3. Szomália (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a hat, Szomáliáról szóló állásfoglalási indítvány.
John Bowis  
szerző. Elnök asszony, sok generáción keresztül jártak a szomáliföldi és szomáliai emberek az én választókörzetembe Londonban. Régi hagyomány, hogy sokan dolgoznak a kereskedelmi flottánál és hazaküldik a fizetésüket. Amikor a brit Parlamentben voltam képviselő, a brit-szomáliai pártközi képviselőcsoport elnöke voltam. Időnként felvetettük a szomáliaiakat érintő problémákat, máskor a személyes ügyeket, stb. Ilyenből sok volt. A szomáliaiak csodálatos emberek voltak, kevésbé csodálatos vezetőkkel.
Mostanra a helyzet tovább romlott. Mostanra Szomália működésképtelen. A világon ebben az országban csaknem a legrosszabbak az egészségügyi statisztikák. Az emberek nap mint nap szembesülnek az erőszakkal, az egyre emelkedő gyerek- és anyai halandósággal. Az etióp hadsereg, a kormányerők és a milíciák harcában kereszttűzbe kerültek. Ezért került ma napirendre ez a téma. Látjuk, milyen rettenetes sorsa van ma a szomáliaiaknak. Látjuk, milyen égető szükségük van a humanitárius segítségnyújtásra, és mégsem tudjuk azt eljuttatni hozzájuk. Látjuk, mekkora szükség van békefenntartó erőkre, és üdvözöljük az Afrikai Unió ígéretét, de nem örülünk annak, hogy valójában mennyit tesznek. Messze nem teljesítik, amit ígértek.
Jelenleg csak az ugandai csapatok vannak a térségben. Amíg a megígért 8000 katona oda nem ér, az etiópok nem fognak kivonulni. Párbeszédet kell kezdeményeznünk - olyan párbeszédet, ami átnyúlik a határokon, és a politikai előítéleteinken is - mert ha az emberek nem beszélnek, akkor nem lesz stabilitás, és ha nincs stabilitás, akkor az országnak nincs jövője. Akkor pedig még többen fognak meghalni. Nem mi leszünk a felelősök, de nem is mondhatjuk, hogy tettünk volna valamit ellene.
Raül Romeva i Rueda  
szerző. - (ES) Elnök asszony, én is szeretném kiemelni, hogy milyen fontos ez az állásfoglalás, különösen a ma reggeli vita fényében.
Itt pontosan arról van szó, hogy hogyan lehet a bizonytalan helyzetű országokon segíteni.
Szomália nem egyszerűen csak bizonytalan helyzetű ország, hanem működésképtelenné vált ország.
De nem szabad elfelejtenünk, amit Bowis úr is mondott, hogy az országban dúló szörnyű erőszakot főleg az oda folyamatosan bejutó fegyverek, főleg könnyűfegyverek és lőszerek szítják, amik részben a régió más országaiból érkeznek, részben közvetlenül nyugati országokból; az Európai Unióból is.
Ezért nem szabad elfelejtenünk, hogy azon kívül, hogy reagálunk a szomáliai események közvetlen következményeire, felelősséggel tartozunk a kialakult helyzetért is, és amikor egy ilyen vitában szóba kerül a lakosság megvédése - hiszen mindig ezt szoktuk emlegetni, mint kötelességünket - akkor tegyük csak hozzá, hogy kötelességünk a megelőzés is, például a fegyverexport ellenőrzése által.
Ana Maria Gomes  
szerző. - (PT) Tegnap Mogadishuban izgatások voltak az Afrikai Unió erőinek megtámadására - ekkora a baj, és ennyire elszabadultak az indulatok Szomáliában és általában Afrika szarván. Az EU sürgős kötelessége nyomást gyakorolni a konfliktus minden szereplőjére, hogy kötelezzék el magukat a mindenkire kiterjedő nemzeti megbékélés folyamata mellett, ami megoldhatja a válság gyökerét jelentő konfliktusokat. Az "átmeneti kormány" nem vehető komolyan, ha továbbra sem tesz semmit a civil lakosság védelmében és a humanitárius segítségnyújtás megkönnyítéséért.
Szomáliában az ENSZ jelentése szerint ma több a fegyver, mint korábban bármikor. Létfontosságú, hogy az 1992-es fegyverembargót megszegő országokat és kereskedőket felelősségre vonják, és a tevékenységüket megszüntessék. Végezetül, az Afrikai Unió békefenntartó erőit sürgősen meg kell erősíteni, és a megszálló etióp csapatoknak el kell hagyniuk az országot. El kell ismerni, hogy a Bush-kormányzat által szorgalmazott és az Európai Unió által eltűrt etióp intervenció nem hozott békét vagy működő kormányzatot, sőt, még a szomáliai terrorizmust sem segített megfékezni. Csak további szenvedést, szegénységet és halált hozott az egész régió lakóira.
Marcin Libicki  
Elnök asszony, ma itt egy tragédiáról beszélünk, Szomália tragédiájáról. Általában azt mondják, háromféleképpen lehet egy ilyen helyzetben beavatkozni: diplomáciai nyomásgyakorlással, gazdasági embargóval, és, ha szükséges, fegyveresen. Van azonban egy negyedik lehetőség is, amiről nemigen beszélnek, mégpedig az, hogy az EU országainak először is meg kellene szüntetniük a volt gyarmati országok korrupt tisztviselővel folytatott ál-üzletüket, hogy a korrupt tisztviselőknek ne legyen okuk háborúkat indítani.
Hadd tegyek hozzá valamit ahhoz, amit Romeva i Rueda és Gomes urak mondtak: az ilyen országokban, köztük Szomáliában használt fegyverek nyilván csakis úgynevezett demokratikus, gazdaságilag fejlett országokban készülhettek, ahonnan aztán exportálták őket. A mi régiónkban fekvő országoknak nyomást kell gyakorolniuk a saját fegyvergyártóikra és ál-üzletembereikre, hogy azok nem provokálhassanak vagy játszhassanak más szerepet a bolygónkon zajló tragédiákban.
Marios Matsakis  
szerző. - Elnök asszony, Szomáliáról születtek már korábban is európai parlamenti állásfoglalások és ENSZ-határozatok. Sajnos a helyzet nem javult, és az elhúzódó, pusztító polgárháború ugyanúgy folytatódott. Szomália továbbra is emberi tragédiák színhelye, több százezer elszegényedett menekülttel, több ezer alultáplált, haldokló gyerekkel, és most már olyan járványos betegségekről is kaptunk híradást, mint a kolera és a hepatitisz. Az ország kétségbeejtő helyzetbe jutott, anarchia van és a dzsungeltörvények uralkodnak.
Ebben a közös állásfoglalási indítványban, mint a korábbiakban is, több hasznos javaslat van, mint például minden külföldi katonai beavatkozás megszüntetése - ez főleg Etiópiára és Eritreára vonatkozik - és a fegyverembargó teljes körű érvényesítése Szomáliával szemben; az embargó ugyanis 15 éve érvényben van, de sajnos máig nem tartják be.
Szintén felszólít az állásfoglalási indítvány a sajtószabadság védelmére, és elítéli a szomáliai kormányt, amiért rendszeresen zaklatja az újságírókat és szégyenletes módon nem hajlandó nyomozást indítani a kormányt kritizáló, majd megölt újságírók ügyében.
Jól tudjuk, hogy nem sok esély van arra, hogy ezeket a felhívásokat megfogadják. De mégis ki kell tartanunk, és bíznunk kell abban, hogy a józan ész és az emberiesség végül érvényesül és a szomáliaiakra békésebb és sikeresebb idők jönnek.
Erik Meijer  
Elnök asszony, 1991 óta Szomália gyakorlatilag nem létezik, mint ország, legalábbis nem az egykori olasz gyarmati területen. Csak az északi részen, a volt brit gyarmaton, Szomáliföldön van valamiféle állam, de ez viszont nem egy nemzetközileg elismert ország.
Az állam szerepét hadurak vették át, akik időnként harcolnak egymással, időnként együttműködnek. A szomszédos Etiópia hadserege kinevezte magát védelmezőjüknek. Az iszlám ítélőszékek egyesülete viszont mindannyiuk ellensége, és a hagyományos iszlám szabályok szellemében akarja egyesíteni Szomáliát, a hadurak nélkül.
Eddig minden, egy általánosan elfogadott egységkormány létrehozására és Szomália működőképessé tételére irányuló kísérlet kudarcba fulladt. A Bizottság pénzügyi támogatást nyújtott a 2004-ben létrehozott átmeneti szövetségi intézményeknek; ez akkor indokoltnak tűnt, de később emiatt azzal vádolták az Európai Uniót, hogy az egyik oldal pártjára állt a konfliktusban, és Etiópiát támogatja a szigorú iszlám hatalmat támogató erők ellen.
Ilyesfajta európai politika, bármilyen jó szándékú is, nem lehet sikeres a szomáliaiak támogatása nélkül. Ezért jó, hogy a szavazásra kerülő állásfoglalási indítvány a katonai beavatkozás beszüntetését követeli, és nemzeti párbeszédet, megbékélést kér.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
Elnök asszony, a Siad Barre kormány 1991-es bukása óta Szomáliában nem volt valódi működő kormány. Az országban káosz és anarchia uralkodik. Így az iszlám ítélőszékek egyesületének és az átmeneti kormány erőinek összeütközése 850 000 embert űzött el az otthonából, és rengetegen haltak meg.
Drámai a helyzet. Az egész régióban terjed a kolera, több mint másfélmillió embernek van szüksége sürgős orvosi kezelésre, és több tízezer gyerek szenved alultápláltságtól. Komoly a veszély, hogy a konfliktus az egész régiót destabilizálhatja. Még aggasztóbb, hogy a beígért 8 000 Afrikai Uniós katonából csak 1 600 érkezett eddig az országba.
Emiatt az Afrikai Uniónak, az Egyesült Államoknak, az Európai Uniónak és az ENSZ-nek meg kell növelnie a Szomáliának nyújtott humanitárius és logisztikai segélyt, és a békefolyamat gyorsítását és a 2009-es szabad választások alapján felálló stabil kormány létrehozását célzó diplomáciai erőfeszítéseket is meg kellene kettőzni.
Leopold Józef Rutowicz
Elnök asszony, Szomália a Szomáliai-Félszigeten, vagyis Afrika szarván fekszik, és etnikailag és vallás tekintetében homogén ország. A lakosság 97%-a szomáliai, és csaknem 100%-a muzulmán.
Természeti erőforrásai révén az 1960-ban létrejött Szomáliai Köztársaságnak megvolt a lehetősége a gazdasági fejlődésre és arra, hogy a lakosai számára méltó életkörülményeket biztosítson. Sajnos egy államcsíny, egy polgárháború, a politikai viszonyok változása, a törzsi megosztottság és a Talibánnal kapcsolatban álló iszlám ítélőszékek egyesületének részvétele a hatalmi harcban együttesen földi pokollá változtatta Szomáliát.
Hogyan segíthetünk ezeken az embereken? A szomáliai helyzet megoldásának kulcsa az ENSZ és az Afrikai Unió kezében van. Afrika érdekében az Afrikai Uniónak politikailag és katonailag is aktívabbnak kellene lennie, meg kellene védenie az embereket és biztosítania kellene az ahhoz szükséges feltételeket, hogy az Európai Unió és az ENSZ megadhassa az alapvető humanitárius segítségnyújtást. Szomália helyzetében az emberi jogok tömeges megsértéséről vitáznunk értelmetlen. Tenni kell valamit.
Danuta Hübner
A Bizottság tagja. - Elnök asszony, teljes mértékben egyetértek Bowis úrral abban, hogy amíg az emberek beszélnek egymással, van remény. Nagyon is időszerűnek tartjuk ma a Szomáliának küldött üzenetet, mivel a mostani helyzet komoly veszélyt jelent a békére és a biztonságra; nem csak a régióban, hanem azon kívül is. Ráadásul hatalmas szenvedést okoz a szomáliaiaknak.
Mint tudják, az Unió vezető szerepet játszott a szomáliai békefolyamatban és az átmeneti szövetségi intézmények létrehozásában. Mindig is az összes szomáliai felet bevonó politikai megoldást kerestük, és Louis Michel biztos 2006 decemberében, az etióp intervenció előtt tett még egy utolsó kísérletet a békefolyamat megmentésére, és kulcsszerepe volt abban, hogy az EU-támogatást az Afrikai Unió békefenntartó missziójához és egy valódi nemzeti megbékélési folyamathoz kötötték.
Szomáliában most humanitárius katasztrófa zajlik, és szűkül a humanitárus segítségnyújtás mozgástere; a független média és az újságírók ellen támadásokat intéznek, sőt, gyilkosságok célpontjai lettek. Dél- és Közép-Szomáliában az emberek helyzete kétségbeejtő. A becslések szerint másfélmillió embernek van szüksége humanitárius segítségnyújtásra, köztük több mint 730 000 lakhelyéről elüldözött személynek, akiknek harmada rendkívüli veszélyben van. A becslések szerint csak az utóbbi két hétben 173 000 ember menekült el Mogadishuból.
Arról is szeretném tájékoztatni önöket, hogy a jelenlegi humanitárius válságra válaszul a Bizottság részéről az Európai Közösség Humanitárius Hivatala partnereivel másfélmillió ember megsegítésén dolgozik: a helyieknek, a lakhelyükről elüldözötteknek és a befogadó közösségeknek kíván ivóvizet, higiéniai szolgáltatásokat, élelmiszert, gyógyszert és az állattartáshoz, illetve a megélhetéshez támogatást nyújtani. Idén Szomália támogatására az eddigi legnagyobb költségvetési forrásokat különítette el, mintegy 20 millió eurót.
Nagyon aggaszt minket a mogadishui biztonsági helyzet is, csakúgy, mint Dél- és Közép-Szomália más területeinek biztonsága. A felkelés egyre erősödni látszik, és az utóbbi hetekben minden fél nagy mértékben növelte térségben a katonai kapacitását. Az EU elkötelezte magát egy többoldalú megközelítés mellett, ami átfogó biztonsági politikát is tartalmaz, tűzszüneti folyamattal és az Afrikai Unió békefenntartóinak szerepvállalásával, ami megkönnyítené Etiópia kivonulását. Ezen kívül az EU tervének része egy képviselő, de facto miniszterelnök és kormány kinevezése is, az ellenzékkel való kapcsolattartás mellett, ami növeli közreműködésük mértékét a 2009-es választásokig tartó átmeneti időszakban. Az EU ezen kívül minden érintettet fel fog szólítani az emberi jogok és a nemzetközi humanitárius jog betartására.
Végezetül, figyelembe kell vennünk a válság következményeit a régióra nézve, és együtt kell működnünk Etiópiával és Eritreával, amelyek Szomáliában közvetve egymás ellen harcolnak, ami saját határvitájukat is felszíthatja. A Bizottság kinevezett egy szomáliai különleges megbízottat is, és az Általános Ügyek és Külkapcsolatok Tanácsában is kiáll az uniós cselekvés mellett. A Bizottság elkötelezett az Európai Parlamenttel folytatott szoros együttműködés mellett az erőszak megállítása és a válság politikai megoldása érdekében.
Elnök
Matsakis képviselő úr egy technikai kérdésről kíván felszólalni.
Marios Matsakis
Elnök asszony, a szavazás előtt szeretném újra megjegyezni, hogy a Tanácsnak nincs jelen képviselője a teremben. Ez most már majdnem állandóan így van, talán tenni kellene valamit az ügyben.
Elnök
A vitát lezárom.
Szavazásra a vita végén kerül majd sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke alapján)
Glyn Ford
A szomáliai helyzet egy összeomlott állam és gazdaság helyzete. A Said Barré-rendszer 1991-es bukása óta nem volt Szomáliában működő kormányzat, ami anarchiához, a klánok közötti harchoz és banditizmushoz vezetett.
Az iszlám ítélőszékek egyesülete harcban áll az átmeneti szövetségi kormánnyal és szövetségesével, Etiópiával. Emiatt a háború miatt legalább 100 000 ember kényszerült elhagyni az otthonát, és éhínség fenyeget. De a romló mogadishui biztonsági helyzet miatt a nemzetközi civil szervezetek nem tudnak segíteni a humanitárius katasztrófa áldozatain.
Üdvözlöm az Afrikai Unió békefenntartó erők összeállítására irányuló igyekezetét. A békefenntartók segíthetnének a nemzeti megbékélésben, de a beígért 8 000 főnek csak a 20%-a érkezett meg a helyszínre. Az Afrikai Uniónak be kell tartania vállalásait. Ugyanakkor az Európai Uniónak többet kell tennie a politikai, pénzügyi és logisztikai támogatás érdekében.
A nemzetközi közösségnek, és azon belül az EU-nak is, több humanitárius segélyt kell adnia a lakóhelyüket elhagyni kényszerülteknek. A végleges megoldáshoz, Szomália működő állammá tételéhez azonban a Nemzetközi Szomáliai Kapcsolattartó Csoportnak, így az Afrikai Uniónak, az ENSZ-nek, az EU-nak és az Egyesült Államoknak együtt kell működnie a konfliktus szomáliai szereplőivel az átmeneti szövetségi charta és az intézmények támogatása érdekében.
