Přistěhovatectví, úloha Frontexu a spolupráce mezi státy (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem programu je stanovisko Rady a Komise k přistěhovalectví, úloze Frontexu a spolupráci mezi členskými státy.
Tobias Billström
úřadující předseda Rady. - (SV) Pane předsedo, otázky týkající se přistěhovalectví jsou v práci EU stále aktuální. Důležitým faktorem ve zvládání migračních toků jsou kontroly na hranicích. Volný pohyb osob v rámci EU a absence kontrol na vnitřních hranicích znamenají společnou odpovědnost a vyšší požadavky na správné a efektivní spravování našich vnějších hranic.
Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex) je odpovědná za koordinování a podporu úsilí členských států monitorovat a kontrolovat vnější hranice EU. Frontex hraje v jednotné strategii spravování hranic EU důležitou úlohu. Funkce agentury Frontex se od jejího zavedení v roce 2005 postupně rozšiřuje. V souladu s rostoucím rozpočtem nyní Frontex hraje ještě větší úlohu v řízení operativní spolupráce mezi členskými státy v oblasti kontroly vnějších hranic EU.
Agentura dnes koordinuje řadu společných operací a pilotních projektů na mořských, pozemských a vzdušných hranicích s cílem potírat nezákonné přistěhovalectví, se zvláštním důrazem na určité vysoce rizikové oblasti jako jsou jižní mořské hranice EU, i když se její práce týká i severních a východních hranic. V Radě jsme opakovaně zdůrazňovali nutnost agenturu Frontex rozvíjet a posilovat. Závěry Rady z roku 2008 označily další rozvoj agentury jako politickou prioritu. Z krátkodobého hlediska bylo zdůrazněno, že Frontex musí dostat nezbytné prostředky a musí maximálně využívat vybavení členských států poskytovaných v rámci Centralizované evidence dostupného technického vybavení (CRATE). Rada rovněž požádala agenturu Frontex, aby v otázce kontrol hranic podporovala spolupráci s orgány hraničních kontrol, včetně celních orgánů, a rovněž spolupráci se třetími zeměmi.
Z dlouhodobého hlediska bylo zdůrazněno, aby se dál pokračovalo v postupném rozvoji agentury Frontex. Rada uvítala plán Komise na posouzení toho, jak by šlo mandát agentury Frontex rozšířit, aby mohla posílit spolupráci se třetími zeměmi. V současnosti probíhá hodnocení nařízení o Frontexu a Komise na začátku roku 2010 předloží návrhy na možné zlepšení. Rada s radostí přijme společně s Evropským parlamentem k navrhovaným úpravám stanovisko.
V Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu, který Evropská rada schválila v říjnu 2008, se zdůrazňuje, že je nutné posílit úlohu a prostředky agentury, aby bylo možné posílit spolupráci. Tento pakt rovněž hovoří o možnosti vytvořit v rámci Frontexu samostatné divize, neboť podmínky například na pozemské hranici na východě se velmi výrazně liší od podmínek na mořské hranici na jihu. Na základě událostí ve Středomoří zdůraznila Evropská rada ve svém usnesení v červnu 2009, že je nutné zvýšit úsilí v předcházení a potírání nezákonného přistěhovalectví, aby se zabránilo dalším lidským tragédiím na jižní mořské hranici EU. Zvláštní důraz byl věnován nutnosti zpřísnit hraniční kontroly a potřebě stanovit jasná pravidla pro společné hlídky a pro vyloďování zachráněných emigrantů, a také je nutné více využívat společné repatriační lety.
Závěrem bych chtěl vysvětlit, že situace ve Středomoří nevyžaduje jen akce v oblasti hraniční kontroly. Tato situace vyžaduje širší spektrum dlouhodobých i krátkodobých opatření. Východiskem v tomto ohledu by měl být komplexní přístup EU k přistěhovalectví, který bude zahrnovat spolupráci a opatření v celé oblasti politiky přistěhovalectví. Je nesmírně důležité posílit spolupráci se zeměmi původu i průjezdu a je nutné zintenzívnit dialog se třetími zeměmi v oblastech jako je zákonné přistěhovalectví, migrace a rozvoj, budování kapacit a repatriace osob, které nepotřebují ochranu. Tento dialog se musí opírat o principy solidarity a společné odpovědnosti.
Jacques Barrot
Pane předsedající, migrace je prioritní otázkou, kterou se instituce bude muset intenzivně zabývat, a chci poděkovat panu Tobiasi Billströmovi, který velmi dobře tento problém zná.
Vytváříme v současnosti politiku přistěhovalectví založenou na třech pilířích, kterými jsou: dodržování práva na azyl, boj proti nezákonnému přistěhovalectví a evropská koordinace zákonného přistěhovalectví.
Přístup na území EU musí probíhat podle určitých pravidel, v souladu s národními politikami a společnými normami, které Unie zavádí, a ne nelegálním způsobem, často za cenu lidských životů. Středomoří musí zůstat spojnicí mezi našimi civilizacemi, a ne místem, kde vládne bída a utrpení.
Řešení výzvy, kterou představuje nezákonné přistěhovalectví, nemohou přinášet pouze členské státy, které jsou problému zvlášť vystaveny, protože jejich hranice jsou vnější hranicí Unie. Je skutečně nutné, aby všechny členské státy prokázaly s touto výzvou solidaritu. Unie již přijala společné normy, věnovala tomu určité prostředky a vyvinula důležité nástroje. Je však pravda, že vzhledem k velikosti migračních toků bude nutné přijmout nové iniciativy.
Výzva nezákonného přistěhovalectví pochopitelně vyžaduje účinnou preventivní strategii, která se zavede v partnerství se všemi zeměmi ležícími podél migračních cest. Evropská unie se všemi silami snaží tyto dialogy a tuto spolupráci rozvíjet. Cílem tohoto komplexního přístupu je řešit všechny zásadní dimenze přistěhovalectví společně a v rovnováze. Jak před chvíli řekl pan Billström, při naší práci ve Středomoří se tímto přístupem řídíme. Setkávají se zde všechny migrační toky pocházející z různých regionů a procházející různé země Asie a Afriky.
Komise se velmi rozhodně zavázala podporovat vhodné rámce dvoustranné regionální spolupráce. Když jsem viděl, jak obrovsky roste počet nepřijatelných lidských tragédií, vydal jsem se do těchto přístupových bodů do Evropy: na Lampedusu, Maltu, Kanárské ostrovy a do Řecka. Otevřel jsem debatu v Komisi a předložil jsem svým ministerským kolegům v Radě své návrhy jednotnější a účinnější evropské politiky.
Evropská rada přijala na základě následné práce v červnu řadu rozhodnutí. Od této doby se Komise věnovala třem hlavním tématům. Zaprvé je to otázka azylu. Evropská rada vyzvala ke koordinaci dobrovolných opatření týkajících se interního rozdělení příjemců mezinárodní ochrany, kteří se nacházejí v členských státech nejvíce vystavených tomuto tlaku. Komise na tuto výzvu zareagovala tím, že v červenci spustila pilotní projekt na pomoc Maltě. Počítá s možností financování ze strany Společenství pro ty členské státy, které projeví solidaritu s Maltou. Francie k dnešnímu dni vyslovila souhlas s tím, že na svém území přijme téměř 100 uprchlíků. Byl bych rád, dámy a pánové a pane předsedající, kdyby toto gesto zopakovaly ostatní členské státy.
2. září jsem také Evropskému parlamentu a Radě předložil sdělení navrhující společný evropský program na příjem uprchlíků ze třetích zemí. Vím, pane Billströme, že je vám tento program velmi blízký. Definuje společné roční priority týkající se přesídlení uprchlíků, společně s dalšími návrhy jak efektivněji využívat finanční pomoc přidělenou členským státům z Evropského uprchlického fondu.
V efektivním provádění těchto iniciativ musí být schopen hrát hlavní úlohu Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu. Instituce Společenství právě posuzují návrh nařízení týkající se vytvoření tohoto úřadu, který podala Komise. Byl bych opravdu rád, kdyby se Parlament a Rada za švédského předsednictví dohodly tak, aby tento úřad mohl začít v roce 2010 fungovat a velmi v tom na Komisi a na švédské předsednictví spoléhám. To bylo vše k otázce azylu.
Druhé téma se týká vnějších hranic. Jak velmi dobře řekl pan Billström, Evropská rada projevila přání, aby se posílily kontrolní operace na hranicích, které koordinuje agentura Frontex. Rada nás požádala, abychom vytvořili jasná pravidla pro společné hlídky, přesná pravidla pro to, jak zacházet se zachráněnými osobami a jak organizovat společné lety pro návrat těchto osob.
Musíme také posoudit, jak může Frontex spolupracovat se třetími zeměmi. Rozpočet na financování operací Frontexu se v roce 2009 zvýšil na 36 milionů EUR a v současnosti sledujeme, jak Frontex organizuje repatriaci nezákonných přistěhovalců.
Je vhodné připomenout, že kontrolní operace na hranicích probíhají v souladu se zákony Společenství, především se Schengenským hraničním kodexem. Je nutné dodržovat základní práva a zákaz vypovězení. V námořních oblastech se při těchto operacích musí také dodržovat mezinárodní námořní právo. Členské státy nicméně neinterpretují a neuplatňují tato pravidla jednotně. Proto se pokusíme otázku, jak tato pravidla rozvinout a vyjasnit, aby se při těchto operacích lépe uplatňovalo právo Společenství a mezinárodní právo.
Pracujeme také na přípravě návrhu, který umožní upravit nařízení zřizující agenturu Frontex a zavádějící její pracovní metody. Tento návrh bude předložen na začátku roku 2010. Vezme v úvahu zprávu Evropského parlamentu a hodnocení agentury podle článku 33 nařízení Frontex. Cílem je optimalizovat a posílit roli Frontexu v otázce spolupráce na hranicích.
A nyní se dostávám ke třetímu tématu. Evropská rada zdůraznila potřebu posílit spolupráci s hlavními zeměmi původu a průjezdu a požádala Komisi, aby posoudila konkrétní možné způsoby spolupráce s těmito zeměmi. Komise v reakci na tuto žádost zintenzívnila dialog a spolupráci s Libyí a Tureckem, což jsou dvě hlavní země pokud jde o migrační cesty ve Středomoří.
Pokud jde o Libyi, poslali jsme společně s panem Billströmeme v červenci dopis našim libyjským partnerům, ve kterým jim navrhujeme spolupráci v celé řadě oblastí, abychom dosáhli společného a vyváženého řízení migračních toků z Libye. Vysvětlili jsme libyjským orgánům, že jsme připraveni jim pomoci nejen posílením jejich kapacit pro zabránění nelegálního vstupu a výstupu migrantů na a z jejich území, ale chceme jim také pomoci zlepšit zacházení s migranty v souladu s lidskými právy a mezinárodními právy, usnadnit identifikaci migrantů a pomáhat těm, kdo potřebují mezinárodní ochranu.
Komise se již podílí na financování pilotních opatření prostřednictvím Vysokého komisaře OSN, Mezinárodní organizace pro migraci a italského ministerstva vnitra. Jedinou možností, jak plně naše akce rozvinout, je však jasné odhodlání libyjských orgánů. Neskrývám před vámi, pane Billströme, že s velkou netrpělivostí očekávám odpověď na náš dopis.
Pokud jde o Turecko, tak generální ředitel generálního ředitelství pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost Jonathan Faull je právě na misi v Ankaře, kde zjišťuje, jakým způsobem a jakými prostředky by mohla větší spolupráce podpořit Turecko, aby se více věnovalo odpovědnějšímu způsobu řízení migrace, s cílem opětovného přijetí nezákonných přistěhovalců a především zajištění mezinárodní ochrany přistěhovalců. Pokud bude Turecko a Libye na naši nabídku reagovat, mohli bychom s panem Billströmem ještě do konce roku obě tyto země navštívit.
Na závěr bych se rád zmínil o Stockholmském programu, který má vytvořit základy efektivnější společné politiky, jež nám umožní podporovat koordinované přistěhovalectví v souladu s Evropským paktem o přistěhovalectví a azylu. Návrhům, které jsme předložili v červnu tohoto roku, se dostalo příznivého přijetí ze strany neformální debaty ministrů, kterou v červenci uspořádalo švédské předsednictví.
Už nebudu opakovat, co jsem před chvílí řekl, tedy že tato politika má tři hlavní témata, společný azylový systém odpovídající našim humanitárním tradicím, efektivnější kontrolu nezákonného přistěhovalectví pomocí integrovanějšího řízení našich vnitřních hranic a naší vízové politiky a pak pochopitelně posílení účinnosti našeho boje proti obchodování s lidmi a provádění politiky navracení migrantů s cílem jejich dlouhodobého znovuzačlenění do původního společenství, a dále otevření se zákonné migraci v rámci, který zajistí plnění potřeb přijímacích zemí, aniž bychom přitom zapomínali na potřeby zemí původu nebo dodržování práv migrantů.
Tak to je vše. Bylo to trochu dlouhé, pane předsedající, dámy a pánové, ale chtěl jsem doplnit to, co velmi dobře vysvětlil pan Billström, a zdůraznit hlavní témata této politiky, evropské strategie, která dnes podle mého názoru začíná dostávat podobu. Naše členské státy musí ještě prokázat plnou solidaritu a odhodlanost nutnou pro zavedení této strategie. Hodně se spoléhám na Evropský parlament, že nám v tom pomůže.
Simon Busuttil
jménem skupiny PPE. - (MT) Děkuji vám, pane předsedající. Chtěl bych také pozdravit pana ministra Billströma a především místopředsedu Evropské Komise pana Jacques Barrota. Dovolte mi, pane předsedající, abych poblahopřál a poděkoval panu místopředsedovi Evropské komise za jeho viditelný a upřímný zájem o otázky přistěhovalectví a azylu. Velice si cením toho, s jakým zanícením se pan Barrot této práci věnuje, a za konkrétní iniciativy, které v této obtížné, kontroverzní a citlivé oblasti přijal. Tím se dostávám k prvnímu bodu, o němž bych chtěl hovořit, pane předsedající, a to je složitost celé této problematiky.
Je velice snadné ukázat na tu či onu zemi: musíme však situaci analyzovat seriózně a důkladně. Jinak se můžeme vystavit riziku, že neunikneme absurditě. Dovolte mi uvést příklad. Přednedávnem se zvedla vlna kritiky proti italské vládě za to, že promptně vrátila uprchlíky zpět do Libye. Musíme však pochopit, že díky této reakci Itálie se letos značně snížil počet uprchlíků, kteří se rozhodli vydat se na riskantní cestu a dát v sázku své životy.
Je nutné si uvědomit, že tento systém vracení zasadil organizovanému zločinu a překupníkům s lidmi těžkou ránu. Znamená to, že i když je bezpochyby nezbytné respektovat právo uprchlíků na azyl, je rovněž nezbytně nutné vytrvat v našem úsilí zastavit jednou provždy tragédii, která se odehrává ve Středomoří. Je rovněž nutné dál bojovat s obchodníky s lidmi, kteří využívají bídy a utrpení uprchlíků, jež touží dostat se do Evropy.
Proto musíme mít neustále na paměti, jak je tato otázka složitá. Chtěl bych se zmínit i o některých dalších bodech. Musíme posílit úlohu Frontexu, především pokud jde o možnou spolupráci, která by měla vzniknout mezi zeměmi a která bude zahrnovat konkrétní záležitosti jako jsou otázky spojené s politikou vracení, která se týká více než jedné země. Na tomto poli bohužel Frontex prozatím nevyvinul dostatečné úsilí. Pozornost si zaslouží i iniciativy, o nichž se zmiňoval místopředseda Barrot, jako je obecný program přesídlení, pilotní projekt pro země jako je Malta a vytvoření azylového úřadu. Tyto iniciativy je nutné zrealizovat okamžitě. Na závěr se chci zmínit o dalším, rovněž důležitém faktoru, který si vyžaduje pozornost a kterým je spolupráce s Libyí a dalšími třetími zeměmi, které jsou pro uprchlíky místem odjezdu. Bez spolupráce s těmito zeměmi se nikam nedostaneme.
Juan Fernando López Aguilar
Pane předsedající, pane Billströme, pane komisaři Barrote, souhlasím a podporuji význam a důraz, který jak předsednictví, tak Komise této záležitosti přisoudily, když uvedly, že jde o jeden z nejvýznamnějších aspektů globalizace, který si vyžaduje evropskou odezvu.
Jde o oblast, ve které může mít Evropa smysl a může zde přinést přidanou hodnotu do řízení jednoho ze zcela nebývalých rozměrů globalizace, kterým je bezprecedentní rozměr migrace, tedy migrační tok a jeho dopad na všechny významné oblasti výstavby Evropy.
Tento jev nemůže vyřešit pouze jeden členský stát pomocí vlastních zdrojů, na základě vlastních kapacit. Potřebujeme proto společnou politiku, která dosud nebyla vytvořena. Vše, co jsme již udělali s cílem vytvořit tuto potřebnou společnou politiku, mělo být zakotveno v evropské ústavě a Lisabonské smlouvě. Tato politika však doposud nebyla vytvořena. Vše, co bylo doposud uděláno, je jen jakousi předzvěstí toho, co musí být ještě učiněno a co je stále ještě ve velmi raných stádiích.
Je však jasné, že odpověď musí být v souladu s evropskou identitou. Za prvé je to tedy závazek napravení nerovností v zemích původu, a to cestou posílení rozvojové spolupráce.
Zadruhé musíme posílit boj s politickým a zločineckým rozměrem tohoto jevu a vypořádat se s organizacemi, které obchodují s lidmi. Současně musíme zlepšovat informovanost o rizicích nezákonného přistěhovalectví a nezákonného obchodování, musíme o tom i o nelegálním zaměstnávání informovat občany zemí původu. Jako alternativu k nedovolenému přistěhovalectví můžeme nabídnout povolenou migraci.
A konečně musíme dbát na dodržování lidských práv. To zahrnuje otázky azylu a uprchlíků a též soulad s Evropským paktem o přistěhovalectví a azylu, který byl podepsán v říjnu 2008.
Musíme však mezitím posílit kontrolu i společnou odpovědnost za evropské vnější hranice. Důsledek nezákonného přistěhovalectví v Itálii, ve Španělsku nebo v Řecku - jako to známe ve Španělsku na jižní středomořské hranici a také na Kanárských ostrovech, kam připlouvají loďky plné zoufalých lidí - není jen čistě španělskou nebo italskou záležitostí. Jde o evropskou záležitost, která nevyžaduje jen solidaritu se Španělskem či Itálií, nebo dokonce naději, že Španělsko a Itálie dodrží ve svých dvoustranných vztazích s africkými zeměmi evropský model. Ne, je to společná odpovědnost, která vyžaduje společnou odpověď.
Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci proto podpořil posílení Frontexu a také navýšení rozpočtu, což, doufáme, Parlament podpoří, protože podporujeme důraz a význam, který této otázce přikládá švédské předsednictví.
Sonia Alfano
jménem skupiny ALDE. - (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, děkuji panu Barrotovi a panu Billströmovi. 31. srpna tohoto roku jsem položila Komisi naléhavou otázku. Je pravda, že se snížil počet přistěhovalců, kteří připlouvají k italským a libyjským břehům, ale je to proto, že se zvýšil počet lidí, kteří nacházejí ve Středozemním moři smrt.
Středozemní moře se bohužel stalo masovým hrobem a Berlusconiho vláda, tedy italská vláda podepsala s Libyí dohodu, která Itálii bohužel umožňuje odmítnout vstup nejen migrantům, ale také uprchlíkům ze zemí, kde dochází k perzekucím a probíhá tam občanská válka, jako je Somálsko a Eritrea, a která těmto nešťastným lidem odpírá právo na azyl, což znamená porušení všech mezinárodních pravidel, a především Ženevské konvence.
Chtěla bych vám připomenout, že nenavracení je zásada, která nezná geografické hranice a nelze s ní za žádných okolností ani obchodovat, ani smlouvat. Nesmíme si myslet, že by se tato dohoda mezi Itálií a Libyí mohla zredukovat na hospodářské zájmy v hodnotě přibližně 5 miliard EUR.
Vyzývám Komisi, aby - pokud je to jejím záměrem - neuzavírala za EU s Libyí dohodu, která by byla podobná dohodě mezi Libyí a Itálií, protože jsme viděli, kam takováto zavrženíhodná dohoda vede. Opakuji, že kvůli této dohodě žel tyto osoby podstupují mučení, protože o to jde: v zajišťovacích střediscích, v nichž jsou tyto osoby drženy v Libyi, dochází k mučení, jak dokazují zprávy novinářů a fotografie, na nichž je vidět mnoho těchto uprchlíků ve věznici v Ganfudě, 10 kilometrů od Benghazi. Dochází zde k mučení, které podle mě není v žádném přátelském paktu nebo mezinárodní dohodě vysvětleno.
Jak zdůraznil vysoký komisař OSN, zakazuje princip nenavracení vracet lidi na území, kde by mohl být jejich život v nebezpečí nebo kde by mohla být ohrožena jejich svoboda. Posílání těchto lidí zpět do Libye, která, jak bych ráda připomněla, ani nepodepsala ani neratifikovala Ženevskou konvenci, se mi zdá těžko uvěřitelné. A co je ještě horší, nedovolené přistěhovalectví je v Itálii trestným činem, takže když se například při dramatickém vylodění na konci srpna, při němž zahynulo mnoho Somálců, několika z nich, myslím čtyřem nebo pěti, podařilo dosáhnout cíle, byli mimo jiné obviněni z imigrace, a jsou proto dnes stíháni podle italského práva.
Chci vyzvat Komisi, aby přešla k činům, aby posoudila, zda dohoda mezi Itálií a Libyí splňuje mezinárodní právo a zda by nebylo lepší se od této hanebné politiky italské vlády odvrátit.
Hélène Flautre
jménem skupiny Verts/ALE. - (FR) Pane předsedající, naposledy jsme o dramatu ve Středozemním moři diskutovali 1. dubna.
Určitě si pamatujete, že u libyjských břehů zahynuly stovky migrantů. Požádali jsme o prošetření této věci. Zatím jsme však nedostali žádnou informaci týkající se okolností této tragédie.
Jak víte, od té doby bylo poblíž Lampedusy nalezeno v polovině srpna 73 mrtvých Afričanů. 25. srpna bylo nakonec zachráněno 57 uprchlíků z Eritreje, kteří dlouhou dobu bloudili v maltských vodách. 31. srpna byl 75 Somálcům zamítnut vstup do Libye.
Vnější hranice Evropské unie se staly skutečně vražednými. To je i titulek jedné zprávy nevládní organizace "Migreurop" a já vás, dámy a pánové, vyzývám, abyste si tuto zprávu sehnali a podrobně prostudovali.
Pane Barrote, v souvislosti s touto situací připomínáte několik základních otázek. Připomínáte právo na azyl, právo na mezinárodní ochranu. Měl byste mluvit i o právu každého člověka opustit jakoukoliv zemi a povinnost komukoliv pomoci. To je mezinárodní námořní právo. Tyto situace se stále opakují, dochází k nim stále častěji i na turecko-řecké hranici. Proto, pane Barrote, nevěřím, že posílení prostředků Frontexu tuto situaci vyřeší.
Myslím, že Evropská unie se před svým vlastním projektem ocitla v úzkých. Evropská unie se zrodila z odmítnutí upírat ostatním jejich důstojnost, a tomu musí zůstat věrná.
Timothy Kirkhope
jménem skupiny ECR. - Pane předsedající, společný program EU pro znovuusídlování má bezpochyby ušlechtilé ambice, jejichž cílem je podpořit větší spolupráci mezi národními vládami v otázce přesídlení uprchlíků a žadatelů o azyl. Já jako britský konzervativec mám však z provádění tohoto programu obavy. Nechceme, aby pokračovaly problémy jako byly ty, se kterými jsme se setkali v Sangatte ve Francii.
Myslím, že z hlediska toho, co státy zatěžuje, je spolupráce a solidarita v Evropské unii pochopitelně důležitá, ale musíme lépe rozlišovat ekonomické migranty od žadatelů o azyl. Ti mají přirozeně právo vyhledávat útočiště, ale my musíme mít právní předpisy, které nebudou svazovat jednotlivým státům ruce, pokud jde o to, koho přijmout a komu dát azyl. Společný přístup jako je ten, který Komise navrhuje, může oslabovat schopnost každého národa EU o těchto věcech rozhodovat.
Myslím, že hlavní priorita by se zatím měla týkat zajištění bezpečnosti jižních hranic. Frontex musí v tomto ohledu hrát významnou roli, aby působil jako silně odstrašující nástroj pro hospodářské migranty, kteří chtějí podniknout onu riskantní cestu přes Středozemní moře. Musíme jednat mnohem silněji proti jednotlivým třetím zemím, které tyto aktivity neodpovědně podporují. Podle Komise musí o konečném počtu lidí, které jednotlivé státy přijmou, rozhodovat právě tyto státy, a Británie ani jiná země nebude nucena přijímat větší počet ekonomických migrantů, než jaké v těchto ekonomicky náročných dobách zvládne. To je nutné a správné. Země jako je Británie potřebují záruky, že o naší azylové a imigrační politice budeme rozhodovat my sami, a záruky, že principem přístupu EU bude otevřená spolupráce, a ne nátlak.
Willy Meyer
jménem skupiny GUE/NGL. - (ES) Pane předsedající, pane Billströme, pane komisaři Barrote, zahájení tohoto legislativního období nám nabízí vynikající možnost k přehodnocení naší přistěhovalecké politiky.
Naše současná přistěhovalecká politika se opírá o zjevné pokrytectví a cynismus. Říkáme, že evropský projekt by nebyl možný bez migrujících pracovníků, ale na druhé straně je kriminalizujeme pomocí právních předpisů jako je směrnice o navracení osob, které se výstižně říká "směrnice hanby", jež není v souladu s principy a hodnotami Evropské unie.
Nikdo nechápe tuto politiku, jež se snaží v tomto krizovém období, kdy procházíme trojí krizí, a to potravinovou, finanční a energetickou, přeměnit Evropu v pevnost, neboť naše práce je špatná a směřuje špatným směrem. Pokud Evropu potřebujeme a především pokud Evropu potřebujeme kvůli migrujícím pracovníkům, pak musíme dodržovat všechna jejich práva, a ne je kriminalizovat, jako to Evropská unie dělá. To totiž rodinám, které se jen snaží uniknout před válkou nebo hladem, přináší ještě větší bolest.
Proto by bylo nejlepší navštívenkou na summit hlav států či předsedů vlád mezi Evropskou Unií a Latinskou Amerikou a státy Karibiku, který se bude konat na jaře příštího roku v Madridu, oznámení, že se na tomto summitu tato "směrnice hanby", která neodpovídá našim principům a hodnotám a které nerozumí žádné vlády, především v Latinské Americe a Karibiku, odkud do Evropské unie přichází tisíce migrujících pracovníků, zruší.
Proto žádám, abychom se nad zrušením této "směrnice hanby" vážně zamysleli.
Gerard Batten
jménem skupiny EFD. - Pane předsedající, opatření, o nichž diskutujeme, jsou součástí takzvané oblasti spravedlnosti, svobody a bezpečnosti, do níž spadá přistěhovalectví. Jde o společnou přistěhovaleckou a azylovou politiku, a ať britská vláda svým občanům lže, jak chce, my víme, že Británie bude nakonec těmito předpisy vázaná.
Pro Británii se však žádná univerzální přistěhovalecká politika nehodí. Británie je jednou z nejhustěji osídlenou zemí na světě, překvapivě hustěji osídlenou než je Indie, Čína či Japonsko. Čistý příliv přistěhovalců do Británie dnes činí přibližně 230 000 osob ročně, což znamená nárůst obyvatelstva o více než milion osob každých pět let. Počet obyvatel se v roce 2031 zvýší ze současných rekordních 61,4 milionů na přibližně 70 milionů a bude růst čím dál víc. Tento nárůst je způsoben přistěhovalectvím a počtem dětí, které se přistěhovalcům rodí.
Britská politická strana - United Kingdom Independence Party - není proti určitému přistěhovalectví, ale to musí být přísně kontrolováno a musí to být ku prospěchu Británie, a ne Evropské Unie nebo někoho dalšího. Británie nepotřebuje společnou evropskou přistěhovaleckou politiku. Potřebujeme skoncovat s masovým přistěhovalectvím a zavést přísně limitovanou a kontrolovanou přistěhovaleckou politiku. Měli bychom uplatnit úmluvu o uprchlících z roku 1951, podle níž mají tito žádat o azyl v první určené bezpečné zemi, do níž se dostanou, což není malý ostrov mimo pobřeží Evropy nazývaný Británie.
Měli bychom skoncovat s multikulturností, která je kontroverzní a vede ke konfliktům, měli bychom stávající migranty asimilovat a integrovat do společné kultury, jež bude respektovat společné politické a právní instituce. V Británii a ani nikde jinde v Evropě by nemělo být místo pro právo Šaría.
Louis Bontes
(NL) Pane předsedající, Frontex nefunguje. Rozpočet pro projekt Poseidon, který právě probíhá, je 11 milionů EUR. To je nesmyslné. Jsou to vyhozené peníze. Jediným řešením je přímé vracení a zákrok proti zemím, které toto přistěhovalectví umožňují. Společná azylová a přistěhovalecká politika není v zájmu občanů Nizozemska. Nizozemská politická strana - Partij voor de Vrijheid, za niž tu hovořím, je důrazně proti této politice. Výsledkem bude to, že se do Evropy dostane ještě větší počet osob bez perspektiv. Občané Nizozemska nepotřebují solidaritu, potřebují, abychom se zde postavili za nizozemské zájmy. Pojďme s tím již skoncovat.
Rád bych se ještě vyjádřil ke švédskému předsednictví. Toto předsednictví se domnívá, že by Evropa měla víc otevřít své hranice masovému přistěhovalectví kvůli evropskému trhu práce. Strana Partij voor de Vrijheid toto zcela odmítá. Jde o kouřovou clonu, která má umožnit masové přistěhovalectví. Podívejme se, co se děje ve velkých městech - podívejme se, s jak velkými problémy se potýkají. Přemýšlejte nad svým vlastním národem, přemýšlejte nad svou vlastní zemí, přemýšlejte nad svou vlastní kulturou. A to my rozhodně děláme. Rád bych dodal, že dost je dost. Pojďme skoncovat s masovým přistěhovalectvím; už to došlo dost daleko.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Pane předsedající, pane místopředsedo Komise, pane úřadující předsedo Rady, výzvy spojené s přistěhovalectvím zůstávají stále zde, stejně jako náš závazek je překonat.
Tyto výzvy jsou tyto: za prvé vykročit směrem ke společné přistěhovalecké politice; za druhé výrazně zlepšit organizaci dovolené migrace; za třetí zlepšovat integrační postupy; za čtvrté velmi rozhodně potírat nedovolené přistěhovalectví; za páté více rozvinout Frontex; za šesté vylepšit postupy, úmluvy a dohody se zeměmi původu a tranzitu; a za sedmé rozvíjet společnou azylovou politiku.
Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu se musí v roce 2010 stát spravedlivým, fungujícím a rovnostářským úřadem, který se podělí o odpovědnost solidárním způsobem a zajistí mezinárodní nebo druhotnou ochranu.
Pokud jde o Frontex, ten je otázkou koordinace a spolupráce; za žádných okolností nenahrazuje národní kompetence. Potřeba posílit úkoly Frontexu na našich jižních hranicích v jižní Evropě, především ve Středomoří a na atlantském pobřeží není jen odpovědí Evropské unie na migrační tlak, k němuž dochází v Řecku, na Maltě, v Itálii nebo ve Španělsku, je to také humanitární odpověď, jejímž cílem je zabránit smrti a vyhnout se dramatům.
K otázce rozpočtu Frontexu chci říct, že se zvýšil ze 6 milionů EUR v roce 2005 na 78 nebo 83 milionů v roce 2010. Máme zde ale, pane předsedající, jednu pochybnost, a sice, zda bude Frontex schopen spravovat rozpočet, který od Parlamentu dostane. To by byla naprosto nepřijatelná situace, protože výzev je celá řada a úkolů také.
Je důležité, aby Frontex uvedl v život Ústřední rejstřík technického vybavení (CRATE). Je také důležité, aby členské státy respektovaly svůj závazek vůči tomuto rejstříku. Potřebujeme větší a lepší koordinaci s Europolem. Musíme zřídit Iconex a z hlediska ochrany lidských práv potřebujeme, pane předsedající, větší a lepší koordinaci mezi Frontexem a Mezinárodní organizací pro migraci a Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky.
To jsou ony výzvy a to jsou naše závazky.
Claude Moraes
Pane předsedající, nikdo nepodceňuje ohromné potíže spojené s vytvářením rovnováhy, o níž se zmínil předseda našeho výboru, a s migračními tlaky, se kterými se potýká Evropská unie, a tlaky, se kterými se potýkáme ve Středomoří. Letos v létě jsme si opět připomněli, s jak krutou realitou se musí migranti a žadatelé o azyl, kteří čelí pronásledování a utíkají před bídou, potýkat.
Frontext bezpochyby hraje v přístupu Evropy k migraci klíčovou úlohu. S tím, jak budujeme koordinovanější systém EU pro spravování našich vnějších hranic, význam Frontexu roste. Proto se naše skupina domnívá, že je zásadní dosáhnout rovnováhy: rovnováhy mezi tím, že na jedné straně získáme zdroje pro fungování Frontexu - o čemž se již řada mých kolegů zmínila - a na druhé straně se zajistí, že se dostane výraznějšího uznání humanitárním aspektům práce Frontexu. Jak může Frontex například pomoci snížit tragický počet úmrtí na moři, který za posledních 10 let přesáhl 12 000? Záchranné operace na moři musí být zahrnuté do jeho náplně práce. Nástrahy jsou ukryty v podrobnostech. Mnoho těchto politik se musí provádět přímo na místě a vím, že Parlament, Komise i Rada se o to snaží.
Musíme zajistit, aby se Frontex nestal jen mechanismem, který udrží lidi mimo Evropu. Těm, kdo odůvodněně potřebují ochranu, se musí zajistit přístup na území EU.
Pane komisaři, hovořil jste o zásadě nenavracení. Je důležité, abyste to zopakoval. Situace v případě Itálie a Libye je pochopitelně věc, o které budou více hovořit mí kolegové z Itálie, ale tuto zásadu nesmí žádná osoba ani žádná země porušovat.
Ocitli jsme se v situaci, kdy k nenavracení bude docházet i v případě zemí, které nepodepsaly úmluvu z roku 1951. Je důležité, abychom tato lidská práva dodržovali. Nesmíme se vyhýbat odpovědnosti poskytnout ochranu těm, kdo ji potřebují.
Frontext proto musí být součástí spravedlivého a vyváženého přístupu k migraci a azylu. Musíme zajistit provádění souboru opatření v oblasti azylové politiky a musíme zajistit rovnováhu mezi povolenou migrací a ochranou uprchlíků.
Sarah Ludford
Pane předsedající, britský tisk, kterému k jeho závěru napomohli i paranoidní euroskeptičtí europoslanci, rozšířil poplašné zprávy, že budoucí komisař pro základní práva, kterého pan Barroso na návrh skupiny ALDE potvrdil do funkce, bude Velkou Británii nutit přijímat více žadatelů o azyl z celé Evropy.
To není pravda. Jak pan místopředseda Barrot potvrdil, pilotní projekt na pomoc Maltě je dobrovolný a i navrhovaný plán na přesídlení uprchlíků přijatých úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky přímo ze zemí mimo Evropu by měl být nepovinný.
Žádná politika EU nikdy nezahrnovala žádné kvóty nebo povinnost týkající se toho, kolik migrantů má která země přijmout. Snažíme se však dosáhnout dobrovolné solidarity a doufám, že budoucí komisař pro základní práva napomůže zastavit umírání migrantů ve Středozemním moři.
V příštím měsíci to bude deset let, co EU stanovila cíl společného azylového systému a začala koordinovat migrační politiky. I přes značné úsilí především ze strany Evropské komise, které pomáhají poslanci Evropského parlamentu, jsme od tohoto cíle ještě velmi daleko.
Hlavní prioritou je správné řízení migračních toků, což jsou obvykle takzvané "smíšené toky" uprchlíků a migrantů, kteří hledají práci, abychom mezi oběma skupinami rozlišovali. Musíme dát evropské veřejnosti ujištění, že toto řízení probíhá správně, a současně musíme zastavit ztráty na životech a zajistit ochranu těch, kteří ji potřebují.
Pokud jsou lidé v křehkých člunech zatlačováni zpět na moře a nedostane se jim ochrany, pak žádný z těchto cílů nesplníme. Jsem šokovaná, když od pana komisaře Barrota slyším, že členské státy neuplatňují námořní právo jednotným způsobem. Takový chaos je nepřijatelný. Frontex musí mít řádné zdroje a musí dodržovat lidská práva jednotlivců. Těmto osobám musíme umožnit se vylodit a musí dostat možnost, aby se jejich žádosti o azyl posoudila a aby se rozdělili na uprchlíky a ty, kteří nemají právo v zemi zůstat.
Členské státy EU musí být v případě potřeby postaveny před evropský Soudní dvůr za nedodržení tohoto principu. Jak řekla má kolegyně Sonia Alfanová, myšlenka, že by byla Libye schopná toto zajistit místo nás, je zcela skandální, vzhledem k tomu, jak se v této zemi zneužívají lidská práva.
Účelná evropská přistěhovalecká politika bude zahrnovat společný rámec kritérií pro ekonomickou migraci, v rámci něhož mohou členské státy, které tyto migranty přijímají, samy rozhodovat o počtu, které přijmou. Potřebujeme koordinaci, společné normy, společný rámec a pak také solidaritu.
Franziska Keller
Pane předsedající, já váš entuziasmus ohledně Frontexu nesdílím. Slyšeli jsme o tom, že Frontex i členské státy porušují lidská práva, právo na nenavrácení a nedávají uprchlíkům možnost požádat o azyl, a k těmto případům porušování lidských práv dochází ve jménu Evropské unie.
Pane ministře Billströme, říkal jste, že se musí na vnějších hranicích provádět kontroly a že je nutné dosáhnout rovnováhy, ale chci se vás zeptat, proč bychom neměli tyto kontroly a rovnováhy uplatňovat i vůči lidem, kteří pracují na těchto vnějších hranicích a hájí je? Proč nemůžeme dosáhnout určité transparentnosti a průhlednosti ohledně Frontexu a toho, co dělá? My v této sněmovně potřebujeme, aby byla činnost Frontexu průhledná a transparentní. Potřebujeme vědět, v jakém stádiu jsou práce na nových pravidlech Frontexu, o kterých jste, pane komisaři, mluvil, a potřebujeme objasnit, jak mohou uprchlíci získat mezinárodní ochranu, když jsou zadrženi na moři.
Potřebujeme také vědět, jaké byly s třetími zeměmi uzavřeny dohody, a co se přesně děje s penězi EU, které například směřují do Libye. Mám pochyby o tom, zda to, čemu vy říkáte pomoc Libye uprchlíkům, skutečně uprchlíkům pomáhá, ale i zde nám prostě chybí transparentnost a pokud, jak jste řekl, neinterpretují všechny členské státy práva migrantů stejně, jak potom zajistíte, že třetí země jako je Libye budou tato pravidla interpretovat podobně jako vy?
Chtěla bych vám připomenout, že Parlament již podpořil myšlenku povinně sdílené odpovědnosti při vyřizování žádostí o azyl, a myslím, že vaše zpráva o pilotním projektu, v rámci něhož pouze Francie přijala velmi, velmi malý, až směšný počet 100 uprchlíků z Malty, ukazuje, že dobrovolná solidarita nestačí. Potřebujeme, aby to bylo povinné.
Ryszard Czarnecki
(PL) Chceme válčit s přistěhovalectvím. To je velký problém. Mezitím máme problémy s nefungující vývěsní tabulí a počítačem. Pojďme se věnovat věcem, kterým se skutečně můžeme efektivně věnovat.
Migrace je pochopitelně jedním z největších problémů dnešní Evropy. A co víc, není to problém jen pro politiky, ale také problém, který se týká obyvatel členských států Evropské unie. Je to možná jedna z největších výzev, které dnes stojí před politiky Evropy, a jeden z hlavních problémů našich voličů. Přistěhovalectví má více jmen, mí vážení kolegové dnes hovořili o přistěhovalectví z Afriky, které se týká hlavně zemí ze Středomoří, a to, co říkají, je v určitém směru oprávněné. Já zastupuji Polsko, zemi, ve které dochází k nedovolenému přistěhovalectví pochopitelně v menší míře, ale přicházejí k nám lidé ze zemí bývalého Sovětského svazu a také z Asie.
Stojí před námi otázka filozofie boje EU proti nedovolenému přistěhovalectví a řekněme si to jasně, i otázka omezení dovoleného přistěhovalectví. Má tíhu tohoto boje nést Frontex? Je to skutečně rozumné? Nebylo by efektivnější, kdybychom peníze navíc, které chceme dát Frontexu, věnovali zemím, které mají největší problémy s nedovoleným přistěhovalectvím, a také členským zemím, jejichž hranice tvoří vnější hranice EU? Pane předsedající, na závěr chci říct, že se mi zdá, že by to bylo rozumnější.
Rui Tavares
(PT) Pane Billströme, pane Barrote, při uplatňování ženevské úmluvy nemáme žádnou volnost. Jediná možnost je dodržovat dohody, které jsme podepsali. Zákon hovoří jasně: pokud se uprchlíci, kteří dorazí k evropským břehům, posílají zpět do zemí, které nepodepsaly ženevskou úmluvu o uprchlících, znamená to porušování ženevské úmluvy. Není to abstraktní bod zákona, je to skutečný argument.
Když prostřednictvím Frontexu nebo členských států pošleme uprchlíky do Libye, porušujeme tím úmluvu, hlavně proto, že z údajů italské vlády víme, že 75 % z osob, které dorazí k evropským břehům, žádá o azyl a 50 % z nich, tedy 38 % čili třetina ze všech, má právo na humanitární ochranu.
Tato politická rozhodování jsou spojena s morálními volbami a zde skutečně stojíme před morální volbou. Je správné a je skutečně morální, aby za poslední roky zahynulo více než 14 000 osob ve snaze dostat se k evropským břehům? Je skutečně morální, aby velká část těchto lidí, kteří riskují život, měla právo na azyl v prvním místě? Je skutečně nutné, aby museli riskovat životy? Ne, neměli by před touto volbou stát.
Již dlouho jsme říkali, že čistě represivní přistěhovalecká politika, jako je ta, která byla doposud uplatňována, nás staví z hlediska životů obyvatel před možnost buď život, nebo smrt, a my všichni jsme za tuto volbu života nebo smrti spoluzodpovědní.
Nemyslím, že problém vyřešíme tím, že budeme nyní na začátku volebního období sypat do Frontexu peníze - peníze, které Frontex nemůže utratit a když i Komise říká, že není vhodné dávat do Frontexu v současnosti peníze - tím tento problém nevyřešíme. Problém můžeme vyřešit tím, že zrevidujeme mandát Frontexu a potom může Frontex potřebovat více prostředků. Aby se tak stalo, měl by Frontex spolupracovat a poskytovat vysokému komisaři OSN pro uprchlíky veškeré informací a začlenit do své politiky humanitární otázky, což doposud nečiní. Stejně tak závažný je, dámy a pánové, návrh týkající se prostředků pro uprchlíky: když investujeme více do Frontexu, tyto prostředky se sníží.
Roberta Angelilli
(IT) Pane předsedající, po pravdě mě mrzí, že někteří italští kolegové využili této příležitosti k obvyklé polemice, jejímž jediným cílem je zaútočit na italskou vládu. Pokud jde o přistěhovalectví, neměli bychom tuto situaci ideologicky zneužívat, ale spíše bychom měli jít až do jádra zásad Evropského paktu o přistěhovalectví a azylu, který se opírá o hodnoty integrace a solidarity.
Skutečně oceňuji úsilí Komise za poslední roky, ale pan komisař Barrot se mnou bude určitě souhlasit, že je třeba věci urychlit a vytvořit skutečnou evropskou strategii přistěhovalectví, jež bude upřednostňovat nesmlouvavý boj s nedovoleným přistěhovalectvím a obchodování s lidmi a s jejich zneužíváním.
Je třeba ostře zasáhnout proti všem, kdo mají z tohoto obchodování s lidmi prospěch, včetně zaměstnavatelů, kteří využívají nelegální pracovní sílu. Není rozhodně dál přijatelné, aby se na sebe braly řešení problému přistěhovalectví jen země, které mají hranice v oblasti Středomoří. Nedávný návrh Komise na společný program opětovného začlenění je z hlediska politické a praktické spolupráce mezi členskými zeměmi krokem vpřed, ale nutně potřebujeme rychlé uplatnění řady iniciativ, které budou efektivněji rozvíjet účinnější solidaritu uvnitř Společenství.
Proto doufáme, že se brzy zkonkretizuje to, co zde oznámil úřadující předseda Evropské unie na základě upřímné prosby italského ministra Franca Frattiniho, aby se zahájila debata o způsobu rovnoměrného rozdělení břemen a odpovědností spojených s přílivem nedovolených přistěhovalců a žadatelů o politický azyl mezi členské státy.
Podle mého názoru je toto zásadní věc, protože jinak se dostaneme do paradoxní situace, že na jedné straně budou mít některé členské státy jako je Itálie, Malta, Řecko a Španělsko povinnost přiímat nedovolené přistěhovalce a na druhé straně se budou ostatní země dobrovolně rozhodovat, zda chtějí být solidární, či ne. Není už dál možné se tomu vyhýbat. Chci poděkovat Francii, že chce přijmout 100 osob, 100 žadatelů o azyl: 100 osob, ale žadatelů o azyl jsou tisíce, desítky tisíc. Proto Francii děkuji, ale je to jen kapka v moři.
Na závěr chci říct, že mimo jiné musíme přestat považovat přistěhovalectví za jakýsi všelék. Když nebudeme mít seriózní politiku rozvojové spolupráce, kde bude Evropa zaujímat vůdčí roli, odsoudíme část světa k jisté a nevyhnutelné budoucnosti v chudobě a zoufalství.
Stavros Lambrinidis
(EL) Pane ministře, pane komisaři, Parlament naléhavě volal po spolupráci na evropské úrovni se zeměmi původu a tranzitu. Tyto země nezahrnují jen Libyi. Jde i o Turecko. Turecko není v tomto rámci jen zemí původu a tranzitu, ale je také kandidátskou zemí. Jinými slovy má dvojí povinnost respektovat politické principy a instituce Evropské unie.
Nejméně ve čtyřech případech v poslední době rušil turecký radar v řeckém vzdušném prostoru helikoptéry Frontexu, které vykonávaly své úkoly. Včera donutil turecký bojový letoun helikoptéru Frontexu vrátit se zpět.
Co hodláte udělat a jak budete jménem Evropské unie reagovat na toto obtěžování během činnosti, kterou provádí evropská instituce, jako je Frontex?
Povinná solidarita také nemůže mít jen formu policejních opatření typu Frontexu na jižních hranicích. Musí zde být i solidarita v otázce přijímání přistěhovalců, kteří přijedou do našich zemí, jež si nemohou vždy ponechat tak velké počty osob. Komise a Rada zde podporují dobrovolnou solidaritu, která nemá ani cenu papíru, na kterém se o ní píše. Můžete nám říct, proč v tomto případě nezavedete i povinnou solidaritu?
A konečně pilotní program mezi Itálií, Maltou a Libyí nemá být jediným pilotním programem. Proč neexistuje pilotní program pro navracení přistěhovalců zpět do Turecka, které představuje v této věci otevřenou ránu? Požádala o to někdy řecká vláda, pane komisaři, a byla odmítnuta? Nebo přišly jen společně Libye, Itálie a Malta a vy jste s tím souhlasil a nepožadoval jste víc?
Hélène Flautre
(FR) Pane předsedající, toto mi dává příležitost upřesnit dva malé body, které myslím ukazují - jak před chvílí říkal kolega - jak je naše politika pokrytecká.
První bod se týká dublinských dohod. Vy, pane komisaři, velmi dobře znáte situaci v Calais; víte, že v Calais by mohlo mnoho lidí požádat o status politického uprchlíka a mohli by ho dostat. Proč to neudělají? Protože jsou si jistí, že podle dublinských dohod budou posláni do zemí, kam jet nechtějí, a někdy k tomu mají vynikající důvod. Nechtějí jet do Řecka, protože tam mají prakticky nulovou šanci získat status uprchlíka.
Dublinské dohody jsou dnes nástrojem, který je nepřátelský k ochraně těchto lidí, kteří je nejvíc potřebují, a který navíc prohlubujee nerovnosti mezi členskými státy. Přestaňme mluvit o solidaritě, když zde máme nástroje, které prohlubují nerovnosti mezi zeměmi.
Druhý bod se týká dohod o zpětném přebírání. Naprosto to chápu, chceme o těchto dohodách jednat s Tureckem a s Libyí, tedy pohráváme si s myšlenkou, že budeme mít obrovské prostředí zemí, které budou našimi sousedy a které budou ve velké míře zadržovat přívaly migrantů. To je nepřijatelné z praktických důvodů, z etických důvodů i z politických důvodů, a vy to dobře víte, pane Barrote!
Clemente Mastella
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, hned na začátku řeknu, že pohostinnost je pro mě bez přehánění svatou hodnotou. Společenství států v podstatě vzniká ze solidarity mezi lidmi a toto společenství se řídí určitými závazky: právy a povinnostmi. Proto pokud jde o mě, já jsem silně proti všemu, co jde proti tomuto základnímu biblickému principu. Integrace a vše, co s ní souvisí, zcela jasně vzniká kombinací toho, zda přijímáme lidi a jakým způsobem to provádíme.
Co dělat? Kam bychom měli situovat tyto zoufalé lidi, kteří přicházejí do členských zemí a současně jak bychom měli zabránit napětí, které někdy vzniká a zahrnuje pocity jako je zášť, vztek a zlost a vede někdy i ke znepokojivým formám nepřátelství?
Co bychom měli dělat, aby ochrana práva na azyl, což je princip, o němž se v těchto dnech také hovořilo, neotevírala současně dveře podvodným žadatelům o azyl, což je alibi, které využívají někteří lidé: lidé, kteří se za tímto všeobecným právem ukrývají a nemají nic společného s právem na azyl, ale naopak s nezákonností a zločinností?
Myslíme si opravdu, pane Billströme, že všechnu tuto odpovědnost musí vzít na svá bedra jednotlivé státy? Zdá se mi, že Evropa, která se doposud pohybovala pravděpodobně dost nejistě, už nemůže dál odkládat vytvoření jednotného, seriózního přístupu k přistěhovalectví. Nemůže hovořit tak, jako doposud, různými disharmonickými hlasy, a nemůže dohnat nejvíce zranitelné země v první linii do izolace. Nemůže jednat bez společného postoje, kterého dosáhne společně, postoje, který zatím vypracován nebyl, ale jehož základní principy vytrvale bráníme.
Evropa, pane předsedající, nemůže nevnímat naše hranice jako evropskou otázku, nemůže tuto záležitost nahlížet jako záležitost týkající se jednotlivých států. Nemůže vystupovat tak teatrálně, jako se to již v této sněmovně stalo, tedy jako to dělá italská i jiné vlády. Podle mě je zcela nemyslitelné, aby tragédie, k nimž došlo u břehů Lampedusy a Ceuty a Melilly, neměly nic společného s Bruselem, Berlínem a Paříží.
Pramení z toho napětí mezi jednotlivými státy a Evropou a vznikají tak problémy, což také zvyšuje demokratický deficit Evropy, který se ještě může zhoršit, když zde nebude žádná koordinovaná přistěhovalecká politika; zvýší se tak dojem, že zájmy států převládnou nad zájmy všech. Zvyšuje se tím, pane předsedající, frustrující vnímání toho, že Brusel a Štrasburk se často zabývají těžko srozumitelnými otázkami, a ne tím, co zajímá veřejnost. Tím v podstatě oslabujeme evropskou politickou identitu.
Proto doufám, že švédské předsednictví začne vytvářet dohodu s nejvíce zranitelnými zeměmi, začne uvažovat logicky a dosáhne toho, co doposud chybělo, tedy silné, vyrovnané, solidní a přísné společné přistěhovalecké politiky.
David-Maria Sassoli
(IT) Pane předsedající, pane Barrote, pane Billströme, dámy a pánové, požádali jsme o tuto rozpravu, abychom obrátili pozornost EU na závažné případy porušování základních lidských práv, ke kterým dochází v Itálii. Od května posbíraly italské úřady na moři více než 1000 migrantů, kteří byli vráceni do Libye. Během těchto neoficiálních a svévolných vracení nebyli lidé identifikováni a nedostali možnost se odvolat, ani neměli právo požádat o azyl a teď jim hrozí nelidské a ponižující zacházení v Libyi. Domníváme se, že takovéto praktiky porušují základní principy, na nichž Evropa stojí, což potvrdil i pan komisař Barrot, když se u Itálie informoval o podrobnostech.
Takovéto kroky nejsou v souladu ani s Evropskou úmluvou o lidských právech, ani s právem Společenství, především s Schengenským hraničním kodexem a směrnicí o navracení, a ani s italským právem. OSN včera Itálii vyzvalo, aby respektovala mezinárodní právo a rovněž včera podalo 24 Somálců a Eritrejců, které Itálie vrátila, u Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku odvolání proti Itálii pro porušování Evropské úmluvy o lidských právech.
Nedovolené přistěhovalectví se navíc, dámy a pánové, stalo v Itálii trestným činem a přitěžující okolností. Pouhá skutečnost, že jste přistěhovalec, znamená diskriminaci a nerovnost a má to za následek tvrdší tresty pro ten stejný zločin. Skutečnost, že jste ilegální přistěhovalec, jako byly rodiny našich italských, portugalských, polských, řeckých a italských komunit, vám brání přístupu k základním právům a z nejzákladnější péči včetně lékařské pomoci, protože se lidé bojí, že je někdo udá. To se, pane předsedo, děje v Itálii a odsoudili to i odborníci na právo a ústavu a sekulární i katolická sdružení.
Co hodlá Komise udělat, aby toto porušování lidských práv přestalo? Parlament vždy podporoval boj proti nedovolenému přistěhovalectví, ale jen v souladu se základními právy.
Chceme, pane předsedo, vědět, zda Komise hodlá zasáhnout ve věci italských právních předpisů a přezkoumat dohodu mezi Itálií a Libyí. Dvacet let po pádu berlínské zdi nemůžeme dovolit, aby některé vlády stavěly nové zdi.
Niki Tzavela
(EL) Pane předsedající, pane komisaři, realita přesahuje vše, co bylo v této sněmovně řečeno.
Jsme svědky toho, jak se pan prezident Kaddáfí v této věci chová, a mezinárodní média neustále přinášejí zprávy o tom, že na splnění jeho povinností je nutná miliarda EUR. Jsme svědky toho, že Turecko - stát, který se chce stát členem Evropské Unie - denně vrací letadla Frontexu a Evropské unii se nedaří reagovat tak, jak by měla.
Jsme svědky toho, jak převaděci dávají nezákonným přistěhovalcům pokyny, jak se mají v případě zadržení sami střelit do ruky nebo nohy, aby byly členské státy nuceny je přijmout a musely se použít jiné typy zákonů než ty, kterými se řídí nedovolené přistěhovalectví, protože se nyní jedná o zraněné osoby. Jsme svědky toho, jak převaděči dávají nezákonným přistěhovalcům pokyny, aby před vstupem do země zničili své doklady, aby hostitelské země jako Řecko nevěděly, kam je odeslat; jsme svědky toho, že přistěhovalci tvrdí, že chtějí získat azyl, ale nemají žádné doklady, takže nemáme o co se opřít.
Pane komisaři, vládne tu naprostý chaos a je nutné nastolit pořádek. K tomu potřebujeme jasné a striktní stanovisko ze strany Evropské unie k této otázce.
Sylvie Guillaume
(FR) Pane předsedající, pane místopředsedo, dámy a pánové, velmi často se říká, že členské státy uznávají nutnost vytvořit na evropské úrovni společné politiky řízení přistěhovalectví a politiky zaměřené na společenskou integraci přistěhovalců.
Denně však vidíme, že realita je zcela jiná. Evropskému fondu pro integraci byly například v rámci rozprav o rozpočtu drasticky sníženy prostředky. Pokud jde o členské státy, tak řada z nich dál jednostranně vydává přísné právní předpisy a právně omezuje přístup na své území, omezuje přístup na trh práce, k systému sociálního zabezpečení, ke vzdělávacímu systému a znesnadňuje spojování rodin.
Evropská politika boje proti nedovolenému přistěhovalectví a politika kontroly vnějších hranic současně nakonec znamená, že odpovědnost za kontrolu hranic přechází na naše sousedy, což je v rozporu s lidskými právy. Viděli jsme to mezi Itálií a Libyí.
Tento trend k externalizaci těchto otázek je způsob, jak se Evropa snaží sama zbavit své odpovědnosti. To je nepřijatelné. Prostředky, které dostal Frontex navíc, nikdy nebudou moci nahradit nutnou solidaritu, která musí spojovat členské státy, aby jednaly společně při přijímání osob, které potřebují mezinárodní ochranu, a při přijímání zahraniční pracovní síly, která je nutná pro to, abychom mohli splnit demokratické výzvy zítřka.
Jaká opatření chcete zavést, aby se zajistila skutečná solidarita a skutečná řešení pro utrpení migrantů?
Rita Borsellino
(IT) Pane předsedající, pane Barrote, pane Billströme, když jste, pane Barrote nedávno předkládal evropský azylový plán, mluvil jste o nezlomnosti boje proti nedovolenému přistěhovalectví a o humánnosti při přijímání obětí pronásledování. Přeloženo do jazyka zákona to znamená zajištění ochrany a práva na azyl pro ty, kdo prchají před smrtí hladem, před válkou a pronásledováním, a zabránění jejich navrácení do zemí, kde jsou jejich životy v nebezpečí nebo jim hrozí nelidské zacházení.
To je přesný opak toho, co dělá italská vláda, jak ukázala nedávno, když vrátila 75 přistěhovalců z Eritreje a ze Somálska do Libye, k čemuž došlo, aniž by bylo ověřeno alespoň to, zda jsou mezi nimi potenciální žadatelé o azyl, jak vyžaduje mezinárodní právo, což včera odsoudil i vysoký komisař OSN pro lidská práva. Dohoda mezi Itálií a Libyí nemůže přeměnit tuto část moře na volnou zónu, kde se porušují lidská práva.
Proto vyzývám Komisi, aby co nejdříve jednala a zajistila, že zde bude znovu nastoleno a plněno mezinárodní právo. Navíc bych chtěla vědět, co se udělalo v otázce jednání o dvoustranné dohodě mezi EU a Libyí, která se připravuje již řadu let. Kdy předpokládáte, že bude uzavřena? Může Rada s Komisí potvrdit, že tato dohoda bude nadřazená nad dohodou mezi Itálií a Libyí? Můžete Parlamentu vysvětlit základní body týkající se řešení nedovoleného přistěhovalectví a zajištění práva na azyl a principu nenavracení?
Anna Maria Corazza Bildt
Pane předsedající, mám velkou radost, že zde mohu poprvé promluvit a že mohu pochválit pana ministra Tobiase Billströma za jeho hluboké pochopení. Vzhledem k tomu, že jsem původně italské národnosti, mohu říci, že ve Středomoří lidé a země čelí vážné situaci.
Chtěla bych mu poděkovat za jeho snahu zaměřenou k dosažení konsensu ve věci společné přistěhovalecké politiky, která je velice potřebná. Ráda bych také přivítala jeho iniciativu týkající se úřadu na podporu azylu, což je velmi praktický a konkrétní způsob podpory členských států, které na sobě cítí břemeno, a napomůže to spolupráci mezi členskými zeměmi.
Chci se zeptat pana ministra Billströma, zda by kromě opatření, o nichž již hovořil, mohl trochu více a z dlohodobého hlediska pohovořit o opatřeních, která můžeme přijmout, abychom podpořili země a obyvatele Středomoří, a jaký bude jeho přístup, zda bude vyrovnaný a založený na rovnováze mezi humanitou, solidaritou a neústupností před jakoukoliv formou nezákonnosti.
Georgios Papastamkos
(EL) Pane předsedající, společnou přistěhovaleckou politiku bezpochyby potřebujeme a musíme posílit spolupráci se třetími zeměmi a docílit toho, aby byla soudržnější a efektivnější. Jak tato rozprava ukázala, v rámci této spolupráce má hlavní slovo Libye s Tureckem.
Chování Turecka je pobuřující. Chová se opakovaně obstrukčně, což vám musím oznámit a současně musím panu Barrotovi předat sdělení, že Turecko brání helikoptérám a letadlům Frontexu, které plní evropské mise a evropské úkoly. Poslanci Evropského parlamentu za stranu Nea Dimokratia si provedli parlamentní průzkum. Pane Barrote, dostanete podrobnou zprávu o všech těchto provokacích a o pobuřujícím jednání Turecka.
Pokud jde o zpětné přebírání a přesídlování, zde musíme posílit roli Frontexu a zorganizovat společné zpětné lety. Pane Barrote, pane předsedající, prosím pospěšte si a navštivte Turecko a Libyii. Problém je velmi akutní. Nenechávejte to až na konec roku. Dnes nebo zítra...
(Předsedající řečníka přerušil)
Barbara Lochbihler
(DE) Pane předsedající, úředníci na hranicích evropských zemí nesmí zamítat potenciální žadatele o azyl, kteří připlouvají po moři, nebo je eskortovat pryč, bránit jim v další cestě nebo je vracet do zemí, které nejsou součástí EU. Je to stanoveno v Evropské úmluvě o lidských právech. Dnes jsme si opět vyslechli řadu případů toho, jak Frontex tato pravidla v praxi porušuje. Proto potřebujeme v této oblasti kontrolu. Potřebujeme tyto kontroly jako poslanci Evropského parlamentu, protože máme zodpovědnost za zajištění dodržování ustanovení Evropské úmluvy o lidských právech.
Proto se ptám: Do jaké míry máme právo prověřovat, zda úředníci na hranicích v mezinárodních vodách tyto zákonné požadavky spojené s lidskými právy dodržují? Celá léta jsme si byli vědomi toho, že Frontex v jednotlivých případech lidská práva porušuje. Veškerou svou činností však také závažně podkopává důvěryhodnost EU v oblasti ochrany lidských práv.
Alf Svensson
(SV) Pane předsedající, děkuji panu Billströmovi. Přemýšlím nad tím, zda občas nezačínáme být poněkud příliš fixovaní na termín "nedovolené přistěhovalectví". Konec konců nemůže být nedovolené prchat, abyste si zachránili život, protože lidská práva a svobody platí pro všechny, bez ohledu na to, kde žijí.
Proto chci zdůraznit, že je také důležité zjistit, jaké jsou podmínky v zemích, odkud lidé utíkají. Evropská unie by možná mohla být aktivnější a angažovat se více v těchto zemích, aby lidé nepotřebovali utíkat a aby se z nich tak nestávali nedovolení přistěhovalci. Jak už jsem řekl, možná jsme příliš upnutí na slovo "nedovolený". Jak jsem řekl, není přece nedovolené zastávat se lidských práv a svobod uvnitř i vně Evropské unie.
Antonio Cancian
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, dnes dopoledne mi to tu připadalo jako v italském parlamentu, ve kterém ale zasedáte vy. V každém případě se domnívám, že přistěhovalectví znamená i bezpečnost a dodržování lidských práv. Bohužel globalizace a rozšíření Evropské unie na 27 států proběhly příliš rychle, aniž bychom přijali vhodné kroky k zajištění ochrany bezpečnosti a dodržování lidských práv.
Vyslechl jsem si zprávu Komise: strategie je dobrá a chystají se vynikající opatření, ale zapomínáme, že problém je naléhavý a dramatický a máme zde krizovou situaci. To, co jste uvedl dnes ráno, platí pro normální situaci, ale dnes - především v Itálii - nejsme v normální situaci. Proto žádám Komisi, aby věnovala větší pozornost spíše taktice, než strategii, a aby zvážila tento problém z celoevropského hlediska. Děkuji vám.
Předsedající
Předsedající právě nyní je sice Ital, ale rozprava nebyla zdaleka jen čistě italská. Můžeme říct, že se nám podařilo zohlednit širokou škálu příspěvků z různých částí Evropy a představující různá stanoviska z celé Evropské unie.
Tobias Billström
úřadující předseda Rady. - (SV) Pane předsedající, především bych vám všem chtěl poděkoval za tuto velice zajímavou rozpravu. Zaznělo zde dnes mnoho cenných názorů. Chtěl bych se zmínit o příspěvku pana Busuttila o větší spolupráci s Libyí. Doufám, že se mi společně s panem komisařem Barrotem podaří navštívit Libyi, abychom mohli vybudovat vztahy s touto zemí, a doufám, že bude také pokračovat naše práce s Tureckem. Souhlasím rovněž s panem Aguilarem, předsedou výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, že jediným způsobem, jak řešit nedovolené přistěhovalectví je otevřít cestu dovolenému přistěhovalectví. Měli bychom například zmírnit tlak na azylový systém.
Je nutné se zabývat zločineckými sítěmi, které zneužívají lidské zoufalství. Švédské předsednictví uspořádá k této otázce a k boji proti obchodování s lidmi v Bruselu zvláštní konferenci. Absolutní prioritou švédského předsednictví je pokusit se dosáhnout dohody ve věci Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a zlepšit praktickou spolupráci, Přirozeně doufáme, že se nám v této věci dostane od Evropského parlamentu podpory.
Chtěl bych říct paní Alfanové, že je důležité dodržovat právní akty, které přijala Evropská rada, a je nutné, aby je členské státy uplatňovaly, jak bylo rozhodnuto. Je také důležité zapojit do naší práce vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, abychom dosáhli vysoké kvality, o kterou usilujeme. Musím také vyjádřit souhlas s hodnocením pana Kirkhopea týkajícím se důležitosti rozlišování mezi azylanty a přistěhovalci za účelem práce. Tato úvaha nás přirozeně vede k závěru, že EU potřebuje společný evropský azylový systém a také lepší možnosti pro dovolené přistěhovalectví pracovníků na základě národních potřeb, právní jistoty a ochrany proti dumpingovým mzdám a sociálnímu vykořisťování.
Pokud toho dosáhneme, nebudeme potřebovat politiky pánů Meyera, Battena nebo Bontese. Potřebujeme citlivou a pečlivě promyšlenou migrační politiku, abychom zlepšili demografickou strukturu EU a posílili hospodářství a blahobyt obyvatel.
Paní Corazza Bildtová a pan Svensson se ptali, jak chceme řešit ztráty na životech ve Středomoří. Problém migrace nemá jediné řešení. Vyžaduje to soubor různých iniciativ v rámci různých oblastí. Důležitá je zejména větší spolupráce se zeměmi původu a tranzitu. Je například nutné zlepšit rozvojovou spolupráci s těmito zeměmi, aby se dosáhlo stability, bezpečnosti a udržitelnosti.
Země původu a tranzitu a členské státy musí také zlepšit záchrany na moři. Je nutné vyjasnit rozdělení odpovědnosti mezi zeměmi, pokud jde o úsilí o záchranu na moři. Musíme také dosáhnout společného výkladu pravidel pro záchranu na moři, z hlediska práva na mezinárodní ochranu na jedné straně a mezinárodního námořního práva na straně druhé.
Nakonec bych vám chtěl za sebe i za celé předsednictví upřímně poděkovat za možnost zde v Evropském parlamentu vystoupit a představit naše stanoviska. Je nutné zdůraznit, že naše strategie se musí opírat o nejrůznější pilíře a iniciativy. Myslím, že dnešní rozprava to jen potvrdila. Děkuji vám mnohokrát.
(Potlesk)
Jacques Barrot
Pane předsedající, tato rozprava ukázala, pokud to vůbec bylo potřeba, jaký je rozsah těchto problémů spojených s migrací.
Chtěl bych připomenout, že náš přístup musí být vyvážený, s rovnováhou mezi odmítáním nedovoleného přistěhovalectví, za kterým ostatně často stojí pašeráci a převaděči, a vůlí podporovat s ohledem na tento boj s nedovoleným přistěhovalectvím určitou dovolenou migraci, přičemž rozhodnutí závisí na členských státech, a také vůlí zachovat v každém případě právo na azyl.
Chtěl bych nejprve velmi stručně reagovat na otázku Frontexu, připomenout, že chystáme návrh upravující směrnici o Frontexu a její pracovní metody. Zaznamenal jsem zde touhu po větší transparentnosti.
Na druhé straně se také pokusíme dobře vyjasnit pravidla, která by měla napomoci zajistit při operacích Frontexu důsledné provádění práva Společenství a mezinárodního práva.
Pokud jde o italské problémy, musím předeslat, že jsme v červenci zaslali dopis italským orgánům se žádostí o veškeré užitečné informace ohledně zpětného odeslání plavidel zadržených v mezinárodních vodách. Od italských orgánů jsme dostali odpověď a naše oddělení ji dnes detailně posuzují.
Chtěl bych dodat, že právní předpisy Společenství požadují, aby členské státy prováděly kontroly na hranicích v souladu se zásadou nenavracení. Tato zásada znamená, že stát nesmí vracet osoby na území, kde by jim mohlo hrozit riziko, že budou vystaveny mučení, potrestání nebo nelidskému či ponižujícímu zacházení. V případě žadatelů o azyl a utečenců nesmí docházet k tomu, že budou odesláni zpět tam, kde by mohl být ohrožen jejich život nebo svoboda z důvodu jejich rasy, náboženství nebo národnosti. Stručně řečeno, zajišťujeme, aby byla tato povinnost ochrany dodržována.
V neposlední řadě bych chtěl ještě znovu zopakovat, že nám společně s panem Billströmem jde o to, abychom na jedné straně s Libyí a na druhé straně s Tureckem navázali skutečný dialog, který nám umožní jít až k meritu věci, aby se nám podařilo dosáhnout spolupráce ve věci ochrany hranic proti nedovolené migrace, ale který nám také umožní ve spolupráci s vysokým komisařem OSN pro uprchlíky zjistit, jak bychom mohli v těchto středozemních zemích zahájit postupy, které umožní skutečným žadatelům o azyl, aby se nemuseli uchylovat k pašerákům a převaděčům, pokud se chtějí dostat k evropským břehům, a díky nimž se v těchto zemích budou posuzovat jejich žádosti o azyl.
Tímto významným dialogem se budeme v posledním čtvrtletí zabývat. Chtěl bych poděkovat švédskému předsednictví za jeho ochotu tak efektivně spolupracovat.
Na závěr bych chtěl zopakovat, že potřebujeme evropskou strategii týkající se migračních pohybů. Dobře chápeme, že mezi jednotlivými členskými státy musí být mnohem aktivnější solidarita. Členské státy se potýkají se stejnými problémy. Je nutné říct, že nedovolené přistěhovalectví se nakonec týká všech členských zemí, a nejen členských zemí s vnější hranicí.
Myslím, že je skutečně důležité tuto solidaritu vytvořit. Nabízíme ji na dobrovolné bázi, ale bude bezpochyby nutné, aby se tato dobrovolná báze konkretizovala jako skutečná odpověď na problémy.
Tak to tedy je a nechci tuto odpověď již nijak protahovat. Během vystoupení poslanců jsem si poznamenal celou řadu věcí.
Chtěl bych nakonec s určitou naléhavostí požádat Evropský parlament, aby nám pomohl, zejména s touto strategií, s touto evropskou azylovou politikou. Chtěl bych připomenout věc, která tu již zazněla, že bychom chtěli zlepšit provádění dohody z Dublinu, které bychom chtěli dát určitou flexibilitu. Požádali jsme Radu a Parlament, aby do konce roku vznikl podpůrný úřad a také připravíme harmonizaci postupů. To vše napomůže k vytvoření skutečné evropské azylové politiky, která je podle mě zcela v souladu s hodnotami, na nichž se podle mého názoru v Evropě shodneme. V tyto hodnoty věříme. A je nutné je nyní přeměnit v činy.
V každém případě děkuji Evropskému parlamentu, že nám v tomto obtížném úkolu pomáhá.
(Potlesk)
Předsedající
Rozprava je skončena.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Elisabetta Gardini  
Ilegální přistěhovalectví představuje skutečnou pohromu, která již několik let postihuje zejména jižní země EU, hlavně Itálii, Maltu a Španělsko. Je dobře známo, že z členských zemí EU je to italská vláda, která přijímá největší počet ilegálních přistěhovalců, zoufalých lidí převážně z Afriky, kteří hledají lepší budoucnost.
Na rozdíl od prohlášení představitelů italské levice, kteří již po bůhvíkolikáté zneužívají Evropský parlament, aby neprávem útočili proti italské vládě vedené panem Berlusconim, poskytují předběžná přijímací střediska zdravotní péči, stravu a ubytování i právní pomoc do té doby, než je zjištěno, zda ilegální přistěhovalec může zůstat v Itálii, nebo zda musí být v souladu s mezinárodními smlouvami vrácen do vlasti.
Naléhavě potřebujeme přijmout opatření Společenství v oblasti přistěhovalectví a azylu. Vážně se nemůžeme domnívat, že Itálie může na svých bedrech nést celé břemeno spojené s tímto jevem, který neustále exponenciálně narůstá.
Někteří poslanci vyslovili myšlenku, že by měly být stanoveny "kvóty pro ilegální přistěhovalce". To je případ, kdy dobré úmysly nejsou bohužel podpořeny konkrétní politickou vůlí: švédské předsednictví jen nedávno zdůraznilo problém se získáním souhlasu.
Louis Grech  
písemně. - Vítám tuto rozpravu, která přitahuje pozornost na roztříštěné a nedůsledné politiky EU, co se týče kontroly hranic, přistěhovalectví a žadatelů o azyl. Jsem rád, že slyším, že Rada a Komise uznávají, že tyto záležitosti jsou prioritní, ale doposud jsme byli svědky jen polovičatých opatření a neviděli jsme žádné smysluplné výsledky.. Zdá se, že na úrovni EU je nedostatek politické vůle poskytnout odpovídající zdroje, aby tyto záležitosti byly řešeny spravedlivě. V této chvíli nesou největší břemeno členské státy s vnější hranicí a jejich situace se každý den zhoršuje v důsledku nedostatečných zdrojů a kapacity. Nedávno se projednávalo několik dobrých návrhů, například revize mandátu agentury FRONTEX, program EU na vracení uprchlíků a zřízení evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu. Apeluji na Komisi, aby v souvislosti se zavedením těchto opatření jednala rychle. Potřebujeme více takových řešení založených na přístupu sdílení břemene, neboť to je jediná adekvátní odpověď. Komise a Rada musí ukázat více rozhodnosti při nezbytném financování agentury FRONTEX. Aby mohla účinně chránit naše hranice, musí mít vlastní vybavení a majetek a musí působit celoročně.
Marian-Jean Marinescu
písemně. - (RO) Budoucí rozšíření schengenského prostoru i na Rumunsko zvýší význam zajištění bezpečnosti vnějších rumunských hranic a tím i úlohu agentury FRONTEX v Rumunsku. Agentura FRONTEX musí hrát stále větší úlohu v procesu zlepšování sledování a kontroly vnějších rumunských hranic, které představují více než 2 000 km vnějších hranic EU, jinými slovy budoucí vnější hranice schengenského prostoru. V minulém roce agentura FRONTEX podepsala smlouvu o spolupráci s Ruskem a se zeměmi bývalé Jugoslávie, a stejně tak s Ukrajinou a s Moldavskem. To je krok kupředu ke kontrole všech hranic. Vítaným opatřením by v této souvislosti bylo, kdyby Evropská komise prověřila, jak může agentura FRONTEX využít tohoto právního základu. Další možností, kterou musí Komise prověřit, je možnost podpisu smluv o spolupráci s jinými třetími zeměmi. Uzavření co největšího počtu takových smluv usnadní účinnou koordinaci společných operací a následně přispěje k dodržování lidských práv a občanských svobod a k boji proti přeshraniční trestné činnosti.
Tiziano Motti  
Souhlasím se stanoviskem pana Buzka, že přistěhovalectví bylo pro Evropu vždy blahodárné, alespoň pokud jde o přistěhovalectví, které je řízené, integrované a které respektuje instituce a zákony země určení. Je-li potřebná obnova společnosti a změna v oblasti práce, obohatí-li kulturní výměna národy, je přistěhovalectví vzácným zdrojem. Díky svým židovsko-křesťanským kořenům známe pojem dobročinnosti a pohostinnosti vůči trpícím.
Když však ilegální přistěhovalectví vyústí v nouzové situace, obtíže, zločin a nedostatek bezpečnosti, vyvstane nutnost mít hmatatelnou strategii integrace, kterou mohou jednotlivé země z demografického hlediska strpět. Jsme blázni, jestliže si myslíme, že problém se omezuje jen na země okolo Středozemního moře: volný pohyb občanů v EU může jen podpořit volný pohyb mnoha ilegálních přistěhovalců, kteří se dali na cestu zločinu. Každý evropský stát má morální a přímý zájem, protože to je spojeno se zločinem a s bezpečností půl miliardy občanů, kteří nám dali mandát chránit je pomocí naléhavých a hmatatelných opatření, a to jak pokud jde o stávající problémy, tak o problémy, které patrně rychle nastanou. Práva občanů nemohou být vyměněna za všeobecnou lhostejnost členských států nebo za solónské varování Evropské komise.
