Lastehooldusvõimalused - Barcelona eesmärgid (arutelu) 
Juhataja
Päevakorra järgmine punkt on komisjoni avaldus lastehooldusvõimaluste kohta - Barcelona eesmärgid.
Vladimír Špidla
Proua juhataja, daamid ja härrad, komisjon tervitab võimalust esitada päevi pärast rahvusvahelist naistepäeva, 8. märtsi deklaratsiooni eelkooliealiste laste hooldusvõimaluste kohta. Antud asutused on olulised soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks ning töö ja eraelu tasakaalu saavutamiseks, aga ka lastele elukvaliteedi kindlustamiseks. Euroopa Ülemkogu kohtumisel Barcelonas 2002. aastal kinnitasid liikmesriigid ambitsioonikad eesmärgid, mis tuli täita 2010. aastaks. Kooskõlas kohustusega, mille komisjon võttis Euroopa Parlamendi ees 2007. aastal, esitati 2008. aasta oktoobris raport Barcelona eesmärkide ellurakendamise kohta. Raportis kõneles komisjon sellest, miks on oluline enam lastehooldusvõimalustesse investeerida.
Komisjon märkis peamiselt, et Barcelona eesmärkide sihiks on kõrvaldada takistused tööturule ligipääsuks, eriti naiste puhul. Üle 6 miljoni naise (vanuses 25-49 aastat) ELis ütleb, et nad ei saa töötada või saavad töötada ainult osalise tööajaga perekondlike kohustuste tõttu. Seetõttu jääb Euroopa majandus ilma olulisest tootmispotentsiaalist ning seda ajal, mil on vaja astuda vastu tõsistele majandus- ja rahvastikuväljakutsetele ning kui perekondade sotsiaalne positsioon seetõttu nõrgeneb. Lastehooldusvõimaluste arendamine võimaldab perekondadel otsustada vabalt, kuidas korraldada oma aega ja kuidas saavutada parem töö ja eraelu tasakaal. Eesmärgiks on mitte "sundida" vanemaid saatma oma lapsi antud asutustesse. Eesmärgiks on pakkuda antud valikuvõimalust vanematele, kes seda tahavad. Lastehooldusteenuste arendamine aitab samuti kaasa vaesuse ennetamisele, eriti ühe vanemaga perekondade puhul, kellest üle kolmandiku on silmitsi vaesuse ohuga.
Seoses demograafilise aeglustumisega, mida Euroopa on üle elamas, aitab ligipääs lastehooldusvõimalustele samuti kaasa perekonnaplaneerimise ellurakendamisele. Ilmneb, et kõrgeima sündimusega liikmesriigid on just need, kes on viinud sisse kõige kõrgemalt arenenud poliitikad töö- ja eraelu tasakaalu osas ning kes registreerivad naiste tööhõive kõrgeimaid tasemeid. Lastehooldusvõimalused aitavad samuti muidugi kaasa laste arengule. Arvukad uurimused, eriti OECD ja UNICEFi teostatud uurimused, on näidanud, et antud teenused etendavad laste isiklikus arengus olulist rolli tingimusel, et nad on kõrge kvaliteediga ja lapsed usaldatakse neile piisavateks ajavahemikeks. Lastehooldusteenustel on samuti positiivne mõju haridustulemustele ja edaspidisele kutsealasele elule.
Komisjon nendib oma raportis, et vaatamata kõikidele eelpool mainitud headele põhjustele on enamik liikmesriike kaugel 2002. aastal seatud sihtide saavutamisest. Teha on jäänud palju tööd, eriti alla kolme aasta vanuste suhtes. Lisaks on asutusi, mis töötavad ainult osa tööpäevast, mis piirab vanemate ligipääsu tööturule. Komisjon tunnistab aga, et paljudes liikmesriikides on saavutatud märkimisväärseid edusamme. Liikmesriikide poolt Euroopa tasandil võetud kohustused ja Euroopa Parlamendis mitmes resolutsioonis avaldatud pöördumised on etendanud ses suhtes olulist rolli. Seetõttu on vaja kõikidel osalistel, eriti riiklikel ja regionaalsetel ametitel, kokku tulla ja luua progressiivseid, rahaliselt ligipääsetavaid ning kõrgkvaliteetseid lastehooldusvõimalusi eelkooliealistele lastele.
Soolise võrdõiguslikkuse kavas kohustus Euroopa Komisjon toetama antud valdkonnas liikmesriikide tehtavaid jõupingutusi. See ergutab liikmesriike täielikult ära kasutama struktuurifondidest pakutavaid võimalusi. Eesmärgiga abistada kohalikke organisatsioone antud valdkonnas meetmete sisseviimisel on komisjon kinnitanud lisaks läinud aasta omale infobrošüüri perekondade tugimeetmete rahastamise võimaluste kohta. Komisjon jätkab järeleproovitud lähenemiste vahetamise toetamist ning jälgib korrapäraselt Barcelona eesmärke kasvu ja tööhõive strateegia raames. Samuti hindab ta perekonnapoliitikaid, iseäranis töö- ja eraelu tasakaalu poliitikaid, milles ta toetub peamiselt koostööle OECDga. Lõpuks, kuid mitte vähem olulisena, toetab komisjon Euroopa lastehoolduseesmärkidest kinnipidamist kasvu ja tööhõive strateegia raames pärast 2010. aastat.
Mõned inimesed võib-olla seavad kahtluse alla, kuivõrd tark on investeerida lastehooldusvõimalustesse kriisi ajal. Sellele vaatamata on arvukad uurimused näidanud, et taoliste teenuste puudumisel maksavad hinda kõik. Seetõttu on oluline tegutseda täna, et kindlustada ligipääs lastehooldusvõimalustele ning et toetada tööhõivet ja soodustada võrdõiguslikkust, sotsiaalset kaasatust ning laste huve.
Philip Bushill-Matthews
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Härra volinik, tänan teid avalduse eest. Teie sõnad julgustasid väga, kuid väga heidutas, et selle kuulamiseks oli siin ainult 12 kolleegi. Nüüd on see tõusnud peadpööritava kõrguseni 18 Euroopa Parlamendi liiget, et kuulata seda, mis kujutab endast olulist avaldust olulisel teemal.
Uudishimu tekitas, et polnud viidet - kui mul see märkamata ei jäänud - ülemkogu eesistumise kommentaaridele kuu või nii aega tagasi, sest minu arvates olid need tähelepanekud väga kasulikud arutelule ning tõid väga selgelt välja, et kuigi Barcelona eesmärke pole veel saavutatud - mõnedel juhtudel mitte kaugeltki, on väga selge, et hulgal riikidel pole koheseid plaane neid saavutada ning nad ei näe selles erilist probleemi. Selle põhjuseks on, ja ma tsiteerin, mida ütles eesistujariik Tšehhi ülemkogus: "Keegi ei tohiks kritiseerida nende riikide otsust, kes ei täida Barcelona eesmärke ega kavatse täitmiseks oma jõupingutusi suurendada. On riike, kelle kodanikud oma ajaloolisest kogemusest lähtuvalt pole huvitatud laste panemisest päevakodudesse".
Arvan, et see vastab tõele. See ei tähenda muidugi, et meil ei tuleks üritada kõigest väest julgustada päevakodude pakkumist ning päevakodude kättesaadavaks tegemist neile, kes seda kasutada tahavad.
Loodan, et nõustute, härra volinik, et enamatel naistel tööturule pääseda aitamise kontekstis ning lastehoolduse olulise rolliga inimeste aitamise kontekstis on paradiisi tõesti mitu teed - ning et pole ainult üht teed, millele me ainuüksi keskenduma peaks. Uurigem läbi kõik marsruudid, kuid pidagem paradiisi silmas, nii et meie kõikide ühised eesmärgid tõesti saavutataks.
Zita Gurmai
fraktsiooni PSE nimel. - Proua juhataja, finantskriisist on saanud majanduskriis ning oleme nüüd Euroopas silmitsi langusega, mis mõjutab samuti tavakodanikke: hinnad on tõusnud, töötus kasvab, investeeringud aeglustuvad, krediidi kättesaadavus on vähenenud ning nõnda majandus aeglustub.
Tegemist on silmapettega, mis näitab, et tegelikult saavad mehed töötuse käes esimesena - ja enim - kannatada meeste domineerimise tõttu tööstuses, nagu näiteks autotööstuses. Ent naised saavad kannatada koondamiste teises laines ning meie kannatame pikas perspektiivis. Ajutiste ja allhankelepingutega naised täidavad tihti kohti sektorites, kus nõudlus on suur majanduslikult headel aegadel, kuid kus positsioon on tihti väga habras majanduslanguse ajal. Taoline paindlikkus töötab tööturu, kuid mitte naiste kasuks, kes tahavad ja vajavad sotsiaalset turvalisust, tööhõive tagatisi ning era- ja tööelu ühitamist. Veelgi murettekitavam on, kui konservatiivsed valitsused, nagu eesistujariik Tšehhi, räägivad Barcelona eesmärkide ülevaatamisest ja koduse lastkesvatuse juurde naasmisest. Barcelona eesmärgid, nagu PSE naised oma kampaaniaga 2007. aastal näitasid, on kasulikud kogu ühiskonnale ja kõikidele lastele. See aitab anda neile elus võrdset starti ning välja juurida vaesust.
Nagu ütleb Jacques Delors: "Igas lapses on aare ning peame neile andma võimaluse seda aaret avastada ja arendada". Lubatagu mul lisada: igal lapsel on vaja võrdset võimalust oma aardeid arendada. Niiviisi saame samuti kindlustada hästi ettevalmistatud ja pädeva tööjõu. Barcelona eesmärgid aitavad samuti kaasa Lissaboni eesmärkide saavutamisele, et 60% naistest oleks tööturul, võimaldades naistöötajatel ühitada avalik ja tööelu.
Selge on, et valitsused ei tohi kärpida avalikke teenuseid, isegi mitte käesoleva kriisi ajal.
(Juhataja palus kõnelejal aeglasemalt rääkida.)
Kodune lastehooldus on oluline. Igal naisel peaks olema valik koduse ja avaliku lastehoolduse vahel, kuid iga valitsus vastutab selle valikuvabaduse kindlustamise eest kvaliteetse, ligipääsetava ja taskukohase lastehoolduse tagamisega. Mul on hea meel, et meil on Barcelona eesmärkide säilitamisel selline pühendunud liitlane.
Karin Resetarits
Proua juhataja, lapsed ja poliitika - harva on kodanike ja poliitikute huvid teineteisest niivõrd kaugel. Kogu Euroopas on kodanike jaoks laste teema päris prioriteetide esiotsas. Poliitikute jaoks on lasteküsimused kõrvalised küsimused, nagu me ka siin jälle näeme.
Ma ei tea ühtki spetsiaalse lasteministeeriumiga riiki, samuti pole meie noorimate kodanike huvidele spetsiaalset esindajat komisjonis. Parlamendis on laste teema jaotatud kõikide komisjonide vahel. Seetõttu sooviksin tänast komisjoni eriti esile tõsta, kuna ta käsitleb siin lastehooldusvõimalusi ning Barcelona eesmärke. Olge te tänatud.
Lapsepõlve kvaliteedi parlamentaarses töörühmas täheldasime, et lapsed elavad meil väga keerukas maailmas. Nende tulevik, kes on lapsed just siin, just praegu, täna, on täielikult ebakindel. Tänapäeva laps võib ronida sotsiaalse redeli päris tippu või kukkuda päris põhja. Sellised lapsed võivad jääda oma kultuurimiljöösse või nad võivad otsida endale teise. Nad võivad järgida oma vanemate omaga sarnast elurada või teha täpselt vastupidi. Nad võivad abielluda vastassoost inimese või oma soost inimesega. 50 aastat tagasi, kui me Euroopa ühendamise ettevõtmise käivitasime, oli see kõik täiesti teisiti.
Mitmekesisus, mis meid eurooplastena iseloomustab, on muutunud laste eludes otsustavaks teguriks. Mitmekesisuse mõiste peab seetõttu jõudma sellesse, mida õpetajad ja teised meie laste harimisega tegelejad õpetavad. Hetkel pööratakse sellele liialt vähe tähelepanu. Euroopa lastehooldusvõimalused ja koolid on lõppude lõpuks integreerumise väljakutse koormuse all murdumas. Meil on tarvis integratsiooni asjus lähtestusnupule vajutada ning alustada algusest.
Lähenegem antud teemale täiesti eelarvamusvabalt uuesti, lähtudes loosungist "peatage see mitmekesisuse kaudu". Lisaks paluksin kõikidel Euroopa Parlamendi liikmetel enda järel mitte ainult käsile võtta ja propageerida soolise võrdõiguslikkuse rakendamist, vaid ka võidelda laste võrdõiguslikkuse rakendamise eest - eriti käesoleval globaalse finantskriisi ajal, sest vastasel juhul riputame oma lastele kaela mõõtmatud võlad.
Roberta Angelilli
Proua juhataja, daamid ja härrad, peaksime meeles pidama, et me ei saa toetada naiste õigusi tööhõivet või võrdseid võimalusi käsitlevas dokumendis, kui me ei saa arvestada rahuldavate lastehooldusvõimalustega, ilma milleta on lepitamine võimatu ning õigused ei loe midagi.
Antud teemad on aktuaalsemad kui kunagi varem nüüd, kui seisame silmitsi majanduskriisis esilekerkinud probleemidega. Euroopa Liidus nendib üle kuu miljoni naise vanuses 25-49, et nad on oma perekondlike kohustuste tõttu sunnitud olema töötud või töötama osalise tööajaga. Rohkem kui neljandikul nimetatud naistest tuleneb olukord lastehooldusvõimaluste puudusest või nende ülemäärasest maksumusest. Kuus aastat pärast Barcelona eesmärkide kinnitamist, 2010. aasta tähtaja lähenedes leiame, et enamik liikmesriike ei saavuta neid eesmärke, mis ei olnud isegi eriti ambitsioonikad: tagada ligipääs lastehooldusvõimalustele 30% alla kolme aastastest lastest. Peame seetõttu vaeva nägema, et saavutada lasteteenuste rahuldavad tasemed, alates alla kolme aastastele lastele mõeldud teenustega.
Seetõttu on mul väga hea meel, et tänane majandus- ja rahandusministrite nõukogu on kinnitanud kõikide liikmesriikide võimaluse kärpida lasteteenuste käibemaksu. Arvan, et see kujutab endast märkimisväärset stiimulit ning tervest mõistusest lähtuvat žesti, mis võib aidata taaskäivitada üle kogu Euroopa Liidu lastehoolduse kava ning lastele ja perekondadele mõeldud teenuste kava.
Hiltrud Breyer
Proua juhataja, leiame, et eesistujariigi Tšehhi katsed lahjendada ELi lastehoolduse eesmärke on tõeliselt häbiväärsed, ning loomulikult oleme neile tungivalt vastu. Tegemist on ka tugeva eduga, et liidu perekonnaasjade ministrid käesoleva täiskogu avaldatud surve tulemusena ei kinnitanud antud lastehoolduse eesmärkide lahjendamist.
On samuti väga kahetsusväärne, et eesistujariik Tšehhi paistab silma oma tänase äraoleku poolest ning ei saa meiega siin parlamendis arutada oma püüet Barcelona eesmärke lahjendada, kuna Tšehhi kõnealune liigutus on väga selgelt ELi võrdõiguslikkuse poliitika tagasikerimine, ning me oleme väga selgelt vastu eesistujariigi Tšehhi ettepanekus avaldatud aegunud pildile naistest ja perekonnast.
Ent, volinik Špidla, olete öelnud, et on rahastamisvõimalusi. Olete märkinud, et enamik Euroopa Liidu liikmesriike ei vasta eesmärkidele, iseäranis alla kolme aastastele mõeldud lastehoolduse puhul. Ent mis algatuse komisjon ette võtab, et teha liikmesriigid aktiivsemaks? Pean vist ütlema, et ma pole teilt selles küsimuses vastust kuulnud.
Mida muud komisjon teeb liikmesriikide ergutamiseks? Olete samuti vihjanud, et on kaasrahastamisvõimalusi. Kas liikmesriigid kasutavaid neid võimalusi? Paluksin teil antud küsimusele vastata. Kui ei, miks neid ei kasutata, ning kas komisjon suurendab ka lastehoolduse laiendamise rahastamist?
Eva-Britt Svensson
Proua juhataja, hindasin seda väga, kui liikmesriigid kinnitasid Barcelona eesmärkide raames sihtmärgid, mis seonduvad laste ligipääsuga lastehooldusele. Arvasin - ja arvan tänagi veel, et eesmärgid seati üsna madalale, kuid meil on vaja vähemalt peale hakata. Ligipääs korralikule lastehooldusele on põhiliseks eelduseks, et naised saaksid võimaluse töötada, ning samuti on see võrdõiguslikkuse põhiliseks eelduseks.
Ent tunnen nüüd muret, et neid eesmärke ei saavutata, ning muidugi tunnen muret eesistujariigi Tšehhi suundumuse üle lastehoolduse eesmärgi asendamise kohta koduse hoolduse kui täiesti rakendatava alternatiiviga ning et seetõttu soovib ta antud eesmärgi eemaldada. Ent sooviksin samuti tänada volinik Špidlat, kes on tegelikult selgeks teinud, et komisjon peab ikka veel oluliseks, et saavutaksime lasthoolduse suhtes Barcelona eesmärgid. Samuti sooviksin tänada proua Resetaritsi laste võrdõiguslikkuse rakendamise ettepaneku eest. Arvan, et peaksime koos neid silmas pidama.
Kathy Sinnott
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Volinik, paljud minu volitajatest on imikud ja väga väikesed lapsed ning täna õhtul sooviksin kõnelda nende nimel, eriti kuna täna õhtul on palju väga häid kõnelejaid, kes saavad rääkida tulemuslikult naiste eest töökohal.
Hooldus, mida laps esimestel aastatel saab, mõjutab teda kogu elu. Paljud laste arengu uurijad, nagu Maria Montessori, on märkinud vajadust, mis väikesel lapsel ema või emaasemiku kohaloleku järele on. Paljud neist on märkinud ka lahet laste arengus kahe aasta ja üheksa kuu vanuselt, misjärel on lapse jaoks ohutu olla pikemat aega oma esmase hooldaja juurest eemal.
Viimasel aastakümnel on aju ülesvõttetehnika neid tähelepanekuid toetanud, näidates, et lapse ajus esineb kindel muudatus, mis lubab tal esmase hooldaja, tavaliselt ema, sisendada, nii et ta on lapse jaoks kättesaadav aktiivses mälus isegi siis, kui ta kohal pole. Samal ajal suudab laps mõista, et ema või esmase hooldaja asemik tuleb tagasi ega pole jäädavalt läinud.
Muidu elu pole selline ning emad töötavad tihti kodust väljaspool. Nad võivad tahta töötada või teha vastava valiku ja isegi, kui nad seda ei tee, on neil võib-olla tarvis teenida, sest eluasemelaenu on vaja maksta ning toit tuleb lauale panna. Naised on olnud tööjõule imetoredaks täienduseks. Nende kaasamine ja võrdne kohtlemine kujutab endast põhiõiguste küsimust. Ent imikud ei tea ega suuda mõelda selle üle, mida emad peavad või tahavad teha. Nad on olemuselt määratud vajama seda, mida nad vajavad. Loodus kujutab endast väga võimsat jõudu.
Alati on tagajärgi, kui tegutseme loodusele vastu. Armastava südamega ema olemasolu on lapse jaoks ideaal, mida peaksime kõigest jõust võimaldama, kui naine tahab oma lapse jaoks nendel esimestel aastatel olemas olla. Põhjus on selles, et kui väikesel lapsel on vaja oma ema pidevalt kindlusttekitavat kohalolekut, on temata olemisel mõju hoolimata äraoleku väga auväärsetest põhjustest. Ent nagu ütlesin, naised töötavad ja me peame andma endast parima, et vähemalt kindlustada, et kui keegi teine peale esmase hooldaja alla kahe aasta ja üheksa kuu vanuse lapse eest hoolitseb, siis on selleks keegi, kes oskab pakkuda lapsele võimalikult hoidvat hoolitsust.
Mõnel lapsel on piisavalt õnne, et saada taolist hoolitsust teisestelt hooldajatelt, nagu isad, vanavanemad, muud sugulased, lähimad naabrid - inimesed, kes on neile pühendunud ja osalevad nende elus jooksvalt. Ent see pole lihtsalt osaks enamikule imikutest ja väikelastest, kelle eest hoolitsetaks lastekasvatusasutustes. Peaksime kindlustama, et antud asutused on puhtad, ohutud, stimuleerivad ning eelkõige hoidvad ja mitte lihtsalt hoiukeskused.
Lapsed kujutavad endast meie tulevikku. Põhi, mille nad saavad, on ülioluline, kuid aeg, ruum ja hoidmine, mida lapsed kasvamiseks ja täielikuks arenguks vajavad, on üha vähematele pakutav luksus. Olgu see hea või halb, ent kujundame Euroopa tulevikku sellega, kuidas lapsi kasvatame. Paluksin komisjonil vaadelda antud küsimust lapse seisukohast. Kui küsite imikult, kas ta tahaks emmet või päevakodu, valiks ta alati emme. Meil tuleb seda last kuulata, nagu emad, ning aidata neil leida moodus mõlema kasuks kodu ja töö ühitada.
Irena Belohorská
(SK) Tõenäoliselt teame kõik, kui oluline on argiellu rakendada kõik Barcelona eesmärgid. Perekonna- ja tööelu vahelise tasakaalu saavutamine on tööhõive võrdõiguslikkuse põhimõtte kohaldamisele oluline. Samuti toob see eelised lastele terve arengu mõttes.
Tugi teenuste laiendamisele koolieelsete ja kooliväliste võimaluste vallas, vanemate keskustele ja ka laiapõhjaliste, mitmeotstarbeliste, päevaste kohalike keskuste tööle tõstab ligipääsetavust, paindlikkust ja võrdõiguslikkust perekondadele mõeldud avalike sotsiaalteenuste süsteemis, muutes neid konkurentsivõimeliseks ning parandades nende kvaliteeti.
Slovakkias on lastehooldusega olukord üsna keerukas. Avalikud lastehooldusasutused on väiksemate, kuni kahe- või kolmeaastaste laste jaoks praktiliselt kadunud, töötades ainult erandkorras, eraasutused aga pole enamikule peredest taskukohased. Antud vallas on pädevus antud üle kohalikele võimudele, kes võivad valida, kas taoliste asutuste käigus hoidmises osaleda või mitte.
Olukord vanemate, kolme- kuni kuueaastaste laste varjatud populatsiooniga, teisisõnu niinimetatud väikekoolidega, pole palju parem. ELi statistiliste hinnangute kohaselt esineb ainult Kreekas, Leedus, Poolas ja Sloveenias kolmeaastaste ja vanemate laste hoolekandeasutuste alatäituvust.
Soolise võrdõiguslikkuse mõttel ja vormil rajanevate sotsiaal- ja perekonnapoliitikatega riikides, nagu näiteks Soome, Rootsi ja Prantsusmaa, on viimastel aastatel registreeritud kõrgeid viljakustasemeid, kuna aga traditsioonilist vanemlike rollide lahusust toetavad riigid, näiteks Saksamaa, Hispaania ja Itaalia, on silmitsi madala viljakuse ja kasvavate lapsetustasemetega.
Paljud riigid, kus naistel on tööturul kõrge osakaal, nagu näiteks põhjamaad, on samas kõrgema sündimus- ja viljakustasemetega. Riigil on vaja pakkuda tuge, nii et naised saaksid töötada ja samal ajal rahuldada oma igatsust olla ema. Rahvastiku olukord kujutab endast lihtsalt huvi või huvi puudumise tulemust, mida riik järgneva põlve suhtes üles näitab. Perekonnapoliitikaid toetades pakub riik peredele olulisi eeltingimusi. Pimedus antud vajaduste suhtes, mida oleme seni näinud, ühes tarbijaliku eluviisi toetamisega on tõenäoliselt praeguse rahvastikulise hämariku põhjuseks.
On samuti tõsi, et koolieelsed asutused on äärmiselt olulised lisaks ka probleemsetele gruppidele, nagu näiteks sotsiaalselt ebasoodsas olukorras grupid ja mustlaslapsed. Just need ongi lapsed, kes omandavad koolieelsetes asutustes hügieeni alusharjumusi ning õpivad järk-järgult selgeks käitumisreeglid. Leppigem kokku, et Barcelona eesmärgid peaksid olema osa riigi kodanike heaolu riiklikust poliitikast.
Edite Estrela
(PT) Peaaegu seitse aastat pärast Barcelonas kokku tulnud Euroopa Ülemkogu on enamik liikmesriike kaugel seatud eesmärkide saavutamisest. Ent lastehooldusvõimalused on oluliseks tingimuseks töö-, perekondliku ja eraelu ühitamisel, samavõrra meestele kui naistele. Need on ka oluliseks võrdsuse edendamise vahendiks.
Meenutaksin teile, et perekondlikud kohustused takistavad rohkem kui kuuel miljonil Euroopa naisel tööturul osalemast. Ent on 15 liikmesriiki, kellel kaetuse suhtarv on Euroopa keskmisest madalam, mis jääb kõvasti Barcelona eesmärkidele alla. Näiteks Tšehhi Vabariik, kelle käes on hetkel Euroopa Ülemkogu eesistumine, on alla kolme aastaste laste grupi puhul 10% madalama kaetuse suhtarvuga. Ei üllata siis, et arutatakse eesistujariigi Tšehhi kavasse lülitatud Barcelona eesmärkide läbivaatamist. Tõsisem on, et eesistujariik Tšehhi kavatseb, ja ma tsiteerin, "keskenduda vanemliku lastehoolduse küsimusele ning selle seosele tööhõivepoliitikaga ning rõhutada koduse lastehoolduse tähtsust täiemõõtmelise alternatiivina elukutselisele karjäärile". Tsitaadi lõpp.
Lugedes on seda raske uskuda. Sellele vaatamata on see tõsi: eesistujariik Tšehhi tahab saata naised tagasi koju. Ta tahab, et Euroopa taandareneks aastaid ning et Euroopa naised loobuksid aastatepikkuse võrdõiguslikkuse eest võitlemise tulemustest. Sellega on kindlasti tegemist, sest antud ettepaneku autorid ei kavatse saata koju mehi, nii et just nemad saaksid olla need, kes laste järgi vaatavad. Ent naistel on sama õigus kutsealasele eneseteostusele kui meestel.
Sooviksin tuua näiteks Portugali, kes on käivitanud ambitsioonika kava lastehooldusasutuste ehitamiseks. Need aitavad elavdada majandust ja luua tööhõivet ning samuti saavutada Barcelona eesmärgid.
Jan Tadeusz Masiel
(ET) Proua juhataja, mõnikord jääb mulle mulje, et mida rikkam on riik, seda väiksemad on rahalised kulutused laste eest hoolekandmisele, nende kasvatamisele ja harimisele. Me peame siiski meeles pidama, et Euroopat ohustab demograafiline kriis. Peame tegema kõik selleks, et julgustada naisi ja mehi perekondi looma ning võimalikult palju lapsi saama.
Paljudes ELi riikides tuleb lasteaiakoha tagamiseks esitada taotlus juba enne lapse sündi. Kuidas me saame siis rääkida naiste tööle naasmise lihtsustamisest? Peale selle hakkavad paljud naised oma esimest töökohta otsima alles pärast laste saamist.
Las Euroopa kodanike suhtumine perekonda ja lastesse määratleb meie kultuuri ja tsivilisatsiooni taseme.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Proua juhataja, Euroopa Komisjoni jõupingutus aidata emadel aktiivselt tööturul osaleda, edendades 2002. aastal kõikide Barcelonas vastu võetud otsuste kohaldamist, on tähelepanuväärne.
Ma sooviks volinikule siiski meelde tuletada, et valikuvabadus ei ole ajaloolise traditsiooni, vaid demokraatia küsimus, eriti majandusliku surve korral. Sundides emasid seda teed minema, ei ole häid tulemusi oodata; vastupidi, tulemused peavad ilmnema, kui lapsevanemad on veendunud, et see on nende lapse jaoks parim lahendus ning, nagu eelnev kõneleja ütles, kui see saavutatakse juba algusest peale, uue elu tekkimisel toetuse ja nõustamisteenuste abil.
Nii leiavad ka lapsevanemad parima lahenduse ning kohanevad lastehoiuteenustega aegamisi, kohe pärast sündi ja kolme aasta pärast. Me peame siiski ka pakutavad teenused üle vaatama, kuna kvaliteet on kallis. Tänapäeval on enamikus riikides kvaliteet väga kallis ning toob kaasa eraõiguslike üksuste kaasamise. Vastupidiselt nendele on avalik-õiguslikud teenused odavamad või harvadel juhtudel tasuta ning madalamate kuludega, kuid kehval tasemel. Seepärast tuleb meil jälgida selliste üksuste töötajate haridust ning suurendada lapsevanemate usaldust, et ka nemad oleksid kaasatud. Kui ma sain Pariisis esimese oma üheksast lapsest, usaldasin ma nende üksuste pakutavaid teenuseid, mida mina emana ei saanud pakkuda, ning nende taset.
Seepärast peame me austama emade kogemusi, ning üksnes lastele pakutuna peame me seda tööstaažina arvestama. Kui emad pakuvad oma teenuseid, saab neid toetada eluaegsete õppe- ja koolitusmeetmetega, et nad saaksid oma elukutset hiljem praktiseerida.
Me peame meeles pidama ka parlamendi aruannet üliõpilaste jaoks mõeldud lastehoiuteenuste kohta, kuna me räägime tööst, kuid töö algabki just kutsekvalifikatsioonist. Seepärast, kui kutsekvalifikatsiooni omandamise ajal puuduvad lastehoiuteenused, kuidas saavad siis naised hiljem tööturul osaleda?
Gabriela Creţu
(RO) Eesistujariigil Tšehhil oli õigus: Barcelona eesmärgid kehtestati enne ELi viimast laienemist. Siiski eksis ta kõvasti, kui sedastas, et uute liikmesriikide konkreetne olukord ja varasem kogemus on nendele eesmärkidele vasturääkivateks argumentideks.
Kui miski on üldse tähtis, siis on selleks kasu lapsevanematele ja soolisele võrdõiguslikkusele, majandusele ja tööhõive tasemele ning lastele ja tulevikule. Meie riikide suhteliselt madalad palgatasemed tähendavad, et mõlemad lapsevanemad peavad töötama; see ei ole valikuvõimalus, vaid paratamatus. Lisaks sellele kasvab pidevalt nende perekondade arv, kus on ainult üks lapsevanem. Mõnes riigis sünnib peaaegu kolmandik lastest mittetraditsioonilistesse peremudelitesse.
Kasuteguriks peetavat tööjõu liikuvust soodustavad põhimõtted ei saa jätkuvalt ignoreerida tõsiasja, et inimestel on lapsed. Paljud neist elavad vaestes perekondades, kus puudub võimalus korraliku toidu, tervishoiuteenuste ja hariduse saamiseks. Mõnikord on perekeskkond ka vägivaldne. Samuti jäävad lapsed pärast vanemate tööleminekut üksinda. Need teenused võivad murda vaesusahela ning pakkuda positiivset alternatiivi spetsialisti juhendamisel kollektiiviga harjutamiseks. Selle rolli täitmiseks peavad lastesõimed ja lasteaiad siiski olema:
1. olemas, kuid eelkõige kättesaadavad, kas siis tasuta või taskukohase maksumuse eest, ning
2. kvaliteetsed. Siinkohal on väga tähtis, et töötajad oleksid läbinud kutsealase koolituse.
Käesoleva kriisiga võitlemiseks loobume me peaaegu uutest autodest, et osta teisi täiesti uusi, raisates selle käigus märkimisväärselt materiaalseid ressursse. Meil tuleks pigem investeerida lastesõimede ja lasteaedade ehitamisse ning luua selles sektoris stabiilseid töökohti. Rakendatud inimressursside kvaliteet on juba pikemat aega olnud üheks riike eristavaks faktoriks.
Me soovitame komisjonil igas riigis tööhõiveprogrammide hindamisel tõsiselt lapse avalike kulude teguriga arvestada. Jacques Delors on tõesti öelnud, et igas lapses peitub aare ning ühiskonna ülesandeks on see üles leida. Ma lisaksin sellele siiski, et vastasel juhul õõnestab ühiskond kogu oma tulevikku.
Anna Záborská
(SK) Emade ja isade perekondlike kohustuste ja kutsealaste ambitsioonide vahel tasakaalu saavutamisel võib olla väga positiivne ja otsene mõju kogu ühiskonnale. Ma teen ettepaneku töö määratluse läbivaatamiseks, et rõhutada perekondlike kohustuste ja kutsealaste ambitsioonide vahel tasakaalu saavutamise eeliseid.
Perekondlikke kohustusi ei tohi automaatselt emade tulevikuväljavaateid kahjustavana käsitleda ainult sellepärast, et nad ajutiselt tööturult eemalduvad. Kuni praeguse ajani on Euroopa põhimõtted ja poliitikad käsitlenud kodanikke ainult tööturu nõuete põhjal. Demograafilisele kriisile reageerimine hõlmab siiski ka kodanike käsitlemist nende kui lapsevanemate rolli põhjal, teisisõnu emade ja isadena, kellel on oma perekonna ees kohustusi.
Siinkohal kerkib üles põhiküsimus, mis määratleb edasiste arutelude suuna. See küsimus käsitleb ühiskondlikku mudelit, mida me soovime edendada. Kas me soovime vastavalt turule ja ettevõtete vajadustele kohanduvaid perekondi või vastavalt perekondadele kohanduvat turgu ja ettevõtteid? See ei ole üldsegi mitte tähtsusetu küsimus. Nii Euroopa kui liikmesriikide põhimõtted on määratud kindlaks selles valdkonnas turuloogika ja inimloomuse loogika vaheliste pingetega. Seepärast on ühiskonna eesmärgiks toimida nii, et naised ja mehed saaksid vabalt valida nende kahe loogikavõimaluse vahel, mis laiemalt kui ainult töö vaatenurgast vaadatuna õigustavad mõlemad oma olemasolu.
Elutsüklit käsitlevate ELi põhimõtete loogika omab erilist tähtsust, kuivõrd see võtab eraldi arvesse 15-49 aasta vanuste meeste ja naiste tegevuskategooriad, et nad saaksid demograafilise kriisi lahendamises kindlat rolli täita. Vastupidiselt Euroopa Komisjoni ettepanekutele ei saa lapse saamise otsust pidada lihtsalt eraldi eesmärgiks, mis tuleneb tahtest saada lapsi.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Daamid ja härrad, lastehoid peaks olema ELi poliitika tähelepanu keskpunkt. Mitte sellepärast, et me mõnikord ütleme lihtsalt, et lapsed on meie tulevik, vaid kuna praegune olukord nõuab meilt Euroopa tulevikule mõtlemist ja selle loomise nimel töötamist. Me oleme tunnistajateks sügavale demograafilisele kriisile, madalale iibele, rahvastiku vananemisele, samuti majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele ühiskonnas. Meie jõupingutused peavad olema suunatud laste sünnitamiseks, kasvatamiseks, harimiseks, materiaalselt kindlustamiseks ja sotsiaalse arengu edendamiseks sobivate tingimuste loomisele. Meil tuleb lastega seotud õigused, kohustused ja vastutus asjakohaselt riigi, kohalike asutuste ja perekonna vahel ära jaotada. Samuti peame me toetama lapsehoiuasutusi nii avalikus kui erasektoris, otsima lastehoiu puhul võimalusi avaliku ja erasektori koostööks ning hankima vahendeid nende arendamiseks. Barcelona eesmärkide saavutamiseks peame me vastu võtma konkreetsed meetmed, suurendama laste jaoks lastesõimede ja lasteaedade võimaldamist, mida tuleb ehitada eelisjärjekorras. Meil tuleb ka luua võrgustikud, mis pakuvad lastele ja vanematele laiaulatuslikke teenuseid, konsultatsioone ja sotsiaalset tuge.
Minu päritoluriik Bulgaaria pakub kõrgetasemelist lastehoiuteenust. Riiklik lastestrateegia ja riiklik lastekaitseprogramm, mis on vastu võetud, ei sõnasta ainult eesmärke, vaid ka konkretiseerib meetmed, mida tuleb valitsusel lastehoiuga seoses rakendada. Lasteasutused on muutnud oma imagot, näiteks otsiti lahendusi, et võimaldada lastel naasta perekondlikku keskkonda, võeti vastu kasuperekondade põhimõte, loodi turvakodud ning ehitati lasteaedu ja sõimi. Me räägime kõigest sellest siiski finants- ja majanduskriisi kontekstis, kui on võimalik, et juba saavutatu kaotab väärtuse ning kavandatu elluviimine ebaõnnestub. Kas me investeerime siis Euroopa lastesse?
Zuzana Roithová
(CS) Volinik, daamid, teile ei pruugi meeldida, mis mul on öelda. Barcelona eesmärkide taotluseks on suurendada emade tööhõivet, kuid need ei maini mitte mingil moel nende laste elude parandamist, samuti ei ole nende taotluseks aidata nendel lastel tulevikus hakkama saada ja elumuresid lahendada. Keegi tõi välja mõtte, et näiteks imikud ja kuni kahe aasta vanused väikelapsed vajavad iga päev oma ema, isa, vanaema või lihtsalt lapsehoidja kohalolekut, kuid kindlasti ei ole neil lastel terveks arenguks vaja lastehoiuteenuseid. Muidugi on koolieelikute puhul olukord hoopis teine ning siinkohal on Barcelona eesmärgid täiesti kohased. Isegi Tšehhi suudab 90% koolieelikutest lastehoiuteenust pakkuda, kuna need lapsed õpivad koos mängima ning neil on vaja rühmas olla. Daamid ja härrad, Barcelona eesmärgid on siiski eelmise sajandi poliitika. 21. sajandi kaasaegne perepoliitika peaks soodustama ka laste tervet arengut. Neil, kes meist pärinevad kommunistlikust riigist, on lastehoiuteenustega suured kogemused, kuna emad pidid tööle naasma juba neli või viis kuud pärast lapse sündi. Ma soovitaksin teil ka natuke Euroopa ajalugu lugeda.
Katrin Saks
(ET) Minu erakonnal on kombeks igal aastal naistepäeva paiku käia lasteaedades ja tunnustada seal töötavaid inimesi. Käisin minagi sel aastal kümnes lasteaias ja igal pool kuulsin pikkadest järjekordadest. On selge, et Eesti ei suuda täita Barcelona eesmärke, vähemalt mitte kuni kolmeaastaste laste osas, aga komisjoni üleskutse on igati teretulnud ja aitab selle probleemi lahendamisele kaasa.
Aga ühte tahaksin veel rõhutada: laste päevahoiust räägitakse enamasti soolise võrdõiguslikkuse ja naiste tööhõive kontekstis, aga mina tahaksin rõhutada seda, et see pole mitte ainult hoiuteenus, vaid ka haridusteenus ja selle alusharidusega luuakse baas edukaks toimetulekuks koolis ja ka edasises elus. Ja selles kontekstis peame seda erakordselt oluliseks ja kindlasti mitte eelmise sajandi lähenemiseks, nagu just äsja kuulsime. See on selle sajandi lähenemine.
Flaviu Călin Rus
(RO) Vastavalt Euroopa Komisjoni 2008. aasta oktoobri aruandele Barcelona eesmärkide elluviimise ja koolieelikute hoiuteenuste raamistiku kohta, ei ole liikmesriigid veel saavutanud Euroopa Liidu liidrite poolt seatud eesmärke.
Käesoleval juhul soovitan ma järgmisi tegevusi:
1. suurendada riikide valitsuste kaasamist sellesse probleemi,
2. luua riikide valitsuste tasandil ainult selle probleemiga tegelev spetsialistide töögrupp,
3. kindlate vahendite abil välja töötada ELi kontroll liikmesriikide valitsuste üle.
Kõik need meetmed aitaksid naiste ja meeste vahel võrdseid võimalusi tagada, elukvaliteeti parandada ning samuti rahvastiku vananemist kompenseerida, kuna need tõstaksid sündimuse määra.
Catherine Stihler
Proua juhataja, on väga pettumust valmistav, et nii paljud riigid ei täida Barcelona eesmärke, ning kui see arutelu oleks kella 21 asemel kell 9 toimunud, siis oleks siin istungisaalis ehk rohkem kolleege ka kohal.
Paljud on maininud majanduskriisi. Aga praegu ei ole õige aeg lastehoiuteenustest loobumiseks, vaid kvaliteetse ja kõigile taskukohase lastehoiuteenuse pakkumise laiendamiseks. Rohkem kui kunagi varem on meil vaja oma lastesse investeerida. Investeerimine kvaliteetsesse lastehoidu aitab ühtemoodi nii peresid kui lapsi, andes peredele - peamiselt küll emadele - võimaluse töötada ning pakkudes lastele võimalust koduga sarnaseks kvaliteetseks ja hoolivaks keskkonnaks.
Sellel nädalavahetusel kuulsin ma Šoti juhtiva psühhiaatri ja ka ühe Barnardo liikme kõnesid. Nende vaated käsitlesid ebasoodsas olukorras olevaid lapsi, ning oli šokeeriv teada saada, et kui need lapsed ei saa abi, võib selline olukord juba kolmeaastasele ebasoodsas olukorras olevale lapsele pöördumatut kahju teha. Lastehoiuteenus aitab perekondi ja ühiskonda kui tervikut ning võib aidata ka väga ebasoodsas olukorras olevaid lapsi. Ma nõuan volinikult tungivalt surve avaldamist.
Nicodim Bulzesc
(RO) Minu esindatav riik figureeris pikka aega nende riikide nimekirjas, kellel ei olnud Euroopa standarditele vastavat lastehoiualast sotsiaalpoliitikat. Lastehoiutöötajate erialase koolituse saamisest tulenevate kvalitatiivsete metoodikate vastuvõtmisega on olukord tasapisi paranenud. Barcelona eesmärgid on motiveerinud institutsioone, kelle eesmärgiks on lapsi kaitsta, ning hooldusnormid on kaasa toonud kohustusi ja oskusi. Lapsed saavad tõepoolest humaanset kasvatust.
Praegu, kui sündimuse määr on langemas, peame me pakkuma võrdseid võimalusi sotsiaalses eriolukorras olejatele. Nii liikmesriigid kui ka Euroopa Komisjon peavad tegema jõupingutusi, et toetada nende haridust ja edasist ühiskonda integreerumist. Tavalises perekonnas üles kasvanud lastega võrreldes on neil alaväärsuskompleksid. Seepärast võivad programmid, mis võimaldavad nendel lastel sotsiaalteenuste toel perekondlikus keskkonnas aega veeta ning suhelda, neile uue võimaluse anda.
Silvia-Adriana Ţicău
(ET) Naiste osalemine tööelus ja poliitikas ning nende julgustamine rohkem kohustusi võtma sõltub lastehoiuteenuste kättesaadavusest.
Naisi tuleb julgustada oma karjääri planeerima, kuid seda ei saa teha ilma tõhusa lastehoiusüsteemita. Iga lastehoiuteenustesse investeeritud euro toob ühiskonnale töökohtade loomise ja laste kasvatamiseks paremate tingimuste kaudu kuue kuni üheksa euro suuruse kasu.
Asjaolu, et näiteks paljudes ELi liikmesriikides tuleb juba enne lapse sündi lastesõimes koht registreerida või et lasteaiakoha taotlemiseks on mitmekuised ootejärjekorrad, rõhutab, et Euroopas ei ole piisavalt lastehoiuteenuseid. Lastehoiuteenused mitte üksnes ei aita naistel oma karjääri edendada, vaid arendavad eelkõige laste oskusi ühiskonna liikmetena.
Samuti sooviksin ma öelda, et praeguse kriisi ajal on tähtis, et me investeeriksime haridusse ja tervisesse, mis on otstarbekad investeeringud meie tulevikku.
Ewa Tomaszewska
(PL) Proua juhataja, lasteaiad on väärnähtused. Need võivad olla küll vajalikud väärnähtused, kuid need on väärnähtused. Ma ei unusta kunagi, kuidas ma pidin oma kolmekuust väikevenda lasteaeda viima, kuna mu ema pidi vara tööle minema. Ta hoidis pidevalt minust kinni, kuna ei tahtnud, et ta ära võetakse. Ma usun, et kui me küsime endilt, kumb on olulisem, kas lapse heaolu või lapsevanema karjäär, siis peaks lapse heaolu alati esikohale jääma.
Lasteaiad on tarvilikud, kuid ainult siis, kui nende järele on tõeline vajadus. Eelkõige on vaja aga anda võimalus, aidata ja olla delikaatne nende vanemate, eriti emade suhtes, kes soovivad oma väikeste lastega kodus olla, et nende eest hoolitseda. Nad vajavad nii rahalist toetust kui nõuandeid. Seda tuleb meil meeles pidada. Rääkides lastehoiust, räägime me lastest ja nende vajadustest, ning mitte sellest, mida me oma isikliku heaolu eesmärgil tahame.
Zbigniew Zaleski
(PL) Proua juhataja, psühholoogina ja poliitikuna sooviksin ma öelda kahte asja. Elu muutub otse meie endi silme all - karjäärinaised on uueks fenomeniks, isad on aina rohkem hõivatud ning naised võitlevad oma õiguste eest. Kõik see kõlab nii loogiliselt ja kaasaegselt, isegi sotsialistlikult.
Siin on aga siiski üks muutumatu konstant, milleks on laste individuaalsed psühholoogilised vajadused. Selles valdkonnas ei ole edasiminekut või revolutsioonilist muutust toimunud. Tagamine, et need lapsed kasvavad täiskasvanulikeks kodanikeks, nõuab tavaliste naiste ja meeste jõupingutusi ilma ideoloogiata, pretensioonideta, ebamoodsate meetoditeta, vaid lihtsalt loomuliku hoolitsuse, aja ja pühendumisega, isegi kui see tähendab mõneks ajaks enda ja oma ambitsioonide ajutist kõrvalejätmist. Seda just laste heaolu nimel, ning järelikult ka vanemate õnne ja normaalse Euroopa ühiskonna, milles ma sooviksin elada, tõhusa arengu nimel.
José Ribeiro e Castro
(PT) Proua juhataja, volinik, ma palusin sõna, et avaldada oma arvamust, mis on vastupidine proua Estrela omale. Tegelikult ajendasid mind sõna võtma tema eesistujariigi Tšehhi kavatsuste karikeerimine. Keegi ei soovi naisi koju saata. Küsimus on selles, et on naisi, kes tahavad või tahaksid koju jääda. On olemas isegi organisatsioonid, mis nende eest seisavad! On naisi, keda ignoreeritakse, eiratakse ja diskrimineeritakse, kuna nad soovivad end oma perekonnale pühendada, ning meie ei kuule neid. Peale selle on asi vabaduses: nimelt valikuvabaduses, mida vasakpoolsed nii väga esile toovad, kuid siinkohal unustavad. Küsimus on selles, kas austada paaride valikut oma elu korraldamise kohta või mitte. Asi on võimaluses pakkuda emade ja isade poolt paremat elukvaliteeti ja kvaliteetsemat lastehoidu nendele, kes seda soovivad. Samuti on asi meie ühiskonna kohustustes. Eelarvamustega ei saavuta me edasiminekut ega lahenda sündimuse määraga ja inimeste õnnega seotud probleeme. Need probleemid lahendatakse põhimõtete kaudu, mida kohandatakse vastavalt tegelikule olukorrale ja inimeste spontaansetele soovidele. Riigi ja turu suhtes kinnisideid omades ei saavuta me edasiminekut. Jätkakem õige nägemusega perekonnast!
Vladimír Špidla
komisjoni liige. - (CS) Daamid ja härrad, ma sooviksin tänada teid selle arutelu eest, mis oli minu arvates erakordselt tähtis ja sügavamõtteline. On muidugi selge, et nii perekond kui ka lapsepõlv läbivad praegusel ajaloolisel ajal mitmeid muudatusi. Näiteks keskajal ei peetud lapsepõlve arenguetapiks ja lapsi nähti väikeste täiskasvanutena, ning võib öelda, et lapsepõlve mõiste arenes peaasjalikult välja valgustusajastul, mis on Jean Jacques Rousseau ja tema romaani "Emil" ajastu. Sellest vaatenurgast tuleb alati arvesse võtta asjaolu, et perekonnad sõltuvad ühiskonnast ning ühiskond sõltub loomulikult perekonnast. Barcelona kriteeriumid ei ole kindlasti eelmise sajandi strateegia, see on strateegia, mis tekitab elavat arutelu nii praegu kui ka tulevikus. Vaatamata sellele kõigele kajastavad nii käimasolev arutelu kui ka mitteametlikud läbirääkimised töö- ja sotsiaalministrite vahel arvamust, et Barcelona kriteeriumid on praegusel ajal asjakohased ning nendega tuleks ka jätkata. Samuti sooviksin ma rõhutada, et Barcelona kriteeriumid ei tähenda kõikidele ühtse lahenduse pealesurumist, vaid pakub tõelist valikut lapsevanematele, kuna, daamid ja härrad, arutelust ja minu arvates väga selgelt viimasest sõnavõtust tuli välja peamine mõte, et tõeliselt hoolitsevatel ja armastavatel vanematel on loomulikult suurepärane võime tajuda, kuidas konkreetsel hetkel, konkreetses pereelu etapis või olukorras otsustada, mis on nende laste jaoks parim. Ning seepärast ma usun, et Barcelona kriteeriumid pakuvad häid võimalusi valikute tegemiseks.
Küsimusele, kuidas komisjon Barcelona kriteeriume toetab, võib vastata, et seda saab teha struktuurifondide kaudu. Sellest uuest vaatenurgast lähtuvalt on see esmakordselt otseselt võimalik. Varem oli see tehniliselt võimalik, kuid elluviimise moodus oli üpris ebaselge ja keeruline, kuna tegemist on avatud võimalusega. Samuti jälgib komisjon muidugi Barcelona kriteeriumide arengut, nagu ta saab ka abistada heade tavade ja lähenemiste kohta teadmiste edasiandmisega, et hõlbustada üksikute liikmesriikide jaoks lahenduste leidmist. Daamid ja härrad, ma usun kindlalt, et Barcelona kriteeriumid ei lähe mitte mingil moel laste huvidega vastuollu, ning ma sooviksin rõhutada paljude poolt öeldut, et Barcelona kriteeriumid esindavad selle teema suhtes kindlat lähenemist just kvantitatiivsest vaatenurgast, kuid me ei tohi mitte mingil juhul kvalitatiivset aspekti tähelepanuta jätta. Samamoodi on selge, et põhilised otsused peavad alati loomulikult vanematele jääma, ning ma võin lõpuks oma elementaarsest perekogemusest öelda, et ma usun lapsevanematesse.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Siiri Oviir  
Euroopa Liidu Lissaboni tippkohtumisel 2000. aasta märtsis seati ühenduse järgmise kümne aasta strateegilisteks eesmärkideks saavutada jätkusuutlik majandusareng, luua rohkem ja paremaid töökohti ning suurendada sotsiaalset sidusust.
Lähtuvalt nn Barcelona eesmärkidest, mille liikmesriigid endale 2002. aastal lastehoiuteenuste osas võtsid, peaksid liikmesriigid 2010. aastaks tagama lapsehoolduse vähemalt 90% lastest 3. eluaasta ja kohustusliku kooliminemise vanuse vahel ning vähemal 33% alla 3aastastest lastest.
Barcelona eesmärkide saavutamiseks rakendati avatud koordinatsiooni meetodit, kuid abinõud eesmärgini jõudmiseks jäid iga liikmesriigil enda valida. Nii tulebki täna tõdeda, et mitmed liikmesriigid on antud eesmärgi täitmisest veel küllaltki kaugel, mistõttu vajavad 2002. aastal heakskiidetud eesmärgid täna uuesti üle vaatamist.
Praegune majanduslangus tõendab, et finantsturu häiretel on märkimisväärsed negatiivsed kaasmõjud reaalmajandusele. Negatiivsed mõjud majanduskasvule ja tööhõivele on piisavalt tõsised ning mõjutavad liikmesriikides täna Lissaboni eesmärkide saavutamist.
Kuna enamik EL riike on suunanud oma tähelepanu ja ka rahalised ressursid hetkel ennekõike majanduskriisi vastu võitlemisele, siis on siinjuures oluline, et selle tegevuse raames ei unustataks ka Barcelona eesmärke, läbi mille toetakse ju ka Lissaboni eesmärke saavutamist.
Tänane olukord annab veel ka tunnistust sellest, et ainult Barcelona eesmärkidele uute tähtaegade seadmisega me seda eesmärki lõplikult liikmesriikides ei saavuta. Oluline koht liikmesriikidele on siinjuures ka ELi toetavatel abimeetmetel, et läbi selle paremini kaasa aidata lapsehoiuteenuse eesmärkide saavutamisele kõigis liikmesriikides.
