Kroky v návaznosti na konferenci v Monterrey z roku 2002 o financování rozvoje (krátké přednesení)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva, kterou předkládá pan Thijs Berman jménem Výboru pro rozvoj o krocích v návaznosti na konferenci v Monterrey z roku 2002 o financování rozvoje.
Thijs Berman
zpravodaj. - (NL) Pane předsedající, v současné době probíhá v OSN v New Yorku debata o rozvojových cílech tisíciletí. Pokud se situace nezmění, těchto cílů nebude do roku 2015 dosaženo. To znamená, že chudoba nebude snížena na polovinu, podíl úmrtnosti matek nebude zásadně snížen a ne všechny děti budou mít prospěch ze základního vzdělání. Sem tam dokonce slyšíme i výzvy k tomu, aby cíle tisíciletí byly dány k ledu. Nefungují. Problémem je únava z pomáhání. To je jen další výraz pro cynismus a krátkozrakou sobeckost. Nedostatečná pomoc zaručí, že nebudou výsledky. A ano, programy pomoci často selžou. A to je problém. Příliš málo pomoci nefunguje. Je to totéž, jako když fotbalový trenér vybaví svůj tým jen botami na pravou nohu. Asi tak po dvanácti zápasech řekne "pokaždé prohrajete, nikdy z vás nic nebude. Jdu pryč - boty si nechte, ale od této chvíle je to jen na vás."
Existuje spousta zemí, kde má pomoc výsledky. Rozsah pomoci je důležitý. Ve Rwandě byla poskytnuta významná pomoc po genocidě. Země se obdivuhodně zotavila. Vůči prezidentu Kagamemu lze mít výhrady - já sám jich mám spoustu - ale po hrůze roku 1994 představuje Rwanda pro svět lekci života. Ale bez pomoci by její ekonomický růst byl méně působivý. Také v Mozambiku má pomoc výsledky; a existuje mnoho dalších příkladů. Od doby, kdy byly cíle tisíciletí zformulovány, mělo ze základního vzdělávání prospěch 29 milionů dětí. Kdyby svět dodržel své sliby, nebyla by potravinová krize. Kdyby každá prosperující země utratila 0,7 % svého HDP na rozvojovou pomoc, číslo podvyživených dětí by po letech poklesu opět nenarůstalo.
Tato zpráva tedy představuje ostrou připomínku Evropského parlamentu směrem k členským zemím, aby dodržely své sliby, a to zejména ty členské státy, které přešlapují - Francie, Německo, Spojené království a Itálie, abych jmenoval ty velké členské státy. Do roku 2015 musí svou pomoc zvýšit, během jasného časového rámce a rovným zvýšením. Žádné rezervy, protože pozdní nárůst po sérii menších navýšení by znamenal, že chudé země na pomoci od dneška do roku 2015 tratí 17 miliard EUR.
Jedna věc musí být jasná: jen veřejné finance na uvedení rozvoje do chodu a udržení rozvoje nestačí. Stojí to víc než jen toto. Evropská unie musí i nadále investovat do míru a bezpečnosti, do dobré správy a dodržování lidských práv. V Keni toto fungovalo, díky tlaku ze strany Evropy, a Raila Odinga je nyní premiérem. Ve východním Čadu to má EUFOR daleko těžší. Ale je životně důležité využít veřejné fondy pro veřejné cíle. Klíčovou je i možnost půjčit si peníze. Půjčky jsou zřídka dostupné pro ty nejchudší, a to se musí změnit. U rozvoje jako cíle musí existovat rovný přístup pro ženy i muže, žádné trestné úrokové sazby, investice do příležitostí pro malé zaměstnavatele, kteří jsou velmi dobří ve vytváření sítí, toto vše ve spojení s místními organizacemi. Soukromé banky o těchto podmínkách automaticky nepřemýšlejí a pomaleji půjčují ženám než mužům. Prostřednictvím státních záruk může v tomto Evropská unie velmi mnoho změnit. A Evropská investiční banka musí daleko více půjčovat institucím poskytujícím mikroúvěry, než tak činí v současnosti. Tyto věci dávají lidem opravdovou možnost ukázat, co v nich je, a upevnit jejich vlastní existenci jako nezávislých, soběstačných občanů. Chudé země také musí mít větší slovo v MMF.
Více peněz je také zapotřebí pro zvládání následků klimatické změny při využití systému obchodování s emisemi uhlíku. Znečišťovatelé platí; chudé země za globální oteplování nejsou odpovědné. Pomoc se zde musí soustředit na udržitelné formy energií.
Rozvojová politika je ústředním zájmem Evropské unie. Evropská unie musí být na světové scéně silnějším hráčem, každý členský stát svým způsobem, ale působící společně a přispívající 0,7 % HDP. To je cíl tisíciletí číslo 8 a dosažení tohoto osmého cíle přivede ostatní cíle trochu blíž k realizaci.
A závěrem: za dobu, kterou trval můj proslov, osmdesát lidí zemřelo hlady a padesát dětí ve věku do pěti let zemřelo následkem snadno léčitelných nemocí.
Ján Figeľ
člen Komise. - Pane předsedající, rád bych vyjádřil svou vděčnost zejména panu Thijsi Bermanovi za jeho zprávu. Je velmi důkladná a hledí kupředu.
Myslím, že je tato zpráva velmi aktuální a může mít dopad zejména ve dvou oblastech. Jednou je vyjednávání v New Yorku na půdě OSN o závěrečném dokumentu z konference v Dohá o přezkumu financování rozvoje, které by mělo být zahájeno koncem listopadu. Zadruhé, stanovisko EU při vyjednávání v Organizaci spojených národů a vlastní příspěvek Evropy k úspěšnému výsledku konference v Dohá. Stanovisko se v současnosti připravuje.
Jak jste řekl, v roce 2002 bylo Monterrey úspěchem; rozvinuté a rozvojové země spojily síly a zavázaly se k sadě konkrétních akcí, k takzvanému "konsenzu z Monterrey". Aby bylo možné dosáhnout tohoto úspěšného výsledku, role Evropské unie byla silná a rozhodující. Myslím, že Evropa navázala na závazky z Dohá seriózně a Komise každoročně vývoj v našich členských zemích vyhodnocuje. V roce 2005 EU naše závazky přezkoumala a dále posílila.
Nejvýznamnějšími závazky EU jsou časově závazné cíle ke zvýšení objemu oficiální rozvojové pomoci s úmyslem vydat do roku 2015 0,7 % HDP EU na rozvoj. Myslím, že všichni víte, že jsme se rozhodli dostat se k tomuto cíli krok za krokem s prvním bezprostředním cílem v roce 2006 - jenž byl společně EU dosažen. Další termín je v roce 2010, kdy by naše pomoc měla společně dosáhnout 0,56 % HDP.
V červnu tohoto roku (2008) Evropská rada tyto závazky důrazně znovu potvrdila, což je vítané a důležité opatření vzhledem k tomu, že pomoc EU minulý rok poklesla, a to poprvé od Monterrey. Jednalo se o poměrně negativní signál. Na jeho pozadí si je Komise i nadále jista, že hladina pomoci ze strany Evropské unie opět stoupne na úroveň roku 2008 - letos. Víceleté posuvné časové rozvrhy, které ukazují, jak každý členský stát EU hodlá dohodnutých cílů dosáhnout, jsou v této souvislosti důležitým nástrojem. Potřebujeme znát celkový obraz, ale i mozaiku poskládanou z jednotlivých zemí.
Od Monterrey dosáhla Evropská unie pokroku i ve svých dalších závazcích. Cílem konference v Dohá je vyhodnotit dosavadní pokrok, potvrdit znovu závazky, identifikovat překážky, ale také nalézt způsoby, jak tyto překážky překonat. Mělo by to také být o nových výzvách, například klimatické změně a vysoké a nestálé ceně jídla, paliva a komodit ve světle globálního ekonomického poklesu a dokonce finanční krize.
Komise doufá, že mezinárodní společenství v Dohá znovu potvrdí globální partnerství k financování rozvoje založeného na sdílených odpovědnostech mezi rozvinutými a rozvojovými zeměmi. Nejedná se tedy o jednosměrný, ale dvojsměrný proces.
Dohá by mělo vést k výsledku zaměřenému na akci a hledícímu kupředu, jenž umožní účinnou realizaci konsenzu z Monterrey ve všech jeho rozměrech, včetně uvolnění domácích zdrojů, přímých zahraničních investic pro rozvoj, mezinárodního obchodu, zahraničního dluhu rozvojových zemí, finanční a technické spolupráce a globální správy.
Zpráva, kterou budete přijímat, řeší množství otázek, jež jsou v sázce, a poskytuje vítaný příspěvek k mezinárodní diskusi. Děkuji vám za zprávu a za pozornost.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat zítra.
Písemná prohlášení (článek 142)
Sirpa Pietikäinen  
písemně. - (FI) Pane předsedající, dámy a pánové, rád bych poděkoval panu Bermanovi za jeho vynikající zprávu, která dobře shrnuje směr, jímž se rozvojová politika EU ubírá: rozvoj se realizuje, ale ještě je hodně co dělat.
Před krátkým časem publikovala EU dokument z výzkumu pod názvem Rozvojové cíle tisíciletí v polovině období, jenž posuzuje realizaci cílů tisíciletí a roli Unie při jejich dosahování. Zpráva je zakončena tím, že zde je pozitivní vývoj, ale také oblasti, které potřebují zlepšení.
EU je největším světovým dárcem rozvojové pomoci, celkově odpovědný za 60 %. V roce 2006 dosáhla EU svého oficiálního cíle převést 0,31 % svého kombinovaného HDP do rozvojové pomoci.
I když se dosáhlo cíle roku 2006, objem pomoci je nedostatečný a prognózy pro rok 2007 ukazují, že se znepokojivě snižuje. Většina zemí EU nezvýšila množství rozvojové pomoci, již darovaly v předchozím roce, a v některých zemích objem dokonce klesl o více než 100 %. Země EU, které se zavázaly k rozvojovým cílům tisíciletí, mají proto hodně co zlepšovat.
Podle sady cílů EU se procento pro potřeby pomoci má zvednout na 0,7 % HDP, a to do roku 2015. Rozvojové problémy a chudoba nebudou díky těmto 0,7 % automaticky odstraněny: existuje naléhavá potřeba plánování, struktury a kontroly. Bez peněz se ale nic nestane a je velmi důležité, abychom se drželi tohoto cíle a našeho slibu.
