehne
előadó. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, ez a jelentés egy olyan projektről szól, amellyel az Európai Parlament sok éve foglalkozik, és amely most talán egy lépéssel közelebb vihető a sikerhez.
Fel akartuk menteni a számviteli kötelezettségek alól a mikrotársaságokat - és itt most olyan társaságokról beszélünk, amelyek különösen kicsik, kevés alkalmazottal, minimális árbevétellel és nyereséggel rendelkeznek, és lényegében csak egy regionális, helyi területen működnek, mondjuk egy kis pékségről vagy egy szobafestő-mázolóról. A Parlament a Tanáccsal együttműködve többször próbálta ezt megvalósítani - a negyedik irányelvet, amelyről beszélünk, több alkalommal módosították is. Az utolsó kísérletre van den Burg asszony jelentésének keretében került sor 2008 végén. Ezt akkor a Tanáccsal folytatott tárgyalások során nem sikerült keresztülvinnünk. Az eredmény az lett, hogy 2008 decemberében a Parlament elfogadott egy állásfoglalást, csaknem egyhangúlag, amelyben felszólította a Bizottságot, hogy jogszabályi keretben valósítsa meg a mikrotársaságok mentesítésének lehetőségét. Ez időközben pontosan meg is történt. A Bizottság előterjesztette a javaslatot, és ezzel pontosan azt tette, amit a Parlament kívánt. Ezen túlmenően az Európai Bizottság által összehívott bizottság, nevezetesen a Stoiber-csoport, amely a bürokrácia csökkentésével foglalkozik, szintén állást foglalt e problémával kapcsolatban, és kijelentette, hogy ez kulcsfontosságú eszköz lenne az európai mikrotársaságok terheinek enyhítésére. Összesen 6,3 milliárd EUR nagyságrendű lehetséges megtakarításról beszélünk. Ugyanakkor emlékezni kell arra, hogy a mikrotársaságok különösen nagymértékben szenvednek a bürokratikus terhektől.
A Bizottság e javaslata úgymond zászlóshajója a bürokrácia elleni küzdelemnek és az Európai Unió bürokrácia megszüntetésére irányuló politikájának, és ezért meglehetősen központi és nagyhorderejű javaslat. Értelmes indokok egész sora támasztja alá ennek a javaslatnak a helyességét. A vita tárgyát képező irányelv 1978-ből származik. Célpontjában a nagy- és középvállalkozások álltak. Soha nem szólt a kisvállalkozásoknak. Az, hogy a mikrotársaságok az irányelv által meghatározott kötelezettségek hatálya alá tartoznak, nevezetesen olyan beszámolókat kell készíteniük, amelyek felépítésük és a bennük foglalt elemek szempontjából lényegében megegyeznek a nagyvállalatok számára előírt beszámolókkal, teljes mértékben figyelmen kívül hagyja, hogy valójában mire van szükség, valamint nem veszi figyelembe a mikrotársaságok igényeit sem. Ha egy mikrotársaságnak kölcsönre van szüksége, egy ilyen mérleg szinte semmit sem ér. Akár azt is ki merem jelenteni, hogy e mikrotársaságok többsége - és ezt a Bizottság kutatásai is megerősítik - egyáltalán nem érti saját beszámolóját. Ismét hangsúlyozom, hogy ennek az értéke gyakorlatilag nulla. Ami a kölcsönnyújtás szempontjából fontos, az a készpénzáramlás. Vagyis például a likviditás kérdése, az aktiválható tartalékok kérdése. Mindezek azonban olyan kérdések, amelyek elvileg nem vezethetők le egy ilyen formájú mérlegből; az csak egy pillanatfelvétel, amely nem dönti el, hogy a vállalkozás megérdemli-e a kölcsönt vagy sem.
Nincs szó a verseny témájáról sem, szemben azzal, amit a lobbi egyes részei itt állítottak. Ezek a vállalkozások rendszerint nem versenyeznek az egységes piacon, határokon átnyúló tevékenységekben. Csak regionális vagy helyi léptékben működnek. Ezért ez a probléma egyáltalán nem releváns az egységes piac szempontjából. Mellesleg az egységes piac nem önmagában vett cél. Fontos, és jó, hogy van. Szabályainak azonban az egységes piac működésére, a határokon átnyúló kereskedelemre kellene vonatkozniuk, a csak a nemzetgazdaságot érintő belső kérdésekre viszont nem.
E háttérre tekintettel most pontot kellene tennünk ennek a végtelen történetnek a végére. El kellene fogadnunk ezt a jelentést. Ez megteremtené annak a lehetőségét, hogy a Tanács újra mérlegelje az ügyet, és lehetőleg megszűnjön az ott fennálló minősített kisebbség. Ez jó lenne Európa legkisebb vállalkozásai számára.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, először is szeretném megköszönni és üdvözölni a két előadó munkáját - Lehne úrét, aki a Jogi Bizottság elnöke és az imént szólalt fel, valamint Sterckx úrét. Szeretném emlékeztetni önöket arra, hogy mint Lehne úr elmondta, ez a bizottsági irányelvre irányuló javaslat válasz a Parlament kívánságaira. A Parlament állásfoglalása 2008. december 18-án kelt. Ebben felszólították a Bizottságot, hogy terjesszen elő olyan jogalkotási javaslatot, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy kizárják a mikrotársaságokat a számviteli irányelvek hatálya alól.
Ugyanakkor a Stoiber úr elnöklete alatt működő, független érdekképviselőkből álló, adminisztratív terhek csökkentésével foglalkozó magas szintű munkacsoport egyértelműen a javaslat mellett foglalt állást, mint Lehne úr az imént említette.
Végezetül az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság is támogatásában részesítette ezt a számviteli eljárások egyszerűsítésére irányuló javaslatot. Nos, itt tartunk.
Miért fontos ez az intézkedés? Az egységes beszámolási rendszer megteremtésével ez a javaslat minden bizonnyal lehetővé fogja tenni a tagállamok számára, hogy homogenizálják a mikrotársaságokra vonatkozó beszámolási követelményeiket, és következetesebbé tegyék azokat. Ennek az új megközelítésnek az a célja, hogy lehetővé tegye az e társaságok által viselt költségek jelentős csökkentését.
Lehne úr, ön több millió euróról beszélt. Személy szerint a munkatársaim által adott szám áll rendelkezésemre, akiknek a becslése szerint a megtakarítás legfeljebb 6,3 milliárd EUR lehet. Még ha e szám kisebb is lenne, az én szememben az is indokolná, hogy az európai mikrotársaságok tevékenységének ösztönzése érdekében folytassuk a vitát erről a kérdésről. Ez egy újabb oka annak, hogy a mikrotársaságokra vonatkozó javaslat gyors elfogadását szorgalmazom.
Ha ezt a javaslatot a számviteli irányelvek felülvizsgálatának általánosabb keretébe kellene beillesztenünk, mint ahogyan a Gazdasági és Monetáris Bizottság akarta, ez természetesen tovább tartana. Akár több év is eltelne, mire ezek a rendelkezések alkalmazandóvá válnának.
Éppen most, hölgyeim és uraim, bírálatokat, megjegyzéseket és javaslatokat hallok mindkét oldalról, és szeretnék megpróbálni választ adni vagy biztosítani önöket három konkrét ponttal kapcsolatban.
Először is, a javaslat egy lehetőséget ad a tagállamoknak, amellyel választásuk szerint vagy élnek, vagy nem élnek. Más szavakkal minden tagállam, amely meg kívánja tartani a jelenlegi szabályokat, megtarthatja azokat, anélkül hogy változtatnia kellene saját nemzeti jogszabályain.
Másodszor szeretném hangsúlyozni, hogy ennek a javaslatnak a célja az egyszerűsítés és a szubszidiaritás. Annak érdekében, hogy a lakosság és a vállalkozások értsék és ki tudják használni a belföldi piacot, nem szabad európai szinten szabályokat megszabnunk, csak ha ez valóban szükséges. Úgy gondolom, hogy konkrétan a mikrotársaságok esetében a jelenleg szabályok túlzottnak tűnhetnek.
Harmadszor, szemben azzal, ami esetleg elhangzott, ez a javaslat nem jelenti szükségszerűen a mikrotársaságok valamennyi számviteli követelmény alóli teljes körű felmentését. Tudom, hogy ezzel kapcsolatban aggályoknak adtak hangot bizonyos tagállamokban. A Jogi Bizottság által javasolt kompromisszum e ponton meglehetősen világos. Ezeknek a vállalkozásoknak meg kell őrizniük a végrehajtott ügyleteket és saját pénzügyi helyzetüket bemutató alátámasztó bizonylatokat.
E bevezetés befejezéseképpen, mielőtt meghallgatnám az önök mondanivalóját, szeretném személyesen arra biztatni e Házat, hogy támogassa ezt a javaslatot. Az érdekelt felek várják ezt a döntést, és úgy gondolom, hogy határozott jelzésre van szükség a Parlament részéről ahhoz, hogy tovább lehessen lépni ebben az ügyben. Mindannyian az egyszerűsítés mellett állunk. Úgy gondolom, hogy ez a javaslat, amelynek a Jogi Bizottság elnöke elkötelezett támogatója, példa az ilyen egyszerűsítésre, és remélem, hogy a mikrotársaságok hamarosan élvezhetik az e javaslattól várt megtakarítások hasznát.
Dirk Sterckx
a Gazdasági és Monetáris Bizottság véleményének előadója. - (NL) Elnök úr, örülök, hogy végül ismertetni lehet a Gazdasági és Monetáris Bizottság álláspontját a plenáris ülésen; néhány hete még nem ez volt a helyzet. Egyetértek a Bizottságnak azzal az alapvető elképzelésével, hogy csökkenteni kell a kisvállalkozások adminisztratív terheit, és hogy - mint Lehne úr mondta - különbséget kell tenni a nagy- és a kisvállalkozások között.
Az előterjesztett javaslat azonban nem éri el ezt a célkitűzést: ez a magyarázata a Gazdasági és Monetáris Bizottság álláspontjának. Ha nem áll rendelkezésre éves beszámoló, az megnehezíti a kisvállalkozások számára, hogy információt szerezzenek kollégáikról. Jelenleg különböző helyzetet láthatunk a különböző tagállamokban, aminek nem örülök, különösen a kivállalkozások esetében, amelyek nem szakértői e területnek. Ezért arra kérem képviselőtársaimat, hogy támogassák álláspontunkat.
Átfogó hatásvizsgálatot szorgalmazunk, amely nemcsak a 6,3 milliárd EUR összegű pozitív következményeket, hanem a negatív hatásokat is fedi; ez egy mulasztás a Bizottság részéről. Az adminisztratív egyszerűsítést legjobb lenne a társasági jogi irányelvek felülvizsgálatának részeként elvégezni, mivel így az mindenkit egyformán érintene. E kereten belül el lehetne végezni az egyszerűsítéseket és különbségeket lehetne meghatározni. Harmadszor, végül egy valamennyi tagállam számára egységes irányelvhez, erősebb belső piachoz és valódi adminisztratív egyszerűsítéshez jutnánk.
Tadeusz Zwiefka
Elnök úr, nagyon jól tudjuk, hogy a mikrotársaságok miben különböznek a kis- és középvállalkozásoktól, nem is beszélve a nagy gazdasági társaságokról. Ezért szeretném felhívni a figyelmet olyan külső tényezőkre, amelyek kedvezőtlenek e cégek tevékenysége szempontjából. Ezek közé tartoznak mind makrogazdasági tényezők, mint amilyen a jogalkotás, az adózás és a bürokrácia, mind mikrogazdasági tényezők, mint például a fennmaradással kapcsolatos nehézségek és a gyenge pénzügyi likviditás. Mi ennek a helyzetnek az eredménye? Nos, ez azzal jár, hogy az utóbbi néhány évben a működésük első évén túl fennmaradó mikrotársaságok aránya 60 % körül ingadozik. Ez azt jelenti, hogy az újonnan alapított mikrotársaságok több mint egyharmada nem élte túl a piaci működés első évét. Ha ezen túlmenően felismerjük, hogy sok tagállamban az összes gazdasági társaság több mint 90 %-át mikrotársaságok teszik ki, akkor abszolút elengedhetetlenné válik az adminisztratív akadályok és különböző fajta, különösen a könyvvezetéssel összefüggő terhek csökkentéséről folyó vita.
Az is fontos, hogy a viták ne csak az egyszerűsítésre összpontosuljanak, hanem a számviteli követelmények ilyen jellegű kisvállalkozásokra gyakorolt hatásaira is. Az egyszerűsítés témájáról folyó vita általában a költségekre összpontosít, míg a számviteli követelmények jelentőségéről folyó vita a pénzügyi beszámolás előnyeivel és az egyes felhasználók szükségleteivel foglalkozik. Számos sajátosság különbözteti meg ezeket a cégeket a nagyvállakozásoktól, amelyek az egyszerűsített szabályozás bevezetése mellett szólnak. Először is, egész biztosan kisebb előnyökkel jár az egyetemes szabványok bevezetése, mint a nagyvállalatok esetében. Ez a szabványok alkalmazása tekintetében a költség-haszon egyensúly hiányához vezet. A megfelelő költség-haszon egyensúly megteremtéséhez költségcsökkentésre van szükség.
Másodszor, a pénzügyi beszámolás nem játszik jelentős szerepet a mikrotársaságok tulajdonosai információs szükségleteinek kielégítésében, mivel rendszerint családtagokról van szó. Amikor a pénzügyi válsággal kapcsolatban a változás szükségességét vitatjuk meg, emlékezzünk arra, hogy a válságot nem a mikrotársaságok okozták.
Françoise Castex
az S&D képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, mint az előadó és a biztos úr is megjegyezték, ez az irányelvre irányuló javaslat valóban egy parlamenti szavazásra válaszol.
A Szocialisták és Demokraták Progresszív Szövetsége Európai Parlamenti Képviselőcsoportja mindazonáltal bírálja a javaslatot, mert azzal a kockázattal jár, hogy éppen azok ellen az emberek ellen fordul, akiket támogatni akarunk. Miközben könnyíteni kívánjuk a vállalkozások terheit, azt kockáztatjuk, hogy megfosztjuk őket az átláthatóság és a bizalom feltételeitől, amelyek nélkülözhetetlenek vezetésükhöz és tevékenységük dinamizmusához.
Mindenek előtt úgy vélem, hogy világosan kell beszélnünk a küszöbökről és arról, hogy pontosan mi is a mikrotársaság. Ez olyan kis- vagy középvállalkozás, amely több mint 10 alkalmazottal és 1 millió EUR feletti árbevétellel rendelkezik. Bármelyik tagállamot tekintve ezek képezik a vállalkozások nagy többségét.
Lehet, hogy helyi szinten működnek és alig vannak jelen a közösségi piacon, de ez nem jelenti azt, hogy eltörlik számukra a számviteli szabályokat. Számviteli szabályokkal kell szembesülniük, amikor csak bankokkal vagy partnerekkel akarnak érintkezni, vagy adóügyi, gazdasági vagy szociális intézményekkel tárgyalnak. Ekkor számviteli szabályokat szabnak majd meg számukra, és lehetséges, hogy nagyobb árat kell fizetniük, mint amelyet a szokásos számvitelért fizettek volna, olyan kritériumok teljesítése érdekében, amelyeknek nem lesznek képesek szükségszerűen megfelelni.
Nem szeretném azt látni, hogy egy olyan rendszer felé lépünk előre, amelyben az éves beszámolók készítésének kötelezettségét a közös európai uniós keretrendszeren kívül szabják meg. Nem csak a verseny problémájáról van szó. Egész egyszerűen gazdasági integrációs és közösségi jogi kérdésről, valamint az Európai Unió valamennyi vállalkozásával szembeni egyenlő bánásmódról van szó.
Mindezeket elmondva meglehetősen világos, hogy szükséges a KKV-kra vonatkozó számviteli kötelezettségek egyszerűsítése. Éppenséggel három kezdeményezés igyekszik e célt elérni: a javaslat, amelyet ma vitatunk meg; a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok rendszere; valamint a negyedik és a hetedik számviteli irányelv felülvizsgálata, amelyre vonatkozóan az Európai Bizottságnak hamarosan javaslatokat kell benyújtania.
Ezeket a javaslatokat 2010-re ígérték nekünk. Úgy tűnik, hogy a határidőt meghosszabbították, de úgy gondolom, hogy ez a meghosszabbítás nem elég ok arra, hogy kapkodjunk és félmunkát végezzünk, mivel lehetséges, hogy ennek a három javaslatnak ugyan azonos a célja, de nem azonos módon fogalmazódnak meg, és nekem úgy tűnik, biztos úr, hogy kedvezőbb és a vállalkozások számára egyértelműbb, ha egyetlen, általános választ adunk, lehetővé téve a kötelezettségek mindenki által óhajtott egyszerűsítésének egyeztetését az ezt igénylő kisvállalkozások életének realitásával.
A jelenlegi probléma az, hogy az Európai Bizottság késlekedik az ezen irányelvek felülvizsgálatára irányuló javaslattal, ami hátráltatja az ügy általunk történő mérlegelését. Ezért felszólítom az Európai Bizottságot, hogy gyorsítsa fel a mentesítés e kérdéséről folyó párbeszédet, amely jelenleg mind a gazdasági intézményeket, mind a gazdasági köröket megosztja Európában, és hogy készítsen hatásvizsgálatot.
Alexandra Thein
Elnök úr, hölgyeim és uraim, a Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport árnyékelőadójaként egyszerűen nem tudom megérteni, hogy lehet bárki is a mikrotársaságok - és hangsúlyozom, a mikrotársaságok, nem pedig a kis- és középvállalkozások - éves beszámolási kötelezettségek alóli mentesítése ellen. Itt nem a száz alkalmazottat foglalkoztató, közepes méretű, exportorientált baden-württembergi társaságról beszélünk, hanem kis kézműves vállalkozásokról, a virágboltról, a sarki pékségről, az újonnan alapított informatikai kezdő vállalkozásról. A politikusok évek óta hajtogatják nemzeti és európai szinten egyaránt, hogy pontosan ezeket a mikrotársaságokat mentesíteni kell. Mentesíteni kell a szükségtelen költségek alól, ebben az esetben az adótanácsadóval kapcsolatos szükségtelen költségek alól, nem az egyébként alapvető költségek alól - Belgiumban a jogászok készítik ezeket az éves beszámolókat, Franciaországban a könyvvizsgálók -, és mentesíteni kell őket a szükségtelen munkamennyiség és adminisztratív terhek alól, most, a jelenlegi pénzügyi és gazdasági válságban minden eddiginél inkább.
Most pedig, amikor a Bizottság végre előterjesztette a javaslatot, amelyet a Parlament már olyan régóta kért, a szkeptikusok és örök elutasítók egyszer csak aggályokat hangoztatnak. A mikrotársaságoknak, amelyekről beszélünk, mindössze 7 %-a folytat határokon átnyúló tevékenységet. Ezért a szubszidiaritás elvére tekintettel egyáltalán nem kellene európai szinten semmilyen szabályozásnak léteznie. Ami tovább rontja a helyzetet, a számviteli szabályok továbbra is a nagy- és középvállalkozások igényeihez igazodnak, és már kezdettől fogva egyáltalán nem voltak helyénvalóak a mikrotársaságok számára, amelyekről most beszélünk.
Hallom az ellenzék érveit, először is, miszerint a mikrovállalkozónak kölcsönre lehet szüksége, és ekkor nem képes semmit sem benyújtani bankjának. Azt mondom önöknek, hogy mindenki, aki ismeri a Bázel II-t, tudja, hogy az éves mérleg legjobb esetben is csak egy szép bónusz a banknak, semmi több. Másodszor, ami a hitelezők állítólagos védelmét illeti: kisebbségben vannak azok a hitelezők, akik az éves mérlegre támaszkodnak. Jogászként végzett munkám során még soha nem találkoztam olyan vevővel, aki egy ilyen méretű vállalkozás eladásakor bármilyen formában is az éves beszámolók jelentőségére hagyatkozott volna. Harmadszor, az Európai Unió déli tagállamai - igen, éppen azok, amelyek újabban állandó csúfos beszámolók szereplői újságainkban - meg akarják tartani a régi szabályozást. Ezt megtehetik, mivel a szabályozás opcionális. Azok az államok azonban, amelyek azért követelnek a mikrovállalkozásoktól éves pénzügyi beszámolót, mert nem rendelkeznek hatékony adóigazgatással és az éves beszámoló beérkezésétől eltekintve nem gyakorolnak ellenőrzést, aligha lepődhetnek meg a hiányzó adóbevételeken és az adócsaláson.
Ezért arra kérek minden európai parlamenti képviselőt, különösen a szociáldemokratákat, hogy hagyják jóvá ezt az ésszerű szabályozást, különösen mivel Lehne úr a Jogi Bizottságtól kompromisszumos szabályok révén minden aggályt figyelembe vett, és ezt követően nem terjesztettek elő semmilyen lényegbevágó érvet.
William
(A felszólaló az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése szerinti kékkártyás kérdést tesz fel.) Elnök úr, Castex asszony elfogadja, hogy az általa előterjesztett javaslat, miszerint a javaslatot el kell halasztani és hatásvizsgálatot kell készíteni, valójában megegyezik azzal, mintha nemet mondott volna?
Françoise Castex
(A felszólaló az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdése szerinti kékkártyás kérdést válaszol meg.) (FR) Elnök úr, tökéletesen értem a kérdést. Ha ezt a javaslatot elutasítják, vissza kell kerülnie a tervezőasztalra, és ha ez bekövetkezik, valóban tervbe vehetünk egy hatásvizsgálatot.
Mint elmondtam, nem ellenezzük a kisvállalkozásokra vonatkozó számviteli szabályok egyszerűsítését, különösen mivel olyan mértékben felhalmozódtak az irányelvek és intézkedések, hogy ezeket a helyzet tisztázása érdekében át kell szervezni.
Egyszerűen úgy gondoljuk, hogy ez a javaslat a helyzet egyszerűsítése helyett bizonytalanságot teremt a vállalkozások számára.
Kay Swinburne
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a mikrotársaságok bizonyos számviteli követelmények alóli felmentésére irányuló javaslat messze nem látszik tökéletesnek, és képviselőcsoportom a Gazdasági és Monetáris Bizottságban a Gazdasági és Monetáris Bizottság előadója, Sterckx úr támogatása mellett szavazott, aki arra kéri a Bizottságot, hogy menjen tovább, és segítsen az egész EU-ban valamennyi mikrotársaságnak és KKV-nak terheik lényeges csökkentésével, elutasítva e javaslatot és előterjesztve a teljes negyedik és hetedik társasági jogi irányelv égetően szükséges felülvizsgálatát, hogy egy nagyobb hatókörű, jelentőségteljesebb javaslattal rendelkezzünk.
Aggályos a Bizottság hatásvizsgálata és azok a benne szereplő állítások is, miszerint ez a javaslat milyen sok jót fog hozni. Úgy tűnik, hogy nagyon korlátozott a hatóköre. A gazdasági nehézségek jelen időszakában azonban fontos emlékezni arra, hogy minden kis lépés segít.
Remélem, hogy ha támogatjuk ezt az intézkedést, walesi választókerületemben legalább egy kisvállalkozásnál lecsapódik majd valamilyen haszon e mentességből eredően. Nem jelent majd gyógyírt a recesszió által okozott valamennyi problémára, és nem szabadna részünkről ezt az apró intézkedést óriási eredményként feltüntetni. Ha azonban ez a mentesség akárcsak néhány vállalkozásnak is segíthet abban, hogy jobban átvészelje ezt a nehéz gazdasági időszakot, nem állhatunk az útjában.
Cornelis de Jong
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, rendszerint örömmel tölt el, amikor az Európai Unió időről időre szabályokat töröl el, mivel már így is túl sok van belőlük, és terhet jelentenek a polgárok és a vállalkozások számára egyaránt. De válasszuk a megfelelő szabályokat, például a közbeszerzési szabályokat, amelyek szükségtelenül kényszerítőek és összetettek.
Az éves beszámolók közzétételére vonatkozó kötelezettség viszont nem az a fajta szabály, amelyet el kellene törölnünk, még a legkisebb vállalkozások (mikrotársaságok) esetében sem. A vállalkozások megbízható, átlátható pénzügyi igazgatás nélkül nem juthatnak hitelhez, és általánosságban a tevékenység folytatása lényegesen nehezebbé válik. A terepen működő forrásoktól tudom, hogy a pénzügyi adminisztráció a mikrotársaságok körében gyakran problémát jelent. Ha az éves beszámoló már nem kötelező, és így mint információforrás elveszik, az egyetlen fennmaradó lehetőség az adózási célból készített dokumentumok bekérése. Ki fogja azonban garantálni, hogy ezek éppolyan megbízhatóak, mint a hiteles éves beszámolók? Megbízhatóságuk objektív megállapítása az adóbevallások 100 %-ának állandó ellenőrzését jelentené, ami valamennyi alátámasztó bizonylat átadásával járna. Erről az adóigazgatások és a kisvállalkozók egyformán nagyon szívesen lemondanak.
Ezért egyetértek a Gazdasági és Monetáris Bizottsággal, amikor a bizottsági javaslat elutasítását javasolja. Az érintett intézkedés olyan intézkedés, amelynek sok kisvállalkozás áldozatául eshet, és ezzel e Ház sem kívánhatja a lelkiismeretét terhelni éppen most, amikor akkora szükség van a kis- és középvállalkozásokra, hogy munkahelyeket biztosítsanak.
William  Dartmouth
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, az Egyesült Királyságban jelenleg 2 460 000 a munkanélküliek száma. A fiatalok munkanélkülisége az Egyesült Királyságban 20 %. Franciaországban a fiatalok munkanélkülisége 24 %. Olaszországban 25 %, Spanyolországban pedig hihetetlenül magas, 39 %. A nagyvállalatok az utóbbi két évben sorra bocsátják el az embereket, és továbbra is ezt fogják tenni.
A munkanélküliek fő reménységei a kis- és mikrovállalkozások. Az uniós irányelvek azonban megnehezítik a mikrovállalkozások számára, hogy sikeresen működjenek. Az uniós szabályok lefojtják a növekedésüket, és ez egyszer a Bizottság egy értelmes lépést tesz a mikrovállalkozások egyes számviteli szabályok alóli mentesítésére irányuló javaslattal. Az Egyesült Királyságban több mint 1,7 millió mikrotársaság van. Ha ezek a cégek képesek lennének mindössze eggyel több további személyt foglalkoztatni, az Egyesült Királyság súlyos munkanélküliségi problémája jelentős részben megoldódna.
Mindannyian megkaptuk Sterckx úr és barátai körlevelét. Sterckx úr és barátai részben azon az alapon ellenzik a javaslatot, hogy a nagyon kis vállalkozások uniós számviteli irányelvek teljes köre alóli mentesítése valamiképpen ellentétes az egységes piaccal. Ez egy teljesen nevetséges érv, amellyel csak az ALDE képviselőcsoport belga tagja állhatott elő. Tudom, hogy azt, aki ebben a Parlamentben bírálja Belgiumot vagy a belgákat, megbírságolják, de szeretném egy kicsit emlékezetükbe idézni a történelmet. Kilencvenhat évvel ezelőtt Nagy-Britannia azért lépett be az I. Világháborúba, hogy megvédje Belgium területi épségét. Javasolnám, hogy Sterckx úr részben azzal törlessze ezt az adósságot, hogy felhagy a Nagy-Britannia gazdaságának és Nagy-Britanniának mint nemzetállamnak a tönkretételére irányuló kísérletekkel.
(A felszólaló hozzájárul ahhoz, hogy az eljárási szabályzat 149. cikkének (8) bekezdésében meghatározott eljárással összhangban válaszoljon egy kékkártyás kérdésre.)
Dirk Sterckx
Elnök úr, engedje meg mindenekelőtt, hogy megköszönjem az előttem szólónak, amit Nagy-Britannia tett értünk annyi évvel ezelőtt.
Lenne egy kérdésem hozzá: Ha azt kérjük a Bizottságtól, hogy vizsgálja felül a két irányelvet, amit erre az évre terveztek, és hogy legyen egy általános keret, ez valóban akadályt jelent majd annak útjában, amit el kívánunk érni - vagyis az adminisztratív egyszerűsítés útjában?
William
Elnök úr, egyetlen szóval válaszolok: igen. A kisvállalkozásoknak most van szükségük az adminisztratív egyszerűsítésre.
Diogo Feio
(PT) Elnök úr, szeretném azzal kezdeni, hogy gratulálok Lehne úrnak a jelentéshez, amelyet ismertetett velünk, a párbeszédre való készségéhez és a nyitottsághoz, amelyet az üggyel kapcsolatban tanúsított, valamint a mikrotársaságok védelmét illető meggyőződéséhez.
Ennek az az oka, hogy jóllehet, a ma megvitatott intézkedésnek múltja van, a válság leküzdése szempontjából különösen fontos, és mert olyan intézkedésektől mentesíti a kisvállalkozásokat, amelyek drágák, bürokratikusak, és nem nélkülözhetetlenek az átláthatósághoz.
Ami a vállalkozások és az állam közötti kapcsolat átláthatósága szempontjából nélkülözhetetlen, az az adózási felelősségeik fenntartása. Az egymástól teljesen különböző vállalkozásokat nem lehet egyféleképpen kezelni. A kis- és a nagyvállalkozásokkal nem lehet ugyanúgy bánni.
Itt az ideje annak is, hogy megvédjük a kis- és középvállalkozásokat, és tettekre váltsuk szavainkat. Itt a megfelelő pillanat arra, hogy egyszerűbb, kevésbé költséges intézkedések mellett szálljunk síkra a KKV-k számára, ami természetes módon el fog vezetni a több munkahely és nagyobb növekedés lehetőségéhez.
Európában sajnálatos módon sok ilyen kisvállalkozás bezárását tapasztaljuk, és ezért nem kellene vizsgálatokat folytatnunk; ezért kellene cselekednünk.
Pontosan ezt terjesztette elő az általam képviselt párt a portugál parlamentnek. Ezért hívom fel itt a portugál képviselőket, hogy szavazzanak az intézkedés mellett, és ezzel gyakoroljanak nyomást a portugál kormányra annak érdekében, hogy vessen véget blokkoló álláspontjának, amelyet a Tanácsban sajnos képvisel.
Szeretném azzal zárni, hogy ez az a jelentés, amely alapvető lépést tehet nemcsak a válság kezelése felé, hanem az egyszerűsítés és a kisvállalkozások költségeinek csökkentése irányába is, amire égetően szükségük van.
Evelyn Regner
(DE) Elnök úr, a mikrotársaságokra háruló adminisztratív teher csökkentésének célját természetesen teljes mértékben támogatnunk kell, akárcsak azt a célt, hogy megakadályozzuk, hogy a mikrovállalkozásokat a pénzügyi beszámolás kérdésében a nagy szereplőkkel egy kalap alá vegyék. Ténylegesen elérhető-e azonban ez a cél a Bizottság javaslatával, vagy az Ön jelentésével, Lehne úr, és kikről beszélünk, amikor a mikrotársaságokról beszélünk? Castex asszony már utalt erre. Ezt a pontot szeretném részletesebben kifejteni.
A mikrotársaságok gyakran nem is annyira aprók. Ausztriában például nem a pénzforgalmi szemléletű számvitelről van szó, hanem korlátolt felelősségű társaságokról, kft-kről és kereskedelmi személyegyesítő társaságokról, valamint részvénytársaságokról. Összességében véve ezek teszik ki Ausztriában az összes vállalkozás 90 %-át, amelyek tíznél kevesebb munkavállalót foglalkoztatnak, csak hogy világosak legyenek az összefüggések e ponton.
A korlátolt felelősség másik oldalának ezért a pénzügyi beszámolási kötelezettségnek kell lennie, még ha - mint az elején említettem - nem is ugyanolyan módon, mint a nagyvállalatok esetében, de nem szabad eltörölnünk a pénzügyi beszámolási kötelezettségeket. Ahelyett hogy teljes értékben kivennénk a mikrotársaságokat a negyedik irányelvből, világosan csökkentett szabályozási követelményt kellene meghatározni és megállapítani a negyedik és a hetedik irányelv tervezett felülvizsgálata keretében.
Jaroslav Paška
(SK) A most zajló gazdasági válság világosan megmutatja számunkra, hogy Európa kezd kifulladni, és már nem tud lépést tartani a világ más részein, például az Ázsiában működő gazdaságok dinamizmusával és gazdasági fejlődésével.
Vállalkozási környezetünk szervezése nehézkes és megkövült. Vessenek egy pillantást a kínai és indiai kereskedőkre. Tudják, hogy munkájukon belül mennyi időt töltenek a vállalkozásukra vonatkozó mindenfajta jelentések és kimutatások kitöltésével? Semennyit! Nézzék meg a mi kereskedőinket. Az én országomban például a jogszabályok arra kényszerítik a vállalkozások tulajdonosait, hogy a vállalkozásukra vonatkozó ugyanazon adatokat és jelentéseket különféle módosításokkal négy különböző kormányzati intézménynek küldjék el: az adóhivatalnak, a cégbíróságnak, az egészségbiztosítónak és a statisztikai hivatalnak. Ha valamit véletlenül elfelejtenek, a vállalakozást a legjobb esetben is nagy bírsággal sújtják, a legrosszabb esetben pedig a hatóságok bezárják. Négy, állam által alapított intézmény csak azért él, hogy zaklassa a vállalkozásokat, és időtől és erőforrásoktól fossza meg őket, mivel a teljes bürokratikus gépezet az ezen vállalkozások által végzett munkából származó adókból él. Mindezeket az adatokat természetesen egyetlen - ráadásul nem is túl nagy - hivatal is összegyűjthetné a kormány számára.
Hogyan érjük el, hogy működjön? Vagy eltöröljük a hasztalan jogi aktusokat, leegyszerűsítjük és áramvonalasítjuk adminisztrációnkat, és tisztviselőink többségének lehetőséget adunk arra, hogy ők is becsületes kereskedőként tartsák fenn magukat, vagy úgy fogjuk végezni, mint a legendás királyi régensek, akiket az elégedetlen csehek 1618 májusában kihajítottak a prágai vár ablakából. Jó lenne, ha az első lehetőséget valósítanánk meg, méghozzá minél előbb.
Othmar Karas
(DE) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, egyike vagyok a KKV-kkal foglalkozó pártközi munkacsoport elnökeinek. Sokan közülünk együtt dolgoztunk a kisvállalkozói intézkedéscsomagon. Remélhetőleg valamennyien osztozunk abban a kívánságban, hogy első helyre tegyük a kisvállalkozásokat, ezért az egyszerűsítések, valamint a kis- és középvállalkozásokra nehezedő terhek csökkentése mellett vagyunk.
Amit ma itt hallottunk, természetesen nagyon csábítóan hangzik. Ha annyira csábító, miért nem hallatszik minden oldalról taps? Miért van annyi különböző példa, amelyet ezen "egyszerűsítés” ellenére nem fogadnak lelkes tapssal? Ennek megvannak az okai. Összeegyeztethető az új szabály a Bázel II-vel? Sok éven át a közös számviteli eljárások mellett érveltünk, most pedig egyszer csak számviteli eljárásokat törlünk el.
Európai megoldásokat és egyszerűsítéseket akarunk, nem pedig nemzeti megoldásokat, és nem jogi széttöredezettséget. A mikrotársaságok határokon átnyúló tevékenységei akadályozva lennének. Az éves beszámolók készítésének kötelezettsége alóli mentesség valójában nem jelentene mentességet, mert sok tagállamban egy más cím alatt úgyis be kell gyűjtenünk ugyanezeket az adatokat. A hitelképesség nyomon követése azonban megnehezedne. A kisvállalkozásoknak is tartaniuk kell magukat a vállalkozások minőségére vonatkozó kimutatások szabványaihoz. Máskülönben fennáll az átláthatóság elvesztésének veszélye.
Ahogyan a vállalkozások növekednek, olyan előírásokhoz kell tartaniuk magukat, amelyek nem nyitottak előttük mint mikrotársaságok előtt, és a tagállamok választási szabadsága ilyen körülmények között gyengíti az egységes piacot. Ezen okok miatt a negyedik és a hetedik társasági jogi irányelv felülvizsgálata mellett vagyok, mert ez következetes szabályozáshoz és könnyítéshez fog vezetni.
Marianne Thyssen
(NL) Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, természetesen csökkenteni kell a bürokráciát, természetesen Európának be kell töltenie szerepét, és ez természetesen különösen a kis- és középvállalkozásokra (KKV-k) vonatkozik, amelyek a bürokrácia következtében a legtöbbet szenvednek. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a gyereket is ki kell öntenünk a fürdővízzel.
A bizottsági javaslat jóváhagyása különböző éves beszámolási gyakorlatokat hívna életre a társaság letelepedési helyétől és talán attól is függően, hogy tevékenysége kisebb vagy nagyobb mértékben áll-e Közösségen belüli kereskedelemből. Mindenesetre egy ilyenfajta szabály korlátozná a kisvállalkozások növekedését, és akadályozná a határokon átnyúló működést.
Ezen túlmenően - és ennek a félelmüknek e Ház más európai parlamenti képviselői is hangot adtak - a tervezett egyszerűsítés helyébe más adminisztratív terhek lépnének, úgymint az adóigazgatások, lehetséges hitelezők, sőt, szakszervezetek általi információkérések; mindezek az átláthatóságra törekedve. Azt sem felejthetjük el, hogy maguknak a vállalkozásoknak is rá kell látniuk ügyeik állapotára, amit a helyes számvitel, a megbízható éves beszámolók és a helyes beszámolás biztosíthat.
Noha a terhek csökkentését tervezik, nagyon is lehetséges ezek növekedése, és ez az, amitől a KKV-k képviseleti szervezetei sok országban és európai szinten is tartanak. Osztom ezt a félelmet. Ezért - kellő tisztelettel a Bizottság jó szándéka, valamint a Lehne úr és a Jogi Bizottság által végzett munka iránt - nem tudom támogatni ezt a jelentést.
Támogatom viszont a Gazdasági és Monetáris Bizottság Sterckx úr által készített véleményében szereplő, átfogó hatásvizsgálatra vonatkozó felhívásokat a negyedik társasági jogi irányelv beharangozott általános felülvizsgálata előtt. Ezt erre az évre harangozták be, így nem jelent túlzottan nagy késedelmet.
Hella Ranner
(DE) Elnök úr, felszólalásom egyszerűen egy összefoglalás lesz. Minden elhangzott az irányelv jelenlegi formája mellett és ellen egyaránt. Úgy vélem, hogy senki sem lehet az ellen, ha vissza akarjuk szorítani a pénzügyi beszámolásra vonatkozó rendelkezéseket annak érdekében, hogy megkönnyítsük a mikrotársaságok helyzetét. Az a benyomásom azonban, hogy félúton megálltunk, vagy meg szeretnénk állni, és nincs igazán bátorságunk ahhoz, hogy végigjárjuk ezt az utat.
Mindannyian tudjuk, hogy szükségünk lesz pénzügyi beszámolásra vonatkozó rendelkezésekre, és hogy még a legkisebb vállalkozásnak is szüksége lesz nyilvántartásokra, amelyek leképezik és bizonyítják vállalkozásának helyzetét. Ez persze lehet Bázel II, lehet adójogi nyilvántartás, lehet sokféle megoldás. A jövőben új rendelkezések tűnhetnek fel, amelyek esetleg más országokból érkeznek hozzánk - az USA-ból vagy akárhonnan -, amelyekkel foglalkoznunk kell. Lehetségesnek kell lennie azonban, hogy itt tovább lépjünk, és mérlegeljük, hogy hogyan fogjuk folytatni a pénzügyi beszámolásra vonatkozó rendelkezések kezelését. Egy olyan versenyterületen, mint Európa, lehetségesnek kell lennie, hogy egyszer és mindenkorra valóban konkrét irányelveket hozzunk létre, és kiváltképp - ez a lényege mondandómnak - nemcsak a mikrotársaságok, hanem a nagyobb vállalkozások számára is.
A szükséges nyilvántartások biztosításához, majd több munkatárs segítségével történő elemzéséhez szükséges erőfeszítés - ezt jogászként végzett munkámból tudom - a nagyobb vállalkozásoknál is óriási. Rengeteg munkával jár, és rengeteg pénzbe kerül. A mikrotársaságok ráadásul egyáltalán nem engedhetik meg maguknak ezt az erőfeszítést. Ha azonban ezekre a vállalkozásokra összpontosítunk, és valóban foglalkozni akarunk a negyedik és a hetedik irányelv keretébe tartozó pénzügyi beszámolásra vonatkozó rendelkezésekkel, arra kérem önöket, hogy mérlegeljék az adminisztratív teher általános csökkentését és az értelmes, józan irányelvek alkotását is.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Köszönöm, elnök úr! Biztos úr, ha közülünk ma bárki vállalkozást alapítana, az - legalább is kezdetben - mikrovállalkozás lenne.
Mindannyian tudjuk, hogy jelenleg válság és munkanélküliség van az Európai Unióban. Az európai munkanélküliség problémájának megoldása érdekében a lehető legtöbb vállalkozásra van szükségünk. Ebből következik, hogy a lehető legtöbb új mikrovállalkozásra van szükségünk, ezért minden tőlünk telhetőt meg kell tennünk, hogy segítsük a mikrovállalkozások zökkenőmentes működését. Tulajdonképpen van egy lehetőségünk erre, nevezetesen a Bizottság javaslata, amely a mikrovállalkozások pénzügyi kimutatások benyújtására való kötelezettség alóli mentesítéséről szól, és ezáltal könnyebben működtethetővé és könnyebben létrehozhatóvá teszi azokat a gyakorlatban. Ez csökkentené a munkanélküliség problémáját Európában. Ennek különféle okai vannak. Először is, meg kell értenünk, hogy - mint ahogyan már hangsúlyoztam - gyakorlatilag minden új vállalkozás mikrovállalkozás, legalább kezdetben. Ezért ha csökkentjük a kötelezettségeket, csökkentjük a költségeket, és a költségek csökkentésével megkönnyítjük működésüket. Másodszor, az ilyen vállalkozások pénzügyi kimutatásainak elkészítéséhez szükséges erőfeszítés egyáltalán nincs arányban az eredményül kapott haszonnal sem maga a vállalkozás, sem az állam szempontjából. Ha banki kölcsön iránt kell folyamodni, a bank naprakész kimutatást fog előírni, amely az aktuális állapotot tükrözi, nem pedig a fél évvel vagy akár egy teljes évvel korábban fennálló állapotot. Harmadszor, ez egy gyakorlatias módja annak, hogy elkezdjük megvalósítani a Bizottságnak azt a célkitűzését, amely szerint 2020-ig 25 %-kal csökkenti a KKV-k terheit. Ezért arra kérem képviselőtársaimat, hogy ne csak beszéljenek a KKV-k támogatásáról, hanem váltsák szavaikat tettekre ennek a mikrovállalkozások terheinek enyhítését célzó állásfoglalásnak az elfogadásával. Köszönöm.
Lara Comi
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, a kis- és középvállalkozások ugyan növekvő jelentőségre tettek szert Európa gazdasági palettáján, mégsem állnak rendelkezésükre továbbra sem megfelelő ösztönzők.
Az Európai Bizottság egy kifejezetten ilyen vállalkozások segítésére irányuló intézkedéscsomagot dolgozott ki és hajtott végre. Nagyon helyes a "Gondolkozz előbb kicsiben!” elv, amely szerint létfontosságú és helyénvaló először a kisvállalkozásokkal foglalkozni és elősegíteni fennmaradásukat a vállalkozási környezetben.
Az adminisztratív költségek csökkentése, az eljárások egyszerűsítése és a piacra jutás javítása, valamint ezáltal a verseny növelése létfontosságú eszközei a válságból való kilábalásnak. Úgy gondolom, hogy Lehne úr javaslata a mikrotársaságok éves beszámolás alóli felmentésére, amely az adminisztratív bürokrácia csökkentését eredményezheti, pozitív javaslat.
Azt is támogatom, hogy a tagállamok - noha korlátozott mértékben - kapjanak szabadságot a tekintetben, hogy hogyan alkalmazzák az irányelvet. Tekintettel arra, hogy az Európai Unió még nem érte el a jogi ágazat teljes harmonizálását, úgy gondolom, hogy köztes lépésekkel kell közeledni a mentesség felé.
Saját országomra gondolva, amely annyira elhíresült a túlzott bürokráciáról, úgy vélem, hogy a számviteli eljárások kezdeti egyszerűsítése tökéletesen megvalósítható lenne - mint ahogyan egyes régiókban már megtörtént - online eljárásokon keresztül, amelyek nem igényelnek technikai konzultációt vagy további költségeket. Szerintem ez jelenthetné ez első előre mutató lépést.
Monika Hohlmeier
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, megdöbbent az azon képviselőtársak részéről folytatott vita, akik egyrészt a kis- és középvállalkozásoknak szóló egyszerűsítésekről beszélnek, de amikor a legelső lépés megtételéről van szó a mikrotársaságok érdekében - és mindössze erről beszélünk ma, semmilyen másik nagyságrendről nem -, máris hajlanak arra, hogy ismét nemet mondjanak. Nem tehetjük állandóan, hogy követelünk valamit, aztán nemet mondunk.
Sok mikrotársasággal beszéltem. Várják ezt a szabályozást, és reménykednek benne. Beszéltem regionális bankokkal, amelyek nagyon világosan hangsúlyozták, hogy egyáltalán nem jelentene problémát számukra, ha megváltozna a pénzügyi beszámolás; egyébként is más adatokkal dolgoznak. Továbbá, egyáltalán nem lesz semmilyen változás az átláthatóság szempontjából, mert - mint a biztos úr kifejtette - továbbra is érvényben maradnak rendelkezések, hogy az átláthatóság is megmaradjon. A kereskedelmet ez nem érinti, mert a mikrotársaságoknak az egész Európára kiterjedő kereskedelem értelmében véve nincs hatása az európai piacra.
Arra kérem a képviselőtársakat, hogy tegyék meg velünk ezt az első lépést, és megköszönöm Lehne úrnak és a bizottságnak kiváló munkájukat.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Elnök úr, biztos úr, a Thyssen asszony, Karas úr és Castex asszony által előterjesztett érvek közül sokkal egyetértek. Mindazonáltal felmerül bennem a következő kérdés: a kompromisszumot követően, amelyet sikerült elérnünk, és amely lehetővé teszi a nemzeti opciók fennmaradását, valóban blokkolnunk kell azt az irányelvet, amely a mikrotársaságoknak szóló egyszerűsítés kedvező jele?
Biztos úr, ha lehetséges, egy kötelezettség nélküli ajánlatot szeretnék tenni. Először is, azt javasolom, hogy a Parlament támogassa Lehne úr javaslatát, ön pedig vegye figyelembe azt, ami éppen elhangzott a többi irányelv módosításával kapcsolatban. Ily módon nagyon gyorsan megállapodásra fogunk jutni: számviteli szabályok a kisvállalkozások számára és egy európai rendszer e területen.
Seán Kelly
Elnök úr, sok képviselőtársamhoz hasonlóan hajnali négy órakor keltem, hogy ide jöjjek, de nagyon örülök, hogy kitartottam a vita végéig ma este, mert az utolsó két téma, amelyet megvitattunk, nagy reménnyel töltött el.
6,5 milliárd EUR megtakarítása, alapvetően egyetlen kézmozdulattal, nagyon jelentős tény. Egyrészről mondhatjuk, hogy ez bizonyítja sok kritikus állítását, miszerint az Európai Unió messze túlságosan bürokratikus, de legalább van bennünk kellő becsületesség és mersz ahhoz, hogy szembenézzünk a ténnyel, és javító intézkedést tegyünk - eltérően a bankoktól, amelyek egyelőre nem tanúsítottak semmilyen bűnbánatot és megbánást cselekedeteikért.
Ez azonban azt is mutatja, hogy sokkal több bürokrácia van, amelyet meg kell kurtítanunk ahhoz, hogy elérjük a 25%-os célt, és minél előbb hozzálátunk, annál jobb.
Georgios Papanikolaou
(EL) Elnök úr, egy gazdasági válság közepén vagyunk, és magától értetődő, hogy a mikrotársaságok felmentése az éves beszámolók készítésére és közzétételére vonatkozó törvényi kötelezettségük alól a kis- és középvállalkozások támogatására szolgáló üdvözlendő intézkedés, és természetesen egyetértek az előadóval e ponton. Tény, hogy egy ilyenfajta intézkedés csökkenti a vállalatok működési költségeit, növeli nyereségességüket és kedvezően hozzájárulhat a munkahelyek megőrzéséhez.
De - és azt hiszem, ez az, amit sok képviselő aggályosnak tart - rendkívül óvatosnak kell lennünk azoknak a módszereknek és eszközöknek a megválasztásakor, amelyeket annak érdekében alkalmazunk, hogy gyors és azonnali könnyítést biztosítsunk e sérülékeny gazdasági szektor számára. Célként azt kell kitűzni, hogy könnyítést nyújtsunk, ne pedig alibit - ismétlem, ne pedig alibit - e vállalkozások számára arra, hogy elleplezzék vagy elfedjék tényleges pénzügyi helyzetüket, mindamellett, amit ez jövőbeni előrelépésük szempontjából maga után von.
Ezért úgy gondolom, hogy elvben üdvözölnünk és melegen támogatnunk kell a Bizottság javaslatát, és természetesen ügyelnünk kell arra, hogy a szabályok, amelyeket a jövőben bevezetünk, ne fordítsák visszájára valódi szándékainkat, ami a vállalkozások támogatása.
Zigmantas Balčytis
(LT) Ma valószínűleg senki nem kétli, hogy teljes mértékben segíteni és támogatni kell a mikrotársaságokat, és én úgy gondolom, hogy erre a legjobb módszer a lehető legnagyobb mértékű adócsökkentés lenne az Európai Unió egyes tagállamaiban, valamint a bejegyzési és megszüntetési dokumentumokra vonatkozó előírások egyszerűsítése és sok egyéb. Elhangzott ma az az elképzelés, hogy amikor kölcsönt akarunk felvenni egy banktól, továbbra is szolgáltatnunk kell majd bizonyos információkat, és nem csak beszámolókat, hanem további információkkal kell majd ellátnunk a bankokat. Amellett vagyok, hogy az államnak tudnia kell, hogy milyen folyamatok mennek végbe, és ezért a beszámolók biztosítását illetően továbbra is úgy vélem, hogy nagyon fontos e beszámolók egyszerűsítése, amelynek azonban oly módon kell megtörténnie, hogy ne sértsük meg az átláthatóság alapvető követelményeit és a társasági elveket.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, noha késő van, egy olyan témát vitatunk meg, amely - mint az imént elhangzott - rendkívül fontos. Mindenkit meghallgattam, és azt gondolom, hogy senki sincs önök között, aki ne értett volna egyet azzal, hogy csökkenteni kell az általunk mikrotársaságnak nevezett vállalkozásokat terhelő adminisztráció mennyiségét és összetettségét. Emlékeztetem önöket arra - miután ellenőriztettem a számot munkatársaimmal -, hogy a most vitán lévő javaslat csaknem ötmillió vállalkozást érinthet Európában.
Mindazonáltal, miután mindannyiukat meghallgattam, látom, hogy különbségek és nézeteltérések vannak az ütemezést illetően, Castex asszony, illetve a megvalósítás módjával kapcsolatban. Szeretném újra elmondani meggyőződésemet. A Parlament előtt kijelentettem - amikor megkértek, hogy jelenjek meg önök előtt -, hogy a lakosságnak, a fogyasztónak és elsősorban, mint ahogyan már szinten kifejtettem önök előtt, a kis- és középvállalkozásoknak vissza kell nyerniük az egységes piacot, vagyis az európai piacot.
Ezért, nagy elszántsággal, tovább javíthatjuk ezt a szöveget a párbeszéd során, amelyre a Tanáccsal sor fog kerülni. Úgy gondolom, hogy - mint Lehne úr mondta - szükségünk van erre a működési jelre. Nagyon felfigyeltem Earl of Dartmouth meglehetősen ritka, Bizottsághoz intézett bókjára. Azt mondta: "a Bizottság ez egyszer tesz valamit”. Tudomásul vettem az önök ésszerű megjegyzéseit. Most, hogy együtt kell majd dolgoznunk, remélem, meg fogom tudni mutatni önöknek, hogy a Bizottság intézkedései gyakran ésszerűek, hasznosak és konkrétak, és még mindig remélem, hogy meg tudom győzni önöket arról, hogy határozottabban és gyakrabban támogassák a Bizottság erőfeszítéseit. Ilyen az e Parlamenthez való hozzáállásom: kissé utópisztikus, de végső soron nem adom fel, hogy meggyőzzem önöket arról, hogy a Bizottság valóban tesz hasznos dolgokat, a Parlament támogatásával, gyakran annak kérésére.
Hölgyeim és uraim, úgy gondolom, hogy ez a konkrét, haladó és ésszerű javaslat módot kínál a legkisebb vállalkozások terheinek jelentős egyszerűsítésére. Ez a javaslat nem fogja eltörölni a könyvvezetést. Nem fogja megakadályozni a vállalkozásokat abban, hogy átadják a különféle érintett felek által igényelt információkat. Senkit nem fog megakadályozni abban, hogy kövesse az irányelv rendelkezéseit, ha úgy kívánja. Ez a világos válaszom a Sterckx úr által kifejezésre juttatott aggályokra.
Ez a javaslat lehetőséget fog kínálni a pénzügyi információk közzétételére vonatkozó szabályok nemzeti és regionális szinten történő elfogadására. Jobb, ha a nagyon kis vállalkozásokra vonatkozó számviteli szabályokat azon a szinten fogadják el, amelyen ezek működnek, vagyis helyi szinten.
Végül úgy vélem, hogy a menetrend nagyon fontos. Ez a javaslat gyorsan végrehajtható. Lehetőséget ad a kisvállalkozások segítésére, amelyet nem szabad elmulasztani. Világosan hallottam, amikor Castex asszony a másik kilátást említette: a számviteli irányelvek jövőbeni általános felülvizsgálatának elvégzésére vonatkozó kötelezettségvállalást. A határidőt, amelynek betartásán dolgozunk - önök azt mondták, 2010 vége, de valószínűleg 2011 eleje lesz - nem kívánjuk lekésni. Tisztán megértettem Gauzès úr ajánlását is, amely egyszerre kötelezettség nélküli és világos volt. Fel fogjuk használni a számviteli irányelvek általános felülvizsgálatának ezt az eszközét is.
Ez azonban, az önök támogatásával, nem akadályozza meg, hogy megtegyük azt az azonnali előrelépést ezzel a javaslattal, amelyet e mikrotársaságokról szóló javaslat jelent. Ezután továbbléphetünk, és további előrehaladást érhetünk el, amikor elvégezzük a számviteli irányelvek általános felülvizsgálatát. Ne várjunk. Ehhez a globális felülvizsgálathoz - mint mondtam, 2011 elején - időre lesz szükség.
Tudomásul vettem a rendkívül pontos beszédeket, amelyeket önök közül sokan mondtak: de Jong úr korábban, Kariņš úr, Feio úr, Swinburne asszony és mások megemlítették a válságot és a gazdasági nehézségeket, amelyeket jelenleg tapasztalunk. Számításainkból az derül ki, hogy ha sikerül újra beindítanunk a belső piacot, amit Barroso elnök úr próbál meg elérni - és ez megbízásom alapvető része -, ha sikerül rendkívül hatékonnyá és gördülékenyebbé tennünk a belső piacot, 0,5 % és 1,5 % közötti pótlólagos növekedést tapasztalhatunk Európában.
Kereshetjük a növekedést kívül, a globális versenyben, de kezdjük azzal, hogy itthon keressük. Úgy gondolom, hogy - mint Lehne úr jelentésének filozófiája is mutatja - e növekedés nagy része Európa ötmillió legkisebb vállalkozásánál keresendő, ha megkönnyítjük munkájukat. Ez a javaslat mögöttes filozófiája.
Jól hallottam, amint Karas úr és Ranner asszony minimumkövetelményeket vagy minimumszabványokat említett. Azt is megjegyeztem, hogy Lehne úr jelentése nem zárja ki a minimumkövetelményeket. Ehhez időre van szükségünk. Meglátjuk, mit tehetünk az ügyben a Tanáccsal. Arra kérem önöket, hogy fogadják el ezt a jelentést és javaslatot, annak ami: konkrét előrehaladás, egy szakasza és része annak a műveletnek, amely szükséges ahhoz, hogy az ötmillió nagyon kisméretű európai vállalkozás és az általuk biztosított több millió munkahely a jelenlegi nehézségek ellenére is fejlődni tudjon.
Ezért szeretném megragadni az alkalmat, hogy köszönetet mondjak Lehne úrnak, és biztosítsam arról, hogy miután a Parlament remélhetőleg elfogadja a javaslatot, nagyon gyorsan megkezdhetem a közös munkát a Tanáccsal, ami mellett elkötelezett vagyok, hogy véghez vigyük a fő európai piac legkisebb vállalkozásainak támogatása érdekében tett gyakorlatias és konkrét előrelépést.
Klaus-Heiner Lehne
előadó. - (DE) Elnök úr, szeretném megköszönni képviselőtársaimnak és a biztos úrnak a vitát. Hat alapvető észrevételem van.
Az első a hatásvizsgálattal kapcsolatos. A Bizottság kimerítő hatásvizsgálatot terjesztett elő ehhez a bizottsági javaslathoz, amelyet a Jogi Bizottságnak is benyújtott. Miután a Gazdasági és Monetáris Bizottságban befejezték a Sterckx-jelentést, a Jogi Bizottságban kifejezetten rákérdeztünk, hogy akkor milyen további hatásvizsgálatot kellene még elvégezni. Hetekig vártunk, de nem kaptunk választ.
Másodszor, valójában tökéletesen helyes, hogy a kompromisszum minimumrendelkezéseket határoz meg. Semmi esetre sincs szó valamennyi kötelezettség megszüntetéséről, csak a kötelezettségek valóban szükséges mértékre, a vállalkozások által igényelt mértékre való csökkentéséről.
Harmadszor, akinek egy banki kölcsönhöz van szüksége ilyen beszámolóra, azt semmi sem akadályozza abban, hogy ilyen beszámolót készíttessen. Ha azonban a mikrotársaságoknak egyáltalán nincs szükségük banki kölcsönre, úgy objektíven tekintve érthetetlen, hogy miért kellene őket ezekkel a könyvelőkre és adótanácsadókra fordított többletköltségekkel terhelni.
Negyedszer, az adómérlegre vonatkozó rendelkezések változatlanul megmaradnak, és azokat ez a javaslat egyáltalán nem érinti. Ez kizárólag az üzleti mérlegekről és azokról a pótlólagos költségekről szól, amelyek az üzleti mérleg elkészítése kapcsán felmerülnek.
Ötödször, a negyedik és a hetedik irányelv felülvizsgálata nem kis feladat; meglehetősen nagy feladatról van szó. A hetedik irányelv szól a konszolidált éves beszámolókról is. Ez nagyon összetett és nagyon nehéz. Ki merem előre jelenteni, hogy ha nem sikerül most meghoznunk ezt a döntést, akkor a negyedik és a hetedik irányelv jelentős felülvizsgálata esetében fennáll annak az akut kockázata, hogy a kis- és középvállalkozások ennek során a semmibe vesznek, mert nem fognak igazán szerepet játszani a vitában, mert lobbijuk sem fog szerepet játszani ebben a vitában. Ezért fontos, hogy ezt a döntést most hozzuk meg, ne pedig egy későbbi időpontban, amikor már nem lehet tudni, hogy egyáltalán menni fog-e.
Hatodik észrevételem a szakmai szövetségek álláspontjával kapcsolatos. Tudom, hogy a nagy európai szakmai szövetségek közül, amelyek a KKV-k érdekeit képviselik, csak egy van a javaslat ellen. Az összes többi támogatja a javaslatot. Úgy gondolom, hogy ezen a ponton ezt még egyszer világosan ki kell jelentenünk.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra 2010. március 10-én szerdán, déli 12 órakor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
José Manuel Fernandes
írásban. - (PT) Az EU fellendülése a KKV-k sikerétől fog függeni. Az EU-nak és a tagállamoknak ezért kedvező környezetet kell teremteniük e vállalkozások számára. A legnagyobb akadály, amelyről a KKV-k beszámolnak, az adminisztratív formalitások betartása. Ami azt illeti, a KKV-k olyan szabályozási és adminisztratív terhet viselnek, amely a nagyvállalkozásokkal összehasonlítva aránytalan. Becslések szerint minden euróra, amelyet egy nagyvállalat egy munkavállaló után szabályozási kötelezettség miatt elkölt, egy kisvállalkozásnál akár 10 euró költség is jut. Ebben a bizottsági javaslatban kiszélesítik a mikrovállalkozások fogalmát, és olyan vállalkozásként határozzák meg azokat, amelyek mérlegfordulójuk napján nem lépnek túl kettőt a következő határértékek közül: 500 000 EUR mérlegfőösszeg, 1 000 000 EUR nettó árbevétel és/vagy 10 fős alkalmazotti átlaglétszám a pénzügyi év során. A tagállamok választásuk szerint felmenthetik a mikrovállalkozásokat az éves beszámolókról szóló közösségi irányelv alkalmazása alól. Minden esetre a mikrovállalkozások vezetői információs és adóinformációs célból továbbra is vezetni fogják értékesítési és tranzakciós nyilvántartásaikat. Portugáliában ez a mentesség 356 140 portugál vállalkozást ölelhet fel.
Zbigniew Ziobro
írásban. - (PL) Nagyon örülök annak, hogy a mikrotársaságokra vonatkozó új beszámolási követelmények elfogadásával csökkentjük a cégekre nehezedő bürokratikus terhet. Az emberi vállalkozás szabályok tucatjaival történő gátlása az egyik oka annak, hogy nem sikerülhetett elérni a lisszaboni stratégia céljait. A bürokratikus korlátozások különösen a kis- és középvállalkozásokat érintik, és e cégeknél a könyvvezetés és a jogi szolgáltatások költségei aránytalanul nagyok jövedelmükhöz képest. Hogyan lehet az EU a világ legversenyképesebb gazdasága, ha a cégek ilyen sok szabályozás hatálya alá tartoznak? Szégyellem, hogy azt kell mondanom, hogy e cégeket akadályozó szabályok közül túlságosan is soknak a szerzője Brüsszel, amely ilyen módon hozzájárul a gazdasági szabadság további korlátozásához. A Bizottság kezdeményezése ezért teljes mértékben megérdemelte a támogatást, még a Jogi Bizottság által javasolt módosításokkal is, mivel nincs értelme a kisvállalkozások esetében bonyolult beszámolási követelményeket fenntartani. Ahhoz, hogy az EU olyan gyorsasággal fejlődjön, ahogyan mindannyian szeretnénk, további lépéseket kell tennünk a szükségtelen akadályok lebontása érdekében. Ezért azzal fordulok az Európai Bizottsághoz, hogy az EU 2020 stratégiába vegyen fel egy világos célt a vállalkozásokat akadályozó uniós jogszabályok számának csökkentése formájában. Sürgősen azonosítani kell a szükségtelenül szabályozott területeket, és az ilyen jogszabályokat meg kell szüntetni. Máskülönben Európa olyan régió marad, amely a világ többi fejlett gazdaságánál lassabban fejlődik.
