Euroopa Ülemkogu ettevalmistamine (19.-20. märts 2009) - Euroopa majanduse taastamiskava - Liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised - Ühtekuuluvuspoliitika: investeerimine reaalmajandusse (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu Euroopa Ülemkogu (19.-20. märts 2009) ettevalmistamist käsitlevate nõukogu ja komisjoni avalduste üle,
majandus- ja rahanduskomisjoni nimel Elisa Ferreira koostatud raport Euroopa majanduse taastamiskava kohta,
tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel Jan Anderssoni koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta - C6-0050/2009 -,
regionaalarengukomisjoni nimel Evgeni Kirilovi koostatud raport ühtekuuluvuspoliitika ja reaalmajandusse investeerimise kohta.
Alexandr
Vondra, nõukogu eesistuja. - Härra juhataja, lubage mul kõigepealt ühineda teie auavaldustega Jean Monnet'le. Meil on praegu kriisiaeg ning ma arvan, et just nüüd on meil vaja tugevaid institutsioone ja täna on suurepärane võimalus tõsta esile Euroopa integratsiooni ühe algataja Jean Monnet' olulisust.
Kuid tänase istungi eesmärk on arutleda eelseisva Euroopa Ülemkogu üle. Ülemkogu tuleb kokku liidu jaoks väga keerulisel ajal, nagu me kõik teame. Meie ees on väga tõsised probleemid, mis tulenevad enneolematust survest meie finantssüsteemidele ja majandusele.
See teema, aga ka energiavarustuse kindlus, kliimamuutus ning kliimamuutuse leevendamise ja kliimamuutusega kohanemise rahastamine on järgmisel nädalal toimuva kohtumise keskmes.
Nagu Euroopa Parlament kindlasti teab, on Euroopa Liit ja liikmesriigid võtnud seoses finantskriisiga mitmesuguseid meetmeid. Me oleme ära hoidnud finantssüsteemi kokkukukkumise.
Meie peamine eesmärk on nüüd taastada laenuvahendite voog majandusse. Eelkõige tuleb meil tegelda pankade "langenud väärtusega varade” küsimusega, sest selliste varade tõttu ei taha pangad hakata taas laenu andma. Oma 1. märtsi kohtumisel leppisid riigipead ja valitsusjuhid kokku, et seda tuleks teha kooskõlastatult, vastavalt komisjoni esitatud suunistele.
Samuti peame tegema rohkem tööd finantsasutuste tegevuse reguleerimise ja järelevalve tõhustamiseks. See on selge õppetund, mille kriis on meile andnud, ja ennetustöö on sama oluline. Piiriülestele pankadele kuulub kuni 80% Euroopa pangandussüsteemi varadest. Kaks kolmandikku Euroopa pankade varadest kuulub üksnes 44 rahvusvahelisele kontsernile. Seetõttu on järelevalve tugevdamine olemuslikult väga tähtis. See aitab vältida tulevasi kriise ning taastada tarbijate ja turgude usaldust.
Selles valdkonnas on märkimisväärset tööd juba alustatud. Eesistujariik paneb suurt rõhku tihedale koostööle Euroopa Parlamendiga, et saavutada kindlustust käsitleva II maksejõulisuse direktiivi (Solvency II), pankasid käsitleva muudetud krediidinõuete direktiivi ja eurofonde käsitleva direktiivi kiire vastuvõtmine. Samuti teeme tööd selle nimel, et võetaks kiiresti vastu pangahoiuste kaitset ja reitinguagentuure käsitlevad määrused.
Kuid tõenäoliselt tuleb meil teha veelgi enam. Nagu te teate, on kõrgetasemeline töörühm, mida juhib härra de Larosière, esitanud väga huvitavaid soovitusi, ning ka komisjoni 4. märtsi teatis sillutab teed märkimisväärsetele muutustele selles valdkonnas. Nii et Euroopa Ülemkogu peab saatma selge sõnumi, et tegemist on prioriteediga ja et otsused tuleb langetada juba juunis.
Nagu te väga hästi teate, kasvab liikmesriikide eelarvepuudujääk praegu kiiresti. Muidugi on puudujäägi kasv majanduslanguse perioodidel möödapääsmatu. Mõningast positiivset rolli saavad täita automaatsed stabilisaatorid. Stabiilsuse ja kasvu pakti muudeti 2005. aastal just selleks, et võimaldada raskel ajal piisavat paindlikkust. Kuid seda paindlikkust tuleb kasutada kaalutletult, võttes arvesse erinevaid lähtepositsioone. Usalduse taastamine eeldab ka seda, et valitsused pühenduvad selgelt riigi usaldusväärse rahanduse tagamisele, pidades täiel määral kinni stabiilsuse ja kasvu paktist. Mõned liikmesriigid on riigi rahanduse tugevdamiseks juba pingutusi teinud. Enamik teeb neid 2010. aastal. Ka see on järgmise nädala kohtumise üks olulisi sõnumeid.
Finantskriis avaldab praegu mõju reaalmajandusele. Liikmesriigid on käivitanud tõhusad taastamiskavad, mida viiakse nüüd jõudsalt ellu. Taastamiskavades pakutav kogustiimul on kokkuleppe kohaselt 1,5% SKTst ja koos automaatsete stabilisaatoritega 3,3% Euroopa Liidu SKTst. Liikmesriikide meetmed on muidugi erinevad. Liikmesriikide olukord on erinev ja neil on erinev tegutsemisruum, kuid nad tegutsevad kooskõlastatult, lähtudes eelmise aasta detsembris kokku lepitud Euroopa majanduse taastamiskavas määratletud ühistest põhimõtetest. Selline tegutsemine on sünergia tagamiseks ja negatiivse mõju edasikandumise vältimiseks oluline.
Komisjoni, liikmesriikide ja eesistujariigi tõhusas koostöös on välja töötatud konkreetsed ja sihipärased meetmed. See võimaldas meil säilitada võrdsed võimalused ning samal ajal võtta kooskõlastatult ja tõhusalt meetmeid Euroopa mõningaid tähtsamaid tööstussektoreid, näiteks autotööstust tabanud raskuste ületamiseks.
Euroopa Ülemkogu hindab selle kava rakendamisel saavutatut. Ka selles vallas on komisjoni 4. märtsi teatises sätestatud mitmed olulised põhimõtted, millest liikmesriigid peaksid oma tegevuses lähtuma. Need põhimõtted hõlmavad vajadust säilitada siseturul avatus, mittediskrimineerimise tagamist ja tööd pikaajaliste poliitiliste eesmärkide saavutamiseks, milleks on näiteks struktuurimuutuste hõlbustamine, konkurentsivõime parandamine ja vähem süsinikdioksiidi heitkoguseid tekitava majanduse ülesehitamine.
Mis puudutab ühenduse osa taastamiskava elluviimisel, siis eesistujariik teeb aktiivselt tööd, et Euroopa Ülemkogu jõuaks kokkuleppele komisjoni ettepaneku suhtes, mis käsitleb energia- ja maaelu arengu projektide rahastamist. Nagu teate, on nõukogus arutletud ühenduse eelarvest toetatavate projektide täpse loetelu üle ja nende projektide rahastamise viisi üle.
Arvestades, kui tähtis roll on selles küsimuses Euroopa Parlamendil kui ühel eelarvepädeval institutsioonil ja kaasseadusandjal, on eesistujariik seadnud eesmärgiks teha teiega eelseisvatel nädalatel tihedat koostööd, et jõuda võimalikult kiiresti kokkuleppele.
Lisaks lühiajalistele meetmetele on vaja ka pikaajalisi jõupingutusi, et tagada meie riikide majanduse konkurentsivõime. Majanduskasvu ja tööhõive edendamise seisukohalt on struktuurireformid pakilisemad kui kunagi varem. Seetõttu on uuendatud Lissaboni strateegia õige raamistik, mille alusel edendada jätkusuutlikku majanduskasvu, mis omakorda aitab kaasa uute töökohtade loomisele.
Praegu on meie kodanikud eriti mures selle üle, millist mõju avaldab majanduslik olukord töötuse tasemele. Järgmisel nädalal kogunev Euroopa Ülemkogu peaks leppima kokku konkreetsetes tegevussuundades, pidades silmas seda, kuidas saab Euroopa Liit kriisi sotsiaalse mõju leevendamisele kaasa aidata. See teema on ka mai alguses toimuva spetsiaalse tippkohtumise keskmes.
Ma tahaksin ühe asja selgeks teha: me ei kaitse töökohti selliselt, et loome takistusi väliskonkurentsile. Kümne päeva eest toimunud kohtumisel olid riigipead ja valitsusjuhid ühel meelel, et me peame majanduse taastamiseks siseturgu võimalikult hästi ära kasutama. Protektsionism ei ole kindlasti kriisist väljumise lahendus, pigem vastupidi. Meie ettevõtted vajavad rohkem kui kunagi varem avatud turge, nii Euroopa Liidu sees kui ka üleilmsel tasandil.
See toob mind Londonis peetava G20 tippkohtumise juurde. Euroopa Ülemkogu paneb liidu seisukoha paika enne G20 tippkohtumist. Me tahame, et sellel tippkohtumisel seataks kõrged eesmärgid. Me ei saa lubada selle ebaõnnestumist.
Maailma liidrid käsitlevad majanduskasvu ja tööhõive väljavaateid ning kogu maailma finantssüsteemi ja rahvusvaheliste finantsasutuste reformimist. Samuti tuleb juttu arengumaade ees olevatest eriprobleemidest. Euroopa Liit tegutseb aktiivselt kõigis neis valdkondades ja tal peaks olema tugev positsioon, tagamaks, et rahvusvaheline üldsus langetab õiged otsused.
Järgmisel nädalal toimuva Euroopa Ülemkogu päevakorra teine olulisem teema on energiavarustuse kindlus. Hiljutine energiakriis näitas liigagi selgelt, kui palju me peame oma suutlikkust suurendama, et vältida tulevikus selliseid varustusprobleeme, mida me selle aasta alguses kogesime.
Komisjon on andnud oma teises strateegilises energiaülevaates mõned väga kasulikud soovitused. Sellest ülevaatest lähtudes soovib eesistujariik tagada, et Euroopa Ülemkogu jõuaks kokkuleppele mitmetes konkreetsetes tegevussuundades, pidades silmas eesmärki suurendada liidu energiavarustuse kindlust lühiajalises, keskpikas ja pikas plaanis.
Lühiajalises plaanis tähendab see seda, et me paneme paika konkreetsed meetmed, millele saame tugineda siis, kui gaasitarned taas ootamatult katkevad. See tähendab ka seda, et me asume kiiresti ellu viima infrastruktuuriprojekte, mille mõte on suurendada energiavõrkude ühendamise ulatust.
Keskpikas plaanis tähendab see meie nafta- ja gaasivarusid käsitlevate õigusaktide kohandamist, et tagada liikmesriikide vastutustundlik ja solidaarne käitumine. See tähendab ka asjakohaste meetmete võtmist energiatõhususe parandamiseks.
Pikas plaanis tähendab see meie tarneallikate, tarnijate ja tarnekanalite mitmekesistamist. Me peame tegema koostööd oma rahvusvaheliste partneritega, et edendada Euroopa Liidu energiahuve. Me peame looma elektri ja gaasi jaoks täielikult toimiva siseturu. Nagu teate, loodab eesistujariik väga, et asjaomaste õigusaktidega õnnestub ühele poole saada enne Euroopa Parlamendi valimisi.
Järgmise nädala kohtumisel arutatakse ka ettevalmistusi Kopenhaagenis toimuvaks kliimakonverentsiks. Meie soov on endiselt saavutada detsembris Kopenhaagenis üleilmne laiahaardeline kokkulepe. Komisjoni jaanuarikuine teatis on väga kasulik alus. On täiesti selge, et kliimamuutus on probleem, mida saab lahendada vaid kooskõlastatud üleilmse tegevuse abil.
Ja veel teeb Euroopa Ülemkogu algust idapartnerlusega. See tähtis algatus aitab edendada stabiilsust ja heaolu kogu maailmajaos. Samuti aitab see kiirendada reforme ja süvendada meie pühendumust nende riikidega tehtavale koostööle.
Partnerlus hõlmab igale partnerriigile kohandatud kahepoolset mõõdet. Selles nähakse ette läbirääkimised assotsiatsioonilepingute üle, mis võivad hõlmata ka ulatuslikke ja laiahaardelisi vabakaubanduspiirkondi.
Mitmepoolsus annab raamistiku ühiste probleemide lahendamiseks. Paika on pandud neli poliitilist platvormi: demokraatia, hea valitsemistava ja stabiilsus; majanduslik lõimumine; energiavarustuse kindlus ja ka inimestevahelised kontaktid.
Te ilmselt mõistsite mu sõnavõtust, et järgmisel nädalal kogunev Euroopa Ülemkogu peab käsitlema mitmeid olulisi küsimusi. Meil tuleb lahendada palju tõsiseid probleeme ja üks neist on praegune majanduskriis. Eesistujariik Tšehhi kavatseb peaminister Topoláneki juhtimisel tagada, et järgmisel nädalal toimuv kohtumine näitaks konkreetsete meetmete kaudu Euroopa Liidu jätkuvat pühendumist oma ideaalidele ning suutlikkust lahendada liidu ees olevaid probleeme kooskõlastatult, vastutustundlikult ja solidaarselt.
(Aplaus)
José Manuel Barroso
komisjoni president. - (FR) Härra juhataja, härra Vondra, austatud parlamendisaadikud, me elame ajal, mis paneb meid proovile.
Praegune ulatuslik majanduskriis avaldab mõju perekondadele, töötajatele, kõikidele rahvastikurühmadele ja ettevõtetele kõikjal Euroopas. See hävitab töökohti ja paneb proovile meie sotsiaalsete mudelite vastupidavuse. Samuti avaldab see kriis tugevat poliitilist survet kõikidele juhtidele.
Euroopa Liit ei ole sellise surve suhtes immuunne. Seetõttu on liit otsustanud tuua mängu kõik tema käsutuses olevad hoovad, et võidelda kriisi ja selle tagajärgede vastu, kasutades oma jõu allikaid: Euroopa institutsioone ja liikmesriike, kes teevad omavahel koostööd, lähtudes õigusriigi põhimõtetest ja otsides ühistele probleemidele ühiseid lahendusi.
Daamid ja härrad, me oleme viimase kuue kuu jooksul juba palju teinud, et võidelda meid kõiki mõjutava kriisi vastu. Me hoidsime sügisel ära rahandussüsteemi kokkuvarisemise; me aitasime koos G20 riikidega kaasa rahvusvahelise protsessi algatamisele; me olime üks esimesi, kes keskendusid reaalmajandusele, kui leppisime detsembris kokku taastamiskava rakendamises, mille kõige tähtsamat soovitust - Euroopas seninägematut eelarve stimuleerimist - on nüüd hakatud ellu viima. Toetus reaalmajandusele moodustab kokku 3,3% SKTst ja hõlmab ka reaalset toetust Euroopa Liidu eelarvest.
Taastamiskava hõlmab näiteks 2009. aastal tehtavaid kiirendatud ettemakseid struktuurifondidest kogusummas 6,3 miljardit eurot, mis lisanduvad juba kavandatud viiele miljardile eurole.
Viimase kuue kuu jooksul võetud meetmed on täielikult kooskõlas majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegiaga. Struktuurireforme, mis on olnud meie riikide majanduse tugevdamisel suureks abiks, tuleb jätkata, sest ka need aitavad alal hoida lühiajalist nõudlust, kuid me peame nüüd edasi liikuma järgmisse etappi ja võtma meetmeid, et kriisiga veelgi põhjalikumalt võidelda.
Meil on vaja rohkem kooskõlastatust ja ulatuslikumat mõju. Nüüd on aeg tõsta kriisile reageerimisel tempot. Me peame mõistma, et tegemist on uut liiki kriisiga ning et me ei ole osanud ette näha selliste mõõtmetega, sellise ulatuse ja sellise sügavusega kriisi.
Selle teema käsitlemine on järgmisel nädalal koguneva Euroopa Ülemkogu eesmärk. Et meil on eesistujariigi Tšehhi väga tugev toetus - ma tunnustan eesistujariigi pühendumust ja täielikku koostööd komisjoniga -, siis olen ma veendunud, et me teeme edusamme neis neljas valdkonnas, mille komisjon mõni päev tagasi oma teatises määratles, nimelt finantsturgude, reaalmajanduse, tööhõive ja sotsiaalse mõõtme ning G20 kaudu üleilmse mõõtme valdkonnas.
1. märtsil toimunud mitteametlikul tippkohtumisel pandi suuresti tänu peaminister Topoláneki tõhusale juhtimisele alus Euroopa Ülemkogu viljakale tööle. Mul on hea meel, et komisjoni ettevalmistav töö on leidnud nii soodsat vastuvõttu. Meie suunised langenud väärtusega varade kohta, teatis autotööstuse kohta ja aruanne, mille koostamise ma usaldasin Jacques de Larosière'ile ja tema kõrgetasemelisele töörühmale, on võimaldanud liikmesriikidel saavutada üksmeele, nii et neil on nüüd võimalik tugineda ühistele seisukohtadele.
Mul on hea meel ka laialdase toetuse üle, mida need tegevussuunad Euroopa Parlamendis on pälvinud. Mainiksin siinkohal näiteks raporteid, mida me täna hommikul arutame: Elisa Ferreira raportit majanduse taastamiskava kohta, Jan Anderssoni raportit tööhõivepoliitika suuniste kohta ja Evgeni Kirilovi raportit ühtekuuluvuspoliitika kohta.
Need raportid ja resolutsioonid, mille üle Euroopa Parlament sel nädalal hääletab, eelkõige need, mis pärinevad Lissaboni strateegia koordineerimisrühmalt, annavad minu arvates olulise panuse Euroopa Ülemkogu töösse. Londoni tippkohtumise eelõhtul võivad need raportid ja resolutsioonid Euroopa Liidu positsiooni rahvusvahelisel areenil vaid tugevdada ja ma olen sellega rahul.
Härra juhataja, ma tahaksin lühidalt esile tuua kolm teemat, mis minu arvates peaksid juhtima Euroopa Ülemkogu tööd: need teemad on finantsturgude stabiliseerimine, reaalmajanduse taaselustamine ja inimeste toetamine kriisi üleelamisel.
Vaadakem rahandussüsteemi. Jah, meil on vaja kiireid meetmeid, et lahendada kiireid probleeme. Pärast algatusi, mis puudutasid rekapitaliseerimist ja tagatisi, käsitletakse komisjoni suunistes langenud väärtusega varade kohta probleemi, mida on nimetatud krediidivoo peamiseks takistuseks. Ma olen seisukohal - ja seda väljendatakse ka komisjoni teatises -, et pangandussüsteemi puhastamata ei suuda me tagada krediidivoo taastumist reaalmajanduse jaoks.
Kuid nagu Euroopa Parlamendiski on sageli väidetud, peame usalduse taastamiseks uuendama põhjalikult oma regulatiivraamistikku. Seepärast oleme pannud paika uute õigusaktide ettepanekute üksikasjaliku ajakava. Järgmisel kuul esitab komisjon uued ettepanekud riskifondide, erakapitali investeerimisfondide ja tippjuhtide töötasude kohta.
Samas peame uuendama ka järelevalvet. Nagu nähtus komisjoni teatisest, mis võeti vastu eelmisel kolmapäeval ja mida mul oli järgmisel päeval võimalus arutada Euroopa Parlamendi komisjonide esimeestega, soovib Euroopa Komisjon kiirendada de Larosière'i aruandes sisalduvate soovituste rakendamist. Mai lõpul esitame üldise kava, mille Euroopa Ülemkogu kinnitab juunis, ja tuleme õigusaktide ettepanekutega välja sügisel.
Üldiselt - väljaspool finantssüsteeme - on lühiajaliste meetmete rakendamine meie pikaajalisi eesmärke silmas pidades kahekordselt kasulik. See muudab meid tugevamaks, kui majandus tõusma hakkab, ning me oleme siis valmis kaitsma oma konkurentsivõimet ja rajama vähem süsinikdioksiidi heitkoguseid tekitavat majandust.
Vaadakem või energiavarustuse kindluse küsimust. Majanduskriis ei kaota meie sõltuvusprobleeme. Vastupidi - ja ma pooldan peaminister Topoláneki otsust korraldada selleteemaline arutelu. See küsimus on meie tegevuses kesksel kohal. Investeeringud infrastruktuuri tagavad nüüd Euroopa majanduse jaoks hädavajaliku stiimuli ning see teeb meid ka tulevikus tugevamaks ja konkurentsivõimelisemaks. Just seetõttu on teie toetus - Euroopa Parlamendi toetus - viie miljardi euro eraldamisele energia- ja lairibaprojektide stimuleerimiseks nii väärtuslik - seda enam, et ausalt öeldes olen ma üsna mures nõukogus valitseva olukorra pärast: me ei tee seal edusamme, mida ma sooviksin näha.
Loomulikult teame me kõik, et ühenduse eelarve - vähem kui 1% SKTst - võib kogu Euroopa majanduse stimuleerimisele üksnes pisut kaasa aidata. Sisuliselt peab raha tulema liikmesriikide eelarvest. Kuid me peame Euroopas kasutama kõiki riiklikke hoobasid, et meie tegevus oleks tõhus. Ühtne turg on majanduse taastamiseks parim võimalus. Ainuüksi 2006. aastal oli Euroopa tänu ühtsele turule 240 miljardi euro ehk iga Euroopa kodaniku kohta 518 euro võrra rikkam.
Euroopa Ülemkogu peaks võtma enesele keskse rolli meie taastamisstrateegia elluviimisel; selleks peab ta leppima kokku põhimõtetes, mis on Euroopa majanduse taastamise aluseks, ja pühenduma ühiselt avatusele ja võrdsetele võimalustele nii riikides kui ka piiriüleselt, ütlema selgelt "ei” protektsionismile, kuid muidugi kaitsma ühtset turgu kui Euroopa heaolu alustala.
Kuid kõige tähtsam on tunnistada, et küsimus ei ole majandusteoorias ega kuivas statistikas. See kriis avaldab ränka mõju inimestele - kõige haavatavamatele neist - üle kogu Euroopa, nüüd ja praegu. Seetõttu on minu arvates kõige suurem mure ja kindlasti kõige raskem katsumus selle kriisi sotsiaalne mõju, nimelt kasvava tööpuuduse probleem.
Me peame suunama oma energia tööhõivele ja aitama inimestel sellest kriisist välja tulla. See nõuab otsustavust ja kujutlusvõimet. Me peame aitama ettevõtetel säilitada töökohti, kasutada lühi- ja pikaajaliste vajaduste rahuldamiseks loominguliselt koolitusvõimalusi ning me peame tooma abi nendeni, kes on juba töötuks jäänud. Me peame olema kindlad, et riiklike meetmetega aidatakse kõige haavatavamaid võimalikult tõhusalt, ja kasutama maksimaalselt ära ka kõiki Euroopa vahendeid, mis meie käsutuses on, alates Sotsiaalfondist ja lõpetades Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondiga.
Kui me alustaksime protsessiga nüüd, siis jääks meil mais toimuva tööhõivealase tippkohtumiseni kaks kuud, et teha tugevaid jõupingutusi plaanide paikapanemiseks ning võimaluse korral töötuse probleemi lahendamist silmas pidades uute ja kõrgelennulisemate strateegiate väljatöötamiseks. Me peame seda aega hästi ära kasutama.
Kuigi aega on vähe, arvan, et me peaksime enne seda tippkohtumist püüdma korraldada märksa kaasavama protsessi, s.t kaasama tööturu osapooled, kodanikuühiskonna esindajad ja parlamendisaadikud. Eriti tähtis on kasutada oma erivõimalusi, et saada ülevaade sellest, mis kohapeal tegelikult toimub. Kui me lähtume sellest põhimõttest ehk ühendame oma ressursid ning kooskõlastame tegevuse kõikidel tasanditel - Euroopa tasandil, riiklikul tasandil, piirkondlikul tasandil ja tööturu osapoolte tasandil -, siis tuleme sellest kriisist kiiremini ja minu arvates ka tugevamana välja.
Siis on meil ka rohkem kaalu rahvusvahelisel areenil. Ei ole juhus, et ettepanekud, mille me esitasime Euroopa Liidu seisukoha kujundamiseks seoses G20 riikide kohtumisega, peegeldavad suuresti seda, milline on meie lähenemisviis Euroopas. Need rajanevad samadel põhimõtetel. Kui Euroopa Liit väljendab G20 kohtumisel liikmesriikide ühist seisukohta, siis on meie ettepanekutel suur kaal, ja kui liikmesriigid on tõepoolest valmis koostööd tegema, siis on Euroopa Liidul väga hea positsioon, et mõjutada üleilmset tegevust sellele kriisile vastuseismisel.
Nüüd peab Euroopa leidma oma tugevuse ühtekuuluvusest, kooskõlastatud tegevusest ja tegudes väljenduvast solidaarsusest. Selleks peame majanduse taastamise ülesande lahendamisel tegema tihedat koostööd ja üksteisega aktiivselt suhtlema; see hõlmab muidugi ka Euroopa Parlamenti.
Ma loodan, et nii ka läheb ning et eelseisvatel nädalatel ja kuudel tegutseme kõik ühiselt majanduse taastamise nimel.
Elisa Ferreira
Härra juhataja, komisjoni president, daamid ja härrad, praegune kriis on rängim, mis Euroopa Liidus iial aset on leidnud. Kahjuks ei ole see kriis kaugeltki lõppenud. Pankrotid jätkuvad ja tööpuudus kasvab endiselt. Mitte kunagi varem ei ole Euroopa projekti selliselt proovile pandud. Meie ühisest reageerimisest kriisile ei sõltu mitte üksnes taastumise püsivus, vaid üsna tõenäoliselt koguni Euroopa projekti jätkumine, vähemalt arengu ja laienemise kiiruse mõttes.
Me ei loonud Euroopa Liitu selleks, et see toimiks headel aegadel üksnes tohutu turuna ja halbadel aegadel valitseks selles riikide isekus põhimõttel "igaüks enda eest”. Euroopa Liit on poliitiline projekt, mis kindlustab rahu, vabaduse ja demokraatia. Kuid majanduslikus mõttes põhineb see siiski nii konkurentsil kui ka solidaarsusel ja ühtekuuluvusel. Tegelikult sõltub Euroopa heaolu võimest pakkuda kvaliteeti ja eduvõimalusi kõikidele kodanikele, olenemata nende päritolust.
Praegusel keerulisel ajal ootavad inimesed Euroopa Liidult kaitset ja meetmeid, mis aitaksid neid sellest kriitilisest etapist kiiresti ja ilma tõsiste sotsiaalsete tagajärgedeta väljuda. Nad loodavad, et Euroopa Liit aitab neil uuesti leida usu tulevikku ning edendab tööhõivet ja ettevõtlust, mis põhineks uutel ja jätkusuutlikumatel arenguideedel.
Lissaboni tegevuskava ja keskkonnaalased kohustused on innustavad kavatsused, kuid me peame andma neile kiiresti sisu ja jõu. Selles osas on Euroopa Parlamendi üleskutse nõukogule ja komisjonile selge, kindel ja tugev. Majandus- ja rahanduskomisjonis toimunud hääletusel saavutatud konsensus näitab, et see on meie ühine tahe. Loodan, et ka tänane hääletus Euroopa Parlamendis kinnitab seda.
Mitmed raportöörid ja fraktsioonid on teinud koostööd ning ma loodan, et meie sõnum jõuab komisjonini ja komisjon mõistab seda.
Ma tahaksin sellega seoses tänada variraportööre, eriti Gunnar Hökmarki ja Sophia in 't Veldi. Loodetavasti võimaldab tänane hääletus sama otsusekindlalt seda sõnumit kinnitada ja edastada.
Kui rääkida selle kriisi põhjustest, siis kõige olulisem on neist õppust võtta. De Larosière'i aruanne sisaldab tegelikult väga häid soovitusi, mida me peame järgima. See on suurepärane lähtepunkt edasisele tööle ja hõlmab palju sellest, mida me oleme siin Euroopa Parlamendis juba soovitanud. Selle aruande järelduste põhjal peab komisjon aga võtma kiireid ja sihipäraseid meetmeid. Samuti on oluline, et Euroopa Liit võtaks sel teemal otsusekindla seisukoha G20 riikide järgmisel kohtumisel.
Selle teemaga haakub minu arvates teatud sümboolseid aspekte; ma loodan, et Euroopa Parlament toetab tänasel hääletusel selgelt offshore-süsteemide ja maksuparadiiside vastu võitlemist. Samas ei piisa ainult minevikus tehtud vigade parandamisest, eriti finantsasutuste tegevuse reguleerimise ja järelevalve valdkonnas. Kahju on juba sündinud ja me vajame taastamiskava, mis on kooskõlas Euroopa Liidu kohustustega. Meil on hea meel komisjoni kiire algatuse üle, kuid me oleme teadlikud ja peame selgelt välja ütlema, et hoovad ja vahendid tegutsemiseks on kahtlemata ebapiisavad.
Euroopa Parlament toetab komisjoni selles, et olemasolevaid vahendeid tuleb paindlikult, tulevikkuvaatavalt ja kiiresti kasutada, kuid me ei tohiks unustada, et 85% praegu olemas olevast rahast on Euroopa Liidu liikmesriikide käes. Teisalt pole Euroopa Liidu liikmesriigid kunagi olnud üksteisest nii erinevad kui praegu. Mõnel riigil on tegutsemiseks vajalikud võimalused ja vahendid olemas, samas kui teised on väga haavatavad ja nende vahendid on täiesti ammendatud. On riike, millel puudub igasugune riigisisene manööverdamisruum ning mis ei suuda vastu seista siseturu, ühisraha ja üleilmastumise samaaegsele ja tugevale mõjule. Nende seas on äsja Euroopa projektiga liitunud uued riigid, mis on kõige suuremates raskustes.
Härra juhataja, daamid ja härrad, ma usun, et praegu võib Euroopa Parlamendi sõnumi jagada mitmeks väga selgeks ja väga täpseks sõnumiks, millel on aga üks üldine mõte: me vajame inimesi, töökohti ja riiklikke vahendeid, ent ka Euroopa vahendeid, et taastada Euroopas areng, kasv ja solidaarsus, nagu inimesed seda loodavad.
Jan Andersson
Härra juhataja, nõukogu eesistuja, volinik, tööhõivesuuniste muutmise vajaduse üle on varemgi arutletud. Tegemist ei ole kuigi olulise aruteluga, sest tööhõivesuunised sisaldavad kõiki võimalusi tegutsemiseks. Praegu seisneb probleem aga suutmatuses tegutseda. Me oleme olnud ja oleme praegugi finantskriisis, mis on muutunud majanduskriisiks. Ja nüüd on sellele lisandumas laienev tööhõivekriis, mis tõotab tulevikuks sotsiaalseid probleeme.
On hea, et maikuuks on kavandatud tööhõivealane tippkohtumine, kuid me ei tohi eraldada tööhõiveküsimusi majandusprobleemidest. Kumbki teema tuleb aruteludesse kaasata. Minu meelest oleme teinud liiga vähe ja liiga hilja. Poolteist protsenti liikmesriikide SKTst - see oli sobiv siis, kui me selle otsuse tegime, kuid nüüdseks on kriis muutunud teravamaks, kui me tollal arvasime. Me peame tegema rohkem - me vajame kindlasti üle kahe protsendi - ja tegutsema kooskõlastatumalt kui varem, et sellele kriisile vastu seista. See, kui me ei tee piisavalt või tegutseme liiga hilja, on palju ohtlikum sellest, kui me teeme liiga palju, sest ebapiisav ja hilinenud tegutsemine toob kaasa suurema tööpuuduse ja väiksemad maksutulud; see omakorda suurendab sotsiaalseid probleeme, mida liikmesriikides juba praegu tunnetatakse.
Mida me peaksime siis tegema? Me teame seda väga hästi. Me peaksime ühendama töötuse vastu võitlemise seisukohalt lühemas plaanis kasulikud meetmed nende meetmetega, mis on vajalikud pikemas plaanis. Ma pean silmas keskkonnainvesteeringuid, uusi infrastruktuuriprojekte, kodumajapidamiste energiatõhusust ja haridust, haridust, haridust.
Oleme rääkinud elukestvast õppest. Me ei ole siiani piisavalt teinud, kuid nüüd on meil võimalus tõsiselt haridusse investeerida. Peame stimuleerima ka nõudlust ja selleks peame pöörama tähelepanu nendele inimestele, kes kasutavad toetusi tarbimiseks: töötutele, lastega peredele, pensionäridele ja teistele, kes kasutavad tarbijatena suuremaid summasid.
Me peame ära kasutama kõik Euroopa Liidu tasandi võimalused ning püüdma kiiresti tagada, et Sotsiaalfondi ja Globaliseerumisega Kohanemise Fondi vahendid jõuaksid liikmesriikideni. Samas tuleb tõe huvides öelda, et suurem osa rahalisi vahendeid on Euroopa Liidu liikmesriikides ja kui liikmesriigid ei tee piisavalt ega tegutse küllalt kooskõlastatult, siis me edu ei saavuta. Kui me vaatame, mida liikmesriigid on juba teinud, siis tuleb tõdeda, et vaid üks liikmesriik - Saksamaa - on saavutanud 1,5%, kusjuures see riik ei olnud sugugi esirinnas, kui meetmeid hakati võtma. Teised riigid, näiteks Põhjamaad, kust mina pärit olen, teevad väga vähe, ehkki nende majanduslik olukord on hea.
Rääkigem ka sotsiaalsetest tagajärgedest. Te mainisite neid ja need on eriti olulised. Need ei ole seotud mitte üksnes sotsiaalkindlustussüsteemidega, vaid ka avaliku sektoriga. Avalik sektor on kahekordselt tähtis. Avalik sektor tegeleb lastehoiuvõimaluste tagamisega, eakate hooldamise ja sotsiaalse turvalisuse kindlustamisega, ent on teisalt oluline ka tööhõive seisukohalt. Avalikus sektoris töötab tohutu hulk inimesi ja me peame tagama, et sellel sektoril oleks piisavalt rahalisi vahendeid.
Lõpetuseks paar sõna noorte kohta. Noored leiavad end praegusel ajal töötute ridadest kohe pärast kooli lõpetamist. Me peame noortele looma võimalusi töö leidmiseks või täienduskoolituse saamiseks. Vastasel juhul tekib tulevikus veel rohkem probleeme. Ühesõnaga, me peame tegutsema. Me peame tegutsema kooskõlastatult ja solidaarselt; me peame tegutsema kohe, mitte ootama, ning meie meetmed peavad olema piisavad.
(Aplaus)
Evgeni Kirilov
Tänan teid, härra juhataja, härra Vondra ja härra Barroso. Raport "Ühtekuuluvuspoliitika: investeerimine reaalmajandusse” valmis väga lühikese ajaga. Sellegipoolest on tegemist kooskõlastatud dokumendiga, mis pälvis ühehäälse toetuse. Seda suurepärast tulemust ei oleks saavutatud regionaalarengukomisjoni teiste liikmete ja variraportööride abita ning fraktsioonidevahelise koostööta, mille eest ma tahaksin kõiki tänada.
Ma peatuksin veidi selle raporti põhilistel sõnumitel. Esiteks toetab raport igal juhul Euroopa Komisjoni kavandatud meetmeid, mille eesmärk on kiirendada ja lihtsustada struktuurifondide rakendamist, sealhulgas ettemaksete suurendamist, paindlikumate kuluhüvitussüsteemide rakendamist jne. Need meetmed on tõepoolest hädavajalikud nüüd, mil meil tuleb majanduskriisile tõhusalt reageerida - investeerida reaalmajandusse, säilitada ja luua töökohti ning julgustada inimesi ettevõtlusega tegelema. Kuid need meetmed ei ole ainukesed, mis viitavad tulemuslikuma ja tõhusama tegutsemise vajadusele. Euroopa Liidu fondide kasutajad on eeskirjade lihtsustamise ettepanekuid kaua soovinud ja oodanud ning need esitati meie ja Euroopa Kontrollikoja soovituste alusel.
Teiseks: ühtekuuluvuspoliitika ja solidaarsuspoliitika. Me mitte üksnes ei nõua solidaarsuse kinnitamist, vaid tahame solidaarsust ka tegelikkuses näha. Olukorras, kus Euroopa riikide majandussüsteemid on vastastikku sõltuvad, avaldab kriis kahjulikku mõju iga riigi majandusele. Et sellist mõju tõkestada, tuleb meil saavutada positiivseid tulemusi, mis toovad ulatuslikku kasu ning mida saab kasutada Lissaboni strateegias seatud majanduskasvu ja arengu eesmärkide saavutamiseks. Samuti on oluline säilitada Euroopa Liidu kodanike sotsiaalsed normid, kaitsta sotsiaalselt enim puudust kannatavaid inimesi ning tagada, et konkurentsi ei moonutataks ja keskkonda kaitstaks jätkuvalt. Selleks, et meil õnnestuks leida ühiselt tee kiiremaks väljumiseks kriisist, on vaja võimalikult ulatuslikku solidaarsust ja ühtekuuluvust.
Kolmandaks on oluline praegusest kriisist järeldusi teha, mitte käsitada võetavaid meetmeid üksikjuhtumitena. Tehtud vigade ja saadud kogemuste analüüsimine peab jätkuma. Ka menetluste lihtsustamine peab jätkuma. Eeskirjad peavad muutuma selgemaks, teave kättesaadavamaks, halduskoormus kergemaks ja menetlused läbipaistvamaks. Ainult nii saab tulevikus vigu vähendada ning rikkumiste ja korruptiivsete tegude toimepanemise võimalusi piirata.
Lõpetuseks tahaksin kutsuda nõukogu üles võtma struktuurifondide rakendamise kiirendamiseks ja lihtsustamiseks kavandatud meetmed võimalikult kiiresti vastu. Ma pöördun ka Euroopa Komisjoni liikmete poole, kellelt me ootame uute meetmete mõju ja kogu protsessi jälgimist ning uusi ettepanekuid. Ja lõpetuseks tahan rõhutada liikmesriikide tähtsat rolli, millest sõltuvad võetavad meetmed ja tegelike tulemuste saavutamine ühtekuuluvuspoliitika rakendamisel. Toonitan veel kord, et solidaarsuspõhimõtet tuleb rakendada tegelikkuses.
Salvador Garriga Polledo
Härra juhataja, ma tahaksin eelarvekomisjoni nimel öelda eelkõige seda, et see majanduse taastamiskava on olemuslikult pigem valitsustevaheline kui ühenduse tasandi kava ning et see peegeldab Euroopa Liidu tegelikke rahalisi piiranguid.
See kava hõlmab ühenduse toetust 30 miljardi euro ulatuses, mille tagab tegelikult Euroopa Investeerimispank, kuid viie miljardi euroga, mis rangelt võttes tuleb ühenduse eelarvest, on meil suuri probleeme.
Et uusi vahendeid pole, siis tegelikult jaotame me olemasolevaid vahendeid ümber. Kuigi me toetame täielikult Euroopa Investeerimispanga kaasamist, paneb meid muretsema see, et Euroopa Investeerimispangale antakse palju kohustusi, kuid nende täitmise võimalikkuses ei saa kindel olla.
Ja lõpetuseks: meie arvates on kahetsusväärne, et nõukogu ei ole suutnud jõuda kokkuleppele viie miljardi euro eraldamises energiavõrkude sidumise ja maapiirkondade lairibaside jaoks.
Meie arvates ei tohiks kasutamata kulureserve ära kasutada. Selle asemel peaksid komisjon ja nõukogu tuginema vahenditele, mis on neile ette nähtud institutsioonidevahelise kokkuleppega.
Elisabeth Morin
tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni arvamuse koostaja. - (FR) Härra juhataja, härra Barroso, tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni ühehäälne seisukoht, mida ma tahaksin täna hommikul teiega jagada, on see, et me tahame selles taastamiskavas näha sotsiaalse ühtekuuluvuse tõelist edendamist. Sotsiaalne ühtekuuluvus tähendab inimeste tööturule toomist. Esiteks tahame säilitada kõikidele töötajatele töökoha ja tuua töötud tööturule tagasi, muu hulgas Globaliseerumisega Kohanemise Fondi vahendite suunamisega uutesse koolituskursustesse, nii et tööjõud oleks kriisist väljumise ajaks valmis.
Seega peame lühemas plaanis inimesi tööl hoidma. Keskpikas plaanis tuleb meil pakkuda töötajatele paremat väljaõpet, pidades silmas kriisi lõppemise aega, ja pikas plaanis tuleb teha uuendusi, sealhulgas ühiskondlikes organisatsioonides tööandjate rühmade kaudu.
Euroopa peab üleilmastumise tagajärgedega toimetulemiseks uuenema.
Joseph Daul
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, Euroopa Ülemkogu järgmise nädala kohtumine ei tohi olla tavaline tippkohtumine. Sellest ei või kujuneda rutiinne tippkohtumine. Eurooplased ootavad sellelt tippkohtumiselt konkreetseid sõnumeid, nagu ka minu fraktsioon.
Sellel tippkohtumisel tuleb kinnitada Euroopa tugevust ja otsusekindlust kriisiga võitlemisel. Euroopa on seda tugevust minevikus näidanud, leppides kokku sotsiaalse turumajanduse reeglites; selline jõuline tegutsemine vähendaks kahju, mida on tekitanud see enneolematu kriis, mis on tabanud korraga kõiki maailma piirkondi. See tugevus leidis kinnitust ka kümme aastat tagasi, kui Euroopa varustas end ühisraha euroga, mis on nüüd esmakordselt rängalt proovile pandud, kuid mis püsib siiski kindlalt.
Kuid tugev Euroopa ei tohi olla protektsionistlik Euroopa. Eeskirjade varal end kaitsev Euroopa ei tohi muutuda endassesulgunud kindluseks, sest sissepoole pöördumine ei too meid sellest kriisist välja. Vastupidi - me peame tuginema avatusele ja kinnitama oma identiteeti. Euroopa tugevus seisneb tormistel aegadel isegi enam kui rahulikel tema tegutsemises kaaskodanike eest, sealhulgas kõige vähekindlustatumate eest, ja eelkõige ühtselt.
Euroopa võitleb praegu pangandussüsteemi päästmise nimel koos komisjoni ja härra Barrosoga - ning mul on hea meel komisjoni kavandatud meetmete üle, mis on ajendatud de Larosière'i aruandest.
Selle ühise võitluse eesmärk ei seisne mitte pangatöötajate töökohtade päästmises, nagu mõned võiksid arvata, vaid kogu majanduse üldise kokkuvarisemise ärahoidmises, sest ilma terve pangandussüsteemita ei ole võimalik tagada majanduse püsivat taastumist.
Euroopa tegutseb tulemuslikult; mul on hea meel eile saavutatud kokkuleppe üle, mis puudutab käibemaksumäärade vähendamist toitlustus- ja ehitussektoris, reaalse järelevalve sisseseadmist finantsturgude üle, töökohtade päästmist, usalduse säilitamist või taastamist ja eurooplaste tuleviku kindlustamist.
Daamid ja härrad, ma rääkisin tugevusest, ühtsusest ja tõhususest, kuid kõige selle raison d'être ja alus on solidaarsus. See on Jean Monnet' ja kõigi Euroopa Liidu asutajate Euroopa. Mis mõte oli Euroopa Liidu loomisel pärast viimast sõda, kui 60 aastat hiljem, rängima majanduskriisi saabudes pärast 1929. aastat, valitakse liidu asemel põhimõte "igaüks enda eest”?
Meie kaaskodanikud küsivad mõnikord, milles seisneb Euroopa Liidu eesmärk. Meie ülesanne on näidata, et Euroopa Liit toetab oma 500 miljonit kodanikku, kellest paljud on selle kriisi tõttu väga raskes olukorras, ja on solidaarne ka liikmesriikidega - ma pean silmas Iirimaad, Ungarit ja teisi, kelle raskused on praegu suurimad.
Ma kutsun oma fraktsiooni nimel kõigi 27 liikmesriigi riigipäid ja valitsusjuhte üles mitte andma isoleerumise kiusatusele järele, sest see oleks kõikide riikide jaoks enesetapp - ja see sõna on teadlikult valitud.
Ma palun härra Vondral, härra Barrosol ja ka teil, härra Pöttering, võtta Euroopa Ülemkogul sõna Euroopa Parlamendi nimel ning kutsuda üles otsustama solidaarsuse ja uuenduslikkuse kasuks. Ma mainisin tõesti uuenduslikkust, sest olen veendunud, et me tuleme sellest kriisist välja ainult siis, kui kasutame uusi ressursse ja teeme suuri investeeringuid teadmistepõhisesse majandusse ning teadus- ja arendustegevusse.
Me peame võimalikult kiiresti ära kasutama Euroopa Liidu tohutut potentsiaali uute keskkonnahoidlike tehnoloogiate valdkonnas; need keskkonnahoidlikud uuendused tuleb kaasata Euroopa kõikidesse poliitikavaldkondadesse. See annaks tõeliselt hea tõuke majanduse taastamisele tööstuse abil.
Samuti tuleb nii kiiresti kui võimalik kõrvaldada siseturu regulatiivsed tõkked, mis siiani takistavad nende tehnoloogiate arengut. Tuleb luua taastuvate energiaallikate tõeline siseturg, millel kehtivad selged reeglid, sest kriisis ei jää miski endiseks ja me peame valmistuma uueks olukorraks. See on Lissaboni strateegia sisu ja see peab juhtima meie tegevust pärast Lissaboni strateegia vastuvõtmist.
Minu fraktsioon, nagu ka Euroopa paremtsentristid, on vastutustundlik poliitiline jõud. Me toetame majandust, mille aluseks on teatud reeglid; me toetame sotsiaalset turumajandust. See välistab meie jaoks demagoogia ja populismi. See kohustab meid Euroopa kodanikega aus olema. Loodan, et eelseisev Euroopa Ülemkogu juhindub sellest lähenemisviisist.
(Aplaus)
Martin Schulz
Härra juhataja! Kogu austuse juures teie vastu, härra Vondra, on lubamatu, et praeguses olukorras ei ole nõukogu eesistuja kohal. See näitab ka tema suhtumist sellesse olukorda.
(Aplaus)
Me kuulsime siin korratavat mitmeid vanu tuttavaid fraase. Me oleme sedasorti jutte juba kuid kuulanud ja võiksime neid fraase kasutada tervete tekstide valmisvorpimiseks. Härra Daul, õnnitlen teid suurepärase kõne puhul! Kui te edaspidigi selliste sõnavõttudega esinete, siis hakkavad inimesed Lipsheimis ja Pfettisheimis arvama, et te olete ühinenud Prantsuse kommunistliku parteiga. Kõik need sõnad on tõesti imetoredad ja kõlavad suurepäraselt. Kuid nüüd on meil tegelikult vaja midagi ära teha. Me peame tegema vajalikud otsused. Euroopa Ülemkogul tuleb teha rohkemat. Kriis muudkui süveneb ja töökohad kaovad. Viimase kuue kuu jooksul on aktsiate väärtus 40 miljardi euro võrra vähenenud. See tähendab, et inimeste elatis hävib. See tähendab, et töökohad kaovad. See tähendab, et ettevõtteid ähvardab sulgemine. See tähendab, et riikide majandus on kokkuvarisemise ohus. Ja siis tuleb nõukogu välja toredate väikeste otsustega, näiteks otsusega eelarvelise stimuleerimise kohta mahus 1,5% SKTst kas sel või järgmisel aastal. Seni on selle otsuse ellu viinud kolm liikmesriiki, mis tähendab, et 24 liikmesriiki ei ole seda teinud. Nimetatud eesmärgi on täinud Suurbritannia, Saksamaa ja Hispaania ning muuseas avaldasid kõigis kolmes selleks survet sotsiaaldemokraadid ja sotsialistid; mujal seda tehtud ei ole. Te peate tegema rohkem! Te peate puuduvale nõukogu eesistujale seda ütlema.
Härra Barroso, te pidasite võrratu kõne. See oli suurepärane ja me toetame seda täielikult. Solidaarsust liikmesriikide vahel on hädasti vaja. Meie, sotsiaaldemokraatide ja sotsialistide jaoks on solidaarsus praeguses olukorras keskne mõiste. Solidaarsus inimeste vahel, ent ka riikide vahel. Solidaarsus euroala sees ning solidaarsus euroala ja sellest väljaspool olevate riikide vahel. On oluline, et komisjon kutsuks liikmesriike üles solidaarsust üles näitama.
Samuti on oluline, et komisjon esitaks meile direktiivide eelnõud, mida me vajame selleks, et kontrollida riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide tegevust, tagada krediidireitinguasutuste tegevuse läbipaistvus, hoida juhtide palgad mõistlikkuse piires ja sulgeda maksuparadiisid. Neid algatusi on hädasti vaja. Loodame, et te teete seda. Kui seda ei ole Euroopa Parlamendi selle koosseisu ametiajal enam võimalik saavutada, siis esitame kõik need nõudmised uuesti uue koosseisu esimesel tööpäeval. Kui ma kuulen rääkimas taas kasumit teeninud Citigroupi juhti ja samuti esimeses kvartalis taas kasumit teeninud Deutsche Banki esindajat härra Ackermanni, siis küsin ma endalt, kas need inimesed arvavad, et nüüd, mil riik on nad välja aidanud, võivad nad endistviisi jätkata? Ei, me peame tagama järelevalve ja läbipaistvuse, kindlustamaks, et need inimesed ei saa minevikus tehtut korrata.
Kolmandaks olen ma lummatud, kui kuulen sõna võtmas Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liikmeid. See on võrratu. Te ütlete kõiki neid asju, mida meie oleme aastaid rääkinud ja mille vastu teie olete alati hääletanud. Nüüd tundub, nagu oleksite äkki üles ärganud. Kui aga tegemist on muudatusettepanekuga 92, otsusega teha enamat ehk teisisõnu eelarvelise stiimuliga 1,5% SKTst, siis Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon poolt ei hääleta. Kui me täna keskpäeval hääletama hakkame, saab muudatusettepanekust 92 teie lakmustest. Härra Daul, te ütlesite oma puuduva fraktsiooni nimel äsja, et solidaarsus on hea. Saame näha, kas te hääletate muudatusettepaneku 102 poolt, milles me kutsume üles solidaarsust ilmutama.
Veel üks meie fraktsiooni jaoks otsustava tähtsusega märkus on seotud muudatusettepanekuga 113, mis käsitleb maksuparadiise. Inimesed, kes teenindavad meid restoranides, autojuhid, kes meid sõidutavad, lennujaamade teenindav personal, kes laadib maha meie kohvreid - kõik nad on maksumaksjad, kelle makse kasutatakse selleks, et hoida ära suurte pankade kokkuvarisemist, sest valitsused ja parlamendid nõuavad neilt inimestelt oma panuse andmist. Need on inimesed, kes peavad maksma turvavõrkude eest, mis on loodud pankade ja suurettevõtete jaoks. Nüüd tahetakse nende suurte pankade juhtidele, kes maksavad siiani endale miljonitesse eurodesse ulatuvaid preemiaid - näiteks INGs, mille puudujääk on mitu miljardit -, anda võimalus paigutada oma raha maksuparadiisidesse ja vältida maksude maksmist. See on ülalt alanud klassisõda, milles vähemalt meie ei taha osalised olla. Seega on see, kas me otsustame täna, et Euroopa Parlament on maksuparadiiside vastu, otsustav küsimus Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni ning Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni usaldusväärsuse kohta. Te räägite nagu sotsialistid, kuid me tahame näha, kas te hääletate keskpäeval nagu sotsialistid.
Me oleme pannud lauale kolm nõudmist ja ma tahaksin väga selgelt välja öelda, et kui te nende poolt ei hääleta, siis ühist resolutsiooni ei tule. Siis on selge, et meie seisame sotsiaalse õigluse eest ning et Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon suudab teha vaid tühje sõnu.
(Aplaus)
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, viimastel kuudel on Euroopa Liidul olnud rohkem tippkohtumisi kui meie endisel kolleegil Reinhold Messneril vallutatud mäetippe ja Euroopa Parlament on koostanud arvukalt raporteid majanduse olukorra parandamise kohta, kuid need tippkohtumised ja raportid on olnud vaid kivid, millele liikmesriigid võivad astuda, et üle majanduslanguse jõe pääseda. Nüüd on vaja, et nõukogu ületaks selle jõe kartmatult, ning ma tunnustan Jan Anderssoni, Elisa Ferreirat ja Evgeni Kirilovit nende raportite eest. Need raportid pakuvad sidusat ja pragmaatilist väljavaadet, mille puhul on silmas peetud saabuvat töötuselaviini. Ja nende aluseks olev sõnum on: töökohad, töökohad, töökohad.
Lissaboni strateegia, tööhõivesuuniste ja ühtekuuluvuspoliitikaga on meie majanduses alati edendatud turvalist paindlikkust, avaliku sektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse ning kiiret üleminekut teadmistepõhisele majandusele. Need on terve, dünaamilise ja turvalise tööturu alustalad.
Ja tänasest vaatenurgast on üks asi selge kõigile, välja arvatud ehk mõnedele vasakul olevatel toolidel istujatele: raskused ei tulenenud Lissaboni strateegiast; pigem kannatavad enim ja kõige kauem need liikmesriigid, kes eirasid Lissaboni strateegiat. Nüüd on aeg jääda enesele kindlaks ning liikuda edasi programmiga "Lissabon pluss” ja tööhõivesuunistega, mis peegeldavad tegelikku olukorda Euroopa Liidus.
Liikmesriikide parlamentidele, piirkondlikele valitsustele ja linnavalitsustele tuleb anda volitused selle vastutuse kandmiseks ning neid, kes seda ei tee, tuleb hukka mõista. Ka ei tohiks me leppida venitamisega oma planeedi kaitsmise küsimuses. Nõukogu arutab seisukohta, mida Euroopa Liit Kopenhaageni kliimakonverentsil esindab. Härra Vondra, kui palju raha kavatsevad 27 liikmesriiki eraldada kliimamuutuse leevendamiseks ja kliimamuutusega kohanemiseks arengumaades? Kliimamuutus ei peatu, ehkki majanduskasv aeglustub, ning vaeseimad riigid kannatavad endiselt meie rohkelt süsinikdioksiidi tekitava tarbimise tõttu.
Nii et majanduslangus ei tohi tähendada tegevusetust. Liikmesriigid peavad eraldama raha kliimamuutuse vastu võitlemiseks ja ühtlasi keskkonnahoiuga seotud töökohtade loomiseks; olemasolevat raha võiks veelgi võimendada Euroopa Investeerimispanga või Euroopa Investeerimisfondi kaudu, nagu soovitab Claude Turmes. Kuid nõukogu teab, et hävitav majanduslangus kordub taas, kui me ei reformi põhjalikult rahandussüsteemi.
Järgmisel kuul toimuva G20 kohtumise ülesanne on rahandussüsteemi alused ümber kujundada ja ma olen rahul Euroopa juhtide suhtumisega, mis ilmnes nende kohtumisel Berliinis. IMFi tuleks tõhusalt rahastada, maksuparadiise tuleks kontrollida ja finantsasutuste tegevust tuleks jõuliselt reguleerida, kusjuures kogu süsteemi peaks kontrollima tõhus Euroopa finantsjärelevalve asutus - mitte selleks, et viia meie riikide majandus minevikku, vaid selleks, et luua avatud, aus ja läbipaistev kauplemissüsteem, mis on ühtlasi vaba ja õiglane.
London, Pariis ja Berliin rõhutavad innukalt, et Euroopa on ühtne, kuid nõukogu eesistuja ütleb meile, et erimeelsused püsivad. Loodan, et nõukogu eesistuja tuleb ja räägib meile tippkohtumisel kõneldust; ta peaks tänagi siin olema. Kui erimeelsused püsivad, siis edu ei tule. Euroopa peab olema meelekindel ning tegutsema eelseisvatel nädalatel ja kuudel kiirelt ja ühist eesmärki silmas pidades, olema valmis kõrvaldama väärtusetud varad, mis kurnavad pankade bilansse, ja reformima pankade tegevust, et taastada krediidivõime, ning valmis nõustuma, et praegune stiimulipakett ei pruugi olla piisav, sest IMFi vahendite taastamisest ei ole kasu, kui puudub üleilmne finantssüsteem, mida toetada, ja ehkki on ebaõiglane, kui vastutustundlikud liikmesriigid peavad leevendama seni olukorda nautinute tegevuse tagajärgi, võib see olla hind, mis tuleb maksta selle eest, et vältida majanduse kokkuvarisemise laastavat mõju.
Lühidalt öeldes on meil vaja, et nõukogu, komisjon ja Euroopa Parlament teeksid koostööd - ratsionaalselt, rahulikult ja kollektiivselt -, vältides olukorda, kus eeskirjade järgimine muutub eesmärgist tähtsamaks. Euroopa ei või enam tegelda tulekahju kustutamisega. On saabunud aeg põhjalikuks reformiks, mis tagab töökohad nüüd ja turvalisuse tulevikus.
Cristiana Muscardini
Härra juhataja, daamid ja härrad, härra Vondra rääkis "järelevalve tugevdamisest”, kuid me tahame mõningast teavet selle kohta, kui palju börsiväliseid tuletisinstrumente on endiselt Euroopa pankade valduses ja kui suureks kujuneb arve maailma tasandil. Võib juhtuda, et komisjon ja nõukogu otsustavad tuletisinstrumendid külmutada või vähemalt maailma tasandil sellise ettepaneku teha, ning peatada kauplemise nende toodetega. Kas on võimalik, et riigistatud pankades on need tuletisinstrumendid endiselt väärtusetu varana bilansis ja tekitavad muret edasise arengu pärast? Järelevalve tugevdamine tähendab ka seda, et lisaks pangandussüsteemis korra majja löömisele ja reguleerimissüsteemi muutmisele, nagu soovitab komisjon, peame tegema ka uusi ettepanekuid.
Kui me oleme mures autotööstuse kriisi pärast, peaksime niisiis muretsema ka väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete pärast ning väljastpoolt liitu pärineva kõlvatu konkurentsi pärast. Nõukogu ei ole veel otsustanud kinnitada ja propageerida päritolu märgistamist, ainukest süsteemi, mis ei ole protektsionistlik, kuid kaitseb tarbijaid ja tooteid, nagu president Barroso ise äsja ütles. Et ettevõtteid aidata, peame lisaks uutele krediidiliinidele pakkuma väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele kiiremaid ja odavamaid liikuvuse võimalusi, kui me tahame, et nad kohaneksid ega pankrotistuks. Paljudel ettevõtetel on nüüdseks tellimuste maht poole võrra vähenenud ja see sunnib neid abi saamiseks pankade poole pöörduma. Pangad aga ei anna laenu ja pankade aktsiate väärtus on tuletisinstrumentide tõttu langenud. See on nõiaring. Sellest segadusest väljatulemiseks on vaja otsida reaalseid lahendusi, mitte teha kasutuid ettepanekuid.
Rebecca Harms
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, et tegemist on selle koosseisu viienda aruteluga Lissaboni strateegia edu ja ebaõnnestumiste teemal, tahaksin küsida, kuidas on võimalik, et me oleme igal aastal kinnitanud, et tegemist on õnnestunud strateegiaga, ja et sellega seoses tehtud edusamme on hinnatud, kuid nüüd oleme end äkki avastanud keset viimase aja kõige rängemat kriisi, mis on võrreldav loodusõnnetusega. Nii ei tohiks olla ja minu arvates on üks lahendamist vajavaid probleeme Lissaboni strateegia ebaaus hindamine.
Aasta tagasi toimunud samasuguse arutelu käigus kutsus Euroopa Parlament komisjoni üles tagama finantsturgude stabiilsust, sest me olime leidnud eelseisva kriisi märke. Härra Barroso, see palve jäi igasuguse vastuseta. Nüüdseks on finantssüsteemi kokkuvarisemist juba mitu kuud arutatud, ilma et oleks tagatud uute eeskirjade kohustuslikkust, nagu mainis ka härra Schulz. Minu seisukoht erineb selles küsimuses veidi kolleegide omast. Minu arvates on mitmed komisjoni ja riikide valitsuste liikmed endiselt veendunud, et tugevatest osalistest koosnev õigusaktidega reguleerimata turg suudab end ise reguleerida. Kui me piirdume üksnes vahendite kiire süstimisega pangandussüsteemi ja riiklike garantiide andmisega ega loo seejuures täiesti uut finantsturgude struktuuri, on meie pingutused kindlasti läbikukkumisele määratud. Me ei välju kriisist ja tegelikku taastumist ei tule.
Kliimapoliitika, jätkusuutlikkuse strateegiate ja kriisi ohjamise seoseid puudutav arutelu on niisama vastuoluline. Igal aastal kuuleme sel teemal palju lohutavaid kinnitusi. Kui aga vaadata praeguseid majanduse taastamiskavasid nii Euroopa kui ka liikmesriikide tasandil, siis ilmneb, et neis tehakse kõlavaid sõnu, kuid jätkusuutlikkuse, kliimakaitse ja ressursside tõhusa kasutamise eesmärke ei võeta ikka veel tõsiselt. Majanduse taastamiskavad ei anna Euroopa majandusele vahendeid, mis aitaksid Euroopal tulevikule vastu minna. Need kavad lihtsalt kordavad varasemaid kavasid.
Jiří Maštálka
Daamid ja härrad, majanduskasvu ja töökohtade loomise ühine kava, mida nimetatakse ka Lissaboni strateegiaks, pandi paika 2005. aastal. Nüüd on meil aasta 2009 ja vaatamata kõigele oleme silmitsi kasvava vaesuse ning majandus- ja finantskriisiga, millega võrreldavat ajaloos ei leidu. Lisaks kasvab viimaste prognooside kohaselt töötute arv Euroopa Liidus 2009. aasta jooksul peaaegu 3,5 miljoni võrra. Tööpuudus suureneb vaatamata kõigile seni võetud meetmetele. Ma ei ole ainus, kes arvab, et midagi on valesti. Praegune olukord näitab, et seni rakendatud poliitika, mis on toetanud peamiselt suurte kaubandus- ja finantskontsernide tohutute kasumite kuhjumist, võimsate monopolide tekkimist ning töötajate ja tavainimeste elatustaseme halvenemist, on läbi kukkunud. Euroopa peab valima teise tee. Oma kevadisel kohtumisel peaks Euroopa Ülemkogu võtma vastu solidaarsuse ja säästva arengu Euroopa strateegia ning uue majandus-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitika, mille eesmärk on eelkõige töö kvaliteeti tehtavate investeeringute, kvalifikatsiooni parandamise, infrastruktuuri arendamise kavade, ühtekuuluvus-, keskkonnakaitse- ning töötervishoiu- ja tööohutuspoliitika toetamine. Üks suuri probleeme, millega liikmesriigid, sealhulgas Tšehhi, tegelema peavad, on ettevõtte ümberpaigutumine. Euroopa Liit peaks looma regulatiivraamistiku, mis näeks ettevõtetele ette karistused ümberpaigutumise eest, muutes näiteks Euroopa Liidu rahalise toetuse sõltuvaks töökohtade kaitse ja kohaliku arengu toetamisega seotud kohustuste täitmisest. Eriti nüüd, finants- ja majanduskriisi ajal, vajame lisaks solidaarsusele ka rangeid ja kiiresti kohaldatavaid eeskirju ja vahendeid, et end ühiselt selle kriisi vastu kaitsta. Nii austame vääriliselt pärandit, mille jättis meile Jean Monnet, keda me täna mälestame.
Nigel Farage
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra juhataja, täna hommikul pillutakse siin mõistet "Euroopa solidaarsus”, justkui oleks tegemist mingi enesestmõistetava asjaga. Ma tahaksin selle arvamuse kahtluse alla seada.
Me ei saa allkirjastada blankotšekki, et Ida-Euroopa riigid välja aidata. Meil ei ole selleks raha. Majanduslikus mõttes on selline kava täiesti ebamõistlik ning mis kõige tähtsam - selline tegevus on poliitiliselt vastuvõetamatu Prantsusmaa, Suurbritannia ja Saksamaa maksumaksjatele. Kuid tundub, et Suurbritannia rahandusminister Alistair Darling on asunud seda kava toetama. Ta on aru kaotanud! Ta ütleb, et Euroopal on aeg tugineda koostöö ühistele väärtustele, nagu oleks me üks suur ja õnnelik perekond.
Igatahes Ungari peaminister Ferenc Gyurcsány lammutab selle Euroopa solidaarsuse idee küll tükkideks. Ta nõuab, et Euroopa Liit aitaks Ungari-taolisi riike 180 miljardi euroga, ja väidab, et kui me seda ei tee, suundub lääneriikidesse viis miljonit töötut. See ei ole midagi muud kui väljapressimine ning see näitab, kui rumal oli lasta sellesse poliitilisse liitu Ungari-taolised riigid, ja rõhutab veelgi teravamalt, kui halb mõte oli piiride avamine.
Ainus vastus, mida ma Euroopa Parlamendis täna tegelikult kuulen, on see, et meil peab olema veel rohkem Euroopa Liitu - mida rohkem võimu, seda kasulikum! Kuid mõelge: Prantsusmaa, Hollandi ja Iirimaa valijad tegid teile oma seisukoha teatavaks. Teil ei ole õigust võtta enesele Euroopa Liidu nimel rohkem võimu. Ma usun, et sel aastal teevad valijad Euroopa Parlamendi valimistel oma otsuse just majanduskriisist lähtuvalt, ning ma loodan, et seekord edastavad nad teile sõnumi, mis on nii selge ja tugev, et kordki ei saa te seda eirata.
Juhataja
Nigel Farage, me ei pruugi oma Euroopa perekonnas alati õnnelikud olla, kuid teiegi kuulute sellesse perekonda.
Jana Bobošíková
(CS) Daamid ja härrad, erinevalt eelkõnelejast olen ma veendunud, et eelseisev Euroopa Ülemkogu peaks täielikult lähtuma praeguse eesistujariigi Tšehhi juhtlausest, milleks on "Piirideta Euroopa”. Loodan, et puuduv nõukogu eesistuja Mirek Topolánek ei anna Obama administratsiooni surve all järele kiusatusele kehtestada uusi õigusakte ja suunata majandusse veelgi rohkem maksumaksjate raha.
Eelseisev Euroopa Ülemkogu peaks ka tagasi lükkama Barroso juhitud komisjoni keskkonnakava, mis hõlmab miljardite eurode eraldamist taastuvenergia toetamisele. Nii majandusteooria kui ka minevikukogemused näitavad selgelt, et sellest ei ole majanduse kokkuvarisemise ega tööpuuduse kasvu peatamisel midagi kasu. Vastupidi, see vaid süvendab kriisi ja lisab tulevikuks veel ühe ohu - inflatsiooni, daamid ja härrad. Ma ei usu, et ükski mõistlik poliitik tahaks aidata kaasa hindade tohutule kasvule ja tavakodanike säästude väärtuse vähenemisele. Loodan, et eesistujariik kaitseb endiselt vapralt liberaliseerimist ning kaubandustõkete ja protektsionismi kõrvaldamist.
Nagu me teame, daamid ja härrad, oli majanduspoliitika riiklikul reguleerimisel Ameerika Ühendriikides suur roll praeguse kriisi tekkes. Selle asemel, et sellest asjaolust järeldused teha, on Euroopa Liidu organid alates eelmise aasta 1. juulist ehk üheksa kuu jooksul heaks kiitnud uskumatul hulgal õigusakte - 519 määrust ja 68 direktiivi. Kui eesistujariik Tšehhi soovib oma juhtlausega "Piirideta Euroopa” olla usaldusväärne ja kasulik, siis selle asemel, et korraldada rohkem tippkohtumisi, peaks ta kiiresti läbi vaatama kõik Euroopa Liidu õigusaktid ning viskama neist välja nii palju keskkonna-, soo-, sotsiaal- ja tööhõiveküsimustega seotud piiranguid kui võimalik. Nõukogu peaks ka mõtlema, kuidas ohjeldada paisuvat heaoluriiki, ning kaaluma kõrgete maksude ja kindlustuskulude vähendamist. Ainult nii on võimalik saavutada taas inimeste ja turgude ratsionaalne tegutsemine, ilma milleta lihtsalt ei ole võimalik praegust kriisi ületada.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, mõnikord ei suuda ma oma kõrvu uskuda. Härra Schulz, riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide tegevuse reguleerimise ja läbipaistvuse eeskirjade algatus pärineb õiguskomisjonilt.
2006. aastal hakkasid Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liikmed, kes kuuluvad õiguskomisjoni, aktiivselt taotlema eeskirjade kehtestamist. Õigusloomega seotud algatusraport, mida meie soovisime, jäi tulemusteta, sest majandus- ja rahanduskomisjoni esimees, kes on Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni liige, nagu me kõik teame, alustas täiesti tarbetut vaidlust pädevuse üle. Seetõttu kulutasime kokkuleppele jõudmiseks kuid, kui mitte aastaid, ning suutsime selleteemalised õigusloomega seotud algatusraportid - Rasmusseni ja Lehne raportid - lõpuks vastu võtta eelmise aasta septembris.
Nõukogus oli selle valdkonna reguleerimise vastu Gordon Brown. Ta ei ole muidugi Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liige, vaid kuulub teie parteisse. Viimastel aastatel on proua Merkel ja härra Rasmussen kõigis aruteludes, nii Euroopa Ülemkogul kui ka G8 kohtumistel alati nende valdkondade reguleerimist pooldanud.
Probleem seisneb selles, et sotsiaaldemokraadid on Euroopa Liidus nende valdkondade reguleerimisel alati olnud suureks takistuseks. Arvamused muutusid alles hiljaaegu ja seetõttu olemegi nüüd praeguses olukorras. See on üks selle valdkonna ajaloolisi fakte. Ma tahan lihtsalt öelda, et on suur vahe retoorikal, mida me nüüd kuuleme, ning viimaste kuude ja aastate tegelikkusel. Nii see kahjuks on.
Lõpetuseks paar sõna ühist huvi pakkuvate valdkondade kohta. Täna oli Lissaboni protsessi käsitleva resolutsiooni ettevalmistamisel fraktsioonidevaheline õhkkond juhtrühmas erakordselt hea. Tänu sellele jõudsime kokkuleppele peaaegu kõikides punktides ja koostasime hea resolutsiooni.
Me ei peaks seda teemat lõpmatuseni arutama. Selle asemel tuleb teha selgeks, et tegemist on ühist huvi pakkuva valdkonnaga. Euroopa kodanikud ootavad meilt selles kriisis ühist tegutsemist, mitte aga üksteisega vaidlemist.
(Aplaus)
Poul Nyrup Rasmussen
Härra juhataja, tegemist on kõige rängema kriisiga pärast 1929. aastat ja olukord muutub üha hullemaks - tööpuudus kasvab juhitamatult.
Ma ütlesin Euroopa Komisjoni presidendile paar kuud tagasi: "Palun ärge ülehinnake Euroopa Ülemkogu poolt 2008. aasta detsembris otsustatut. Palun ärge maalige Euroopast liiga roosilist pilti.” Kuid täpselt seda te just teetegi. Te ei ole teinud otsust 3,3% eelarvestiimuli kohta! Kui te räägite automaatsetest stabilisaatoritest, siis neid on prognoosis juba arvesse võetud. Jaanuaris ütles komisjon, et prognoos on -2%, nüüd ütleb Euroopa Keskpank meile, et see on -3%. Kui te räägite 1,5%lisest finantsstiimulist, siis tegelikult ei ole see 1,5%, sest Bruegeli Instituudi andmetel on see 0,9%, mis on ka dokumenteeritud.
Niisiis on olukord selline: me ei tegele tööhõivega, tööpuudus kasvab juhitamatult ja teie finantsstiimul pole Euroopas mitte 3,3%, vaid 0,9%. Kui teie soovitate meil nüüd oodata paremaid aegu ja nõustute JeanClaude Junckeriga, kes ütles eile, et me oleme teinud piisavalt, siis mina ütlen: te ei ole teinud piisavalt - inimesed ootavad Euroopalt rohkemat kui see, mida teie täna lubate.
Ma tahaksin teile öelda järgmist: mõne nädala pärast kohtute Ameerika Ühendriikide uue presidendi Obamaga. Tema pakub välja investeeringute paketi, mis moodustab 1,8% sisemajanduse kogutoodangust. Meie pakett on rohkem kui poole võrra väiksem. Kuidas te võite ette kujutada, et Euroopa paneb end olukorda, kus me teeme oma Ameerika sõpradest vähem ja nõuame neilt rohkem? Kuidas te kujutate ette, et Euroopa Liidust peetakse nii lugu?
Ma tahan öelda, et meil tuleb teha rohkem ja me peame töötama välja laiaulatusliku kava, mis hõlmab 19. märtsil ehk üheksa päeva pärast kogunevat Euroopa Ülemkogu, 2. aprillil toimuvat Londoni tippkohtumist, maikuus Prahas toimuvat tööhõivealast tippkohtumist ja juunis toimuvat tippkohtumist. Ma kutsun teid, komisjoni president, üles tegema majanduse taastamiseks uusi ulatuslikke jõupingutusi. Kui me seda ei tee, siis jääme kaotajateks. Järgmisel aastal ei pruugi olukord paraneda, tegemist on sügava, üleilmse kriisiga, mida me peame tõsiselt võtma.
Lõpetuseks peatuksin solidaarsusel. On saabunud aeg, mil me ei tohi leppida uute eraldusjoontega kauaaegsete Euroopa Liidu liikmesriikide ja nende liikmesriikide vahel, kes ühinesid liiduga usus, et see tähendaks tavainimestele paremat elu. Vältigem uute majanduslike eraldusjoonte tekitamist "uute” ja "vanade” vahel. Näidakem, et me oleme ka tegelikkuses solidaarsed. Komisjoni president, seepärast palun ma teil meie uute sõprade aitamiseks kaaluda uusi rahalisi võimalusi - esiteks eurovõlakirju ja teiseks Euroopa Investeerimispanka. Palun võtke seda tõsiselt; ärgem tehkem liiga vähe liiga hilja, nagu juhtus Jaapanis, vaid näidakem, et Euroopa hoolib inimestest ja on solidaarne liidu kõige nõrgemate riikidega.
Jules Maaten
(NL) Härra juhataja, nüüd, mil Lissaboni strateegia esialgne tähtaeg on jõudmas lõpule, näeme, et eesmärke, mille valitsusjuhid 2000. aastal seadsid, ei ole kavakohaselt saavutatud. Praeguses majanduskriisis on aga ülimalt tähtis, et Lissaboni strateegiat võetaks tõsiselt. Kui seda oleks tehtud, suutnuks Euroopa ilmselt paremini majanduslikele tagasilöökidele vastu seista.
Lissaboni strateegia üks olulisemaid kokkuleppeid on kavatsus eraldada 3% sisemajanduse kogutoodangust teadus- ja arendustegevusele, kaks kolmandikku sellest summast tuleks erasektorist ja üks kolmandik avalikust sektorist. Asjaolu, et peaaegu ükski Euroopa Liidu liikmesriik pole seda eesmärki saavutanud, pidurdab uuenduslikkust Euroopa Liidus. Üleilmses kriisis peab Euroopa leidma iseenda seest jõu, et viia majandus taas nõutavale tasemele.
Kahtlemata on üllatav, et märkimisväärset osa Euroopa Liidu eelarvest kasutatakse endiselt vana majanduse, sealhulgas põllumajanduse ja regionaalarengu ülesubsideerimiseks, samal ajal kui teadusesse investeerimise eesmärke ei täideta. Valikuvõimalusi on mitmeid. Mõelge kas või puhtale keskkonna- või meditsiinitehnoloogiale või kasvavale Euroopa arvutimängude sektorile, mille sihipärane toetamine on osutunud tulemuslikuks.
Härra juhataja, dünaamiline ja uuenduslikkusel rajanev majandus võib aidata kaasa uute tööstusharude, tehnoloogiate ja toodete esiletõusule. Just seda on majanduslangusest taastumiseks vaja. See kriis võimaldab meil hädavajalikke reforme ellu viia ja tegelikult lausa sunnib selleks.
Ma kutsun liikmesriike üles oma kokkuleppeid tõsiselt võtma, sest kui me seame suuri eesmärke, peab meil olema otsustavust nende saavutamiseks. Vastasel juhul kaotab Euroopa Liit oma usaldusväärsuse. Ühine poliitika nõuab, et kõik annaksid endast parima, ega luba ühelgi liikmesriigil kõrvale hoida.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Härra juhataja, kõik viitab sellele, et Lissaboni strateegias kümneks aastaks seatud eesmärgid lõpevad fiaskoga. Ei see strateegia ega ka Lissaboni leping, millele on korduvalt viidatud, sisalda tegelikku vastust üleilmsele kriisile. Eelseisval Euroopa Ülemkogu kohtumisel räägib Iirimaa peaminister meile Lissaboni lepinguga ühinemiseks tehtud sammudest. Järgides prantslaste ja hollandlaste eeskuju, lükkas Iirimaa Euroopa põhiseaduse muudetud versiooni rahvahääletusel tagasi. Selle riigi kodanikke ei suudetud veenda loobuma osast oma suveräänsusest Euroopa Liidu nime kandva bürokraatliku struktuuri kasuks. Selle asemel, et oodata ära Saksamaa konstitutsioonikohtu otsus, millega asutamisleping võidakse lõplikult maha matta, üritatakse iirlasi veenda lubadustega privileegide kohta, mida aga esitatud dokumendis ei leidu.
Pidades silmas tohutut majanduskriisi, kutsun ma üles lõpetama mõttetud liidusisesed vaidlused ja võtma solidaarsuse vaimus konkreetseid meetmeid olemasolevate lepingute alusel.
Claude Turmes
(FR) Härra juhataja, me vajame selles kriisis tugevat tõuget Euroopa tasandil.
Eraldi tegutsevad rahvusriigid ei suuda piisavalt jõuliselt ja kooskõlastatult reageerida. Seega on kiiresti vaja Euroopa tasandi lisatõuget. Kuid mida me täna jälle näeme? Me näeme komisjoni, kes nagu tema presidentki on väsinud, kellel puudub kaugem eesmärk ja kes on kaotanud poliitilise julguse. Viie miljardi euro suurune taastamiskava ei ole tegelikult taastamiskava, sest 50% loetelus olevatest projektidest ei saa 2009. ega 2010. aastal mingeid investeeringuid näiteks süsiniku sidumise tegevuslubade puudumise tõttu!
Härra Daulil on täiesti õigus. Nüüd on aeg näidata üles solidaarsust ja tugineda uuenduslikkusele. Kui komisjon võtab kuulda Margaret Merkelit, kes ütleb: "Ma tahan oma raha tagasi”, ja koostab loetelu, mille alusel antakse tugeva majandusega riikidele rohkem raha kui meie kolleegidele Ida-Euroopas, kes vajavad just nüüd meie toetust, siis ei suuda me mingit edu saavutada.
Seetõttu vajame uuendusi kahes valdkonnas. Esiteks ei tohi me raisata seda viit miljardit eurot riigiabile. Selle asemel tuleks see raha suunata Euroopa Investeerimispanka. Euroopa Investeerimispank on suurendamas oma kapitali 76 miljardi euro võrra ja peab Euroopa Keskpangaga läbirääkimisi likviidsuse parandamiseks. Suuremat osa sellest viiest miljardist eurost tuleks kasutada tagatisrahana, et võimendada 20, 25 või 30 miljardi euro suuruseid avaliku ja erasektori investeeringuid. Teiseks peame taastamiskava laiendama ning kaasama sellesse keskkonnahoidlikud tehnoloogiad, taastuvenergia ja investeeringud Euroopa linnade ehitistesse.
President Obama eraldab keskkonnahoidlike tehnoloogiate arendamiseks kümme korda rohkem riskikapitali kui Euroopa. Me oleme selles perspektiivikas majandusvaldkonnas lahingut kaotamas.
Sahra Wagenknecht
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, otsustav küsimus, mis seondub kõigi Euroopas rakendatavate majanduse taastamiskavadega, on muidugi: kes saab raha? Kas pankade jaoks kirjutatakse välja veel blankotšekke, kuigi pikas plaanis oleks maksumaksja jaoks märkimisväärselt odavam, kui nad kohe riigistataks? Kas me peaksime kergendama suurettevõtete ja kõrgepalgaliste koormat, kuigi nad on kogu Euroopas aastaid maksusoodustustest kasu saanud? Mida rohkem raha sellistele asjadele raisatakse, seda kindlamalt kukuvad tegevuskavad läbi ja Euroopa majandus satub väga ohtlikku allakäiguspiraali.
Pikaajalise erastamis-, dereguleerimis- ja liberaliseerimispoliitika tulemusena on aina rohkem jõukust kogunenud kümne tuhande tipus olija kätte. Lisaks põhjustas just see poliitika praeguse kriisi. Igaüks, kes usub, et kriisi on võimalik lahendada sellise poliitika jätkamisega ja selles vaid mõningate muudatuste tegemisega, ei ole olukorrast üldse aru saanud. Me vajame täpselt vastupidist poliitikat. Pankade väärtusetute varade ülesostmise asemel peaksime maksudest saadavat raha kasutama koolide ja haiglate renoveerimiseks ning Euroopa majanduse keskkonnahoidlikumaks muutmiseks. Kui avaliku sektori vahendeid eraldatakse eraettevõtetele, siis peavad need ettevõtted tagama töökohad ja riigile peab kuuluma omandiõigus, nii et riik ja eelkõige kodanikud saaksid tulevastest tuludest kasu. Parim majanduse taastamiskava hõlmaks jõukuse ja vara põhimõttelist ümberjaotamist ülalt alla. Euroopa madalapalgalist sektorit tuleb pideva kinnistamise asemel vähendada. Me vajame Euroopas kõrgemaid miinimumpalku ja paremaid sotsiaalteenuseid. Me vajame maksumäärasid, mis tagavad, et miljonärid ja endisel finantsturul kasumeid teeninud isikud võtaksid enesele vastutuse tohutute tekkinud kahjude eest, nii et need kahjud ei jääks kanda kodanike enamusele, kes majanduse kiirest kasvust mingit kasu ei saanud. Ma arvan, et sotsiaalne õiglus on praegu ainus mõistlik majanduspoliitika. See on ainus võimalus lõpetada katastroofiline kriis.
Nils Lundgren
(SV) Härra juhataja, Lissaboni strateegia on Euroopa Liidu üks paremaid projekte. Liikmesriigid peavad vabatahtlikult oma majandust reformima, et luua jõukust ja kohaneda nii oodatavate muutustega, näiteks elanikkonna vananemisega, kui ka ettenägematute muutustega, näiteks finantsturgude kokkuvarisemisega. Selle strateegia eesmärk on edendada tõhusaid turge, ettevõtlust, haridust, teadustegevust ja stabiilset riigi rahandust ning nüüd on meid proovile pandud.
Kui meil kõigil oleks finantskriisi tekkimise ajal olnud paindlik majandus, õige rahapoliitika ja usaldusväärne riigi rahandus, oleks Euroopa palju paremini toime tulnud. Seda meil ega ei olnud. Lissaboni strateegiat ei ole rakendatud ning samal ajal on euro Iirimaale, Hispaaniale, Itaaliale ja Kreekale kaasa toonud liiga järelemõtlematu rahapoliitika. Lisaks on mitmed riigid suutnud euro kaitse all oma riigi rahandust ebaõnnestunult hallata. Seega on eelarvete tasakaalutus tohutu. Lissaboni strateegia oli hea idee, kuid see aeti untsu. Euro on halb idee, mis on probleeme teravdanud.
Bruno Gollnisch
(FR) Härra juhataja, daamid ja härrad, just nüüd, kriisi ajal saab ilmseks struktuuride väärtus ja kasulikkus ning see kriis näitab meile, et Brüsseli Euroopast ei ole mingit kasu. Taastamiskava, mida nimetatakse ülespuhutult Euroopa kavaks, on tegelikult liikmesriikide eraldatavate rahaliste vahendite summa. Euroopa eelarvest antav panus moodustab sellest vaid väga väikese osa.
Kuigi reaalmajanduse ja töökohtade loomise toetamiseks eraldatakse 200 miljardit eurot, läheb kaks miljardit sellest summast pankadele, kusjuures puudub igasugune garantii, et seda raha kasutatakse ettevõtete ja eraisikute rahastamiseks. Kasumid erastatakse, kuid kahjud kannab ühiskond - see on praeguse majanduspoliitika uusim sisu, olgu see poliitika siis liberaalne või sotsialistlik.
Kas Euroopa solidaarsus või liikmesriikide toetamine? 1. märtsil toimunud mitteametliku tippkohtumise osalised lükkasid turu ja konkurentsi nimel ühiselt tagasi autotööstusele antava abi tingimuslikkuse. Poliitikas ja põhimõtetes ei ole toimunud mingit muutust ning süsteemist, mis viis meid katastroofini, ei ole loobutud! Me seisame kuristiku serval ning paari päeva pärast teevad riigipead ja valitsusjuhid ettepaneku, et me astuksime suure sammu edasi.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Härra juhataja, mina kui Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni koordinaator regionaalpoliitika küsimustes tahaksin öelda, et oodatud paindlikum lähenemisviis ning suurem keskendumine investeeringutele ja tööhõivele on saamas reaalsuseks. Just selle kriisi ajal ilmneb ühtekuuluvuspoliitika kasulikkus - ühenduse investeeringute mõttes. Praegu eraldame igal aastal umbes 50 miljardit eurot ja 65% sellest summast on mõeldud Lissaboni strateegias määratletud prioriteetsetele valdkondadele. Seda tehes anname mõjusa panuse, koolitame töötajaid ja teeme kõikvõimalikke piirkondlikke algatusi kriisijärgsete aastate nimel.
Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon näeks heameelega, et suurema killustatuse asemel säiliks see terviklik lähenemisviis rahastamisele. Paindlikumast käsitusest lähtumise eesmärk on kiirendada kulude hüvitamist, lihtsustada toetuste heakskiitmist ja tegelda tõhusalt projektide ettevalmistamise kuludega, laiendada oluliselt Euroopa Investeerimispanga tegevusulatust eriprogrammide abil, kaasa arvatud linnakeskkonna säästva rekonstrueerimise ning energiatõhususe võimaluste suurendamise programmide abil, sealhulgas vanades liikmesriikides. Mul on hea meel, et suhtumine on muutunud tõhusamaks ja paindlikumaks.
Märtsi teise täiskogu osaistungjärgu raames korraldatakse arutelu ühtekuuluvuspoliitika kohandamise prioriteetide üle. Me kohandame vastavalt ka rahastamist käsitlevaid õigusakte ja paneme paika ühtekuuluvuse uued alused: territoriaalse ühtekuuluvuse raamistiku 2013. aastale järgnevaks ajaks.
Nagu äsja kinnitati, on tähelepanu keskmes kvaliteeti loov tegevus, sealhulgas klastrid, teadus- ja arendustegevus, uuenduslikkus ja maaelu areng, ning me kavatseme tagada teadmistepõhise majanduse ja konkurentsivõime jõulise edendamise Euroopas. See kehtib kõikide liikmesriikide kõikide piirkondade kohta. Nii püsib Euroopa pildil ja me aitame luua suuremat solidaarsust Euroopas ka pärast kriisi.
Edit Herczog
Härra juhataja, ma sooviksin kõigepealt vastata härra Farage'ile. Kui seni ei olnud kindel, kas Euroopa Parlament on ühte meelt, siis minu arvates veenis härra Farage meid kõiki, et meil, Euroopa Liidul, tuleb kokku hoida.
Euroopa Liitu on tabanud süsteemne kriis ja me peame endilt küsima, miks Lissaboni strateegia, mida on kümme aastat ellu viidud, ei suutnud meid päästa. Kas meil oleks võinud olla parem eesmärk? Kas me oleksime võinud paremini seda strateegiat rakendada? Kas me võiksime seda teha ühtsemalt või ootame, et keegi teine tegutseks meie asemel?
Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni arvates on õige, et meil on tulevikuks konkurentsivõime ning sotsiaalse ja keskkonnaalase jätkusuutlikkuse edendamiseks ühtne, kõikehõlmav strateegia. Sotsiaaldemokraatide vastus on, et me peame tagama Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamise kogu Euroopas; me vajame seda kõikide eurooplaste, sealhulgas kõige haavatavamate ja vaesemate jaoks.
Meil tuleb stabiliseerida finantsturud ja vähendada tulevikus sarnaste kriiside taastekkimise ohtu. Kuid me ei toeta poliitikat, millega meie ressursid suunatakse maksuparadiisidesse ja üksikute inimeste pangakontodele. Meil on vaja stabiliseerida reaalmajandus kogu Euroopas, kõigis sektorites, pidades eelkõige silmas väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid, kuid seejuures tuleb toetada tööhõivet, mitte üksnes võimaldada neil ettevõtetel kasumit teenida.
Me peame edendama teadus- ja arendustegevusel rajanevat uuenduslikkust ja üleminekut elektroonilisele asjaajamisele ning arendama oskusi, nii et kõik Euroopa kodanikud saaksid uut tehnoloogiat kasutada. Me eraldame vahendeid teadmiste hoidmiseks kõikides intellektuaalomandiõigustega seotud valdkondades. Me peame stabiliseerima Euroopa kui terviku, kuid lisaks peame vaatama, mis toimub Euroopast väljaspool, maailma haavatavamates piirkondades, ning me ei tohi luua uusi eraldusjooni Euroopa Liidu sees.
Me peame koondama jõud ja tegutsema. Tegutsemine, tegutsemine, tegutsemine ja saavutamine! Sõnad üksi ei aita meil edu saavutada. Ei piisa sellest, kui me teeme palju, vaid tuleb teha küllaldaselt. Me palume komisjonil ja nõukogul minna kevadisest ülemkogust kaugemale ja viia meie sõnumid G20 kohtumisele. Seda ootavad meilt kodanikud. Tegutsegem ühiselt.
Ona Juknevičien
(LT) Ma tahaksin juhtida tähelepanu mõnedele asjaoludele, mis tunduvad mulle töökohade säilitamise ja uute töökohtade loomise küsimuse lahendamisel olulistena. Esiteks on tegemist üleilmse majanduskriisiga, mis sunnib meid tööhõivestrateegia ümber hindama. Teiseks peame kriitiliselt hindama seda, mida on juba saavutatud ja kui tõhusalt on vastuvõetud strateegiaid rakendatud. Seetõttu kutsun komisjoni üles väga põhjalikult analüüsima, kuidas ühenduse liikmed tööhõive soodustamiseks mõeldud vahendeid kasutavad. Praegune tava eraldada vahendeid peamiselt õppele, ümberõppele ja igasugustele koolituskursustele ei ole minu arvates tulemuslik. Investeerimine väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse ning mikrolaenudesse on kõige tõhusam abinõu uute töökohtade loomiseks. Sel eesmärgil saaks nii Sotsiaalfondi kui ka Globaliseerumisega Kohanemise Fondi vahendeid palju tulemuslikumalt kasutada. Liikmesriigid peavad esitama aruanded Sotsiaalfondi ja Globaliseerumisega Kohanemise Fondi vahendite kasutamise kohta ning näitama eelkõige, kui palju uusi töökohti on loodud. Ebatõhusa kasutamise eest tuleb ette näha karistused. Nende töötajate arv, kes lahkuvad töölt nii-öelda vabatahtlikult, kasvab. Nad jäävad ilma tööst ning sotsiaalsest ja rahalisest toetusest. Seega peaksime kaasama inimeste huvide kaitseks ametiühingud. Ma kutsun komisjoni ja liikmesriike üles selles olulises küsimuses üksmeelselt tegutsema.
Guntars Krasts
(LV) Tänan teid, härra juhataja. Praeguses kriisiolukorras on parem teha rohkem, kui jääda ootama. Seetõttu peavad kavandatud majanduslikud stiimulid kindlasti pälvima meie toetuse. Kuid Ida-Euroopas olevate uute liikmesriikide jaoks - mõningate eranditega - on rahvusvahelised laenuturud oma uksed sulgenud, kapital voolab välja ja Lääne-Euroopa pangad, kellele kuulub selles piirkonnas suurim turuosa, on asendanud oma ekspansiivse laenuandmispoliitika, mida nad alles hiljuti järgisid, ettevaatlikuma lähenemisviisiga. Nende liikmesriikide võimalused kasutada finants- ja eelarvevahendeid on piiratud või puuduvad täielikult. Lisaks piiravad enamikus euroalaga liitumiseks valmistuvates riikides lähenemiskriteeriumid keskpikas plaanis majanduse stimuleerimise meetmete valikut. Ainus reaalne võimalus, mis aitab neis riikides majandust stimuleerida ja Lissaboni strateegiat rakendada, on rahastamine Euroopa Liidu fondidest. Vahendite hankimisel võib aga takistuseks kujuneda kaasrahastamine ja see võib pikendada vahendite saamiseks kuluvat aega. Et elavdada Ida-Euroopa majandust, on vaja kiiresti kokku leppida, kuidas muuta Euroopa Liidu fondidest vahendite saamise eeskirju. Vahendite saamise korda tuleb oluliselt lihtsustada, riigi ja erasektori poolse kaasrahastamise mahtu tuleb vähendada ning vahendite saamise tähtaegu pikendada. Meil tuleb leida reaalsed võimalused kasutada Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga rahastamist. Need otsused edastavad Ida-Euroopa turu taastumise ja stabiliseerumise seisukohalt olulise märguande. Tänan.
Elisabeth Schroedter
(DE) Härra juhataja, kolleegid, volinikud, tänan teid. Meil tuleb kasutada võimalust, mida pakub finantskriis Euroopa majanduse otsustavalt keskkonnahoidlikumaks muutmiseks ja kliimamuutuse peatamiseks.
Kuid komisjon ei kasuta seda võimalust ning tugineb päästepaketile, mis hõlmab selliste aegunud valdkondade nagu tee-ehituse ja autotööstuse toetamist. Isegi investeerimine kiduvatesse majandusstruktuuridesse näib olevat võimalus. See ei ole tulevikkuvaatav mõtlemine, mis võimaldaks inimestel lõpetada muretsemise elatusallika kaotamise pärast. Struktuurifondide kasutamise eeskirju peab lõdvendama üksnes säästvate, keskkonnahoidlike investeeringute eesmärgil. Ilma sellise, kliimaga seotud tingimuseta ei tohiks kaasrahastamist suurendada.
Lugupeetud volinikud, minu arvates on see küüniline, kuidas te kasutate finantskriisi töötajate õiguste vähendamiseks. Töötajate lähetamist käsitlev direktiiv peaks töötajate õigusi tugevdama, mitte aitama neid nõrgendada. Sellist reformi oleks juba ammu vaja läinud. See, mida te uues dokumendis pakute, ei ole vastuvõetav.
Ilda Figueiredo
(PT) Neoliberaalne Lissaboni strateegia on olnud Euroopa Liidu üks peamisi dokumente, mis edendab finantsturgude dereguleerimist, avalike teenuste erastamist, turgude ja kaubanduse liberaliseerimist, töösuhete dereguleerimist ja töötajate õiguste kahjustamist. Selged näited on ettepanekud tööaja direktiivi ja turvalise paindlikkuse kohta.
Ei ole mingit mõtet jätkuvalt nõuda Lissaboni strateegia järgimist, kui majanduslik ja sotsiaalne kriis, mida see strateegia aitas esile kutsuda, muutub üha hullemaks. Seetõttu peame loobuma säärasest neoliberaalse kapitalismi poliitikast, mille arvele tuleb kirjutada kasvav tööpuudus, vaesus ja ebakindel töö ning mis on suurendanud sotsiaalset, piirkondlikku ja territoriaalset ebavõrdsust. Me vajame kõikehõlmavat solidaarsuse ja säästva arengu Euroopa strateegiat, mis põhineb tootmissektorite ja avaliku sektori investeeringute toetamisel ning mille alusel suurendatakse tõhusalt ühenduste vahendite eraldamist nõrgema majandusega riikide toetamiseks, mis kaitseb loodust ja loob töökohti, kus töötajatel on õigused, ning mis edendab avalikke teenuseid, suurendab ostujõudu ja tagab õiglase tulu jaotamise, et vähendada vaesust. See on täpselt vastupidine sellele, mida komisjon ja nõukogu on soovitanud.
Johannes Blokland
(NL) Härra juhataja, viimastel aastatel on kevadise ülemkogu arutelude käigus kutsutud liikmesriike üles Lissaboni protsessi nimel tööd tegema. Majanduskasv ja madal inflatsioon pakkusid ju võimalusi reformi läbiviimiseks. Reform oli vajalik, et konkureerida areneva majandusega riikidega, ja reformi on praegugi vaja.
Praegune kriis näitab, et liikmesriigid, kes sellele üleskutsele vastasid, saavad praegu teistest paremini hakkama. Teistes liikmesriikides on suured eelarvepuudujäägid, ja asjaolu, et liikmesriigid, kes meie üleskutsele kurdiks jäid, vajavad nende puudujääkide katmiseks abi, ohustab meie vääringu stabiilsust.
Ma tahaksin kutsuda komisjoni üles jälgima liikmesriikide tegevust, tagamaks, et nad peavad stabiilsuspaktist kinni. Ainult nii saame vältida olukorda, kus selle kriisiga kaasnevad kulud väljuvad kontrolli alt. Ajutisi toetusmeetmeid, mis vastavad jätkusuutlikkuse kriteeriumidele, võib niisiis kohaldada piiratud ulatuses. On ilmselge, et lisaks kõikidele uutele plaanidele tuleb kinni pidada ka varasematest kokkulepetest.
Sergej Kozlík
(SK) Lääne-Euroopale meeldib rääkida vajadusest aidata Kesk- ja Ida-Euroopa riike kriisi ületamisel. Kuid samad inimesed - täpsemalt öeldes Nicolas Sarkozy - räägivad neist riikidest ka kui mustast august, mis kujutab endast ohtu Euroopa Liidule. Ma taunin sellist labaselt üldistavat lähenemist probleemile, mis mõjutab lääneriike täpselt samamoodi. Selliste avalduste tulemusel kaob usk Kesk- ja Ida-Euroopa riikide institutsioonidesse ning need tunduvad abistamise asemel pigem noahoobina selga.
Eelmisel nädalal otsustasid Euroopa liidrid loobuda protektsionismist, mis oleks tähendanud uue raudse eesriide loomist ühinenud Euroopas. Samas on aga komisjon kiitnud heaks tohutu riigiabi Prantsuse autotootjatele. Selline ebavõrdne ja diskrimineeriv lähenemisviis ilmneb ka teistes valdkondades, eelkõige põllumajanduses. Euroopa on muutumas kahepalgeliseks ja sellest lõikavad kasu euroskeptikud.
Gunnar Hökmark
Härra juhataja, see arutelu on keskendunud töökohtadele ja uuele heaolule. Seepärast olen ma veidi üllatunud, et kuulen Sotsiaaldemokraatide fraktsioonist kriitikat nende suhtes, kes kandsid hoolt realistliku poliitika eest Euroopas, sest just sotsiaaldemokraadid nõudsid majanduskasvu kõrghetkel madalamaid intressimäärasid; täpselt nii viidi rahapoliitikat ellu Ameerika Ühendriikides. Just see leebe rahapoliitika õõnestas rohkem kui miski muu Ameerika Ühendriikide majandust. Härra Schulz peaks olema tänulik, et Euroopa ja Euroopa Keskpank ei kuulanud teda, sest kui nad oleksid seda teinud, oleks Euroopa majandus palju hullemas olukorras. Ma usun, et selles küsimuses oleme üksmeelel.
Sama kehtib poliitika kohta, mida te täna soovitate, sest nüüd räägite te eurovõlakirjadest, mis muu hulgas tooksid Kesk-Euroopa riikide jaoks kaasa kõrgemad intressimäärad. See ei väljenda solidaarsust finantskriisi ajal ja meil oleks targem ka nüüd härra Schultzi mitte kuulata.
Meil tuleb tegutseda, kuid me peame võtma õigeid meetmed, et kriisi mitte süvendada ja tagada stabiilsus.
(Vahelehüüe saalist)
Ei, te ei olnud võimul, kuid te olete süüdi paljudes asjades ja kui me oleksime teid kuulanud, siis oleksime hullemas olukorras. See oli ju meievaheline kokkulepe? Ma usun, et Euroopa Parlament on ühel meelel selles, et teie poliitika oli vale.
Härra juhataja, nüüd vajame me stabiilsust. Me peame järgima konkurentsieeskirju ja riigiabi andmist käsitlevaid eeskirju, et tagada avatus ja vaba kaubandus, sest eksport vajab rohkem importi ja import vajab eksporti. Sel moel saame tagada rohkem töökohti.
Guido Sacconi
(IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ühest minutist piisab vaid telegrammi edastamiseks. Minu sõnumit, mille ma saadan Euroopa Ülemkogule, on juba käsitlenud härra Schulz ja härra Rasmussen, kes ütlesid, et uue jõulise finants- ja eelarvepoliitika kaudu tuleb teha rohkem, ennekõike seoses sotsiaalse kriisiga. Lubage mul lisada veel üks sõnum: selle kriisi läbimisel on muidugi väga tähtis viia miinimumini kriisi sotsiaalne mõju, kuid oluline on ka hoida kindlat kurssi, nii et me teame, kas me väljume kriisist üleilmset konkurentsi silmas pidades võitjate või kaotajatena, arvestades, et uue keskkonnahoidliku, nutika ja vähem süsinikdioksiidi heitkoguseid tekitava majanduse otsinguil muutub konkurents üha ägedamaks.
Seetõttu peavad kõik meetmed kõikidel tasanditel - alates kohalikust tasandist ja lõpetades Euroopa tasandiga - keskenduma selle eesmärgi saavutamisele. Nõukogu peab andma Kopenhaageni konverentsile eelnevateks läbirääkimisteks tugeva mandaadi, nii et me ei laseks käest seda võimalust, mis on ühtlasi majanduslik võimalus. Seda mandaati tuleb toetada arengumaade tarbeks antavate rahaliste vahenditega, mis võimaldavad neil meiega ühineda.
Sophia in 't Veld
(NL) Härra juhataja, see kriis paneb Euroopa proovile. Kodanikud ootavad Euroopalt nüüd tegutsemist ja seda hämmastavam on, et paljude riikide juhid ajavad isegi praegu poliitikat, mille juhtmõte on "igaüks enda eest”. Euroopa ei ole 27 riigi huvide summa. Selles mõttes oleks tohutu viga jagada Euroopa taas kord idaks ja lääneks.
Härra juhataja, liberaalid sooviksid investeerida tulevikku, mitte mineviku vigadesse. Lissaboni strateegia eesmärke ei tohiks külmutada. Kui me üldse mingeid eesmärke endale seame, siis peaksime rohkem pühenduma haridusele ja teadusele, uuenduslikkusele, jätkusuutlikkusele ja tugevale Euroopa turule.
Härra juhataja, pankurid, kes raiskavad meie raha, on põlastusväärsed, kuid härra Schulz, poliitikud, kes praegu puudujääke ja noorematele põlvkondadele jäävaid võlgu tekitavad, on niisama vastutustundetud. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon nõustub proua Ferreira raporti põhiliste sõnumitega. Me suudame selle kriisiga toime tulla üksnes tulevikku suunatud tegelike Euroopa lahendustega. Euroopa peab vastama küsimusele, kas nüüd või mitte iial.
Dariusz Maciej Grabowski
(PL) Härra juhataja, Euroopa Liidul on väga vaja tõelist majanduse taastamise strateegiat. Et see strateegia oleks tõhus, peab see vastama järgmistele tingimustele. Esiteks vajab Euroopa Liit suuremat eelarvet - mitte sellist, mida on vähendatud 1%lt SKTst 0,8%ni SKTst, nagu mõned riigid soovitavad. Teiseks tuleks taastada eelarve- ja maksupoliitika suveräänsus ning loobuda nende poliitikavaldkondade standardimise katsetest. Kolmandaks tuleb lõpetada uutele liikmesriikidele surve avaldamine euroalaga liitumiseks. Neljandaks tuleks sisse viia rahastamiskapitali voogude range kontroll ja lõpetada kapitali väljavool uutest liikmesriikidest rikastesse liikmesriikidesse. Praegu ulatub see röövellik väljavool kümnete miljonite eurodeni ja laostab uusi liikmesriike. Viiendaks peame andma otsest tuge ja abi esmajoones nendele riikidele ja piirkondadele, mida kriis on kõige rängemalt mõjutanud, mitte sulgema nii nagu praegu laevatehaseid Poolas, samas kui Prantsusmaal ja Saksamaal on töökohad kaitstud. Kuuendaks peaks infrastruktuuri investeeringute programmi eesmärk olema erinevuste ja mahajäämuse kõrvaldamine, eriti uutes liikmesriikides.
Csaba Őry
(HU) Härra juhataja, me kõik teame, et praeguse majanduskriisi oludes on tööhõivepoliitika ja Lissaboni strateegia tähtsus kasvanud, ning seetõttu peame meie, Euroopa seadusandjad ja otsustajad, püüdma muuta tööhõivepoliitika suuniste rakendamise nii tõhusaks ja tulemuslikuks kui võimalik. Nagu näitasid ka tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis toimunud hääletuse tulemused, valitseb fraktsioonide vahel täielik üksmeel selles, et tööhõivepoliitika suunised aastateks 2008-2010 moodustavad eesmärkide saavutamiseks sobiva ja seni piisavalt paindliku raamistiku. Selles raamistikus on liikmesriikide ülesanne määrata kindlaks esmased meetmed, mis vastavad iga riigi konkreetsele olukorrale, ja lisada eri suunistele konkreetne sisu. See raamistik on niisiis hea vahend, mille loomine on Euroopa ühine edusamm. Teisalt peavad liikmesriigid nüüd selle suurepärase vahendi tõesti praktikas rakendama.
Seega sõltub edu kahest eeltingimusest: õigete eesmärkide seadmisest ja nendele eesmärkidele vastava poliitika praktilisest rakendamisest. Võib öelda, et esimene eeltingimus on juba täidetud, ja seetõttu tuleb minu arvates järgmisel perioodil pöörata põhitähelepanu kontrollimisele, kuidas liikmesriigid tööhõivepoliitika suuniseid konkreetsemaks muudavad ja kohaldavad. Me ei saa eirata asjaolu, et eri liikmesriikide erineva majandusliku olukorra ja võlataseme tõttu on neil ka erinevad võimalused tööhõivesse ja inimressurssidesse investeerida. Siiski peame olema ühel meelel selles, et kõik liikmesriigid peavad proportsionaalselt oma võimalustega suurendama otseselt tööhõivega seotud investeeringuid. Me peame mõistma, et liikmesriikides käiku antud majanduse stimuleerimise pakettide tulemuslikkus on tihedalt seotud Euroopa Liidu eesmärkide saavutamisega. Seepärast peame oma seisukohti majanduspoliitika valdkonnas varasemast rohkem lähendama ning lootes fraktsioonide üksmeelele kutsun ma üles Anderssoni raportit toetama ja selle vastuvõtmise poolt hääletama.
Pervenche Berès
(FR) Proua juhataja, härra Vondra, härra volinik, Euroopa suudab teha palju, kui vaid tahab, kuid selleks peab ta olukorda õigesti hindama; praegu aga alahinnatakse Euroopas seda kriisi. Euroopa peab välja pakkuma vajalikud vahendid, kuid praegusest taastamiskavast ei piisa. Euroopa peab vabastama vajalikud rahalised vahendid; kuid arutelu eurovõlakirjade üle on seiskunud ja seda tuleb uuesti alustada. Kui Euroopa tahab rahvusvahelisel areenil targalt tegutseda, peab ta andma ka eeskuju finantsturgude reguleerimise ja järelevalve valdkonnas.
Härra Barroso, teie algatus seoses Jacques de Larosière'i rühma tööga oli kasulik, arukas ja erakordne. See töö on nüüd valmis. Käituge nagu Jacques Delors ja kasutage seda tööd rakendamise alusena.
See aruanne võeti vastu ühehäälselt, kuigi töörühm koosnes väga erinevat päritolu ja eri kultuure esindavatest inimestest. Euroopa üksmeel, mida me oleme püüdnud juba aastaid leida, on niisiis leitud.
Kui te lasete pärast seda kõike riikide vahele lõhel tekkida, ei saa finantsturgude Euroopa tasandi järelevalve teoks.
Filiz Hakaeva Hyusmenova
(BG) Ühtekuuluvuspoliitika roll muutub majanduskriisis veel olulisemaks. Liikmesriikide põhilised probleemid on pangandussektor, tootmisvõimsuse vähendamine, uue raha puudumine ja tööturu kokkutõmbumine. Seni olid ühtekuuluvuspoliitikal oma rahalised vahendid, kuid kriis sunnib kasutusele võtma sobivaid uuenduslikke lahendusi.
Euroopa Liidu fondide kaudu antav toetus tuleks nüüd suunata teatud kindlatele valdkondadele. Struktuurifonde tuleks kasutada aktiivsemalt ja rohkem konkreetsest olukorrast lähtuvalt. Liikmesriigid peaksid suunama põhitähelepanu toetusesaajate suutlikkusele saadud raha kasutada. Ma loodan väga, et komisjon lihtsustab struktuurifonde käsitlevaid eeskirju, kuid seda ei tohi teha rahaliste vahendite jaotamise ja kasutamise kontrollimise arvelt. Ma olen seisukohal, et ühtekuuluvuspoliitikat ja reaalmajandusse investeerimist käsitlev raport annab ideid kriisiga toimetulemiseks ja on kasulik majandustegevuse stimuleerimiseks mõeldud edasiste meetmete võtmisel, mida me Euroopa Ülemkogult ootame. Tänan.
Rolf Berend
(DE) Proua juhataja, nõukogu eesistuja, volinikud, daamid ja härrad, härra Kirilovi raport käsitleb peamiselt kolme aastateks 2007-2013 kehtestatud struktuurifonde käsitleva määruse muutmist eesmärgiga parandada rahavooge ja likviidsust liikmesriikides. See on üks majanduskriisiga võitlemise meede, mida me võime tingimusteta toetada.
Liikmesriigid peavad nüüd täielikult ära kasutama näiteks eluasemete energiatõhususse ja taastuvenergia kasutamisse tehtavate investeeringute toetamise võimalused ning uued elamumajandusse investeerimise võimalused üldiselt. Need kavandatud meetmed aitavad struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide rakendamist kiirendada, lihtsustada ja paindlikumaks muuta. Ma pean rõhutama, et need meetmed ei ole vastuolus vaba konkurentsi, sotsiaalsete standardite ega keskkonna- ja kliimakaitset käsitlevate eeskirjade rakendamisega ühenduses.
Liikmesriikide kohustus on nüüd tagada Euroopa struktuurifondide kaudu antavate vahendite kaasrahastamine, et neid vahendeid täielikult ära kasutada. Raportis esitatud nõudmist fondide haldamise ja rakendamise lihtsustamise kohta tuleb tunnustada ja toetada.
Volinikud, me ootame komisjonilt selles küsimuses 2009. aastal veel ettepanekuid. Tuleb rõhutada, et majanduse edukaks taastamiseks on olulised tööhõivet ja ettevõtlust toetavad meetmed. Liikmesriike tuleks siiski kutsuda üles laialdasemalt struktuurifonde kasutama, et soodustada töökohtade loomist väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes.
Parlamendikomisjon on võtnud arvesse kõiki meie muudatusettepanekuid. Me peame seda raportit tingimusteta toetama. Õnnitlused, härra Kirilov.
Enrique Barón Crespo
(ES) Proua juhataja, nõukogu eesistuja, komisjoni asepresident, daamid ja härrad, parim austusavaldus Jean Monnet'le on see, kui me tegutseme ühtselt, otsustavalt ja visalt, nagu tegi seda Jean Monnet, kui ta korraldas mõlema maailmasõja ajal logistikakoostööd, mis võimaldas liitlastel sõda võita. See tähendab, et meie, 27 liikmesriiki, peame tegutsema koos.
Meie, sotsiaaldemokraatide arvates tuleks silmas pidada kolme esmatähtsat tegevussuunda. Esiteks tuleb tugevdada meie stimuleerimis- ja taastamiskava rahastamist eelarvest ning ka kava elluviimise järelevalvet ja korraldamist Euroopas.
Teiseks tuleb meil kujundada välja tõeline solidaarsus 27 liikmesriigi vahel. Ma ei tea, kas Tšehhi valitsus ja parlament, kes alles püüavad Lissaboni lepingut ratifitseerida, teavad, et Lissaboni lepingu teises artiklis kasutatakse sõna "solidaarsus” esimest korda.
Kolmandaks peame võitlema maksuparadiiside kui üleilmastumise mustade aukude vastu.
Chris Davies
Proua juhataja, ma tahan viidata meie strateegiale ja ettevalmistustele seoses Kopenhaageni kliimakonverentsiga, mis toimub selle aasta lõpupoole; me oleme võtnud enesele juhtrolli, kuid see on majanduslanguse ja meie eesmärkide vähendamise nõudmiste tõttu ohtu sattumas. Lubage mul tuua üks näide.
Enam kui kolm aastat tagasi leppisime kokku, et autotootjatele kehtestatakse uus nõue vahetada välja nende poolt kliimaseadmetes külmutusagensina kasutatavad ained, mille üleilmse soojenemise potentsiaal on 1400 korda suurem kui süsinikdioksiidil. Me ütlesime, et seda nõuet tuleb kõikide uute automudelite puhul täita alates 2011. aastast.
Kuid nüüd on kuulda, et mõned autotootjad, kelle eesotsas on minu arusaamist mööda Ford ja General Motors, üritavad selle kohustuse vältimiseks seaduselünki ära kasutada. Selle kuu lõpul toimub riiklike tüübikinnitusasutuste kohtumine. On väga tähtis, et volinik Verheugen haaraks ohjad ja teeks selgeks, et me ei kavatse oma nõudmistest loobuda ja et need külmutusagensid tuleb 2011. aastaks asendada.
Kui me nüüd alla anname, avame tee kõikide tootjate lobitööle ja meie juhtroll kliimamuutuse küsimuses nõrgeneb märkimisväärselt.
Costas Botopoulos
Proua juhataja, need kolm väga olulist raportit on koostatud sotsiaaldemokraatidest raportööride poolt. See ei ole muidugi juhus. Nende raportite põhiline suunitlus, sotsiaaldemokraatidest parlamendisaadikute esitatavad muudatusettepanekud ja minu arvates ka tänane arutelu näitavad väga selgelt, et selle kriisi puhul on olemas kaks üksteisest eristuvat poliitikat: tüüpiline parempoolne poliitika ja sotsiaaldemokraatlik poliitika. Parempoolse poliitika sõnum on üsna lihtne: kriis on paha, kuid me peame olema kannatlikud ja see läheb mööda; meil tuleb võtta mõned tehnilised meetmed ja asjad rahunevad iseenesest ning me peame väljendama kaastunnet inimestele, kes kannatavad kriisi tõttu.
Sotsiaaldemokraatide seisukoht on palju keerukam. Me ütleme, et meil tuleb rünnata probleemi juuri - kriisi põhjuseid - ning et me peame radikaalselt muutma majanduslikku paradigmat, meie ise peame muutuma ja tõkestama kõiki sääraseid spekulatsioone, mis selle finantskriisini viisid. See ei ole neutraalne kriis, vaid selle põhjuseks on konkreetne poliitika, peamiselt parempoolsete valitsuste poliitika.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, just praegusel kriisiajal ootavad meie kaaskodanikud Euroopalt palju rohkemat. Euroopa ei või neid alt vedada.
Muidugi, olles realistlikud, peame tunnistama, et Euroopa rahalised vahendid on piiratud, ja me peame uurima, kuidas neid suurendada. Kuid Euroopa tõuseb rohkem esiplaanile ja on edukam, kui ta ilmutab suuremat poliitilist tahet.
See tähendab kõigepealt muidugi tegutsemist liikmesriikide meetmete ja jõupingutuste taganttõukajana, kuid lisaks sellele Euroopa tasandil kooskõlastatud lähenemisviisi tagamist. Taastamiskava on sisuliselt vahend ümberkorralduste edendamiseks. Euroopa Investeerimispanga rolli tuleb tugevdada.
Euroopa peab panema paika selge, uuendusliku majandusstrateegia. Ettevõtjad vajavad väljavaateid ja õiguslikku stabiilsust. Oluline on kõigepealt korrastada finantsteenuste valdkond, nii et pangad võiksid täita oma põhiülesannet - rahastada majandusarengut.
Praegu ettevalmistatavad direktiivid pankadele esitatavate kapitalinõuete ja kindlustusseltside kohta ning määrused reitinguagentuuride kohta peavad selle ülesande täitmisele kaasa aitama. Reitinguagentuure käsitlevas õigusaktis tuleb arvesse võtta tõendust leidnud vigadest saadud õppetunde.
Meil on kiiresti vaja korraldada reguleeritud finantstegevuse järelevalve Euroopa tasandil. De Larosière'i rühma aruanne sisaldab mõningaid kasulikke ja õigeaegseid ettepanekuid, mis tuleks kiiresti ellu viia.
Euroopa vajab ka asjakohast, tõhusat ja nüüdisaegset tööstuspoliitikat. Selles valdkonnas peame ühitama vajaduse säästva arengu ning rikkuse ja töökohtade loomiseks vajaliku kvaliteetse tööstusbaasi järele.
Kriisi ajal oleks parem mitte takistada normaalselt toimivate sektorite tegevust selliste eeskirjade ja määruste kehtestamisega, mille tõhusust ei ole korralikult tõendatud. Näiteks autotööstuses, millel on praegu tõsiseid raskusi, on oluline pikendada 2010. aastani jõus oleva sõidukite turustamise erandit käsitleva määruse kehtivusaega.
Samuti peame olema ärksad näiteks kahepoolse lepingu läbirääkimiste pidamisel Koreaga, sest see võib olla meie tööstusele väga soodne.
Brian Simpson
Proua juhataja, mina tahaksin täna rõhutada vajadust investeeringute järele: me vajame investeeringuid töökohtadesse, investeeringuid keskkonda ja investeeringuid kõikide liikmesriikide majandusse. Selles mõttes on eriti hädavajalikud investeeringud transpordiinfrastruktuuri ja eelkõige raudteeinfrastruktuuri, sest nii saame tagada maailmatasemel raudteevõrgu ning lisaks kaitsta ja luua töökohti ja sotsiaalset ühtekuuluvust.
Me peaksime esikohale seadma raudteevõrgu elektrifitseerimise; see oleks kasulik nii transpordi arengu kui ka keskkonnakaitse seisukohalt. Me peaksime investeerima oma transpordivõrku TENs. Me peaksime välja töötama taastamiskava, millel on sisu ja mida rakendatakse tegelikkuses, mitte ainult suuri sõnu tegema.
Tegevusetus ja põhimõte, et turud reguleerivad end ise, on läbi kukkunud. Euroopa kooskõlastatud tegevuse aluseks olev põhimõte peab seadma inimesed esikohale ja valitseva ladviku huvid viimasele kohale. Meie, kes me Euroopa Parlamendis seda põhimõtet esindame, ei ole valmis mängima Pontius Pilatuse rolli ja käsi probleemidest puhtaks pesema. Me tahame tegutseda ja teha seda otsustavalt.
Péter Olajos
(HU) Ma olen veendunud, et praeguse majanduskriisi põhjused peituvad ületarbimises ja keskkonnakriisis ning et me peaksime lahendust otsima ka selles valdkonnas. Kliimapoliitikaga seoses on saabumas tähtis aeg, sest selle aasta lõpul peame Kopenhaagenis jõudma kokkuleppele uutes ühistes üleilmse soojenemise vastase võitluse eesmärkides. Niisiis on meil täita tähtis ülesanne ja me ei tohi eksida ega viivitada. Meile esitatud õigusaktides on määratletud raamistik ja sätestatud peamised suunised, kuid tegelikud, konkreetsed meetmed tuleb veel võtta. Et saavutada kasvuhoonegaaside vähenemine 25-40% võrra, nagu soovitavad teadlased, ja peatada bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, on meil vaja märkimisväärseid rahalisi vahendeid.
Viimastel aastatel on mul olnud meeldiv võimalus külastada koos Euroopa Parlamendi delegatsioonidega Bangladeshi, Hiinat, Indiat ja hiljuti Guyanat ning minu veendumus sai nende külastuste tulemusel veelgi enam kinnitust. Ühelt poolt peame me arengumaid toetama, kuid seda saab teha üksnes läbipaistvate, kontrollitud investeeringute kaudu; teisalt tuleks ka Euroopa Liidu saastekvootide oksjonitest saadavat tulu kasutada selleks, et toetada arengumaade meetmeid, mille eesmärk on soodustada kliimamuutusega kohanemist. Keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjon soovitab sel eesmärgil kuni 2020. aastani kasutada kokku 30 miljardit eurot. See on suur summa ja selle nõuetekohane kasutamine on keeruline ülesanne.
Lisaks annab võitlus kliimamuutuse vastu Euroopale suurepärase võimaluse arendada suuremas mahus uusi tehnoloogiaid ja luua uusi töökohti ning selle kaudu suurendada ka energiavarustuse kindlust. ÜRO ja Ameerika Ühendriikide uus administratsioon ning mitme Euroopa riigi valitsus on tunnistanud, et üleilmsest kriisist väljumiseks vajame lisaks uutele tõhusatele energiaallikatele ka süsteemi, mis toimib uute organisatsiooniliste põhimõtete järgi, sest inimkonna ja Euroopa ees olev tõeline probleem - keskkonnakriis - on jäänud praeguse majanduslanguse varju. Uus roheline kokkulepe on ajalooline võimalus lahendada mõlemad kriisid korraga.
Gianni Pittella
(IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, ma arvan, et juba alguses tehti selle kriisi ulatuse alahindamisel viga, eelkõige komisjoni poolt, ja et praegu teeme valesti, kui me tippkohtumistel muudkui kordame ennast, deklareerides põhimõtteid, millele ei järgne mingeid ühtseid ja praktilisi otsuseid. Euroopa üldsuse väga tõsistele raskustele raportites pakutavad lahendused on veenvad ja vastavad meie ees seisvale ülesandele.
Ma kutsun Euroopa Parlamenti üles kiitma heaks eurovõlakirjade emiteerimist puuduolevate vahendite hankimiseks, nagu on korduvalt soovitanud härra Mauro, mina ise ja ligi 200 parlamendisaadikut; tegemist on võib-olla koguni ainsa vahendiga, mille abil on võimalik tekitada meie elutus eelarves puuduvad rahalised vahendid kriisi ületamiseks vajalike meetmete, üleeuroopaliste võrkude, keskkonnahoidlike energiaallikate, teadustegevuse ja lairibaprojektide, vaesuse vastu võitlemise ja noortele suunatud Erasmuse programmi rahastamiseks. Suur Jacques Delors - ma kohe lõpetan - näitas meile teed. Mingem julgelt seda teed mööda.
Avril Doyle
Proua juhataja, üleilmne majandus- ja finantskriis ning mitme miljardi suurused stiimulipaketid annavad meile tohutu võimaluse energiatõhususe parandamiseks, energiavarustuse kindluse suurendamiseks usaldusväärsete taastuvate energiaallikate abil ja keskkonnahoidliku tehnoloogia arendamiseks uue rohelise kokkuleppe kaudu. Teisisõnu saame muuta selle kriisi võimaluseks, mis on pikas plaanis meile kõigile kasulik.
Mul on hea meel kahe uuendusliku variandi üle, mille komisjon oma hiljutises teatises üleilmse kliimamuutuse vastu võitlemise rahastamiseks välja pakkus. Mina kui tänast dokumenti puudutava resolutsiooni esialgne koostaja kutsun liikmesriike üles tegutsema nende ettepanekute kohaselt ja lisaks järgmisel nädalal toimuval riigipeade ja valitsusjuhtide tippkohtumisel järgima eelmise aasta 12. detsembril toimunud tippkohtumise deklaratsiooni, mis tuleks ametlikult vormistada - soovitatavalt koos Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi raporti lõpliku tekstiga, sest vastasel juhul ei ilmu see Euroopa Liidu Teatajas.
Selleks vajame kõigi kolme institutsiooni ühist deklaratsiooni ja ma kutsun nõukogu eesistujat, volinikku ja proua juhatajat seda meeles pidama. Detsembri deklaratsioonis märgitakse: "Euroopa Ülemkogu tuletab meelde, et liikmesriigid määravad kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuete ja eelarvenõuetega kindlaks Euroopa Liidu heitkogustega kauplemise süsteemi raames saastekvootide oksjonitest saadud tulude kasutamise. Euroopa Ülemkogu võtab teadmiseks liikmesriikide valmisoleku kasutada vähemalt poolt sellest summast meetmete võtmiseks, mille eesmärk on vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid, leevendada kliimamuutust ja kohaneda kliimamuutusega, vältida metsade hävitamist, arendada taastuvaid energiaallikaid, energiatõhusust ja muid tehnoloogiaid, mis aitavad minna üle ohutule ja säästvale vähem süsinikdioksiidi heitkoguseid tekitavale majandusele, muu hulgas suutlikkuse arendamise, tehnosiirete ning teadus- ja arendustegevuse kaudu.”
Deklaratsioon jätkub. "Seoses rahvusvahelise kliimamuutust käsitleva kokkuleppega, mis sõlmitakse Kopenhaagenis 2009. aastal, ja nende puhul, kes seda soovivad, on osa sellest summast kavas kasutada kliimamuutuse leevendamiseks ja kliimamuutusega kohanemiseks võetavate meetmete rahastamiseks selle kokkuleppe ratifitseerinud arengumaades, eelkõige vähim arenenud riikides. Edasised sammud tuleb selles küsimuses teha Euroopa Ülemkogul 2009. aasta kevadel.”
Ootan innuga riigipeade ja valitsusjuhtide järgmise nädala kohtumiselt sellele deklaratsioonile väärikat järge.
Harlem Désir
(FR) Proua juhataja, liiga vähe, liiga hilja, ebapiisavalt kooskõlastatud ja ühismeeleta - sellised on praegu tegelikud reaktsioonid Euroopa Liidu majanduse taastamiskavale ja komisjoni ettepanekutele.
Põhjus on väga lihtne: kui me vaatame esialgseid prognoose, oleme sunnitud tunnistama, et kriisi sügavust alahinnati, arvestades näiteks tööstusliku tootmise enneolematut langust Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal, rahvusvahelise kaubanduse ja Saksamaa ekspordimahu vähenemist ning kasvava tööpuuduse prognoose. Seetõttu olen ma veendunud, et praegu oleme väga kaugel lahendusest, mis oleks võrreldav näiteks Obama administratsiooni Ameerika Ühendriikides rakendatava plaaniga.
Jällegi on tunda solidaarsuse puudumist ja suurt kartlikkust. Märtsis nägime, et majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu keeldus taastamiskavade suurendamisest, ning nüüd näeme, et Ida-Euroopa riikidel ei jää üle muud, kui pöörduda Rahvusvahelise Valuutafondi poole. Tegemist on Euroopa solidaarsuse kahetsusväärse ebaõnnestumisega; me lubame aina rohkem riiklikke päästeplaane tööstussektori jaoks ja piirdume vaid üleskutsetega protektsionismist loobuda. Kuid ainus tõeline lahendus oleks Euroopa pääste- ja taastamiskava autotööstuse sektori jaoks.
Ma leian, et Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nõudmine on täna väga selge: me tahame suuri investeeringuid. Et me viitame sageli 1929. aasta kriisile, siis vaadakem võrdluse mõttes Roosevelti uut kurssi (New Deal), mille alusel kulutati seitsme aasta jooksul 3,5% SKTst. Euroopas oleks see praegu võrdväärne 400 miljardi euroga aastas, mida kulutataks mitme aasta vältel. Seetõttu tuleks meie arvates teha kättesaadavaks laenuvahendid ja eurovõlakirjad, paigutada suuri investeeringuid keskkonnahoidlike uuenduste väljatöötamisse, hoonete soojustamisse, nüüdisaegsesse transporti ja energeetikasektorisse, töötada välja kava restruktureerimise ja tööpuuduse ohvrite toetamiseks ning töötute aitamiseks näiteks Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi tegevusulatuse laiendamise kaudu.
Cornelis Visser
(NL) Proua juhataja, Euroopa Parlament peaks selles majanduskriisis tegutsema järelevalve teostajana, eriti protektsionismi vältimisel.
Me oleme ühiselt loonud siseturu, mis on toonud meile palju jõukust. Siseturg on olnud nii Lääne-Euroopa kui ka Kesk-Euroopa riikidele väga kasulik. Me ei tohi lasta neil saavutustel käest libiseda, ehkki olukord on muutunud keerulisemaks. Euroopa Parlament peaks seisma vastu sellistele ettepanekutele nagu Prantsuse autotööstuse toetamist puudutav ettepanek, mis võiksid kahjustada teisi Euroopa riike.
Euroopa Parlament peaks valvama ka selle järele, et euro püsiks tugevana. Me ei saa aktsepteerida seda, et riigid kasvatavad piiramatult riigivõlga. Me oleme Euroopas sõlminud niinimetatud stabiilsuse ja kasvu pakti. Me teame, et finantskriisi tulemusena tuleb meil ajutiselt pakkuda pankade toetamiseks rohkem võimalusi. See peaks siiski olema erand.
Ei ole mingit vajadust anda teistele majandussektoritele struktuuritoetusi. Liikmesriikidel ei ole selleks raha ja kui nad peaksid võtma eurovõlakirjade näol laenu, siis lükkuks võlakoorem tulevaste põlvkondade õlgadele ja euro nõrgeneks. Ma olen selle vastu.
Ühesõnaga peaksime võitlema valvekoerana protektsionismi vastu ja kaitsma euro väärtust.
Libor Rouček
(CS) Daamid ja härrad, oma lühikeses sõnavõtus tahaksin ma keskenduda ühele olulisele küsimusele, mis leiab Euroopa Ülemkogu kohtumisel loodetavasti tulemuslikku arutamist ja lahendamist, nimelt energiapoliitikale. Me kõik teame, et Euroopa Liit peab suurendama energiavarustuse kindlust ja oma sõltumatust ning tugevdama energiainfrastruktuuri, mis tähendab nafta- ja gaasijuhtmete ning elektriliinide pikendamist ja ühendamist eri riikide ja piirkondade vahel. Samuti on meil vaja suurendada oma nafta- ja maagaasivarusid. Meil tuleb suurendada taastuvate energiaallikate osakaalu, ehitiste ja toodete energiatõhusust ning investeeringuid teadusuuringutesse ja kliimamuutuse mõju leevendamiseks võetavatesse meetmetesse. Ma olen veendunud, et energeetika valdkonnas vajalikud meetmed ja investeeringud ei paku üksnes lahendusi meie energia- ja kliimaprobleemidele, vaid neil võib majanduskriisi ajal olla ka väga positiivne ja võimas mõju, sest nad käivitavad majanduskasvu ja suurendavad tööhõivet.
Rumiana Jeleva
(BG) Daamid ja härrad, mul on hea meel selle üle, kui aktiivselt Euroopa institutsioonid visandavad meetmeid liikmesriikide ja komisjoni kooskõlastatud tegevuseks, et majanduskriisiga toime tulla. Nagu kõik hästi teavad, on Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitikal suur osatähtsus Euroopa majanduse taastamiskavas ja selle kaudu tehakse kõige rohkem ühenduse investeeringuid reaalmajandusse. Et neid jõupingutusi tunnustada, toetab Euroopa Parlament Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi käsitleva määruse muudatusi, mille eesmärk on lihtsustada ja kiirendada Euroopa Liidu rahaliste vahendite haldamist. Loodan, et see lihtsustamine on kasulik toetusesaajatele - neile, kellele need vahendid on tegelikult mõeldud. See on eriti oluline Euroopa Liidu vaesemate liikmesriikide jaoks.
Nüüd on liikmesriikidel tähtis ülesanne tagada vajalik rahastamine, nii et Euroopa Liidu vahendeid kasutataks eesmärgipäraselt. Liikmesriigid ei tohiks projektide rahastamise lihtsustatud korra kasutamisel rikkuda vaba konkurentsi reegleid ega hea halduse standardeid. Tänan teid tähelepanu eest.
Atanas Paparizov
Proua juhataja, on selge, et Euroopa osa majanduse taastamiskavas ja selle rahalises tagamises on liikmesriikide jõupingutustega võrreldes väga väike. Loodan siiski, et Euroopa Ülemkogu võtab vastu kava riikide energiavõrkude vastastikuse sidumise toetamiseks, nii et tulevaste gaasikriiside mõju oleks vähem tuntav.
Solidaarsust võiks väljendada ERM2, euroalaga ühinemise ja euro kasutuselevõtu kriteeriumide paindlikumaks muutmise teel nende riikide jaoks, kes soovivad euroalaga ühineda. On selge, et liikmesriigid, kes peavad praegu oma vääringu stabiilse vahetuskursi hoidmiseks tegema suuri pingutusi, vajavad kõigis oma püüdlustes euroalaga liituda ja selle kaudu majanduskriisi mõju vältida rohkem toetust. Loodan, et see on üks lähitulevikus tehtavaid otsuseid, arvestades, et euroala praegustele liikmetele on teatud paindlikkus juba tagatud.
DanutBudreikait
(LT) Kuigi ma olen Euroopa majanduse taastamiskavaga põhimõtteliselt nõus, tahaksin juhtida tähelepanu kahele küsimusele: eurovõlakirjade emiteerimisele ja euroala laienemisele. Eurovõlakirjade emiteerimine ei ole euroala tugevdamiseks sobiv vahend; lisaks ei ole ka ajastus õige, sest Euroopat mõjutab praegu finants-, majandus- ja sotsiaalkriis. Meil on 16 euroala liiget, kelle majandus saab toetust, kuid mis saab ülejäänud 11 riigist? On tehtud ettepanek, et eurovõlakirju peaks saama osta vaid Rootsi ja Taani kroonide eest. Millisesse olukorda paneks see uued liikmesriigid, kes paljudel objektiivsetel põhjustel ei ole euroala liikmed? Millised on laenuvõtmise kulud nende jaoks? Leedul ei lubatud eurot kasutusele võtta, sest inflatsioon ületas 0,07% võrra inflatsiooninäitaja piirnormi, kuid kümne aasta jooksul ei ole ükski euroala liige täitnud kõiki kriteeriume. Leedu litt on olnud euroga seotud juba neli aastat. Kas poleks aeg käsitleda maailmas toimunud muutusi loomingulisemalt ja laiendada euroala, muutes kriisist väljumise nii Euroopa Liidu jaoks lihtsamaks?
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Proua juhataja, härra Kirilovi kiiduväärt raporti pealkiri viitab sellele, et olemas võib olla ka mittereaalne majandus. Tekkinud on virtuaalne majandus ja virtuaalne raha, ent pankurite ja audiitorite allkirjad on reaalsed ja näitavad, et kõik on korras. Selgub aga, et see pole tõsi ja tegemist on blufiga.
Me peame praegu toime tulema majandus- ja moraalse kriisi probleemidega. Seda arvestades on investeeringud regionaalarengusse ja ühtekuuluvusse mõistlikud ja vajalikud. See tähendab reaalsete kilomeetrite kaupa maanteid, ajakohastatud raudteid ja lennujaamu. Me peaksime investeerima teadmistesse ja haridusse ning uuenduslikesse lahendustesse, eriti seoses väikeste ja keskmise suurusega ettevõtetega. Me peaksime tõepoolest piirama bürokraatiat. Nii saame luua töökohti, mis annavad elatist tuhandetele inimestele. Lisaks viime sellega tõeliselt ellu solidaarsuse poliitikat, selle asemel et tegelda protektsionismiga. Nii muutub Lissaboni strateegia reaalsuseks.
Emmanouil Angelakas
(EL) Proua juhataja, majandussektorite tegevuse elavdamiseks tuleb võtta konkreetseid meetmeid, mis aitaksid neil kriisiga toime tulla.
Kui need meetmed on seotud regionaalpoliitika ja ühtekuuluvuspoliitikaga, puudutavad nad kindlasti enamikku kodanikke ja ettevõtteid, eriti väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid.
Algatused, mille eesmärk on lihtsustada Euroopa Regionaalarengu Fondi ja teiste struktuurifondide rakendamise korda, ning sellised meetmed nagu taastuvate energiaallikate kodudes kasutamisse tehtavate investeeringute suurendamine, eeskirjade lihtsustamine, ettemaksete tegemine, abikõlblike kulude ja ühekordsete summade väljamaksmine aitavad kindlasti kaasa töökohtade säilitamisele ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete püsimajäämisele selles ebakindlas majanduskliimas.
Jõupingutusi tuleb veelgi hoogustada teiste algatustega, mida Euroopa Parlament ootab ja mille sõnastamisel ta kavatseb aktiivselt osaleda. Endiselt püsib vajadus võtta meetmeid, millel on otsene mõju kodanike rahalisele toetamisele.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Euroopa Liit ei ole kunagi olnud nii kriitilises olukorras kui praegu. Protektsionismi tõttu on löögi alla sattunud kaks peamist põhimõtet: solidaarsus ja ühtsus siseturul. Martin Schulzil on täiesti õigus. Euroopa Komisjon ei ole astunud konkreetseid samme selleks, et luua turgudel korda ja reguleerida finantsküsimusi. Kui me ei taga solidaarsust, võib Euroopa Liidu ühtsus isekuse ja protektsionismi tõttu laguneda, sest probleeme ei esine mitte ainult väljaspool euroala, vaid ka selle sees. Kreekal, Ungaril ja teistel liikmesriikidel on sarnased probleemid. Ma tahaksin härra Farage'ile meenutada, et Lääne-Euroopa pangad ja ettevõtted ostsid üles uute liikmesriikide panku ja ettevõtteid ning nüüd hiilivad nad solidaarsusest kõrvale ega tee midagi selleks, et turvalist finantsbaasi tagada.
Martin Schulz
(DE) Proua juhataja, tänan teid võimaluse eest esitada selle arutelu lõpul üks isiklik tähelepanek. Ma tahaksin vastata härra Lehne märkustele.
Sellest, mida te ütlesite, härra Lehne, sain ma aru nii, et kriisi põhjustasid Euroopa sotsiaaldemokraadid. Me muidugi teadsime seda juba. See on Saksamaal hästi teada põhimõte, et kui hommikul päike paistab, siis seda tänu kristlikele demokraatidele, ent kui on jää ja lumi, siis selles on süüdi sotsiaaldemokraadid. Me kõik teame seda. Kuid teie, Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liikmed, võiksite nüüd näidata, kas te rakendate praktikas seda, mida härra Lehne mind võimaliku eksimuse pärast rünnates ütles.
Seetõttu palun ma teil nüüd väljendada oma seisukohta Ferreira raporti muudatusettepaneku 113 suhtes, mis käsitleb liikmesriikidevahelist solidaarsust ja maksuparadiiside sulgemist. See muudatusettepanek puudutab meie otsust, et Euroopa Liit peaks kutsuma G20 tippkohtumisel üles maksuparadiise sulgema. Kas te hääletate Ferreira raporti poolt või vastu? Ühenduse solidaarsus euroala ja sellest väljapoole jäävate riikide vahel ning solidaarsus euroala piires. Kas te hääletate selle poolt? Ja lõpuks eelarveline stiimul, mis moodustab 1% või 1,5% SKTst, kui ühenduse katse kriisi lõpetada. Kas te hääletate selle poolt? Need on Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni muudatusettepanekud 92, 102 ja 113. Kui te hääletate poolt, siis ma vabandan teie ees, härra Lehne. Kui te poolt ei hääleta, siis olen ma sunnitud nentima, et te olete inimene, kes teeb suuri sõnu, kuid ei hääleta nende järgi.
Klaus-Heiner Lehne
(DE) Proua juhataja, tänan teid väga. Ma teen tõesti lühidalt. Esiteks ei vastuta selle kriisi eest muidugi sotsiaaldemokraadid. Keegi pole siin Euroopa Parlamendis seda öelnud. Me kõik teame, kelle süü see on, ja seda on väga põhjalikult uuritud. Kuid mul oli siiski õigus, kui ma märkisin, et sotsiaaldemokraadid takistasid paljude aastate vältel riskifondide ja erakapitali investeerimisfondide tegevuse läbipaistvuse eeskirjade rakendamist, ja ma olen selle kohta näiteid toonud. See on lihtsalt tõsiasi.
Mis puudutab nimetatud muudatusettepanekuid, siis ma tahaksin peatuda vaid ühel teemal, nimelt maksuparadiisidel. Me oleme selles asjas täiesti ühel meelel. Küsimus on lihtsalt selles, millal me selle poolt hääletame. Täna arutame Lissaboni strateegiat käsitleva resolutsiooni muudatusettepanekut 25, mis hõlmab just seda teemat. Fraktsioon hääletab selle poolt. Nii et mul ei ole mingeid probleeme küsimustega, millele te osutasite.
Alexandr Vondra
nõukogu eesistuja. - Proua juhataja, meil on olnud väga pikk ja viljakas arutelu ning eesistujariik on kõigile Euroopa Parlamendi liikmetele nende sõnavõttude eest tänulik.
Neis on õigesti osutatud väga märkimisväärsetele probleemidele, millega me praegu silmitsi oleme, ning eelkõige finants- ja majanduskriisi tagajärgedele. Nagu ma oma sissejuhatavas sõnavõtus märkisin, on see teema järgmisel nädalal toimuva Euroopa Ülemkogu arutelude keskmes. Vaatamata kriisi ulatusele leiab eesistujariik siiski, et Euroopa Liit suudab edasiviiva lähenemisviisi eri tahkudes kokku leppida.
Meil ei ole selles sügavas kriisis muud valikut, kui teha koostööd. Seetõttu toetan ma arvukaid täna hommikul esitatud üleskutseid võtta suurem vastutus ja teha aktiivsemalt koostööd. Lisaks sellele, et me suudame Euroopa ees seisvate probleemide lahendamiseks teha koostööd ja peamegi seda tegema, olen ma veendunud, et Euroopa Liidul on head võimalused osaleda üleilmse lahenduse leidmisel. See kriis võib olla sügav, kuid kui me töötame koos, on Euroopal olemas vajalikud intellektuaalsed, finants-, inim- ja järelevalveressursid, et jätkata asjakohaste lahenduste väljatöötamist ja rakendamist.
Joseph Daul ütles, et eelseisev Euroopa Ülemkogu ei ole lihtsalt järjekordne tippkohtumine, ja tal on kindlasti õigus. Üleilmse lahenduse elluviimine algab juhtrollist järgmise kuu algul Londonis toimuval G20 kohtumisel. Oma eilsel kokkusaamisel kinnitasid majandus- ja rahandusministrid lähtetingimused Euroopa Liidu osalemiseks sellel olulisel kohtumisel. Muu hulgas lepiti kokku, et rahvusvahelisel tasandil on vaja paremini kooskõlastada riikide makromajanduspoliitikat ja üleilmseid finantseeskirju, mis põhinevad suuremal läbipaistvusel ja vastutusel; see toob meid tagasi arutelu juurde riskifondide ja muude tundlike küsimuste üle. Kõik ministrid leppisid kokku finantsasutuste rahvusvahelise tasandi koostöö tugevdamises, Rahvusvahelise Valuutafondi tugevdamises ja vajaduses tegelda mitmepoolsete arengupankade rolliga võitluses kriisi tagajärgedega maailma vaeseimate riikide jaoks.
Kui me räägime solidaarsuse vajadusest, peame mõistma, et Euroopa solidaarsusega peab kaasnema Euroopa jätkusuutlikku rahalist arengut käsitlev vastutustundlik riiklik poliitika. On tõsi, et ameeriklased kulutavad rohkem raha, kuid nad ei taotle abi Rahvusvaheliselt Valuutafondilt ja neil ei ole stabiilsuspakti, mis tagab nende valuutatsooni terviklikkuse. Me peame investeerima oma tulevikku, kuid seda tuleb teha viisil, mis ei ohusta meie riikide rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ega siseturu mängureegleid.
Paljud teist viitasid täna hommikul kodanike tõelisele murele kasvava tööpuuduse pärast. Martin Schulz ütles, et küsimus on "töökohtades, töökohtades ja töökohtades”, ja tal on õigus. Me peame tõepoolest säilitama tööhõive ning kuigi paljud meetmed jäävad liikmesriikide pädevusse, on siiski teatud asju, mida me saame teha. Lubage mul tuua üks näide. Eile jõuti majandus- ja rahandusküsimuste nõukogus kokkuleppele käibemaksu vähendamises töömahukate teenuste sektorites, näiteks restoranides ja mujal. Kui te mäletate, siis see küsimus on olnud päevakorras juba mitu aastat, ilma et lahendust oleks leitud, ning alles eile saavutasime selles tundlikus küsimuses minu riigi eesistumisel üksmeele.
Tööhõive peaks olema ja ongi keskne teema neis kolmes raportis, mille üle me täna hommikul arutleme. Me kavatseme tegelda selle küsimusega järgmise nädala kohtumisel. See on üks Lissaboni strateegia põhiline osa. Olen nõus nendega, kes ütlevad, et praegune kriis ei ole põhjus, mille tõttu Lissaboni strateegia tuleks üle parda heita. Tegelikult annab see kriis veel enam põhjust Lissaboni strateegia peamiste eesmärkide saavutamiseks.
Eesistujariik pöörab sellele küsimusele erilist tähelepanu ja seetõttu korraldame mai alguses veel ühe kohtumise, millel käsitletakse kasvava tööpuuduse probleemi. Järgmisel nädalal kavatseme kokku leppida mõnedes konkreetsetes tegevussuundades, mis loovad aluse meie aruteludele ja ka otsustele, mis võetakse ehk maikuus vastu.
Mõned teist mainisid ka vajadust saavutada Kopenhaageni konverentsiks valmistudes kokkulepe kliimamuutuse leevendamise ja sellega kohanemise kohta. Graham Watson küsis, kui palju see meile maksma läheb. Ma arvan, et see küsimus on enneaegne. On antud mõned hinnangud - näiteks komisjoni selleteemalises teatises, mis sisaldab mitmesuguste valitsusväliste organisatsioonide ja asutuste hinnanguid - ja need hinnangulised summad on päris suured. Siiski oleks ennatlik praegu hinnangut anda. Me peame ootama, et Ameerika Ühendriigid ja teised protsessis osalevad huvirühmad teavitaksid meid oma plaanidest; seda me kavatsemegi uurida aprilli alguses Prahas toimuval kohtumisel härra Obama administratsiooniga. Oma kaartide avamine ei oleks praegu taktikaliselt õige samm.
Me hoiame teid muidugi täielikult kursis kõikide eelseisva Euroopa Ülemkogu asjaoludega ja ma seisan selle eest, et peaminister Topolánek saaks kõikidest täna hommikul väljendatud seisukohtadest teada. Ta tuleb Euroopa Parlamendile Euroopa Ülemkogu tulemustest rääkima järgmisel täiskogu istungjärgul ja ma loodan, et siis leiab aset edasiviiv arutelu.
Günter Verheugen
komisjoni asepresident. - (DE) Proua juhataja, daamid ja härrad, ma nõustun nendega, kes ütlesid, et praegust kriisi on juba pikka aega alahinnatud ja valesti mõistetud. Seetõttu on ilmselt hea, kui me saame algatuseks vähemalt selles kokku leppida, et meil pole aimugi, kui tõsiseks see kriis kujuneb. Ka ei tea me, kui kaua see kriis kestab, ja seetõttu ei oska me hinnata, kas oleme juba piisavalt teinud. Mul on kahju, et seekord ei saa ma härra Junckeriga nõustuda.
Me ei tea isegi seda, kas see, mida me oleme teinud, hakkab mingit mõju avaldama või mitte. Praegu ei tea me isegi seda. Ainuke asi, mida me tegelikult teame, on see, et me ei tule sellest kriisist välja, kui ei suuda väga kiiresti finantssektorit jälle toimima panna.
Sealt said probleemid alguse ja vahepeal on saanud üsna selgeks, kuidas see kõik toimus. Me teame ka, miks finantssektori stabiliseerimiseks juba võetud meetmetel ei ole olnud mingit mõju või vähemalt mitte rahuldavat mõju. See on nii seepärast, et pangad teavad, et neil tuleb veel probleeme. Pangad loovad praegu riskide tarbeks provisjone, sest teavad, et mõningaid nende arvepidamises olevaid riske pole veel avalikustatud. Me peame selles küsimuses võtma asjakohaseid poliitilisi meetmeid.
Kuid üks asi on selge. Finantssektor ei saa naasta kriisieelsesse aega. Igaüks, kes kujutab ette, et riik ja Euroopa Liit peavad praegu seda valdkonda reguleerima ja hiljem läheb kõik vanaviisi edasi, eksib rängalt. On selge, et me vajame finantssektori ja finantsasutuste tugevat, pikaajalist järelevalvesüsteemi, mis ei hõlma üksnes Euroopat. On väga oluline, et seaksime koos oma partneritega sisse üleilmse juhtimissüsteemi. Me suudame seda koostöös partneritega teha ainult siis, kui meie, eurooplased, väljendame end selgelt ja üksmeelselt. Mida üksmeelsem on meie kokkulepe selles küsimuses, seda paremad on meie võimalused soovitud tulemus saavutada. Kui Euroopa pealinnad saadavad Washingtoni, Pekingisse ja Tokyosse vastuolulisi sõnumeid, on tõhusa üleilmse juhtimissüsteemi loomise väljavaated väikesed.
Samas oleme ühel meelel, et praegune olukord võib sotsiaalses mõttes olla väga plahvatusohtlik sel lihtsal põhjusel, et mida me finantssektori stabiliseerimiseks ka ei teeks, ei ole see finantskriisi tõttu raskustesse sattunud reaalmajanduse ettevõtete toetamiseks piisav. Me kõik teame seda.
Euroopa lahendus reaalmajanduse kriisile, ettevõtete ja tööstuse kriisile peab keskenduma töökohtadele. See ei ole mingil moel seotud aktsionäridele makstavate dividendide ega juhtidele makstavate preemiatega. Selle eesmärk on tagada, et inimestele, kes ei kanna kriisi eest mingit vastutust või kelle vastutus on väga väike, teisisõnu töötajatele, jäävad nende töökohad alles. On oluline, et nad säilitaksid oma töö, sest vastasel juhul ei ole neil võimalik oma elu sõltumatult, vabalt ja väärikalt elada.
Me tahame kaitsta töökohti Euroopa majanduses - seetõttu olid rahastamiskavad vajalikud. Me võime vaielda, kas need kavad oleksid saanud olla või oleksid pidanud olema mahukamad. Kuid probleem on selles, et ühenduse eelarve ei ole selles mõttes paindlik. Euroopa Parlamendil või komisjonil on lihtne öelda, et me vajame suurt majanduse taastamise paketti ja et me peame pumpama majandusse suuri rahasummasid, sest see ei ole ju meie raha - meil endal ei ole raha. Kulutatav raha tuleb alati liikmesriikidelt ja palun ärge unustage, et oma roll on siin ka riikide parlamentidel.
Me oleme püüdnud tagada rahastamiskavade elluviimise korraldamise selliselt, et lühiajalised vajadused ei seaks pikaajalisi eesmärke ohtu. See on täpselt see, mida paljud sõnavõtjad kõigist parlamendifraktsioonidest ütlesid - teisisõnu on meil käimas majanduse ümberkujundamine, üleminek vähem süsinikdioksiidi heitkoguseid tekitavale majandusele, tõhusa ressursikasutusega majandusele ja teadmistepõhisele majandusele. See ümberkujundamine peab ka kriisi ajal jätkuma. Seetõttu ütleme ettevõtetele, et nad ei peaks vähendama kulutusi teadus- ja arendustegevusele ja uuendustele ning et nad peaksid alal hoidma oma põhitööjõu. Rahalised meetmed, mida me võtame, peavad neid eesmärke toetama. Ma nõustun kõigiga, kes ütlevad, et asju oleks ehk võinud paremini teha. Kuid me peame alati meeles pidama, et raha, mida me siin kulutame, ei ole Euroopa Liidu raha. See on liikmesriikidelt saadud ja liikmesriikides olev raha; on ka teisi tegureid, mida tuleb silmas pidada ja mis meie arvates on antud juhul õiged. Lissaboni strateegia majandusmudel, mida täna samuti arutati, ei hõlma sõltumatut turgu. Lissaboni strateegia ei põhine eeldusel, et parim turumajandus on selline, mis jäetakse radikaalsete vabaturupõhimõtete kohaselt omasoodu arenema. Selle asemel märgitakse strateegias, et turg vajab eeskirju, et see täidaks oma sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid kohustusi. Poliitikud peavad need eeskirjad kehtestama ja me ei tohi lasta end selle ülesande täitmisel kõrvale juhtida. Seetõttu usun ma, et Lissaboni strateegia eesmärgid jäävad samaks ja et küsimus "Miks me Lissaboni strateegiale vaatamata sellisesse kriisi sattusime?” on tegelikult vale. Teistsugune majandusstrateegia ei oleks Euroopas suutnud ära hoida makromajanduslikku tasakaalustamatust ega rahvusvahelistel finantsturgudel tehtud vigu, mis selle kriisini viisid.
Lubage mul lõpetuseks väljendada veel meie soovi, et võimalikult palju Euroopa ettevõtteid tuleks sellest kriisist puutumatult välja. See tähendab, et me peame aitama neil rahalisi vahendeid hankida. See tundub praegu olevat peamine probleem, sest krediidivõimaluste kahanemine mõjutab nii suuri kui ka väikesi ettevõtteid.
Euroopa Investeerimispank teeb kõik mis tema võimuses. Me peaksime Euroopa Investeerimispangale väga paindliku lähenemise eest tänulikud olema. Siiski on see pank nüüdseks oma võimalused peaaegu ammendanud. Juba praegu on selge, et käesoleva aasta teisel poolel ei ole võimalik Euroopa suurte ja väikeste ettevõtete laenuvajadusi rahuldada, sest Euroopa Investeerimispank tegutseb juba piiri peal. Kõik peaksid teadma, et olukord muutub väga tõsiseks, ja seetõttu tasub kaaluda, kas Euroopa Parlament saaks Euroopa ettevõtete olukorda parandada, näiteks arutades kiiresti läbi ja võttes vastu komisjoni ettepanekud, mille eesmärk on vältida olukorda, kus Euroopa ettevõtted peavad kandma tarbetuid kulusid.
Me oleme esitanud ettepanekuid, mis võimaldavad vähendada Euroopa ettevõtete kulusid kuni 30 miljardi euro võrra aastas. Nende ettepanekute kiire vastuvõtmine aitaks kriisist ülesaamisele märkimisväärselt kaasa.
Komisjon on veendunud, et selle tippkohtumise eel on Euroopa integratsiooni võimalused ja ohud saanud varasemast selgemaks. Võimalused seisnevad selles, et kui me koondame jõud, tegutseme kooskõlastatult ja sihipäraselt ning kasutame kogu oma loovust, siis tuleme kriisist tugevamana välja. See võimaldab meil korvata asjaolu, et erinevalt Ameerika Ühendriikidest ei saa me teha tsentraliseeritud otsuseid, mida rakendatakse kõikjal, vaid peame tagama kõigi 27 liikmesriigi nõusoleku.
Kuid samal ajal on ka riskid ilmsemad kui iial varem ning need riskid ohustavad meid kõiki, kui üks või mitu liikmesriiki otsustaks selles olukorras solidaarsuse ja ühiste põhimõtete asemel protektsionismi või majandusliku natsionalismi kasuks. Ilma ühise kompassita, mis meid kriisist läbi juhiks, eksime kahjuks kõik sellesse uttu, mis kriisi esile kutsus.
Elisa Ferreira
Proua juhataja, nõukogu eesistuja, volinik, daamid ja härrad, kriis on rängem, kui me eeldasime, ja tööpuudus kujuneb suuremaks, kui me ennustasime. On põhjust arvata, et kavandatud Euroopa stiimulist ei piisa, ja juba on ka selge, et selle jõudmine inimesteni võtab liiga kaua aega.
Euroopa Parlamendi seisukoht on olnud, on praegu ja loodetavasti on edaspidigi kindel ja ühemõtteline. Meie eesmärk on säilitada tööhõivet ja luua uusi töökohti territoriaalse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse ning solidaarsuse kaudu. Sel kriisiajal ei saa inimesed olla rahul Euroopaga, mis ei paku lahendusi ja on jõuetu lahendama inimeste ees seisvaid probleeme. Mida Euroopa Parlament siis komisjonilt soovib? Nende raportitega taotleb Euroopa Parlament mõistagi riiklike meetme kooskõlastamist ja seda, et komisjon kasutaks tegutsemiseks ära kõik praegu tema käsutuses olevad vahendid. Euroopa Parlament annab eelarvepädeva institutsioonina komisjonile selleks kõik võimalused. Euroopa Parlament palub komisjonilt tööhõive toetamiseks selget Euroopa algatust ja leiab, et on oluline panna paika aja- ja tegevuskava finantsturgude reguleerimise meetmete rakendamiseks ja reaalmajandusele krediidi võimaldamiseks. Mida soovib Euroopa Parlament aga nõukogult? Euroopa Parlament kutsub nõukogu eelkõige üles leidma uuesti poliitilist tahet, mis on Euroopa projekti ülesehitamisel kesksel kohal. Euroopa Liit tähendab konkurentsi, kuid ka ühtekuuluvust ja solidaarsust. Ilma solidaarsuse ja ühtekuuluvuse garantiita ei saa meil olla ühtset turgu. Selle pärast delegeerisime me kõik Euroopale osa riiklikust iseseisvusest, mis meil enne selle projektiga liitumist oli.
Jan Andersson
Proua juhataja, kriis on hakanud inimeste jaoks reaalsuseks muutuma, tööpuudus kasvab kiiresti ja me näeme juba kriisi sotsiaalseid tagajärgi. Majanduslangus on suurem, kui me algul arvasime. Tööpuudus kasvab veelgi ja sotsiaalsed tagajärjed on rängemad.
Ma tahaksin midagi öelda parlamendi Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioonile. Härra Hökmarki ei ole küll enam siin, kuid ta süüdistas selles kriisis Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni ettepanekut. See on sama, mis tulistada klaverimängijat, kui laul ei meeldi. Euroopas on muidugi ka tsentristlikke ja parempoolseid valitsusi. Just need valitsused ei suuda tegutseda, tegevust kooskõlastada ega solidaarsust ilmutada.
Nüüd on küsimus töökohtades, sotsiaalkindlustussüsteemides ja avalikus sektoris. Ma ütlen komisjonile ja nõukogule enne ülemkogu järgmist: me peame tegutsema nüüd, me peame tegutsema ühtsel viisil, me peame tegema piisavalt jõupingutusi ja me peame tegema seda solidaarselt. Just nüüd tuleb seda teha. Me ei saa oodata maikuus toimuva tippkohtumiseni. Tööhõiveküsimused peavad päevakorras kõige tähtsamal kohal olema juba nüüd.
(Aplaus)
Evgeni Kirilov
Tänan teid, proua juhataja. Ühtekuuluvuspoliitika on tõestanud oma tähtsust sotsiaal- ja majandusprobleemide lahendamisel ning struktuurireformide rakendamisel liikmesriikides ja liikmesriikide eri piirkondades. Senised kogemused ja märkimisväärsed eraldatud vahendid - me räägime rohkem kui 340 miljardist eurost seitsmeks aastaks - on majanduskriisis eluliselt vajalikud, ning ülimalt oluline on, et seda raha kasutataks praktikas võimalikult hästi, nii et sellest saaksid kasu Euroopa kodanikud ja ettevõtted. Ajal, mil iga euro on Euroopa majanduse taastamise jaoks oluline, ei saa me lubada, et neid vahendeid kulutataks valesti. Seetõttu on meil hea meel eeskirjade lihtsustamise üle ja me nõuame, et neid rakendataks nõuetekohaselt.
Härra Verheugen, te ütlesite oma sõnavõtus välja tõe: me ei tea, kui kaua see kriis kestab. Kuid me peaksime ütlema üht: otsused, mis me teeme, ja ilmselgelt ka otsused, mille võtab järgmisel nädalal vastu Euroopa Ülemkogu, peavad tooma tulemusi sel aastal. Ma ütleksin koguni, et tulemused peavad ilmnema juba suveks. See on see, mida Euroopa kodanikud meilt ootavad - nad tahavad tunneli lõpus näha valgust ja tunda, et kriisist on võimalik kiiresti välja pääseda.
Ma tahaksin teha märkuse mõnele kolleegile, kes püüdsid täna tõmmata majanduslikku eraldusjoont vanade ja uute liikmesriikide vahele. Minu arvates on nende pakutud ideed vastuolus juba ühtekuuluvuspoliitikaga, mille kohta me täna otsuse langetame. Selline lähenemisviis on minu arvates väga kahjulik ja me peame selle vastu oma jõud ühendama. Tänan.
Juhataja
Mulle on kodukorra artikli 103 lõike 2 alusel esitatud viis resolutsiooni ettepanekut.
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub täna, kolmapäeval, 11. märtsil.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
John Attard-Montalto  
kirjalikult. - Suunised võeti uuendatud Lissaboni strateegia raames vastu 2008. aastal ja need kehtivad 2010. aastani. Kõik liikmesriigid, kaasa arvatud Malta, pidid koostama strateegia majanduskasvu ja töökohtade tagamiseks. Sätestati tööhõivesuunised. Seda kõike tuleb aga rahastada ning Euroopa Sotsiaalfond võiks rahastada vahetuid meetmeid, mida liikmesriigid võtavad turvalise paindlikkuse ja oskuste valdkonnas.
Turvaline paindlikkus on sidus poliitiline käsitus, mille eesmärk on aidata töötajate ja ettevõtete kohanemisvõimet suurendada. Teiseks tuleb meil teha suuri pingutusi oskuste parandamiseks. Oskused peavad paranema kõikidel kvalifikatsioonitasanditel.
Esiteks on oskuste parandamine kasutu, kui nad ei vasta sellegipoolest tööturu vajadustele.
Teiseks tuleks prioriteediks seada kolm strateegiat:
suurendada töötajate ja ettevõtete kohanemisvõimet;
motiveerida rohkem inimesi tööturule tulema ja säilitada rohkem töökohti, et suurendada tööjõu pakkumist ja muuta sotsiaalkaitsesüsteemid toimivaks;
suurendada oskuste täiendamise ja parema hariduse kaudu investeeringuid inimkapitali.
Adam Bielan  
kirjalikult. - (PL) Härra juhataja, seda arutelu kuulates ei saanud ma lahti tundest, et Euroopa Parlamendis toimuks nagu mingi võistlus - köievedu vanade ja uute liikmesriikide vahel. Minu meelest ei lahenda meie probleeme süüdistamine, üksteisele näpuga näitamine ja vaidlemine selle üle, kes väärib Euroopa Liitu kuulumist ja kes mitte.
Me peame meeles pidama eelkõige seda, et kodanikud kuulavad, mida me räägime, ja ootavad meilt kaitset. Just nüüd tahavad nad näha, milleks ühendatud Euroopa on mõeldud. Me peaksime kasutama seda arutelu võimalusena mõelda, kuidas piirata praeguse kriisi sotsiaalset mõju.
Me ütleme "jah” Lissaboni strateegiale, sest see toob tulemusi - tänu Lissaboni strateegiale loodi Euroopa Liidus peaaegu seitse miljonit uut töökohta. Aga mis töökohad need on? Väga sageli on tegemist ajutiste või osalise tööajaga töökohtadega, mis tähendab, et täistööajaga töökohtade arvestuses on tööhõive määr tegelikult samaks jäänud.
See näitab lihtsalt seda, et Euroopa peab õppima oma potentsiaali kasutama. Me peaksime investeerima kõrgtehnoloogilistesse toodetesse, mille valmistamiseks on vaja kõrge kvalifikatsiooniga töötajaid - see on meie lisaväärtus, valdkond, kus me oleme ületamatud. Selles mõttes on rahaliste vahendite kasutamise ajavahemike pikendamine ja taotlemise korra lihtsustamine ülimalt tähtis, eriti uute liikmesriikide jaoks.
Sebastian Valentin Bodu  
Üleilmne majanduskriis tabas meid kõiki ootamatult, ka panku, rahvusvahelisi ettevõtteid ja isegi riikidevahelisi institutsioonilisi struktuure. Kriis mõjutab tugevalt maailmamajandust ja kaalul on lausa üleilmse finantssüsteemi püsimajäämine. Vaevalt vaidleks keegi mulle vastu, kui ütlen, et praeguste probleemide ulatus nõuab ühiseid jõupingutusi Euroopa tasandil. Tõepoolest, solidaarsus on sellest kriisist väljumiseks hädavajalik.
Ma esindan Euroopa Parlamendis Kagu-Euroopa riiki Rumeeniat. Võin öelda, et mõju, mida 2008. aastal enam kui 7%line majanduskasv avaldas, tundub hakkavat neis heitlikes ja ränkades majandusoludes kaduma. Euroopa Komisjoni koostatud majanduse taastamiskava peab avaldama mõju kõikides Vana Maailma osades. Euroopa mõned osad ei pea selles raskes olukorras, mida nemad ei ole esile kutsunud, tundma end mahajäetu ja abituna.
Ma leian, et see on kõige tähtsam proovikivi Euroopa Liidule kui viimase paarisaja aasta kõige julgemale poliitilisele projektile. Kogu meie maailmajao riigid peavad näitama, et nad moodustavad ühtse jõu. Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Durão Barroso sõnul hinnatakse Euroopat ennekõike tema tulemuste põhjal. Ma olen selle avaldusega täiesti nõus.
Cristian Silviu Buşoi  
kirjalikult. - (RO) Ma leian, et majanduse taastamiskava algatus on selles kriisis teretulnud. Euroopa Liit peab võtma vastu ühise, selge ja tõhusa lähenemisviisi, et kriisi mõju võimalikult palju vähendada, pidades silmas kriisi sügavust ja kestust.
Meil on vaja selgemaid eeskirju finantssektori tarbeks, eriti seoses investeeringutega, millega kaasnevad suured riskid, näiteks riskifondidega.
Praegu on liikmesriikidevaheline solidaarsus ülimalt oluline. On ütlematagi selge, et liikmesriigid võtavad konkreetseid meetmeid vastavalt oma riigis valitsevale olukorrale, kuid nad ei tohi vastuollu minna siseturu ning majandus- ja rahaliiduga. Esmatähtis eesmärk peab olema lihtsustada krediidi saamist, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks, kes on majanduskasvu käimapanev jõud ja kes saaksid luua uusi töökohti. Riiklikud sekkumismeetmed peavad siiski olema ajutised ja edaspidi tuleb rangelt järgida konkurentsieeskirju.
Lisaks tuleb kriisi vastu võitlemise meetmed seostatult kaasata vastutustundlikku eelarvepoliitikasse. Ma leian, et kriisile vaatamata tuleb võimalikult suures ulatuses järgida stabiilsuse ja kasvu pakti, sest eelarvepuudujäägi kasv võib pikas plaanis lõppeda katastroofiliselt, eelkõige tulevaste põlvkondade jaoks.
Daniel Dăianu  
kirjalikult. - Volinik Joaquín Almunia ütles hiljuti, et euroala riigid, kellel on raskusi, võiksid saada abi teistelt Euroopa Liidu liikmesriikidelt. Miks ei ole sellist märguannet kollektiivsest vastutusest kindlasõnaliselt saadetud uutele liikmesriikidele, kes ei ole euroala liikmed? Väidetavalt on midagi valesti Lätile ja Ungarile mõeldud abipakettidega. Väga suure tasakaalustamatuse vähendamine on põhimõtteliselt õige. Kuid on äärmiselt oluline, kuidas seda tehakse. Kas eelarvepuudujääke tuleb jõuliselt vähendada, kui erasektor piirab oma tegevust järsult? Protsüklilisusest tuleb hoiduda nii majanduskasvu kui ka languse ajal. Kui riigieelarve ei ole maksebilansi suure puudujäägi peamine põhjus, siis miks peaks see kandma kärpimise põhiraskust? Meenutagem vaid kümne aasta taguse Aasia kriisi õppetunde. Poliitikas tuleb silmas pidada ka seda, kuidas takistada spekulatiivseid rünnakuid uute liikmesriikide vääringute vastu. Ka siin ei oleks pelgalt eelarvepuudujäägi järsust vähendamisest kuigi palju kasu. Loodetavasti edendatakse majandus- ja rahandusministrite edaspidistel kohtumisel paremaid lähenemisviise rahalise abi pakkumisele. Kui abipakettidesse kaasatakse ka Rahvusvaheline Valuutafond, peaks see kaaluma, kas tavapärane lähenemisviis makromajanduslikule tasakaalustamatusele on praegustes erakorralistes oludes sobiv.
Vasilica Viorica Dăncilă  
kirjalikult. - (RO) Rumeenia peab kasutama uusi võimalusi, mida pakuvad struktuurifondid.
Rumeenia keskvalitsus ja kohalikud omavalitsused peavad võimalikult kiiresti ja tõhusalt kasutama Euroopa Komisjoni pakutavat võimalust, mis seisneb ühenduse struktuurifondidele juurdepääsu hõlbustamises. Neid fonde tuleb kasutada uute töökohtade loomiseks, erialase koolituse pakkumiseks elukestva õppe programmide kaudu, pidades silmas kutsealast ümberõpet, ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamiseks.
Ühenduse rahaliste vahendite kiirem ja lihtsam jaotamine võib majanduse taastumisele kaasa aidata, kui sihtvaldkondadesse tehakse rahasüste. Sellised maksed on kiiremad ja paindlikumad ning ühe kogumakse tegemisega võimaldatakse vajalikud projektid sellistes valdkondades nagu infrastruktuur, energeetika ja keskkond lühikese aja jooksul ellu viia.
Teisalt peavad Rumeenia ametiasutused kooskõlas Euroopa Liidu menetlustega tagama nende projektide elluviimiseks vajaliku kaasrahastamise, nii et projekte saaks võimalikult kiiresti pärast Euroopa Liidu raha laekumist rakendada.
Euroopa täidesaatva võimu ettepanekute eesmärk on võtta hulk meetmeid, mis kiirendaksid liikmesriikide esmatähtsaid riiklikke ja piirkondlikke investeeringuid, lihtsustaksid sealjuures toetuste kättesaadavust ja suurendaksid väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele mõeldud rahalisi vahendeid.
Dragoş Florin David  
Euroopa Liidu liikmesriikidele omased põhijooned on demokraatia, stabiilsus, vastutus ja ühtekuuluvus. Evgeni Kirilovi raport ühtekuuluvuspoliitika ja reaalmajandusse investeerimise kohta rõhutab nende liikmesriikidele omaste põhijoonte tähtsust kui sotsiaal- ja majanduspoliitika elluviimise ühise strateegia esmast nõuet. Üleilmse finantskriisi ja viimase 60 aasta kõige kaugeleulatuvama ja tõsisema majanduslanguse tagajärjed on Euroopa majandusele ränka mõju avaldanud. Me peame julgustama liikmesriike uurima sünergia loomise võimalusi rahastamise abil nii ühtekuuluvuspoliitika alusel kui ka muudest ühenduse rahastamisallikatest, milleks on näiteks TEN-T, TEN-E, teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm, konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm, aga ka Euroopa Investeerimispangast ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangast. Samal ajal peavad liikmesriigid lihtsustama ja hõlbustama juurdepääsu rahastute JESSICA, JASMINE ja JEREMIE kaudu pakutavatele rahalistele vahenditele, et julgustada väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid ning asjaomaseid abisaajaid neid sagedamini kasutama. Lõpetuseks tahaksin tunnustada raportöör Kirilovi panust selle raporti koostamisse.
Bairbre de Brún  
Me elame majandusliku ebakindluse ajal. Euroopa Liidul on kohustus uurida, kas saaks võimaldada riiklikele ja piirkondlikele asutustele paindlikkust, et Euroopa Liidu vahendeid selle enneolematu olukorraga toimetulemiseks paremini kasutada.
Volinik Hübneri kavas "Ühtekuuluvuspoliitika: investeerimine reaalmajandusse” välja toodud meetmed on praktilised ja riiklikud asutused peaksid neid meetmeid viivitamata rakendama hakkama.
Euroopa Regionaalarengu Fondi saab nüüd kasutada selleks, et osaliselt rahastada ökoinvesteeringuid odavatesse elamutesse, see aga aitaks luua ja säilitada töökohti ehitussektoris, mida kriis on väga rängalt mõjutanud, ning samas jõuda lähemale kliimaga seotud kohustuste täitmisele.
Euroopa Sotsiaalfondi maksed võiksid raskustes olevat avalikku sektorit reaalselt stimuleerida ning rahaliste vahendite parema kättesaadavuse huvides soovitatud muudatused peaksid olema kasulikud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele.
See on samm õiges suunas. Minu arvates on mõningad Kirilovi raportis kasutatud väljendid Lissaboni strateegia kohta kahetsusväärsed.
Adam Gierek  
Kuidas võidelda finantskriisiga? (Euroopa majanduse taastamiskava) Majanduskriisiga võitlemisel võib lähtuda lühiajalisest või pikaajalisest plaanist. Lühiajalise meetodiga kõrvaldatakse need väärnähtused, mis viimastel aastakümnetel välja kujunesid ning mis viisid pankade likviidsuse kadumiseni, "nakatunud” võlakirjade ringluseni ja olukorrani, kus rahanduspoliitika ei olnud tegeliku üldpoliitikaga kooskõlas.
Riigid, mis aitavad panku rahaliselt, ei kõrvalda kriisi põhjuseid. Kriisi peamine põhjus seisneb minu arvates majanduses rakendatud neoliberaalses mehhanismis, s.t näiteks keskendumises lühiajalisele kasumile, jättes samas tähelepanuta pikaajalised huvid.
Pikaajalise meetodiga tuleks seega parandada majanduse toimimise mehhanismi, loobudes niinimetatud vabaturu dogmadest. Liikmesriigid ja Euroopa Komisjon ei tohiks asuda tervel konkurentsil põhinevate turumehhanismide asemele, kuid neil on kohustus ennetada "haigusi”. Esiteks tähendab see, et lühiajaline kasum ei tohiks varjutada pikaajalisi huve, mis on seotud näiteks infrastruktuuri arendamise, avalike hoonete ehitamise, looduskeskkonna kaitse või uute ja mõnikord vähem tulusate energiaallikate otsimisega.
Teiseks tuleks kõiki omandiõiguse vorme kohelda võrdselt ja ühe või teise vormi kasuks tehtav valik peaks põhinema selle vormi haldamise tõhususel.
Kolmandaks peaksid liikmesriigid ja Euroopa Komisjon võtma enesele nii rahanduspoliitika kui ka üldise poliitikaga seotud valdkondade kooskõlastaja rolli.
Neljandaks peaksid liikmesriigid ja komisjon välja töötama meetodid, kuidas kooskõlastada rahvusvahelist valuuta- ja finantsturgu, mis on oma spontaansuse tõttu aldis spekulatsioonidele.
Genowefa Grabowska  
kirjalikult. - (PL) Majanduskriis on nüüdseks jõudnud Euroopasse. Kõigepealt mõjutas see arenenud majandusega riike ning levis siis areneva ja tärkava majandusega riikidesse. Viimased prognoosid 2009. aastaks ennustavad majanduslanguseks 1% või rohkemgi. Seega mõjutab meid Euroopa Ühenduse ajaloo üks tõsisemaid majanduslangusi.
Ma nõustun raportööri seisukohaga, et riikide eraldi meetmetest praegu ei piisa, isegi kui nende toetuseks suunatakse kapitali sektoritesse, mida kriis ohustab kõige enam. Meie majandussüsteemid on omavahel seotud ja kriis on üleilmne; seetõttu peab ka kavandatud taastamismeetmetest moodustuma lahendus, mis on oma olemuselt ja ulatuselt üleilmne. Lisaks peavad need meetmed endas kätkema Euroopa Liidu aluspõhimõtet - solidaarsuspõhimõtet. Ainult see võimaldab meil säilitada Euroopa Liidu territoriaalse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse. Ma arvan, et sel kriisiajal omandab solidaarsuspõhimõte ka uut poliitilist mõõdet.
Ka nõustun ma raportis väljendatud murega kriisi lõksu sattunud tavakodanike pärast. Me peame tegema laenud taas kättesaadavaks peredele ja ettevõtetele ning eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kes on Euroopa majanduse nurgakivi. Ainult selline eesmärk koos kodanike säästude kaitsega õigustab riiklike vahendite kasutamist päästekava elluviimisel. Kui me suudaksime Euroopa päästekava raames lõpetada ka maksuparadiiside tegevuse, oleks võitlus kriisiga kindlasti lihtsam ja tõhusam.
Louis Grech  
kirjalikult. - Et finantskriis üha süveneb ja selle lõppu pole näha, on minu arvates vaja Euroopa majanduse stabiliseerimiseks ja allakäiguspiraali peatamiseks kasutada rohkem rahalisi vahendeid. Muud kitsaskohad on järk-järgult kasvav tööpuudus ja väga ebakindel olukord tööturul. Krediidi kättesaamatus ja avaliku sektori eelarvepuudujäägi kasv on endiselt suur probleem ning see on majanduslanguse eduka ja tõhusa peatamise seisukohalt peamine tegur. Väga oluline on taastada piisavad krediidivõimalused ja tagada selle raha kasutamine majanduse stimuleerimiseks, s.t see peab jõudma perekondade ja ettevõteteni. On vaja luua stiimuleid, et motiveerida kapitalimahutuste tegemist. Kahjuks puudub praegu Euroopa mehhanism või asutus, kes suudaks kooskõlastada majanduse seostatud taastamist kogu maailmajaos, ning seetõttu tugineme killustunud lahendustele, mis võivad kokkuvõttes läbi kukkuda, sest liikmesriikide majandussüsteemid on üksteisest väga sõltuvad. Euroopa majanduse taastamiseks tehtavad jõupingutused peavad käima käsikäes õigusnormide muudatustega, et vältida tulevikus neid vigu, mis meid kriisi viisid. Probleemi põhjusteks olid vähene reguleerimine ja nõrk järelevalve; seetõttu tuleb tõhus reguleerimine taastada.
Pedro Guerreiro  
Me suudame mõista Euroopa Liidu liikmesriike, sealhulgas Portugali mõjutavat tõsist sotsiaal-majanduslikku olukorda üksnes siis, kui mõtleme selle "integratsiooniprotsessi” eesmärkidele ja sellele, et nimetatud protsessi poliitika on kutsunud esile praeguse kapitalismi kriisi, mille üks epitsenter on Euroopa Liit.
Viimase 23 aasta jooksul on EMÜ/EL edendanud kapitaliringlust ja majanduse keskendamist finantstegevusele; liberaliseerinud turud ja propageerinud erastamist; ühendanud ettevõtteid ja soodustanud ületootmist; ümber paigutanud ja hävitanud tootmisvõimsust; edendanud ühtede majanduslikku ülemvõimu teiste sõltuvuse arvelt; soodustanud töötajate ärakasutamist ja tööviljakusest saadud kasu kasvavat muutmist kapitaliks; tsentraliseerinud loodud rikkust ning suurendanud sotsiaalset ja piirkondlikku ebavõrdsust, tehes kõike seda suurriikide ning suurte majandus- ja finantskontsernide taktikepi all. Need on selle ületamatu kapitalismikriisi algpõhjused.
Tööpuuduse, ebakindluse, madalate palkade, halvenevate elutingimuste, vaesuse, haiguste, nälja ning töötajate ja elanikkonna kasvavate raskuste põhjuseks ei ole mitte "kriis”, vaid kapitalismile omane poliitika.
Seepärast rõõmustame me suure demonstratsiooni üle, mida Portugali töötajate ametiühingute keskliit (CGTPIN) 13. märtsiks kavandab, et muuta kurssi töökohtade loomise, kõrgemate palkade ja suuremate õiguste poole.
Gábor Harangozó  
kirjalikult. - Liit peab suurendama jõupingutusi, et rakendada üleilmse finantskriisiga võitlemiseks sidusat raamistikku. Kui me tahame taastada üldsuse usalduse ja tugeva finantssüsteemi, peame tegutsema kiiresti, et säilitada tööhõivet ja majandustegevust. Et leevendada majanduslanguse negatiivseid tagajärgi ning säilitada sotsiaalseid standardeid ja tööhõive määra, tuleks teha mõningaid muudatusi, lihtsustada juurdepääsu olemasolevatele ressurssidele ja tagada samas suurem läbipaistvus ja parem juhtimine. Eelmise Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldustes nõuti "Euroopa Sotsiaalfondi poolt täiendavate meetmete käivitamist tööhõive ja eelkõige kõige haavatavamate ühiskonnarühmade toetuseks, pöörates erilist tähelepanu kõige väiksematele ettevõtjatele, vähendades tööjõuga mitteseotud kulusid”. Seetõttu paluksin ma eelseisval Euroopa Ülemkogul põhjalikult kaaluda finants- või majanduskriisist tõsiselt mõjutatud riikides töökohtade loomist ja säilitamist ajutiste kaasrahastamismeetmete abil, mis on seotud palkadega mitteseotud tööjõukulude vähendamisega. Ülimat tähelepanu tuleks tõepoolest pöörata kõige haavatavamatele ühiskonnarühmadele, neile, kelle jaoks majandusliku ja sotsiaalse kriisi tagajärjed on kõige rängemad, et vältida kriisi edasist asümmeetrilist mõju, mis ohustab kõigi Euroopa Liidu piirkondade tasakaalustatud arengut.
Tunne Kelam  
kirjalikult. - Solidaarsus on praegu üks Euroopa suuremaid väärtusi. Ometi esineb praeguses majanduskriisis märke, et Euroopa solidaarsus on nõrgenenud.
Rohkem kui kunagi varem peame vältima lõhede tekitamist liikmesriikide vahele - me peame vältima liikmesriikide liigitamist vanadeks ja uuteks ning suurteks ja väikesteks. Euroala liikmete ja teiste liikmesriikide vaheline eraldusjoon ei tohi anda euroala liikmetele eelispositsiooni, millelt dikteerida ühist tulevikku. Kõik liikmesriigid peavad olema otsuste tegemisse võrdselt kaasatud. Kõikidele liikmesriikidele peab olema tagatud õigus rääkida oma probleemidest ja muredest, et leida võimalikke Euroopa tasandi lahendusi.
Euroopa vajab liikumapanevat jõudu majanduskriisi ületamiseks võimalikult väikeste kahjudega. Protektsionism ei saa olla majanduskriisi lahendus. Vastupidi, meie tegevuse aluseks peavad jääma avatus ja konkurents. Et praegust majanduslangust ära kasutada, tuleks rohkem raha investeerida innovatsiooni ning teadus- ja arendustegevusse.
Teisisõnu tuleks kriisi vaadelda stiimulina Lissaboni strateegia rakendamiseks. Ainult siis, kui me rakendame täies ulatuses seda solidaarsusel põhinevat strateegiat, saame tagada töökohad ja Euroopa majanduse jätkusuutlikkuse.
Magda Kósáné Kovács  
kirjalikult. - (HU) Ei ole mõtet hakata vaidlema selle üle, kellel on kõige raskem. Kuid ühised raskused liidavad ressursse ja kavatsusi. Paljud meenutavad 1929. aasta kriisi; sellele kriisile järgnenud Teine maailmasõda jagas Euroopa kaheks osaks, millel olid eri arenguteed. Lisaks elasid endise idabloki riigid üle riigikorra muutumise trauma, kuid antud juhul ohustab üleilmne finants- ja majanduskriis meid kõiki võrdselt, kusjuures vaatamata teatud varajastele märkidele oli see kriis siiski ootamatu.
Alates kriisi algusest ei saa Euroopa enam minna kaht erinevat, isegi mitte paralleelset rada; meil ei tohi olla kaht eri kiirust. Spekulatiivse kapitali devalveerimisel kaotavad kõik, erineb vaid kahju ulatus. Ühisturu paradigma jääb püsima ja säilitab konkurentsivõime sellises olukorras üksnes siis, kui me leiame ühised, kooskõlastatud lahendused. Protektsionismitont ei anna head nõu!
Liikmesriikide ülesanne on teha oma finantskavade väljatöötamisel üksteisega koostööd. Euroopa Liit võib selle ülesande täitmisele kaasa aidata, hinnates, kuidas igaüks saaks anda oma võimalustele vastava toetuse, nii et tulemus oleks kasulik ka "järjekorras tagapool” olevatele liikmesriikidele ja kodanikele. Kesk- ja Ida-Euroopa piirkond on selles järjekorras tagapool - osalt ajaloolistel põhjustel, osalt seetõttu, et euro puudumine on põhjustanud usaldamatust ja pööranud spekulatiivse kapitali meie vastu. Ja kuigi on võimatu käsitada teatud liikmesriike võrdsetena, väidan ma kindlalt, et meil on vaja välja töötada Euroopa tasandil antava abi süsteem, mis võimaldaks solidaarsuse nimel pakkuda iga liikmesriigi oludele vastavat abi.
Marian-Jean Marinescu  
Kõik Euroopa majanduse taastamiskavas sisalduvad põhimõtted peavad kajastuma riiklikes majanduse taastamiskavades.
Euroopa Liidu vahendeid, mis tehakse kättesaadavaks, tuleb kasutada esmatähtsate projektide elluviimiseks ja neid tuleb liikmesriikide vahel õiglaselt jaotada, võttes arvesse kõiki erijuhtumeid.
Me peame kõik meie käsutuses olevad võimalused tõhusalt ära kasutama. Seetõttu on ülimalt tähtis Euroopa Liidu vahendite kasutamise võimalusi esile tuua - see kiirendab kõnealuse kava rakendamist ja tagab rakendamise paindlikkuse.
Projekte tuleb ellu viia kiiresti ja tõhusalt, et kaasata see osa tööjõust, kellele praegune olukord on raskusi tekitanud. Seepärast tuleb selle protsessi kohese tõhususe tagamiseks haldusmenetlusi järsult vähendada ja eelkõige lühendada menetluste läbiviimise aega.
Lisaks peab muude võetavate meetmete hulgas kindlasti kehtestama õigusraamistiku, mille alusel on võimalik tõhusalt maksuparadiisidega võidelda.
Ilmselgelt peab riigiabi kasutama ettevaatlikult, et vältida probleeme konkurentsiga. Samal ajal tuleb aga hoolikalt analüüsida kasulikku mõju, mis võib sedasorti abil olla tööjõu kasutamisele, pidades silmas olukordi, kus seda abi on rohkem kui vaja.
Iosif Matula  
Komisjon eraldab märkimisväärseid summasid investeeringuteks energiatõhususse, taastuvenergia tootmisse ning üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude ehitamisse. Meie saame tagada, et Euroopa Liidu teatud piirkondades aset leidnud gaasi- ja energiakriisid tulevikus enam ei kordu, ainult siis, kui rakendame selles valdkonnas mõistlikku poliitikat.
Kõikide Euroopa gaasi- ja energiavõrkude ühendamine kindlustab solidaarsuspõhimõtte kohaldamise - liikmesriik suudab loodusvarasid tavatingimustel importida või koguni eksportida ka kriisi ajal.
Seepärast peavad liikmesriigid kasutama struktuurifondidest tulenevaid rahastamisvõimalusi selliste valdkondade nagu infrastruktuuri, energeetika ja keskkonna arendamiseks.
Et parandada niisuguste projektide kvaliteeti ja suurendada nende elluviimise tegelikku mõju, peavad Euroopa Liidu liikmesriigid kasutama ära kogu tehnilise abi, mida komisjon võib pakkuda.
Alexandru Nazare  
Mul on hea meel selle üle, kui kiiresti on Euroopa Liidu institutsioonid leidnud praegusele majanduskriisile mõningaid lahendusi. Siiski tahaksin osutada mõnele küsimusele, mis nõuab suuremat tähelepanu.
Esimene on energiainfrastruktuuri projektide rahastamine. Minu arvates on täiesti vale jaotada raha nii paljudele projektidele kui võimalik, sest on oht, et ei suudeta katta kogu nende projektide lõpuleviimiseks vajalikku eelarvet. Hiljuti, pärast arutelusid Nabucco üle, tekkis mul tunne, et me mängime tulega. Me ei saa teatada 250 miljoni euro eraldamisest Nabuccole, seejärel öelda, et me kärbime rahastamist 50 miljoni euro võrra, ning lõpuks otsustada, et tegelikult peaks seda projekti rahastama üksnes erainvesteeringutega. Nabucco projekti kasulikkus on vaieldamatu ning me ei saa poliitilistel ja majanduslikel põhjustel selle elluviimisega viivitamist endale lubada.
Teiseks usun, et me peame vältima langemist protektsionistlike suundumuste ohvriks, sest need mõjutavad siseturu toimimist. Vaatamata sellele, et see kriis avaldab Euroopa Liidu eri liikmesriikidele erisugust mõju, peame leidma ühtse lahenduse, lähtudes ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidest ja siseturu põhimõtetest. Minu arvates on hädavajalik hinnata nende muudatuste mõju, et suurendada uue, aastaid 2014-2020 hõlmava finantsraamistiku meetmete tõhusust.
Rareş-Lucian Niculescu  
Ühtekuuluvuspoliitika, mis ei ole küll kriisijuhtimise vahend, hõlmab kolmandikku Euroopa Liidu eelarvest ja selle näol on tegemist suurima reaalmajandusse tehtavate investeeringute allikaga, mis pakub tohutuid võimalusi, eriti püsivalt ebasoodsas olukorras olevate piirkondade jaoks. Seetõttu tahaksin juhtida tähelepanu vajadusele leida lahendusi piirkondade paremaks vertikaalseks kaasamiseks Euroopa tasandil.
Praeguse erakorralise majandusolukorra tõttu tekkinud tingimusi arvestades tahaksin rõhutada, kui oluline on suurendada struktuurifondidele juurdepääsemise paindlikkust. Mul on hea meel ka selle üle, et laiendatakse võimalusi toetada elamumajanduse ja keskkonnasäästliku tehnoloogia valdkonnas tehtavaid investeeringuid energiatõhususse ja taastuvenergiasse.
Sirpa Pietikäinen  
Proua juhataja, daamid ja härrad, eelmisel nädalal esitas komisjon nõukogule majanduskriisi käsitleva teatise, mida arutatakse selle kuu lõpul toimuval nõukogu kohtumisel. Komisjon andis ka oma esimese hinnangu Euroopa majanduse stimuleerimise paketi tulemustele. Komisjon leiab, et esialgsed tulemused on head, ja prognoosib, et aastatel 2009-2010 riiklikul ja Euroopa tasandil võetavate taastamismeetmete kogumaksumus on ligikaudu 3,3% SKTst.
Õnnitlen raportööri suurepärase raporti puhul. Minu arvates on eriti oluline, et raportis rõhutatakse vajadust kooskõlastada liikmesriikide meetmeid. Protektsionistlike suundumuste esilekerkimine on väga murettekitav. Kui oma sõnavõttudes kinnitavad liikmesriigid, et nad on valmis koostööd tegema, siis reaalsest tegevusest ilmneb hoopis midagi muud. On väga oluline, et Euroopa Liidu liidrid teeksid otsuseid, mis vastaksid nende sõnadele, ega annaks järele protektsionistlikule survele, mis on paljudes riikides kahtlemata suur.
Euroopa Liit peab tegema uue, ambitsioonika sammu, millega jätkataks Lissaboni strateegia elluviimist. Euroopa Liit vajab stiimulipaketti, mis toetab uusi tööstusharusid; see on meie konkurentsivõime ja majanduskasvu alus. Investeeringutega sellistesse valdkondadesse nagu keskkonnahoidlik ajakohastamine, taastuvad energiaallikad ja infotehnoloogia on võimalik viia läbi majanduse positiivne struktuurimuutus.
Kriis on ka võimalus. See on võimalus korraldada ümber kogu üleeuroopaline ja üleilmne finantsarhitektuur. Kriis on ka võimalus juhtida majanduskasvu mööda täiesti uut teed, mis põhineb taastuvatel energiaallikatel ja energiatõhususel. Taastumise ja uue kasvu aluseks tuleb võtta niinimetatud uus roheline kokkulepe. Luues selliselt töökohti ja uuendusi, lahendame ka kliimamuutusega kaasnevad probleemid.
Zita Pleštinská  
Euroopa majandusele avaldavad mõju üleilmse finantskriisi tagajärjed; meil on tegemist viimase 60 aasta suurima ja rängima majanduslangusega. See kriis on Euroopale tohutu proovikivi. See mõjutab ettevõtteid ning samas ka tavainimesi ja terveid peresid. Paljud elavad hirmus, eriti töö kaotamise hirmus, ja ootavad, et Euroopa Liit nad päästaks.
Euroopa ei saa olla üksnes 27 riigi huvide summa. Euroopa peab põhinema solidaarsusel ning liikmesriikide ja piirkondade valmisolekul rakendada oma programmilised eesmärgid võimalikult kiiresti.
Majanduskriisi ajal peaks olema selge, et meil tuleb keskenduda Lissaboni eesmärkidele, eriti tööhõive valdkonnas. Ühtekuuluvuspoliitikaga seoses on nähtud ette rahalised vahendid, mida tuleb kriisi ajal jõuliselt ja paindlikult rakendada. Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitika raames aastateks 2007-2013 ette nähtud rahalised vahendid võivad märkimisväärselt kaasa aidata sellele, et saavutataks majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva, Euroopa Liidu uuendatud Lissaboni strateegia eesmärgid, mis hõlmavad tavakodanikke, ettevõtteid, infrastruktuuri, energiat, teadusuuringuid ja uuenduslikkust. Me peame suurendama kooskõlastatust ning loobuma protektsionismist ja igasugusest demagoogiast. Me peame taastama rahavood ja kapitalisiirded.
Olen veendunud, et investeeringud innovatsiooni, uutesse tehnoloogiatesse ja keskkonnahoidlikesse uuendustesse toovad uusi võimalusi, mis on vajalikud praegusele finantskriisile tõhusa lahenduse leidmiseks. Meil tuleb kõrvaldada kõik tõkked ja luua tõeline taastuvenergia siseturg.
Katrin Saks  
Tänan raportöör Ferreirat asja- ja ajakohase raporti eest. Tänase kriisi tingimustes on äärmiselt oluline olemasolevate vahendite ärakasutamine. Kahetsusväärne, et suurem osa liikmesriike, kellel on võimalus saada tuge struktuuri- ja ühtekuuluvusfondidest uues finantsperspektiivis, ei ole suutnud seda raha kasutusse võtta. Nii ka minu kodumaal Eestis. Sellel on mitu põhjust: esimeseks võtmeprobleemiks on liikmesriikide omapoolne administratiivne suutlikkus, kus liikmesmaad saavad ise palju ära teha ja halduslikku toimimist parendada. Teisalt on küsimus euroliidupoolne. On oluline, et EL muudaks tingimusi paindlikumaks. Probleem on näiteks nende programmidega, kus kulutused tuleb teha eelnevalt, mida finantseeritakse tagantjärele. Raske on saada täna laene, et neid kulutusi teha. On väga oluline, mida Euroopa Komisjon kavatseb ettemaksude osas teha. Järgmine oluline punkt on omafinantseerimise määr praegustes tingimustes ja ka siin tuleks mõelda suuremale paindlikkusele. Kolmas oluline punkt puudutab järelevalvemehhanismi, aga praegune bürokraatia on selgelt ebamõistlik.
Tänan raporti eest.
Theodor Dumitru Stolojan  
Mõne liikmesriigi, sealhulgas Balti riikide, Rumeenia ja Ungari puhul on finantskriis ja üleilmne majanduslangus toonud esile struktuurilise tasakaalustamatuse, mis kogunes majanduskasvu ajal ning mille põhjuseks olid välismaiste otseinvesteeringute sissevood ja välisvõla kiire kasv.
Igasuguse Euroopa Liidu majanduse taastamiskava puhul tuleb arvestada, et need riigid vajavad märkimisväärset välist rahastamist, et katta kaubavahetusbilansi puudujääki. Kui seda välist rahastamist ei saada, tuleb neis riikides teha tohutuid järske muudatusi, mis hävitavad eelmistel aastatel paika pandud sotsiaaltoetused, nõrgendavad Euroopa Liidu ühtekuuluvust ja võivad koguni ohustada nende piirkondade stabiilsust.
Nõukogul ja komisjonil on kohustus leida lahendusi vajalikuks väliseks rahastamiseks. Need liikmesriigid peavad välise rahastamise abil aega võites omakorda läbi viima struktuurireformid, mis on vajalikud kogunenud tasakaalustamatuse korrigeerimiseks.
Margie Sudre  
kirjalikult. - (FR) Regionaalpoliitika on Euroopa reaalmajandusse tehtavate investeeringute peamine allikas. Regionaalpoliitika rahastamise kiirendamine ja lihtsustamine võib aidata kaasa majanduse taastumisele, kui rahalisi vahendeid suunatakse kindlatesse sektoritesse.
Komisjoni kavandatud kiiremad ja paindlikumad kindlasummalised ja ühekordsed summeeritud kogumaksed võimaldavad hakata sellistes valdkondades nagu infrastruktuur, energia ja keskkond kohe projekte ellu viima.
Riiklikud ja piirkondlikud ametiasutused peavad neid võimalusi ära kasutama ning aktiivselt rakendama struktuurifonde, et edendada tööhõivet, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete tegevust, ettevõtlikkust ja väljaõpet, ning andma samas kaasrahastamise reeglite alusel oma panuse, nii et eraldatud raha kasutataks täies ulatuses otstarbekalt ära.
Ma kutsun Prantsuse ülemeredepartemangude piirkondlikke volikogusid ja omavalitsusi kui struktuurifonde haldavaid asutusi muutusi ennetama ja keskenduma oma piirkondlikes programmides otseselt projektidele, millel on parim majanduskasvu ja töökohtade loomise potentsiaal.
Pidades silmas praeguseid rahutusi Prantsusmaa ülemeredepartemangudes ning Réunionis toimuvat protestiliikumist, peame uurima võimalusi uuteks kohalikeks arengualgatusteks ja võtma kasutusele kõik meie käsutuses olevad vahendid, kaasa arvatud need, mida pakub Euroopa Liit.
Silvia-Adriana Ţicău  
2008. aasta teatises Euroopa majanduse taastamiskava kohta on loetletud valdkonnad, millesse Euroopa Liit kavatseb lähiaastatel investeerida, et tagada majanduskasv ja töökohtade säilimine. Need valdkonnad on toetus väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele ligikaudses summas 30 miljardit eurot, mis antakse Euroopa Investeerimispanga kaudu; üleeuroopaliste energia- ja lairibaühendustega seotud infrastruktuuriprojektidesse tehtavate investeeringute kiirendamine, kusjuures ligikaudu viis miljardit eurot investeeritakse ehitiste energiatõhususe parandamisse; teadusuuringud ja innovatsioon.
Neid meetmeid tuleb toetada õigusaktide ettepanekutega, millega tagatakse ühtlasi raha eraldamine. 2009. aasta jaanuaris tehtud ettepanek võtta vastu määrus energiaprojektide rahastamise kohta Euroopa majanduse taastamiskava raames ei näe ette rahaeraldisi ehitiste energiatõhususe suurendamiseks. Ma arvan, et Euroopa Liit teeb valesti, kui ta ei toeta majanduskriisi ajal esmatähtsaid projekte rahaliselt. Ehitiste energiatõhususe valdkonnas oleks võimalik kogu Euroopa Liidus luua umbes 500 000 töökohta, parandada kodanike elukvaliteeti ning aidata kaasa säästvale majandusarengule, edendades taastuvaid energiaallikaid. Mina isiklikult leian, et Euroopa Komisjon teeb valesti, kui ta ei toeta ehitiste energiatõhususe suurendamist rahaliste meetmete ja vahendite ning sobivate eelarveliste meetmete abil ega edasta Euroopa tasandil sellekohast tugevat poliitilist sõnumit.
Andrzej Tomasz Zapałowski  
Proua juhataja, me arutleme täna majanduse taastamiskava üle, seostades selle Lissaboni strateegia esmatähtsate eesmärkidega. Kuigi strateegia väljakuulutamisest on möödunud mitu aastat, näeme, et seda ei ole ellu viidud. Teisisõnu loome dokumente, mida me ei rakenda. Seda kinnitab üks tava, mis on Euroopa Parlamendis muutunud reegliks: me matame kodanikud eeskirjade alla, mis teevad paljudel juhtudel nende elu keeruliseks ja millel ei ole olulist mõju nende elatustasemele.
Lisaks näitab kasvav finantskriis, et komisjon ja nõukogu ei ole inimeste igapäevaelu probleemidega üldse kursis. Sisuliselt puudub komisjonil tõeline tegevuskava kasvava kriisi ületamiseks. Igaüks näeb, et riigid võtavad päästemeetmeid omaette ja et viiesajamiljoniline keskselt hallatav turg ei suuda kriisi ulatust tegelikult mõjutada.
Viimastel aastatel räägiti Ida-Euroopa riikidele, et nad peaksid oma pangad erastama, teisisõnu, et nad peaksid need Lääne-Euroopa pankadele allutama. Seda nad naiivselt tegidki ning needsamad pangad tegelevad nüüd spekuleerimise ja Euroopa Liidu uute liikmesriikide majanduse hävitamisega.
