Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Thomas
Arvoisa rouva puhemies, nousen puhuakseni kollegani Hallamin eilen tekemistä huomautuksista. Mielestäni hän ei ymmärtänyt asian ydintä, ja kysymys, joka hänen oli tarkoitus kysyä, oli: tuoreiden lehdistössä julkaistujen tietojen valossa, voiko parlamentti kirjoittaa komissiolle ja tiedustella, pitääkö paikkansa, että amerikkalaiset yhtiöt painostavat sitä voimakkaasti höllentämään geneettisesti muunneltuja organismeja ja geenitekniikalla käsiteltyjä elintarvikkeita koskevaa lainsäädäntöään? Voisimmeko saada komissiolta selvyyden, onko asia näin?

Puhemies
Herra Thomas, olemme pöytäkirjan hyväksymisvaiheessa. Emme aio aloittaa eilistä keskustelua uudelleen. Jotta asia tulisi aivan selväksi: jos puheita ei ole kirjattu oikein pöytäkirjaan, teemme niihin tietenkin korjaukset.

Lindqvist
En nähnyt nimeäni eilisen päivän pöytäkirjassa, mutta olin paikalla. Haluaisin siis, että pöytäkirjaan lisättäisiin, että olin paikalla eilen, mutta nimeäni ei mainittu eilisen pöytäkirjassa.

Puhemies
Hyvä on, herra Lindqvist, teemme niin.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Bloch von Blottnitz
Arvoisa rouva puhemies, vähitellen alkaa jo olla kiusallista ja minusta vähitellen myös ärsyttävää, että joudun neljän viikon välein muistuttamaan siitä, että olen odottanut jo yli puoli vuotta puhemiehistön vastausta siihen, miten on mahdollista, että neuvoston puheenjohtaja sanoi Zimbabwessa, että hänellä ei ole aavistustakaan parlamentin päätöslauselmasta keskustelussa tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista. Syyskuusta lähtien olen aina uudestaan tiedustellut, kuinka tällaista ylipäänsä voi tapahtua. Mikä on meidän päätöslauselmiemme merkitys, ja miksi neuvoston puheenjohtaja voi sanoa, että hänellä ei ole aavistustakaan siitä, vaikka se oli käsiteltävänä? Ja nyt pyydänkin, että vihdoinkin saisin vastauksen, jotta minun ei rukousmyllyn tavoin tarvitsisi joka istunnossa alkaa alusta uudelleen!

Puhemies
Merkitsemme pöytäkirjaan ilmoituksenne ja toiveenne.
Onko muuta huomautettavaa?

Rosado Fernandes
Hyvä rouva, puhun teille ranskan kielellä, jotta teidän olisi helpompi ymmärtää minua, sillä käytitte puheenvuoron tässä yhteydessä.
Kirjoitin 22. lokakuuta työjärjestyksen 28 artiklan 2 kohdan perusteella kirjeen kysyäkseni puhemiehistöltä mistä syystä entisen puhemiehen herra Hänschin käyttöön on annettu auto, ja minkä vuoksi hän nauttii edelleen samoja etuoikeuksia kuin puhemiehenä toimiessaan.
Olen vain pyytänyt, että saisin selityksen näihin tapauksiin ja siihen, mitä ne ovat tulleet maksamaan. Ilmapiiri, jossa nyt elämme, on kireä ja vähäisintäkin liikettä halutaan valvoa. En kuitenkaan haluaisi, että puhemiehistö muuttuisi politbyrooksi, joka jättäisi tekemisensä selvittämättä tälle parlamentille.
Näin ollen, hyvä rouva, haluaisin vastauksen!

Puhemies
Herra Fernandes, ymmärsin kysymyksenne erittäin hyvin omalla kielelläni. Olisin voinut ymmärtää sen myös teidän kielellänne.
Näin ollen puhemiehistö onkin itse asiassa kiinnittänyt huomiota tapaan, jolla voisimme mahdollisimman arvokkaasti kohdella niitä, jotka ovat toimineet puhemiehinämme ja jotka tietenkin edelleen toimivat edustajina.
Voitte kuvitella, että kaksi ja puoli vuotta kestäneen puhemiehen toimen jälkeen nämä kollegat ovat olleet monien kutsujen, vierailujen ja pyyntöjen kohteina, ja olemme hyväksyneet hyvin kohtuullisia säännöksiä, jotka ovat täysin järkeviä ja joiden suhteen toivon, että tarkastelisitte niitä hyvin huolellisesti, jolloin huomaatte, että mitään ei ole liioiteltu.
Tämän vuoksi puhemiehistö on hyväksynyt nämä säännökset, jotka koskettavat joitakin kollegoitamme ja joita ei tietenkään sovelleta silloin, kun he jättävät työnsä parlamentissa. Mutta vakuutan teille, että mitään ei ole liioiteltu.
En oikein usko, että olisitte perehtynyt tähän kysymykseen huolellisesti, sillä myös tästä tapauksesta on ollut paljon huhuja liikkeellä. Sama pätee erääseen kuuluisaan tiedotusvälineitä, televisiota ja valokuvaajia koskevaan tapaukseen. On sanottu asioita, jotka eivät pidä paikkaansa. Kehotankin teitä ottamaan selvää, mitä on päätetty. Tämän halusin vain sanoa teille.
Henkilökohtaisesti pidän kiinni tehdystä päätöksestä.

Pack
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin mielelläni uskoa teitä ja uskonkin. Siksi haluaisinkin kuulla teiltä, kuka kollega Hänschin edeltäjistä on esittänyt saman pyynnön samasta etuoikeudesta.

Puhemies
En ymmärrä. Miksi kyseessä on herra Hänsch? Herra Barón Crespo, herra Plumb, herra Dankert ovat myös entisiä parlamentin puhemiehiä.
Jos säännöksiä ei ole sovellettu oikein, voitte todellakin kääntyä puhemiehistön puoleen. En todellakaan ymmärrä. On hyväksytty säännöksiä, jotka koskevat kaikkia entisiä puhemiehiä.
Annan puheenvuoron herra Hänschille henkilökohtaisesti. Se on minusta vähintä, mitä voin tehdä.

Hänsch
Arvoisa rouva puhemies! Ensiksikin kiitän teitä siitä, mitä olette täällä selventävästi sanonut. Toiseksi haluan selventää kollegoille, jotka ovat esittäneet juuri nämä kysymykset parlamentin suosionosoitusten myötä: puhemiehenä toimineelle jää melkoinen joukko jälkeenpäin hoidettavia ylimääräisiä velvollisuuksia, paljon puhetoiveita, esiintymistoivomuksia, jotka ovat jonkin verran yhteydessä siihen, kuinka puhemies toimikautenaan otettiin vastaan julkisuudessa.
(Hälinää) Sellaisia tilaisuuksia varten olen saanut käyttööni virka-auton. Jokainen teistä, joka on nähnyt minut joskus täällä Strasbourgissa tai Brysselissä, tietää, että istuntopaikkakunnilla minulla ei ole käytössäni virka-autoa, vaan kuten kuka tahansa kollegoistani asetun niiden jonoon, jotka iltaisin odottavat tavallista autoa. Se, että minulla parlamentin edustajana olisi käytössäni virka-auto, ei pidä paikkaansa, ja joka sellaista väittää, valehtelee!

Pack
Arvoisa rouva puhemies! En ole vielä ollenkaan kommentoinut Hänschin tapausta. Olen tehnyt tarkan kysymyksen, ja te ette ymmärtänyt sitä. Olen pyytänyt kertomaan minulle, kuka herra Hänschin edeltäjistä on esittänyt kvestoreille saman pyynnön saada virka-auto käyttöönsä useiksi kuukausiksi tai vuosiksi eteenpäin, ei enempää eikä vähempää! Onko sen esittänyt herra Barón Crespo vai herra Plumb tai kuka ikinäkin, sitä kysyin. En kysynyt ylipäänsä mitään herra Hänschistä. Haluan tietää, kuka herra Hänschin lisäksi on aiemmin esittänyt pyynnön kvestoreille. Haluaisin kovasti saada vastauksen.

Puhemies
Rouva Pack, ymmärsin kyllä, että tarkoititte herra Hänschiä, mutta en edes tiennyt, että pyynnön esitti herra Hänsch. Pääsihteeri on esittänyt puhemiehistölle pyynnön, ilman että tiesimme, onko...
(Hälinää) Arvoisat kollegat, pyydän teitä.
5.marraskuuta 1997 kokoontunut puhemiehistö hyväksyi siis seuraavat kohdat. Valiokuntien tai valtuuskuntien puheenjohtajista koostuva puheenjohtajisto, sihteeristön avun myöntäminen kahden ja puolen vuoden ajaksi, virkaauton käyttöön antaminen kuljettajineen kolmen ensimmäisen kuukauden ajaksi sekä etuoikeutettu pääsy kuljettajapalveluihin, jotta tehtävänsä jättävät puhemiehet voisivat noudattaa sitoumuksiaan totunnaisten työpisteiden ulkopuolella seuraavien yhdeksän kuukauden aikana.Nämä ovat tarkasti ottaen puhemiehistön päätöksen sisältämät rajoitukset. Mielestäni oli tärkeää täsmentää tätä asiaa, sillä uskoisin, että monet kollegat eivät tunne niitä tarkasti, mikä on aivan ymmärrettävää. Ilmoitan kuitenkin, että emme ole tietoisia tämän ehdotuksen tekijän henkilöllisyydestä. Ehdotus on tullut Euroopan parlamentin pääsihteeristöstä ja se koskee kaikkia entisiä puhemiehiä. Parlamentin puhemies on ollut jopa niin tahdikas, että hän on ilmoittanut toivovansa, että juuri rouva Fontaine toimisi puheenjohtajana puhemiehistön kokouksen tässä vaiheessa, sillä asia koskisi puhemiestä myös silloin, kun hän ei enää ole tehtävässään. Pyyntöä ei esittänyt kukaan tietty henkilö, se syntyi itsestään ja se hyväksyttiin näillä rajoituksilla. Emme keskustelleet tästä aiheesta, mutta arvelin, että kollegoiden on täytynyt olla hyvin perillä olosuhteista, joissa tämä kaikki on tapahtunut.

De Vries
Arvoisa rouva puhemies, puhemiehistön tekemä päätös on voimassa tulevaisuudessa. Näin ollen tulevaisuudessa jokainen tämän parlamentin puhemies voi nauttia näistä eduista kolmen kuukauden ajan toimikautensa päätyttyä. Se on minusta kohtuullista ja mielestäni tarpeellista koko parlamentin kannalta. Haluaisin vielä sanoa, rouva puhemies, että mielestäni herra Hänsch on ollut yksi parhaista puhemiehistä tässä parlamentissa ja että olen ylpeä siitä, että hän voi vielä kolmen kuukauden kuluttua toimikautensa päättymisestä toimia tällä tavalla.

Samland
Arvoisa rouva puhemies! Ensiksikin: puhemiehistön pöytäkirja jaetaan jokaiselle jäsenelle. Siksi jokainen jäsen, jolla on silmät ja korvat, voi lukea, mitä puhemiehistö on päättänyt tästä asiasta. Ei siis ole kyse mistään yllätyksestä. Toiseksi: tämä on yleinen päätös, joka koskee kaikkia tämän parlamentin puhemiehiä. Kolmanneksi - puuttuakseni jonkin verran merkillisyyksiin, rouva Pack - se, miten täällä toimitaan, kuuluu kaikille 15 kansallisen parlamentin puhemiehille. Neljänneksi: tämän parlamentin ei pitäisi tekeytyä pienemmäksi kuin se on. Sen pitäisi olla ylpeä siitä, että tämän parlamentin puhemiehet pitävät puheita muissa jäsenvaltioissa ja voivat esiintyä niissä ja että he edustavat tämän parlamentin eivätkä yksittäisen puolueryhmän etuja. Siksi pidän viidenneksi hävettävänä sitä, kuinka täällä käydään keskustelua puhemiehestä, joka on edustanut parlamenttia toisin kuin monet muut puhemiehet!

Puhemies
Kiitän teitä, herra Samland. Uskon, että olette tulkinneet täysin oikein puhemiehistön tuntemukset, kun se hyväksyi tämän päätöksen.

Lindqvist
Arvoisa rouva puhemies! Minulla on toinen järjestyskysymys. Olen jättänyt kaksi Brysselin ja Strasbourgin rakennuksiin liittyvää kysymystä, yhden komissiolle ja yhden ministerineuvostolle. Olen ennenkin esittänyt kysymyksiä, mutten koskaan aiemmin ole saanut kirjettä, jossa sanotaan, ettei kysymyksiä voi esittää. Nyt olen kuitenkin saanut kirjeen, jossa kysymyksiini vastataan, etteivät ne 41.1 artiklan mukaan ole sallittuja.
Haluan nyt teille puhemiehenä esittää kysymyksen. Koska kysymykseni on lähetetty parlamentin puhemiehelle, haluaisin tietää, kuka päättää siitä, saako kysymyksiä esittää vai ei. Päätättekö te siitä itse vai päättääkö siitä puheenjohtajisto vai päättävätkö siitä parlamentin edustajat? En siis näe kysymyksiäni tässä kysymyslomakkeessa, en komissiolle enkä neuvostolle esittämiäni kysymyksiä. Mielestäni Brysselin ja Strasbourgin rakennuksia käsittelevä kysymys on sellainen, joka mitä suuremmassa määrin koskettaa meitä ja kysymyksiä esittäviä valitsijoitamme. Tällaisia kysymyksiä on voitava esittää! Vaadin vastausta siihen, kuka päättää siitä, saako kysymyksiäni esittää vai ei.

Puhemies
Vastaus on täysin selvä: Euroopan parlamentin puhemies päättää näiden kysymysten hyväksyttävyydestä. Todellisuudessa kysymyksenne oli osoitettu neuvostolle ja komissiolle ja ne olisi pitänyt tehdä 28 artiklan perusteella, mutta on täysin mahdollista, että olette esittäneet kysymyksenne työjärjestyksen kyseisen artiklan mukaisesti, jolloin siihen tietenkin vastataan.

Falconer
Arvoisa rouva puhemies, myös minä kysyin puhemieheltä Brysselin atk-järjestelmän kustannuksista. Toivon hartaasti, etten saa vastausta, jossa sanotaan, etten voi saada vastausta työjärjestyksen 41 artiklan 1 kohdan perusteella, johon herra Lindqvist on viitannut. Kun jäsenet esittävät puhemiehelle kysymyksen, he ovat oikeutettuja saamaan vastauksen, eikä työjärjestystä pitäisi käyttää vastaamiselta välttymiseen. Meidän on saatava vastaus siihen, miksi meillä on Brysselissä sellainen atk-järjestelmä, jossa ei voida käyttää CD-levyjä ja jonka pääsopimuskumppanin kanssa meillä on kolmivuotinen takuusopimus, joka estää sen, että käyttäisimme tietokoneita käyttäjäystävällisiin tarkoituksiin. Näihin kysymyksiin on saatava vastaukset. Meidän äänestäjämme vaativat sitä.

Puhemies
Herra Falconer, minusta tuntuu, että jos esitätte kysymyksenne 28 artiklan nojalla, kysymykseenne vastataan.

Rosado Fernandes
Arvoisa rouva puhemies, tarkoitukseni ei ole palata täällä esiin ottamaani kysymykseen. Jos kvestorit tulevat tänne todistamaan, saamme tietää totuuden siitä, miten asiat tapahtuivat.
Tahdon ainoastaan kertoa, että esitin komissiolle 20. lokakuuta etuoikeutetun kirjallisen kysymyksen, joka käsitteli sitä tuhoisaa maatalouspolitiikkaa, jota maassani on harjoitettu rakennerahastojen turvin. Tiedän, että vastaus ei ole vielä tullut, ja sain tänään kuulla parlamentin pääsihteeriltä, että sen olisi pitänyt tulla jo 19. marraskuuta. Olen aina tuominnut komission ja jäsenvaltioiden välisen omertàn : komissio ja jäsenvaltiot suojelevat toisiaan. Sen tähden en ole saanut vastausta. Minulla ja Portugalin kansalaisilla on oikeus tuohon vastaukseen. Kysymyksen numero on 3479/97 ja se esitettiin 20. lokakuuta. Tiedän, että komissaari Deus Pinheiro on - mahtikäskyllään - yrittänyt estää vastausta tulemasta. Jos tämä, rouva puhemies, on hyväksyttävä menettely demokratiassa, eläisin mieluummin totalitaarisessa valtiossa. Olen jo elänyt diktatuurivaltiossa, ja siellä ei tosiaankaan käytetty sellaisia menettelyjä, joita täällä useinkin käytetään.

Puhemies
Herra Rosado Fernandes, en kuullut puheenvuoronne loppua. Keskityn sen alkuosaan ja ilmoitan teille, että tarkistamme asian ja toimimme niin, että saatte vastauksen esittämäänne kysymykseen.

Medina Ortega
Arvoisa rouva puhemies, herra Rosadon viimeinen huomio on minusta loukkaava demokratioita kohtaan. Olen onnettomuudekseni joutunut elämään diktatuurin alaisuudessa, ja diktatuurin noudattamat menettelyt ovat hyvin erilaisia kuin tämän parlamentin menettelyt. Pyydän herra Rosado Fernandesia oikaisemaan sanansa ja puolustamaan demokraattisia toimielimiä ja tätä parlamenttia.

Puhemies
Tämän vuoksi, herra Medina Ortega, pidin parempana olla kuulematta häntä.

Vuoden 1998 yleinen talousarvioesitys
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Tillichin ja Tomlinsonin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0390/97) neuvoston muuttamasta esityksestä Euroopan yhteisöjen yleiseksi talousarvioksi varainhoitovuodeksi 1998 (Pääluokat I-VI) (C4-0600/97) ja oikaisukirjelmästä nro 1/98 vuoden 1998 alustavan talousarvioesityksen pääluokkaan III-Komissio (C4-0645/97)-Giansilyn laatima budjettivaliokunnan mietintö (A4-0409/97) esityksestä EHTY: n toimintatalousarvioksi vuodeksi 1998 (SEK(97)0933 - C4-0270/97)
Tillich
, esittelijä. (DE) Arvoisa rouva puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komissaari, hyvät kollegat! Talousarvion toisen käsittelyn jälkeen neuvostossa ja toisen käsittelyn jälkeen myös budjettivaliokunnassa viime viikolla meillä on nyt käsiteltävänämme ehdotus, josta pitäisi äänestää torstaina. Sen tosiasian perusteella, että niin monet kollegat ovat jo lähteneet parlamentista, oletan, että käsiteltävänä on hyvä ehdotus, sillä keskustelun tarvetta ei näytä olevan. Mutta miltä se sitten aivan konkreettisesti näyttää? Me olemme Euroopan parlamenttina alusta lähtien osoittaneet, että olemme valmiita ja halukkaita kunnioittamaan Edinburghin päätöksiä, etenkin rakennerahastojen osalta. Olemme alusta lähtien todenneet, että emme voi yhtyä talous ja raha-asioita käsittelevän neuvoston kantaan pyrkiä nollaratkaisuun, koska Edinburghin päätökset eivät pidä sitä realistisena. Euroopan parlamentti osoitti avoimuutensa talousarvion maltilliselle kasvulle, mikä vastaa todellista tilannetta Euroopassa ja heijastaa jäsenvaltioiden ponnisteluja omien kansallisten talouksiensa osalta. Meidän ehtomme sille oli kaikkien talousarvion menokohtien tasapuolinen rasittaminen, ja tietysti olemme myös pyrkineet siihen, että voimme saada läpi ja toteuttaa omat poliittiset prioriteettimme.
Haluaisin toistaa nämä prioriteetit vielä kerran siten, kuin päätimme niistä maaliskuussa. Ne olivat kamppailu työttömyyttä vastaan, pk-yritysten mahdollisuuksien hyväksikäyttö, valmistautuminen laajentumiseen Keski- ja ItäEuroopan maihin sekä nuoriso-, koulutus- ja kulttuuriohjelmien tukeminen. Valmistautumisprosessin aloittamiseen liittyvän kysymyksen osalta olemme, mitä komissioon tulee, päättäneet 20 A-viran varauksesta antaaksemme poliittisen merkin, että jäsenyysneuvottelujen pitäisi alkaa 1998. Tätä varausta ei - tätä haluaisin ehdottaa parlamentille - periaatteessa enää voida ylläpitää, koska neuvosto viime viikonloppuna antoi komissiolle yksiselitteisen tehtävän ryhtyä tositoimin jäsenyysneuvotteluiden valmisteluun. Luulen, että siten meidän tähän varaukseen liittyvä poliittinen tavoitteemme on tehnyt tehtävänsä.
Yksi asia on alusta lähtien jäänyt keskustelun ulkopuolelle, ja se on sen toistaminen, mitä me alkuvuodesta olemme saaneet kuulla neuvostolta, nimittäin rakennerahastojen maksujen leikkaaminen. Sille olemme alusta loppuun asti sanoneet ei. Siinä mielessä olemme pysyneet uskollisina sopimukselle. Haluaisin erityisesti korostaa sitä menestystä, jonka olemme saavuttaneet vuoden 1998 talousarviomenettelyssä maatalouden osalta. Ei ole tapahtunut vain sitä, että täällä parlamentissa "kukkaronnyörien vartijoiden" ja "maatalousihmisten" suhde on olennaisesti parantunut, ei, olemme nyt myös kehittäneet talousarviomenettelyssä menettelyn, jota kannattaa jatkaa. Me pystymme nyt ajankohtaisimpien tietojen perusteella sovittamaan komission alustavan esityksen maatalousmenoiksi kyseisen vuoden todelliseen tilanteeseen ja siten emme vain harjoittamaan järkevää talouspolitiikkaa vaan vieläpä myös mahdollistamaan jäsenvaltioiden säästöt. Avustuksiin niille, joita asia koskee, eli maataloustuottajille ei kuitenkaan puututa; vain maatalouden talousarvion liian korkeita laskelmia, joita meillä muuten oli joka vuosi, on talousarviossa vuodelle 1998 supistettu vähimmäismäärään.
Maatalouden alalla olemme tämän lisäksi toimineet menestyksekkäästi muutenkin. Olemme ensimmäistä kertaa saavuttaneet sen, että neuvosto on ottanut huomioon kantamme maatalousasioissa, neuvosto on ottanut huomioon toisessa käsittelyssä maataloutta käsittelevän valiokunnan tarkistusehdotuksen. Tämä on neuvotteluidemme saavutus. Olemme saaneet aikaan uuden nimikkeistön tietyssä maatalousmenojen osassa. Meillä on myös 200 miljoonan ecun varaus, jonka käyttämisestä emme vain voi puhua vaan josta meidän jopa pitää puhua. Menettely edellyttää sitä. Siinä meillä on jälleen oikeus osallistua päätöksentekoon pakollisista menoista. Alusta lähtien olemme myös sanoneet: kun komissio esittää oikaisukirjelmänsä, emme halua korjauksia lineaaristen leikkausten avulla. Komissio on noudattanut tätä, ja neuvosto samoin kuin parlamenttikin ovat tukeneet näkemystä.
Olemme - mikä on jo melkein unohtunut - kesä/heinäkuussa tänä vuonna esittäneet ehdotuksen Luxemburgin työllisyyshuippukokoukselle. Siinä oli kysymys työpaikkojen luomisesta pienille ja keskisuurille yrityksille ja yritysten kannustamisesta luoda lisää työpaikkoja. Päätökset ovat tiedossa. Kysymyshän on kuitenkin siitä, että Luxemburgissa tehtyjen poliittisten päätösten täytäntöönpano aloitetaan mahdollisimman pian ja että komissio esittää niin pian kuin mahdollista, ensi vuoden alussa, sopivan ehdotuksen oikeudelliseksi perustaksi, sillä voimme auttaa pk-yrityksiä vasta sitten, kun sellaisille menoille on luotu oikeudellinen perusta.
Haluan kuitenkin myös muistuttaa, että Euroopan parlamentti on ensimmäistä kertaa onnistunut antamaan oman aloitteen ennen neuvostoa ja että Euroopan parlamentti myös päinvastoin kuin neuvosto - tässä en kuitenkaan tarkoita neuvoston nykyistä puhemiestä, vaan neuvostoa esimerkiksi Jugoslavian kysymyksessä tai MEDA-ohjelman osalta - ei ole pelkästään muotoillut ehdotusta vaan on myös sanonut, että saamme rahat kokoon, emme kuitenkaan muiden politiikan alojen kustannuksella.
Olemme saaneet läpi myös ensisijaiset tavoitteemme kulttuuri- ja koulutusalalla. Olemme, mikä meitä erityisesti ilahduttaa, neuvotteluissa neuvoston kanssa päässeet Sokrateen osalta tulokseen, jonka perusteella jo vuoden 1998 alusta opiskelijoita ja nuoria varten on käytettävissä lisärahoitusta, nimittäin 35 miljoonaa vuonna 1998 ja 35 miljoonaa vuonna 1999. On jo tulos, että ensimmäisellä kerralla voitiin saada asia läpi, nimittäin että sovittelumenettelyssä saimme läpi summan, joka on suurempi kuin komission ehdottama summa. Sitä ei tähän mennessä sovittelumenettelyjen historiassa ole koskaan tapahtunut.
Edelleen olemme myös - ja tässä viittaan siihen, mitä edellä sanoin Jugoslaviasta ja MEDAsta - palauttaneet tasapainon ulkopolitiikassa, nimittäin kehitysmaiden ja Latinalaisen Amerikan prioriteettien hyväksi.
Vähäpätöistä ei ole sekään, että tuomme käsittelyyn ehdotuksen, johon jää 800 miljoonan ecun marginaali, rahaa, jota ei ole käytetty, vaikka se olisi ollut mahdollista. Yhdessä määrärahojen leikkausten kanssa se on tulos, jonka jokainen Euroopan parlamentin jäsen voi esitellä ylpeänä kotimaassaan. Tämä talousarvio 1998 on realistisempi kuin yksikään talousarvio ennen sitä ja lopettaa tarinat, että Euroopassa rahaa vain tuhlataan.
Tiedän, että tässä parlamentissa on kollegoita, joskin vain muutamia, jotka eivät allekirjoita tätä näkemystä. Kuitenkin jo heidän väitteensä, että emme olisi tänä vuonna saavuttaneet mitään muuta kuin sen, että toimielinten välinen sopimus on ensimmäistä kertaa toteutettu käytännössä, on mielestäni institutionaalisesta näkökulmasta merkittävä saavutus.
Sanoin teille, herra neuvoston puheenjohtaja, ennen ensimmäistä käsittelyä: talousarvio ei ole vielä kädessänne. Ja muistutin teitä siihen liittyen siitä, että juuri viimekertaisella Luxemburgin puheenjohtajakaudella talousarviomenettely oli tulokseton. Tällä kertaa, se minun täytyy yksinkertaisesti tunnustaa, olitte erittäin reilu kumppani. Sanoa pitää myös se, että tämä talousarvio on myös henkilökohtainen menestys teidän osaltanne, neuvoston osalta. Olette asettanut tulevaisuuden tavoitteet erittäin korkealle, ja toivon, että tulevat puheenjohtajat veisivät eteenpäin tätä viestikapulaa, jonka te annatte seuraavalle.
Tyytyväisyydestä huolimatta toivomuslistalla on tietenkin vielä toivomuksia, joiden olisin mielelläni nähnyt täyttyvän myös 1998. Emme nimittäin ole periaatteessa ottaneet yhtään ratkaisevaa askelta oikeudellisten perustojen osalta. Suunta on kuitenkin periaatteessa oikea. Tämän vuoden talousarviolla on minun nähdäkseni luotu merkittävä perusta myös tälle, jotta seuraavissa talousarvioneuvotteluissa voisimme ottaa edistysaskeleen myös tässä kysymyksessä oikeudellisista perustoista.
Sitä paitsi emme - olen siitä myös henkilökohtaisesti hiukan pahoillani - kalastusalalla ole tehneet varsinaista läpimurtoa. Olimme alankomaalaisten kanssa saamaisillamme päätöksen. Mutta sitten komissio, jolla myös on oikeus sanoa muutama sananen, ei pelannut aivan oikein. Kalastusalan osalta emme siis ole vielä sataprosenttisesti tyytyväisiä. Uskon kuitenkin, että vuoden 1998 talousarvio, josta torstaina äänestetään, on hyvä ehdotus. Toivon, että britit ja itävaltalaiset ensi vuonna tarttuvat tähän ehdotukseen tässä mielessä. Haluan puolestani parlamentin esittelijänä ojentaa vuoden 1999 talousarvion viestikapulan seuraajalleni Barbara Dührkopille.
Haluan oikein sydämellisesti kiittää kaikkia, sekä neuvoston puheenjohtajaa että myös komissiota ja kollegoita ja työntekijöitä parlamentissa, jotka ovat osallistuneet tämän vuoden 1998 talousarvion laatimiseen!

Tomlinson
Arvoisa rouva puhemies, tehtäväni on suhteellisen yksinkertainen verrattuna herra Tillichin tehtävään, koska tänä vuonna, ensimmäisen kerran, neuvosto hyväksyi kaikki parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä antamat tarkistukset vähäistä poikkeusta lukuun ottamatta. Se on ainutlaatuista ja todistaa, että olemme osoittaneet samantasoista rahoituksellista järkevyyttä kuin mitä neuvosto on yrittänyt soveltaa muillakin talousarvion alueilla.
Mainitsen sen, koska se on havainnollinen esimerkki. Meidän rahoituksellisen järkevyytemme osoittaminen on asia, josta jotkut niistä kollegoistamme voisivat ottaa oppia, jotka ovat valittaneet vuolaasti tuhlauksesta eivätkä kuitenkaan osallistu lainkaan keskusteluihimme sen kontrolloimisesta. Muiden toimielinten osalta, omamme mukaan lukien, neuvosto ei ole tehnyt talousarvioomme tarkistuksia.
Kuten aina sanoimmekin, menoluokka 5: n määrärahojen 20 %: n kattoa on noudatettu huolimatta niiden uusien rakennusten kustannuksista, jotka eivät, kuten kaikki parlamentissa tietävät, olleet välttämättä meidän valintamme mutta jotka meidän oli pakko hyväksyä valtioiden ja hallitusten päämiesten Edinburghin kokouksessa ja myöhemmin Amsterdamissa tekemien päätösten perusteella. Me olemme tehneet kaiken tuon ja samanaikaisesti säilyttäneet menoluokka 5: ssä 187 miljoonan ecun marginaalin. Se on erittäin tyydyttävä lopputulos.
Tulopuolen tarkistuksissa, joihin viitataan mietintömme 24 ja 25 kohdassa, on kuitenkin suhteellisen pieni ongelma. Sanoin neuvostolle sovittelun aikana, etten todellakaan uskonut yhdenkään neuvoston jäsenen ymmärtävän yksityiskohtaisesti sitä, mitä me olimme tekemässä, ja se osoittautui paikkansapitäväksi. Teimme yksinkertaisesti sen, että esitimme talousarvioon huomautukset varainhoitoasetuksen 20 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Nämä ovat huomautuksia talousarvion tulopuolesta, suunniteltu mahdollisimman suuren selkeyden ja avoimuuden saavuttamiseksi. Tilintarkastustuomioistuin on jo sisällyttänyt ne talousarvioonsa, ja me yritimme saada 20 artiklan 2 kohdalle vastaavan arvoisen toimielinten välisen standardin.
Jonkin teologisen syyn takia, jota minä, ja epäilen, että enemmistö neuvoston jäsenistä ei täysin ymmärrä, tarkistustemme hyväksymistä kohtaan esiintyi vastahakoisuutta. Siitä huolimatta olemme ottaneet ne mukaan. Toivomme, että neuvosto näkee tämän teon järkevyyden, hyväksyy sen ja menee jopa siitä pidemmälle päättämällä, että tulevan vuoden aikana, sen sijaan, että jättäisi suuren osan keskusteluistamme aivan viime hetkeen, se aloittaa järkevän vuoropuhelun parlamentin kanssa talousarvion tulopuolesta.
Olemme tänä vuonna harjoittaneet voimakasta menojen hillintää - toisinaan vahingollista menojen hillintää - vaikka ei ole järkevää vuoropuhelua tuhlauksesta, jota aiheuttaa se, ettei täysiä oikeuksia omista varoista ja muista tuloista saada sisällytettyä talousarvioon. Jokainen ylimääräinen ecu, joka tulee talousarvioon, on samanarvoinen kuin ecu, joka säästyy menopuolella. Kuitenkin kun katsomme tuhlausta omien varojen puolella, perinteisten omien varojen keruussa, petosta etuuskohteluun oikeuttavissa kauppasopimuksissa, laiminlyöntejä valmiste- ja arvonlisäverojen perusteellisessa perimisessä ja koko kysymystä passituspetoksesta, jota parlamentin tutkintavaliokunta tutki, näemme EU: n talousarviolle aiheutuvia valtavia menetyksiä mahdollisessa tuloissa, joita voitaisiin saada ilman, että omien varojen astetta lisättäisiin.
Toivomme siis, että neuvosto aloittaa järkevän vuoropuheluprosessin parlamentin kanssa tuloista ja että sen sijaan, että tämä neuvottelu pidettäisiin viime hetkellä, voimme ehkä ensi vuoden alkupuolella käydä järkevää vuoropuhelua puheenjohtajamaa Britannian sekä Luxemburgin ja Itävallan kanssa, jotta voimme ottaa kaikki nämä kysymykset täysin huomioon.
Toinen kohta mietinnössä, johon tahtoisin kiinnittää parlamentin huomion, on 26 kohta. Jotkut parlamentin jäsenet olivat huolissaan siitä, että tuomioistuimen päätöksen mukaisesti meillä ei ollut määrärahoja suoraan kahdennelletoista istuntojaksolle, ne olivat täysin varauksessa. 26 kohta houkuttelee selvästi hallintoa käyttämään sopivaa siirtoa kahdettatoista Strasbourgin istuntojaksoa varten ja siinä huomautetaan, että sen rahoitukseen on olemassa soveltuvia ja helppoja keinoja.
Näillä muutamilla sanoilla minä samoin kuin herra Tillich kiitämme kaikkia henkilöstön jäseniä, parlamentin hallintoa, budjettivaliokuntaa ja myöskin komissiota ja neuvostoa niiden yhteistyöstä talousarvion osalta. Toivon, että tämä yhteistyö jatkuu meidän pienten tulopuolen tarkistusten hyväksynnällä ja sen jälkeen järkevällä keskustelulla tulopuolesta myöhemmin ensi vuonna.

Giansily
Arvoisa rouva puhemies, EHTY: n talousarviota koskeva mietintö edustaa perinteistä mietintöä ilman sen suurempaa mielenkiintoa, sillä sitä pidetään jäänteenä joltakin kaukaiselta ja menneeltä aikakaudelta ja se on näinä viime viikkoina aiheuttanut hämmästyttävää levottomuutta budjettivaliokunnan kannan vuoksi.
Ennen kuin esittelen teille budjettivaliokunnan kannan, haluaisin lainata - yksi kerta ei vielä tee tapaa - erästä hieman kylläkin vanhaa tekstiä, mutta jolla on mielestäni puolensa. Teksti kuuluu seuraavasti: "Yhteinen etu luo yhteisvastuuta. Yhteisen edun perusteella voidaan tehdä uusia ratkaisuja, jotka eivät olleet mahdollisia kansallisissa ratkaisumalleissa. Tämä yhteisvastuu ilmenee taloudellisesti EY: n perussopimuksella käyttöönotetulla ja korkeiden viranomaisten perimällä maksulla kaikista kuuden maamme hiili- ja terästuotteista. Tämän maksun avulla voimme ehkäistä työvoimaan tähän päivään asti kohdistuneita riskitekijöitä, jotka ovat olleet esteenä välttämättömälle kehitykselle. Maksun avulla voidaankin rahoittaa uudelleensopeuttamisrahastoa, jonka ansiosta työpaikkaa vaihtamaan joutuneet työntekijät voivat nauttia korvauksista, jotka keventävät merkittävästi heidän tulevaisuuden huoliaan" . Sama henkilö julisti myös: "Laajentuneet markkinat, joilla tuottaja on yhä useampien ja yhä erilaisempien yritysten kilpailun armoilla, joilla kuluttaja tietää voivansa luottaa yhä useampiin hankkijoihin, muokkaavat ihmisten suhtautumista suhdannevaihtelujen kautta" .
Nämä muutamat virkkeet lausuttiin juuri täällä Strasbourgissa 20. toukokuuta 1954. Ette varmaan ylläty siitä, kun sanon, että lausujana oli Jean Monnet hetkellä, jolloin Euroopan yhdentyminen oli vielä edessä eikä se ollut hautautunut teknokratian rakenteiden painon alle.
Komission Euroopan hiili- ja teräsyhteisön vuoden 1998 talousarviota koskevassa mietinnössä meille ehdotetaan maksun hautaamista kaikessa hiljaisuudessa ja sen poistamista viisi vuotta ennen sen voimassaolon päättymistä vuonna 2002 sillä tekosyyllä, että Euroopan hiili- ja teräsyhteisö ei ole enää myöntänyt lainoja heinäkuun 23. päivän jälkeen. Onpa todella hienoa! Tämä päätös ei ole sovelias. Päätöksessä ei kunnioiteta perustajavaltioiden henkeä, sillä maksua ei oltu tarkoitettu korvaukseksi mistään vaan hintojen tasausjärjestelmäksi työllisyyden hyväksi. Sen vuoksi vaadimme maksun säilyttämistä niin, että rahastoja käytetään hiili- ja teräsalan työpaikkojen luomiseksi, tutkimukseen ja innovaatioihin, nuorten yrittäjien ja dynaamisten tutkijoiden hyväksi, jotka uskovat, että ala ei ole lopullisesti halvaantunut.
Määrärahat olisi osoitettava Euroopan investointipankille, joka myöntäisi korkotukilainaa pk-yrityksille ja pkteollisuudelle työpaikkojen synnyttämiseksi. Vuonna 1998 tämä ala menettää 28 000 työpaikkaa. Emme voi odottaa, että eurooppalaiset edustajat, jotka näkevät, kuinka perheet heidän maassaan kärsivät työttömyydestä, hyväksyisivät kevein mielin, että 28 000 työpaikkaa häviäisivät kerralla, jolloin katoaisi myös rahoituslähde, jonka avulla uusia työpaikkoja voitaisiin saada edes vähän lisää.
Herra Liikanen, on mahdollista, että pääosasto XIX: stä on tullut saareke, josta hallinnoidaan Euroopan oloissa harvinaista omaisuutta, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön varoja, jotka ovat, haluan muistuttaa, miljardi 200 miljoonaa ecua. Näiden rahastojen käyttöä koskeva mietintö antaa meille mahdollisuuden mielenkiintoiseen keskusteluun, joka epäilemättä siirtää mietintönne hyväksymistä vuoden 1998 puolelle, sillä toivottavasti tutkitte tänään budjettivaliokunnan ehdotukset ja otatte huomioon, että taloudellisten seikkojen ohella erityisesti poliittisen filosofian ongelma on se, joka kannustaa enemmistöä budjettivaliokunnan edustajista vastustamaan maksun poistamista koskevaa ehdotustanne.
Olen tietenkin erittäin tietoinen siitä, että viimeinen sana on teillä, mutta uskon, että olette väärässä, jos aliarvioitte tämän kysymyksen. Ryhmäni tukee tietenkin mietintöä, joka minulla on ollut kunnia esitellä budjettivaliokunnan puolesta.
Istunnon suostumuksella jatkan nyt keskustelua siitä, mikä on ryhmämme kanta kollegoidemme Tillichin ja Tomlinsonin laatimaan mietintöön.
Vaikka olemmekin enimmäkseen samaa mieltä kolmikantaneuvottelujen erityisesti rakennerahastoja koskevista johtopäätöksistä, joiden mukaan budjettivaliokunta ei hyväksynyt rahastojen vähentämistä vuonna 1998, emme sitä vastoin voi hyväksyä pakollisten menojen vähentämistä 550 miljoonaa ecua emmekä erityisesti menojen kohdennettua vähentämistä 250 miljoonaa ecua: 100 miljoonaa maatalouden valuuttajärjestelmästä, 100 miljoonaa tukitoimenpiteistä naudanliha-alalla ja 50 miljoonaa sikaruton hoitoon liittyvistä menoista.
Uskonkin, että kun Euroopan parlamentti hyväksyi sitoutuvansa yhteispäätösmenettelyyn, jossa ei edetä mihinkään, kuten kollegamme Tillich juuri osoitti, se kulkee väärään suuntaan. On pakollisia menoja, joista viime kädessä päättää neuvosto, ja on vapaaehtoisia menoja, joista päättää parlamentti. Ryhmämme ei voi hyväksyä sitoutumista menoihin, joista me emme päätä yhteispäätösmenettelyssä, joka lopulta tulisi maksamaan meille 500 miljoonaa ecua, ja sen vuoksi pidättäydymme äänestämästä maatalouden menoja koskevasta luvusta.
Muiden kysymysten osalta ja erityisesti mitä tulee sisäpolitiikkoja ja ulkoisia toimia koskeviin vähennyksiin tulee, olemme täysin tietoisia siitä, että jotakin oli uhrattava myös yhtenäisvaluutan alttarille niin sanoakseni, huolimatta parlamenttimme vuonna 1996 vuoden 1997 hyväksi tekemistä ponnistuksista. Toistan vielä, että olemme kuitenkin suhteellisen tyytyväisiä rakennerahastoja koskevaan sopimukseen, sillä meillä on Pohjois-Irlannin Peacerauhanohjelmaa koskeva sopimus - irlantilainen kollegani on minua pätevämpi puhumaan siitä myöhemmin - ja iloitsemme myös siitä - toistan vielä - että vaikka Euroopan hiili- ja teräsyhteisöä koskevaa aloitetta ei hyväksytty, työllisyydelle on varattu 150 miljoonaa ecua vuonna 1998 ja yhteensä 450 miljoonaa kolmelle varainhoitovuodelle, jolloin meillä on mahdollisuus rahoittaa Luxemburgissa tehdyt päätökset.
Rouva puhemies, haluan lopuksi kiittää Eurooppa-neuvoston puheenjohtajamaata Luxemburgia, sillä uskon, että vuoropuhelumme on ollut paljon parempi kuin edellisinä vuosina muiden kanssa ja että kaikki nämä keskustelut ovat olleet äärimmäisen hedelmällisiä ja että kaikki kysymykset on otettu esille.
Haluan vilpittömästi kiittää myös kollegaamme Tillichiä hänen osoittamastaan ystävällisyydestä kaikkia budjettivaliokunnan jäseniä kohtaan, sekä puheenjohtaja Samlandia ja herra Tomlinsonia työstä, jota he ovat budjettivaliokunnassa tehneet.

Mulder
Arvoisa rouva puhemies, kaikki tänä vuonna esittämäni puheenvuorot vuoden 1998 talousarviosta ovat alkaneet maininnalla siitä, että voin olla iloinen erinomaisesta yhteistyöstä budjettivaliokunnan kanssa. Onneksi voin sanoa niin loppuun saakka. Haluan kiittää herra Tillichiä sekä herra Samlandia heidän toiminnastaan. Haluan kiittää tmyös Alankomaita ja Luxemburgia neuvoston puheenjohtajuuteen liittyvästä toiminnasta.
Maatalousbudjetti on tänä vuonna ainutlaatuinen, koska jos uskomme komission uusimpia arvioita, meidän on todettava talousarvion olevan liian pieni. Maataloutta käsittelevä valiokunta on kuitenkin hyväksynyt talousarvion, koska myös se on tietoinen säästöistä, joita tarvitaan kaikkialla Euroopassa euron käyttöönoton johdosta. Me olemme äänestäneet puolesta mutta selvin varauksin. Varaus on se, että parlamentin on saatavaa lisää sananvaltaa maatalousbudjettiin, ja tämän vuoksi haluamme ensi vuoden maalis- tai huhtikuussa tarvittaessa komissiolta täydentävän lisätalousarvion. Tätä varten neuvostolta ja parlamentilta tarvitaan ymmärtämystä.
Me pidämme arvossa sitä, että parlamentti on osoittanut solidaarisuutta haluttaessa alentaa maatalousbudjettia samalla summalla kuin menoluokissa 3 ja 4 on tehty vähennyksiä.
Tämän vuoden keskusteluissa on ollut kaksi keskeistä asiaa. Ensinnäkin peltokasvien viljelytukea ei saa vähentää. Tämä on mielestämme oleellisen tärkeää. Sääntöjä ei saa muuttaa kesken kaiken, ja olemme kiitollisia siitä, että parlamentti on toiminut odotustemme mukaisesti.
Toiseksi parlamentti ja ministerineuvosto ovat suurimmaksi osaksi suostuneet maatalousvaliokunnan esittämiin tarkistuksiin. Tänä vuonna on selvinnyt yksi asia. Ei ole hyvä, että maatalousbudjetista päätetään pelkästään ministerineuvostossa, minkä monet ovat varmaankin havainneet. Tämän vuoksi on tärkeää, että seuraavina vuosina käytetään trilogia ja että tänä vuonna käytetty menettely ei ole väliaikainen, vaan me voimme jatkaa sitä tulevina vuosina. On välttämätöntä, että voimme säilyttää maatalousmenot riittävällä tasolla.

Wolf
Arvoisa rouva puhemies, sosiaalija työllisyysasiain valiokunta on jo monta kertaa käsitellyt kysymystä, kuinka EHTY: n sisällyttäminen yleiseen talousarvioon on yhdistettävissä EHTY: n toiminnan lakkauttamiseen. Meistä on tärkeää, että tämä tapahtuu rinnakkain, ettei EHTY: n toiminnan lakkauttamisen myötä hävitetä kokonaisia sosiaalipolitiikan aloja, että myönteiset toimet, jotka oli ankkuroitu EHTY: n perustamissopimukseen, eivät vain häviä eivätkä myöskään - tämän saanen kenties vielä mainita - EHTY: n varaukset esimerkiksi, koska komission mielestä puolalaisten kaivosten tai vastaavien suuryritysten, joita varten komissiolla kenties vielä on sopivia suunnitelmia pöytälaatikossaan, sulkemisen yhteydessä pitäisi käyttää paljon rahaa.
Tässä yhteydessä haluaisin vielä kerran korostaa, että EHTY: n varaukset pitäisi tutkia vielä kerran tarkemmin, sillä EHTY harjoitti menneisyydessä erittäin kauaskantoista ja viisasta pankkipolitiikkaa ja käytti hyväkseen valtuuttamisen ja maksamisen systeemiä kootakseen varauksia sellaisen määrän, jota on vaikea käsittää.
Herra Giansily on esittänyt näkemyksen, että maksujen avulla voitaisiin tehdä vielä jotakin tämän alan työllisyyden hyväksi. Pidän sitä sikäli järkevänä, mikäli se todella vahvistaa Euroopan investointipankin ohjelmaa. Ei ole mitään järkeä pyrkiä vain jarruttamaan rakennemuutosta, vaan rahat pitää käyttää todella innovatiivisiin projekteihin. Se ei varmasti ole liikaa pyydetty. Emme ole puolueryhmässänikään täysin yksimielisiä siitä, onko se nyt järkevä strateginen painotus vai enemminkin vähemmän järkevä ad hoc -toimenpide, mutta strateginen painotus voisi suuntautua siihen, että juuri hiilikaivosalueilla - teräskaivosalueita tämä koskettaa vähemmän - tehdään jotakin erityisten vaikutusten lieventämiseksi. Tämä vaikuttaa järkevältä, ja se vastaa myös sosiaaliasiain valiokunnan linjaa toimia sen hyväksi, että käyttöön annetut varat todellakin osoitetaan asianosaisille ja niille, jotka ovat alan työpaikoista riippuvaisia. Tässä mielessä voisin tukea herra Giansilyn aloitetta. Meidän täytyy kuitenkin keskustella siitä vielä.

Morgan
Arvoisa rouva puhemies, kulttuuri-, nuoriso- ja koulutusasioita sekä tiedotusvälineitä käsittelevän valiokunnan puolesta haluaisin kiittää budjettivaliokuntaa tässä tilaisuudessa siitä hienosta työstä, jonka se on tehnyt varmistaessaan 70 miljoonaa ecua kahden vuoden ajalle Sokrates-ohjelmaa varten. Kuten herra Tillich huomautti, tämä on ennenkuulumaton tilanne, jossa neuvoston lopulta hyväksymä summa onkin suurempi kuin komission pyytämä summa. Tiedän, että tämä johtuu parlamentin jäsenten kovasta painostuksesta ja tasapainoilusta neuvotteluprosessin aikana, joka ymmärtääkseni kesti noin kuusi tuntia.
Lopussa myönnetyillä summilla tunnustetaan koulutuksen merkitys työpaikkojen luonnin edistämisessä. Tuhannet opiskelijat ja opettajat riemuitsevat lisärahoituksesta. Mitä tulee kulttuuriasioita käsittelevään valiokuntaan, luku tulee aina olemaan liian pieni, mutta tämä on valtava harppaus oikeaan suuntaan.
Tahtoisin kuitenkin huomauttaa poikkeamasta järjestelmässä, jonka parlamentti on kehittänyt neuvotteluprosessin osalta: kulttuuriasioita käsittelevä valiokunta oli täysin valmistautunut aloittamaan neuvottelun Sokrates-ohjelman talousarvioon liittyvistä kohdista. Budjettivaliokunnan tekemä ehdotus oli sellainen, jota kaikki valiokuntani jäsenet pitäisivät kulttuuriasioita käsittelevälle valiokunnalle äärimmäisen vaikeana saavuttaa suorassa neuvotteluprosessissa. Prosessi kuitenkin teki tyhjäksi kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan neuvottelun myöhemmin. Sen vuoksi mikäli tulevaisuudessa yksittäiset valiokunnat menevät mukaan neuvotteluun talousarvioon liittyvistä kohdista, sopimukset on tehtävä budjettivaliokunnan kanssa ennen kuin neuvottelu päätetään, jotta budjettivaliokunta pitää kiinni sovitusta summasta seuraavassa vuosittaisessa talousarviossa. Mielestämme järjestelmä on toiminut menneisyydessä meitä vastaan Raphael-ohjelmassa mutta tässä tapauksessa se on toiminut meidän hyväksemme. Iloitsemme kuitenkin erityisesti tuloksista Sokrates-ohjelman osalta ja tunnustamme budjettivaliokunnan puolestamme tekemän kovan työn.

McNally
Arvoisa rouva puhemies, aivan ensimmäiseksi, meille annetuissa papereissa on virhe. Samat tarkistukset sekä ovat budjettivaliokunnan hyväksymiä että eivät ole budjettivaliokunnan hyväksymiä. Toivon, että tämä asia voidaan oikaista.
Tahtoisin kiittää erittäin paljon kollegoitani budjettivaliokunnassa heidän yhteistyöstään tämän vuoden aikana. Mitä tulee energiaa ja tutkimusta koskevaan talousarvioon, meidän on katsottava, mitä se sallii meidän tekevän, erityisesti Kiotossa tehdyn sopimuksen osalta, joka, vaikka onkin pettymystä herättävä, vaatii meiltä kuitenkin toimia.
Fossiilisten polttoaineiden CO2 -päästöjen vähentämiseksi voidaan tehdä kolme asiaa. Voidaan käyttää ydinenergiaa, ja Euratom-sopimus myöntää suuria summia rahaa ydinenergian turvalliseen käyttöön. Voidaan olla tehokkaampia energian kanssa: ohjelma, joka koskettaa meitä sen osalta, on SAVE II -ohjelma, jolle myönnettävän rahamäärän osalta neuvosto on ollut pettymystä herättävän kunnianhimoton. Olen tyytyväinen, että parlamentti lisää rahamäärää hieman ja vaatii, että paikallisten verkkojen, jotka kattavat alueet, saaret ja kaupungit, on käytettävä osa rahoista. Kolmas asia, joka voidaan tehdä, on käyttää uusiutuvia energianlähteitä, ja olen pettynyt siihen, ettei ALTERNER II: lle ole tähän mennessä ollut oikeudellista perustaa. Arvostan sitä, että budjettivaliokunta sanoo, että kun sellainen on, se voi mahdollisesti myöntää rahaa kyseiselle ohjelmalle.
Mitä tulee tutkimukseen, me kaikki, tietääkseni myös te itse, rouva puhemies, olimme erittäin pettyneitä neuvotteluprosessiin, jossa 700 miljoonaa ecua, joiden olimme odottaneet tulevan lisätyiksi neljänteen puiteohjelmaan, olivatkin lopulta vaivaiset 115 miljoonaa ecua. Haluaisin kuitenkin kiittää budjettivaliokuntaa sen avusta ja yhteistyöstä, jotka tekivät meille mahdolliseksi vähän painostaa neuvostoa.
Mitä tulee kysymykseen fuusiosta ja JETin henkilöstöstä, kaikki mitä voin sanoa on se, että tämän pitäisi olla meille oppitunti tulevaisuutta varten: isoissa hankkeissa saattaa joutua isoihin ongelmiin, ellei yksityiskohdissa olla hyvin varovaisia.

Fischbach
Arvoisa rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, on päivälleen kolme kuukautta siitä, kun minulla oli tilaisuus ja kunnia esitellä teille ensimmäisessä käsittelyssä neuvoston talousarvioesitystä koskevat suuntaviivat. Niiden perusteella parlamentti siirtyi lokakuun istuntojaksollaan talousarvion ensimmäiseen käsittelyyn. Kuten tiedätte, neuvosto puolestaan hyväksyi talousarvioesityksen toisessa käsittelyssä marraskuun 27. päivänä.
Rouva puhemies, hyvät naiset ja herrat, näiden kahden käsittelyn välisenä aikana on tapahtunut ratkaisevia asioita. Tarkoitan 17. marraskuuta käytyjä kolmikantaneuvotteluja sekä erityisesti 27. marraskuuta käytyjä tilapäisiä neuvotteluja komission oikaisukirjelmän mukaisista maatalousmenoista. Yleisesti ottaen haluaisin ottaa täällä esille keskustelut, jotka ovat viitoittaneet talousarviomenettelyä, esimerkiksi parlamentaarisen valtuuskunnan tapaaminen valtiovarainministerien, jäsenvaltioiden budjettiministerien ja komissaari Liikasen kanssa, ennen kuin neuvosto siirtyy lopullisesti toiseen käsittelyynsä.
Marraskuun 27. päivänä pidetyn "budjettineuvoston" päätösten osalta voimme sanoa, että niissä voidaan havaita niiden keskustelujen jättämä jälki, joihin viittasin, ja ne ovat ennen kaikkea antaneet aihetta merkittävien sopimusten tekemiseen, jolloin olisi toisaalta mahdollista noudattaa tiukan talousarvion ja budjettikurin periaatteita, jotka asetettiin jo neuvoston alkuvaiheissa, ja toisaalta ottaa huomioon työllisyyshuippukokouksen tulokset.
Pääosin päätökset ovat seuraavanlaiset. Maatalousmenojen osalle varattu summa vastaa 27. marraskuuta käytyjen neuvottelujen kuluessa tehtyä sopimusta, ja siinä on otettu huomioon komission ilmoittama, odotettavissa olevia menoja koskeva tarkistus sekä noin 550 miljoonan ecun ylimääräinen vähennys, joka koskee otsakkeisiin 3 ja 4 kuuluvia vapaaehtoisia menoja. Tässä yhteydessä haluaisin sanoa, rouva puhemies, että puheenjohtajamaalla ja neuvostolla on syytä olla vähintäänkin yhtä tyytyväisiä näiden keskustelujen kulkuun kuin parlamentillanne. Parlamenttinne sanoikin meille jo alussa, että se on valmis ottamaan vastuun otsakkeisiin 3 ja 4 kuuluvista menoista sikäli kuin neuvosto ottaa oman vastuunsa otsakkeeseen 1 kuuluvista menoista, eli maatalousmenoista. Tältä osin uskon, että kaikki osapuolet ovat pysyneet sitoumuksissaan.
Otsakkeen 2 osalta neuvosto hyväksyi summat, jotka parlamentti oli ensimmäisessä käsittelyssä varannut. Neuvosto on sitä mieltä, rouva puhemies, että näin toimiessaan se on merkittävällä tavalla edesauttanut paremman yhteistyön syntymistä toisen budjettivallan käyttäjän kanssa. Kun neuvostosta on aina tuntunut siltä, että määrärahojen toteutuminen tunnetulla tavalla mahdollistaisi tietyn budjettikurin toteutumisen tällä alalla, se on myös luopunut näistä ensimmäisessä käsittelyssä päätetyistä maksumäärärahojen leikkauksista noudattaakseen ja kunnioittaakseen Euroopan parlamentin kantaa ja hyväksyäkseen sen, koska me, parlamentti ja neuvosto, tiedämme tarkoin, että Edinburghin tavoitteet koskevat ainoastaan maksusitoumusmäärärahoja eikä maksumäärärahoja.
Tämä päätös on pääasiassa seurausta siitä huolesta, jota kannoimme paremman ymmärryksen saavuttamisesta toisen budjettivallan käyttäjän eli, rouva puhemies, teidän kanssanne. On totta, että ymmärtämisen sijasta on noudatettava todellista tiukkuutta vapaaehtoisten menojen suhteen muilla aloilla. Sitä budjettivaliokuntanne ehdottaa. Lisäksi neuvosto on hyväksynyt Peace-ohjelmaa koskevat määräykset, joita parlamentti ehdotti komissaarin kehotuksista.
Kokonaisuutena tarkastellessa otsakkeisiin 3 ja 4 sovellettava budjettikuri ilmeneekin samalla tavoin kuin otsakkeeseen 1 kuuluvien menojen kohdalla. Näin ollen neuvosto - ja uskon, että parlamenttinne - on vakuuttunut siitä, että nämä ankarat toimenpiteet eivät estä millään tavalla unionin sisäisten ja ulkoisten politiikkojen toteuttamista.
Rouva puhemies, muiden tärkeiden kysymysten osalta, jotka haluan vielä ottaa esille, toivoisin ensinnäkin, että pitäisimme kiinni Sokrates-ohjelman hyväksi tehdystä noin 70 miljoonan ecun lisäyksestä vuosille 1998 ja 1999. Tätä ohjelmaa pidetään oikeutetusti tässä talossa ensisijaisen tärkeänä ohjelmana, koska sillä pyritään parantamaan opiskelijoidemme koulutusta.
Eurooppa-neuvoston 21. marraskuuta pitämän kokouksen seurauksena neuvosto kirjasi, kuten oli sovittu, työllisyysaloitteen hyväksi maksusitoumusmäärärahoja 150 miljoonaa ecua Euroopan parlamentin käytettäväksi. Neuvosto piti sanansa ja kiittää parlamenttianne tästä aloitteesta, jonka ansiosta Eurooppa-neuvoston työllisyyskokouksessa tekemät päätökset ovat paljon tehokkaammin perusteltavissa.
Tutkimuksen yhteydessä neuvosto on toteuttanut parlamentin ja neuvoston yhteispäätöstä, joka koskee neljännen puiteohjelman soveltamista. Lisäksi neuvosto on 27. marraskuuta tehtyjen sopimusten mukaisesti siirtänyt TACISohjelmasta 25 miljoonaa ecua Tsernobyliä koskevan budjettikohdan hyväksi. TACISin selvitysosassa täsmennetään samansuuruisen ylimääräisen määrärahan myöntämisen mahdollisuus Tsernobylille, sikäli kuin myös muut lahjoittajamaat ovat valmiita noudattamaan sitoumuksiaan, mistä parlamentti täysin perustellusti kantaa huolta.
Rouva puhemies, tämän halusin sanoa tähän toiseen käsittelyyn liittyvistä olennaisista kysymyksistä varainhoitovuotta 1998 koskevan talousarvioesityksen osalta.
Koska perustan näkemykseni valmistelutöille ja olen kuunnellut kahta mietinnön esittelijää, herra Stanislaw Tillichiä ja herra John Tomlinsonia, haluaisin sanoa teille, että neuvostolla on hyvä syy uskoa, että budjettivaliokunta suostuu siihen, että täysistunnossanne äänestetään tulevaa varainhoitovuotta koskevasta talousarviosta, jonka suuntaviivoista ja kaikista politiikoista molemmat budjettivallan käyttäjät ovat yksimielisiä mitä suurimmassa määrin ja joka saattaa jopa olla paras, mitä Euroopan yhteisöjen talousarviohistoriassa on tähän asti ollut.
Rouva puhemies, tämä vuoden 1998 talousarvio on tasapainoinen talousarvio, jonka pitäisi tyydyttää molempia budjettivallan käyttäjiä. Teen tästä sen johtopäätöksen, että vuoden 1998 talousarvio on hyvä talousarvio. Se on niiden ponnistelujen tulosta, joilla pyrittiin molemminpuoliseen yhteisymmärrykseen ja merkittäviin myönnytyksiin molempien taholta. Se on erityisesti tulosta läheisestä yhteistyöstä, joka perustui vastavuoroisen luottamuksen periaatteelle kahden budjettivallan käyttäjän välillä.
Rouva puhemies, lopuksi haluan sanoa vielä muutaman sanan kiittääkseni erityisesti ja vilpittömästi parlamenttianne, budjettivaliokuntaanne, budjettivaliokuntanne puheenjohtajaa herra Detlev Samlandia, kahta esittelijää, herra Stanislaw Tillichiä ja herra John Tomlinsonia, sekä kaikkia muita heidän asiantuntevuudestaan, sitoumuksestaan, uskollisuudestaan ja myös heidän luotettavuudestaan. Sanon tämän, sillä loppujen lopuksi, rouva puhemies, minulla on sellainen tunne, että jos yhteisymmärrys on saavutettu, se on erityisesti parlamenttinne ansiota.
Haluaisin myös ilmaista kiitollisuuteni ja tunnustukseni komissaari Erkki Liikaselle, herra Mingassonille sekä kaikille niille, jotka ovat tehneet osansa komissiossa sekä vaikuttaneet todella ratkaisevalla tavalla laajan yhteisymmärryksen syntymiseen tänään. Kiitän siis sydämellisesti kaikkia.

Puhemies
Kiitos, herra neuvoston puheenjohtaja. Parlamenttimme puolesta kiitän teitä sydämellisesti sanoistanne.

Liikanen
Arvoisa rouva puhemies, hyvä istuva puheenjohtaja, kuten on sanottu, tämä on ollut erittäin merkittävä talousarviomenettely. Vuoden 1998 yleinen talousarvio on tiukka ja noudattaa unionin velvoitteita ja vahvistaa keskittymistä työpaikkojen luomiseen ja menoihin.
Vuoden 1998 talousarvio on tiukka. Sen 2, 4 %: n kasvu maksusitoumusmäärärahoissa ja 1, 4 %: n kasvu maksumäärärahoissa jäävät alle kansallisten julkisten menojen kasvun. Sen noin 7 miljardin ecun marginaali alle omien varojen ylärajan helpottaa jäsenvaltioiden tervehdyttämispyrkimyksiä. Lisäksi se on mittava vara unionin tulevia vastuita varten, ennen kaikkea laajentumisen valmisteluun. Päätös neuvotteluista tehtiin viime viikolla Luxemburgissa.
Vuoden 1998 talousarvio jättää merkittävät marginaalit menoluokissa 3, 4 ja 5, ja ensimmäistä kertaa rahoitusnäkymäjärjestelmän luomisen jälkeen nämä marginaalit maksusitoumusmäärärahoissa ovat todellista säästöä. Niiden pitäisi poistaa se käsitys, että yhteisö "kuluttaa kaiken" . Olen täysin samaa mieltä esittelijä Tillichin kanssa.
Vuoden 1998 talousarvio kuitenkin on muutakin kuin vain säästöjen talousarvio. Toimielinten, ennen kaikkea Euroopan parlamentin ja neuvoston puheenjohtajamaan välisen, vaikuttavan yhteistyön tuloksena tämä talousarvio keskittää menoja myös sellaisiin ohjelmiin, joilla voi olla todellinen vaikutus työllisyyteen yhteisössä. Komissio tekee ehdotuksensa yhdeksi oikeudelliseksi perustaksi aikaisin tammikuussa. 28. marraskuuta 1997 kokoontuneen erityisen Eurooppa-neuvoston lisäysten vuoksi se pitäisi tehdä nopeasti.
Ymmärtääkseni on myös ehdotus, joka koskee Euroopan hiili- ja teräsyhteisön talousarvion rahoitusosuutta näihin ponnisteluihin. Sellainen rahoitusosuus voidaan suunnitella. Ottaen huomioon talousarvion alakohtaiset tavoitteet se voitaisiin kaikkein tehokkaimmin liittää yhteisön aloitteisiin RESIDER ja RECHAR. Neuvoston yksimielinen päätös tarvittaisiin silti. On eri asia, vaatisiko sellainen rahoitusosuus maksun säilyttämistä. Vaikuttaisi siltä, että se voitaisiin rahoittaa mukavasti muista varoista kyseenalaistamatta pitkän aikavälin ehdotuksia, jotka komissio esitti 8. lokakuuta 1997. Komissiolla on suuntaa antava keskustelu EHTY: n toimintatalousarviosta tänään iltapäivällä. Se tekee päätöksen sen jälkeen, kun parlamentti on antanut mielipiteensä.
Palatakseni takaisin yleiseen talousarvioon, se on merkittävä myös menettelyjen kehitykselle, joka teki tämän tuloksen mahdolliseksi. Toimielinten välinen yhteistyö on ollut ennenkuulumattoman laadukasta, se on kehittynyt siitä, mitä joskus pidettiin kuurojen vuoropuheluna, kuten Terry Wynn hyvin usein sanoi, todellisiin ja vakaviin keskusteluihin prioriteeteista, menettelyistä ja menoista talousarvion kaikilla alueilla. Pakollisista menoista saavutettiin täysi yksimielisyys molempien budjettivallan käyttäjien välillä. Sopimus siitä, että oikaisukirjelmä esitellään talousarviomenettelyn myöhäisessä vaiheessa, on ollut onnistunut keksintö. Siitä pitäisi tulla pysyvä järjestely.
Ei-pakollisten menojen osalta neuvosto ja parlamentti ovat päässeet sopimukseen maksusitoumusmäärärahoista, jotka koskevat tärkeitä yhteisön toimia kuten Sokrates-ohjelmaa ja Tsernobyliin rakennettavaa suojaa koskevan rahaston rahoitusta. Ja ne ovat sopineet maksumäärärahojen kokonaismäärästä. Ei saisi unohtaa, että yhteistyön henki on helpottanut nopeaa sopimista yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP) toimien rahoituksen uudesta menettelystä.
Onko mahdollista kuvata talousarviomenettelyn nykytilaa toimielinten väliseksi yhteistyöksi kumppanuuden pohjalta? Jos vastaus on kyllä, silloin vuoden 1993 toimielinten välinen sopimus on tuottanut yhden sen vaikeimmista hedelmistä, ei perustamissopimuksen muutoksen avulla vaan hyväksymällä käytännöllisesti sen, mikä on parasta yhteisölle.
Päätän puheeni onnittelemalla esittelijöitä Tillichiä ja Tomlinsonia sekä budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Samlandia heidän erinomaisesta työstään vuoden 1998 yleiseksi talousarvioksi. Viimeisin mutta ei vähäisin asiani on, että haluaisin onnitella myöskin neuvoston istuvaa puheenjohtajaa herra Fischbachia, joka on rakentanut taitavasti puheenjohtajamaa Alankomaiden jättämille perustuksille ja osoittanut, mitä neuvoston puheenjohtajamaa voi saavuttaa toimielinten välisen yhteisen vuoropuhelun kautta.

Wynn
Arvoisa rouva puhemies, jatkan tätä meneillään olevaa mielistelyharjoitusta.
On tavallista aloittaa kiittämällä esittelijöitä - tässä tapauksessa herroja Tillich, Tomlinson ja Giansily. En lainkaan epäröi tehdä juuri niin. On muitakin kiitoksia, jotka on annettava tämän talousarvion luonteen vuoksi. Kuten aiemmat puhujat ovat jo sanoneet, olemme tilanteessa, jossa vallitsee yksimielisyys toimielinten välillä tavallisesti vallitsevan vihamielisyyden sijaan. Siispä kiitän komissiota; kiitän herra Liikasta ja hänen ryhmäänsä prosessin helpottamisesta; kiitän puheenjohtajamaa Luxemburgia, joka toivoakseni, kuten muut ovat sanoneet, on luonut esikuvan tulevaisuudelle parlamentin kanssa työskentelemisestä; kiitän budjettivaliokunnan sihteeristöä heidän jäsenten hyväksi tekemästään äärimmäisen kovasta työstä; ja kiitän tuota parlamentin " paholaista" - jona monet ihmiset näyttävät häntä pitävän - herra Samlandia kyvystä, jota hän osoitti neuvotteluprosessin aikana, ja sen myötä budjettivaliokunnan jäseniä, jotka työskentelivät hänen kanssaan saaden sopimuksen neuvoston kanssa.
Talousarvio ei ole ollut helppo. Se kuulostaa hienolta tässä vaiheessa, mutta älkäämme unohtako, että tämä ei ole ollut helppo prosessi parlamentille. Voisi väittää, että olemme tosiasiassa antaneet neuvostolle enemmän kuin mitä meidän olisi pitänyt. Toivon, että neuvosto - eikä ainoastaan puheenjohtajamaa Luxemburg, koska olen varma, että ymmärrätte sen - arvostaa sitä, kuinka pitkälle parlamentti on mennyt talousarvion kanssa, ei ainoastaan sen tekemissä uhrauksissa, vaan myös olemassa olevissa marginaaleissa. Olemme olleet harkitsevaisia ja olemme yrittäneet tehdä osuutemme. Eikä sitä saa unohtaa.
Me kaikki vaikutamme aika omahyväisiltä tämän takia ja vaikutamme siltä, että haluaisimme ottaa mukavan asennon ja sanoa, kuinka hyvää työtä olemme tehneet, mutta emme saa olla liian itsekylläisiä. On olemassa varoitusmerkkejä, jos todella tulemme liian itsekylläisiksi. Se tosiseikka, että leikkasimme maksumäärärahoja vuosina 1997 ja 1998, voi olla vain kertaratkaisu kyseessä oleville menoluokille. Siitä ei voi tulla normia. Jos yritämme tehdä siitä normia, kaikki mitä teemme on taakan kasaaminen tulevaisuudelle ratkaisemalla lyhyen aikavälin ongelmia. Meidän on nähtävä parlamentti ja neuvosto tiiviissä yhteistyössä.
Prosessia, joka käytiin tänä vuonna tilapäismenettelynä maatalouden osalta, on jatkettava seuraavana vuonna kalatalouden ja yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan (YUTP ) osalta. Se voi ainoastaan hyödyttää kaikkia.
Puheenjohtajamaa Luxemburgin, puheenjohtajamaa Yhdistyneen kuningaskunnan ja tulevan puheenjohtajamaa Itävallan on kokoonnuttava troikkana yhdessä parlamentin kanssa aikaisin uuden vuoden alussa, kuten on suunniteltu, varmistamaan, että voimme jatkaa tässä yhteistyön hengessä, koska parlamentin ja neuvoston välillä on paljon kuiluja, joiden välille on vielä rakennettava siltoja, erityisesti asioissa kuten oikeudelliset perustat, luokittelut, kalatalousala ja tulot. Kaikkia noita asioita meidän on yhä pohdittava juurta jaksaen.
Sanoin ensimmäisen käsittelyn aikana, että neuvoston rehellisyys riippui sen kyvystä esittää työllisyysluku. Se on tehnyt sen, ja sanon istuvalle puheenjohtajalle puhekielellä, " olette leikkineet sokkoa" tehdessänne sen. Tietenkin seuraava testi on se, että kun korjaava ja täydentävä talousarvio tulee käyttöön - jos ja kun sitä tarvitaan - nuo maksut on löydyttävä, ei ainoastaan menoluokkaa 1 varten, vaan myös luokkiin 3 ja 4. Sitten me molemmat, me ja neuvosto, odotamme komission tuovan esiin tuon ehdotuksen. Jos voimme tehdä sen, silloin yhteistyön henki on todella selkeästi kaikkien nähtävillä.
Tahtoisin lausua ennen puheeni päättämistä vielä kiitoksen sanan herra Waidelichille hänen JET-projektin eteen tekemästään työstä. Hänen istuntoasiakirjaansa, joka oli mietintömme perustana, on suositeltava. Hänen olisi saatava parlamentin suositus. Siihen liittyen esittelijä Tillich tulee tekemään tarkistuksen, josta herra Waidelich on samaa mieltä ja jota ryhmämme kannattaa.

Elles
Arvoisa rouva puhemies, minun on myönnettävä, että mielestäni on epätavallista, ettei talousarvioprosessin tässä vaiheessa kiistellä mistään. Olemme jo onnitteluvaiheessa ja syystäkin, sillä vuoden 1998 talousarvioprosessi on ollut historiallinen.
Haluaisin Terry Wynnin tavoin kiittää kaikkia mukana olleita - se kuuluu asiaan - mutta erityisesti Stan Tillichiä ja John Tomlinsonia, jotka olivat tämän vuoden tärkeimpien mietintöjen kaksi esittelijää.
Tätä vuotta leimaavat kolme erityispiirrettä, jotka tulevat selvästi mieleen. Ensimmäinen piirre, johon komissaari on viitannut, on se, että olemme siirtyneet vastakkainasettelusta talousarviomenettelyssä pikemminkin yhteispäätökseen perustuvaan prosessiin ja miltei taianomaisesti pystymme häivyttämään pakollisten ja eipakollisten menojen välisen rajan niin, ettei sopimusta kuitenkaan tarvitse uudistaa sen takia. Mielestäni tämä on myönteistä, koska tällainen on meidän talousarviokeskustelujemme tulevaisuus.
Toinen piirre on talousarviota koskeva kurinalaisuus. Puhujamme ovat viitanneet ja viittaavat epäilemättä vastakin tähän asiaan tämänaamuisen keskustelumme kuluessa. On todellakin huomionarvoista, että nykyinen parlamentti on säilyttänyt yli 700 miljoonaa ecua sen omaan vastuualaan kuuluvilla alueilla otsakkeissa 3 ja 4 ehdottamatta menoja. Olen varma, ettei se johdu mielikuvituksen puutteesta, vaan on osoitus todellisesta vastuusta.
Viimeinen piirre on parlamentin asema. Olemme osoittaneet, että mikäli saamme vastuuta, pystymme olemaan kypsempiä. Herra puhemies, te viittasitte siihen. Pidän lausuntoanne myönteisenä, mutta te toki tiedätte tämän parlamentin pitkäaikaisena jäsenenä, miten me toimimme, ja me arvostamme suuresti sitä, mitä olette tehnyt hyväksemme talousarviomenettelyssä.
Haluaisin nyt mainita asioita, jotka mielestäni leimaavat parlamentin asemaa. Minusta kyse on aina ollut mahdollisuuksien hyödyntämisestä, koska yritämme selvittää, miten niukkoja varoja voidaan hyödyntää. Parlamentti on yrittänyt kiinnittää huomiota varauksen käyttämiseen. Päätöslauselman liitteessä on tänä vuonna 23 budjettikohtaa. Haluaisin kiinnittää huomiota siihen, että varaukseen ei ole merkitty suurta määrää määrärahoja - kyseessä on vain 0, 3 % talousarviosta - ja kyse on pikemminkin tiettyjen ongelmien hoitamisesta ja ratkaisemisesta.
Haluaisin mainita kolme mieleeni tulevaa ongelmaa. Ensimmäinen on JET-ongelma, johon Terry Wynn viittasi. Pidän myönteisenä herra Waidelichin työtä tässä asiassa. Toivon, että Yhdistyneen kuningaskunnan henkilöstökiistaan saadaan pikainen ratkaisu. Näin juuri tämä ongelma saataisiin ratkaistuksi.
Toiseksi pystymme paremmin hoitamaan sellaisia kysymyksiä kuin Bosnia tai Meda, joiden osalta näemme, ettei määrärahoja käytetä tehokkaasti.
Kolmanneksi on parannettava asioiden hoitoa, mutta kun haluamme luoda uudenlaisen rakenteen - Euroopan tiedotusjärjestelmän - se on mielestämme todella tärkeä tekijä.
Neljänneksi muttei viimeiseksi meillä on yksi tai kaksi uutta aloitetta. Myös tänä talousarviota koskevan kurinalaisuuden vuonna kolmansien maiden kanssa tehtävien sopimusten ja muiden asiakirjojen osalta haluamme parlamentissa varmistaa, että kyseiset määrärahat käytetään tehokkaasti, ja siksi osa määrärahoista on kirjattu varaukseen.
Lopuksi haluan esittää joitain tulevaisuudennäkymiä. Meidän on ensiksi varmistettava, että uusiin aloitteisiin on olemassa tarvittavat määrärahat. Me tarvitsemme omat keinot valiokunta-aloitteisten mietintöjen rahoituksen arvioimiseksi. Meillä ei ole vielä niitä; me tarvitsemme ne.
Toiseksi pidän myönteisenä sitä, että Britannian tultua puheenjohtajamaaksi voisimme kaikki kokoontua vuoden 1998 alussa sopiaksemme vuoden 1999 talousarvion suuntaviivoista. Yhteistyön lisääminen tuntuu erittäin järkevältä.
Lopuksi edessämme on nyt valtavia haasteita laajentumisen käynnistyttyä, kun hahmottelemme uusia rahoitusnäkymiä ja rakennerahastoja tulevaisuutta varten. Kaikki tämä osoittaa sen, että meidän on jatkettava tänä vuonna harjoittamaamme erinomaista yhteistyötä tulevinakin vuosina.

Podestà
Arvoisa rouva puhemies, minäkin yhdyn esittelijöille Tillich ja Tomlinson kohdistettuihin onnitteluihin heidän unionin talousarvioesitystä koskevan mietintönsä valmiudesta. Suuret kiitokset myös Giansilylle esityksestä EHTYn toimintatalousarvioksi vuodeksi 1998. Ja kiitos myös " pirulle" , Samlandille - näin olen kuullut häntä kutsuttavan sen vuoksi, kuinka hän johtaa budjettivaliokunnan työskentelyä.
Meidän työssämme, rouva puhemies, kannattaa arvostaa mietinnön tiukkaa linjaa, varsinkin kun otetaan huomioon lähentymisen kanssa ponnistelevien maiden tarpeet. Aivan oikein on siis hyväksytty ajatus määrärahojen vähentämisestä ensimmäisen käsittelyn tason alapuolelle.
Tämän talousarvion ainutlaatuisuutta on syytä korostaa, koska vähennyksistä huolimatta on löydetty voimavaroja työllisyyden parantamiseen ja uskon, että tästä mainiosta työstä on annettava tunnustusta esittelijöille, erityisesti Tillichille.
Mitä tulee kaikkein tärkeimpään ja polttavimpaan ongelmaan eli työllisyyteen, uskon, että meidän on ymmärrettävä sen olevan tiukasti yhteydessä järjestelmän kilpailukykyyn. Monille on selvää, että kilpailukyky on sidoksissa yrittäjien joustavuuteen ja sopeutumiskykyyn olojen muuttuessa maailmanlaajuisesti yhä nopeammin. Ratkaisu sisältää siis voimavarojen myöntämisen koulutukseen, tutkimukseen, teollisen toiminnan sopeuttamiseen ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi, koska ne luovat vakaata ja kestävää työllisyyttä.
Tästä syystä Giansilyn rohkea ehdotus etsiä voimavaroja erityisalalle, nimittäin hiili- ja teräsalalle on mielestäni Luxemburgin Eurooppa-neuvoston esittämän suunnan mukainen. Kuulin komissaari Liikasen sanat, joiden mukaan varoja saattaa löytyä muutoinkin, mutta tämän parlamentin ja esittelijä Giansilyn ansiosta ongelma on otettu esille.
Kaikki ei kuitenkaan ole meistä johdonmukaista eikä vakuuttavaa, koska meillä on vieläkin suuria ongelmia säilyttää koheesiopolitiikalle myönnetyt määrärahat, meiltä puuttuu varoja Välimeren alueelle ja meidän on myönnyttävä vähennyksiin maatalousalalla. Älkäämme sitten myöskään unohtako, että monilta ehdotuksilta puuttuu oikeudellinen perusta.
Luulen, että minun on lopuksi nopeasti muistutettava laajentumisasiasta. Tämä poliittinen asia meidän on käsiteltävä piakkoin, koska tähän mennessä tehdyt valinnat ja lähestymistavat eivät meitä tyydytä.

Brinkhorst
 Arvoisa rouva puhemies. Koska tiedän, kuinka vaikeata talousarvion suunnittelu on, tahtoisin onnitella kollegoitani Tillichiä, Tomlinsonia ja Giansilyä. Tänä vuonna he ovat mielestäni onnistuneet. Lähestymistapa on ollut pragmaattinen ja esimerkillinen. Senkin uhalla, että kuulostan itseihailuseuran jäseneltä, luulen, että tämä tietää hyvää tulevaisuudelle. Tahtoisin ehdottomasti myös osoittaa sanani neuvoston puheenjohtajalle. Aikaisemmissa tilaisuuksissa olen aina ollut melko ankara ja kriittinen, mutta tämä puheenjohtajamaa on osoittanut, että se ymmärtää tulevaisuuden suuntauksen, joka piilee yhteistyössä ja vanhentuneiden käsitysten hylkäämisessä. Tämä on sanottu aikaisemminkin, mutta sallikaa minun toistaa, että kenenkään ei pitäisi sanoa, että tämä on tuhlaava parlamentti. Tälle puheenjohtajamaalle kuuluu kiitos siitä, että tämä tunnustetaan. Toivon, että britit ja itävaltalaiset ymmärtävät tuon viestin.
Toiseksi uskon parlamentin aikuistuneen, koska se ymmärtää, että ainoastaan tulevaisuuden vision avulla voidaan edistyä. Työllisyysaloite on ollut yksi esimerkki. Ja saanen vielä sanoa jotain maataloudesta. Maatalous on aina ollut erityisala, ja herra Mulderin tekemä huomautus on toistettava. Se on liitettävä kokonaistalousarvioon maanviljelijöiden hyödyksi mutta myös yhteisön yleiseksi hyödyksi. Toivon, että ennen kuin itse asiassa päädymme uuteen hallitusten väliseen konferenssiin perustamissopimuksen muuttamisesta, suurempi yksimielisyys on saavutettu maatalousmenojen ja talousarvion muiden osien välillä, jotta seuraavina kolmena tai neljänä vuonna voimme lopultakin sanoa, että niiden kahden välillä olevan keinotekoisen kuilun ylitse on rakennettu silta.
Demokratia on jotain, jota me kaikki tahdomme tulevaisuudelta, ja se voidaan saavuttaa vain, jos voidaan näyttää, että siinä on myös hiukkanen solidaarisuutta. Sen vuoksi tämä parlamentti on tehnyt leikkauksia sekä sen talousarvioon että maatalousmenoihin, mikä ei ollut helppoa. Toistan vielä kerran herra Mulderin tekemän huomautuksen: maanviljelijät voivat olla kiitollisia parlamentille, että se ei ole neuvosto, koska parlamentin kanssa he ovat hyvissä käsissä.
Viimeinen asia herra Giansilystä. Toivon todella, että komissio seuraa hänen rohkeaa kantaansa. Puhun ryhmäni enemmistön puolesta, vaikka on yksi henkilö, joka tulee vastustamaan. Mielestäni on erittäin loogista ja johdonmukaista, ettemme lakkauttaisi maksua viisi vuotta ennen perustamissopimuksen voimassaolon päättymistä, erityisesti koska sitä käytetään hyödyllisiin tarkoituksiin. Sitä ei käytetä turhaan; sitä käytetään erityisiin innovaatioihin; sitä käytetään pk-yrityksiin; sitä käytetään hiili- ja terästeollisuuteen ja tätä taustaa vasten on tärkeätä, että tuemme herra Giansilyä.

Seppänen
Arvoisa herra puhemies, meillä on käsiteltävänä Euroopan parlamentin ensi vuoden budjetti, joka ei tuo helpotusta Euroopan työttömyysongelman ratkaisuun. Myös Euroopan työllisyyshuippukokouksen saavutukset ovat tällä alalla hyvin vaatimattomia. Meillä ei ole käytössä varoja, taloudellisia edellytyksiä, torjua yhdessä työttömyyttä ja sen takia on hyvin tärkeää, mitä yksittäiset jäsenmaat tekevät.
Meidän ryhmässämme pidetään hyvin tärkeänä työajan lyhennystä, siis rakenteellista uudistusta. Tässä mielessä me olemme katsoneet mielenkiinnolla Ranskan ja Italian malleja työajan lyhentämiseksi ansiotasoa alentamatta. Ne vastaukset, joita Euroopan parlamentti tässä budjetissa antaa tai Euroopan työllisyyshuippukokous viime viikolla antoi, eivät ole riittäviä sen takia, että siellä on esillä vain osa-aikatyö ja muut sellaiset vaatimattomat toimet, joilla myös Eurooppaan luodaan työttömien köyhien ryhmä.
Tämä budjetti on esimakua siitä, mikä tulee olemaan laajenemisen rahoituksen kysymys. Nimittäin nämä omat varat, jotka yhteisöllä on käytössä, eivät riitä laajenemisen rahoitukseen ja on tärkeätä, että näitä olemassaolevia resursseja käytetään entistä enemmän myös pohjoisten alueiden hyväksi. Tässä mielessä kysymys siitä, että varoja virtaa tasaisesti kaikkiin yhteisön ja unionin osiin on meidän näkökulmastamme elintärkeä. Me tuemme sitä, että etelää kehitetään, mutta myös Euroopan unionin pohjoinen ulottuvuus on tärkeä. Sitä tarkoitusta varten Euroopan parlamentin on seuraavassa budjettiesityksessä tuotava uusi pohjoinen ulottuvuus käsittelyyn.

Müller
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Olemme solmineet tämänvuotisesta talousarviosta paketin, jota liioittelematta voi kuvailla esimerkilliseksi, mistä täytyy kiittää esittelijä Tillichin hyvää henkilökohtaista panosta sen luomisessa ja puheenjohtajamaata Luxemburgia sekä kaikkien toimielinten valmiutta astua ulos omista varjoistaan, erityisesti maatalousalalla ja työllisyysaloitteiden osalta.
Tärkeintä on kuitenkin se, että tämä talousarvio vaikuttaa kauemmin kuin vuoden, koska se sisältää institutionaalisia muutoksia, joita jatketaan. Niinpä parlamentille taataan ajan mittaan enemmän vaikutusvaltaa pakollisista menoista päättämisessä ja luodaan tukitoimintaan enemmän avoimuutta ja oikeudenmukaisuutta.
Mutta varjojen yli ei vain hypätä vaan niitä myös heitetään, ja vieläpä äärimmäisen pitkiä varjoja sen luvun ylle, josta kehittyy surullisin ulkopolitiikan alalla. Puhun entisestä Jugoslaviasta. Talvi on jo ovella, jälleenrakentaminen sujuu suurelta osin vain laahaavasti ja tässä komissiolla ei ole parempaa tekemistä kuin olla käyttämättä yli 100 miljoonan ecun määräraha Bosniassa. Herra van den Broekin sana ei siis enää paina. Vielä ennen talousarvion ensimmäistä käsittelyä hän oli henkilökohtaisesti luvannut minulle etsiä työryhmässä yhdessä parannuksia ja mahdollisuuksia vauhdittaa toimintaa. Kutsua siihen kaikki tässä parlamentissa odottavat turhaan. Raskain sydämin jätämme varauksen talousarvioon, ja vieläpä niin pitkäksi aikaa, kunnes voimme todeta, että tilanne on parantunut. Aiomme 21. tammikuuta kuulla talousarvion valvontavaliokunnassa herra Westendorpia ja sen jälkeen vielä muodostaa itsellemme käsityksen asiasta paikan päällä. Sitten teemme päätöksen.
Herra Giansily - nyt hän ei valitettavasti ole paikalla, en näe häntä - niin kovasti kuin vedänkin hänen kanssaan yhtä köyttä Bosnian asiassa, varjostuu katseeni kuitenkin kovin, kun tarkastelen EHTY: n toimintatalousarviota. Kaikki toki tiedämme, että työttömyys on rakenteellista. Siksi työllisyysaloitteen, joka on nimensä arvoinen, ei pitäisi palvella aloja, jotka ovat alttiita rakennemuutokselle, vaan panostaa päinvastoin sinne, missä voidaan luoda myös rakenteellisesti uusia työpaikkoja pitkällä tähtäimellä. Muuten tällä alalla voidaan käyttää RESIDERiä ja RECHARia, joita ei tänä vuonna vielä käytetty kokonaan hyväksi, mikä tietenkin tekee lisämäärärahojen kiireellisen myöntämisen kyseenalaiseksi. Aloite on tässä mielessä sanan varsinaisessa merkityksessä patavanhoillinen, ei uudistushakuinen. Pidän erittäin valitettavana sitä, jos se lopulta toteutetaan käytännössä.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, mikä tunnelma! On joulun aika: kaikki onnittelevat toisiaan ja kiittelevät kaikkia, jopa herra Tomlinsonia. Henkilökohtaisesti en näe syytä onnitellakseni häntä. Enää ei puutu kuin joulukuusi. Voisimme tuoda komean kuusen, laulaa joululauluja ja pyytää herra Liikasta toimittamaan porovaljakot. En ole koskaan kokenut yhtä rauhallista ja ystävällismielistä yhteisymmärryksen tunnetta. Yleensä toimielinten välinen vuoropuhelu onkin vilkkaampaa ja yleensä parlamentti kannustaa sitä, jolloin sen tuloksetkin ovat myönteisiä.
Tällä kertaa kaikki tulivat hyvin toimeen keskenään, vaikka kolmikantaneuvotteluja ja neuvotteluja oli yhteensä seitsemän. Kiitos, herra Fischbach, tämän valtaisan sosiaalisen rauhan synnyttämisestä. Onnittelen teitä siitä, että saitte aikaan sellaisen talousarvion, jota Eurooppa-neuvostossa oltiin toivottu, neuvostossa, jota kesäkuuhun asti nimiteltiin vaikka miksi. Väitettiin, että se ei ollut antanut meille mitään, että siellä ei hyväksytty yhtäkään parlamentin vaatimuksista, jotka koskivat pakollisia ja vapaaehtoisia menoja, valtaamme tulopuolen kysymyksissä tai rahoitusnäkymiä. Muutama viikko sitten olimme todellakin eri mieltä neuvoston kanssa. Mutta joulun lähestyessä, kuin ihmeen kaupalla, emme enää kiistäneet otsakkeisiin 3 ja 4 kuuluvien menojen jopa 500 miljoonan leikkauksia, vaan olimme sitä mieltä, että parlamentti kyllä kestää sen. Emmekö sitä paitsi olekin viime vuosien aikana toistuvasti todenneet, että olikin erittäin hyvä, että neuvosto vaati meitä vähentämään toimivaltuuksiemme piiriin kuuluvia menoja?
Allekirjoitan täysin työllisyysaloitteen, jonka kokonaistalousarvio on 91 miljardia 150 miljoonaa vuodessa. Tämä näkymä ilahduttaa minua henkilökohtaisesti ja otan näin ollen osaa kehuihin. Toivon, että torstaina tästä iloitsevia olisi vielä enemmän.
Lukuun ottamatta tätä tunnelmaa ja tätä hieman leikkisää sävyä, olen kuitenkin tyytymätön. Mielestäni tämän parlamentin etuoikeuksia ei ole otettu huomioon. Tämä hairahdus huolestuttaa minua. Ankaruus ja Euroopan näkymät sekoitetaan toisiinsa. 1970-luvulla sanottiin, että kehitysapua on annettava 0, 70 %. Olemme laatimassa Euroopan unionille talousarviota joka, jos jatkamme näin, on lähellä tämän 0, 70 %: n toteutumista, eli toisin sanoen sitä prosenttiosuutta, joka meidän olisi pitänyt kehitysmaille antaa - mitä me emme koskaan tehneet.
Olen huolissani sen vuoksi, että Euroopan unionia ei pidä rakentaa tällä tavoin. Mielestäni tämä ei ole paras tapa Euroopan talous- ja rahaliiton käyntiin saattamiseksi.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, budjettivaliokuntamme ehdottaa perääntymistämme tietenkään sanomatta sitä, lukuun ottamatta kiitettävää poikkeusta kollegaani Dell'Albaa, mutta nämä myönnytykset eivät vielä riitä.
Ensimmäisessä käsittelyssä edustajakokouksen enemmistö muutti neuvoston talousarvioesitystä 0, 7 %: sta 2, 7 %: iin ottamatta millään tavalla huomioon jäsenvaltioilta vaadittuja ponnisteluja julkisten menojen hallitsemiseksi. Neuvoston viisaus olisi ollut tarpeen, sillä se ehdotti huomattavia ponnisteluja maatalousmenojen vähentämiseksi 600 miljoonaa ecua ja vastapainoksi otsakkeisiin 3 ja 4 kuuluvien menojen vähentämistä 550 miljoonaa ecua. Se ehdotti myös, että rakennetoimiin liittyviä menoja vähennettäisiin symbolisesti 300 miljoonalla eculla, jotta tiukan talousarvion periaatetta noudatettaisiin muihinkin kuin maatalousmenoihin. Valitettavasti tämä viimeinen ehdotus hylättiin. Molemmat budjettivallan käyttäjät päätyivät lopulta sovitteluratkaisuun siitä, että maatalousmenoja vähennetään 550 miljoonaa ecua ja sisäisiin politiikkoihin ja ulkoisiin toimiin tarkoitettuja määrärahoja vähennetään saman verran.
Neuvosto, jolla on, toisin kuin parlamentilla, selvitettävää erityisesti maanviljelijöille, luopui budjettikurissa pysymiseksi hyväksymästä uusia maatalousmenojen synkäntuntuisia leikkauksia, kun taas parlamenttimme luopui ainoastaan määrärahoista, joita ei edes aiottu toteuttaa. Neuvosto kuitenkin vähensi valvomiaan menoja. Se vaati sitä vastoin ja saikin läpi otsakkeisiin 3 ja 4 kuuluvien menojen vähentämisen, vaikka niissä budjettivaltaa käyttää tämä edustajakokous.
Näin ollen vuoden 1998 talousarvio ei pysy nollalinjassa, toisin kuin meille ilmoitettiin. Talousarvioesityksen mukaan kansallinen, tosin menoja alhaisempi osuus kasvaa, mutta tämä kasvu jää plussan puolelle, joten jäsenvaltioiden jäsenmaksut nousevat.
Mitä tulee EHTY: n vuoden 1998 talousarvioon, esittelijä teki meille tänään kummallisen ehdotuksen, jonka mukaisesti meidän olisi otettava takaisin maksu, josta jo olimme sopineet luopuvamme. Kuulin hänen lainaavan Jean Monnet'ta, mutta olisi ollut parempi, että hän olisi lainannut suurta eurooppalaista, kenraali de Gaullea. Emme voi äänestää hänen ehdotuksensa puolesta.

Antony
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, niin paljon kuin pyrimmekin kansojen välisen sopusoinnun syntymiseen, emme unohda yhteistä eurooppalaista hyvää. Olen täällä kuitenkin puhumassa ensisijaisesti kotimaani Ranskan etujen puolesta.
Päinvastoin kuin siellä täällä väitetään, Eurooppa tulee maalleni kalliiksi, hyvin kalliiksi. Ranska maksaa unionille 91 miljardia frangia vuonna 1998, mikä vastaa viidesosaa valtion budjetista koulutuksen, puolustuksen, sosiaalimenojen ja varustelun jälkeen. Maanmiesteni on tiedettävä, että tästä summasta heille on varattu ainoastaan noin 70 miljardia frangia, josta 85 % EMOTR: n yhteydessä. Koska näitä rahastoja ollaan kuitenkin vähentämässä etenkin rakennerahastojen hyväksi unionin laajentuessa Keski- ja Itä-Euroopan maihin, erityisesti Ranskan maatalous tulee siitä kärsimään.
Tämän huomautuksen ohella arvostelemme seuraavia Euroopan talousarvion kohtia. Tämä talousarvio palvelee sen vallitsevan utopistisen politiikan etuja, jossa korostetaan alueiden Eurooppaa ja ollaan siirtymässä kohti maailmanlaajuista järjestelyä, jossa kansoista vähät välitetään. Tästä todistaa se, että vain otsakkeeseen 2 kuuluvia määrärahoja, eli rakennerahastoja, ei koskettanut talousarvioiden kasvun pysähtyminen, mihin on ollut pakko alistua tällä hetkellä Maastrichtin sopimuksen vuoksi. Tiedämme kuitenkin, että vaikka jotkut näille rahastoille asetetuista tavoitteista ovatkin hyväksyttäviä, niitä käytetään usein väärin tai ei ollenkaan.
Toiseksi tässä talousarviossa vain siirretään veronmaksajien rahaa paikasta toiseen. Sadoilla miljoonilla ecuilla, miljardeilla frangeilla, komission pystyy kehittämään elitististä järjestelmäänsä yhdistyksineen, kansalaisjärjestöineen, mielipideyhdistyksineen, klubeineen ja eturyhmineen, sekä totalitaarisen propagandamaisia toimiaan. Kollegani Jean-Yves Le Gallou antoi meille viime vuonna vaikuttavan, ei kuitenkaan tyhjentävän luettelon tästä Euroopan maailmanlaajuistavasta propagandasta, propagandaryhmittymästä, jota te ette muuten voi edes kokonaan esitellä. Enkä tarkoita ainoastaan uuden Brysselissä sijaitsevan parlamenttirakennuksen aiheuttamia pöyristyttäviä kustannuksia.
Lisäksi tämä Eurooppa, joka rahoittaa kaikkialla maailmassa kaikenlaista humanitaarista apua, ei hyödy poliittisesti siitä mitenkään. Näin ollen, vaikka olimme ensimmäisiä, jotka ryhtyivät Palestiinan lainanantajiksi, meitä ei edes kutsuttu Daytonin rauhankonferenssiin, vaan meidät kelpuutettiin ainoastaan antamaan rahaa, sillä nämä kaksi kansaa halveksivat meitä, nämä ylpeät, itsevarmat ja hallitsevat ihmiset, kuten kenraali de Gaulle on sanonut. Kukaan ei löydä ulospääsyä päällekkäisten budjettikohtien, tekaistujen otsakkeiden ja salamyhkäisten tavoitteluiden kiemuroista. Mitä tulee järjestäytyneisiin laajamittaisiin petoksiin, tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksesta ei käy ilmi kuin voimattomuus. Edelleen 12 % tästä talousarviosta ruokkii mafiaa, sillä, kuten murhattu tuomari Borsellino sanoi: "Eurooppa on mafian tilaisuus" . Mafia ei tosiaankaan vihaa mitään enempää kuin rajoja.
Paitsi että tämä talousarvio on huono olennaisten, usein vääristeltyjen tavoitteidensa suhteen, se on lisäksi tehoton vastaamaan tämän ajan todellisiin haasteisiin. Se ei edistä millään tavalla työllisyyttä. Tyttömyyden aiheuttamaa murhenäytelmää ei ratkaista 150 miljoonalla eculla - miljardilla frangilla - jotka neuvosto hyväksyi eurooppalaisen työllisyyttä koskevan sopimuksen hyväksi, sillä tämä Eurooppa ilman rajoja, rajoittamattoman kilpailun Eurooppa, jossa maahanmuuttajien määrälle ei ole rajoja, on ensisijainen syy työttömyyteen, jonka kouriin köyhtyvät maanviljelijät sekä ne juurettomat nuoret ovat joutuneet, jotka harhailevat hurjina lippalakeissaan valheellisessa maailmassa.

Samland
Arvoisa puhemies, herra Antonysta voin vain sanoa, että ideologisen tyhjänpuhumisen sijaan täällä parlamentissa hän olisi kenties joskus voinut osallistua budjettivaliokunnan tämän vuoden 170 tunnin työhön, silloin hän olisi voinut esittää ideologiansa siellä ja olisi huomannut, missä määrin se olisi saanut kannatusta. Sitä paitsi herra Antony, teidän pitäisi ehkä muistella herra Junckerin puhetta, hän teki puheessaan teille saman kysymyksen kuin koko parlamentille: mitä oikeastaan maksaa yksi tunti rauhaa, jos teette nettotasetta Ranskalle?
Mitä odotimme tältä talousarviolta? Odotimme osittaista vastausta työttömyyskysymykseen, tämä vastaus annettiin. Olemme hoitaneet tehtävämme sen osalta: 450 miljoonaa ecua ja 60 miljoonaa ecua EHTY: n toimintatalousarviossa, mikä merkitsee 510: tä miljoonaa ecua. Se ei poista työttömyyttä, mutta on sysäys oikeaan suuntaan, sillä voimme kamppailla työttömyyttä vastaan vain, jos perustetaan uusia pk-yrityksiä, jos niitä tuetaan ja jos niiden ongelmaa, nimittäin sitä, että niillä on liian vähän pääomaa, käsitellään julkisten varojen, takuiden ja riskipääomarahoituksen avulla. Jokainen uusi yritys: kolme uutta työpaikkaa Euroopan unionissa. Sen tukeminen on järkevää, ja sillä olemme saaneet aikaan jotakin.
Toiseksi odotimme, että maatalouspolitiikkaa tarkastellaan realistisesti. Myös tämä saavutettiin, sillä ensimmäistä kertaa saimme komission oikaisukirjelmän Euroopan parlamentin talousarvion ensimmäisen käsittelyn jälkeen. Myös tämä on merkittävä edistysaskel ja esimerkki puheenjohtajamaa Itävallalle toimia puheenjohtajakautenaan samoin.
Kolmanneksi halusimme säästää, kuitenkin järkevästi, ja halusimme olla tehokkaita. Olemme osoittaneet sen esimerkiksi sillä, että muun muassa varasimme 70 miljoonaa ecua Sokrates-ohjelmalle, joka on yksi tehokkaimmista ohjelmista Euroopan unionin kansalaisia varten. Kiitän neuvostoa kovasti siitä, että se muutti päätöksellään komission ehdotusta antaa kahdeksi vuodeksi 50 miljoonaa ecua. Tämä on 189 b artiklan mukaisten neuvottelujen historiassa ensimmäinen kerta, kun neuvosto on lähempänä parlamenttia kuin komissiota.
Neljänneksi halusimme pyrkiä rajoitettuun talousarvioon henkilöstön osalta. Myös sen saimme aikaan. Huolimatta laajentumispäätöksestä olemme taanneet sen, että hallintomenoissa säästetään. Kiitän ennen kaikkea komissiota, että se on työskennellyt tässä yhdessä kanssamme.
Viidenneksi olemme jättäneet marginaaleja, jotka ovat suurempia kuin otsakkeiden 3 ja 4 marginaalit viimeisten kymmenen vuoden aikana yhteensä. Siitä neuvoston täytyy osaltaan olla selvillä: tämä on talousarvioneuvotteluiden tulos täällä parlamentissa, jossa oltiin valmiita noudattamaan päätöstä tai tavoitetta vuoden alusta lähtien. Tähän haluan myös liittää lauseen, jonka olen ottanut edeltäjänne, herra neuvoston puheenjohtaja, nimittäin valtiovarainministeri Zalmin kirjoituksesta.
Valtiovarainministeri Zalm toteaa kirjoituksessaan, siteeraan sitä: Therefore I hope that on budgetary matters in the future the cooperation between Council and Parliament will be characterized by this spirit of equal like-mindedness. Toivon, että tulevissa talousarvioneuvotteluissa todellakin toteutamme sitä, mitä rakenteellisesti olemme esittäneet. Ne ovat institutionaalisia elementtejä. Olemme vieneet läpi seitsemän tehokasta kolmen osapuolen välistä vuoropuhelua. Tällaista tehokkuutta, tämä pitää paikkansa molemman puheenjohtajan, alankomaalaisen ja luxemburgilaisen, osalta, ei aikaisempina vuosina ole ollut.
Lopuksi haluaisin todeta selventävästi: meillä on talousarviossa 2, 1 %: n kasvu pakollisissa menoissa ja 1, 4 %: n kasvu maksuissa, ja kun selitämme ministereille neuvostossa, että Euroopan pitäisi säästää, pitää ottaa huomioon, että yhteisön jäsenvaltioiden vuoden 1998 talousarvioiden kasvuluku on keskimäärin 3, 2 %. Ja heillä, jotka huutavat äänekkäimmin, nimittäin saksalaisilla, se on 2, 3 %, ranskalaisilla 3, 6 %, espanjalaisilla 4, 1 %, belgialaisilla 3, 5 %, tanskalaisilla 5, 5 %, ja tätä voisin jatkaa vielä pitkään. Ainoat maat, joiden kasvuluvut jäävät sen alapuolelle, ovat Suomi ja Ruotsi. Kaikki muut ovat yläpuolella. Niiden pitäisi siis tarkastella omia lukujaan ennen kuin arvostelevat Euroopan menoja, sillä ei pidä unohtaa, että kasvuluku 1, 4 % sisältää samalla otsakkeen 2 6, 7 % lisäyksen rakennerahastoille. Jos se olisi toinen, tuloksemme olisi aivan toisenlainen. Tätä päätöstä ei ole tehnyt Euroopan parlamentti vaan kaikki ne, jotka neuvostossa puhuvat suurin sanoin, kun haluavat osoittaa meille, millaisia prosenttilukujemme oikeastaan pitäisi olla.
Arvoisa puhemies, kiitän neuvostoa tiiviistä yhteistyöstä. Koko parlamentin etujen nimissä haluan kuitenkin sanoa yhden asian: herra Lenzin, joka istuu täällä kanssamme neuvoston puolesta, olemme jo kerran hyvästelleet, kun työskentelimme yhdessä neuvoston kanssa. Haluan sydämellisesti kiittää herra Lenziä tiiviistä yhteistyöstä. Jos minä olen piru, niin hänellä on tässä keskustelussa ollut ainakin yksi sarvi.

Christodoulou
Herra puhemies, talousarviolla, josta nyt keskustelemme, on kaksi luonteenpiirrettä. Ensimmäinen on tietenkin se, jonka kaikki muut mainitsivat, että keskustelu käytiin yleisen yhteisymmärryksen hengessä ja todella ne kaikki, jotka onnistuivat saattamaan sen tähän vaiheeseen, ovat onnittelunsa ansainneet.
Sillä on kuitenkin toinenkin luonteenomainen piirre, herra puhemies. Se on jokseenkin outo ja selitän miksi: se liittyy sellaiseen logiikkaan, jonka mukaan sen oletetaan tukevan jäsenvaltioiden yrityksiä tiettyjen päämäärien saavuttamiseksi kulujen lisäämisen sijasta niiden vähentämisen avulla tai, ollakseni vielä konkreettisempi, jäsenvaltioiden budjettiosuuksien vähentämisen avulla. Tällä kertaa tietenkin syynä on EMUn liittymiskriteerien täyttäminen. Seuraavalla kerralla se tulee olemaan yhdentymisen pysyvyyden varmistaminen vakaussopimuksen puitteissa ja niin edelleen. Ja kun muutaman vuoden kuluttua tämä politiikka on sallinut huomattavasti liikkumatilaa - joka toivottavasti on pienempi kuin ylärajana oleva 1, 27 - silloin uskomme voivamme edetä laajentumiseen suuremmitta vaikeuksitta.
Minulla on sellainen käsitys, herra puhemies, että meille koituu yllätyksiä, sillä pelkään pahoin, että jos noudatamme tätä politiikkaa kauan aikaa, laajentuminen tapahtuu paljon myöhemmin kuin mitä poliittisesti on suotavaa ja meidän on Euroopan parlamenttina otettava se huomioon. Siis se, joka näyttää muuttuvan, on yhteisön talousarvion filosofia ja tässä kohdin täsmälleen piilee se huolenaihe, jonka edellä ilmaisin. En viittaa määrärahojen petoksiin tai nopean kulutuksen valvontaan liittyviin asioihin, joista ovat vastuussa jäsenvaltioiden hallitukset, joita pyydetään osoittamaan vastuunsa paitsi Euroopan unionille, myös pääasiassa omien valtioidensa kansoille, sillä kansalle he ovat ensisijaisesti vastuussa. Viittaan lähemmin siihen, että otamme askeleen kohti lujempaa yhdistymistä aloittaen rahaliitosta, joten loogisesti ajatellen yhteisön talousarvio oletettavasti on merkityksellisempi joko tukiperiaatteen soveltamisessa tai lisääntyneen uudelleenjakelutoiminnan puitteissa. Havaitsemme, että tapahtuu kuitenkin päinvastoin. Ja tämän logiikan hyväksyy valitettavasti myös Euroopan parlamentti. Yhteisön budjetin synnynnäinen heikkous myötävaikuttaa tähän taipumukseen, joka on riippuvainen budjetin rahoitustavasta.
Niin kauan kuin siis yhteisön talousarviosta puuttuvat omat resurssit, sanan varsinaisessa merkityksessä, ongelma pysyy ja muuttuu ajan myötä polttavammaksi. Konkreettisimmissa asioissa, herra puhemies, luulen, että on varsin oikein, että palautimme kaikki ensimmäisessä käsittelyssä olleet tarkistukset ja erityisesti ne, joissa mainitaan määrärahojen parempi hoito, kuten vararahaston säilyttäminen ÌÅDÁssa ja muut vastaavat.
Herra puhemies, vielä pari sanaa oikeudellisesta perustasta. Herra Samland mainitsi, että on käyty muutamia kolmenvälisiä tuloksellisia vuoropuheluja. Kolmenväliset, oikeudellista perustaa koskeneet vuoropuhelut, herra puhemies, epäonnistuivat täydellisesti ja haluan uskoa, että Euroopan parlamentin näkökannat alkavat vihdoin tulla hyväksytyiksi loogisina ja hyväksyttävinä. Toivon, että kolmenvälisissä neuvotteluissa, jotka käydään uudelleen - ja kohdistan sanani myös neuvostolle ja komissiolle - voitaisiin päätyä johonkin loogiseen ratkaisuun, jotta talousarviossa ei esiintyisi niitä oikeudelliseen perustaan liittyviä epäjohdonmukaisuuksia, jotka siinä tähän mennessä ovat esiintyneet.

Kaklamanis
Arvoisa puhemies, en ole lainkaan yhtä mieltä talouarvion filosofian kanssa. Se ei kuitenkaan estä minua onnittelemasta valiokunnan puheenjohtajaa, herra Samlandia ja esittelijöitä, herroja Tillich, Tomlinson ja Giansily heidän yrityksestään ja siitä yhteistyön hengestä, jota he osoittivat muutamaa komission jäsentä kohtaan tätä talousarviota valmisteltaessa.
Uskon, että talousarviosta saa hieman eriskummallisen kuvan ja tämä johtuu siitä, että meidän oli pakko taipua neuvoston painostukseen rakennerahastoja koskevissa asioissa.
Ja kysynkin: onko Edinburghin rakennerahastoja koskeva sopimus voimassa vai ei? Sillä jos tämä huippusopimukseksi luokiteltava sopimus ei ole voimassa, kuinka neuvosto tuli sanomaan meille " jotta rakennerahastoihinne ei koskettaisi, teidän on hyväksyttävä maatalousmenojen leikkaus 550 miljoonalla" .
Lisäksi kysyn komissiolta: kun se jokaisen vuoden alussa esittää maatalousmenoja, kertooko se totuuden vai ei? Sillä jos se kertoo totuuden, kuinka komissiokin sitten hyväksyi 550 miljoonan leikkauksen, jonka puolesta parlamenttikin valitettavasti äänesti?
Lopuksi, mitä työttömyydeksi kutsuttuun vitsaukseen tulee, tämä talousarvio tarjosi vain aspiriinia sen sijaan, että se olisi ryhtynyt tuloksellisiin hoitotoimenpiteisiin: 150 miljoonaa ecua 20 miljoonalle työttömälle, siis jokaiselle työttömälle 7 ecua. Tiedättekö mitä nämä 7 ecua merkitsevät? Ne merkitsevät, että työtön voi mennä ostamaan palan pizzaa ja oluen, siis sen me annoimme hänelle työttömyydestä!
Suurin piirtein mitään ei varata sosiaaliturvaan, terveyteen, opetukseen, kulttuuriin, jotka ovat niitä asioita, jotka juuri ovat yhdistynyttä Eurooppaa yhdistäviä tekijöitä, eivätkä pelkästään ecut ja luvut, silloin kun unohdamme, että ecujen ja lukujen takana on ihmisiä.

Virrankoski
Arvoisa herra puhemies, haluan ensin kiittää budjettivaliokunnan esittelijöitä herra Tillichiä ja herra Tomlinsonia erinomaisesta valmistelusta ja selkeästä mietinnöstä. Samoin herra Samlandia loistavasta budjettivaliokunnan johtamisesta sekä komission jäsentä herra Liikasta rakentavasta yhteistyöstä.
Käsittelyssä oleva vuoden 1998 budjetti on tehty suurta malttia noudattaen. Kasvu on vähäinen ja menot ja tulot alittavat selvästi jäsenmaksujen katon. Tähän on päädytty tiukalla budjetoinnilla sekä viime vaiheessa ylimääräisellä leikkauksella, jossa menoja vähennettiin 1, 1 miljardia ecua. Maatalouden pääluokan vähennys on 550 miljoonaa ecua, eli maatalous saa 368 miljoonaa ecua vähemmän kuin tänä vuonna. Tämä leikkaus on suuri. On välttämätöntä, että tämä toteutetaan vaarantamatta maataloutta ja alentamatta viljelijän tulotasoa, kuten tarkoitus on ollutkin. Budjettivaliokunta kantoi tästä huolta päätöslauselmassaan, jossa on myös lupaus lisätalousarvion hyväksymisestä, jos budjetoidut varat eivät riitä. Näiden huomautusten kera olen valmis hyväksymään budjetin.

Nicholson
Arvoisa puhemies, saanen aivan ensimmäiseksi onnitella tämän erinomaisen talousarvion esittelijöitä ja esittää onnitteluni budjettivaliokunnan työstä. Herra Samland tiivisti sen kaiken kertoessaan meille, kuinka monta tuntia siihen kului. Olen tyytyväinen siihen, että rauhan ja sovinnon paketti alueelleni Pohjois-Irlannille on hyväksytty, että periaatteellinen erimielisyys siitä, mistä rahat todella tulevat, on ratkaistu ja että budjettivaliokunta kykeni antamaan sen, mitä se lupasi tullessaan Pohjois-Irlantiin. Se on erittäin tärkeä viesti alueelleni tällä hetkellä.
On aina erittäin helppoa arvostella ja vaikeampaa olla rakentava. Me kaikki tiedämme tämän, mutta tämä on rakentava talousarvio, ja luotan siihen, että se on edelläkävijä vielä paremmalle yhteistyölle tulevaisuudessa.
Uskon, että meidän on yritettävä tukea koulutusprosessia Sokrates-ohjelman ja muiden ohjelmien kautta. Tahtoisin myös tuoda esiin saman näkökohdan ulkomaanvierailuista, koska se on erittäin rakentava osa talousarviota ja jotakin, jota meidän ei pitäisi paeta. Parlamentille on erittäin tärkeää, että voimme lähettää viestin ja rohkaista ihmisiä tulemaan tänne katsomaan työtämme.

Lukas
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Jokainen talousarvio on sen taakse kätkeytyvän poliittisen tahdon käyntikortti. Tämän talousarvion osalta halua tiukkuuteen ja säästäväisyyteen ei voi kiistää. Tämän linjan motivaationa voidaan tosin pitää välttämättömyyttä sopeutua hallitusten säästövaatimuksiin lähentymiskriteerien täyttämiseksi.
Ehkä tämä hiukan banaali peruste on syy siihen, että leikkaukset on tehty edelleen kovin lineaarisella tavalla ja liian vähän suunnitellen. Talousarvion ensisijaisuuksien määrittely näyttää minusta kaiken kaikkiaan epätyydyttävältä. Rohkeat painopisteet niiden pääongelmien tehokkaaksi kukistamiseksi, joiden kanssa Eurooppa kamppailee, ovat vaatimattomissa ehdotuksissa kuitenkin jollakin tavalla esillä.
Haluaisin käsitellä sektoria "Tutkimus ja teknologinen kehitys" , sillä se on kuten ennenkin saanut liian vähän huomiota. Tutkimuksen ja kehityksen ja oliivien, sokerin ja tupakan vertailu kuulostaa ehkä poleemiselta, mutta se symbolisoi prioriteettien asettelua, jossa huomion kohteena ei ole Euroopan talouden kilpailukyky vaan yksittäisten ryhmien edut. Tutkimuksen ja kehityksen kokonaismenot ovat 3, 49 miljardia ecua. Siitä informaatioteknologian osuus on jopa vain 487 miljoonaa ecua. Oliivien, sokerin ja tupakan kokonaismenot sitä vastoin ovat yhteensä 4, 5 miljardia ecua.
Melkoisella joukolla teknologisia aloja Euroopan teollisuudessa, erityisesti pk-yrityksillä, on kärjistyneitä kilpailuhaittoja kilpailussa amerikkalaisia yrityksiä vastaan. On olemassa vaara, että menetetään maailmanmarkkinaosuuksia, jolloin työttömyyden ongelma vain kärjistyy. Koska sekä amerikkalaiset että japanilaiset sijoittavat valtavia summia tutkimukseen, jokainen ylimääräinen ecu, jonka yhteisö tulevaisuudessa käyttää tähän alaan, on käytetty järkevästi työttömyyden kukistamiseen.

Dührkop Dührkop
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella esittelijä Tillichiä siitä, että hän on saanut vuoden 1998 talousarvion päätökseen. Haluan myös kiittää häntä henkilökohtaisesti talousarvion tulevana esittelijänä, koska hänen tässä talousarviossa hahmottelemansa suuntaviivat voivat helpottaa työtäni ensi vuonna.
Haluaisin lyhyesti mainita joitakin tämän vuoden talousarviomenettelyn hyviä ja huonoja puolia. Talousarvioprosessi on ollut hyvin rakentava - mielestäni - koska kahden budjettivallan käyttäjän välillä on ollut läheisempi yhteys, joka on seurausta hyvin avoimesta ja hyvin suorasta kolmen osapuolen vuoropuhelusta. Sen ansiosta on ollut mahdollista, kuten aiemmat puhujat ovat maininneet, kehittää tilapäistä menettelyä menoluokan 1 osalta käsittelemällä sitä järkevämmin ja saattamalla talousarviota koskevat ennusteet ajan tasalle mahdollisimman myöhään. Näin ollen neuvosto ja parlamentti ovat mielestäni yksimielisesti ylittäneet sopimuksen sitovuuden muodostaman esteen osoittamalla suurempaa realismia ja kurinalaisuutta maatalousmenojen osalta.
Työllisyyttä käsitelleessä huippukokouksessa marraskuussa neuvosto piti vihdoinkin myönteisenä Euroopan parlamentin tekemää aloitetta: uusien rahoitusvälineiden luomista ja lupausta oikeusperustasta työllisyyttä varten.
Mielestäni on myös korostettava Euroopan parlamentin toimia. Parlamentti on vastannut jäsenvaltioiden vaatimaan talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen lisäyksillä ja säilyttämällä menoluokissa 3 ja 4 suuremmat marginaalit kuin kaikkina aiempina vuosina vuodesta 1988 lähtien. Parlamentti on myös ensimmäisessä käsittelyssä osoittanut käyttöön määrärahat työllisyysaloitetta varten. Yhteistyöhalukkuudellakaan ei ole kuitenkaan onnistuttu välttämään viime hetken mutkia, koska toista käsittelyä edeltävässä sovittelussa neuvosto pyysi parlamentilta vielä enemmän ponnisteluja vaatimalla vähennyksiä juuri menoluokkien 3 ja 4 maksuihin vastineeksi menoluokan 1 määrärahojen vastaaviin vähennyksiin. Tässä ei ole kyse - minun on korostettava sitä - mistään teknisestä vaan poliittisesta ongelmasta, koska neuvosto mitätöi tällä pyynnöllä parlamentin talousarviota koskevat toimivaltuudet pyrkiessään päättämään ei-pakollisista menoista, mikä on huolestuttava ennakkotapaus tulevaisuutta ajatellen. Parlamentti on tosin onnistunut myöntämään 70 miljoonan ecun lisämäärärahan kahdeksi vuodeksi yhteen painopistealueeseensa - Sokrates-ohjelmaan - mutta on tehtävä hyvin selväksi, että Sokrates-ohjelman tehostaminen on parlamentin " itsepäisyyden" ansiota, koska vaikka neuvosto sanoikin Amsterdamissa antavansa etusijan koulutukselle, se esitti Sokrates-ohjelmalle vuosiksi 1998 ja 1999 paljon vähemmän määrärahoja kuin parlamentti pyysi.
Herra puhemies, hyvät jäsenet, koska joulu kuitenkin on tulossa, kuten herra Dell'Alba aiemmin sanoi, ja joulupukki ja itämaan tietäjät saapuvat pian, haluaisin kirjoittaa kirjeen ja esittää toivomuksia ensi vuoden talousarvioon sen pääesittelijänä. Ensimmäinen toivomukseni on se, että tässä prosessissa aloitettua rakentavaa yhteistyötä ja vuoropuhelua voitaisiin jatkaa. Toiseksi toivon, että troikan kokouksessa vuoden alussa voitaisiin osaltaan edistää avoimuutta realististen tavoitteiden laatimiseksi vuodeksi 1999. Kolmanneksi toivon, että neuvosto olisi halukas ottamaan huomioon tämän parlamentin ilmaisemat painopistealueet, koska Euroopan parlamentilla on aina ollut sovitteleva asenne neuvoston päätöksiin, joilla usein on rahoitukseen liittyviä seuraamuksia. Lopuksi haluan sanoa, kuten maassani on tapana sanoa, kun ojennetaan toivomuskirje itämaan tietäjille: muistakaa olla kilttejä!

McCartin
Arvoisa puhemies, tahdon kannattaa tätä talousarviota ja sanoa, että näytämme saavuttaneen ihanteen pystyessämme vähentämään hallintomenoja ja samanaikaisesti turvaamaan elintärkeät ja keskeiset alat, alue- ja maatalouspolitiikat.
Alueellisten asioiden osalta olemme kasvattaneet talousarviota sen linjan mukaisesti, että sitoumuksemme on kaksinkertaistaa rakennerahastot ja täyttää siten jalo sitoumuksemme unionin köyhemmille alueille. Maatalouden osalta meidän olisi korostettava, että pidämme yllä yleismaailmallista kulutusta rahalla, joka riittäisi turvaamaan hintatakuut ja meidän täydet sitoumuksemme, mitä tulee viimeisimmässä uudistuspaketissa sovittuihin korvauksiin, huolimatta siitä, että maanviljelijöiden määrä vähentyy 5 % vuodessa. Joten me annamme saman määrän rahaa pienemmälle joukolle maanviljelijöitä - globaalit luvut eivät näytä tätä - tarjoten keskimäärin 6 000 ecua jokaiselle yhteisön maanviljelijäperheelle, vaikka monilla heistä on jokin toinen, maatilan ulkopuolinen tulonlähde.
Talousarviosta meidän olisi huomautettava, että vaikka maanviljelijöillä Yhdistyneessä kuningaskunnassa - tämä aihe otettiin esille eilisiltana - on tällä hetkellä meneillään vaikeat ajat, heidän ongelmansa syntyvät siitä, etteivät he liity rahaliittoon, pikemmin kuin siitä, että eurooppalaiset politiikat olisivat epäonnistuneet. Kun keskimääräinen maksu maanviljelijöille kautta koko yhteisön on 6 000 ecua, se on Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöille 15 000 ecua, kun taas espanjalaisille ja ranskalaisille se on vain 3 000 ecua ja 13 000 ecua, tässä järjestyksessä. Jos siihen lisätään BSE: n aiheuttamat kustannukset, Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijät saavat kukin noin 17 000 tai 18 000 ecua vuodessa. Se on enemmän kuin keskimääräinen teollisuusalan palkka ja se on erittäin anteliasta.
Tahdon sanoa, että YMP: ssä on kolme pilaria: vapaa kauppa, taloudellinen solidaarisuus ja yhteisön etuuskohtelu. Jos me tai mikä tahansa ryhmä maanviljelijöitä missä tahansa yhteisön valtiossa yrittää heikentää vapaan kaupan pilaria, silloin he hyökkäävät sellaista politiikkaa vastaan, joka huolehtii maatalous-Euroopasta ja antaa erittäin anteliasta tukea kaikille maanviljelijöille, erityisesti Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöille.

Kjer Hansen
Arvoisa puhemies, myös minä haluan aloittaa kiittämällä hyvästä yhteistyöstä, jota tehtiin budjettivaliokunnassa ja kollegojen välillä, enkä vähiten siksi, että nämä suhtautuvat myönteisesti liberaaliryhmän esittämiin tarkistusehdotuksiin. Haluan ensimmäiseksi ottaa esiin Giansilyn EHTY: n toimintatalousarviota käsittelevän mietinnön, ja haluan heti todeta, että vastustan voimakkaasti mietinnössä ehdotettua 0, 11 % suuruisen maksun säilyttämistä vuonna 1998. On aivan kohtuutonta rangaista jotakin alaa tällä tavalla ja tällaisella maksulla, kun osapuolet muuten ovat olleet yksimielisiä maksun poistamisesta. Ehdotus on ilmaisu parhaassa sosialistisessa hengessä suoritetusta puhtaasta uudesta jaosta, ja minusta on käsittämätöntä, että esittelijä antaa tällaisen ehdotuksen. Asiahan on niin, että erilaisiin toimiin on jo kerätty tarpeeksi rahaa. Kuten mietinnöstä käy ilmi, ei EHTY vain elä omilla keräytyneillä rahoillaan, vaan sen käyttöön jää vielä merkittävästi pääomaa sopimuksen voimassaolon päättyessä. Joten mikäli lisätoimet aiotaan panna täytäntöön, on niihin jo olemassa tarpeeksi rahaa, ja siksi minusta on käsittämätöntä, että tämän alan yrityksiä halutaan rangaista jatkamalla maksun perimistä. Parlamentin uskottavuudelle ja talousarvion yhteydessä vallitsevalle myönteiselle asenteelle tämä on tuhoisaa, koska on suuri yllätys, että tämä kysymys ylipäänsä nousee keskustelun aiheeksi. Muutenhan vallitsee yksimielisyys siitä, että toimeenpanemme nyt kolmivuotisen työllistämisaloitteen, joka voi johtaa myönteisiin tuloksiin. Sallikaa minun myös sanoa, että olen mielissäni siitä budjettikurista, jota parlamentti osoittaa. Olen mielissäni siitä, että olemme asettaneet muutaman tiukan budjettitavoitteen ja toteuttaneet ne kulkien itse etunenässä. On tärkeää, että parlamentti instituutiona ja me kansan suoraan valitsemat poliitikot näytämme, että käytämme veronmaksajien rahoja tehokkaasti, vastuullisesti ja läpinäkyvästi. Mielestäni on tärkeää, että tulevina vuosina käytämme voimavarojamme juuri huolehtiaksemme siitä, että me parlamentissa itse selvitämme liikakäyttöön liittyvät kysymykset ja asetamme tiukan budjettilinjan.

Colom I Naval
Arvoisa puhemies, kurinalaisuus, kurinalaisuus, kurinalaisuus: miten paljon vääryyksiä sinun nimissäsi tehdäänkään!
Hyvät jäsenet, osakseni lankeaa tänään ilmaista vähemmistön kanta tässä parlamentissa. Se on yhtä poikkeuksellista kuin tämänaamuinen ankara lumimyrsky Barcelonassa, kotikaupungissani. Kyseessä on kuitenkin vähemmistö, joka hävisi budjettivaliokunnassa ratkaisevalla hetkellä kolmellatoista viittätoista vastaan - sanon tämän, jotta tietäisimme tarkalleen, mitä tämä vähemmistö tarkoittaa.
Olen vahvasti eri mieltä budjettivaliokunnan esityksestä ja pidän sitä institutionaalisena takapakkina, jota puolustellaan vetoamalla perusteettomasti kurinalaisuuteen. Mielestäni tämänvuotisella menettelyllä on vain onnistuttu viemään sisältö koko talousarviomenettelyltä, enkä todellakaan tiedä, voimmeko vieläkään puhua kahdesta budjettivallan käyttäjästä: olisi pikemminkin puhuttava yhdestä käyttäjästä ja puolikkaasta käyttäjästä.
Väitetään, että olemme ensimmäistä kertaa pystyneet osallistumaan pakollisia menoja koskevaan päätökseen, ja se onkin tavallaan totta. Todellisuudessa on kuitenkin tapahtunut niin, että ensimmäistä kertaa neljään vuoteen neuvosto on täyttänyt vuoden 1993 toimielinten välisen sopimuksen mukaiset velvoitteensa tekemällä parlamentista ei-pakollisiin menoihin osoitettujen maksumäärärahojen perusteettoman vähennyksen maksajan.
Hyvät jäsenet, minusta tuntuu siltä, että torstaina toimitettavassa äänestyksessä vahvistetaan sellainen talousarvio, jota neuvosto alun alkaen halusi. Parlamentti on saanut tyytyä olemaan kätilö ja tekemään likaisen työn, jota neuvosto ei itse halunnut tehdä, eli tekemään leikkauksia menoluokkiin kolme ja neljä. Neuvosto sanoi heinäkuussa, että olisi tehtävä miljardin verran leikkauksia maatalouden ja muiden rakennerahastojen maksuihin. Nyt se kuitenkin osoittaa, että sille on yhdentekevää, että ulkopolitiikkojen menoluokkiin tehdään leikkauksia.
Tässä oli kaikki, herra puhemies. Haluan kuitenkin sanoa, että neuvostolla ei ole liiemmin valtaa vaatia kurinalaisuutta, kun se itse on juuri tänä vuonna haaskannut yli 3 miljardia vilja-alan perusteettomiin liikakorvauksiin.
Herra puhemies, tämä on hyvin paha asia toimielinten välisen sopimuksen kannalta, josta meidän on määrä neuvotella täällä vuoden 1999 lopussa.

Garriga Polledo
Arvoisa puhemies, aion viitata ainoastaan arvoisan kollegamme herra Giansilyn mietintöön, jossa meidän kannaltamme on hylättävä ainoastaan EHTYn maksun säilyttäminen vuoden 1998 talousarviossa, koska komission laatimassa esityksessä toimintatalousarvioksi sanotaan, että toiminnan säilyttämiseksi on jo riittävät keinot sekä tuotantosuunnan muuttamiseksi myönnettävien lainojen ja sosiaaliavustusten että tutkimustukien kautta. Näiden kolmen asian osalta tarpeet on tyydytetty aina 2000-luvulle asti, ja näin ollen on olemassa riittävä rahoitusmarginaali maksun poistamiseksi.
No niin, hyvät jäsenet, esittelijä ehdottaa, että juuri nyt, kun yhteisön hiili- ja terästeollisuus on onnistunut palauttamaan kilpailukykynsä yhteisön ulkopuolisiin tuottajiin nähden, juuri nyt pyrittäisiin säilyttämään finalistinen maksu, joka vain luo työpaikkoja sen alan ulkopuolelle, josta kyseistä maksua kerätään, siinä hypoteettisessa tapauksessa, että maksun ansiosta voidaan luoda työpaikkoja.
Tämä ei ensiksikään ole mahdollista, koska varta vasten pyydetyn oikeudellisen lausunnon mukaan ei ole mahdollista siirtää Euroopan investointipankkiin kyseisellä maksulla kerättyjä varoja. Se olisi yhteisön lainsäädännön vastaista. Toiseksi tämän maksun poistaminen, kuten tarkistuksessamme sanotaan, lisäisi EHTYn alueen tuottavuutta ja nostaisi näin työllisyystasoa.
Herra Giansilyn on ymmärrettävä, että tässä ei ole edes kysymys ideologiasta vaan talouden logiikasta. Maksun säilyttäminen, jota esittelijä ehdottaa, ei lisää työllisyyttä muilla teollisuudenaloilla. On kuitenkin varmaa, että se ei edistä työllisyyttä hiili- ja terästeollisuudessa.
Hyvät jäsenet, päätös kuuluu teille.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, kuunneltuani esittelijöiden saamia onnitteluja - tänä aamuna nautimmekin hienosta jouluisesta, yhteistyön ja saavutettujen sopimusten aiheuttaman ilon ilmapiiristä - haluaisin painottaa parlamentin, varsinkin parlamentin, roolia tässä talousarviossa. Jo ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti täsmällisesti, velvollisuudentuntoisesti ja perusteellisen tietoisena edessämme olevasta haasteesta - yhtenäisvaluuttaan pääsemisestä, mutta ennen kaikkea järkyttävästä työllisyysongelmasta - on löytänyt ratkaisuja, jotta tässä talousarviossa todellakin annettaisiin merkitys, erityisasema, työllisyydelle, ja varoja käytettäviksi. Ja parlamentti antoi neuvostolle tehtäväksi ylimääräisessä Luxemburgin huippukokouksessa ottaa tiettyjä vastuita työllisyysasioissa - tätä asemaa sen olisi ollut erittäin vaikea ottaa vastaan ilman parlamentin omaa aloitetta.
Ilmeisestikin neuvosto suostui tähän parlamentin ehdotukseen toisessa käsittelyssä. Uskon lisäksi, että neuvoston olisi ollut vaikeaa jättää se tekemättä, koska me olemme osoittaneet niin suurta vastuuntuntoa. Olemme korostaneet jo kauan sitten asetettuja prioriteetteja - pienten ja keskisuurten yritysten merkitystä, koulutuksen merkitystä ja tasa-arvoisten mahdollisuuksien merkitystä työvoimapolitiikassa - jotka vastaavat täysin niitä suuntaviivoja, joihin eri jäsenmaat ovat sitoutuneet työllistämisohjelmissaan.
Nyt - muistaen tämän jouluisen ilmapiirin - neuvostoa odottaa velvollisuus tehdä nämä valinnat konkreettisiksi. Oikeudellinen perusta - monet kollegat ovatkin viitanneet siihen - on tärkeä asia. Komissio on sitoutunut esittämään omat ehdotuksensa, ja uskoakseni neuvosto ei voi kuin osoittaa vastuuntuntoa ja hyväksyä oikeudellisen perustan. Jos neuvosto ei osoita tällaista vastuuntuntoa, on parlamentti todellakin ryhtynyt toimeen, joka jää niin sanoakseni täyttämättä.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, jos pidämme vuoden 1997 talousarviota kurinalaisena, vuoden 1998 talousarviota voidaan ankaran lisäksi pitää yksimielisenä. En tarkoita nyt yksimielisyyttä, johon parlamentissa on lukemattomia kertoja päädytty. Tarkoitan sitä yksimielisyyttä, johon parlamentti ja neuvosto ovat tällä kertaa päätyneet ylittäessään Sokrates-ohjelman osalta jopa komission tekemät esitykset.
Voimme olla myös tyytyväisiä siitä, miten työllisyysaloitetta on vahvistettu talousarviossa: 150 miljoonaa ecua ei ole hullumpi ensi askel, koska summa edistää suorasti tai epäsuorasti työpaikkojen luomista samalla, kun voidaan rahoittaa työpaikkojen luomiseen liittyviä sisäpolitiikkoja. Uskon siihen, että tarkistuksen myötä sisäpolitiikkoihin sisällytettäisiin myös matkailu.
Tarkistuksista puheen ollen, herra puhemies, minua huolestuttaa edelleen se, mitä tapahtuu, kun 20 % yleisiin tiedotustoimiin varatuista määrärahoista merkitään varaukseen, kuten PRINCE-ohjelman varaus tai MEDAohjelman varaus, sillä vaikka ohjelma oli aluksi perusteltu, se on nykyään eriarvoisessa asemassa kuin PHAREohjelma. Uskon myös, että ensimmäisessä käsittelyssä esitetyt määrärahat palautetaan Latinalaisen Amerikan kanssa tehtävään yhteistyöhön.
Herra puhemies, puhuin aluksi yksimielisyydestä, enkä haluaisi päättää puheenvuoroani palaamatta siihen. En epäile ollenkaan, etteivätkö esittelijät, herrat Tillich ja Tomlinson, olisi tehneet loistavaa työtä tai etteikö herra Samland olisi osoittanut päättäväisyyttä sovittelussa, mutta talousarvioon tehtävien leikkausten hyväksyminen ensimmäisen käsittelyn jälkeen - ja nämä leikkaukset näkyvät yhteisön politiikoissa - edellyttää meiltä vastuuta ja tiedotuspolitiikalta tehokkuutta, jotta unionin kansalaiset ymmärtäisivät, että leikkaukset johtuvat välttämättömästä budjettikurista Maastrichtin sopimuksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi eivätkä meidän Eurooppaa kohtaan tuntemastamme uskonpuutteesta.

Tappin
Arvoisa puhemies, käytän tilaisuutta onnitellakseni herra Giansilyä erinomaisesta työstä, jonka hän on tehnyt mietintönsä eteen. EHTY: n toimintatalousarvion tulevaisuuteen kuuluu kiistoja ja hankaluuksia. Olemme nähneet sen joidenkin jäsenten vastustuksessa tänään. Minusta tuntuu kuitenkin, että esittelijä on noudattanut selkeätä ja muuttumatonta linjaa kaikkien menettelyjen ajan. Häntä on kiitettävä.
Kysyn kollegoiltani: mikä on ollut tämän vuoden talousarvion aihe? Aihe on ollut työpaikkojen luominen. Parlamentti, neuvosto ja komissio ovat yhdessä laatineet paketin työpaikkojen luomiseksi. Tiedämme kuitenkin, että tänä vuonna terästeollisuuden alalla menetetään 17 000 työpaikkaa. Toivon, että voisin kuvitella näiden olevan viimeiset 17 000 työpaikkaa, jotka tällä alalla menetetään. Toivon myös, että työpaikat, jotka menetämme hiiliteollisuuden alalla - 8 700 työpaikkaa - ovat viimeiset, jotka menetämme hiiliteollisuuden uudelleenjärjestelyssä. Me tiedämme kuitenkin, ikävä kyllä, että nämä 25 0-26 000 työpaikkaa eivät ole viimeiset, jotka menetämme. Tiedämme myös, että aika on loppumaisillaan, mutta se ei ole syy pysäyttää EHTY: n kelloa ennen aikaansa. EHTY: n toimintatalousarvion muutamat, viimeiset vuodet, jotka ovat jäljellä, tulevat kuulumaan sen tärkeimpiin, ehkeivät sen suojissa suoritettujen operaatioiden koon vuoksi vaan siksi, että ne tarjoavat viimeiset mahdollisuudet tehdä jotakin.
Tämän vuoden työttömillä ja niillä, jotka menettävät työpaikkansa EHTY: n viimeisinä vuosina, on oikeus tukeen, ei vähempää kuin niillä, joita olemme tukeneet tässä talousarviossa menneisyydessä. Samaten oikeus tarjota uusia mahdollisuuksia korvaamaan niitä, jotka loppuivat hiili- ja terästeollisuudessa, on yhä yhteisön velvollisuus. Meidän ei pitäisi yrittää olemassa olevien ohjelmien lakkauttamista aikaisemmin tai vähentää sosiaaliseen siirtoon tai tutkimukseen varattuja summia. Meidän pitäisi yrittää maksimoida jäljellä olevat mahdollisuudet. Sen vuoksi kannatan täysin ryhmämme nimissä herra Giansilyn päätöslauselmaa, jossa vaaditaan 11 %: n maksun palauttamista.
Lopuksi, EHTY on Euroopan unionin sydämessä, mutta meidän ei pitäisi ryhtyä näihin toimiin nyt tunteen voimalla. Vaan siksi, että meillä on velvollisuus luoda työpaikkoja noissa teräsyhteisöissä. Kuinka me voimme olla jatkamatta tämän maksun tukemista ja työllistämisohjelmia EHTY: n raportissa, kun tuemme työllistämispakettia muualla talousarviossamme?

Sarlis
Herra puhemies, tarkistusehdotuksen avulla, jonka me 34 edustajaa esitimme ja jonka budjettivaliokunta hyväksyi, matkailuyritykset selvästi sisällytettiin niihin yrityksiin, joihin sovelletaan pk-yritysten hyväksi toteutettavaa yhteisön politiikkaa ja jolle on varattu määrärahoja vuoden 1998 budjetista.
Edellä mainitusta tarkistusehdotuksesta tehtävä äänestys parlamentin täysistunnossa ensi torstaina sallii FILOKSENIA-ohjelman soveltamisen käytäntöön, ainakin pienten ja keskisuurten matkailuyritysten osalta. Muistutan, että tämä ohjelma, joka on Euroopan neuvoston ohjelma, ei etene varojen puutteessa parlamentin hyväksymien merkittävien parannusten jälkeen.
Matkailu, joka on eurooppalaisen talouden huomattava tuotannonala, on saanut osakseen huonoa hoitoa ministerineuvoston taholta. Muistutan, että jäsenvaltiot eivät sisällyttäneet Rotterdamin sopimukseen Euroopan parlamentin ehdotusta viittauksesta sopimukseen matkailusta talousalana. Olen toiveikas sen suhteen, että parlamentti, hyväksymällä ne vähäiset määrät, jotka matkailulle myönnetään esittämällämme tarkistusehdotuksella antavat toivoa 10 miljoonalle matkailualalla työskentelevälle ja se on tietenkin myös jokin merkki. Ei ole mahdollista, että nyt jo kolmen vuoden ajan on ollut olemassa ohjelma, jonka kaikki jäset ovat hyväksyneet ja jota ei panna täytäntöön varojen puutteessa - ja kyse on 5 tai 6 miljoonasta ecusta. Pk-yritysten määrärahoista matkailun osuus on vielä pienempi osa näistä 5 tai 6 miljoonasta. Parlamentin on siis tällä kertaa äänestettävä tarkistusehdotuksen puolesta, jotta tätä ohjelmaa voitaisiin toteuttaa. Annamme vastauksen tuhansille miljoonille tämän alan työntekijöille.

Willockx
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, tänä vuonna käyttämästämme kahdesta käsittelystä on ollut se hyöty, että voimme keskittyä ensimmäisessä käsittelyssä Luxemburgin työllisyyshuippukokoukseen ja että voimme arvioida toisessa käsittelyssä työllisyyshuippukokouksen budjettinäkökohtia. Kuten olemme aina sanoneet, on selvää, että meidän tulee käyttää globaalia arviointia eikä rajoittua vain omiin työllistämisaloitteisiimme, jotka kattavat suhteellisen pienen osan kokonaisuudesta. Meidän tulee ottaa huomioon käytetyt toimenpiteet kokonaisuudessaan.
Kaiken ei tarvitse aina olla vain negatiivista. Mielestäni Luxemburgin huippukokous, jolla oli vaatimattomat tavoitteet, on ollut melko menestyksekäs työllisyyden osalta. Ensinnäkin suoranainen velvoittaminen ammattikoulutukseen ja pakolliseen koulutukseen ovat meille ja yleiselle mielipiteelle selvä merkki siitä, että Euroopalla on jotain merkitystä. Vähemmän silmiinpistävä mutta vähintään yhtä tärkeä asia ovat toimenpiteet, jotka liittyvät investointeihin ja investointeihin kannustamiseen, joissa on suuntauduttu erityisesti pieniin ja keksisuuriin yrityksiin sekä uuteen teknologiaan. Tämä on mielestäni hyvin tärkeää.
Tässä asiassa ei ole mitään syytä riemuun. Olen jo sanonut, että Luxemburgin huippukokous on ollut melko menestyksekäs mutta että sen tavoitteet olivat vaatimattomat. Meidän on mielestäni seurattava Euroopan työllisyyspolitiikassa mallia, jonka Jacques Delors on esittänyt valkoisessa kirjassaan, jonka hyväksymisestä tulee ensi vuonna kuluneeksi viisi vuotta. Tiedämme, että asian hyväksi on tehty työtä, mistä Luxemburgin kokous on osoitus, mutta tämä ei vielä riitä. Mielestämme meidän pitää rohkaista komissiota pyrkimään edelleen tavoitteellisempaan lähestymistapaan, kuten sopimuksessa on mainittu, sekä yrittää saada neuvosto vakuuttuneeksi siitä, että pitäisi pyrkiä käyttämään mahdollisia budjettiylijäämiä työllisyyden parantamiseen. En hyväksy sitä, että vakautussopimuksen konvergenssikriteerejä käytetään tekosyynä, koska loppujen lopuksi on kysymys vähäpätöisestä budjettisummasta verrattuna kokonaisbruttokansantuloon.

Rübig
Arvoisa puhemies, talousarvio ilman lisävelkaantumista, se on jotakin erikoista Euroopassa ja koko maailmassa. Emme pelkästään selviä ilman lisävelkaantumista vaan kertyy jopa varauksia. Luulen, että kuulijoille salissa täytyy muistuttaa yhä uudelleen, kun puhumme Euroopan yhteisön taloudesta, että täällä suunnitellaan siinä määrin huolellisesti, että joka vuosi jää jotakin yli. Toivomme, että kansalliset valtiot seuraavat esimerkkiämme.
Teemme tietysti myös rahoitussuunnitelmia, monivuotisia, tällä hetkellä vuodesta 1997 vuoteen 2000, mikä tietenkin on valtava etu suunnittelussa ja parantaa kokonaishallintaa ja täsmällisyyttä. EHTY: n osalta esimerkiksi meillä on nyt varoista kokonaiskäsitys, josta käy tarkasti selville, mitkä määrärahat ovat tulevaisuudessa tarpeellisia ja mitkä eivät. Olemme korottaneet tutkimustukia, olemme lisänneet koulutukseen käytettäviä varoja, ja näemme vaivaa, että hyvin toimivia tuetaan, jotta syntyy uusia työpaikkoja.
Tiedämme, että pelkästään kuluttamalla rahaa emme voi luoda uusia työpaikkoja. Valtio ei voi tehdä sitä. Meidän täytyy kehittää houkuttimia, että työnantajat ovat valmiita tekemään enemmän tällä alalla. Luulen, että 0, 11 %: n suuruisen maksun säilyttäminen ei myöskään EHTY: n osalta ole järkevää. Aktiivinen tapa on oikeastaan myös oikeudellisesti arveluttava, ja luulen, että teräsalan maksu erityisesti myös 50 artiklan mukaan varmasti törmäisi ongelmiin tältä osin.
Lisäksi ne yritykset, jotka työskentelevät hyvin, joutuvat valtavaan paineeseen kolmansista maista tapahtuvan tuonnin vuoksi, jota siten helpotettaisiin. Meidän yrityksemme menettävät kilpailukykyään ja terästä ja hiiltä korvaavat tuotteet tulevat sitä kautta kilpailukykyisemmiksi. Siksi olen sitä mieltä, että maksun säilyttäminen vahingoittaisi tervettä teollisuuttamme.

Imaz San Miguel
Arvoisa puhemies, haluan onnitella perusteellisesti esittelijöitä Tomlinson ja Giansily ja ennen kaikkea herra Tillichiä, Euroopan unionin yleisen talousarvion esittelijää, koska hän on saanut aikaan sovitteluratkaisun tässä talousarvion vaikeassa prosessissa ja koska sekä herra Tillich että budjettivaliokunnan puheenjohtaja, herra Samland, ovat pystyneet puolustamaan parlamentin talousarvioon liittyviä painopistealueita neuvoston kanssa tehdyn sopimuksen myötä.
Kyseessä on kurinalainen talousarvio, joka on laadittu vaikeissa olosuhteissa mutta jossa maksusitoumusmäärärahat kuitenkin lisääntyvät 2, 1 %. Näin ollen halutaan korostaa unionin talousarvion tulevaa kehitystä.
Tässä talousarviossa korostetaan kuitenkin yhteisvastuuta. Budjettikurivuonna, varainhoitovuonna, jolloin talousarvion maksusitoumusmäärärahat kasvavat vain 2, 1 %, yhteisvastuullisten politiikkojen määrärahat kasvavat 6 %. Tämä on myönteinen merkki ja hyvä uutinen kaikille meille, joiden mielestä Euroopan on oltava jotain muuta kuin pelkkä markkina-alue, jotain muuta kuin pelkkä vapaakauppa-alue, ja jotka haluamme aloittaa todellisen poliittisen hankkeen kansojen liitosta, jossa epäsuotuisimmassa asemassa olevia kohtaan tunnettu yhteisvastuu olisi yksi unionin politiikkojen akseleista.
Joidenkin tehottomana pitämän parlamentin toimien ansiosta saavutettu rakennepolitiikkojen määrärahojen lisäys on merkittävä askel, kun rakennetaan tätä yhteisvastuuta. Toivon vain, että vuoden 2000 jälkeen Euroopan unionin laajennuttua kykenemme säilyttämään sisäisen yhteenkuuluvuuden samalla tasolla kuin nykyisissä viidessätoista jäsenvaltiossa, emmekä ajattele lyhytnäköisesti tiettyjen jäsenvaltioiden etuja vaalien edellä.
Tässä talousarviossa korostetaan lisäksi työllisyyttä. Joidenkin mielestä sitä ei korosteta tarpeeksi, mutta yhteisön politiikoissa voidaan tämän kautta yhä enemmän puuttua työttömyyteen. Toivon lisäksi, että rakennerahastoja käytettäisiin tulevaisuudessa enemmän niillä unionin alueilla, missä on korkea työttömyystaso, samoin kuin konkreettisiin toimiin työpaikkojen luomiseksi erityisesti niillä aloilla, joilla kysyntä ei ole vielä vakiintunut mutta joille voi tulevaisuudessa syntyä työpaikkoja.
Viittaan lopuksi, herra puhemies, Giansilyn mietintöön ja pyydän kannatusta Rübigin ja Bartonin esittämille tarkistuksille maksun eli lisäveron poistamiseksi sellaisilta aloilta kuten hiili- ja terästeollisuus, jotka alkavat olla kilpailukykyisiä - terästeollisuus erityisesti - ja joita emme voi rangaista lisäveroilla, koska on ehdottoman tärkeää edistää niiden kilpailukykyä, jotta näillä aloilla voitaisiin todella luoda työpaikkoja.

Bourlanges
Arvoisa puhemies, tämä talousarvio ei ole todellakaan innostava, vaikka se on järkevä. Minusta tuntuu, että toimielimemme ovat yhdessä tulleet järkevään ikään, mikä on hyvä uutinen jokaiselle ja varsinkin niille, jotka ovat parlamenttia epäilleet. Kunnia tästä kuuluu erityisesti esittelijälle sekä kaikille työssä mukana olleille.
Olemme itse asiassa hyväksyneet kohtuullisuuden, saavuttaneet tasapainon, tuoneet esiin etuoikeutemme ja ilmaisseet ensisijaisina pitämämme alat. Hyväksyimme kohtuullisuuden ja meillä oli siihen syytä. Yhtään enempää ei tarvittu. Kuten herra Christodoulou juuri muistutti, talousarviossa oli syytä noudattaa jäsenvaltioiden tavoin ankaruutta, sillä olisi vakavaa, jos olisimme sitä mieltä, että Euroopan unionin talousarviossa ei tarvitse ottaa huomioon maantieteellisiä seikkoja ja erilaisia toimivaltuuksia, sillä Euroopan unioni laajenee ja lisää näiden toimivaltuuksien määrää.
Olemme saavuttaneet tasapainon. Meidän haluttiin keskittyvän pääasiassa rakennerahastoihin, mistä kieltäydyimme. Uhraukset jakaantuivat tasan pakollisten ja vapaaehtoisten menojen välillä. Jokainen on tuonut osuutensa. Se on hyvä asia, vaikkei se ole kaikkia miellyttänytkään.
Olemme tuoneet esiin etuoikeutemme. Oikaisukirjelmän ja tämän hieman monimutkaisen, yhteisölle niin ihastuttavan tyypillisen menettelyn ansiosta olemme ottaneet vaatimattoman, mutta päättäväisen askeleen pakollisten menojen alalla. Olen ymmärtänyt, että jotkut ovat tästä huolissaan, kuten erityisesti herra Giansily, ystäväni herra Giansily. Haluaisin sanoa hänelle: "On myöhempää kuin luuletkaan" . Maatalouden etujen puolustaminen ei ole todellakaan sitä, että kieltäydymme kahden toimielimen välillä tehdystä järkevästä ja tasapainoisesta yhteispäätöksestä ja turvaudumme järjettömään järjestelmään, jossa toisistaan eroavat päätösvallan käyttäjät päättävät kukin omalta osaltaan kahdesta eri tavalla laaditusta talousarvion puolikkaasta.
Olemme ilmoittaneet ensisijaisina pitämämme alat. Niitä on joitakin, niitä on paljon, mutta tärkein on työllisyysaloite. Emme tahdo loukata Eurooppa-neuvostoa, kun sanomme, että ilman puheenjohtajamaan ja parlamentin välille syntynyttä yhteisymmärrystä Luxemburgin työllisyyshuippukokous olisi ollut hieman tyhjä ja sen saavutukset olisivat jääneet vain joihinkin juhlallisiin julistuksiin. Me saimme aikaan ainoan todella konkreettisen asian tässä huippukokouksessa.
Mielestäni meidän pitäisi iloita tästä kaikesta. Toimielinten kolmikantaneuvottelut toimivat kuin, uskaltaisinko käyttää sanaa taikamatto, mikä on monen henkilön ansiota. Onnitteluja on tullut useita. Omalta osaltani onnittelen vain yhtä henkilöä. Osoitan henkilökohtaiset onnitteluni herra Jean-Jacques Kaselille, väsymättömälle, hienotunteiselle ja tehokkaalle puheenjohtajamaan Luxemburgin sankarille. Henkilökohtaiset onnitteluni osoitan vain hänelle, vaikka muutoin onnittelen tietenkin kaikkia. Koska kollegani ovat olleet niin tuhlaavaisia kiitoksissaan, en voi enää lisätä niiden määrää.
Muutama sana EHTY: stä. Olemme todenneet, että esittelijä Giansily on antanut meidän nauttia mielenkiintoisesta kokemuksesta, sillä hän on tehnyt kaksinkertaisen löydön. Herra Madelinin ystävänä hän keksi pakollisen maksun ansiot ja kenraali de Gaullen opetuslapsena Jean Monnet'n ansiot. Tämän toisen löydön osalta olen iloinen, sillä uskon, että eurooppalaisesta ajatuksesta olisi maalleni hyötyä vain, jos Jean Monnet'n ja kenraali de Gaullen jättämä perintö yhdistetään. Muilta osin olen huolissani, sillä luulen, että herra Giansily on unohtanut Jean Monnet'n ensisijaisen ansion, käytännöllisyyden. Hän ehdottaa meille maksua, joka ei ole perusteltavissa. Miksi rasittaa tätä yritystä, mutta ei tuota toista? Hän ehdottaa meille maksua, joka on turha, sillä todellisuudessa emme voi nähdä syytä siihen, että turvautuisimme maksuun, kun komissaari on tehnyt meille selväksi, että näiden toimien rahoittamiseksi on olemassa varoja.
Lopuksi hän ehdottaa hieman epärealistisia menoja. Olen kuullut hänen puhuvan "korkotukilainoista" . Se huolestuttaa minua. En kannata korkotukilainaa. Kannatan lainan vakuuksia, kannatan riskipääomaa. Luulen, että meidän on mahdollista kuluttaa niin paljon kuin herra Giansily toivoo, ilman ylimääräisiä maksuja, edistämällä Resider- ja Rechar-aloitteita.
Komissio on tehnyt aloitteen tällä alalla ja toivon, että parlamentti käyttää tilaisuuden hyväkseen. Näin voisimme toteuttaa, hyvät kollegat, erään poliitikon peruskuvitelmaa: lisätä menoja lisäämättä maksuja!

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 9.30.

Oikeus- ja sisäasioiden alalla tapahtunut edistyminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Nassauerin kansalaisten vapauksia ja sisäasioita käsittelevän valiokunnan puolesta esittämästä suullisesta kysymyksestä neuvostolle (B4-0915/97-0-108/97) ja komissiolle (B40916/97-0-109/97), joka koskee K.6 artiklan viimeisen lauseen mukaisesti käytävää vuosittaista keskustelua oikeusja sisäasioiden aloilla toteutettujen toimenpiteiden yhteydessä saavutetusta edistymisestä.

Nassauer
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat! Tämän suullisen kysymyksen perusteella keskustelemme oikeus- ja sisäasioiden alalla tapahtuneesta edistymisestä viimeisen puolen vuoden aikana. Voimme täysin tyytyväisinä todeta täällä, että Luxemburg puheenjohtajamaana on saanut aikaan edistystä. Tämä koskee sekä muodollista yhteistyötä parlamentin kanssa että asioiden hoitoa.
Tuomme, herra neuvoston puheenjohtaja, mielellämme esille sen, että olette ottanut säännöksi, ikään kuin toteuttamalla jo ennakkoon Amsterdamin sopimuksen säännöksiä, että parlamenttia kuullaan kolmanteen pilariin kuuluvien asioiden edistämisessä. Se on hyvä menettelytapa. Teillä ei ollut siihen velvollisuutta sopimuksellisista eikä muistakaan syistä. Mielestäni olemme saavuttaneet yhdessä hyviä työtuloksia. Haluamme tuoda tämän esille painokkaasti ja kehuen.
Meidän pyyntömme on, että välitätte näkemyksenne myös seuraajillenne, joihin nyt tietenkin kohdistamme samanlaisia odotuksia.
Epäilemättä tällä alalla on vielä toivomuksia. Olisi parempi, jos kävisimme tätä keskustelua neuvoston kertomuksen pohjalta. Myös tämän voisi välittää aloitteena eteenpäin. Luettelosta, joka kuvaa sitä työtä, löydämme joka kerran lukuisia aiheita, joista ei puolen vuoden kuluttua enää tarkkaan tiedetä, mihin suuntaan ne ovat kehittyneet tai miksi ne eivät ole kehittyneet. Kertomus olisi jokaiselle neuvoston puheenjohtajalle hyvä tilaisuus esitellä suunnitelmansa ja niiden toteutuminen, mutta myös osoittaa syyt, jotka olivat toteuttamisen tiellä.
Työstä tällä alalla on tullut äärimmäisen monikerroksista. Se käsittää sellaiset aiheet kuin ihmiskaupan, kamppailun järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojelun, ilman aikuisten holhousta olevien alaikäisten kolmansien maiden kansalaisten kohtelun, synteettisten huumeiden riskien arvioinnin ja valvonnan, kamppailun lahjontaa vastaan, henkilötarkastukset ulkorajoilla ja käytännössä äärimmäisen tärkeän aiheen, nimittäin sopimuksen, joka koskee siviili- ja kauppaoikeusprosesseihin liittyvien asiakirjojen tiedoksiantoa.
Näiden oikeudellis-teknisten muotoilujen taakse kätkeytyy keskeinen ongelma kolmannen pilarin yhteistyössä, nimittäin yhteistyö oikeus- ja sisäasioiden alalla. Suuri tehtävä, joka meillä on edessämme, on eurooppalaisen oikeudellisen verkon eli Euroopan oikeudellisen alueen rakentaminen. Olemme tottuneet siihen, että yhteismarkkinoiden talouden aloilla kauppa toimii ilman rajoja mutta kauppaa suojelevat oikeudelliset välineet eivät vaikuta kansallisten rajojen ulkopuolella. Se on huono asia kansalaisten ja huono asia kuluttajien kannalta. On muuten myös käsittämätöntä, miksi Kasselin käräjäoikeuden tuomiota Ranskan kansalaiselle ei voida antaa välittömästi juuri tämän käräjäoikeuden toimitettavaksi, minkä seurauksena päätös voitaisiin panna täytäntöön heti.
Tätä tarvitsemme, ja se on näissä puitteissa mahdollista. Se on tulevien aikojen tehtävä, vaikka otetaankin huomioon, että työ tällä alalla muuttuu pysyvästi Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen jälkeen. Lähinnä samat menettelysäännöt toki pätevät. Neuvosto päättää yksimielisesti, ja parlamenttia kuullaan asiassa. Amsterdamin sopimuksen ratifioimisen jälkeen meillä on yhteisöllinen oikeudellinen perusta turvapaikkaoikeutta, maahanmuuttoa ja poliisiyhteistyötä varten, eikä valtioiden välisen yhteistyön menettely, jota me nyt harjoittelemme, enää päde.
Tässä tulee myös kysymyksiä meille, herra neuvoston puheenjohtaja. Mainitsen yhden. Nyt kansalliset parlamentit neuvottelevat hallitustensa valvonnassa. Kun on kyse yhteisöllisistä asioista, vastaavat asiat, kuten turvapaikkaoikeus, maahanmuutto, jäävät kansallisen valvonnan ulkopuolelle tulematta kuitenkaan kokonaan tämän parlamentin valvontaan, sillä meitä vain kuullaan emmekä voi osallistua päätöksentekoon. Tässä asiassa perustuslakia tutkivat juristit joutuvat vielä lyömään viisaat päänsä yhteen. Siksi neuvomme kovasti, herra neuvoston puheenjohtaja, käyttämään niin aikaisin kuin mahdollista parlamentin mahdollisuuksia, enemmistöpäätöksiä ja yhteispäätösmenettelyä.
On olemassa joukko yksityiskohtia, joita mielellämme näkisimme tuettavan. Tarvitsemme Schengenin toteuttamisen valmistelua. Tarvitsemme lainsäädännöllistä valmistelua yhteistä turvapaikkaoikeutta varten. Haluamme myös kehittää Europolista kaikissa yksityiskohdissaan yksikön, joka toimii eurooppalaisen komissaarin, tuomioistuimen oikeudellisen valvonnan ja tämän parlamentin parlamentaarisen valvonnan alaisena. Siksi pyydämmekin, herra neuvoston puheenjohtaja, teistä saamiemme erinomaisten kokemusten perusteella ennen kaikkea teidän apuanne!
(Suosionosoituksia)
Fischbach
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, perinteiseen tapaan perustamissopimuksen K.6 artiklan mukaisesti teemme joka vuosi yhteenvedon kolmanteen pilariin kuuluvista, oikeus- ja sisäasioita koskevista toimista ja saavutuksista.
Ensinnäkin toteaisin, herra puhemies, että arvostin herra Nassauerin puheenvuoroa, sillä hän on parlamentissamme alan asiantuntija, joka onkin ottanut esille joukon kysymyksiä, jotka meidän on otettava vakavasti seuraavien kuukausien ja vuosien aikana, sillä kyse on täysin realistisista kysymyksistä, joiden suhteen neuvoston ja Euroopan parlamentin olisi harjoitettava paljon läheisempää ja suorempaa yhteistyötä.
Toteaisin myös, herra puhemies, että kartoitan nyt vuoden 1997 tapahtumia. Tämä selvitys ei ole Luxemburgin puheenjohtajakaudelta, vaan se liittyy itse asiassa Hollannin puheenjohtajakauden aikaisiin saavutuksiin. Hollanti keskittyi puheenjohtajakaudellaan Amsterdamin sopimusluonnoksen valmisteluun ja laatimiseen ja suoriutui mielestäni tehtävästään hyvin. Sen jälkeen oli puheenjohtajamaa Luxemburgin vuoro toteuttaa ja soveltaa ennakolta joitakin Amsterdamin sopimuksen määräyksiä. Olen kiitollisuudenvelassa parlamentillenne siitä, että olette seuranneet meitä.
Olin pyytänyt kaikkia kollegoitani toimimaan niin kuin noudattaisimme jo nyt Amsterdamin sopimusta, ja kaikki ovat noudattaneet pyyntöäni. Herra puhemies, voin sanoa herra Nassauerille, herra Schulzille ja kaikille puheenvuoron käyttäneille, että loppujen lopuksi Iso-Britannia, joka on seuraava puheenjohtajamaa ja Itävalta, jonka vuoro tulee Ison-Britannian jälkeen, ovat molemmat valmiita jatkamaan samoilla linjoilla ja tekemään kompromisseja, joista olimme viimeisen puolen vuoden aikana sopineet. Kaikki ovat olleet halukkaita toimimaan näin, sillä parlamenttinne vastasi viipymättä pyyntöömme ilmoittamalla ajoissa mielipiteensä tietyistä hankkeista ja yhteisistä toimista, joita puheenjohtajamaa oli jättänyt harkittavaksenne, ja loppujen lopuksi tulos olikin hyvin rohkaiseva.
Puheenjohtajamaat Luxemburg ja Hollanti ovat keskittyneet joihinkin erityisalueisiin. Ensimmäinen oli taistelu järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Tämän Amsterdamin aikataulun perusteella 33 kysymykselle asetettiin tarkoin määritellyt määräajat. Meidän oli tietenkin noudatettava tätä aikataulua. Uskonkin, että olemme sitä noudattaneet, sillä olemme päässeet poliittiseen yhteisymmärrykseen yhteisestä toiminnasta, jonka tarkoituksena on luoda eurooppalainen oikeudellinen verkosto. Olemme noudattaneet sitä korostamalla viime kädessä yhteistä toimintaa, jonka mukaan kansainvälisiä asiakirjoja on muutoin arvioitava kansallisella tasolla. Yleissopimusten hyväksyminen ei riitä, vaan on myös tiedettävä, ovatko kakki valmiita soveltamaan niitä käytännössä, mikä on lainsäätäjän tarkoitus.
Olemme tehneet kaikkemme, ja tarkoitan todella kaikkemme, jotta saisimme päätökseen yhteiset toimet, jotka liittyvät rikollisjärjestöihin kuulumisen kriminalisointiin. Epäonnistuimme. Myönnän, että olen erittäin pettynyt, sillä parlamenttinne teki oikein, kun se korosti jälleen järjestäytyneen rikollisuuden yhteisen määritelmän välttämättömyyttä. Kuinka voimme taistella järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan Euroopan unionissa, jos jäsenvaltiot eivät pääse yhteisymmärrykseen kielenkäytöstä ja sanoista tai siitä, kuinka järjestäytynyt rikollisuus olisi määriteltävä. Olimme vähällä onnistua, herra puhemies, mutta yksi jäsenvaltio, yksi ainoa, esti etenemisemme ja yhteisymmärryksen saavuttamisen.
Sanon vielä, herra puhemies, että olemme edistyneet huomattavasti myös poliisiyhteistyön alalla. Tarkoitan Europolia. Tähän mennessä viisi jäsenvaltiota on jo ratifioinut Europolin yleissopimuksen. Kymmenen jäsenvaltion on se vielä tehtävä seuraavien kuukausien aikana ja viimeistään helmikuussa, jotta Europol voisi aloittaa toimintansa heinäkuussa. Olemme jo laatineet suurimman osan asetuksista, jotka tulevat muodostamaan tämän uuden toimielimen, Europolin, perustan, ja meillä on hyvä syy uskoa, että ensi vuoden alkuun mennessä suurin osa jäsenvaltioista viimeistelee ja ratifioi tämän yleissopimuksen.
Olemme sitä mieltä, ja henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että Napolin yleissopimus II on puheenjohtamaan Luxemburgin aikaansaannosten terävintä kärkeä, ja kerron teille mistä syystä. Kyseessä on tulliviranomaisten välinen yhteistyö, jonka tarkoituksena on antaa tulliviranomaisille välttämättömät ja riittävät välineet alkoholin, tupakan, huumeiden, psyykelääkkeiden, aseiden, ammusten ja ydinvoimaan liittyvän materiaalin laittoman salakuljetuksen tehokkaaksi torjumiseksi. Tällä välineellä pitäisi olla mahdollista parantaa laadullisesti rajojen yli ulottuvaa taistelua järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan.
Mutta emme tyydy tähän. Aiomme myös päästä poliittiseen yhteisymmärrykseen ja saada hyväksytyksi Brysselin yleissopimus II. Ensimmäistä kertaa siviilioikeudellisessa yhteistyössä olemme sivuuttamassa omaisuuteen liittyvän vaiheen laajentaaksemme toimivaltuuksiamme avioliittoon liittyvällä alueella. Tämä muutos on äärimmäisen tärkeä maanmiehillemme, sillä kyse on sellaisista asioista kuten avioero, asumusero, avioliiton mitätöinti ja lasten huoltajuus, jotka ovat päätöksiä, jotka on tunnustettava ja pantava täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa. Hyväksyimme lopulta, että myös näistä kysymyksistä tehdään yleissopimus, joka on elintärkeä oikeusyhteisölle, jonka toteutumiseen pyrimme. Voisin mainita myös muita esimerkkejä.
Huumekysymyksen osalta minun on mainittava joitakin tuloksia ja erityisesti sen tähän mennessä ensimmäisen oikeusministerien ja huumekysymyksistä vastaavien ministerien välisen epämuodollisen kokouksen tulokset, jossa he keskustelivat huumeiden vastaisen taistelun yhtenäisemmistä ja käytännöllisemmistä lähtökohdista. En väitä, että tämä kokous olisi ollut suuri menestys, mutta sen ansiosta on voitu käynnistää kiihkottomat ja puolueettomat keskustelut ongelmista, jotka kuuluvat sekä oikeus- että terveysministereille, vaikka he tarkastelevatkin niitä eri näkökulmista. On selvää, että oikeusministereillä on taipumus korostaa enemmän korjaavia toimenpiteitä, kun taas terveysministerit panevat enemmän painoa ennaltaehkäiseville toimille. No, olemme kuitenkin saavuttaneet neuvottelupöydässämme pienimmän mahdollisen yhteisymmärryksen.
Kerron teille, missä suhteessa tämä keskustelu on ollut mielestäni äärimmäisen hyödyllinen. Sen pitäisi sitä paitsi toimia ohjenuorana oikeus- ja terveysministereille tulevina kuukausina ja vuosina. Ministerit ovatkin nyt myöntäneet, että huumeidenkäyttäjä, mies tai nainen, on sairas, joka vaatii hoitoa ja apua, ei rankaisemista. Olemme myös päässeet yksimielisyyteen siitä, että huumeiden vastaisessa taistelussa meidän on loppujen lopuksi korostettava ennaltaehkäiseviä toimia ainakin yhtä paljon, ellei enemmän, kuin korjaavia toimia.
Herra puhemies, tämä oli erittäin lyhyt selvitys tämän vuoden tuloksista, mutta sen pitäisi olla tarpeeksi ytimekäs, jotta arvoisat parlamentin jäsenet ymmärtäisivät sen oikein. Oikeus- ja sisäasioiden osalta tämä vuosi on mielestäni ollut äärimmäisen hyödyllinen. Olemme edistyneet huomattavasti joillakin alueilla, kuten taistelussa järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan, poliisiyhteistyössä sekä rikos- ja siviilioikeudellisessa yhteistyössä. Olemme lisäksi rikastuttaneet ja tiivistäneet vuoropuhelua Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä Kyproksen kanssa, jolloin olemme korostaneet erityisesti oikeudellisten asiakirjojen arviointia Kööpenhaminassa tehtyjen arviointiperusteiden mukaisesti, mutta tulette huomaamaan, herra puhemies, että neuvottelut Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa kolmanteen pilariin kuuluvista kysymyksistä sekä mainitsemieni oikeudellisten asiakirjojen arvioinnista tulevat varmasti olemaan hyvin vaikeat.
Herra puhemies, mielestäni olemme tehneet työmme rehellisesti. Emme tietenkään ole tehneet kaikkea, mutta joka tapauksessa puheenjohtajamaan tuloksia mitataan seuraavien puheenjohtajamaiden menestyksen mukaan. Haluan vielä kerran kiittää teitä minulle antamastanne puheenvuorosta. Mutta haluan kiittää erityisesti parlamenttia sekä kansalaisvapauksien valiokunnan, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan, institutionaalisen valiokunnan sekä talousarvion valvontavaliokunnan kunnianarvoisia jäseniä, sillä olemme saaneet paljon aikaan myös yhteisön taloudellisten etujen suojelussa ja lahjonnan torjumisessa, joten haluan kiittää heitä kaikkia sitoumuksestaan ja yhteistyöstään neuvoston ja parlamentin yhteisen asian hyväksi. Tarkoitan päättäväistä taisteluamme järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan. Herra puhemies, turvallisuus- ja maahanmuuttokysymykset ovat asioita, jotka huolestuttavat eniten kansalaisiamme. Meidän on siis täytettävä heidän odotuksensa ja toimittava heidän etujensa mukaisesti. Meidän on täytettävä nämä oikeutetut odotukset jo yhteisen työmme uskottavuuden vuoksi.

Gradin
Arvoisa rouva puhemies! Kolmannen pilarin alaiset kysymykset ovat entistä enemmän nousseet Euroopassa käytävän keskustelun keskipisteeksi, ja aivan oikeutetusti. Kyseessä on kansalaisten turvallisuuden lisääminen. Mikäli aiomme toteuttaa ihmisten vapaan liikkuvuuden, on meidän myös pystyttävä selviämään pakolaisuuteen, rikollisuuteen, huumekauppaan, petoksiin, korruptioon sekä naisiin ja lapsiin kohdistuvaan orjakauppaan liittyvistä ongelmista. Maidemme välistä yhteistyötä on tehostettava.
Tätä vuotta ovat kuvastaneet Amsterdamin sopimukseen liittyvä työ ja unionin laajentuminen. Euroopan unionilla on edessään tehtävä, jolla on historiallinen ulottuvuus. Kommunismista luopuneet Itä- ja Keski-Euroopan ja Baltian uudet demokratiat hakeutuvat unioniin. Niiden, kuten myös EU: n nykyisten jäsenvaltioiden, perimmäinen kysymys on yhteistyön luominen rauhan, vakauden ja demokratian takaamiseksi.
Kolmanteen pilariin liittyvät haasteet ovat suuria nykyiselle EU: lle. Ne ovat suuria myös hakijamaille. Nämä kysymykset ovat mitä suurimmassa määrin nousseet keskipisteeksi. Kokemuksemme EU: ssa ja hakijamaissa ovat erilaisia, mutta kohtaamamme ongelmat ovat perimmiltään samanlaisia. Meistä kukaan ei pysty välttymään järjestäytyneeltä rikollisuudelta. Sallikaa minun mainita eräs esimerkki: naisiin ja lapsiin kohdistuva orjakauppa on tärkeä poliittinen kysymys EU: ssa. Nyt myös myönnetään, että se on tärkeä ongelma hakijamaissa; juuri näiden maiden nuoret naiset joutuvat orjakaupan kohteeksi. Toisena esimerkkinä ovat huumeiden salakuljettajat, jotka käyttävät hakijamaita ja kauttakulkumaita toiminnassaan. Nyt hakijamaat huomaavat, että tämä johtaa kotimaisten huumemarkkinoiden syntymiseen.
Meillä ei ole vain yhteiset intressit, vaan myös yhteinen vastuu. Meidän puoleltamme kyseessä on liittymistä edeltävän strategian toteuttaminen. Hakijamaiden kohdalla on kyseessä yhteisen säännöstön käyttöön ottaminen oikeudellisella ja sisäpoliittisella alueella.
Olemme käyttäneet paljon aikaa komission kaikkiin hakijamaihin kohdistuvan lausunnon työstämiseen. Olemme jo aikaisessa vaiheessa painottaneet, että juuri sisäpoliittiset ja oikeudelliset asiat tulevat vaatimaan runsaasti aikaa ja työtä laajennusvalmisteluita tehtäessä. Tämä voi tuntua itsestään selvältä. Mikäli järjestyneen rikollisuuden annetaan levitä, kuluu demokratiakin reunoistaan. Mikäli demokraattiset instituutiot eivät pysty uudistamaan ja valvomaan lakeja, menee ihmisiltä luottamus. Tämä näkyy maiden taloudessa. Sijoittaja haluaa voida luottaa oikeusjärjestelmään. Jäsenyysneuvotteluissa on olennaista, että hakijamaat ottavat käyttöönsä yhteisön säännöstön, joka vaatii vakaita oikeudellisia toimielimiä.
Kevään aikana käytimme paljon aikaa keskusteluun ennen Amsterdamin huippukokousta vallinneista näkökulmista, jotka koskevat hallitusneuvotteluja. Mitä kolmanteen pilariin tulee, Amsterdamin sopimus on suuri askel eteenpäin, vaikka olisimme luonnollisesti toivoneet, että se olisi ollut vieläkin suurempi.
Vuoden kuluessa olemme, näillä kahdella keskeisellä alueella tehdyn työn lisäksi, tehneet joukon erityisiä aloitteita. Olemme tehneet ehdotuksen tilapäissuojasta, josta täällä lokakuussa keskustelimme. Lähtökohtanammehan on ollut, että henkilöillä, joilla on tilapäinen oleskelulupa, on oltava sama suoja, riippumatta siitä, missä jäsenvaltiossa he ovat. Olemme myös tehneet ehdotuksen maahanmuuton sääntöjä koskevasta sopimuksesta. Lähtökohtana on ollut yksinkertaisesti se, että meillä on ollut joukko päätöslauselmia, jotka olemme halunneet yhdistää yhdeksi ainoaksi järjestelmäksi, jonka säännöt ovat samat mitä työvoimaan, yksityisyrittäjiin, opiskelijoihin, tutkijoihin, perheenjäseniin ja pysyvästi unionin sisällä asuviin maastamuuttajiin tulee.
Olen myös vuoden kuluessa esittänyt siviilituomioiden tunnustamiseen ja täytäntöönpanoon liittyvän tiedonannon, joka tietyssä määrin vastaa Nassauerin tekemään kysymykseen, toisin sanoen, että nykyään tuomion paneminen täytäntöön toisessa jäsenmaassa kestää liian kauan ja maksaa liian paljon.
Kuten ministeri Fischbach sanoi, synteettisten huumeiden käyttö leviää kulovalkean tavoin Euroopan nuorison keskuudessa. Huumeet suunnitellaan siten, etteivät ne kuulu laissa kiellettyjen huumeiden pariin, ja viranomaiset joutuvat välillä palauttamaan takavarikoidut huumeet yksinkertaisesti siksi, ettei niitä ole ennätetty kirjata kiellettyjen aineiden luetteloon. Nykyisin uuden huumeen liittäminen YK: n kiellettyjen huumeiden luetteloon kestää noin kaksi vuotta. Tätä ei luonnollisestikaan voida hyväksyä.
Kun tajusin ongelman laajuuden, annoin avustajaosastolleni tehtäväksi tilanteen perusteellisen arvioinnin. Arvio saatiin valmiiksi tammikuussa ja tämän jälkeen laadimme tiedonannon, jonka annoimme parlamentille toukokuussa. Kuten tiedätte, olemme ehdottaneet tietojenvaihtojärjestelmää, jonka avulla pystyisimme nopeasti varoittamaan toisiamme uusien aineiden tullessa markkinoille ja voisimme jakaa kokemuksiamme ja tekemiämme arvioita. Meidän on myös keksittävä tapoja, joiden avulla pystyisimme nopeammin kieltämään kemialliset huumeet. Ministerineuvosto asettui tukemaan tätä kesäkuussa.
Euroopan parlamentin ja puheenjohtajamaan välinen yhteistyö toimii hyvin huumeiden vastaisessa taistelussa. Komissio on niin ikään sitoutunut voimakkaasti Euroopan rajojen ulkopuolella tapahtuvaan huumeidenvastaiseen toimintaan. Tämä koskee niin Pohjois-Afrikkaa, Kaakkois-Aasiaa kuin latinalaista Amerikkaakin. Tässä yhteydessä voin mainita, että niinkin äskettäin kuin viime viikolla osallistuimme Dominikaanisessa tasavallassa pidettyyn kokoukseen, joka koski Karibian alueen huumeiden vastaista taistelua varten tehdyn suunnitelman toteuttamista, joka laadittiin Barbadoksella 1996.
Rouva puhemies, naisiin kohdistuva orjakauppa oli erityisen keskustelun kohteena eilisessä täysistunnossa, jolloin Waddingtonin mietintö oli esityslistalla. Kuten silloin sanoin, olemme jo nyt miettimässä tapoja, joiden avulla voisimme nähdä, miten toimintasuunnitelmaa olisi seurattava. Mitä lasten seksuaaliseen hyväksikäyttöön tulee olemme laatimassa tiedonantoa, jossa otetaan esiin koottu yhteinen lähestymistapa ja jossa muun muassa ehdotetaan yhteisen eurooppalaisen kadonneiden lasten rekisterin perustamista.
Olemme vuoden kuluessa aloittaneet DAPHNE-ohjelman, joka kohdistuu vapaaehtoisjärjestöihin, jotka työskentelevät väkivallan ja seksuaalisen hyväksikäytön kohteeksi joutuneiden lasten ja naisten parissa. Ohjelmaa kohtaan on osoitettu suurta mielenkiintoa, mutta kaikista meille lähetetyistä projekteista olemme pystyneet tukemaan vain muutamia. Toivomme silti, että yksittäisten projektien avulla saamme kokemusta ja tietoa, josta voi olla hyötyä myös muille. Kaikki EU: n jäsenmaat ovat nyt tavalla tai toisella mukana projektissa.
Olemme työskennelleet intensiivisesti neljän useampivuotisen ohjelman aloittamisen puolesta. Näitä ovat SHERLOCK, GROTIUS, STOP ja OISIN. Komissio esitteli aivan äskettäin vielä kaksi useampivuotista ohjelmaa, FALCONEN ja ODYSSEUKSEN. ODYSSEUKSEN tarkoituksena on vahvistaa väärennettyjen dokumenttien, rajavalvonnan, turvapaikka- ja maahanmuuttokysymysten parissa työskentelevien henkilöiden välistä käytännön yhteistyötä.
Rouva puhemies, kun esitetään kysymys siitä, mihin alueisiin Euroopan unionin olisi keskityttävä, vastaa suurin osa, että tarkoitus on taistella järjestäytynyttä rikollisuutta, huumeita ja väkivaltaa vastaan. Nämä asiat huolestuttavat ihmisiä nykyään. He odottavat meidän panostavan voimakkaasti heidän henkilökohtaisen vapautensa, turvallisuuden tunteensa ja turvansa suojaamiseksi. Komissio toimii aktiivisesti unionin toimintasuunnitelman mukaan järjestäytyneen rikollisuuden vastaisessa taistelussa. Näin komissio teki ennen Dublinin huippukokousta ja se on jatkanut toimintaansa niin ennen Amsterdamin huippukokousta kuin sen jälkeenkin. On ilahduttavaa, että ministerineuvosto on asettunut tukemaan sitä, että jäsenvaltiot ja unionin toimielimet voivat yhdessä tarttua tuumasta toimeen tehdäkseen järjestäytynyttä rikollisuutta vastustavasta taistelusta tehokkaan. Todellisuus puhuu kuitenkin karua kieltään. Meillä on EU: ssa 15 erilaista oikeusjärjestelmää, erilaisia petoksen määritelmiä ja suuria eroja pankkeja ja taloudellista toimintaa koskevissa säännöissä. Järjestäytynyt rikollisuus käyttää tilannetta hyväkseen. Lisääntyneelle yhteistyölle ja rikollisuuden vastaiselle taistelulle unionissa olisi asetettava tiukempia vaatimuksia.
Tehokkaamman yhteistyön mahdollistamiseksi olen tehnyt ehdotuksen yhteisistä toimenpiteistä, niin kutsutusta FALCONE-ohjelmasta, jonka tarkoituksena on nimenomaan tehostaa yhteistyötä niiden välillä, jotka tekevät kenttätyötä tätä aluetta koskevien poliisille kuuluvien ja oikeudellisten kysymysten parissa.
On selvää, että järjestäytyneen rikollisuuden ja korruption vastainen taistelu on tärkeä lisä tulevissa Itä- ja KeskiEuroopan maiden kanssa käytävissä jäsenyysneuvotteluissa. Neuvottelusuunnitelmassa ehdotetaan, että hakijamaat ja EU: n jäsenmaat solmivat yhteistyösopimuksen, joka on suunnattu erityisesti järjestäytyneen rikollisuuden vastustamiseksi. Komissio on jo nyt, yhdessä puheenjohtajiston kanssa, ryhtynyt miettimään sitä, millaiseksi sopimus on muotoiltava.
Esittelijän tapaan olen useaan otteeseen valitellut sitä, että monet kolmatta pilaria koskevat sopimukset eivät ole astuneet voimaan. Kyse on Europolista, sopimuksesta henkilöiden luovuttamisesta ja yhteisön taloudellisten etujen suojelemista koskevasta sopimuksesta. Olisin kiitollinen, jos myös parlamentin edustajat avustaisivat asiassa niin, että me puhemiehen ehdottamalla tavalla saisimme ainakin Europolin aloittamaan toimintansa 1. heinäkuuta ensi vuonna.
Kuten alussa mainitsin, Amsterdamin sopimus sisältää sen, että oikeudellinen ja sisäpoliittinen yhteistyö nostetaan uudelle tasolle. Se sisältää viisivuotisen työohjelman, joka koskee tapaa, jolla rajavalvonta, maahanmuutto- ja turvapaikkakysymykset liitetään ensimmäisen pilarin alaisuuteen. Se koskee myös niitä asioita, jotka nyt kuuluvat Schengenin sopimuksen piiriin. Kolmannen pilarin alaisuuteen jäävällä alueella tehtävää yhteistyötä, joka toisin sanoen koskee poliisia, tullia ja rikosoikeutta, tullaan kehittämään muun muassa puitepäätöksen kautta. Jatkamme työskentelyä niillä välineillä, jotka meillä Maastrichtin sopimuksen myötä on käytettävissämme. Samanaikaisesti valmistaudumme luonnollisesti siihen päivään, jolloin Amsterdamin sopimus astuu voimaan.
Olen sitä mieltä, että uuden esityksen oikeudellisille ja sisäpoliittisille kysymyksille aiheuttamia seurauksia on tutkittava kunnolla. Olen sen vuoksi aloittanut arvioinnin, jonka aion esitellä parlamentille ja ministerineuvostolle laajan tiedonannon muodossa. Toivon, että se toimii valkoisen kirjan tapaan tärkeänä pohjana perusteelliselle keskustelulle siitä, miten Euroopassa tullaan toteuttamaan vapaus, turvallisuus ja oikeus.
Täten haluan kiittää hyvästä yhteistyöstä niitä parlamentin valiokuntia, joiden kanssa olemme komissiossa tehneet tiiviisti yhteistyötä. Haluan kiittää myös puheenjohtajistoa niistä onnistuneista panoksista, joita me, kaikesta huolimatta, olemme onnistuneet saamaan aikaan vuoden 1997 aikana.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari Gradin!
Keskustelu keskeytettiin ja sitä jatkettiin klo 15.00.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Ennen kuin kuitenkaan siirrymme äänestykseen, haluan lausua vielä yhden tervetulotoivotuksen. Arvoisat kollegat, tänään virallisella lehterillä meitä kunnioittaa läsnäolollaan terroristijärjestö ETAn viime heinäkuussa kaappaaman ja murhaaman Baskimaassa sijaitsevan Ermuan kaupungin nuoren kaupunginvaltuutetun Miguel Angel Blancon perhe.
(Jatkuvia suosionosoituksia) Kuten varmasti muistatte, Miguel Angel Blancon kuolema aiheutti valtavan sokin Espanjassa ja muualla Euroopan unionissa. Euroopan parlamentti ei suhtautunut välinpitämättömästi tähän tunteeseen, joka koskee kaikkia muitakin terrorismin uhreja, ja lähetti Ermuaan lähetystön osoittaakseen selvästi solidaarisuutensa. Ermuan kaupunginjohtaja ja kaupunginvaltuustossa edustettuina olevien puolueiden edustaja matkustavat perheen mukana. Minulla on ilo ilmaista heille parlamentin puolesta sydämellisimmät tervetulotoivotukset, joita myös nämä täysistunnon suosionosoitukset ilmaisivat. Sydämelliset kiitokset, että olette saapuneet tänne!

Äänestys
Bébéar
Velvoite, joka koskee myyntiartikkelien hintojen ilmoittamista painoyksikköä kohti on toki kannatettava ja se on omiaan parantamaan kuluttajien tiedonsaantia.
Ottaen huomioon, että myynnissä on yhä enemmän erilaisia tuotteita, rouva Oomen-Ruijtenin mietintö on oikeansuuntainen, sillä siinä eurooppalaisia pyritään ohjaamaan vertailevan kulutuksen omaksumiseen. Meidän on kuitenkin oltava tarkkoja siitä, ettei tällainen menettely johda liiallisuuteen, kun otetaan huomioon periaate, jonka mukaan liiallinen tiedonsaanti haittaa tiedonsaantia.
Parlamentin ympäristövaliokunnan käsitellessä tätä mietintöä minulla oli tilaisuus kiinnittää kollegoideni huomio viinien ja väkevien alkoholijuomien litrahintojen merkitsemiseen liittyviin ongelmiin. Mitä hyötyä kuluttajalle on tietää samppanjan tai viskin litrahinta, kun tarjolla olevia juomia myydään 75 tai 70 cl: n pulloissa? Hintavertailun voi tehdä suoraan myyntiartikkelin hintaetiketin perusteella.
Minusta ei ole mitään järkeä tehdä turhia etikettimerkintöjä, jos lisätiedosta ei käy ilmi sen enempää kuin yksikköhinnastakaan. Näin ollen toivoisin, että 10 artiklan määräyksiä sovellettaisiin kokonaisuudessaan: "suotuisimpien määräysten säilyttäminen" .
Jos otamme huomioon tämän varauksen, hyväksyn rouva Oomen-Ruijtenin mietinnön. Yksinkertaisempi ja joustavampi direktiivi olisi välttämätön niin kuluttajille kuin kauppiaillekin.

Cushnahan
Otan tyytyväisenä vastaan neuvoston kanssa tehdyn neuvottelusopimuksen, joka koskee järjestelyitä tavaroiden kaksinkertaisesta hinnoittelusta yhtenäisvaluutan käyttöönottoa edeltävän siirtymäkauden aikana. Päätös johtaa siihen, että tavaroiden hinta on esillä sekä kansallisena rahana että euroina, mukana yksikköhinta, kilohinta tai litrahinta tavaran mukaan.
Pikkukauppojen pitäjien erivapaus osoittaa myös tervettä järkeä. Pikkukaupoille annetaan kuusi vuotta aikaa noudattaa direktiiviä. On selvää, että koska nämä pienet kaupat myyvät kaikkea, niiden velvoittaminen myös yksikköhintojen merkitsemiseen tavaroihin olisi ollut taakka, jota olisi ollut mahdotonta hyväksyä.
Nämä toimet ovat käytännöllisiä ja auttavat kuluttajia ymmärtämään paremmin yhtenäisvaluutan toimintaa.
Raakatupakka (A4-414/97)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Theorin, Waidelich ja Wibe
Ruotsin sosiaalidemokraattinen ryhmä ei ole äänestänyt tähän asetukseen liittyvän muutoksen puolesta, koska mielestämme tupakanviljelylle ei ylipäänsä pitäisi maksaa maanviljelytukea.

Bébéar
Yhtenäismarkkinoiden toteuttaminen ja niiden mukanaan tuoma vapautuminen ovat lisänneet huomattavasti joidenkin taloutemme alojen altistumista kansainväliselle kilpailulle. Tupakan tuotanto muodostaa oman itsenäisen alansa osana Euroopan maataloutta. Meidän onkin välttämättä kiinnitettävä huomiomme tupakan tuotantoon. Se on myös erotettava nikotiinin torjuntaan liittyvistä asiakirjoista, jotka hyväksytään huomenna täällä parlamentissa.
Korva-, nenä- ja kurkkutautiosastosta vastuussa olevana lääkärinä valittelen joka päivä liiallisen tupakanpolton aiheuttamia tuhoja. Eurooppalaisten tupakanviljelijöiden ei kuitenkaan pitäisi joutua maksamaan päätöksistä, jotka ovat heille vahingollisia heidän amerikkalaisiin tai aasialaisiin kollegoihinsa nähden. Näin ei asian laita ole tähän asti ollut, sillä elinkeinoa suojellaan jatkuvasti.
Tämän vuoksi kannatan nykyisen järjestelmän voimassaoloajan pidentämistä vuodella odottaessamme tupakkamarkkinoiden järjestelyssä toteutettavaa yhteistä, maailmanlaajuista uudistusta. Suhtaudun myös myönteisesti kiireellisen menettelyn soveltamiseen vuoden 1998 sadon kiintiöiden jakamisessa.
Enemmistö tuottajista, joiden työllistävää vaikutusta emme voi vähätellä näinä vaikeina aikoina, suhtautuvat myönteisesti nykyisin käytössä olevaan yksikkömääräiseen palkkiojärjestelmään.
Sitä vastoin velvollisuutemme on ensi tilassa varmistaa takuukynnykset, ennen kuin voimme jatkossa harkita uusia perusteita, jotka sopisivat paremmin maailmanlaajuisten markkinoiden tarpeisiin, sekä ponnistella nikotiinin haitallisten vaikutusten vähentämiseksi.
Näin ollen äänestän ehdotuksen puolesta, jonka komissio on Euroopan parlamentille esittänyt.

Holm
Olen äänestänyt sitä ehdotusta vastaan, jossa ehdotetaan raakatupakkamarkkinoiden yhteistä organisaatiota koskevan asetuksen pidentämistä. Suurin syy on se, että mielestäni tupakanviljelijöille maksettu tuki on kohtuuton, koska EU: ssa on samanaikaisesti menossa ohjelma, jonka avulla tupakoinnin haittavaikutuksia pyritään estämään. Tiedämme, että tupakoinnin vuoksi kuolee vuosittain tuhansia ja taas tuhansia ihmisiä, ja tupakoinnin takia sairastuneiden ihmisten hoitoon menevät terveydenhoitokustannukset ovat tähtitieteelliset. Sen vuoksi EU: n tupakantuotantoon kohdistetun tuen on loputtava kokonaan. Tukea on sen sijaan maksettava siten, että nykyään tupakkaa viljelevät voivat ryhtyä viljelemään jotain muuta.
Ne varoituksen äänet, joita parlamentissa olemme kuulleet, muun muassa tilintarkastustuomioistuimen vuosikertomuksen yhteydessä, kertovat selkeästi, että EU: n tätä aluetta koskeva politiikka toimii huonosti. Muun muassa sisäiset valvontajärjestelmät eivät toimi. Sitä paitsi petokset ovat tavallisia. Sen vuoksi tämän politiikan jatkaminen ei mielestäni ole järkevää.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet raakatupakkaa koskevan yhteisen markkinajärjestelyn jatkamista vuoden 1998 syksyyn vastaan. Mielestämme EU: ssa viljeltyä tupakkaa ei saa tukea seuraavista syistä: osittain sen vienti on moraalitonta, koska tupakka ei täytä EU: n omia standardeja, osittain olemme sitä mieltä, että on kaksinaismoraalista käyttää vuosittain 11, 2 miljoonaa ecua syövän vastaiseen taisteluun ja tukea samanaikaisesti tupakanviljelyä markkinajärjestelyjen avulla. Sen sijaan tuemme näillä alueilla siirtymistä muiden viljalajien tuotantoon ja sitä, että näin varmistetaan niiden ihmisten toimeentulo, jotka tällä hetkellä ovat riippuvaisia tupakan tuottamisesta.
Anderssonin mietintö (A4-313/97)
Lindqvist
Tulevaisuuden työn uudelleenorganisointia käsittelevä mietintö on pääpiirteiltään hyvä. Niin pitkälle kuin mahdollista kysymyksiä on säänneltävä hajautetusti työmarkkinaosapuolten välisten sopimusten avulla, niin kutsuttuna sopimusperustaan pohjautuvana kumppanuutena, jonka mukaan osapuolet itse päättävät millä tasolla sopimuksia tehdään. Kuten mietinnössä annetaan ymmärtää, ei ole mitään syytä siihen, että Euroopan komissio sotketaan kumppanuuteen mukaan. Olen kuitenkin äänestänyt mietinnön puolesta.

Lis Jensen
Äänestän Anderssonin mietintöä vastaan. Tämän mietinnön ja komission vihreän kirjan näkökantojen välinen selkeä yhteisymmärrys saa minut vakuuttuneeksi siitä, että useimmat EU: n parlamentissa ovat täysin samaa mieltä komission kanssa siitä, miten Euroopan työmarkkinat järjestetään tulevaisuudessa. Mietinnön hyvistä osista huolimatta jäävät Anderssonin mietinnön ainoiksi menestyksen arvioimistekijöiksi määrällinen kasvu ja lisääntynyt taloudellinen voitto. Siksi mietinnössä on pelkästään niiden negatiivisten seurauksien korjauksia, joita komission vihreän kirjan ehdotus tulee aiheuttamaan, esimerkkinä tästä mainittakoon vuosittaisen työaikanormin toteuttamisen aiheuttama kielteinen merkitys palkansaajien perhe-elämälle ja koko heidän sosiaaliselle elämälleen.
En voi hyväksyä sitä, että Anderssonin mietinnössä komissiota kehotetaan osallistumaan kansallisten työmarkkinoiden EU: n taholta tapahtuvaan säätelyyn (1 kohta). Asiasta ei tee sen hyväksyttävämpää se, että mietinnössä viitataan tässä yhteydessä eurooppalaisten kumppanien merkitykseen työmarkkinoilla. Todellisuudessa tämä aiheuttaa sen, että kansalliset ammattiyhdistykset ja työmarkkinajärjestöt asetetaan vaikutusvallan ulkopuolelle silloin, kun kyseessä ovat jäsenten edut, ja että useat työmarkkina-alueen osat siirtyvät EUlainsäädännön alaisuuteen.
Haluan tukea niitä Tanskan ammattiyhdistysliikkeen piirejä, jotka haluavat pitää kiinni periaatteesta säilyttää kansallisen tason työmarkkinaosapuolten välinen neuvotteluoikeus, ja jotka tekevät kaikkensa estääkseen EU: n mahdollisuuden puuttua sopimuksiin. Samat ammattiyhdistysliikkeen piirit tukevat täysin laajaa kansainvälistä ammatillista yhteistyötä ja myös tästä olen samaa mieltä. Näiden näkökohtien vuoksi vastustan mietintöä.

Titley
Otan tämän vihreän kirjan ja esittelijän sitä varten tekemän työn lämpimästi vastaan. Toivon, että tämän asiakirjan johdosta käytävistä keskusteluista syntyy konkreettisia toimia. Koin turhautuneisuutta viime vuonna, kun Britannian edellinen hallitus vastusti joustavaa EU: n politiikkaa työajoista, ja olen siksi iloinen sanoessani, että uudella hallituksellamme on johtava asema keskusteluissa sellaisista asioista.
Britannian työväenpuolueen jäsenet minun tavoin ovat iloisia nähdessään esittelijän painottavan elinikäistä oppimista politiikkana, jota on tuettava EU: n tasolla kuten hallituksemme tekee kotimaassamme. Hän on oikeassa korostaessaan tarvetta räätälöidä politiikkoja sopimaan erilaisille ihmisille - Britanniassa esimerkiksi valtiovarainministerimme on esittänyt huomattavaa lisäystä lastenhoitoon, mikä auttaa vanhempia siirtymään sosiaaliavustuksen varasta töihin.
Voimme kaikki oppia muiden maiden parhaista käytännöistä. Missä sekä johto että henkilöstö uskaltavat olla joustavia, hallitsemaan muutosta sen sijaan että olisivat sen uhreja, sitä varmempi kaikkien meidän taloudellinen tulevaisuutemme on. Toivon, että kollegat tukevat tätä mietintöä ja vievät keskustelua eteenpäin synnyttääkseen uusia ideoita ja jakaakseen parhaat nykykäytännöt työn organisoinnista. Tämä voi olla hyödyllinen kannustin kansallisille hallituksille, jotka valmistelevat työllisyystoimintaohjelmiaan ensi vuonna pidettävää Cardiffin huippukokousta varten.

Wolf
, kirjallinen. (DE) Kysymys työn uudelleenorganisoinnista koskee tämänhetkisissä yhteiskunnallisissa keskusteluissa kolmea olennaista ulottuvuutta:
työn uudelleenjakamisen ulottuvuus, kun otetaan huomioon jatkuva tuottavuuden ja tehokkuuden lisääntyminen, tämä tarkoittaa jakamista sekä palkallisen ansiotyön ja muiden yhteiskunnallisesti välttämättömän työn muotojen välillä, ja siten miesten ja naisten välillä kuin myös työssä olevien ja työttömien välillä; -mahdollisuudet purkaa hierarkioita ja laajentaa yksilöllistä tai kollektiivista liikkumavaraa vastuun osalta ansiotyössä olennaisena osana työelämän inhimillistä uudelleenjärjestämistä, jonka uudet teknologiat ja johtamisstrategiat tekevät mahdolliseksi; -välittömien työprosessien joustavamman ja tuotekohtaisen järjestämisen ulottuvuus kaikilla tuotannon ja palveluiden aloilla.Herra Anderssonin mietintö käsittelee pääasiassa kolmatta ulottuvuutta, jossa hän tosin käsittelee myös toisen palveluksessa olevien etuja. Se on pelkästään myönteistä, mutta ei kuitenkaan todella riitä. Kun otetaan huomioon massatyöttömyyden kiireelliset ongelmat, on välttämätöntä käsitellä myös kahta ensin mainittua työn uudelleenorganisoinnin ulottuvuutta. Toivomme, että keskustelu jatkuu ja vastaavasti laajenee - myös Euroopan komission puolelta, joka siinä löytää mahdollisuuksia selvittää muutamia jarruja, jotka yhä edelleen kohdistuvat eurooppalaisen työllisyys- ja työpolitiikan kokonaiskysymykseen.
Waddingtonin mietintö (A4-372/97)
Crawley
Arvoisa rouva puhemies, otan tyytyväisenä vastaan Waddingtonin mietinnön perinpohjaisena, yhtenäisenä vastauksena komission tiedonantoon naisilla käytävästä kaupasta seksuaalista hyväksikäyttöä varten. On erittäin vaikeata uskoa, että sellaista orjuutta yhä esiintyy tänä päivänä ja aikana, kuitenkin luemme, että naisilla käytävä kauppa on itse asiassa kasvussa Kansainvälisen siirtolaisjärjestön (IOM) mukaan. Tämä tekee yhä tärkeämmäksi sen, että Euroopan unionilla on koordinoitu strategia naiskaupan vastaiseen taisteluun. Komissio on arvioinut, että kauppaa käydään puolella miljoonalla naisella vuosittain, vaikka ongelman todellista laajuutta ei tunneta kaupan salailevan luonteen takia. Kaupankäynnistä saadut suuret liikevoitot ja sen pienet riskit rohkaisevat rikollisia toimittamaan yhä enemmän naisia seksuaalista hyväksikäyttöä varten Euroopan unionissa. Monet näistä epätoivoisista naisista ovat köyhiä ja haavoittuvaisia, syrjäytyneitä omista yhteisöistään, ja he uskovat, että elämä toisessa maassa on ruusuisempaa - pakotie, uusi alku.
Sen vuoksi on välttämätöntä, että ongelmaan on monialainen, kansojen välinen lähestymistapa Euroopan tasolla. On erittäin rohkaisevaa, että jäsenvaltiot ovat tunnustaneet, että ihmisillä käytävä kauppa on ihmisoikeusrikkomus ja niiden yhteinen etu on taistella sitä vastaan. On myös rohkaisevaa, että STOP- ja DAPHNE-ohjelmat ovat olemassa. On kuitenkin olemassa voimakas tarve näiden aloitteiden lisääntyvään rahoitukseen, ja vaadin, että vuosi 1999 julistetaan Euroopan naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi vuodeksi, koska se olisi lisärohkaisu lisätä näitä talousarvion kohtia.
Lopuksi on tärkeätä, että naisten asema nyky-yhteiskunnassa sisällytetään Euroopan unionin laajentumisneuvotteluihin, erityisesti koska Keski- ja Itä-Euroopan maista on nopeasti tullut uusi kasvupaikka ja helpon pääsyn alue naisilla käytävälle kaupalle ja naisten tuomiselle Euroopan unioniin.

Cushnahan
Valtava kasvu naisilla käytävässä kaupassa johtaa monien tuhansien maailman köyhemmiltä alueilta tulevien naisten joutumiseen seksiorjuuteen. Nämä kovaonniset uhrit tulevat Latinalaisesta Amerikasta, Filippiineiltä ja Keski- ja Itä-Euroopan maista. He ovat usein lukutaidottomia ja kouluttamattomia, ja heidät hankitaan suoraan pikkukaupungeista ja kylistä lupaamalla ylenpalttista ja hyvin palkattua työtä Euroopassa. Kun he saapuvat Eurooppaan, he ovat kauppiaiden armoilla, ja nämä takavarikoivat heidän passinsa ja pakottavat heidät prostituutioon.
Otan tyytyväisenä vastaan sen, että tämä asia on tullut Europolin huumeyksikön alaisuuteen. On kuitenkin tehtävä paljon enemmän. Poliisin tietoja on pystyttävä koordinoimaan paremmin ja lait ja rangaistusmenettelyt on yhdenmukaistettava koko EU: ssa.
Heitä, jotka harjoittavat tätä pahaa kauppaa, on rangaistava ankarasti. Kun heidät saadaan kiinni, heidän olisi kärsittävä pitkiä tuomioita yhdenvertaisina niiden kanssa, jotka on tuomittu vakavista rikkomuksista huumekaupassa. Rangaistuksen on oltava rikoksen mittainen.

Lis Jensen, Sandbæk ja Bonde
Olemme tänään äänestäneet Waddingtonin loistavan mietinnön puolesta, joka koskee naisilla käytävää kauppaa seksuaalista hyväksikäyttöä varten. Näin olemme tehneet siitä huolimatta, että mietinnössä kehotetaan ratifioimaan Europol-yleissopimus ja laajentamaan tulevan Euroopan tietojärjestelmän (EIS) soveltamisalaa. Europol on yksi niistä monista askeleista, joita on otettu "Euroopan Yhdysvaltojen" suuntaan. Rajat ylittävä poliisiyhteistyö on nykyaikana välttämätöntä, mutta sen muuttaminen ylikansalliseksi yhteistyöksi ei ole perusteltua. Sama koskee EIS: ää ja koko Schengenin yhteistyötä. Myönnämme, että naisilla käytävään kaupantekoon on puututtava, mutta olemme sitä mieltä, että toiminnan on tapahduttava valtioiden välisellä tasolla.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Euroopan parlamentin Tanskan sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet ihmiskaupan kohteeksi joutuvien naisten auttamiseksi suunnattavan panoksen vahvistamisen puolesta. Naisilla käytävä kaupankäynti on eräänlainen orjuuden muoto, jossa kolmansien maiden naisia kuljetetaan EU: hun, jossa heidät pakotetaan joko prostituutioon tai pakkoavioliittoihin tai muihin työtilanteisiin, joihin liittyy seksuaalista hyväksikäyttöä. Nämä naiset ovat usein hyvin onnettomassa ja uhatussa asemassa. Siksi on tärkeää, että paneudutaan sekä uhrien auttamiseen että ihmiskauppaa harjoittavien henkilöiden kiinnisaamiseen. Ongelma ei noudata valtioiden välisiä rajoja, ja siksi on tärkeää, että komissio tekee tämän aloitteen. Jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä tutkimuksen ja koulutuksen parissa, vaihdettava tietoja ja kokemuksia jne. Ihmiskauppaa vastaan on taisteltava ja tämä tapahtuu kaikkein tehokkaimmin yhteisen panoksen avulla.

Theonas
Mietintö kuvaa muutamia ongelman dramaattisimpia mittasuhteita. Siitä huolimatta siinä ei lopulta onnistuta syventämään niitä todellisia syitä, jotka aiheuttavat ja suurentavat tätä sosiaalista vitsausta, eikä myöskään onnistuta osoittamaan todellisia syyllisiä tähän nykyajan orjakauppaan. Siksi, vaikka siinä esitetään muutamia mielenkiintoisia ehdotuksia, siinä ei onnistuta osoittamaan niitä seikkoja, jotka johtaisivat ongelman todelliseen ja täydelliseen ratkaisemiseen.
Ehkä juuri " sivistyneille" maille on tuskallisempaa tunnustaa erittäin raskas vastuunsa kokonaisten maiden taloudellisesta ja sosiaalisesta romahtamisesta eurooppalaisten ja monikansallisten suunnattomien taloudellisten etujen saavuttamiseksi saattamalla kokonaisia kansakuntia köyhyyden partaalle. Juuri markkinoiden lait asettuvat kansalaisten ja työläisten arvokkuutta vastaan meidän omissa maissamme, muuttaa jotkin muut maat Euroopassa ja kolmannessa maailmassa saaliiksi ja kauppatavaraksi. Se loi viidakon lakien " paratiisin" johtaakseen lähes häiritsemättä mahtavaa kansainvälistä järjestäytynyttä rikollisuutta, joka käy kauppaa arvokkuudella ja jopa ihmisen omalla olemassaololla.
Ongelman ratkaisuja eivät ole ankarat rangaistukset ja Europolin tukemisen kautta syntyvä valvonta, joita lopulta itse uhritkin vaativat ja jotka eivät hyökkää järjestäytyneen rikollisuuden mahtavia ja joustavia verkostoja vastaan. Samaan aikaan Schengenin sopimus saartaa juuri samojen pakolaisten rengasta, riistää heiltä perusoikeudet ja jättää heidät laittomuuden ja rikosten armoille, jotka muuttavat laittomuuden rahaksi. Ratkaisu on pakolaisten oikeuksien varmistaminen ja takaaminen, vastaanottopalvelujen ja perustoimeentulon edellytysten tarjoaminen. Se on vielä enemmän: molemminpuolisten, tasa-arvoisten ja hyödyllisten suhteiden kehittäminen kolmansien maiden kanssa. Niiden talousperustan kehittäminen, perustan, jonka kehittyneet maat ovat tuhonneet ryöstönomaisella hyväksikäytöllä, jotta ne pystyisivät tarjoamaan kansalaisilleen mahdollisuuden tehdä työtä ja elää itseään kunnioittaen omassa isänmaassaan.
(Istunto keskeytettiin klo 12.55 ja se jatkui klo 15.00.)

Oikeus- ja sisäasioiden alalla tapahtunut edistyminen (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa vuosittain käytävälle keskustelulle kansalaisvapauksien valiokunnan suullisista kysymyksistä, jotka koskevat saavutuksia, joita oikeus- ja sisäasioiden alalla toteutettavissa toimissa on saatu aikaan.

Schulz
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että tämän puheenvuoroni alussa ensiksi käsittelen työjärjestystä. En pääse mihinkään siitä, että tämänpäiväisen keskustelun menettelystä täytyy esittää kaksi kriittistä huomautusta, ja osoitan huomautukseni teille, arvoisa puhemies, pyynnön kera.
Koemme nyt kolmatta kertaa peräkkäin, että keskustelu oikeus- ja sisäasioiden alalla tapahtuneesta edistyksestä järjestettiin esityslistan perusteella siten, että tapahtuu se, mikä tänään iltapäivällä tapahtui, eli että joudumme keskeyttämään keskustelun, koska meidän välissä täytyy pitää tärkeät äänestyksemme. Se ei ole hyvä keskustelun kannalta. Pyytäisinkin teitä etsimään näin keskeiselle aiheelle toisen paikan esityslistalla, mikä mahdollistaisi yhtenäisen keskustelun.
Toinen pyyntö teille, herra puhemies, toisen kriittisen huomautuksen kera: olen erittäin kiitollinen rouva komissaari Gradinille siitä, että hän piti puheensa loppuun tänään iltapäivällä. Hänen sijassaan en olisi puhunut loppuun, sillä se, miten tämä parlamentti kuvittelee voivansa kohdella komissaareja, ei ole hyväksyttävää! Sanon sen teille erityisesti, kollegat, ja pyydän jokaista täällä läsnä olevaa huolehtimaan puolueryhmissä siitä, että emme pilaa mainettamme. Sillä tavalla ei sovi kohdella komission jäsentä hänen pitäessään merkittävää puhetta! Pyytäisinkin todella, että vältämme sellaista tulevaisuudessa. Se, että täällä keskipäivän aikaan keskustellaan - tällä kerralla rouva Gradin oli uhri, muulloin uhreja ovat toiset, joko puhujat tai neuvoston tai komission edustajat - on kestämätöntä. Sitä ei kuuntele kukaan. Se on Euroopan parlamentin arvolle sopimatonta. Siksi pyydän teitä, herra puhemies, että otatte tämän puhemieskonferenssissa keskustelun aiheeksi. Paljon kiitoksia!

Puhemies
Haluaisin vastata lyhyesti kahteen huomautukseenne, jotka olivat yhtä paljon puheenvuoroja kuin arvostelujakin, jotta voisin hyödyntää niitä ja toimittaa puhemieskonferenssille huomautuksenne, joka koski sitä tosiasiaa, että tätä kysymystä koskevat keskustelut keskeytyivät jo kolmannen kerran klo 12.00 pidetyn tauon vuoksi, ja palauttaakseni teille arvostelun, sillä emme pysyneet sovituissa määräajoissa erityisesti sen vuoksi, että puhujat eivät noudattaneet heille myönnettyä puheaikaa.
Pyydän lisäksi uudestaan rouva komissaarilta anteeksi äskettäistä hälinää, sillä emme oikein tiedä, kuinka tätä kokoontuvaa parlamenttia pitäisi hallita. Tämä on jatkuva ongelma, josta ilmoitan varmasti puhemieskonferenssille.

Reding
Arvoisa puhemies, vain yksi virke. Jotta kollegamme Schulzin puhe saisi enemmän painoarvoa, haluan sanoa, että PPE tukee sanatarkasti sitä, mitä hän juuri sanoi, ja sen tuki on voimakas.

Puhemies
Kiitän teitä, hyvä rouva. Välitämme kaikki nämä huomautukset viranomaisille, joita asia koskee.
Pyydän teitä noudattamaan puheaikaa, jotta voisimme välttyä tällaisilta harmillisilta tilanteilta.

Lindeperg
Arvoisa puhemies, yhdyn myös juuri puheenvuoronsa käyttäneiden kollegoiden mielipiteisiin.
Haluaisin aloittaa kiittämällä esittelijää, joka hyväksyi suurimman osan valiokunnassa sosialistiryhmän puolesta esittämistäni tarkistuksista.
Näin ollen meille esitetty päätöslauselma saa täyden hyväksyntämme joka kappaletta myöten. Mielestäni tätä vuosittain laadittavaa mietintöä voidaan tarkastella kahdella tavalla. Ensimmäisen lähestymistavan mukaan vertailemme aikaansaamaamme kehitystä ja edustamiemme kansalaisten odotuksia toisiinsa. Tältä näkökannalta katsottuna - palaan siihen myöhemmin - odotusten ja todellisuuden välinen kuilu on syvä. Kehitystä voidaan kuitenkin mitata myös edelliseen vuoteen verrattuna, mikä on realistisempaa eikä yhtä masentavaa. Näin olemmekin tehneet korostaen, että parlamenttia on tiedotettu paremmin ja sitä on kuultu useammin K.6 artiklan mukaisesti.
Suurimman murheemme ollessa aikaisemmin se, että tätä artiklaa sovellettiin liian rajoittavasti, olimme tyytyväisiä siihen, että puheenjohtajamaa Luxemburg sitoutui soveltamaan ennakolta Amsterdamin sopimuksen K artiklan 11 alakohtaa, jossa täsmennetään selvästi neuvoston ja komission velvoitteet parlamenttiin nähden. Herra Nassauer korosti sitä tänä aamuna ja neuvoston puheenjohtaja palasi tähän kysymykseen, mistä kiitän häntä.
Huomaamme edistystä tapahtuneen myös siinä, että on valittu perussopimusta lähempänä olevia, erityisesti yhteisiin toimiin perustuvia päätöksentekotapoja. Emme ole kuitenkaan täysin tyytyväisiä, sillä neuvoston toimiluetteloon sisältyy edelleen liian paljon päätöslauselmia, jotka eivät ole valvontamme alaisia. Tarkoitan esimerkiksi valeavioliittoja koskevaa päätöslauselmaa, jonka "siirtolaisryhmä" laati täysin suljetusti niin, että parlamenttia ei missään vaiheessa tiedotettu eikä edes kuultu. Kyseessä on kuitenkin teksti, jonka vaikutukset ovat merkittäviä, sillä ne liittyvät siirtolaisten oikeuksiin elää perheensä kanssa. Voimme vain ihmetellä sitä, että näin rajoittava teksti on hyväksytty aiheesta, joka ei kuulu neuvoston ohjelmaan ja kun siirtolaiskysymyksiin liittyvien sääntöjen yhdenmukaistamista koskevaa, rouva Gradinin ilmoittamaa yleissopimusta ei syntynytkään.
Yleisesti ottaen olemme lisäksi sitä mieltä, että neuvosto ja komissio eivät kiinnitä turvapaikka-asioihin ja maahanmuuttoon tarpeeksi huomiota. Vaikka olemmekin tyytyväisiä rouva komissaarin tekemään aloitteeseen, joka koskee väliaikaista suojelua, olemme pahoillamme siitä, että suunnitelmia, jotka koskevat pakolaisen aseman myöntämisen yhdenmukaistamista ja väliaikaista suojelua - jotka kuitenkin ovat sisältyneet neuvoston ohjelmaan jo kauan - ei ole pantu täytäntöön vähäisemmässäkään määrin.
Lyhyesti sanoen voimme todeta, että kehitystä on jossain määrin tapahtunut, mutta olemme hyvin kriittisiä tämän kehityksen hitauden suhteen, sillä Euroopan kansalaiset saavat vaikutelman, että näin tärkeillä aloilla ei edistytä ollenkaan. Tämä pitää paikkansa henkilöiden vapaan liikkumisen suhteen, mikä on karrikoidusti sanoen todellinen merikäärme. Tilanne on sama myös Euroopan oikeudellisen alueen suhteen. Sen muodostaminen kuului ensisijaisten tehtävien joukkoon jo Espanjan puheenjohtajakaudella vuonna 1995. Sen syntyminen on kuitenkin vaikeaa. Suunnitelmissa toki edistytään. Konkreettisia ehdotuksia on tehty, siitä ei ole epäilystäkään. Siitä ovat todistamassa kollegoidemme Cederschiöldin, Orlandon ja Bontempin viimeaikaiset mietinnöt. Mutta tämä edistys on niin varovaista ja soveltamismääräajat niin pitkiä, että kansankiihottajat, jotka väijyvät kaikkea, mikä voisi vähentää Euroopan uskottavuutta, saavat näin lisäaikaa.
Tässä yhteydessä myönnän, että olen ollut järkyttynyt siitä loukkaavasta julkisuudesta, mitä Kansakuntien Eurooppa -ryhmä on saanut osakseen Ranskan lehdistössä, joka kirjoittaa: "Jättäkäämme kansainväliset suurrikolliset rauhaan, sillä Eurooppa ei kuitenkaan "halua" tehdä mitään asian hyväksi" . Voimme mielenkiinnolla panna myös merkille, että ne, jotka näin julistavat Euroopan voimattomuutta ovat kaikkein kiihkeimmin epäämässä Euroopalta keinoja tehokkuuden takaamiseksi kieltämällä kaiken uuden vallan eurooppalaisilta toimielimiltä ja takertumalla äänestykseen, jossa vaaditaan yksimielisyyttä ja jonka halvaannuttavan vaikutuksen tiedämme - neuvoston puheenjohtajakin korosti sitä tämänaamuisessa puheenvuorossaan. Rajoittuneeseen kansalliseen itsemääräämisoikeuteen vetoaminen on tietenkin vastoin niitä periaatteita, joita me väitämme puolustavamme.
Heti Geneven vetoomuksen jälkeen viime viikolla Brysselissä kokoontuneet 200 tuomaria tekivät oikein, kun he ottivat esille tämän oikeudellisen Euroopan kehittämisen jäykkyyden ja hitauden, sillä siinä törmätään jatkuvasti vaatimuksiin säilyttää vanhakantainen kansallinen itsemääräämisoikeus.
Valitettavasti määräysten voimaantuloa koskevat mahdollisuutemme todellisten muutosten aikaansaamiseksi ennen Amsterdamin sopimuksen uutta osastoa ovat huonot, mikä aiheuttaa luultavasti sen, että joudumme vielä käymään läpi monia vähemmän innostavia vuosikatsauksia!

Reding
 Arvoisa puhemies, puheenjohtajamaa Luxemburg on saanut aikaan uudistuksia. Vahvistaakseen parlamentaarista valvontaa järjestäytynyttä rikollisuutta, turvapaikkapolitiikkaa, vapaata liikkuvuutta ja muita vastaavia tapauksia koskevissa kysymyksissä Luxemburg on päättänyt soveltaa ennakolta Amsterdamin sopimuksen uusia sääntöjä sekä kuulla Euroopan parlamenttia paljon ennen kuin sopimuksen ratifiointi tekee tästä kuulemisesta pakollisen. Näin toimimalla puheenjohtajamaa Luxemburg on edistänyt avoimuutta ja demokratiaa Euroopassa. Kiitokset tästä!
Luxemburg olisi puheenjohtajakaudellaan halunnut saada aikaan uudistuksia myös muilla aloilla. Se olisi halunnut tehdä tärkeitä päätöksiä, jotta Eurooppa voisi taistella tehokkaammin järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmiskauppaa, laitonta maahanmuuttoa, pedofiliaa sekä muita ongelmia vastaan, joita en nyt kaikkia tässä luettele. Se olisi halunnut toteuttaa sitä, mitä kansalaiset vaativat, konkreettisia ja tehokkaita toimenpiteitä, jotta rehelliset ihmiset - eivätkä kaikenlaiset rikolliset - voisivat hyötyä vapaasta liikkuvuudesta, mutta valitettavasti suuret ponnistukset ja myönteiset työn tulokset ovat useasti valuneet tyhjiin joidenkin jäsenvaltioiden takia, jotka ovat käyttäneet hyväkseen yksimielisen päätöksen vaatimusta kolmanteen pilariin kuuluvissa kysymyksissä jarruttaakseen näiden merkittävien asiakirjojen syntymistä.
Tämä on huudettava julki korkealta ja kovaa. Jos terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi vaadittavia välttämättömiä toimenpiteitä ei toteuteta, syy on joidenkin jäsenvaltioiden, jotka hyödyntävät yhteistä hyvää tyydyttääkseen omia epämääräisiä kansallisia etujaan. Tämä on silkkaa hyväksikäyttöä, jonka olisi jo aika loppua, herra puhemies, sillä ainoat, jotka tällaisesta menettelystä hyötyvät, ovat mafian agentteja ja muita epäilyttäviä henkilöitä.
Tästä huolimatta puheenjohtajamaa Luxemburg on onnistunut saamaan läpi joitakin tärkeitä asiakirjoja, joita kollegani ovat jo ottaneet esille. Luxemburg olisi ollut useampienkin onnistumisten arvoinen: jos se ei ole kaikessa onnistunut, se ei todellakaan ole neuvoston erinomaisen puheenjohtajan Marc Fischbachin syy, vaan se johtuu ennemminkin yksimielistä päätöstä edellyttävästä säännöstä, joka jälleen kerran on osoittanut haitallisuutensa.

Caccavale
Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtaja, arvoisat kollegat, tältäkin osin olemme erittäin tyytyväisiä Nassauerin tekemään työhön ja toteamme tyytyväisinä, että parlamentille on tiedotettu ja sitä on kuunneltu yhä enemmän, mikä on meille hyvin tärkeää. Vaikkakin asiassa on vielä paljon tehtävää, meidän mielestämme parlamentaarinen valvonta näin arkaluonteisissa aiheissa, jotka niin sanoakseni koskevat kansallisen itsemääräämisoikeuden sydäntä, on ehdottoman tärkeää. Näin on varsinkin Europolin ja EU: n tuomioistuimen osalta, jotka meidän pitäisi saada toimimaan mitä pikaisimmin, ja yleensäkin ilmeisesti kansalaisten henkilökohtaisten tietojen osalta. Juuri näistä kahdesta sanasta - vapaus ja turvallisuus - riippuu Euroopan tulevaisuus: kansalaisten vapaudesta, liikkumisen vapaudesta, jota ei saa vaarantaa tärkeä, erittäin tärkeä ja yhä vaikeammaksi käyvä taistelu erilaisia mafioita, erilaista rikollisuutta vastaan. Juuri tästä riippuu maanosamme tulevaisuus!

Wiebenga
Arvoisa puhemies, Euroopan oikeusasioiden alalla on tapahtunut menneenä vuonna edistystä. Alankomaiden toimiessa puheenjohtajana saatiin aikaan Amsterdamin sopimus. Alankomaiden puheenjohtajuuden aikana laadittiin myös toimintasuunnitelma suurrikollisuutta vastaan. Luxemburg on päättänyt kuulla meitä kaikista päätösluonnoksista, ja Euroopan komissiossa komissaari Gradin on tehnyt aloitteen kodittomien väliaikaisesta suojelusta. Mennyt vuosi on sisältänyt siis paljon hyvää. Liberaalien mielestä meidän ei pidä kuitenkaan olla liian tyytyväisiä, koska oikeusasioiden alalla on runsaasti puutteita. Myös asiakirjoista näkyy, että jäsenvaltiot eivät ole ratifioineet juuri mitään sopimuksia, eivät edes petosten vastaista sopimusta tai Europolsopimusta eikä muitakaan sopimuksia. Haluaisin huomauttaa komissaari Gradinille: Euroopan komissio on käyttänyt aloiteoikeuttaan säästeliäästi. Komissio on tunnustanut tämän epävirallisesti, ja komissaari Gradin on sanonut, että hänellä on liian vähän henkilöstöä. Ei, herra puhemies, ei se voi olla mikään perustelu. Jos Euroopan komissiossa on tällä sektorilla liian vähän henkilöstöä, se tarkoittaa, että tätä politiikan osa-aluetta pidetään vähemmän tärkeänä. Kaikki toimii niin hitaasti.
Mitä sitten tulevaisuudessa voi tapahtua, ja mitä tulevaisuudessa pitää tapahtua? Tulevaisuudessa tarvitaan Euroopan parlamentin ja Euroopan komission vahvaa koalitiota, ja meidän tulee painostaa tulevaisuudessa yhdessä Euroopan oikeus- ja sisäministerien kokouksia neuvostossa. Tämä kaikki on tarpeen. Tehtävää on vielä paljon jäljellä. Herra puhemies, toivon lopuksi, että tuleva Ison-Britannian puheenjohtajakausi osoittaa Labour-puolueen pystyvän konservatiiveja parempaan eurooppalaiseen politiikkaan oikeusasioissa.

Buffetaut
Arvoisa puhemies, yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa on varmasti arka aihe, sillä se liittyy olennaisesti valtioiden itsemääräämisoikeuteen. Tällä toimivaltuuksien alueella unionin toimet eivät voi eivätkä saa olla muita kuin täydentäviä, ja ne voivat koskea ainoastaan luonteeltaan todella ylikansallisia rikollisuuteen ja yleisiin järjestyshäiriöihin liittyviä ongelmia. Jo tehokkuuskin vaatii sitä. Mutta sen sijaan, että haaveilisimme yhteisestä oikeudellisesta eurooppalaisesta alueesta, joka heijastaa käsitystämme ihmeellisestä ja hienosti keskitetystä eurooppalaisesta valtiosta, järjestäytyneen rikollisuuden tai laittoman maahanmuuton torjumisen kannalta olisi kannattavampaa kehittää valtioiden välistä yhteistyötä, toteuttaa molemminpuolisesti jokaisessa jäsenvaltiossa oikeuden alalla tehtyjä päätöksiä sekä harkita ylikansallisten menettelyjen käyttöönottoa Geneven vetoomuksen tuomarien ehdotusten perusteella.
On turhaa pyrkiä jatkuvasti soveltumattomaan oikeudelliseen yhdenmukaistamiseen, joka on ristiriidassa jäsenvaltioiden perinteiden ja oikeusperiaatteiden kanssa. Euroopan unionin on sitävastoin keskitettävä ponnistelunsa todella ylikansallisten ongelmien, kuten oikeudellisten ja yleistä järjestystä koskevien kysymysten ratkaisemiseksi. Jopa esittelijä myöntää, että Amsterdamin sopimuksen oikeuden ja yleisen järjestyksen alaa koskevat määräykset aiheuttavat vaikeuksia perustuslaillisten takeiden suhteen, sillä yhteisöllistämisen myötä kansallisten parlamenttien demokraattinen valvonta loppuu. Pelkästään tämän vuoksi sopimus pitäisi tuomita. Ihmisoikeuksista ja perustuslakien noudattamisen takaamisesta tarkan Euroopan parlamentin olisi tehtävä johtopäätöksensä ja varoittaa yleistä mielipidettä vaaroista, joita Amsterdamin sopimus aiheuttaa demokraattiselle valvonnalle Euroopan yhdentyessä.

Schulz
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Haluan yhtyä niiden kollegoiden mielipiteisiin, jotka ovat kiittäneet herra Fischbachia hänen työstään. Herra Fischbach, haluan puolueryhmäni puolesta erityisesti sanoa tässä vielä seuraavaa: tapa, jolla olette hoitaneet neuvoston puheenjohtajan tehtävää, on meidän näkökulmastamme esimerkillinen. Voitte toimia vain voimassa olevan lain puitteissa, mutta se, mitä olette osoittanut yhteistyössä meidän kanssamme ottamalla Amsterdamin tavoitteet käyttöön etukäteen, osoittaa, että parlamentin ja neuvoston välinen hedelmällinen ja rakentava dialogi, joka auttaa purkamaan keskinäistä epäluottamusta ja joka edistää neuvoston toiminnan demokraattisen legitimoinnin vakauttamista, on mahdollinen. Jos neuvosto toimii parlamentin kanssa yhteistyössä oikeus- ja sisäasioissa, silloin se on yksi suurimmista edistysaskeleista - päinvastoin kuin herra Buffetaut´n pelko, että voisi syntyä eurooppalainen supervaltio - sillä perustuslaillinen todellisuus, sopimusperusta on se, että aloilla on hallitusten välistä yhteistyötä, ja sen Amsterdam on vielä kerran vahvistanut. Se johtaa kuitenkin meidän usein mainitsemaamme vaaraan, että kansalliset parlamentit eivät enää pysty riittävästi käyttämään valvontatehtäväänsä, koska kauppa on eurooppalaistettu, mutta Euroopan parlamentille ei ole annettu valvontavaltaa eikä lainsäädäntövaltaa.
Tämä demokratian vajaus, tämä aukko demokratiassa, voidaan poistaa toimimalla rakentavasti ja tehokkaasti yhteistyössä parlamentin kanssa, meidän kanssamme - ja ennen kaikkea käyttämällä hyväksi parlamentin mahdollisuutta saada välitöntä tietoa neuvostolta - kuten te, herra Fischbach olette tehnyt. Haluan mainita sen tässä erityisesti: se, että herra Schleder oli viime viikolla K4-komitean puheenjohtajan ominaisuudessa valiokunnassa ja tiedotti meille oikeus- ja sisäasiain neuvoston tuloksista ajankohtaisemmin kuin koskaan, johtuu varmastikin teidän aloitteestanne!
Edistystä, jota on saavutettu, voidaan, siinä myönnän teidän olevan oikeassa, rouva komissaari, täydentää sillä, että parlamentti ja komissio tekevät yhä tiiviimpää yhteistyötä sen avulla, että käytätte aloiteoikeuttanne enemmän. Haluan sanoa selvästi - herra Wiebenga viittasi siihen jo - jos tällä alalla on liian vähän henkilökuntaa, syy ei ole komissaari Gradinin, joka ponnistelee uuden lisähenkilökunnan saamiseksi vaan henkilökunnan lisäämiseksi on vedottava komission puheenjohtajaan, johon luxemburgilaisilla on hyvät suhteet.
Viimeinen huomautus: päätöslauselman 10 kohdassa lukee, että Euroopan unionin täytyy omistautua kamppailulle ystävänpalvelusavioliittoja vastaan. En tunne tätä termiä. Olen aina ajatellut, että ystävänpalvelus ja avioliitto sulkevat toisensa pois. Sitä pitäisi todennäköisesti kutsua kulissiavioliittojen torjunnaksi!

Cederschiöld
Herra puhemies! Oikeusalalla on tänä vuonna tapahtunut jotain uutta. Neuvoston oikeusalan puhemies on käyttänyt hyväkseen Euroopan parlamentin mahdollisuutta näytellä rakentavaa osaa. Tällä tavoin te, herra Fischbach, olette auttanut viemään Euroopan yhteistyötä vielä askeleen pidemmälle, mistä olemme kiitollisia. Kunnioitus Euroopan parlamenttia kohtaan kasvaa tehtävien vaikeuden ja niiden asianmukaisen hoitamisen myötä. Tehtäviä käsitellään vakavasti ja aikataulussa pysytään - tämä on tullut todistettua syksyn aikana.
Järjestäytynyttä rikollisuutta vastaan laadittu toimintasuunnitelma ja sen säädökset olivat alkusysäys neuvoston ja parlamentin väliselle uudelle suhteelle. Iso-Britannia on epävirallisesti ilmoittanut, että tätä toimintaa on jatkettava, ja ettei sen laatu saa huonontua. Käytännössä Amsterdamin sopimus on tässä asiassa voimassa niin kauan kunnes se ratifioidaan.
Neuvotteleminen tarkoittaa myös tietojen vaihtamista. Siviilitilanteissa saamme yleensä tietää syyn, mikäli jokin taho hylkää tai hyväksyy esityksen. Parlamenttia ei luonnollisestikaan pidä kohdella vähemmän korrektisti kuin mitä siviilitilanteissa on tapana. Neuvoston on nyt aika ilmoittaa, miksi tietyt asiat hyväksytään ja tietyt asiat jätetään hyväksymättä. Tällainen tiedon vaihtaminen on välttämätöntä, mikäli parlamentti aikoo pystyä täyttämään tärkeän tehtävänsä eurooppalaisen prosessin ongelmien ratkojana. Tällöin parlamentin on tiedettävä syy, jotta uusia ratkaisuja voidaan esittää ja ongelmakysymyksiä kehittää.
Neuvoston työryhmän on käsiteltävä mietintöämme ennen kuin siihen otetaan kantaa neuvostossa, jotta olisi olemassa näkökanta, näkökannan aiheuttama reaktio ja jotta sen syy tiedettäisiin. On kunnioitettava sitä osapuolta, jonka kanssa tiedonvaihtoa suoritetaan. Mikäli neuvosto ei selitä kantaansa, voi tämä johtaa keskustelun lukkiutumiseen aivan kuten tapahtui hallitustenvälisen konferenssin aikana ennen Amsterdamin sopimusta koskevaa päätöstä. Prosessin konkreettiset muodot säätävän toimielinten välisen sopimuksen aikaansaaminen on tärkeää nimenomaan eurooppalaiselle vallan tasapainolle.

Elliott
Arvoisa puhemies, on miellyttävää ja rohkaisevaa, että Luxemburgin puheenjohtajakauden aikana olemme nähneet vakavaa huomiota kiinnitettävän edistykseen oikeus- ja sisäasioiden alalla. Onnittelen puheenjohtajamaata Luxemburgia siitä, että se on ottanut parlamentin mukaan tähän neuvoa-antavaan prosessiin varhaisessa vaiheessa. Tämä on ehdottoman välttämätöntä, ja me kaikki otamme sen tyytyväisinä vastaan.
Olen aivan varma, että vakaa edistys tällä alalla jatkuu Britannian tulevan puheenjohtajakauden aikana. Kun yhä useammat ihmiset Euroopan unionissa asuvat, työskentelevät, opiskelevat ja viettävät osan elämästään muissa maissa kuin siinä, jossa he syntyivät tai jonka kansalaisia he nimellisesti ovat, tästä tulee yhä vain tarpeellisempaa.
Tahdon viitata kolmeen kohtaan. Ensinnäkin, vaikka ihmisiä on rangaistava, jos he ovat tehneet rikoksen, on oleellista, että syytettyjen henkilöiden odottaessa oikeudenkäyntiä toisessa jäsenvaltiossa he eivät saisi joutua vaikeampaan tilanteeseen kuin jos he olisivat omassa maassaan. Byrokraattiset viivytykset, jotka johtuvat käännösvaikeuksista tai oikeusjärjestelmien eroissa, eivät saisi tarkoittaa, että he ovat pidätettyinä epämääräisiä ajanjaksoja ennen oikeudenkäyntiä. Meidän on tärkeätä edistyä niin tällä alueella kuin kysymyksessä lukuisista rangaistuksista, joita tuomioistuimet voivat määrätä. Monia näistä rangaistuksista, joita tuomioistuimet määräävät omille kansalaisilleen, ei ole helppo soveltaa muiden maiden kansalaisiin. Ajattelen sellaisia asioita kuten yhteiskuntapalvelua, ehdonalaista ja niin edelleen. Meidän on tutkittava tarkasti tätä alaa.
Lopuksi tulee Europolin rooli. Mikäli aiomme selviytyä kansainvälisen rikollisuuden kasvusta vakavasti ja tehokkaasti, Europol on välttämätön. Emme voi olla epäedullisessa asemassa rikollisiin nähden, kun ollaan tekemisissä tällaisten asioiden kanssa. Samanaikaisesti, jos aiomme luoda Europolille toimivan roolin, meidän on varmistettava, että sopivat välineet löytyvät demokraattista vastuuta varten ja ihmisiä varten, jotta he voivat tehdä oikeutettuja valituksia, kun tuntevat kokeneensa epäoikeudenmukaisuutta. Meillä on oltava aitoja demokraattisia takeita Europolia varten.

Pirker
Arvoisa rouva komissaari, herra neuvoston puheenjohtaja, myös minä haluan mennä mukaan niiden piirileikkiin, jotka haluavat esittää kiitoksen menestyksestä, joka tämän puheenjohtajamaan toimiessa saavutettiin. Muodollisesti, asioiden hoidon osalta ja temaattisesti olemme päässeet hyvän matkaa eteenpäin. Siitä sydämelliset kiitokset! Sydämellinen kiitos kuitenkin myös siitä, että Euroopan kansalaisille on annettu poliittisesti tärkeä merkki, jolla heille osoitettiin, että Euroopan unionille kokonaisuudessaan euroopanlaajuinen kamppailu rikollisuutta vastaan kansalaisten turvallisuuden hyväksi on suuri asia. On myös saavutettava ratkaisevia edistysaskelia. Tässä haluan esittää teille pyynnön, että välitätte kokemuksenne, jotka olette kerännyt vaikkapa ratifiointimenettelyn nopeuttamisen osalta, edelleen seuraavalle neuvoston puheenjohtajamaalle. On paljon asioita, joista on sovittu jäsenvaltioiden kesken, mutta myös paljon asioita, joita ei ole toteutettu. Pyydän teitä nyt käynnistämään kaikki ajateltavissa olevat mekanismit myös nyt vielä puheenjohtajuutenne aikana, jotta Europolia voitaisiin mahdollisimman nopeasti käyttää hyväksi kansainvälisessä kamppailussamme rikollisuutta vastaan. Myös tässä on vielä huolimattomuutta, mutta viittaan Dublinin sopimukseen ja lukuisiin muihin, joissa vireillä oleva ratifiointimenettely on viime kädessä toiveidemme toteuttamisen tiellä.
Toinen kysymykseni koskee yhteistyötä oikeusasioissa. Myös tässä olette ottanut ratkaisevat ensiaskeleet niin, että meillä on nyt mahdollisuus käyttää hyväksi yhteystuomaria. Tämä voi kuitenkin olla vain ensimmäinen askel kohti oikeudellista harmonisointia ja yhteistä oikeudellista aluetta. Myös tässä pyydän teitä tekemään kaiken voitavanne, jotta Euroopassa olisi tehokas rajat ylittävä syytteennostomenettely.
Kolmas kohtani on, että Schengenin alueen laajennuttua turvapaikkapolitiikka asettaa meille vahvoja vaatimuksia. Koko Euroopan unionin laajentumisen jälkeen vipuvaikutukset eivät sijaitse enää ulkorajoilla ja turvapaikkaoikeuden harmonisointi johtaa tilanteen huomattavaan parantumiseen. Meillä on siis vielä useita tehtäviä hoidettavanamme. Siitä huolimatta sydämellinen kiitos puheenjohtajamaalle!

Fischbach
Arvoisa puhemies, esitän asiani erittäin lyhyesti. Haluaisin vain todeta, että tähän keskusteluun osallistuvat arvoisat parlamentin jäsenet ovat todellakin rikastuttaneet sitä kehotuksillaan, ehdotuksillaan ja arvosteluillaan, jotka loppujen lopuksi olivat rakentavia.
Aina tai usein kuulee sanottavan, että parlamentti ei ole neuvoston puolella. Minun on sanottava teille, että minulla on kyllä hieman päinvastaisia kokemuksia. Väitän, että kun neuvosto ponnistelee suoriutuakseen tehtävistään ja kun se edistyy asioissa, joissa parlamentti täysin perustellusti on odottanutkin sen edistyvän, se on ansainnut tunnustuksensa ja parlamenttinne tuen.
Herra puhemies, haluaisin kiittää nyt erityisesti arvoisia parlamentin jäseniä ja erityisesti kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunnan jäseniä, jotka ovat tukeneet minua koko ajan menettelyissäni. Haluaisin kiittää erityisesti parlamenttianne siitä, että se vastasi niin nopeasti ja ripeästi neuvoston pyyntöön joidenkin lausuntojen toimittamiseksi. Jos parlamentti ei todella olisi reagoinut näin nopeasti ja suorasti, neuvosto ei varmasti olisi voinut aikaansaada sitä kehitystä, jota tänään voimme todeta tapahtuneen kolmanteen pilariin kuuluvien kysymysten osalta.
Näin ollen olen yhdyn rouva Lindepergin esittämiin arvosteluihin, sikäli kuin edistymme kysymyksissä tai aloilla, joilla vaaditaan, kuten me kaikki tiedämme, yksimielistä päätöstä ja varsinkin aloilla, jotka koskevat mitä syvimmin kansallista itsemääräämisoikeutta ja siis kansallisia perinteitä, jäsenvaltioiden ennakkoluuloja tai epäröintejä.
Tämän vuoksi meidän ei mielestäni pidä masentua. Olemme osoittaneet, että voimme toden teolla edistyä merkittävästi tällä äärimmäisen arkaluontoisella alueella. Aiomme jatkossakin edistyä ja minun on sanottava, herra puhemies, että hyväksyn mielihyvin rouva Lindepergin valittelut siitä, että parlamenttia ei ole kuultu valeavioliittoja (Scheinehen) koskevassa päätöslauselmaesityksessä. Mielestäni on parempi esittää tällainen moite kuin hyväksyä väite, jonka mukaan neuvosto ei ole toiminut tarpeeksi nopeasti ja tehokkaasti.
Se, että minulla kuitenkin on huono omatunto tämän kysymyksen suhteen, johtuu siitä, että kun loppujen lopuksi kerrankin tämä puheenjohtajamaan ehdotus hyväksyttiin neuvostossa niin innokkaasti, että luulin, että olisi parempi hyväksyä se nyt sen sijaan, että olisimme odottaneet parlamentin lausuntoa ensi vuoden alkuun asti. Näin ollen, herra puhemies, kiitän teitä koko sydämestäni tuestanne.

Gradin
Arvoisa puhemies! Haluan myös kiittää erittäin mielenkiintoisesta ja antoisasta kolmanteen pilariin liittyvästä keskustelusta ja siitä, mitä menneen vuoden aikana on tapahtunut. Haluan lisäksi sanoa, että mielestäni komission ja eri valiokuntien tekemä yhteistyö toimii aivan erinomaisesti, ja että meillä on ollut useita antoisia kokouksia ja mielipiteenvaihtoja tänä vuonna. Mutta aivan kuten ministeri Fischbach sanoo, niin te täällä parlamentissa kuin mekin komissiossa ja neuvostossa voimme vain valitella valtioiden välisen yhteistyön kankeutta. Sen vuoksi useita niistä kaikilla parlamentin pöydillä olevista sopimuksista ei ole ratifioitu emmekä ole päässeet alkuun poliisiyhteistyössä tai vastaavissa asioissa.
Haluan myös antaa vastauksen muun muassa Lindepergille turvapaikkakysymystä koskien. Turvapaikkakysymys ja turvapaikkaraportti ovat nyt ensisijaisessa asemassa, koska ensin etusijalle asetettiin kysymys väliaikaisista luvista ja maahanpääsystä.
Haluan vielä mainita jotakin voimavaroista: kun tulin tänne kolme vuotta sitten, kuului työryhmään, jolla oli aivan valtavasti työtä, vain muutama ihminen. Nyt tästä työryhmästä on tulossa jokseenkin järkevä organisaatio, mutta se on kaikkea muuta kuin valmis. Arvostaisin neuvoston ja parlamentin hieman anteliaampaa asennetta, jotta useampien aloitteiden tekeminen tulisi mahdolliseksi.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskeva viides puiteohjelma
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Quisthoudt-Rowohlin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0396/97) ehdotuksesta ja muutetusta ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002) (KOM(97)0142 - C4-0186/97 + (KOM(97)0439 - C4-0410/97) - 97/0119(COD))-Quisthoudt-Rowohlin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0395/97) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi tutkimus- ja koulutustoimintaa koskevasta Euroopan atomienergiayhteisön (Euratom) viidennestä puiteohjelmasta (1998-2002) (KOM(97)0142 - C4-0243/97 ja KOM(97)439-97/0120(CNS))Haluaisin heti täsmentää, että huomenna toimitettavan äänestyksen keskeytymisen välttämiseksi, sillä rouva Quisthoudt-Rowohlin mietintöön Euroopan yhteisöjen tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön viidennestä puiteohjelmasta on esitetty 171 tarkistusta, ja koska juhlaistunto on huomenna klo 12.00, tästä mietinnöstä äänestetään torstaina, ottaen huomioon, että olemme sopineet, että määräaika esittääksenne erillistä äänestystä ja kohta kohdalta -äänestystä koskevat pyyntönne on tänä iltana klo 21.00, jotta tämän monimutkaisen äänestyksen valmistelut ehdittäisiin tehdä kunnolla.
Sitä vastoin rouva Quisthoudt-Rowohlin toisesta mietinnöstä, joka koskee tutkimus- ja koulutustoimintaan liittyvää Euroopan atomienergiayhteisön viidettä puiteohjelmaa, äänestetään huomenna, keskiviikkona. Olemme siis yksimielisiä äänestysjärjestelyistä. Halusin täsmentää sen jo nyt alussa sekaannusten välttämiseksi. Siis ensimmäisestä mietinnöstä äänestetään huomenna ja toisesta keskiviikkona siitä syystä, että, muistutan vielä, äänestystunti keskeytyy huomenna keskipäivällä pidettävän juhlaistunnon vuoksi.

McNally
Arvoisa puhemies, tarkistukset päämietintöön - ei Euratom-mietintöön - eivät ole vielä saatavissa. Tämä tekee meille aika vaikeaksi tehdä työmme kohta kohdalta -äänestyksessä ja erillisessä äänestyksessä ajoissa. Voisitteko tehdä voitavanne varmistaaksenne, että nuo tarkistukset ovat saatavilla eri kielillä tänä iltapäivänä? Muutoin emme pysty suoriutumaan siitä määräajassa.

Puhemies
Rouva McNally, kuten ilmoitin teille, meillä on käsiteltävänä 171 tarkistusta, mikä on melkoinen määrä yksiköillemme, erityisesti käännösyksikölle.
Olemme erittäin tietoisia niistä vaikeuksista, joita tämä aiheuttaa kaikille parlamenttimme kollegoille, joten juuri tästä syystä ehdotamme äänestyksen lykkäämistä torstaihin, jolloin meillä olisi aikaa, ainakin niin toivomme, kääntää tarkistukset kaikille kielille ja te voitte tehdä poliittisilta ryhmiltä vaadittavat päätökset.
Muistutan, että määräaika tarkistusten jättämiselle on tänä iltana klo 21.00. Teillä olisi siis oltava välttämättömät asiakirjat voidaksenne ajoissa esittää erillistä äänestystä ja kohta kohdalta -äänestystä koskevat pyyntönne.
Olemme yhtä mieltä tästä aikataulusta. Avaan näin ollen keskustelun antamalla kymmenen minuutin puheenvuoron esittelijällemme, rouva Quisthoudt-Rowohlille.

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies! Ensiksi haluaisin kiittää teitä siitä, että toistitte aikataulun meille vielä kerran niin selvästi. On luonnollisesti suuri tehtävä meille saada äänestys sujumaan niin nopeasti ja kitkatta kuin mahdollista. Tulemme näkemään vaivaa, että kaikki sujuu reippaasti.
Arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat! Meillä on juuri edessämme tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan viidennen puiteohjelman ensimmäisen käsittelyn päättäminen, ja tässä ohjelmassa annetaan suunta järkevälle tutkimuksen tukemiselle vuosina 1999-2004. Komissio on lukuisissa valmistelevissa työpapereissa ja lopullisessa ehdotuksessa esittänyt näkemyksensä. Se, kuinka tyytyväisiä tai tyytymättömiä yksittäiset kollegat ovat tähän ehdotukseen ja, joka tapauksessa kuitenkin se, kuinka intensiivisesti parlamentti on käsitellyt tätä ehdotusta, käy ilmi alun perin noin 750 tarkistusehdotuksesta, jotka kollegani ja minä olemme käsitelleet, välittäneet eteenpäin ja joista olemme keskustelleet.
Oliko sitten suuria mielipide-eroja? Mitkä kohdat ovat olleet meille parlamenttina erityisen tärkeitä?
Ensiksi: emme parlamentissa halua unohtaa tutkimuspolitiikkaa viideksi vuodeksi tehdyn puiteohjelman toisen käsittelyn jälkeen. Siksi vaadimme myöhempien erityisten ohjelmien avointa hallinnointia, johon kuuluu komission asianmukainen raportointivelvollisuus ja tutkimuksen painopisteiden uudelleenarviointi puiteohjelman puolivälissä. Ehdottamamme sisällöt ja ensisijaiset kohteet vastaavat suurelta osin komission sisältöjä ja prioriteetteja. Tosin on ollut muutamia - mielestäni - tärkeitä lisäyksiä ja ennen kaikkea täsmennettyjä ja meidän mielestämme yksittäisten temaattisten ohjelmien temaattisesti selkeämpiä asetelmia. Paljon kiitelty tarkennus ei merkitse vanhojen sisältöjen päivittämistä joitakin otsikoita muuttamalla. Selkeys ja strateginen toiminta täytyy asettaa puhtaisiin lukuihin perustuvan aiheiden vähentämisen edelle.
Toiseksi: kolmas eritelty toiminta - innovaatiot ja pk-yritysten tukeminen - on selvästi laajentunut, sillä EU: ssa on ollut havaittavissa innovaatioiden ja tuotekehittelyn osalta selviä puutteita vertailussa kansainvälisiin kilpailijoihin. Koska usein juuri pienet ja keskisuuret yritykset ovat niitä, jotka toimivat innovatiivisesti ja luovat uusia työpaikkoja, meistä on tärkeää mahdollistaa erityinen tuki juuri siellä, missä kulloinenkin kehitys ei täysin näytä sopivan johonkin ohjelmista.
Kolmanneksi: yhteisellä tutkimuskeskuksella on merkittävä asema eurooppalaisessa tutkimustoiminnassa. Mutta kuten itsekin tiedätte, rouva komissaari, saksaksi sanotaan sopivasti: aateluus velvoittaa. Siksi olemme määrittäneet tutkimuskeskuksen tehtävät ja sen erityisen roolin riippumattomana elimenä selkeämmin ja yksityiskohtaisemmin. Annamme sille mahdollisuuden mitata ja testata itseään kilpailussa muiden tutkimuslaitosten kanssa ja siten saada myös ylimääräisiä määrärahoja.
Haluamme myös käyttää yhteistä tutkimuskeskusta huomattavasti hyväksi Euroopan parlamentin toimeksiannoissa. Myös parlamentin edustajat tarvitsevat tukea poliittisen työnsä tieteellisessä valmistelussa. Tietenkään yhteisen tutkimuskeskuksen riippumattomuudesta ei myöskään tässä pidä luopua.
Neljänneksi: eurooppalaisen tutkimuksen tukemisen johtoajatuksena on niin kutsutun eurooppalaisen lisäarvon tukeminen. Olemme jo monesti keskustelleet siitä, mitä tällä käsitteellä sitten tarkasti pitäisi ymmärtää. Se ei saa mielestäni jäädä pelkkään eri maista olevien tutkijoiden yhteyksien ja vaihtotoiminnan mahdollisuuksien parantamiseen, ja siitä olemmekin jo usein keskustelleet. Tosin rehellisesti sanoen minun on myönnettävä, että emme ole onnistuneet luomaan yksiselitteistä määritelmää, mitä eurooppalaisella lisäarvolla pitäisi ymmärtää, minkä voitte lukea mietinnöstä. Siksi olemme panneet erityisesti painoa tälle kysymykselle erityisten ohjelmien hyväksymisessä sekä yksittäisten konkreettisten projektien valinnassa. Toissijaisuusperiaatteen hengessä täytyy yhä uudestaan arvioida ja päättää, onko todella järkevää tukea Brysselistä käsin vai eikö olisi muita hajautetumpia vaihtoehtoja.
Viidenneksi: erilainen oikeudellinen perusta puiteohjelmalle ja Euratom-ohjelmalle ei mahdollista yhtenäisen ja aukottoman energiantutkimusohjelman luomista Euroopan unionille. Siksi olemme yrittäneet tarkistusehdotuksillamme yhteensovittaa molemmat osat niin hyvin kuin mahdollista ja myös liittää niitä yhteen institutionaalisesti. Molempien ohjelmavaliokuntien yhteistyön pitäisi laajasti poistaa toimintaongelmien aiheuttamia menetyksiä, tukea tulosten hyväksymistä ja hyväksikäyttöä ja johtaa yhteisiin suunnitelmiin. Toivetta päättää myös tämän yhteisestä rahoituksesta en kollegani Linkohrin jälkeen, joka käsitteli neljättä puiteohjelmaa ja joka myös kerran esitti tämän toiveen, voinut minäkään valitettavasti täyttää.
Kuudenneksi: lyhyesti muutama sana rahoituksesta. Komission ehdotus 16, 3 miljardista ecusta puiteohjelman toteuttamisen ajaksi merkitsee pelkkinä lukuina selvää korotusta verrattuna neljänteen puiteohjelmaan, suhteellisesti tarkastellen kuitenkin seisokkia. Tähän emme voi olla tyytyväisiä. Kansan valitsemina edustajina otamme kuitenkin huomioon myös vaikeat taloudelliset tilanteet koko Euroopassa. Sen ei pitäisi jäädä keneltäkään huomaamatta. Siksi olemme jonkin verran poikenneet komission ehdotuksesta. Vaikka nuo vielä taloudellisessa esikatsauksessa varatut 16, 7 miljardia ecua ovat todella paljon rahaa, ne ovat kuitenkin tuskin 4 %: a Euroopan unionin yhteisten varojen tutkimusmenojen kokonaissummasta.
Niiden käyttäminen optimaalisesti edellyttää myös ja erityisesti kansallisten ja monikansallisten ohjelmien tehokasta yhteensovittamista. Samalla komission pitää hallinnoida yksittäisiä ohjelmia niin tehokkaasti ja taloudellisesti järkevästi kuin mahdollista. Varojen vuotuisen eritellyn osoittamisen tutkimukselle ja hallintokuluihin pitäisi kannustaa siihen. Avoimuus on myös tässä kaikki kaikessa.
Hyvät kollegat! Kaikille teille kuuluu kiitokseni yhteistyöstä, jatkuvista aloitteista, keskusteluista parlamentin toisen puolen kanssa, joissa esiintyi eriäviä mielipiteitä, ja työni tukemisesta ja kannustamisesta. Olen nähnyt paljon vaivaa, ja tämän voin sanoa aivan avoimesti, kompromissien ehdottamiseksi mahdollisimman oikeudenmukaisesti. Kompromissien, jotka eivät perustu pelkästään puolueryhmäni näkemyksiin tai pelkästään omiin näkemyksiini mutta joiden pitäisi rakentaa silta tämän parlamentin osapuolten välille. Yhdestä asiasta olemme kaikki yksimielisiä: vain tutkimus ja innovaatiot huipputuotteiden kehittämisen edellytyksenä voivat taata työpaikat mantereellamme. Emme voi enää - se kuuluu menneisyyteen - olla halvimpia, sitä emme edes halua olla globaalissa maailmassa. Olkaamme siis parhaita!

Puhemies
Täydennyksenä rouva McNallylle annettuun vastaukseen minulle ilmoitettiin, että tarkistusten on oltava valmiita klo 17.00 mennessä, joten teillä on aikaa valmistella pyyntöjänne.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät naiset ja herrat! Aivan ensiksi onnittelut esittelijälle tämän Euroopan unionin politiikan erittäin tärkeän osan maailmanlaajuisesta tarkastelusta. Viidennellä puiteohjelmalla, jonka pitäisi kestää vuodesta 1998 vuoteen 2002, komissio aikoo luoda uuden konseptin yhteisölliselle tutkimuspolitiikalle. Sen pitäisi olla suunniteltu kansalaisten ajankohtaisten ongelmien ja odotusten perusteella ja sillä pitäisi tukea uraauurtavia kehityksiä ja suuntauksia. Pidän siksi erittäin myönteisenä sitä, että komissio vahvistaa suuntaviivoissaan selvästi sen, että yhteisön energiantarve pitäisi kattaa kuormittamalla ympäristöä mahdollisimman vähän eli vähentämällä hiilidioksidipäästöjä. Komissio puhuu voimakkaasti uusien ja uusiutuvien energiamuotojen puolesta. Se vahvistaa myös myönteisen suhtautumisensa vastikään julkaistussa energiapolitiikkaa koskevassa valkoisessa kirjassa. Komissio pyrkii siinä korottamaan uusiutuvien energiamuotojen osuutta vuoteen 2010 mennessä 6 %: sta 12 %: iin.
Komission ajattelutavan muutos vaihtoehtoisten energiamuotojen osalta on ilmiselvä ja vaikuttaa unionin tulevaan kehitykseen myönteisesti. Ottaen huomioon uusiutuvien energiamuotojen ja biomassan merkitys unionin tulevalle energiapolitiikalle biomassaan pitäisi viidennessä puiteohjelmassa kiinnittää enemmän huomiota. Maatalouden ja maaseudun näkökulmasta biomassalla on vielä suurempi merkitys. Ekologisten näkökohtien lisäksi se tarjoaa maatalousyrittäjille ja maaseudun asukkaille mahdollisuuden uusiin tulonlähteisiin. Niinpä alueita, joita ei käytetä ravinnon tuottamiseen, voidaan käyttää järkevästi.
Arvonlisäys säilyy tuottavilla alueilla ja ehtymättömänä energialähteenä biomassa parantaa kolmansien maiden turvallisuutta, huoltoa ja riippumattomuutta. Se auttaa myös saavuttamaan Kioton ilmastokokouksen vakaustavoitteet.
Kun otetaan huomioon uusiutuvien energiamuotojen ja varsinkin biomassan merkitys Euroopan maatalouden tulevaisuudelle, komission pitäisi korottaa talousarvion määrärahoja 1141 miljoonaan ecuun, tasolle, joka vastaa ydinfuusion ja fission tutkimukseen suunniteltua budjettia.
Juuri tulevaa itälaajentumista tarkasteltaessa Keski- ja Itä-Euroopan maiden biomassaohjelmien ja asiaankuuluvan taitotiedon pitäisi tukea näitä uusia teknologioita näissä maissa.
Sen lisäksi komission pitäisi tukea biomassan ja muiden uusiutuvien energiamuotojen käyttöönottoa myös mahdollisimman alhaisella ja Euroopan unionissa yhtenäisellä veroprosentilla. Innovatiivisten teknologioiden kehittäminen biologisten prosessien alalla on maataloudelle yhtä tärkeää. Mielestäni meidän pitäisi todella vastaavasti muuttaa ajattelutapaamme ja sitä pitäisi tukea myös rakennerahastojen avulla. Toivon, että parlamentti voi myös hyväksyä maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnon, josta päätettiin yksimielisesti!

Ghilardotti
. (IT) Arvoisa puhemies, ennen kuin ryhdymme pohtimaan puhtaasti rahoituksellisia näkökohtia, haluaisin tehdä kaksi yleistä huomiota: komissio vahvistaa esitellessään ehdotustaan, jota komissio pitää - mielestäni oikeutetusti - äärimmäisen tärkeänä, asian, josta olen samaa mieltä: " Viidennen puiteohjelman pitää auttaa eurooppalaista yhteiskuntaa siirtymään seuraavalle vuosisadalle parhain mahdollisin edellytyksin." Ja todellakin mielestäni tämän ohjelman tärkeimpiä osatekijöitä on se, että edellisistä poiketen se ei keskity pelkästään teknologiaan, vaan pikemminkin ongelmiin. On totta, että komissio luettelee joukon arviointiperusteita, joita olisi sovellettava ohjelmaan: sen olisi perustuttava korkeaan tieteelliseen ja teknologiseen tasoon, sen olisi oltava merkityksellinen suhteessa unionin politiikan suuriin aloihin, sillä olisi oltava eurooppalaista lisäarvoa, se ei saisi olla kiinnostava pelkästään tieteen vaan myös Euroopan maailmanlaajuisen kilpailukyvyn kannalta ja sen olisi keskityttävä aiheisiin, jotka ovat merkittäviä koko yhteiskunnan kannalta. Minusta tuntui tärkeältä asettaa tämä ehto, kuten minusta tuntuu tärkeältä asettaa toinen ehto toimille. Samoin kuin komissio, mekin toivomme, että neuvostossa alettaisiin käyttää määräenemmistöäänestystä, koska se on tärkeää.
Päästäksemme nyt puhtaasti rahoituksellisiin näkökohtiin, pidän tärkeänä komission ehdotusta, joka edellyttää 3, 8 prosentin lisäystä edelliseen ohjelmaan verrattuna, vaikka olemme kaikki tietoisia siitä, että investointien ja tutkimuksen kehitysvaatimuksissa tarvittaisiin paljon enemmän: talousarvio ei kuitenkaan kohtaa todellisuutta.
Haluamme kuitenkin korostaa, että juuri siksi, että rahoituksen tulevaisuudennäkymät ovat epävarmat, on koko rahoitusta tarkasteltava uusien rahoitusnäkymien valossa - eikä vain siksi, vaan erityisesti siksi, että uudet jäsenmaat ovat astumassa EU: hun, on tarkistettava kokonaismäärä, koska meidän mielestämme tämä ehdotus juuri ja juuri riittää 15 jäsenmaalle.

Imbeni
Arvoisa puhemies, haluaisin kertoa epätavallisesta tilanteesta, jossa olemme " fyysisesti" , koska tosiasiassa olisi oikein, että neuvosto olisi tästä lähtien läsnä seuraamassa tätä keskusteluamme, koska kyseessä on aihe, johon sovelletaan yhteispäätösmenettelyä. On totta, että neuvosto tekee ehdotuksensa meidän keskustelumme jälkeen, mutta on myös totta, että neuvoston olisi seurattava jo alusta alkaen näin merkittäviä asioita - kuten juuri tietoja viidennen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman kaltaisesta strategisesta ohjelmasta.
Ilmoittaessani tästä puutteesta haluaisin myös vedota kaikkiin kollegoihini, koska jokainen meistä on hieman liioitellut. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa olemme äänestäneet kolmestakymmenestä tarkistuksesta ja olemme varmasti antaneet määrässä mitattuna suuren panoksen. Täysistunnossa on tärkeää keskittyä olennaiseen, muuten eri hallitukset päästetään vastustamaan toistensa vaihtelevia, parlamentissa esittämiä mielipiteitä. Meidän on keskityttävä olennaisiin kysymyksiin senkin vuoksi, että näin on paljon helpompaa käsitellä asiaa yhteispäätösmenettelyssä ja sovittelun aikana. Jos takerrumme yksityiskohtiin, parlamentin epäonnistuminen on taattu.
Mitä esitysajankohtaan tulee, se on uskoakseni ainutkertainen. Siinä on ajoituksen tajua, kun se tulee laajentumisen aattona uuden puiteohjelman kera. Esille nousee kuitenkin eräs osatekijä, jonka talousasioita käsittelevä valiokunta on osoittanut, eli välttämättömyys sitoa viides puiteohjelma uuteen tilanteeseen, joka geopoliittisesta näkökulmasta määräytyy tästä muutaman vuoden päästä, kun EU laajentuu itään ja noudatetaan Barcelonan sopimusta. Meidän on siis ajateltava paljon laajempaa aluetta, joka ei ole suhteessa pelkästään viidentoista nykyisen jäsenmaan lisäarvoon. Tämä lähestymistapa korostaa talousasioita käsittelevän valiokunnan selvästi osoittamaa tarvetta, eli että meidän tulevaisuudensuunnitelmamme ei saa olla vain viisivuotinen, vaan sen on ulotuttava kymmenen, kahdenkymmenen, kolmenkymmenen vuoden päähän, koska vain sellaisella ajattelutavalla voidaan tehdä suuria, koko yhteisöämme hyödyttäviä investointeja tutkimukseen.

Schiedermeier
Arvoisa puhemies, periaatteessa noin 4 % kaikista Euroopan unionin julkisista yksityisille tarkoitetuista tutkimusmäärärahoista on suhteellisen vähän. Siitä huolimatta haluan luonnehtia tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevaa viidettä puiteohjelmaa suhteellisen onnistuneeksi toimintavälineeksi. Tosin tavoite, johon pyritään, on vaaka-asennossa, joka täytyy säilyttää.
Euroopan parlamentti kuten aluepoliittinen valiokuntakin on sitä mieltä, että tutkimusta ja teknologista kehitystä käsittelevän politiikan pitäisi vaikuttaa myönteisesti koheesioon. Tutkimushankkeiden prioriteettien asettelussa tähän mennessä ei ole useinkaan otettu huomioon heikommassa asemassa olevien alueiden tarpeita. Nämä arviot koskevat toisaalta kysymystä, kuinka pitkään tutkimusta ja teknologista kehittämistä käsittelevä politiikka, joka perustuu korkean tieteellisen ja teknologisen laadun periaatteeseen, voi palvella taloudellista ja sosiaalista yhtenäisyyttä Euroopan unionissa vesittämättä omia tavoitteittaan tai jopa luopumatta niistä.
Koheesiopolitiikan ja tutkimusta ja teknologista kehittämistä käsittelevän politiikan keskinäinen täydentävyys näyttää minusta ratkaisuna vaikealta. Yhteisön tutkimusta ja teknologista kehittämistä käsittelevän politiikan tavoite on sopimuksen 130 f artiklan mukaan vahvistaa yhteisön teollisuuden tieteellistä ja teknologista perustaa ja tukea sen kansainvälisen kilpailukyvyn kehittymistä. Se tukee siksi yrityksiä, tutkimuskeskuksia ja korkeakouluja niiden ponnisteluissa korkealaatuisen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla.
Etusijalla on kuten ennenkin kansainvälisen kilpailukyvyn parantaminen tukemalla korkealaatuista tutkimusta ja teknologista kehittämistä. Tämä yhteisöllisen tutkimusta ja teknologista kehittämistä käsittelevän politiikan järkevä konsepti vähentää siten mahdollisuuksia lisätä tämän politiikan vaikutusta koheesioon joillakin aloilla. Täytyy pyrkiä parempaan tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen ja rakennepolitiikan keskinäiseen täydentävyyteen. Euroopan parlamentti on päätöslauselmassaan 28.11.1996 näkökulmista eurooppalaiseen tiede- ja teknologiapolitiikkaan 2000-luvulla vaatinut rakennerahastojen ja puiteohjelmien todellista integraatiota.
Tämä konsepti perustuu sellaisen yhtenäisen näkemyksen kehittämiseen, joka yhtäältä käyttää hyväksi molempien politiikkojen välille syntyvää synergiaa, toisaalta kunnioittaa kummankin omaa logiikkaa. Rakennepolitiikan pitäisi tämän konseptin mukaan luomalla ja tukemalla tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen voimavaroja heikommassa asemassa olevilla alueilla helpottaa ja tehostaa näiden alueiden osallistumista puiteohjelmiin. Yhteisöllisen tutkimusta ja teknologista kehittämistä käsittelevän politiikan puolestaan pitäisi edistää sitä, että epäsuhdat alueiden välillä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla vähenevät, erityisesti kolmannen toimenpiteen - tulosten levittäminen ja hyväksikäyttö - ja neljännen toimenpiteen - tutkijoiden koulutus ja liikkuvuus - avulla. Tätä tavoitetta palvelevat myös tarkistusehdotukseni. Toivon, että ne otetaan huomioon.

Ferber
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, hyvät kollegat! Euroopan parlamentin liikenne- ja matkailuvaliokunta on käsitellyt erittäin tehokkaasti viidettä puiteohjelmaa, erityisesti myös siksi, että liikennealaan oli jo ennenkin integroitu alakohtainen tutkimus. Olemme mielestäni saaneet menneisyydessä hyviä kokemuksia. Ei ole tutkimusalaa, joka on niin vahvasti politiikkaan liittyvä, mikä merkitsee, että liikenteentutkimus on myös väline muuttaa eurooppalaista politiikkaa. Ensimmäiset tulokset pystyimmekin jo saavuttamaan perustaksi liikennepoliittisten tavoitteenasettelujen toteuttamiselle käytännössä.
Siksi onkin aivan itsestään selvää, että liikenne- ja matkailuvaliokunta on vaatinut aloittamaan ohjelman "Liikenne ja liikkuvuus" tarpeellisen painoarvon saavuttamiseksi tälle alalle. Mielestäni tämä aloite, siten kuin se keksittiin tutkimusta käsittelevässä valiokunnassa, nimittäin ajatellen aloja liikenne, liikkuvuus ja tuotanto, antaa liikenne- ja matkailuvaliokunnan toiveelle tarpeeksi huomiota, ja liikennevaliokunnalle voin sanoa, että pidämme tätä aloitetta hyväksyttävänä.
Juuri liikennealalla ongelmat ovat ratkaistavissa. Se koskee myös muita avaintoimintakokonaisuuksia - ajattelen esimerkiksi tulevaisuuden kaupunkia. Myös siinä esimerkiksi on liikenneongelmia ratkaistavina. Ajattelen koko kysymystä yhdistetystä kuljetuksesta. Kuinka liitämme yhteen erilaiset liikenteessä toimijat ratkaistaksemme liikenneongelman, joka meillä Euroopassa on? Myös satelliittivälitteiset tietojärjestelmät ovat erittäin tärkeä ala. Kuinka voimme ottaa tiedon käyttöön älykkäiden liikennejärjestelyjen kehittämiseksi? Kaikki nämä ovat asioita, jotka asianmukaisesti tiivistettyinä pitäisi ottaa huomioon myös tässä temaattisessa ohjelmassa.
Haluan liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta kiittää erityisesti esittelijää, joka paneutui huolellisesti tähän liikenne- ja matkailuvaliokunnan aiheeseen. Hän ei tosin täysin sataprosenttisesti saanut aikeitaan läpi valiokunnassa, mutta jos parlamentti kannattaa äänestyksessään tätä temaattista ohjelmaa "Liikenne, liikkuvuus ja tuotanto" ja kun toivottavasti myös neuvosto hyväksyy sen, olemme mielestäni saavuttaneet merkittävän virstanpylvään liittääksemme yhteen emme vain tutkimusalat vaan myös tämän parlamentin poliittiset aikomukset.

Kuhne
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelijana minulla on käsiteltävänä olevasta mietinnöstä kaksijakoinen tunne, ja toivon, että se muuttuu äänestyksen jälkeen hyvänolon tunteeksi. Toisaalta pidän myönteisenä sitä, että aloitteemme nuorten tutkijoiden aseman parantamiseksi on muotoiltu käsiteltävänä olevan mietinnön kahdessa kohdassa. Juuri tietoyhteiskunnan alalla valiokunnan enemmistö on nähdäkseni kuitenkin perääntynyt asemiin, joista tässä parlamentissa on aina sanottu, että ne eivät kuulu eurooppalaiseen käsitykseen tietoyhteiskunnasta.
Kun komissio halusi suuntautua käyttäjäystävällisen tietoyhteiskunnan tutkimukseen, mikä meille kulttuuriasioita käsittelevässä valiokunnassa ei pelkästään riitä - me haluamme täydentää sitä kriteerillä "sisällöllisesti monipuolinen" - nyt on kysymys vielä informaatio- ja viestintäteknologioista. Se ei ollut mikään semanttinen lipsahdus. Johdonmukaisesti kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan ehdotuksia, jotka tähtäsivät koulutuksellisten ja kulttuuristen sisältöjen mukaanottamisen mahdollisuuksien parantamiseen, erityisesti kirjastoarkistojen ja museoesineistön digitalisointiin ja virtualisointiin ja uusien interaktiivisten käyttömallien luomiseen, ei hyväksytty. Tämänkaltaisia asioita tai myös sosioekonomista tutkimusta valiokunnan enemmistö ilmiselvästi piti tarpeettomana ylellisyytenä.
Mielestäni ne kaksi päivää, jotka meillä vielä on äänestykseen, pitäisi käyttää siihen, että muutamat käsiteltävänä olevan mietinnön keskeisimmät epätasapainoisuudet korjataan esitykseni hengen mukaisiksi.

Adam
Arvoisa puhemies, esittelijä Quisthoudt-Rowohl on joutunut kamppailemaan valtavan tarkistusmäärän kanssa, paljon suuremman kuin mitä meillä on koskaan ollut aikaisemmissa tilaisuuksissa puiteohjelmaa käsiteltäessä. Mielestäni se heijastelee kahta asiaa: puiteohjelman onnistumista ja tiedeyhteisön sitä kohtaan osoittamaa erittäin suurta kiinnostusta. Luulen kuitenkin, että se heijastelee myös huolta saatavilla olevista varoista. Olemme saaneet komissiolta mietintöjä, joissa kerrotaan kansallisten varojen pyrkivän vähenemään. Me tiedämme, että esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa energian vapauttamisen tuloksena kaasututkimuksen määrä on laskenut. Tiedämme myös, että Japani ja Yhdysvallat lisäävät kulutustaan. Siispä mikäli yritämme selviytyä kilpailukyvyn ongelmista, antamamme kokonaisvarat ovat tärkeät. Rouva Quisthoudt-Rowohl on todellakin osoittanut halukkuutensa kompromisseihin tässä asiassa. Toivon, että sopimusta kannatetaan huomisen äänestyksen aikana, jolloin yritämme lisätä komission ehdottamaa määrää.
Meillä kaikilla on erilaiset mielipiteet siitä, mikä on tärkeää. Minulle tärkeätä on se, kuinka saamme tutkimusohjelman luomaan työpaikkoja. Kysymys on todella siitä, miten käytämme tutkimusta. Innovatiivisia prosesseja on lisättävä. Erityisesti meidän on varmistettava, että tiede, teknologia ja yhteiskunta ovat sopusoinnussa. Meidän on kiinnitettävä siihen enemmän huomiota.
Tahtoisin toistaa rouva Quisthoudt-Rowohlin esittämän huomion, johon myös viitataan useissa tarkistuksissa. Pienyrityksillä on vaikeuksia. Omalla alueellani havaitsen, että yritysten, joilla on vähemmän kuin noin 50 työntekijää, ei aina ole helppoa tulla mukaan. Niillä ei ole resursseja. Ne eivät pysty lähtemään liikkeelle ottamaan selvää, mitä on tekeillä. Meidän on löydettävä keino viedä niille tietoa tehokkaammin kuin mihin olemme pystyneet menneisyydessä.
Puhun myös kalatalousvaliokunnan nimissä. Omalla alueellani kalastajat toimivat hyvin pieninä yrityksinä; hyvin usein ne ovat vain yhden veneen omistavia perheitä. Heille ei ole helppoa tulla mukaan. Ohjelman kirjoitustavasta ei myöskään ole helppoa saada siihen sisällytettyä sitä, mitä meidän on tehtävä kalatalousalalla. Joten kalatalousvaliokunnan lausunnossa olen määritellyt joitakin tunnuslukuja, jotka toivon komission ottavan huomioon, kun se luo tutkimuksen toimintaohjelman. Se on ainoa keino, jolla pystyin käsittelemään asiaa, kun otetaan huomioon tapa, jolla ehdotukset puiteohjelmasta esitettiin. Olen varma, että komissio ottaa tämän huomioon.

McNally
Arvoisa puhemies, rouva QuisthoudtRowhol on ollut erittäin ahkera esittelijä. Hän on käynyt vilkkaita keskusteluita, ja luulen, että hän tulee käymään vielä pari sellaista tämän viikon loppuun mennessä. Tahtoisin kiittää häntä ja henkilökuntaa, joka on ollut erittäin avulias keskusteluittemme ajan. Puhun pääasiallisesti naisten oikeuksien valiokunnan nimissä mutta myös Euroopan sosialidemokraattisen puolueen nimissä.
Euroopan komissio hyväksyi läpäisyperiaate-käsitteen (mainstreaming ); läpäisyperiaate tarkoittaa sitä, että naisten ja miesten yhtäläiset mahdollisuudet sisällytetään yhteisön kaikkiin politiikkoihin ja toimiin. Viides puiteohjelma on yksi tärkeimmistä politiikoista ja toimista. Se määrittelee edellytykset tutkimukselle ja kehitykselle neljäksi vuodeksi, sillä on huomattavia talousarviovaroja - toivomme - ja sitä arvostetaan korkealle koko EU: n tiedeyhteisössä.
Huolimattomuusvirheen vuoksi alkuperäisessä asiakirjassa ei ollut mainintaa läpäisyperiaatteesta, yhtäläisistä mahdollisuuksista tai sukupuolinäkökohdasta. Tiedän, että komissaari itse on sitoutunut näihin kysymyksiin, ja olen varma, että hän pystyy hyväksymään naisten oikeuksien valiokunnan esittämät tarkistukset. Todellakin, jos Amsterdamin sopimus ratifioitaisiin, sen 3 artiklassa kävisi selväksi, että Euroopan yhteisöllä on kaikissa toimissaan oltava tavoitteenaan poistaa epätasa-arvoa.
Joku saattaa sanoa, että eihän sitä ole suljettu poiskaan; mutta se ei riitä, hyvät kollegat. Se on tehtävä täysin selväksi ja juuri näin meidän tarkistuksissamme on tehty. Me emme tahdo saada viidettä puiteohjelmaa vaikuttamaan " poikien leikkikalu" -ohjelmalta. Se on tarkoitettu kaikille kansalaisille, miehille ja naisille Euroopan unionissa.
Joitakin tarkistuksia on esitettävä uudelleen sen jälkeen, kun on neuvoteltu naisten oikeuksien valiokunnan jäsenten kanssa, jotta voimme nähdä, kuinka selkeästi parlamentti tahtoo edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia. Puhun Euroopan sosialidemokraattien puolueen nimissä ja tahtoisin sanoa, että ehdotettu summa, vaikka se on suurempi kuin komission ehdottama, on mielestämme todella tarvittava vähimmäismäärä, jotta tutkimuksen ja kehityksen tarpeita Euroopassa voitaisiin tyydyttää.
Olemme samaa mieltä siitä, että nämä neljä ohjelmaa ovat paljon loogisempia kuin komission alun perin ehdottamat kolme. Komissaarin haluama keskittyminen on yhä mukana, mutta mukana on myös jotain hiukan selvempää tiedeyhteisölle.
Mitä tulee rahoituksen epäonnistumiseen, meillä on hienoisia mielipide-eroja komission kanssa ja me punnitsisimme ohjelmaa hieman eri tavalla. Toivon, että torstaihin mennessä, jolloin äänestämme, sillä on parlamentin selvä enemmistö, jotta voimme mennä neuvotteluihin neuvoston kanssa emme suojattomina vaan täysissä varusteissa ja ilmaista parlamentin erittäin vahvan kannan erittäin tärkeästä kysymyksestä.

Ojala
Arvoisa herra puhemies, parlamentin työllisyys- ja sosiaaliasiainvaliokunta korostaa tutkimuksen viidennestä puiteohjelmasta antamassaan lausunnossa yhteiskunnallisen ja taloudellisen tutkimuksen tärkeyttä. Tämä näkökulma on nyt käsittelyssä olevassa tutkimusvaliokunnan mietinnössä jäänyt valitettavan vähälle huomiolle. Puiteohjelmassa tulisi painottaa esitettyä enemmän ja monipuolisemmin sosiaaliseen syrjäytymiseen, köyhyyteen, väestön ikääntymiseen, työttömyyteen sekä naisten asemaan liittyviä näkökohtia.
Puiteohjelmassa tulisi tarkastella myös työelämän muutoksia sekä työolojen ja työyhteisöjen toiminnan kehittämistä. Hyvät työolosuhteet ja kehittävä työyhteisö vaikuttavat merkittävästi yritysten tuottavuuden lisääntymiseen ja sitä kautta koko talouden ja työllisyyden positiiviseen kehittymiseen. Tämän johdosta tutkimusta olisi suunnattava myös työsuojelu- ja työterveysasioihin.
Myöskään tekninen tutkimus ei ole irrallaan yhteiskunnasta. Tutkimuksella ja sen tuloksilla on aina myös yhteiskunnallisia vaikutuksia, jotka on otettava huomioon. EU: n tutkimustoiminnan on omalta osaltaan edistettävä työllisyyttä ja sosiaalista koheesiota Euroopassa. Erittäin tärkeää on, että tutkimusohjelmien suunnitteluun ja toteuttamiseen saataisiin mukaan Euroopan kansalaisten näkökulma. Kun kuullaan tutkimuksen käyttäjiä, on kuultava todellisia käyttäjiä - kansalaisia ja kuluttajia. Esimerkiksi terveystutkimuksessa käyttäjiä eivät ole vain terveydenhuoltojärjestelmä ja lääketeollisuus, vaan ennen kaikkea potilaat ja heitä edustavat järjestöt.
Naiset ovat tähän asti puuttuneet lähes kokonaan EU: n tutkimustoiminnan suunnittelusta ja arvioinnista. Työllisyysja sosiaalivaliokunta esittikin vaatimuksen, että puiteohjelman valmisteleviin ja toimeenpaneviin asiantuntijaelimiin kutsutaan tasapuolisesti naisia ja miehiä. Tämä ei suinkaan merkitse sitä, että tieteellinen pätevyys kärsisi. Päteviä naisia löytyy, kun heitä vain etsitään.

Marinucci
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin onnitella esittelijä Quisthoudtia erinomaisesta työstä ja halusta löytää kompromissiratkaisuja, joiden avulla kyetään kokoamaan eri osapuolet, erilaiset vivahteet.
Uskoakseni annamme parlamentin äänestettäväksi hyvän tekstin, ja toivomme komission ja neuvoston osaavan ottaa sen huomioon. Samoin toivon, että tämä parlamentti haluaa korjata joitakin puutteita ja hyväksyä välttämättömät lisäykset, ja tällä viittaan erityisesti sosioekonomiseen tutkimukseen liittyvään näkökohtaan. Kun ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta hyväksyi yksimielisesti tämän lausunnon, joka minulla on ollut kunnia esittää, se vahvisti toimivaltaisen valiokunnan valinnan, jossa oli rajoituttu kolmeen temaattiseen toimintaan ja näistä ensimmäisessä ja kolmannessa kiinnitetty erityishuomiota ympäristöön.
Tämä ei ollut tutkimusta käsittelevän valiokunnan valinta. Nostaessaan temaattisten toimintojen määrän neljään se varasi ympäristölle tärkeän alaohjelman ja jätti toisaalta merkittävän tilan ympäristönsuojeluun liittyvälle tutkimukselle myös toisessa tärkeässä, nimittäin energialle varatussa alaohjelmassa. Ympäristövaliokunta on lisäksi hyväksynyt ehdotuksen myöntää yhteiselle tutkimuskeskukselle enemmän rahoitusta kuin komissio oli siihen varannut - toivoen samalla yhteisen tutkimuskeskuksen palvelevan myös parlamenttia.
Tutkimusta käsittelevä valiokunta ei hyväksynyt lisäystä, mutta rahoituksen vähentämiseen suunnattujen tarkistusten vuoksi se puolusti ja vahvisti komission mielipidettä ottaen huomioon tutkimuskeskuksen tärkeän aseman viidennen puiteohjelman toteutusvälineenä sekä tieteellisenä, puolueettomana ja riippumattomana laitoksena.
Toivomme, rouva komissaari, että tämän ensimmäisen etapin jälkeen hyvä vuoropuhelu voisi jatkua parlamentin ja komission välillä osoituksena yhteistyöstä ja avoimuudesta, jotta saisimme lopultakin Euroopan unionille tehokkaan ja vaikuttavan tutkimuksen puiteohjelman, joka ryhtyisi kirimään umpeen Euroopan vakavaa jälkijättöisyyttä Yhdysvaltoihin verrattuna. Yhdysvallathan on liittovaltiorakenteensa ansiosta jo pitkään kyennyt yhdistämään vahvat taloudelliset varat ja valtavat inhimilliset voimavarat keskenään.

Tannert
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, hyvät naiset ja herrat! Eurooppalaisen politiikan selkeä ilmoitettu tavoite on ottaa kiinni tämän hetken jatkuva ja vaarallinen jälkeenjääneisyys USA: sta ja Japanista innovaatioiden osalta. Tutkimus menee kuitenkin teknologisten innovaatioiden edelle ja valitettavasti lause, että eurooppalaiset ovat hyviä tekemään tiedettä ecusta mutta onnettomia tekemään ecuja tieteestä, pitää paikkansa.
Komissio haluaa muuttaa tämän varoja lisäämällä, keskittämällä ja joustamalla. Sen se osoittaa ehdotuksessaan viidenneksi puiteohjelmaksi. Tuemme sitä siinä, missä se on johdonmukainen. Jos se ei pidä lupauksiaan, kritisoimme sitä. On oikein rajoittaa huomattavasti temaattisten ohjelmien lukumäärää, ja on väärin pyrkiä palvelemaan lähes kaikkia vanhoja erityisintressejä.
On itsestään selvää, että emme voi korvata tutkimuksen tukemisen vähentymistä jäsenvaltioissa varoillamme, mutta voimme saada aikaan merkittävää vetovoimaa tehokkaalle yhteistyölle eurooppalaisessa tieteenharjoittamisessa ja yhteistyölle kolmansien maiden kanssa. Sillä on myös yleistä poliittista merkitystä tälle Euroopan unionille ja sen laajentumiselle. Se mitä me sosiaalidemokraatit emme missään tapauksessa halua, on eurooppalaisen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen yhteistyössä ja yhteensovittamisessa saavutetun tason aleneminen.
Renationalisointi on myös tutkimuspolitiikassa väärä vastaus maailmanlaajuisille vaatimuksille. Puolueryhmäni on valmis antamaan välttämättömän ja selvän osoituksen tästä, myös tämän ohjelman budjettia laadittaessa. Olemme tehneet parlamentin konservatiivisen puolen kanssa kompromisseja. Saavutettu asema budjetin osalta on meille konsensuksen vähimmäisvaatimus. Se on meidän sietokykymme äärirajoilla. Ei tarvita profeetan lahjoja, että pystyy sanomaan, että ilman vahvaa parlamentin enemmistöä meillä on huonot kortit neuvostoa vastaan, ja siksi äänestämme puolesta.
Elämme maailmanlaajuisten muutosten aikaa kaikilla elämänaloilla. Erityisesti huima kehitys informaatio- ja bioteknologioissa muuttavat elämäämme radikaalisti. Siksi täydentävällä sosiaalitutkimuksella on huomattava merkitys. Puolueryhmäni ei halua vain kirjoittaa yleisiä korulauseita tähän puiteohjelmaan vaan konkretisoida ja rahoittaa. Tutkimusta käsittelevässä valiokunnassa meidän tämänsuuntaiset ehdotuksemme hylättiin niukalla enemmistöllä. Jopa sen jälkeen kun konservatiivit kollegat selittivät, että pitävät sosioekonomista ohjelmaa erityisesti tietoyhteiskunnan osalta järkevänä, he eivät voineet vastustaa kiusausta käyttää hyväkseen enemmistöään sinä päivänä hylätäkseen tämän järkevän ehdotuksen. Se oli virhe. Sallikaa meidän korjata tämä virhe muun muassa parantamalla ohjelman neljännen eritellyn toiminnan, siis niin sanotun henkilöresurssien kehittämisen, rahoitusta selvästi.
Sallikaa minun sanoa vielä muutama sana Euratom-ohjelmasta, vaikka parlamenttia vain konsultoidaan tässä asiassa. Euratom-sopimus oli menestyksekäs. Se toi yhteisölle huomattavan energiahuollon omavaraisuuden, mutta nykyään tämä omavaraisuus voidaan saavuttaa taloudellisesti ja ympäristöystävällisesti myös muiden energiantuotannon muotojen avulla ja paljon vaarattomammin. Siksi sosiaalidemokraattien enemmistö kannattaa muutosta. Todella järkevinä ja kannattavina säilyvät vain kolme tehtävää, nimittäin käytössä olevien reaktoreiden turvallisuuden tutkiminen, tutkimus hiilidioksidittomilla energiamuodoilla korvaamisesta ja radioaktiivisten jätteiden vaarattoman varastoimisen tutkimus. Budjetti täytyy laatia näiden tehtävien mukaisesti.
Sallikaa minun lopuksi lausua henkilökohtainen kiitos esittelijälle. Hän on tehnyt kovan työn. Hän on tehnyt lukuisia tärkeitä kompromisseja sanan varsinaisessa merkityksessä. Siitä sydämellinen kiitos. Mielestäni arvostus merkittävää suoritustanne kohtaan täytyisi osoittaa sillä, että meidän lukumäärältään vähäiset, mutta järkevät ja välttämättömät tarkistusehdotuksemme hyväksytään. Silloin nimittäin voimme hyväksyä mietinnön kokonaan mahtavalla enemmistöllä.

Vaz da Silva
Arvoisa puhemies, viides puiteohjelma merkitsee selvää edistysaskelta neljänteen verrattuna. Tässä ohjelmassa tiivistetään ensisijaiset tavoitteet ja määritellään ne siten, että huomioon otetaan myös tieteen ja yhteiskunnan välinen vuorovaikutus. Koska ohjelmassa esitetään lisäystä seuraavan viisivuotiskauden talousarvioon, siinä myös tunnustetaan tieteen keskeinen merkitys kansalaisten hyvinvoinnille, taloudelliselle kasvulle ja Euroopan kilpailukyvylle.
Haluan kuitenkin tähdentää, että määrärahojen jaossa ensimmäisen toimintaohjelman liiallinen painottaminen huolestuttaa sellaisia maita kuin esimerkiksi Portugali. Minun maalleni kansainvälinen yhteistyö ja tulosten arviointi ovat yhä olennaisia.
On luonnollista, että eri jäsenvaltioissa on erilaisia näkemyksiä. Sen osoittaa jo se, että viimeisimmässä tutkimusneuvoston kokouksessa oli vaikeuksia päästä yhteisymmärrykseen. Mutta ennen kaikkea näkemykset vaihtelevat toisaalta johtavien tiedemaiden ja toisaalta Portugalin kaltaisten maiden välillä, joille on ensiarvoisen tärkeää kiinnittää huomiota uusien tekniikoiden kehittämiseen ja siirtoon sekä nuorten ja varttuneiden tutkijoiden liikkuvuuteen, koska vain siten nämä maat voivat antaa oman panoksensa Euroopan tutkimuspolitiikan tehostamiseen.
Tahtoisin kiinnittää huomiota kahteen näkökohtaan, jotka yritin saada mukaan puiteohjelmaa koskevaan mietintöluonnokseen. Toisen niistä tutkimusta käsittelevä valiokunta hyväksyi ja toisen se hylkäsi.
Mietintöön hyväksytyn näkökohdan mukaan ensimmäisen toimintaohjelman olisi sisällettävä myös sosiaalistaloudellinen tutkimus. On tärkeää kehittää tutkimuksen sosiaalista ulottuvuutta, koska Eurooppa joutuu kohtaamaan yhä mutkikkaampia ongelmia, kuten rasismi, muukalaisviha, työttömyys, kestävä kehitys, bioetiikka ja kansanterveys.
Toisen näkökohdan mukaan olisi kiireellisesti luotava voimakkaasti integroitu meritieteiden ja -tekniikoiden politiikka, joka avaisi tien todelliselle eurooppalaiselle valtameripolitiikalle. Valitettavasti en onnistunut saamaan tätä ehdotusta mukaan mietintöön.
Lopuksi, herra puhemies, huomautan vielä, että valtameriä koskevat ehdotukseni, unionin liittyminen Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimukseen, hallitustenvälisen meritieteellisen komission toiminta sekä Lissabonin maailmannäyttely vuonna 98 luovat varmasti kaikki omalta osaltaan suotuisaa ilmastoa Euroopan valtameriviraston perustamiselle. Aika on siihen kypsä varmasti jo aivan lähitulevaisuudessa.

Scapagnini
Arvoisa puhemies, kukaan ei unohda, että viides puiteohjelma on unionin tutkimuspolitiikan perusta tulevina vuosina. Komission valmistelema strateginen rakenne temaattisissa ja horisontaalisissa ohjelmissa suuntaa varmasti yhteisön toiminnan enemmän tavoitteisiimme kuin aikaisemmat puiteohjelmat ja takaavat toimien paremman yhdenmukaisuuden välttäen päällekkäisyyksiä. Toimien hallinnollinen yhteensovittaminen ja päällekkäisyyksien välttäminen tuo varmasti joustavuutta, joka on vähentynyt kriisiaikoina - kuten olemme nyt nähneet hullun lehmän taudin tapauksessa - ja osoittautuu varmasti välttämättömäksi, kun halutaan turvata pienten ja keskisuurten yritysten mukaanpääsy ohjelmiin. Nehän kohtaavat lainsäädäntöön, hallintoon ja rahoitukseen liittyviä esteitä, jotka estävät niitä tekemästä tutkimusta ja tosiasiassa käyttämästä tutkimustuloksia.
Tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta ja Euroopan parlamentti voivat vain vahvistaa tutkimusten merkitystä, koska ne antavat vastauksen kansalaisten kasvaviin sosiaalisiin tarpeisiin terveyden, turvallisuuden, elämänlaadun, työllisyyden ja ympäristön suhteen. Päätös edistää tutkimusta erityisaloilla, kuten vanhenemisen ja harvinaisten sairauksien tutkimusta, vastaa juuri näihin vaatimuksiin. Samaa voidaan sanoa kulttuuriomaisuuden - esineiden ja kiinteän omaisuuden - suojelusta sovellettaessa uusia tekniikoita alueella, joka edustaa kulttuuriperintöämme ja historiallista muistiamme.
Lisäksi, herra puhemies, kansainvälinen yhteistyö kolmansien maiden kanssa on varmastikin vallitseva politiikka suhteessa sekä jäsenyyttä hakeviin maihin, joissa yhteinen tutkimus voi toimia yhdentymisprosessien vauhdittajana, että läheisen Välimeren alueen kolmansiin maihin, joille tämä tutkimustyö merkitsee työllisyyttä, kehitystä, rauhaa ja poliittisia suhteita.
Päätän puheeni, myös tutkimusta, teknologian kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan ominaisuudessa, suurella tyytyväisyydellä sanoen, että Euroopan parlamentti on tässä istunnossa antanut merkittävän tukensa viidennelle puiteohjelmalle kaikkien edustajien ja erityisesti esittelijän avulla, joka on todella ollut uskomaton ponnisteluissaan ja jolle uskon meidän kaikkien olevan todella hyvin kiitollisia.
Toivon lopuksi, että viimeinenkin ponnistelu lähentymisen saavuttamiseksi tuottaa tulosta lähitunteina ja antaa kannanotollemme lisävoimaa.
Viimeiseksi, herra puhemies, toivomme varmasti kaikki, että neuvosto tekee oman osuutensa, koska tutkimus on perusta talouden elpymiselle ja vakavan työllisyysongelman ratkaisemiselle.

Plooij-Van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluan kiittää liberaaliryhmän puolesta esittelijää mietinnöstä ja hänen kärsivällisistä ponnisteluistaan. Vaikka tarkistuksia on ollut runsaat 500, komissio on onnistuttu saamaan myöntyväiseksi sen rakenteesta ja sisällöstä. Valitettavasti taloudellinen perusta vielä puuttuu. Mutta edessämme on kuitenkin selkeä, paljon asiaa sisältävä ehdotus. Tämä on tällä hetkellä tärkeää, kollegat. Neuvosto ei ole kuitenkaan vieläkään päässyt asiassa yksimielisyyteen. Tämän vuoksi parlamentilla on johtava ja ehkä ratkaiseva rooli, kollegat, ja siksi on erityisen tärkeää, että me hyväksymme huomenna talousarvion suurella enemmistöllä. Puolueryhmäni on tehnyt tämän vuoksi talousarviosta ehdotuksen, jota haluaisin mielelläni selittää.
Alat, jotka työllistävät tulevaisuudessa eniten, ovat tietoliikennetekniikka ja biotekniikka. Niihin meidän on siis investoitava. Tietoliikennetekniikan tutkimukselle ja teknologian kehittämiselle on annettava tärkeä osa viidennessä puiteohjelmassa. Eurooppahan menettää markkinaosuuksia tietoliikennetekniikan maailmanmarkkinoilla, mikä huonontaa työllisyyttä. Tässä puiteohjelmassa meidän on pidettävä huolta siitä, että ohjelmistojen ja laitteistojen kehittämistä ei käsitellä liikaa erillisinä asioina. Tämän puiteohjelman tulee kannustaa innovaatioihin eikä rajoittaa niitä. Myös teollisuus pitäisi saada mukaan laajasti.
Toiseksi, herra puhemies, puiteohjelmaan kuuluvat pienet ja keskisuuret yritykset ovat suuri työllistäjä. Suurin osa pk-yrityksistä ei investoi tutkimukseen tai kehittämistoimintaan. Me emme saa luoda tälle ryhmälle vääriä odotuksia, mutta joillakin pk-yritysten sektoreilla, kuten korkean teknologian yrityksillä ja kuljetussektorilla logistisine järjestelmineen, on erinomaiset mahdollisuudet käynnistää projekteja, jotka luovat eurooppalaista lisäarvoa. Juuri tällaisten pienten yritysten kannalta on tärkeää yksinkertaistaa menettelyjä. Voimme ajatella myös hankkeita, jotka liittyvät erityisaloille pk-yrityssektorilla.
Lopuksi, herra puhemies, haluan puhua Euratomista. Niin kauan kuin ydinfuusio-ohjelman tuloksena ei näytä olevan mahdollista tuottaa kilowattiakaan sähköä ainakaan 50 vuoteen, meidän täytyy nyt varmasti suuntautua uuden energiateknologian kehittämiseen. Ryhmäni voisi silloin mielellään kannattaa esittelijän ehdotusta siitä, että Euratom-ohjelman rahoitusta vähennättäisiin 100 miljoonalla eculla 1 300 miljoonaan ecuun.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvostamme niitä ponnisteluja, joihin sekä komissio tekemällään ehdotuksella että rouva Quisthoudt-Rowohl ovat ryhtyneet. Asiaan liittyy kuitenkin mielestämme ongelmia, joihin haluaisin lyhyesti puuttua.
Komission ehdotuksessa vähennetään ja keskitetään ponnisteluja tutkimuksen hyväksi, minkä vuoksi se voi käytännössä - vaikka sen aikomus onkin hyvä - johtaa siihen, että ponnistelut keskittyvät niihin maihin ja alueisiin, joilla on eniten määrärahoja, eniten teknologiaa ja paras tutkimusinfrastruktuuri, ja muut Euroopan yhteisön jäsenvaltiot jäävät osattomiksi näistä määrärahoista, mikä on huolestuttavaa Euroopan kannalta.
Toisaalta on toinenkin ongelma, joka huolestuttaa meitä, eli se, että Euroopassa eriarvoisuus lisääntyy, työttömyys lisääntyy, sosiaalisen syrjäytymisen aiheuttamat ongelmat lisääntyvät, ja kuitenkaan ei korosteta riittävästi tätä yhteiskunnallista puolta, joka olisi otettava huomioon ehdotuksessa.
Olemme lisäksi hieman hämmästyneitä, koska menettely neljän toimen valitsemiseksi ei ole selkeä ja se näyttää noudattavan monikansallisten yritysten ohjeita, ja sen vuoksi kyseistä menettelyä olisi uudistettava myöhemmissä painoksissa.
Näin ollen ryhmämme äänestää sen mukaan, kuinka viimeiselle ehdotukselle käy. On lisäksi oltava tyytyväinen siihen, että mukaan on sisällytetty ehdotus tutkijoiden valmiusverkon kannalta tarvittavan infrastruktuurin luomiseksi, mikä on tärkeää Euroopassa, ja kilpailun edistämiseksi, ja on myös oltava tyytyväinen siihen, että ehdotuksessa kiinnitetään huomiota psyykkisiin sairauksiin.

Ahern
Arvoisa puhemies, myös minä tahtoisin kiittää esittelijää hänen ahkerasta työstään. Ensinnäkin Euratom-puiteohjelmasta, ydinenergian edistäminen on aina ollut tunnusomaista tälle ohjelmalle, ja vision muutos olisi pitänyt tehdä jo kauan sitten, erityisesti fuusion osalta. Fuusio on todellinen valkoinen elefantti, johon on tuhlattu miljardeja ecuja. Fuusio-ohjelma ei ole tuottanut vielä yhtään energiaa. Sen on selviydyttävä jätteistä, jos aiomme lopettaa tämän kohtuuttomuuden.
Vihreät ovat jättäneet käsiteltäväksi sarjan tarkistuksia tarkoituksenaan siirtää fuusioon käytettävät rahat kestävien ja uusiutuvien energiamuotojen tukemiseen. Minun on pidettävä kiinni siitä, että ydinenergia ei ole kestävää ja että se tuottaa CO2 : ta. Jos esittelijän ehdotukset kuitenkin hyväksytään, haluaisin yhä korostaa tarvetta ohjelman yksityiskohtaiseen tarkasteluun ja menojen valvontaan.
Mitä tulee säteilyn vaikutuksista ihmisiin, tässä meillä on tärkeä läpimurto kiitos työn, jota ovat tehneet tohtori Mothersill Irlannissa ja tohtori Eric Wrightin johtama Yhdistyneen kuningaskunnan lääketieteellisen tutkimusneuvoston ryhmä geneettisestä epävakaisuudesta. Kansalle on aina ollut tyypillistä epäluulo säteilyä ja ydinteollisuutta kohtaan, ja nyt säteilyä tutkivat biologit ovat päätymässä tulokseen, että kansa on hyvinkin saattanut olla oikeassa alusta lähtien. He ovat löytäneet aiemmin tuntemattoman reaktiosarjan, jonka kautta säteily voi turmella eläviä soluja. He sanovat, että säteily saattaa aiheuttaa huomattavasti enemmän sairauksia kuin epideemisissä tutkimuksissa ennustetaan. Jopa matalat altistumisen tasot säteilylle saattaisivat myrkyttää ihmisen geenistöä saaden tuhoa aikaan tuleville sukupolville. Tutkimus epävakaisuudesta kaikkialla maailmassa on osoittanut, että tämän matalan tason säteilyn seuraukset geenistöön ovat todella kauhistuttavia.
Sellafieldin laitos Cumbriassa on ollut suurin säteilyn päästäjä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kun se on päästänyt radioaktiivista kaasua ja nestettä Irlanninmereen. Merellä työskentelevät kalastajat ja merilevää syövät ihmiset ovat kuuluneet siellä kriittisiin ryhmiin. Nämä ihmiset saattavat olla alttiina säteilyn tasoille, jotka voivat vahingoittaa heitä, ja niiden ihmisten määrä, jotka ovat kuolleet Sellafieldin, ydinasekokeiden, Tsernobylin onnettomuuden ja lääketieteen röntgensäteiden aiheuttamaan säteilyyn tai kärsivät niistä, voisi olla paljon suurempi kuin kukaan on uskaltanut tunnustaa. Olen jättänyt käsiteltäväksi tarkistuksen, jonka pyydän parlamenttia hyväksymään. On täysin skandaalimaista, että säteilyltä suojelu ei ole avaintoiminta.
Mitä tulee bioteknologian määrärahoihin, niitä on lisätty selvästi. Vaikka hyväksymme bioteknologian mahdollisuudet, eettisistä kysymyksistä on puhuttava laajalti. Emme hyväksy yksipuolista keskittymistä geenimanipulaatioon. Siinä meillä on odottamassa onnettomuus, joka voisi vaikuttaa meihin yhtä paljon kuin ydinteollisuus.

Macartney
Arvoisa puhemies, yhdyn esittelijälle osoitettuihin onnitteluihin. Tämä on parlamentin sopimus, mutta hän todella ansaitsee kiitokset, koska hän on tehnyt paljon työtä tämän mietinnön eteen.
Pidän ilmauksesta, jota hän käytti esittelevässä puheessaan, " europäisches Mehrwert" , käsite eurooppalaisesta lisäarvosta. Meidän pitäisi sallia tämän - ja suosittelen sitä komissiolle ja muuten neuvostollekin - tiedottavan koko tutkimusta ja kehitystä koskevasta lähestymistavasta tulevaisuudessa. Meidän on katsottava tapoja, joilla Eurooppa voi lisätä sellaisen tutkimuksen arvoa, jota muutoinkin jatketaan, tai mitä siihen tulee, panna vireille tutkimusta, joka ei todennäköisesti muutoin lähde liikkeelle.
Tuon periaatteen soveltamisesta on aivan ilmeisesti opittava joitakin läksyjä. Yksi on se, että jos ydinteollisuuteen käytettävän tutkimuksen määrää vähennetään ja se siirretään uusiutuvien energiamuotojen alalle, silloin epäilemättä lisätään arvoa sekä tutkimusohjelman tehokkuuden että työpaikkojen luomisen kannalta.
Tahdon myöskin toistaa huomautuksia, joita tehtiin pk-yritysten tukemisen arvosta - huomautuksia, jotka herra Schiedermeier ja herra Adam tekivät sen vaikutuksesta unionin reuna-alueisiin.
Keskustelemme paljon innovaatiosta koko tutkimusta koskevassa kysymyksessä, ja siinä onkin erittäin innovatiivinen ala. Esimerkiksi omalla alueellani Koillis-Skotlannissa öljyteollisuus on erittäin tärkeää Euroopalle ja maailmalle. Mutta kuka tekee läpimurtoja teknologiassa? Usein ne ovat hyvin pieniä yrityksiä, jotka ovat kirjaimellisesti kehityksen terällä. Varmasti ne tuovat esiin uusia ajatuksia merenalaisesta teknologiasta. Tämä tulee olemaan korvaamatonta ja antamaan Euroopalle etulyöntiaseman suhteessa Yhdysvaltoihin ja Japaniin tulevaisuudessa.
Suosittelen sen vuoksi tätä ajatusta eurooppalaisesta lisäarvosta, erityisesti niille, jotka ovat johtoasemassa mutta tarvitsevat usein komission tukea.
Viimeinen asiani tässä yhteydessä on pyytää, että kun ihmiset saavat tutkimusapurahoja, ne maksettaisiin ajoissa, koska toisinaan nämä pienet yritykset eivät voi hyväksyä eivätkä kestää menetyksiä, jotka seuraavat epäonnistumisesta pitää yllä kassavirtaa.

Desama
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, haluaisin tietenkin heti yhtyä rouva Quisthoudtille osoitettuihin onnitteluihin ja teen sen sitäkin suuremmalla syyllä, kun se, mitä nyt tulen sanomaan, ei varmasti kaikkia miellytä. Haluan siis todella onnitella häntä hienosta työstä.
Keskustelemme parhaillamme mietinnöstä, joka sisältää erilaisia tutkimusta ja kehittämistä koskevia ongelmia. Tutkimusta ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa äänestetyt tarkistukset ja sadat, tänne täysistuntoon jätetyt tarkistukset eivät vielä ole auttaneet minua hahmottamaan selkeästi, mitkä Euroopan parlamentin tieteelliset suuntaviivat ovat, näin kauniisti sanottuna.
Alkumme oli kuitenkin hyvä, sillä muutama kuukausi sitten äänestimme yksimielisesti tiedepolitiikan suuntaviivoja 2000-luvulla koskevan päätöslauselman puolesta. Viidennen puiteohjelman toteuttaminen on epäilemättä kuitenkin niin merkittävä asia, että jokaisella on esitettävänään omia mielipiteitä siitä, kunhan niitä eivät esitä teollisuus-, ympäristö- tai muiden alojen lobbarit, sillä heidän lukuisat ideansa haittaavat keskustelua ja hankaloittavat selvityksen tekoa.
Näin ollen meidän on mielestäni annettava tunnustusta teille, rouva esittelijä, siitä, että te ehdotitte heti alkuun erittäin havainnollisia ja selkeitä suuntaviivoja, jotka eivät kuitenkaan olleet niitä, joista muutama kuukausi sitten äänestimme, mutta eikö sanonta kuulu, että vain tyhmät eivät muuta mielipiteitään? Näin ollen olette selvästikin käsitellyt mietintöä tunnollisesti ja huomannut, että me kaikki erehdyimme äänestäessämme 2000-luvun tutkimusta koskevan päätöslauselman puolesta.
Emme voi myöskään sanoa teidän puolustukseksenne, että tutkimusta käsittelevässä valiokunnassa käytävä keskustelu ja lukuisat jätetyt tarkistukset olisivat rikastuttaneet ja kehittäneet ajatuksianne. Minun on myönnettävä, että on paljolti teidän ansiotanne, että olemme onnistuneet löytämään näiden lukuisten tarkistusten avulla edes joitakin kompromissin mahdollistavia kohtia ja iloitsen tänään siitä, että olette pikku hiljaa löytämässä pääpuolueiden koordinaattoreiden avulla tien välttämättömälle kompromissille.
Voimme epäilemättä olla vieläkin tyytyväisempiä tapahtumien kulussa komission laadukkaasta ehdotuksesta, koska vaikka emme ole aina lukeneet tarkoin uudelleen sitä, mistä olemme äänestäneet, komissio puolestaan oppi siitä paljon. Tietyllä tavalla olen siitä iloinen ja voimme ehkä hieman liioitellen todeta tänään, että jos neuvosto liittyisi komission ehdotuksiin, se olisi parlamentille paras ratkaisu.
Oli miten hyvänsä, haluaisin pyytää teitä, rouva komissaari, ilmoittamaan kohta mielipiteenne eräästä huomista äänestystä koskevasta tärkeästä kysymyksestä, nimittäin ohjelman rakenteesta ja tarkemmin ottaen siitä, että kolmen temaattisen ohjelman sijasta päädyttiin neljään. On selvää, että komission on päästävä yhteisymmärrykseen tässä kysymyksessä, muutoin siitä syntyy ongelmia.

Van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, arvoisat kollegat, ensiksi kiitokset esittelijällemme rouva Quisthoudtille. Hän on tehnyt kovasti töitä. Hän on laatinut hyvin johdonmukaisen mietinnön, mistä hänelle paljon kiitoksia.
Neljännen puiteohjelman osalta näytti siltä, että olisi syytä parantaa temaattista puolta ja sisäistä johdonmukaisuutta sekä huolehtia siitä, että ohjelma olisi markkinakeskeisempi. Olisi myös syytä käyttää COST- ja EUREKAhankkeiden tuloksia. Viidennen puiteohjelman rakenne on tässä yhteydessä tyydyttävä. Mielestäni parlamentin ehdotukset ovat aivan oikean suuntaisia, ja toivon, että myös neuvosto hyväksyy rakenteen.
Kun käsittelemme talousasioita, puhumme hyvin usein Yhdysvalloista ja Japanista. Niin pitää tietysti ollakin, mutta meidän pitäisi ensisijaisesti katsoa, mitä jäsenvaltiot tekevät. Kun sitten kuulen herra Tannertin puhuvan tämän parlamentin konservatiiveista, ajattelen, että hän ehkä puhuu GUE-ryhmästä eikä missään tapauksessa minun ryhmästäni. Kristillisdemokraattina haluaisin sanoa herra Tannertille, että toivon myös hänen olevan valmis kompromissiin siinäkin asiassa ja valmis muuttamaan kantaansa, kun on kysymys pidemmälle menevästä luokittelusta.
On kysymys tutkimustoimintamme tavoitteista, ja tärkeintä on Euroopan kilpailuaseman vahvistaminen ja parantaminen. Tässä tietoliikennetekniikalla on hyvin tärkeä rooli. Mielestäni nykyinen 3 900 miljoonan ecun summa on minimi, johon ei pidä mennä koskemaan.
Mielestäni on myös hyvin tärkeää, että pk-yritykset otetaan mahdollisuuksien salliessa mukaan esimerkiksi yhdessä suuryritysten kanssa, mutta myös niiden alaosastoilla voisi olla rooli asiassa. Ajattelen, että tässä on kysymys yhteisistä tutkimuskeskuksista, jotka tuottavat ajan myötä enemmän tuloksia. Toimintatapaa pitää muuttaa, ja täytyy käyttää enemmän säännöllistä arviointia. Kolmansilta osapuolilta pitää saada varoja, ja ennen kaikkea pitää huolehtia siitä, että tutkijat ovat määräaikaisia. Tämä kannustaa heitä työskentelemään tehokkaammin.

Pompidou
Arvoisa puhemies, esittelijämme on tehnyt huomattavia ponnisteluja yhtenäisyyden hyväksi viedessään taidokkaasti eteenpäin keskusteluja parlamentissamme. Puollan kuitenkin neljää tarkistusta.
Olemme useaan otteeseen korostaneet, että tutkimusinfrastruktuurien tukeminen edellyttää huippuosaamiskeskusten verkottamista sekä kokeilufoorumien ja modulaaristen esittelyvälineiden perustamista uusien teknologioiden testaamiseksi ja validoimiseksi. Ehdotankin, että tarkistukset 61 ja 81 yhdistettäisiin yhdeksi poikittaiseksi tarkistukseksi, tarkistukseksi 109.
Valiokuntamme korostaa myös sitä, että tutkimusta on ehdottomasti hyödynnettävä yritysten kilpailukyvyn ja työllisyyden parantamiseksi. Näin ollen on edistettävä tulosten taloudellista hyödyntämistä suojelemalla tarkoituksenmukaisesti henkistä omaisuutta, mikä erottaa julkiset ja yksityiset tutkimuselimet toisistaan. Tähän pyrin tarkistuksellani 110, jolla edistettäisiin myös Euroopan unionin eri tutkimuslaboratorioiden välistä tietojen vaihtoa sekä pienten ja keskisuurten yritysten innovaatioita.
Toisaalta on välttämätöntä kehittää joukko- ja yhdysliikennettä todellisen eurooppalaisen alueen luomisen edistämiseksi. Tarkistuksessani 107 kannatan laajempaa integraatiota ja yhdenmukaistamista eri kuljetusjärjestelmien välillä.
Lopuksi tieteellinen ja tekninen yhteistyö kolmansien teollistuneiden ja uusien, teollistumisen kynnyksellä olevien maiden kanssa ei saa muodostua Troijan hevoseksi kilpailijoillemme, vaan sen olisi johdettava ennen kaikkea tasapainoiseen yhteistyöhön unionin etujen mukaisesti. Komission teksti ei anna tähän tarpeeksi takuita. Tarkistuksessani 108 ehdotan yhteistyön aloittamista näiden maiden kanssa unionin etujen ja vastavuoroisuuden sääntöjen mukaisesti.
Mitä tulee Euratom-ohjelmaan, sen tarkoitus on parantaa edelleen olennaisesti ydinturvallisuutta ja valmistaa tulevaisuudessa reaktoreita, jotka tuottaisivat vähemmän jätettä ja nostaisivat energiatuotannon kannattavuutta.
Muiden kysymysten osalta Unioni Euroopan puolesta -ryhmä tukee lähes kaikkia esittelijän tarkistuksia ja erityisesti hänen ehdottamaansa tutkimuksen viidennen puiteohjelman talousarvioerittelyä. Ryhmämme kannattaa kuitenkin tarkistuksia, joiden tarkoituksena on tunnustaa naisen asema eurooppalaisessa tutkimuspolitiikassa.
Näiden toteutusten ansiosta edustajakokouksemme varmistaisi eurooppalaisen tutkimuksen jatkuvuuden, sen keskinäisen toimivuuden ja erinomaisuuden, mikä samalla vahvistaa unionin yhteenkuuluvuutta. Näiden ehdotusten tarkoituksena on siis vahvistaa Euroopan asemaa tutkimuksessa ja lisätä eurooppalaisen tutkimuksen arvostusta, mutta myös vahvistaa unionin tieteellistä ja teknologista kilpailukykyä maailmanlaajuisesti.

Alavanos
Herra puhemies, uskon, että esittelijä ja tutkimusta käsittelevä valiokunta ovat tehneet mielenkiintoisen ja tasapainoisen yrityksen erittäin laajojen toimintojen ja aloitteiden kirjossa.
Oma perushuomioni on seuraava: pelkään pahoin, että sekä komission ehdotus että Euroopan parlamentin ratkaisu pohjautuvat ainoastaan ja yksipuolisesti kilpailukyvyn logiikkaan. Tietenkin eurooppalaista yhteiskuntaa kiinnostaa sen tuotteiden kilpailukyky, kilpailukyky muita kansaivälisiä voimia vastaan; kuitenkin suuri nykyteknologiassa ilmennyt ongelma on sen valtava etäisyys yhteiskunnasta. Yhteiskunta, joka on neuvoton ja kykenemätön ottamaan vastaan tämän teknologian ja jolla on vielä syvempiä eettisiä ongelmia sitä kohtaan. Katsokaa kloonausta koskevia asioita, katsokaa hullun lehmän tautiin liittyviä asioita, katsokaa erilaisten maataloustuotteiden geneettiseen muuntamiseen liittyviä asioita.
Tässä mielessä luulen, että myös sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnan tekemät huomiot ovat osuvia, kun niissä mainitaan näkökulman puuttuminen sellaisissa kysymyksissä kuten työtilat, työolot jne., tai myös kulttuuriasioita käsittelevän valiokunnan tekemät huomiot, jotka ovat oikeita, kuten se, että edistämme tietoteknologiaa emmekä edistä tietoyhteiskuntaa.
Luulenpa, että tämä kuilu pitäisi täyttää. Tämä kuilu voidaan havaita sellaisissa tapauksissa, jotka liittyvät kysymykseen siitä, kuka hyödyntää tutkimus- ja teknologiaohjelmaa, siis toisaalta suurten yksiköiden ja laitosten mahdollisuutta ja toisaalta pk-yritysten puuttumista ja vaikeuksia.

Holm
Arvoisa puhemies! Haluan kiittää esittelijää tästä mietinnöstä. Me vihreät emme tietenkään ole kaikista asioista kanssasi samaa mieltä, mutta olet mielestämme tehnyt erittäin hyvää työtä, kun olet huolehtinut kaikista näistä valiokunnassa olleista 700 tarkistusehdotuksesta. Siitä ansaitset kiitosta!
Haluan myös kiittää komissiota, koska useat komission alkuperäisehdotukset olivat mielestäni melko hyviä. Valiokunnan taholta olemme niitä vielä parannelleet, mutta minun on valitettavasti todettava, että osa niistä on huonontunut. Paljon on kiinni rahasta, mutta kyseessä ovat paljolti myös yksityiskohdat, joista Desama aiemmin mainitsi.
Osa tekemistämme parannuksista liittyy siihen, että olemme saaneet mukaan paljon kestävään kehitykseen liittyviä asioita, että kehityksen on oltava ympäristöystävällistä, ekologisesti oikeaa jne. Mutta pelkään pahoin, että tämä on vain kosmeettista. Mikäli katsotaan tarkemmin esimerkiksi valiokunnan tarkistusehdotusta 78, joka käsittelee tulevaisuuden energialle asetettua tavoitetta, voidaan huomata, että siinä sanotaan näin: tästä syystä tällä temaattisella ohjelmalla pyritään tutkimukseen ja kestävään käytettävissä olevien energialähteiden käyttöön. Käytettävissä oleva energialähde, esimerkiksi kotimaassani Ruotsissa, on lähinnä ydinvoimaa. Ydinvoimahan ei voi olla kestävä energialähde. Sen vuoksi suhtaudun epäilevästi useaan mietinnön kohdan muotoiluun.
Uusiutuvat energialähteet ovat kestävän energiankäytön muotoja. Meidän on sijoitettava niihin enemmän rahaa, eikä vanhan ydinvoiman säilyttämiseen, jonka käyttäminen esimerkiksi Ruotsissa vihdoinkin lopetetaan. Tarvitsemme sen sijaan uutta sysäystä EU: lta, joka voi opastaa meitä siinä, miten voimme korvata ydinvoiman uusiutuvilla energialähteillä. Jäsenvaltioille lähetetään siis vääriä signaaleja.
Useat parannukset, joita valiokunnan ehdotuksiin on tehty, vaativat hieman tarkennusta. Kestävästä kehityksestä sanotaan paljon myönteistä, mutta on myös annettava esimerkkejä. Esimerkiksi tarkistusehdotuksessa 154 olemme sanoneet, ettemme halua ihmisten kloonausta, mutta meidän on myös sanottava, ettemme halua ihmisten emmekä myöskään eläinten kloonausta. Tämä on aivan yhtä tärkeää, koska tutkimusta muuten jatketaan, ja lähestymme aina vaan sitä, mikä ei ole eettisesti oikein.
Tarkistusehdotuksessa 45 olemme luoneet taloudelliset puitteet ja haluamme lisää rahaa energia- ja ympäristöasioihin. Mitä tarkistusehdotus 160: aan tulee, olemme tehneet ehdotuksen, jonka avulla haluamme tuoda esille, että 60 % siitä, mitä tulevaisuuden energialle on merkitty, on kohdistettava uusiutuviin energialähteisiin ja 75 % demonstraatioon. Tarkistusehdotuksessa 160 ei ole muita muutoksia.

Linkohr
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Myös minä haluan ilmaista kiitokseni ja kunnioitukseni esittelijälle. Parlamentin niin monien erilaisten mielipiteiden sovittaminen yhteen ei vaadi vain taituruutta vaan myös paljon kieltäymyksiä itseltä. Tiedän, että tämän takana on paljon työtä.
Sallikaa minun aloittaa yhdellä esimerkillä, jonka otan historiasta. Tuhat vuotta sitten kiinalaiset rakensivat valtamerilaivoja. Heillä oli jopa jo kompassi, kun eurooppalaiset eivät vielä edes ylittäneet Välimerta. Siitä huolimatta eurooppalaiset myöhemmin ovat valloittaneet maailman, eivät kiinalaiset. Miksi? Kiinalaiset eivät halunneet sitä. He eivät halunneet käyttää teknologiaansa siihen, mutta eurooppalaiset halusivat. Tutkimuksessa olemme samanlaisen ongelman edessä. Voimme vain antaa käyttöön jotakin, varoja, ideoita, mutta se, käyttävätkö eurooppalaiset, Euroopan tutkijat niitä, riippuu heistä itsestään.
Tämä tuo mieleeni sen, mitä oikeastaan kadun, että suhtaudumme ehdotukseen varojen osalta suhteellisen pidättyväisesti. Tunnen taloudelliset pakottavuudet, enkä ole mikään kuvittelija. Siitä huolimatta ei riitä, että Eurooppa saa USA: n tai Japanin kiinni tai pistää uudet teollistuneet maat Kaakkois-Aasiassa toiselle tai kolmannelle sijalle. Tarvitaan myös ponnisteluja jäsenvaltioissa, yrityksissä. Investoinnilla tutkimukseen täytyy olla tai sen täytyy ansaita takaisin Euroopassa korkea, myös moraalinen arvo. Siitä on kysymys. Ehkä myös tämä keskustelu ja tutkimuksen neljännen puiteohjelman käsitteleminen antavat merkin tästä vitaalisuudesta. Toivon ainakin sitä.
Sallikaa minun, koska aikaa on vähän, sanoa vielä jotakin Euratom-osuudesta sen jälkeen, kun olen useimpiin muihin näkökohtiin erittäin tyytyväinen. Ei ole mikään salaisuus, että kadun sitä, että Euratomin osalta on tehty leikkauksia. En voi ymmärtää sitä, sillä tarvitsemme varat. Päinvastoin kuin useat kollegani olen sitä mieltä, että tarvitsemme niitä fuusiota varten. Tarvitsemme varoja ydinturvallisuuden vuoksi, erityisesti silloin, kun Keski-ja ItäEuroopan maat liittyvät meihin, sillä niissä kaikissa on neuvostoliittolaisia reaktoreita, mikäli niillä ylipäänsä on reaktoreita. Meidän täytyy parantaa turvallisuutta. Emme siis tarvitse vähemmän vaan enemmän rahaa. Vaikka sen sanominen onkin epämiellyttävää, sanon sen tässä.
Lopuksi toivon, että komissiolla olisi mahdollisimman paljon liikkumavaraa tutkimuspolitiikassa. Komissiolla on vastuu, ja sillä pitäisi olla myös mahdollisuus velvollisuutensa perusteella antaa joskus varoja yhdeltä taholta toiselle silloin, kun se pitää sitä tarpeellisena. Tutkimusta ei voi suunnitella vaan täytyy ottaa huomioon myös mahdolliset yllätykset ja näihin yllätyksiin täytyy myös reagoida. Siinä toivon komissiolle taitoa.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa rouva komissaari, jo komission asiakirjaa edeltäneen tarmokkaan työn aikana Euroopan parlamentilla on ollut keino korostaa tärkeitä ja erityisiä näkökohtia. Huomiota on kiinnitetty kansainvälistyviin pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, korkean teknologisen tason alueisiin, joille on oma ohjelmansa sekä tulevaisuuden kaupungin yhteydessä esitettyihin, kulttuuriperinnön säilyttämiseen suunnattuihin tekniikoihin.
Temaattisista ohjelmista päättäessään on valiokuntamme Quisthoudt-Rowohlin loistavasti johtamana pyrkinyt olemaan heikentämättä selkeyttämispyrkimystä, joka on ollut viidennen puiteohjelman valmistelutyötä ohjaavia tekijöitä. Olemme kuitenkin muuttaneet kestävää kehitystä koskevia toimia lisäten niihin kaksi keskeistä, energiaa koskevaa toimenpidettä ja laajentaneet meriteknologiaa koskevia toimia selvittääksemme merikuljetuksia.
Johtava ajatus on se, että olemme siirtymässä yhteen kuljetusjärjestelmään, johon kuuluvat kaikki kuljetusmenetelmät. Minun on korostettava, että tämä muutos on tarkoitettu lisäykseksi. Emme ole todellakaan halunneet vähentää meriteknologiaan myönnettyjä varoja, vaan lisätä määrärahoja kuljetustoiminnalle yleensä. Tämän lisämäärärahan löytämiseksi pyydämme sekä poistamaan jotakin luonnontieteiltä että lisäämään hieman kokonaisbudjettia.
Olen iloinen siitä, että avaruussovellukset on lisätty vastaaviin temaattisiin ohjelmiin. Kannatan myös tarvetta toteuttaa mikropainovoimatutkimukset kansainvälisellä avaruusasemalla, mikä on aivan uusi tieteellinen vaihtoehto, johon Yhdysvallat valmistautuu parhaillaan paljon meitä eurooppalaisia järjestelmällisemmin ja jossa Euroopan unionin toimien on täydennettävä Euroopan avaruusjärjestön (ESA) toimintaa.
Lopuksi ylistyssana esittelijällemme ja poliittiselle velvoitteelle tukea tutkimustyötä, joka on perusväline tulevaisuutemme rakentamisessa.

Lange
Arvoisa puhemies, rouva komissaari, rouva esittelijä! Olen kotoisin Itämeren rannalta ja meillä päin on erittäin tärkeää, että purjehtimaan lähdettäessä pidetään huolta siitä, että paino on tasaisesti jaettu, koska muuten laiva keikkuu ja kallistuu. Tarkoitan todella, että tutkimusta käsittelevän valiokunnan päätöksessä piilee tämä vaara. Mitä on tapahtunut? Keväällä hyväksyimme täällä parlamentissa yksimielisesti kollegamme Claude Desaman mietinnön, jossa sanottiin erittäin selvästi, että tutkimus tukee osaltaan eurooppalaista sosiaalivaltion mallia, ei pelkästään teollisuuden kilpailukykyä. Sitten tulivat nykyajan merirosvot, lobbarit, ja toivat mukanaan erityisryhmien intressit. Minusta tuntuu, että laiva kallistuu ja että tämä toinen pilari, kysymys, miten on riskien arvioinnin laita, miten on kestävän kehityksen laita, miten on harkinnan laita, kenellä ja millä ehdoilla on mahdollisuuksia yhteiskunnassamme, on pudonnut kyydistä. Hyvät kollegat, tämä on myös tärkeä sijaintipaikkatekijä Euroopalle, yhteiskunnallemme. Ei vain teknologia yksin, vaan myös se, kuinka toimimme yhdessä ja kuinka elämme, ovat tulevaisuuden kehityksemme, kansalaistemme etujen ratkaisevia ehtoja.
Silloin sanoimme erittäin selvästi: on kysymys kestävän kehityksen sosioekonomisesta mallista. Sanoimme: haluamme riskien arviointia, haluamme selvittää kysymyksen osallistumisesta päätöksentekoon ja kysymyksen työmarkkinaosapuolten rooleista yhteiskunnassamme. Kaikki tämä on hävinnyt. Siksi haluaisinkin vielä kerran hartaasti pyytää, että oiomme tämän kallistuman. On kysymys tutkimusponnisteluista, ja luonnollisesti on kysymys rahasta näille sosioekonomisille tutkimusponnisteluille. Hyvä on, se on vielä uusi asia. Otimme sen esille vasta tutkimusta koskevassa neljännessä puiteohjelmassa. Oli vaikeuksia. Uuden johtajan Mitsoksen myötä tilanne on parantunut. Se ei kuitenkaan ole syy sanoa, että nyt lippu on tangossa.
Mistä on kysymys? On kysymys esimerkiksi informaatio- ja viestintäteknologioista, siitä, kenellä ja millä ehdoilla on käyttöoikeus. Myös sukupuolikysymys, työpaikkojen muuttuminen etätyön vuoksi ja tietenkin myös kysymys osallistumisesta ja vaikuttamisesta sekä työorganisaatioiden muutoksista ovat merkityksellisiä. Kaikkeen tähän täytyy tietenkin yhtenäisesti vastata, jos haluamme tutkia ja kehittää tiettyjä teknologioita edelleen. Tämän perusteella puhun hartaasti tarkistusehdotuksen 117 ja tietenkin myös tarkistusehdotuksen 123 hyväksymisen puolesta, jotta laivamme, tulevaisuudessa tehtävän tutkimuksen laiva, ei kallistuisi ja että ohjaisimme sitä oikeaan suuntaan.

Cresson
Arvoisa puhemies, olemme nyt saavuttaneet ratkaisevan vaiheen prosessissa, jonka tarkoituksena on johtaa tutkimuksen viidennen puiteohjelman hyväksymiseen ja toteuttamiseen.
Ennen kaikkea haluaisin kiittää esittelijää, rouva Quisthoudt-Rowohlia merkittävästä tavasta, jolla hän on saattanut mallikkaasti loppuun hankalan tehtävän, jota tämän lausunnon valmistelu on edustanut. Haluaisin kiittää myös hyvin lämpimästi kaikkia niitä, jotka tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevässä valiokunnassa tekemällä työllään omissa poliittisissa ryhmissään tai alustavilla aloitteillaan ovat myötävaikuttaneet viidennen puiteohjelman syntymiseen. Kiitän myös tutkimusvaliokunnan jäseniä yleisesti, esittelijöitä sekä muiden työssä mukana olleiden kymmenen valiokunnan jäseniä.
Komissio hyväksyy tyytyväisenä parlamentin viidettä puiteohjelmaa koskevan lausuntoluonnoksen. Parlamentti on osannut käyttää tilaisuuden hyväkseen jättääkseen siihen oman jälkensä. Voin todeta, että sen tekemät tarkistukset ovat komission ehdotuksen suuntaisia ja että olemme pitkälle samaa mieltä lähes kaikista merkittävistä kysymyksistä.
Viides puiteohjelma on laadittu katkaisemaan siteet aikaisempiin ohjelmiin. Viidennen puiteohjelman uutuus ilmenee kolmena sille tunnusomaisena seikkana. Ensinnäkin siinä pyritään päättäväisesti suurten poliittisten, taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden toteutumiseen Euroopan unionissa parantamalla ensinnäkin työllisyystilannetta ja vahvistamalla Euroopan kilpailukykyä. Lisäksi keinoja pyritään keskittämään rajaamalla aiheiden ja tavoitteiden määrää suunniteltujen toimien vaikutuksen enimmäistämiseksi. Lopuksi ohjelmassa on mukana uusia aihealueita, ja siinä määritellään uudet toimintamallit, joista tärkeimpänä ovat avaintoimintakokonaisuudet. Kaikissa näissä kysymyksissä parlamentin lausuntoluonnos tukee komission ehdotusta. Joissakin tapauksissa se jopa vahvistaa uudenlaisia näkökohtia.
Komission tarkoituksena on siis ottaa uudestaan esille ehdotuksensa korjatussa versiossa useita välttämättömiä tarkistuksia, joiden luonne ja sisältö säilytetään, jollei jopa niiden tarkka sanamuoto. En aio puhua jokaisesta tarkistuksesta erikseen, vaan tyydyn ottamaan esille kolme kysymystä, joiden ympärille keskustelu tutkimusvaliokunnassa on rakentunut: rakenne, sisältö ja taloudelliset näkökohdat.
Ensin rakenne. Komissio kannattaa ehdotettua menetelmää, jonka mukaan viides puiteohjelma jakaantuisi neljään temaattiseen ohjelmaan. Tämä on lähempänä ehdotustamme, ja näin voimme jatkaa pyrkimyksiämme keskittää ponnistelumme kokonaisvaltaisen ja monitieteellisen lähtökohdan toteuttamiseksi ongelmia ratkaistaessa. Tämä on myös viesti, joka komissaarien kokouksessa minut pyydettiin välittämään parlamentille.
On perusteltua laatia ohjelma, jossa ympäristö- ja energia-alat yhdistetään yhdeksi uudeksi toimintaohjelmaksi. Kuten Kiotossa juuri päättyneet ilmastonmuutoksia koskevat keskustelut osoittavat, näitä kahta alaa koskevia ongelmia on käsiteltävä hyvin yhtenäisellä tavalla. Meidän on oltava uskaliaita, jos haluamme olla tehtävien tasalla. Tämän uuden ohjelman jakaminen kahteen alaohjelmaan olisi vielä varovainen lähtökohta. Komissio ehdottaakin näin ollen tällaiselle jaolle soveliaampaa mallia.
Tämän uuden rakennelman hyväksyminen johtaa tietenkin avaintoimintakokonaisuuksien uudelleenjakoon. Tämä taas edellyttää taloudellisen tasapainon tarkistusta. Useat tavat olisivat perusteltavissa. Olen pannut merkille, että parlamentin ja komission tähänastiset valinnat ovat enimmäkseen yhteneväiset, vaikkakaan eivät täysin. Kokonaisuutta ajatellen olen iloinen siitä, että parlamentti ja komissio kannattavat ajatusta, jonka mukaan meillä on oltava rajoitettu määrä ohjelmia. Tämä yksimielisyys on erittäin tärkeää sen vuoksi, että jotkut haluavat lisätä niitä.
Sitten sisältöön. Sen lisäksi, että energia-asioita koskeva avaintoimintakokonaisuus jakaantuu kahteen avaintoimintakokonaisuuteen, joissa toisaalta keskitytään energian kestävään käyttöön ja toisaalta puhtaamman ja kilpailukykyisemmän energiantarjonnan kehittämiseen, kaksi tarkistusten tärkeintä uudistusta muodostuu uusista avaintoimintakokonaisuuksista, joissa molemmissa keskitytään vanhenemiseen ja ympäristön muutoksiin. Komission ehdotuksen mukaisesti nämä kaksi aihetta esiintyvät jo yleisluontoisesti tutkimustoimintaa koskevassa osassa. Näiden aiheiden sisältyminen avaintoimintakokonaisuuksiin tekisi mahdolliseksi poliittisella tasolla tehokkaammin korostaa näiden kysymysten merkitystä Euroopan unionin tulevaisuudelle.
Komissio on ilmoittanut olevansa samaa mieltä näitä eri kysymyksiä koskevien ehdotettujen tarkistusten luonteesta. Se ei sitä vastoin ole samaa mieltä joistakin tarkistuksista, jotka toisivat muutoksia sisältöön ja avaintoimintakokonaisuuksien jakoon, mikä johtaisi kokonaisvaltaisen lähtökohdan sekä monitieteellisyyden hylkäämiseen ongelmien ratkaisuissa. Alakohtainen, yhteen aiheeseen perustuva lähtökohta olisi joskus houkutteleva. Sen etuna on perinteiden tuoma vahvuus, mutta se johtaa liian usein ongelmien epäyhtenäiseen tarkasteluun ja keinojen hajauttamiseen.
Vielä yksi huomautus sosioekonomisista näkökohdista. Parlamentti korostaa, että on välttämätöntä kiinnittää enemmän huomiota näihin kysymyksiin, mistä komissio on samaa mieltä. Komissio on sitä paitsi yrittänyt varata näille kysymyksille huomattavasti tilaa viidennessä puiteohjelmassa. Mielestämme paras tapa käsitellä näitä kysymyksiä olisi se, että laajoihin temaattisiin ohjelmiin liittyviä kysymyksiä käsiteltäisiin avaintoimintakokonaisuuksien yhteydessä, ja yleisiä kysymyksiä tai muihin ohjelmiin sisältymättömiä kysymyksiä käsiteltäisiin toisaalta "inhimillisten voimavarojen lisääminen" -ohjelmaan kuuluvien erityisten toimien yhteydessä.
Komissio on päättänyt myöntää sosioekonomiselle tutkimukselle merkittävän aseman viidessä puiteohjelmassa. Komission mielestä on kuitenkin parempi, että se tehdään käyttämällä sen ehdottamaa menetelmää sen sijaan, että turvauduttaisiin erityisiin avaintoimintakokonaisuuksiin eri ohjelmissa.
Lopuksi otan esille taloudelliset näkökohdat. En voi kuin iloita siitä, että parlamentin ja komission ehdotukset ovat niin huomattavasti lähentyneet toisiaan, mikä on erittäin myönteinen merkki jäsenvaltioille ja neuvostolle. Lausuntoluonnoksessa ehdotetaan, että viidennelle puiteohjelmalle varattaisiin yhteensä 1, 7 miljardia ecua, mikä on 400 miljoonaa ecua enemmän kuin se, mitä komissio on ehdottanut.
Kun otetaan huomioon talousarvion rajallisuus ja julkisten menojen supistamisen vaikutus tutkimukseen sekä amerikkalaiset ja japanilaiset kilpailijat, jotka eivät hellitä ponnisteluissaan, Euroopan unioni ei voi sallia, että Euroopassa harjoitettavalle tutkimukselle osoitettuja keinoja vähennettäisiin tai että niiden määrä pidettäisiin samana.
Agenda 2000: n määräysten mukaisesti komission ehdottama summa perustuu laskelmille, joiden mukaan periaatteessa tutkimukselle osoitettuja varoja lisätään hieman Euroopan unionin bruttokansantuotteen kasvua nopeammin. Tätä summaa laskiessaan komission oli otettava huomioon lukuisia ulkoisia vaatimuksia. Komissio panee tyytyväisenä merkille parlamentin lausuntoluonnokseen sisältyvän viestin. Sitä vastoin komissio pysyy ehdotuksessaan syistä, jotka parlamentti helposti ymmärtää ja jotka liittyvät komission tehtävään, joka sen on täytettävä kompromissin löytymiseksi.
Komissio hyväksyy lisäksi budjettivaliokunnan erittäin hyödyllisen tarkistuksen, jonka tutkimusvaliokunta on muuttanut, mikä toiminnallisessa mielessä tarkoittaa sitä, että päätös viidennen puiteohjelman ja sen kokonaistalousarvion hyväksymisestä sekä neuvottelut Euroopan unionin tulevaisuuden talousnäkymistä ovat toisistaan riippumattomia. Komission eri tarkistuksia koskevan kannan yksityiskohdat sisältyvät tämän täysistunnon pöytäkirjaan. Erityisesti haluaisin ottaa uudelleen esille rouva McNallyn tarkistukset, jotka koskevat vaatimuksia, joiden mukaan miesten ja naisten välistä tasa-arvoa on pyrittävä lisäämään "inhimillisten voimavarojen lisääminen" ohjelmassa sekä esiteltävä kysymys tasavertaisista mahdollisuuksista sosioekonomiseen tutkimukseen. Komissio järjestää lisäksi keväällä 1998 konferenssin aiheesta "Naiset ja tieteet" .
Lopetan näitä yleisiä huomioita koskevan puheenvuoroni kahteen huomautukseen. Ensinnäkin haluan korostaa tutkimusvaliokunnan ja muiden työssä mukana olleiden valiokuntien töiden tuloksena syntyneen ehdotuksen laadukkuutta. Se todistaa yhä useampien parlamentin edustajien kasvavasta kiinnostuksesta tätä politiikkaa kohtaan, joka on välttämätön Euroopan unionille sen tavoitteiden saavuttamiseksi. Agenda 2000: ssa määriteltyjen näkymien mukaan tällä politiikalla on keskeinen sija Euroopan unionin poliittisissa toimissa muiden tietopolitiikkojen kuten koulutus- ja innovaatiopolitiikkojen ohella. Toivonkin omalta osaltani, että välillämme käytävää vuoropuhelua vahvistettaisiin näitä ohjelmia toteutettaessa.
Toinen huomioni liittyy toiminnallisiin seikkoihin. Emme ole vielä tien päässä, kaukana siitä. Neuvoston on nyt ilmoitettava kantansa. Toivomme, että se voisi hyväksyä yhteisen kannan tutkimusta käsittelevässä neuvoston kokouksessa 12. helmikuuta, mikä ei ole taattua. Jäsenvaltioiden kannat eroavat vielä joissakin kohdin toisistaan. Samaan aikaan erityisohjelmia koskevat keskustelut ovat alkamassa komission viime marraskuussa esittelemän alustavan esityksen perusteella. Tavoitteena on puiteohjelman muodollinen hyväksyminen vuoden 1998 aikana erityisohjelmien varsinaiseksi toteuttamiseksi vuonna 1999. Tulevat kuukaudet ovatkin täynnä keskustelua ja ajatustenvaihtoa.
Tiedän voivani luottaa Euroopan parlamenttiin siinä, että se tekee osansa tämän prosessin aikana. Kiitän sitä etukäteen ponnistuksista, joita se tulee tekemään perimmäisen päämäärämme saavuttamiseksi: eurooppalaisen tutkimuksen asettamiseksi Euroopan kansalaisten palvelukseen. Euroopan parlamentti edustaa kansalaisia. Se heijastaa kansalaisten etuja. Parlamentin aktiivinen osallistuminen päätöksentekoprosessiin auttaa takaamaan, että Euroopassa tehdyt suuret tieteelliset ja teknologiset valinnat tehdään demokraattisesti. Kun otetaan huomioon eurooppalaisten kohtaamien ongelmien kiireellisyys ja laajuus sekä tutkimuksen merkitys niiden ratkaisemiseksi, olen varma, että parlamenttinne tekee kaiken vallassaan olevan tämän uuden puiteohjelman hyväksymiseksi mahdollisimman pian.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestykset toimitetaan huomenna klo 11.30 ja keskiviikkona klo 9.30.

Energiapolitiikka
Puhemies
Esityslistalla on Scapagninin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0308/97) komission tiedonannosta: " Kokonaiskatsaus energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin" (KOM(97)0167 - C4-0205/97).

Scapagnini
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on uuden vuosituhannen ja hyvin strategisten haasteiden edessä täysin ilman yhteistä koordinoitua kehystä energiapolitiikalle, jolla pitäisi olla keskeinen asema taloudellisessa kehityksessä työllisyyden, ympäristön ja elämänlaadun edistämiseksi.
Euroopan parlamentti on jo pitkään korostanut tarvetta luoda energia-alan toimille vahva oikeudellinen perusta ja perustamissopimuksen oma kohta nyt puuttuvien yhdenmukaisuuden ja avoimuuden takaamiseksi. Jos energiaratkaisut ja -ongelmat käsitellään vielä hajanaisesti muiden politiikan alojen yhteydessä - kuten sisämarkkinoiden, ympäristön, verotuksen, maatalouden ja tutkimuksen yhteydessä - ei voida riittävän hyvin ottaa huomioon alan erityistavoitteita, esimerkiksi hankinnan turvallisuutta, kansainvälistä yhteistyötä, energiamarkkinoiden yhdentymistä, kestävää kehitystä ja tutkimuksen edistämistä energia-alalle.
Energiatavoitteiden tehokkaasta toteutuksesta riippuvat Euroopan markkinoiden kehitys, yritysten kilpailukyky ja kansalaisten valta energianhankinnassa. Tässä mielessä tutkimusvaliokunta pitää välttämättömänä Euroopan energiaobservatorion aseman vahvistamista, kun määritellään viitekehystä energian, maakaasun ja öljyn kuljetuksen suurille akseleille. Energiaperuskirja jää Euroopan energiayhteistyön ensisijaiseksi viitekehykseksi ja parlamentti korostaa sitä, kuinka tärkeää kaikkien allekirjoittajamaiden on ratifioida sopimus.
Yhteistyötä ja avustustoimia kolmansissa maissa, PHAREn, TACISin ja MEDAn kaltaisten avustus- ja yhteistyöohjelmien yhteydessä tai Aasiaan, Latinalaiseen Amerikkaan suuntautuvien tai Euroopan tiedesäätiön ohjelmien yhteydessä, on kehitettävä, jotta voidaan ottaa huomioon erilaiset energiamarkkinat. Samalla ne on tehtävä aikaisempaa näkyvimmiksi Euroopan parlamentin tiedotuksen, valvonnan ja tutkinnan helpottamiseksi.
Energiamarkkinoiden avautuminen ja yhdentyminen ovat sitten yhteisön energiapolitiikan toinen päämäärä ja selvä välttämättömyys kasvavan kansainvälistymisen vuoksi. On saatava aikaan todellinen kilpailu energiantuottajien kesken ja tarjottava kuluttajille eri vaihtoehtoja energianhankinnassa siten, että jäsenmaat takaavat vapaan neuvotteluoikeuden ja käytetään energia-alalla olevia uusia kehitysmahdollisuuksia.
Energiapolitiikan ympäristöulottuvuus on tekijä, jota ei mitenkään pidä aliarvioida. Komission on kausittain arvioitava jäsenvaltioiden energiapolitiikkojen ympäristövaikutukset turvaamalla lainsäädännöllisten välineiden lisäksi myös vapaaehtoiset sopimukset sekä teknologinen tutkimus ja kehitys. Myös kansainvälisessä yhteistyössä lienee tarpeellista ottaa huomioon energian ja ympäristön polkuhinnoittelun vaarat sellaisissa maissa, joissa hinnat ovat alhaisempia, koska niiden ympäristönormit ovat vähemmän rajoittavat kuin meillä yhteisössä. Maailman hiilidioksidipäästöjen ja ilmaston lämpenemisen aiheuttamat vahingot ovat haaste unionille, jonka on vastikään Kiotossa ottamiensa vastuiden vuoksi lisättävä panoksiaan aloitteilla, jotka edistävät energialähteiden järkevää ja tehokasta käyttöä, uusiutuvien energialähteiden kehittämistä muiden rinnalle sekä teknologista tutkimus- ja kehitystoimintaa.
Komission on varattava riittävästi tilaa innovatiivisille energiatekniikoille, jotka kykenevät tarjoamaan asianmukaisen vastauksen toiveeseen suosia uusiutuvia energialähteitä, ja nykyiseen maakaasun sovellusten ja kulutuksen kysyntään erityisesti nesteyttämisessä, siirrossa ja höyrystämisessä ottaen huomioon näihin liittyvät mahdollisuudet syrjäseutujen energiahuollon näkökulmasta katsottuna. Epäilemättä uusiutuvien energiamuotojen paikallisuuteen ja hajautukseen perustuva käyttö sallii - energiamarkkinoiden vapautumisen kanssa - tasapainon palauttamisen eräiden Euroopan alueiden välille ja suosii pikaisesti näiden jälkeenjääneiden alueiden kehitystä ja antaa niille omaa, monikäyttöistä energiakapasiteettia.
On epäilemättä unionin, sen kansalaisten ja teollisuusalan etu, että energiapolitiikan puiteohjelma onnistuisi selkeyttämään ja keskittämään yhteisön aloitteita alalla turvaamalla tietyn rahoitustason useaksi vuodeksi eteenpäin, mikä mahdollistaisi merkittävien toimien käynnistämisen ilman, että se johtaisi käytettävissä olevien määrärahojen rakenteelliseen vähentämiseen.
Lopuksi: herra puhemies, tämän vuoksi Euroopan parlamentti pahoittelee neuvoston valtavia leikkauksia yhteisön energiaa koskevaan budjettikohtaan - nämä leikkaukset ovat tehneet epävarmaksi eurooppalaisten välineiden tulevaisuuden - niitähän on jo laajasti käytössä ALTERNER-, THERMIE- ja SAVE-ohjelmissa - sekä varsinkin näiden alojen kansainväliseen yhteistyöhön suunnattujen välineiden tulevaisuuden.

Puhemies
Koska komissaari Papoutsis ei voi olla läsnä tänä iltana, ja toisaalta keskustelumme on keskeytettävä klo 17.30 komission kyselytunnin vuoksi, istuntosalissa olevien suostumuksella annan puheenvuoron komissaari Papoutsisille.

Papoutsis
Arvoisa puhemies, haluan aluksi käyttää tilaisuutta hyväkseni ja pyytää anteeksi parlamentin arvoisilta jäseniltä, koska en voi olla läsnä illan istunnossa. Minun täytyy sanoa teille, että tänään olen odottanut jo aamusta, kello 11.30 lähtien, että voisimme keskustella Scapagninin mietinnöstä, mutta valitettavasti laaja budjettiteema aiheutti pitkän viivästymisen, ja ymmärrän sen täysin. Minä en silti voi jäädä tänne iltaan saakka, kun otetaan huomioon, että huomenaamulla Brysselissä kokoonnumme keskustelemaan energiaperuskirjasta ja voimme täydellä syyllä uskoa, että huomenna energiaperuskirjaohjelma saa 30 hyväksyntää, jotta sitä voidaan alkaa soveltaa käytäntöön. Kuten varmasti ymmärrätte, teidän luvallanne ja parlamentin tuella komission on oltava läsnä tuossa suuressa tapahtumassa, joka koskee energiaperuskirjan soveltamista.
Palaten asiaan, herra puhemies, haluaisin ennen kaikkea kiittää esittelijää, herra Scapagninia hänen selkeästä ja rakentavasta mietinnöstään. Komissio on pääpiirteittäin samaa mieltä päätöslauselmaesityksestä, jossa on paljon yhtymäkohtia komission tiedonannon johtopäätöksien kanssa. Nykyisin vallalla oleva energiatilanne niin maailmanlaajuisesti kuin myös Euroopan unionissa vaatii tuettuja ja koordinoituja toimia. Sen vuoksi onkin tärkeää, että ymmärrämme nykyisin kohtaamiamme haasteita.
Komission tiedonannon tarkoituksena on erityisesti kuvata niitä suuria energia-alan haasteita ja toimia, joihin on ryhdytty eurooppalaisella tasolla. Päämäärämme on yksinkertainen ja selvä. Se on avoimuuden parantaminen. Lisäksi tiedonanto oli ensimmäinen vaihe puiteohjelman muodostamiseksi energiapolitiikalle, puiteohjelmalle eurooppalaisen tason vastaavia toimia varten. Herra Scapagnini osoitti mietinnöllään, että Euroopan parlamentti on täysin tietoinen tilanteesta, ja on valmis tukemaan komissiota tämänsuuntaisesti. Siis Euroopan komission puolesta haluan kiittää teitä tästä positiivisesta asenteesta ja antamastanne tuesta.
Tässä tiedonannossa komissio korostaa kolmea tärkeää asiaa, jotka energia-alan on kohdattava:
Ennen muuta on energianhankinnan turvaamista koskeva asia. Kaikenlaiset analyysit ja kakki ennusteet johtavat siihen varmaan johtopäätökseen, että riippuvuus ulkomaisesta energiasta kasvaa huomattavasti. Yhteisö on velvollinen arvioimaan lisää tätä tosiseikkaa, ja siten meidän on ryhdyttävä sopiviin toimenpiteisiin.
Toiseksi, energia-ala on etulyöntiasemassa, kun yritetään parantaa Euroopan kilpailukykyä. Tulokselliset ja tehokkaat energiajärjestelmät voivat auttaa suuressa määrin kilpailukyvyn parantamisessa turvaamalla erityiseni soveliaat tuotanto- ja kuljetusrakenteet, samoin kuin turvaamalla energiatuotteiden vapaan liikkuvuuden.
Lopuksi, energia-ala on elintärkeä ympäristönsuojelun kannalta. Kaikissa energiapolitiikoissa ja kaikissa energiatoimissa on arvioitava myös kestävän kehityksen päämäärää. Nykyään vieläpä Kioton kokouksen jälkeen kasvihuonekaasukysymys on erityisen tärkeä siihen liittyvälle problematiikalle. On olemassa ympäristöpäämäärien sitoumus, jonka on heijastuttava täysin energiapolitiikkaamme.
Ehdottamamme päätöslauselmaesitys osoittaa, että Euroopan parlamentti puoltaa näitä näkemyksiä. Ja herra puhemies, sallikaa minun kommentoida erityisesti muutamia kohtia, joita päätöslauselmassa korostetaan:
Euroopan komissio yhtyy siihen näkemykseen, että olisi toivottavaa sisällyttää sopimukseen energiaa käsittelevä kohta. Valitettavasti vain äskettäisessä Amsterdamin hallitusten välisessä konferenssissa ei ollut mahdollista sopia sellaisesta kohdasta. Vaikuttaa siltä, että tämä asia ei ollut kypsä sillä hetkellä, jotta siitä olisi voinut sopia jäsenmaiden kesken. Kuitenkin komissio jatkaa ehdotusten esittämistä päämääränään unionin energiapolitiikan yhtenäistäminen käyttäen nykyään voimassa olevia laillisia perusteita aina tarpeen vaatiessa.
Mitä uusiutuviin energialähteisiin tulee, komissio on täysin tietoinen sen alan toimintojen tukemisesta. Kuten varmasti tiedätte, äskettäin esitimme valkoisen kirjan, joka käsittelee yhteisön strategiaa ja uusiutuvia energialähteitä koskevaa toimintasuunnitelmaa. Ja nyt odotan teidän omia valkoista kirjaa koskevia reaktioitanne ja ajatuksianne, ja näin ollen meillä on tilaisuus keskustella tästä asiasta yksityiskohtaisesti lähitulevaisuudessa.
Herra puhemies, haluan lisäksi kiittää parlamenttia sen tuesta Euroopan unionin energiapolitiikan puiteohjelman lainsäädännölle. Se on komission 18. päivänä marraskuuta, siis täsmälleen kuukausi sitten, hyväksymä ohjelma, kuten tiedätte. Puiteohjelma sisältää kaikki ne toiminnat, joihin tähän mennessä on ryhdytty erillisissä ohjelmissa, kuten energiantuottoa koskeva SAVE II, uusiutuvia energialähteitä koskeva ALTENER, mutta myös yhteistyötä kolmansien maiden kanssa koskeva SYNERGIA. Se ennustaa kuitenkin myös erityistoimia energia-alan energiaanalyysejä ja ennustuksia koskien ydinturvallisuutta, mutta myös puhdasta hiilenkäyttöä. Kaikki nämä toimet yhdistetään vielä saman puiteohjelman peruspäätökseen. Puiteohjelmaehdotus kohdistuu myös kaikenlaisten energia-alan toimintojen pitkän aikavälin pysyvien kehysolosuhteiden luomiseen. On välttämätöntä myös luoda selvä oikeudellinen perusta kaikille näille toimille. Puiteohjelma luo komission näkökulmasta katsottuna paremmat olosuhteet koordinoinnille energiapolitiikan erityistoimien välillä, mutta se turvaa vielä näiden toimien parhaimman päämääräasettelun energia-alalla, siis niiden toimien, jotka pannaan täytäntöön muiden yhteisön politiikkojen perusteella, kuten rakennerahastot ja ulkoisen teknisen avun ohjelmat.
Puiteohjelmaehdotus tulee olemaan Ison-Britannian puheenjohtajakauden yksi prioriteeteista. Jäsenvaltioiden alkureaktiot olivat postiivisia ja annan arvoa erityisesti teidän tuellenne, joten saamme ajoissa puiteohjelmaa koskevan päätöksen. Toivon, että tulette jatkossakin tukemaan energiapolitiikan vakavia harjoitustoimenpiteitä, joiden perustana on uuden ohjelman yhdistetty filosofia.
Herra puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio tukee suuressa määrin herra Scapagninin mietinnön päätöslauselmaesitystä, joka koskee energiapolitiikan ja energia-alan toimien yleiskuvaa. Lopulta haluan vielä kerran kiittää esittelijää, herra Scapagninia, hänen erinomaisesta mietinnöstään.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B4-1002/97).
Ennen kuin aloitamme, herra Smith pyytää puheenvuoroa tehdäkseen menettelyjä koskevan esityksen.

Smith
Arvoisa puhemies, kysymykseni numero 76 koskee ydinpolttoaineiden kuljetusta. Minä kaikessa viattomuudessani oletin, että liikenteestä vastaava komissaari vastaisi tähän kysymykseen, mutta löydänkin sen " Muista kysymyksistä" . Herra puhemies, voitteko kirjata huoleni tästä asiasta ja voitteko koettaa löytää selityksen siihen, miksi tämä kysymys ei ollut mukana liikenteestä vastaavan komissaarin osuudessa?

Puhemies
Herra Smith, panen merkille huolenne, mutta kuten tiedätte, komissio päättää, ketkä komissaareista vastaavat esitettyihin kysymyksiin. Se ei kuulu meidän vastuualueeseemme. Joka tapauksessa panen merkille sananne ja ne näkyvät sanatarkoissa istuntoselostuksissa ja niillä on kaikki se painoarvo ja merkitys, joka mielipiteillänne aina on.

Monti
Arvoisa puhemies, komissio on tietoinen siitä, etteivät kaikki jäsenmaat ole vielä tyydyttävällä tavalla hyväksyneet julkisia hankintoja koskevia direktiivejä ja siitäkin, että jos ne onkin hyväksytty, niitä ei usein noudateta oikealla tavalla. Komissio onkin yhtenäismarkkinoita koskevassa toimintasuunnitelmassaan - joka hyväksyttiin viime kesäkuussa ja joka on myös Amsterdamissa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston hyväksymä - kehottanut jäsenmaita osoittamaan poliittisen tahtonsa ja lopettamaan nykyisen tilanteen sekä pyytänyt toisaalta oikeutta saattaa sen hyväksyminen loppuun ja ilmoittaa tarkka aikataulu. Toisaalta se on ehdottanut aloitteita, jotka tehostaisivat direktiivin soveltamista ja voimassa olevan määräyksen noudattamista.
Komissio onkin jo tässä asiassa ja toimivaltansa puitteissa käynnistänyt rikkomusmenettelyn niitä 169 artiklaa rikkovia maita vastaan sekä direktiivien puutteellisesta hyväksymisestä, puutteellisesta hyväksymismenettelystä että lopuksi yhteisöoikeuden väärästä soveltamisesta julkisissa hankinnoissa.
Komissio on lisäksi jo turvautunut kiireelliseen menettelyyn ryhtyäkseen perustamissopimuksen 186 artiklan mukaisiin ryhtyäkseen välitoimiin erään jäsenvaltion suhteen, jossa lainsäädäntöviranomaiset olivat kieltäytyneet keskeyttämästä julkisia hankintoja siksi aikaa, kun odotetaan komission lausuntoa epäillyistä rikkomuksista.
Direktiivien 89/665 ja 92/13 astuttua voimaan on taloudellisilla toimijoilla mahdollisuus käynnistää valitusmenettely kansallista viranomaista vastaan hankinnoissa, kun hankinnoista vastaavat laitokset rikkovat yhteisöoikeutta.
Komissio haluaa lisäksi muistuttaa tässä yhteydessä, että jäsenvaltiot ovat vastuussa omien, erityisesti kunnallisten laitostensa toiminnasta, eikä yksikään jäsenvaltio voi vapautua yhteisölain sille määräämistä velvoitteista vedoten alueellisten ja paikallisten laitosten mahdolliseen perustuslaissa taattuun itsenäisyyteen.
Mitä tulee lopuksi mahdollisiin parannuksiin, joiden avulla hankintoihin liittyvää yhteisöoikeutta noudatettaisiin tehokkaammin, komissio on käynnistänyt keskustelun vihreässä kirjassaan ja aikoo piakkoin hyväksyä tiedonannon, jossa se esittää konkreettisia toimia sekä olemassa olevien määräysten tulkinnan tasolla että mahdollisten lainsäädännöllisten muutosten tasolla.
Komissio korostaa kuitenkin, että yhteisölain noudattamisen tehokas valvonta vaatii myös kansallisen tason valvonnan vahvistamista. Sen seurauksena jäsenvaltioidenkin on noudatettava asiassa omia velvoitteitaan.

Cars
Haluan kiittää komissaaria yksityiskohtaisesta ja hyvästä vastauksesta. Haluan myös sanoa, että arvostan niin komission muita maita vastaan tekemää ilmoitusta kuin myös omaan maahani Ruotsiin kohdistuvaa ilmoitusta, koska nämä rikkovat hankintaa koskevia säännöksiä.
Haluan ottaa esille vielä yhden kysymyksen. Yrityksien täytyy luonnollisesti, niin pitkälle kuin mahdollista, ilmoittaa, kun niitä ei kohdella oikeudenmukaisesti hankintoja koskevien säännöstöjen puitteissa. Tiedämme myös, että yritysten on vaikea tehdä näin, koska silloin he saattavat astua todennäköisten tärkeiden asiakkaiden varpaille. Sen vuoksi on olemassa ajatus siitä, että olisi luotava jonkinlainen hankinta-asiamies, toisin sanoen joku, joka voisi ottaa vastaan nämä ilmoitukset ja nostaa kanteen niitä kunnan ja valtion viranomaisia vastaan, jotka rikkovat säännöksiä. Onko komissaari tästä tietoinen? Tiedän, että Eurochambre-yhdistyksessä työskennellään tämän asian hyväksi. Mikä on komissaarin näkemys asiasta?

Monti
Kiitän teitä täydentävästä kysymyksestänne. Haluan ensinnäkin korostaa, että komissio on todella käynnistänyt melkoisen määrän rikkomusmenettelyjä jäsenvaltioita vastaan.
Haluaisin myös sanoa, että monet rikkomussyytteet ovat lähtöisin yritysten ilmoituksista, ja korostaa, että julkisia hankintoja koskevan vihreän kirjan perusteella käynnistetyissä erittäin laajoissa kuulemisissa, joiden tuloksena saatiin yli 300 lausuntoa, otettiin hyvin tarkkaan huomioon se näkökohta, että pyritään tehostamaan väärinkäytöksistä ilmoittamista.
Muistutan lopuksi arvoisaa kysyjää, että jo nykyään yrityksellä tai sen valituksen esittäjällä on halutessaan mahdollisuus jättää valitus nimettömänä.

Wijsenbeek
Herra Montin vastauksissa ilmaistaan itse asiassa, mitä hän ja kysymyksen esittäjä Cars ovat asiasta mieltä, mutta ongelma ei kuitenkaan ole poistunut. Pakoilumahdollisuuksia on nimittäin liikaa. Julkisissa tarjouskilpailuissa ei tarvitse toimia niin, että tarjousten pyytäjät eli kunnat ja viranomaiset eivät tosiaankaan valitse halvinta tarjousta ja ilmoittavat: kyllä, valittu tarjous oli paras vaihtoehto. Näin tapahtuu usein myös kuljetuksissa, herra Monti, näyttää aina siltä, että oman maan yritykset asetetaan etusijalle. Tämän vuoksi minun mielestäni valvontavirkamiesten lisäksi myös komission pitäisi tarkkailla tilannetta enemmän, jotta oman maan yritysten lisäksi toimeksiantoja menisi myös muualle yhteisön alueelle. Olisi hyvä, jos voisitte esittää tietoja tästä asiasta.

Monti
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeimpiä asioita yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa tehokkaasti, ja juuri siksi kiinnitämme siihen mahdollisimman paljon huomiota - kuten parlamentti saattaakin todeta - kunhan komissio vuoden 1998 alussa on esitellyt vihreän kirjan mukaisten kuulemisten perusteella laaditun tiedonannon.
Wijsenbeek muistuttaa meitä siitä, että toisinaan hankinnoista vastaavilla viranomaisilla itselläänkin on vaikeuksia. Tästä näkökulmasta yksinkertaistuksilla, jotka vihreässä kirjassa ovat oleellisia tekijöitä, on oma merkityksensä enkä voi olla olematta samaa mieltä kysyjän kanssa, kun hän sanoo yhtenäismarkkinoiden kannalta olevan onnellista, että yhä useammin tarjouskilpailun tulee voittamaan ei-kotimainen yritys.
Näin tapahtuu yhä suuremmassa määrin, vaikka ei vielä meidän haluamassamme tahdissa, ja vihreässä kirjassa esitetty suuri määrä toimia tiedotuksessa, koulutuksessa yms. tähtää juuri julkisten hankintojen - ei kuitenkaan vielä täysin yhtenäisen - markkina-alueen lisääntyvään yhdentymiseen.

Rübig
Komissaari Monti, tiedättekö, että arkkitehdeillä on erityisiä vaikeuksia julkisessa toimeksiantomenettelyssä? Arkkitehdit ovat sitä mieltä, että on vaikeaa erotella tarkasti todelliset tilannetekijät ja että osittain julkisiin tarjouspyyntöihin myös pienemmissä projekteissa tulee 400-500 tarjousta, mikä osittain johtaa ongelmiin.

Monti
Arvoisa puhemies, tämä on tärkeä, laajempaan problematiikkaan liittyvä erityisnäkökohta, ja käsiteltäessä ei suuria yrityksiä tai yrityksiä yleensä, vaan ammattilaisia ja ammattiopintoja on tiedon suodattaminen vieläkin tärkeämpää.
Tämän tavoitteen mukaisesti seuraavissa hankintoihin liittyvissä toimissa, jotka - toistan vielä kerran - johtuvat vihreän kirjan onnistuneista kuulemistilaisuuksista, sähköinen tiedonvälitys on otettava huomioon ja sitä on erityisesti korostettava.
Juuri viime viikolla järjestimme Brysselissä sähköistä kauppaa koskevan erittäin laajan konferenssin, jossa oli osallistujia kaikista jäsenmaista ja joka toimii yhtenä välineenä, jolla pyritään parantamaan edelleen tärkeisiin hankintamarkkinoihin liittyviä tiedotusasioita.

Puhemies
Kysymys nro 26 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole läsnä.
Kysymys nro 27 Veronica Hardstaff (H-0906/97):
Aihe: E 111 -lomakkeiden käyttö jäsenvaltioissa
Onko komissio tietoinen siitä, että muutamissa jäsenvaltioissa EU: n kansalaisille koituu vaikeuksia, kun he yrittävät päästä lääkärin hoidettavaksi E 111 -lomakkeen turvin? Onko tietyissä jäsenvaltioissa toimivilla lääkäreillä oikeus olla hyväksymättä voimassa olevaa E 111 -lomaketta vedoten siihen, että lomake on uusittava joka vuosi, mikä ei enää pidä paikkaansa, ja tällä perusteella pyytää huomattavia palkkiota lääkärillä käynnistä ja lääkkeistä?

Flynn
Arvoisa puhemies, asetus 1408/71 siirtotyöläisten sosiaaliturvajärjestelmien koordinoimisesta takaa sen, että henkilö, joka oleskelee tilapäisesti jossakin toisessa Euroopan unionin tai ETA: n jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa hänet on vakuutettu, on oikeutettu kaikkiin laadultaan välittömiin tarvittaviin etuisuuksiin eli kaikkeen kiireelliseen sairaanhoitoon, joka on tarpeellista hänen terveydentilansa vuoksi. Nämä etuisuudet tarjotaan hänelle samoin ehdoin kuin kyseisen valtion kansalaisille.
Tämänkaltaista väliaikaista oleskelua varten henkilön olisi hankittava E 111 -lomake ennen lähtöään. Tämä lomake osoittaa, että henkilö liittyy jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piiriin, ja se on esitettävä oleskelumaan sairausvakuutuslaitokselle. Tämä laitos saa korvauksen toimivaltaisen valtion laitokselta. E 111 -lomake saattaa olla voimassa vain rajoitetun ajanjakson tai siinä ei ehkä ole lainkaan rajoitettu voimassaoloaikaa. On jokaisen valtion toimivaltaisen laitoksen asia päättää siitä yhteisön säännöstön siirtotyöläisten sosiaaliturvaa koskevan tavoitteen mukaisesti, jossa pyritään sosiaaliturvajärjestelmien kansallisten sääntöjen koordinoimiseen, ei yhdenmukaistamiseen. On kuitenkin selvää, että oleskelupaikkakunnan lääkäri tai laitos ei voi olla hyväksymättä voimassa olevaa E 111 -lomaketta; ja milloin tahansa komissio on joutunut hoitamaan tapauksia, joissa Euroopan unionin kansalaiset ovat kokeneet vaikeuksia sairaanhoidon saamisessa lomaketta käyttäessään, olemme puuttuneet asiaan voimakkaasti, jotta sääntöjä noudatettaisiin. Olisi kuitenkin korostettava, että miljoonat matkailijat käyttävät E 111 -lomaketta onnistuneesti joka vuosi.
Lisäksi haluaisin kiinnittää huomionne siihen seikkaan, että niillä ihmisillä, joilla on ollut vaikeuksia E 111 -lomakkeen käytössä, on mahdollisuus saada korvaukset suoraan omalta toimivaltaiselta laitokseltaan. Siinä tapauksessa, että he joutuvat maksamaan kiireellisestä lääkärinhoidosta itse, he voivat saada korvauksia vasta palattuaan siihen maahan, jossa he ovat vakuutettuina.

Hardstaff
 Olen aivan varma, että minun äänestäjäni E 111 oli paremmassa kunnossa kuin tämä, joka annettiin vuonna 1990. Kuitenkin hänen esitettyään sen sairaalassa Ranskassa se erikoislääkäri, jota hän oli mennyt tapaamaan, repi lomakkeen kappaleiksi ja päätti yksipuolisesti, että hänen pitäisi maksaa lääkärinpalkkio sen sijaan, että lääkäri olisi neuvonut häntä menemään sopivaan toimistoon hakemaan korvauksia. Hän otti sitten yhteyttä Britannian sosiaali- ja terveysministeriöön ja minuun itseeni, ja minä ja henkilöstöni otimme myös yhteyttä sosiaalija terveysministeriöön, josta ehdotettiin, että minun olisi otettava asia esiin täällä yrittääkseni varmistaa, että tällaisia asioita ei tapahdu ja että lääkärikuntaa kaikissa jäsenvaltioissamme muistutetaan heidän velvollisuudestaan neuvoa heidän luokseen tulevia sairaita ihmisiä menemään toimistoon saadakseen korvaukset.

Flynn
Arvoisa puhemies, puhun vain aivan pikaisesti. Olen hyvin pahoillani äänestäjänne kokemista vaikeuksista. Ette maininnut, saiko äänestäjä lopulta korvauksia; mutta tahdottekin tehdä selväksi, että parempi järjestelmä olisi saatava otetuksi käyttöön, ja otan huomioon sen, mitä sanotte. Tietenkin kyseinen henkilö teki oikein, hän meni takaisin piiriinsä palattuaan asuinmaahansa ja sai korvaukset. Sen ei pitäisi tapahtua noin. Virhe tapahtui heti sillä hetkellä, kun henkilöä ei lähetetty oikeaan laitokseen. Tutkin kuitenkin varmasti mahdollisuutta saada kaikille asianosaisille parempaa tietoa.

Truscott
Tahtoisin kiittää komissaaria hänen vastauksestaan rouva Hardstaffille. Jatkan kuitenkin rouva Hardstaffin kysymyksestä, voisiko komissaari ystävällisesti kommentoida sitä seikkaa, että E 111 ei näytä kattavan kaikkia lääkärinkuluja hätätapauksessa. Jotkut äänestäjistäni ovat saaneet laskun, jopa E 111 -lomakkeen käytön jälkeen. Suositteleeko komissaari sen vuoksi, että Euroopan unionin kansalaisten olisi otettava ylimääräisiä sairausvakuutuksia kattamaan E 111 -lomakkeen vajeet, kun he matkustavat Euroopan unionissa?

Flynn
Arvoisa puhemies, se on mielenkiintoinen näkökohta. On kaksi pääasiallista mahdollisuutta saada lääkärinhoitoa asuinmaansa ulkopuolella. Ensimmäinen on se, että henkilö, joka oleskelee väliaikaisesti toimivaltaisen jäsenvaltion ulkopuolella, on oikeutettu kaikkiin sairaanhoidossa tarvittaviin etuuksiin hänen käyttäessään E 111 -lomaketta. Toiseksi, henkilö voi siirtyä toiseen jäsenvaltioon saadakseen hoitoa, mutta hänen olisi saatava etukäteislupa toimivaltaiselta sairaanhoidosta vastaavalta laitokselta eli E 112 -lomake, jotta hän saisi korvaukset oikein.
Tuomioistuinta on pyydetty määrittelemään, ovatko nykyiset määräykset yhteensopivia tavaroiden ja palveluiden vapaata liikkuvuutta koskevien perustamissopimuksen määräysten kanssa. Odotamme tuon tuomion tulosta. Kun saamme sen, voin vastata paremmin herra Truscottin toiseen kohtaan.

Puhemies
Kysymys nro 28 jätetään käsittelemättä, koska kysymyksen esittäjä ei ole paikalla.
Kysymys nro 29 James Fitzsimons (H-0921/97):
Aihe: Lelujen turvallisuus
Ottaen huomioon kasvavan huolestuneisuuden lasten lelujen sisältämästä PVC: stä (polyvinyylikloridi) ja sen, että PVC voi sisältää kemikaaleja, jotka voivat olla lapsille vaarallisia nieltäessä, sekä sen, että tietyt jäsenvaltiot ovat jo ryhtyneet toimiin PVC: tä sisältävien lelujen poistamiseksi liikkeistä, onko komissio valmis tutkimaan asiaa tavoitteenaan ottaa käyttöön Euroopan laajuinen asetus?

Flynn
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa herra Fitzsimonsille, että komissio on täysin tietoinen hänen esittämistään kysymyksistä. Herra Fitzsimonsin mainitsema kasvava huoli liittyy pehmeän PVC: n käyttöön leluissa ja lastenhoitotuotteissa kuten puruleluissa, eikä PVC: hen yleensä. Kemikaaleja, joihin viitataan, ovat varsinkin eräät muovit. Niitä kutsutaan ftalaateiksi ja käytetään tekemään PVC: stä pehmeää.
Komissio on reagoinut ripeästi joidenkin jäsenvaltioiden tekemiin aloitteisiin ja erityisesti niihin, jotka Tanskan viranomaiset ovat tehneet yhteisön nopeasta valmiusjärjestelmästä (Community rapid alert system). Nämä aloitteet koskivat kolmea Kiinassa valmistettua purulelua, jotka toivat asian yleisön ja viranomaisten tietoisuuteen kaikkialla Euroopassa. Tanskan ympäristönsuojeluvirasto väitti, että näistä puruleluista liukesi ftalaatteja sellainen määrä, että se katsottiin vaaralliseksi pikkuvauvoille.
Komissio kutsui jäsenvaltioiden edustajat kuluttajien terveyttä käsittelevän hätäkomitean kokoukseen lokakuussa 1997 keskustelemaan tästä asiasta, ottaen huomioon sen mahdolliset seuraamukset kuluttajien terveydelle ja turvallisuudelle. Merkittäviä eroja testausmenetelmissä ja -olosuhteissa tuotiin esille, ja testaussopimusten yhdenmukaistamisen tarpeesta vallitsi yleinen yksimielisyys. Asian kiireellisyys johti päätökseen konsultoida toksikologiaa käsittelevää tiedekomiteaa, joka kokoontui 17. marraskuuta tänä vuonna. Komitea päätti tutkia kysymystä tarkemmin ja ftalaatteja käsittelevä työryhmä, joka keskittyi erityisesti leluihin ja lastenhoitotarvikkeisiin ja joka koostui merkittävistä akateemikoista ja tutkijoista, piti ensimmäisen kokouksensa 8. joulukuuta 1997. Se kertoo havainnoistaan vuoden 1998 ensimmäisellä puoliskolla.
Sillä välin noiden aineiden tutkimus on jatkunut useiden komission yksiköiden tukemana. Mainitsemani työryhmän tulosten lisäksi asiaa tutkitaan jo pitäen silmällä Euroopan laajuisen asetuksen käyttöön ottamista, kuten herra Fitzsimons ehdotti. Suurin osa siihen liittyvistä kemikaaleista kuuluu sellaisten aineiden joukkoon, jotka on määritetty prioriteeteiksi asetuksella 793/93 olemassa olevien aineiden riskien arvioinnista ja hallinnasta. Tämä tarkoittaa sitä, että riskien arviointia suorittavat tällä hetkellä jäsenvaltiot, jotka on määrätty tämän tapauksen esittelijöiksi, eli Alankomaat, Ruotsi ja Norja, koskeehan asetus 793/93 ETAa.
Näiden arviointien ensimmäisiä tuloksia odotetaan piakkoin. Tutkimusten tulokset tekevät komissiolle mahdolliseksi ehdottaa tarvittaessa sopivia toimia, joihin ryhtyä Euroopan tasolla näiden aineiden säännöstelemiseksi leluissa ja myös muissa tuotteissa.

Fitzsimons
Kiitän komissaaria hänen vastauksestaan. Olen erittäin tyytyväinen, että tutkimusta suoritetaan ottaen huomioon huoli leluista. Jäsenvaltioissa kannetaan melkoisesti huolta siitä, että aivan liian usein joulu, jonka pitäisi olla ilon aikaa, on tragedian aikaa. Vain muutama päivä sitten Euroopan kuluttajansuojaliitto on antanut tätä asiaa koskevan lausunnon.
Täydennyksenä siihen mitä komissaari on sanonut, onko komissio tietoinen siitä, että useita PVC: tä sisältäviä leluja on jo vedetty pois markkinoilta Espanjassa, Ruotsissa ja Italiassa? Tilanteen ollessa tällainen voisiko komissaari nyt varmistaa, että laaditaan joitakin perussääntöjä sellaisten lelujen valmistuksesta ja myynnistä? Voisiko hän myös varmistaa, että kaikki muut jäsenvaltiot poistavat sellaiset lelut hyllyiltään ennen tätä joulua?

Flynn
Arvoisa puhemies, vastauksena herra Fitzsimonsille, komissio on tietoinen siitä, että lelunvalmistajat ovat vapaaehtoisesti vetäneet pois markkinoilta näitä kyseisiä tuotteita useissa jäsenvaltioissa. Tähän mennessä jäsenvaltiot yleisesti eivät ole määränneet kieltoa.
Mitä tulee tähän nimenomaiseen jakelijaan, se on suostunut vetäytymään vapaaehtoisesti markkinoilta siellä, missä niin on vaadittu. Komissio ja jäsenvaltiot odottavat tiedekomitean tuloksia ja mielipidettä ennen kuin ryhtyvät riittäviin toimiin rajoittaakseen pehmeän PVC: n käyttöä leluissa. Tarvitaan testausmenetelmien yhdenmukaistamista, ja juuri sitä työryhmä harkitsee. Heti kun tietoa on saatavissa, tarvittaviin toimiin ryhdytään.

Schmid
Herra komissaari, minulla on joitakin vaikeuksia esityksenne kanssa. Lelujen turvallisuus on säädetty direktiivissä vuodelta 1988, ja siinä vahvistetaan, että komission pitää vuoteen 1989 mennessä huolehtia siitä, että vastaavat tekniset normit tämän turvallisuuden varmistamiseksi säädetään. Kysyn teiltä, miksi komissio antoi Euroopan standardikomitealle (CEN) tehtävän säätää raja-arvot pehmentimien orgaanisille kemiallisille aineosille - siitä keskustelemme nyt - vasta kaksi vuotta sitten. Ja miksi tehtävä ei ole nyt kahden vuoden jälkeen vieläkään valmis?

Flynn
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu, että tässä oli väärinkäsitys, koska se, mistä nyt puhutaan...

Puhemies
Herra Flynn, kyse ei ole siitä, etten haluaisi antaa teille puheenvuoroa. Koska te kuitenkin osaatte kysymyksen esittäjän kieltä, te vastaatte välittömästi, kun taas minä, joka en ole monikielinen, kuuntelen tulkkien hyvää työtä. Tämän takia kysymyksen lopun ja vastauksenne välillä on pieni tauko.
Teillä on puheenvuoro.

Flynn
Arvostan näkökantaanne, arvoisa puhemies.
Tästä ei saa syntyä väärinkäsitystä. Se, mistä me tässä puhumme, on kysymys pehmentimistä PVC: tä sisältävissä leluissa. Mitä tulee siihen merkintään, joka minulla on tässä, keskustelemme siitä, että tämä ryhmä on perustettu käsittelemään erityisesti vastaanotettuja valituksia. Heti kun lausunto on saatu, asia käsitellään. Valituksia on kuitenkin käsitelty aina niin pitkälle, että maahantuoja tai jakelija on vetänyt tuotteen markkinoilta, joten vaaraa ei siis ole. Niissä jäsenvaltioissa, joissa se on asetettu kiistanalaiseksi, olette aivan oikeassa, se johtuu testausmenetelmien eroista. Juuri sen tekemiseksi ja testausmenetelmien yhdenmukaistamiseksi työryhmä kokoontuu käsittelemään asiaa.

Puhemies
Herra Flynn, luulen, että herra Martin haluaa esittää teille lisäkysymyksen.

Martin, David
On erittäin rohkaisevaa, että komissio on ryhtynyt asiassa näihin toimiin. Olettekohan menneet tarpeeksi pitkälle? Tosiasia on, että tämä tuote saa yhä olla laillisesti markkinoilla 12: ssa meidän 15 jäsenvaltiosta. Ymmärrän, että tarvitsette tieteellistä todistusaineistoa, mutta Yhdysvalloissa tehtäisiin niin, että tuote vedettäisiin pois markkinoilta, ja sen jälkeen, jos tieteellinen todistusaineisto sitten osoittaisi tuotteen turvalliseksi, sen tuonti takaisin markkinoille sallittaisiin. Sillä välin me sallimme tämän tuotteen, josta ollaan vakavasti huolestuneita, pysyä markkinoilla. Eiköhän meidän pitäisi nyt toimia siten, että vetäisimme sen pois markkinoilta, ja sitten, mikäli tieteellinen todistusaineisto todistaa sen kaikeksi onneksi turvalliseksi, voimme sallia sen palauttamisen markkinoille.

Flynn
Arvoisa puhemies, tiedossani on, että komissiolla ei ole laillista valtaa tehdä sitä nykyisessä tilanteessa ja että standardisointi on tulossa mutta se ei valmistu ennen vuotta 2002. Sen vuoksi, mitä te sanotte, ja niiden testausmenetelmissä esiintyvien erojen vuoksi, joista ei saada sovittua, se tulee viemään jonkin verran aikaa. Tuon kysymyksen asianomaisen komissaarin tietoisuuteen ja esitän asian, jonka te otitte esille.

Puhemies
Arvoisat jäsenet, arvoisa herra komissaari, kello on 18.03. Juuri nyt täällä parlamentissa Euroopan parlamentin puhemiehen johdolla osoitetaan IPE II: n salissa 5 solidaarisuuttamme terrorismin uhreja kohtaan, koska täällä ovat parhaillaan läsnä ETA: n murhaaman kunnanvaltuutetun, herra Miguel Ángel Blancon, omaiset.
Teiltä jää tuskin huomaamatta, hyvät jäsenet, ja tekin varmasti tunnette samoin, että haluaisin osallistua tuohon tilaisuuteen, mutta työskentely tänään täällä parlamentissa on sekin solidaarisuuden osoitus, koska terroristit, totalitarismia kannattavat fasistit, haluavat tuhota juuri demokratian, ja siksi, kun me jatkamme työtä demokraattisissa toimielimissä, me olemme solidaarisia mutta sanomme heille samalla, että he voivat murhata katalasti demokraatit, mutta he eivät voi murhata demokratiaa.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:
Kysymys nro 30 Hugh McMahon (H-0872/97):
Aihe: Komission palvelukseen ottamista koskevien ikärajojen poistaminen
Komission jäsen totesi äskettäin BBC: n radio-ohjelmassa, että hän aikoo poistaa kaikki viittaukset ikärajoihin komission työpaikkailmoituksista. Tämä komission ele on erittäin myönteinen, sillä se on täysin Amsterdamin sopimuksen 6 a artiklassa vahvistetun yhtäläisten mahdollisuuksien periaatteen mukainen.
Voiko komission jäsen kertoa, milloin hänen ehdotuksensa esitetään komissiolle ja milloin siitä tulee komission virallista politiikkaa? Tapahtuuko tämä komission jäsenen radio-ohjelmassa esittämällä tavalla riittävän ajoissa seuraavaan vuonna 1998 käynnistettävään palvelukseenottamismenettelyyn nähden? kysymys nro 31 Bryan Cassidy (H-0875/97):
Aihe: Iältään vanhempien henkilöiden tasa-arvoiset mahdollisuudet rekrytoitaessa uusia henkilöitä Euroopan komissioon
Tiedot, jotka koskevat komissaarin viimeaikaista mielipiteen muuttumista mitä tulee ikärajojen poistamiseen Euroopan komission rekrytointi-ilmoituksista, on otettu vastaan erittäin myönteisesti ja odotamme, että tämä uusi ikäpolitiikka otetaan käyttöön vuonna 1998.
Koska EU: n avoimissa kilpailuissa toteutetaan toimielinten välistä yhteistyötä, aikooko komissio rohkaista muita EU: n toimielimiä seuramaan antamaansa esimerkkiä sitten, kun uusi ikää koskeva käytäntö muodostuu virallisesti osaksi komission politiikkaa?ja kysymys nro 32 Elly Plooij-van Gorsel (H-0937/97):
Aihe: EU: n toiminta ikärajojen poistamiseksi rekrytoinnissa
Komission äskettäinen ilmoitus poistaa ikärajat Euroopan komission rekrytointi-ilmoituksista vastaa suurinpiirtein Alankomaiden äskettäin julkistamaa lakiehdotusta kieltää kaikki viittaukset ikään työpaikkailmoituksissa.
Odottaako komissio tehtäväksi oikeudellisia toimenpiteitä muita toimielimiä vastaan Amsterdamin sopimuksen syrjimättömyyslausekkeen tai esimerkiksi Alankomaissa suunnitteilla olevan ikäsyrjinnän vastaisen lainsäädännön perusteella, mikäli muut toimielimet käyttävät edelleen ikärajoja rekrytoinnissa?
Liikanen
Arvoisa puhemies, vien komission käsittelyyn ensi vuoden tammikuussa ehdotuksen, joka poistaisi ikärajat komission rekrytointi-ilmoituksista. Jos komissio hyväksyy ehdotuksen, ikärajat poistuvat uusista kilpailuista siitä lähtien.
Mitä tulee muiden toimielinten nykyiseen tai tulevaan käytäntöön, keskustelut ovat käynnissä niiden kanssa normaalin yhteistyön puitteissa. Sen vuoksi en halua esittää arviota mahdollisista tulevista toimenpiteistä enkä niihin liittyvistä oikeudellisista seikoista.

McMahon
Kiitän komissaaria siitä, että hän otti tämän asian esille ja toimi niin tehokkaasti ja pätevästi.
Saanen huomauttaa, että hän voisi harkita keskusteluissa muiden toimielinten kanssa sen asian huomauttamista, että niiden on yritettävä elää Amsterdamin sopimuksen hengen ja käytännön mukaisesti, erityisesti niiden näkökohtien mukaisesti, jotka koskevat työhönotossa tapahtuvaa syrjintää. Viittaan erityisesti siihen toimielimeen, jonka jäseniä olemme, koska se näyttää olevan yksi kaikkein suurimmista vitkastelijoista säilyttäessään antiikkisen käytäntönsä ikään perustuvasta syrjinnästä työhönotossa. Käyttäisikö hän sitten tilaisuuden hyväkseen käynnissä olevissa keskusteluissa - ja me tiedämme, että se on arkaluonteinen asia - ja korostaisi, että Amsterdamin sopimuksen henki vaatii, että kaikki eurooppalaiset toimielimet antavat esimerkin muille yhteisön kansalaisille?

Liikanen
Arvoisa puhemies, olemme tiedottaneet muita toimielimiä, Euroopan parlamentti mukaan lukien, aikomuksistamme. Ehkäpä teillä myös on mahdollisuuksia ilmaista mielipiteenne tästä menettelystä.
Me komissiossa tulimme alustavissa keskusteluissa siihen tulokseen, että mikä tahansa ikäraja viranhakuilmoituksissa olisi täysin sopimaton, kun otetaan huomioon Amsterdamin sopimuksen henki. Samanaikaisesti kun rekrytoimme ihmisiä, meillä on tietenkin oltava hyvä ikärakenne, joten tulevaisuudessa rekrytoimme nuoria ihmisiä. Joitakin iäkkäämpiä ihmisiä rekrytoidaan myös, mutta kilpailuilmoituksissa ei enää mainita ikärajoja.

Cassidy
Myös minä tahdon kiittää komissaaria erittäin rohkaisevista uutisista, jotka hän on kertonut meille tänä iltapäivänä. Tiedämme kuitenkin, että ei saa nuolaista ennen kuin tipahtaa ja että suositus komissiolle ei välttämättä merkitse sitä, että komissio kollegiaalisena toimielimenä hyväksyy sen.
Ensinnäkin tahtoisin kysyä häneltä, minkälaiset mahdollisuudet hän laskee itsellään olevan sen saamisessa läpi komissiossa, ja toiseksi, mitä sen jälkeen tapahtuu? Tarkoittaako se sitä, että kaikki ne henkilöstösäännöt on tarkistettava, jotka ovat yhteisiä eri toimielinten välillä?

Liikanen
Arvoisa puhemies, jos pitäisin mahdollisuuksiani hyvin rajoitettuina, en olisi tuonut aikomustani julki täällä.
Mitä tulee lailliseen puoleen, henkilöstösääntömme eivät velvoita meitä käyttämään ikärajoja, joten niissä ei tarvita mitään muutoksia. Kuitenkin kun ilmoitamme uusista viroista, niiden on mentävä normaalien menettelytapojen mukaisesti sekakomiteoiden kautta. Sen vuoksi me kävimme asiasta viime viikolla poliittisia neuvotteluita henkilöstöjärjestöjen kanssa. Annoimme niille asiasta lisätietoja.
Odotan, että mikäli kaikki menee suunnitelmien mukaisesti, yritämme tehdä ensimmäisen päätöksen tammikuussa, mikä tarkoittaa sitä, että poistamme ikärajat ja julistamme heti sen jälkeen uuden yleisen kilpailun virkamiehille, niin ettemme jää yleisten päätösten tasolle vaan siirrymme suoraan vuonna 1998 järjestettävään eurooppalaiseen virkamieskilpailuun ilman ikärajoja.

Plooij-van Gorsel
Parlamentti on viime aikoina ponnistellut erityisesti sen eteen, että Amsterdamin sopimukseen saataisiin mukaan ikäsyrjinnän kielto. Tämä on myös onnistunut. Olen iloinen siitä, että Alankomaat on ensimmäisenä maana alkanut soveltaa tätä kieltoa. Olen luonnollisesti iloinen myös siitä, että komissio ei enää käytä ikärajoja hakiessaan työntekijöitä. Haluaisin kuitenkin ottaa esille sen, miten aiotte valvoa kiellon noudattamista. Olisiko komissio valmis toimittamaan parlamentille kerran vuodessa katsauksen senhetkisestä nimityspolitiikasta, jotta voisimme nähdä, minkä ikäisiä henkilöitä on otettu palvelukseen? Toiseksi, te sanoitte: me voimme itse vaikuttaa parlamentin toimintaan. Voin nyt sanoa, että olemme puhuneet asiasta monta kertaa puhemiehen ja pääsihteerin kanssa, mutta parlamentti on näissä asioissa hyvin konservatiivinen. Luulen tämän johtuvan parlamentin jäsenten ikärakenteesta.

Liikanen
Arvoisa puhemies, vastaan komission työnjaossa henkilökunnan rekrytoinnista. Minun vastuualueeseeni kuuluvat päätökset kaikista rekrytointiasioista. Sen jälkeen kun on tehty päätös siitä, että ikärajat poistetaan, vastaan asiasta ja valvon sitä. Ikärajoja ei sen jälkeen käytetä. Mutta jos haluatte sitten nähdä listan niistä tilanteista, joissa ikärajoja kuitenkin on vastoin tätä päätöstä käytetty, tulen sen mielelläni tekemään, mutta se on kovin lyhyt. Siellä ei ole nimittäin mitään.

Puhemies
Rouva Plooij-van Gorsel pyytää puheenvuoroa tehdäkseen menettelyjä koskevan esityksen.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, tämä on todellakin työjärjestyspuheenvuoro, kysymykseen on vastattava. Minä en todellakaan ole saanut vastausta kysymykseeni.

Puhemies
Kunnioitan rouva Plooij-van Gorselin mielipidettä, mutta minun on nyt työjärjestyksen mukaisesti annettava puheenvuoro herra Truscottille lisäkysymystä varten. Kun te vastaatte herra Truscottille, herra Liikanen, voitte aivan vapaasti pitää puheenvuoronne haluamallanne tavalla.

Truscott
Tahtoisin kiittää komissaaria hänen vastauksestaan. Voisiko hän yhtyä pyyntööni, että kaikki EU: n toimielimet noudattaisivat Amsterdamin sopimusluonnoksen henkeä ikään perustuvan syrjinnän kieltämisestä? Sen valossa, onko hänellä mitään määräpäivää ikärajojen vaiheittaisesta poistamisesta kaikissa EU: n toimielimissä?

Liikanen
Arvoisa puhemies, anteeksi, ymmärsin kysymyksen väärin. Kyllä me olemme tarvittaessa valmiita antamaan vuosittain tietoa rekrytoitavien henkilöiden iästä yleisellä tasolla. Ei siinä ole mitään ongelmia. Mitä tulee Amsterdamin sopimukseen, se tietysti sitoo kaikkia meitä samalla tavoin, mutta pidättäytyisin mielelläni kommenteista koskien muiden toimielinten rekrytointipolitiikkaa. Vastaan siitä, mitä komissio tekee ja teillä on oikeus sitä valvoa. Mitä muut toimielimet tekevät, siihen minun on sitten juridisesti hieman monimutkaisempaa ottaa kantaa.

Puhemies
Kysymys nro 33 Jonas Sjöstedt (H-0895/97):
Aihe: Vuoden 1998 talousarvion ensimmäinen käsittely Euroopan parlamentissa ja sen seuraukset jäsenvaltioille
Euroopan parlamentin vuoden 1998 talousarvion ensimmäinen käsittely merkitsee maksuvaltuutusten kasvua 1, 7 miljardilla eculla neuvoston ensimmäiseen käsittelyyn verrattuna. Tiettyjen jäsenvaltioiden valtionkassassa tämä tulee tuntumaan huomattavasti korkeampina jäsenmaksuina. Toisille se taasen merkitsee rahojen palautumista omaan maahan esim. rakennerahastojen kautta.
Voisiko komissio selvittää, millaisia taloudellisia seurauksia Euroopan parlamentin ensimmäisellä käsittelyllä on eri jäsenvaltioille verrattuna neuvoston ensimmäisen käsittelyn vaikutuksiin; mitkä maat voittavat/häviävät Euroopan parlamentin ehdotuksen vaikutuksesta?

Liikanen
Arvoisa puhemies, kiitän herra Sjöstedtiä tärkeästä kysymyksestä. Euroopan parlamentissa vuoden 1998 talousarvion ensimmäisessä käsittelyssä määrärahoja lisättiin 1, 7 miljardia ecua. Määrärahat on tarkoitettu kattamaan lisämenoja, joista hyötyvät sekä jäsenvaltiot että kolmannet maat. Jäsenvaltioiden on kuitenkin rahoitettava myös kaikki nämä lisätyt määrärahat.
Kysyjä pyytää komissiota määrittelemään jäsenvaltiolle tulevan nettohyödyn näistä lisäyksistä. Komissio on usein selvittänyt, ettei sen mielestä ole mahdollista mitata yksiselitteisesti jäsenvaltioiden etuja unionin jäsenyydestä. Edut ylittävät pelkät kirjanpidolliset näkökulmat. Esimerkiksi kaupankäynnin vapauttamisen vaikutuksia talouskasvuun ja elintasoon kussakin jäsenmaassa on mahdotonta tarkoin mitata. Yhtä vaikeaa on arvioida sisämarkkinoiden vaikutuksia kasvulle tai jäsenyyteen valmistavan strategian taloudellista merkitystä jäsenmaille.
Puheenjohtaja Jacques Santer on 13. lokakuuta tänä vuonna esitellyt Ecofin-neuvostossa asiakirjan, jossa käsitellään tätä ongelmaa. Asiakirja on nyt saatavissa Internetin Eurooppa-kotisivuilla kaikilla yhdellätoista yhteisön virallisella kielellä. Haluan todeta, että Euroopan parlamentin ehdottamiin lisämenoihin ja niiden rahoitukseen liittyy sama tulkinnallinen juste retourin , oikeudenmukaisen palautuksen, mittaamisongelma kuin koko talousarvioonkin. Näin ollen komissio ei pidä sopivana esittää siitä yksityiskohtaisia arvioita.

Sjöstedt
Kiitän komissaaria ystävällisestä vastauksesta. Lupaan lukea asiakirjan, jonka komission puheenjohtaja Santer on laatinut ja joka on internetissä. Ajattelin kuitenkin, että koska te olette niin hyvin perillä talousarvioista - tiedän, että olette, sillä te tiedätte mistä rahat tulevat ja mihin ne menevät - voisitte ehkä hieman vihjaista pääpiirteistä.

Liikanen
Arvoisa puhemies, parlamentin esittämät lisäykset tulevat aloille kuten työllisyysaloite Euroopassa tai Sokrates-ohjelma. Nämä ovat asioita, joilla on yleistä merkitystä koko Euroopan työllisyydelle tai nuorisovaihdolle. En mielelläni esittäisi arvioita siitä, mikä jäsenmaa näistä hyötyy enemmän tai mikä vähän vähemmän. Uskon, että hyöty tulee kaikille. Mutta tietysti jokaisella jäsenmaalla, samoin kuin parlamentilla, on oikeus esittää itse sitten omia arvioita.

Cornelissen
Komissaari varmaankin tietää, että Alankomaissa käydään runsaasti keskustelua siitä, missä määrin Alankomaat on niin sanottu nettomaksaja. Haluan kysyä komissaarilta: milloin kaikki tarvittavat tilastotiedot toimitetaan, jotta keskustelua voitaisiin ainakin käydä todellisten tilastotietojen pohjalta?

Liikanen
Arvoisa puhemies, asiakirja, joka jätettiin Ecofin-neuvostolle ja joka on nyt kaikkien saatavilla, kertoo meidän arviomme siitä, missä määrin rakennerahastojen tai maatalouden rahastojen varat ovat jakautuneet kunkin maan kesken. Toisaalta se kertoo arvion siitä, missä määrin nämä maat ovat arvonlisävero- tai kansantuoteresurssin pohjalta tehneet suorituksia komissiolle ja missä määrin näistä maista on tullut omia perinteisiä resursseja, siis lähinnä tullimaksuja. Tällainen asiakirja on kaikkien saatavilla ja siitä voidaan tehdä arvioita.
Mutta korostan, että asia on monimutkainen johtuen muun muassa näistä kaikista ulkoisista ohjelmista. Kun esimerkiksi nyt valmistaudutaan laajentumiseen, me tulemme sijoittamaan valtavasti Keski- ja Itä-Euroopan talouden kohentamiseen. Se merkitsee Euroopalle parempaa turvallisuutta ja tulevaisuudessa parempaa hyvinvointia. Eurooppalaiset yritykset tekevät töitä monissa näissä hankkeissa, mutta on erittäin vaikea laskea mikä maa hyötyy nettomääräisesti eniten ja mikä vähiten. Mutta kuten sanoin, rakennerahastojen ja maatalouden takuurahastojen osalta nämä tiedot ovat mainitsemassani asiakirjassa ja teidän käytettävissänne.

Wibe
Haluaisin sanoa komissaarille, että luullakseni ei Sjöstedt eikä edes Cornelissen hae mittaustapaa niille epäsuorille vaikutuksille, jotka luonnollisesti ovat kaiken seurauksena, vaan he aivan yksinkertaisesti haluavat täsmällisille taloudellisille maksuille vakaan tilastollisen pohjan. Sellaisenhan täytyy olla olemassa. Meillä on maksuja, jotka luonnollisesti tulevat eri maista. Sitä paitsi on itsestään selvää, että jokaisen budjettierän määränpää on jossain maassa. Tämä yksinkertainen jaottelu, toisin sanoen jaottelu, joka tehdään suoran rahoituspäämäärän mukaan, on voitava laatia EU: n koko talousarvion osalta, ja tässä tapauksessa parlamentin ehdottamien lisäyksien osalta. Haluan myös yhtyä Cornelissenin mielipiteeseen siitä, että on toivottavaa, että laaja keskustelu, jota unioniin kuuluvissa maissamme käydään, voidaan perustaa erittäin perusteelliselle tilastolliselle pohjalle.

Liikanen
Arvoisa puhemies, kuten sanoin, maatalouden ja rakennerahastojen osalta tällaiset tiedot ovat komission jakamassa asiakirjassa, joka on kaikkien käytettävissä. Niiden osuus täyttää budjetista yli 80 prosenttia. Sen jälkeen, ulkosuhteiden alalla samoin kuin myös hallinnon alalla, asia monimutkaistuu huomattavasti. Sisäpolitiikkojen osalla tulee myös tulkintakysymyksiä.
Mutta sanon vielä, miksi tämä asia ei ole ihan näin yksinkertainen menojen puolella. Esimerkiksi kun maksamme maatalouden takuuvaroja, usein se yritys, joka vie tuotteita, saattaa olla esimerkiksi Belgiassa ja viedä maataloustuotteita, jotka on viljelty Ranskassa ja Hollannissa. Sen takia luvut eivät ole ihan täsmällisiä.
Toinen esimerkki on se, että me usein edellytämme yhteisöohjelmissa, että projektissa täytyy olla mukana vähintään kolmen jäsenmaan yritys tai tutkimuslaitos. Mutta yhteen jäsenmaahan yleensä perustetaan tili, johon me teemme suoritukset.
Tästä ei koskaan voi saada ihan tarkkaa tietoa mutta kuitenkin suuntaa-antava tieto on se, että tarkkaan tiedetään mitä kukin yhteisölle maksaa ja tarkkaan voimme kertoa, mitä rakennerahastot ja kukin jäsenmaa saa ja mitä maatalouden takuurahastoista maksetaan. Vaikkakin osa siitä saattaa siirtyä muihin maihin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, herra Liikanen.
Rouva van Putten pyytää puheenvuoroa tehdäkseen menettelyjä koskevan esityksen.

Van Putten
Arvoisa puhemies, haluan pyytää anteeksi sitä, että en päässyt tulemaan ajoissa enkä ollut kuuntelemassa vastausta kysymykseeni. Olen pahoillani asiasta.

Puhemies
Kiitos, rouva van Putten, mutta puhemiehistö oli jo kuullut pahoittelunne ja me tiedämme, miten paljon parlamentin jäsenillä on töitä täysistuntojen aikana. Teidän osaltanne haluan lisäksi puhemiehenä sanoa, että työskentelette hyvin kurinalaisesti.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, 1985 asetus säätää yhteisön säännöt ajo- ja lepoajoista ja asetuksen 4 artiklan 2 kohta vapauttaa sellaiset henkilöajoneuvot, joissa on vähemmän kuin yhdeksän matkustajaa kuljettaja mukaan luettuna, vaatimuksista, jotka koskevat ajopiirturien avulla tarkastettavia ajo- ja lepoaikoja. Saman asetuksen 13 a artikla myöntää kansallisia poikkeuksia, jotka sallivat jäsenvaltioille sellaisten henkilöajoneuvojen, joissa kuljetetaan enintään 17 matkustajaa, vapauttamisen asetuksen vaatimuksista. Yhdistynyt kuningaskunta on käyttänyt hyväkseen tätä kansallista poikkeuslupaa pienoisbussien kohdalla.
EU: n sisällä Yhdistyneen kuningaskunnan säännöt ovat poikkeus. Yhteisön oikeudessa ei kuitenkaan ole ristiriitaa, sillä muut jäsenvaltiot ovat päättäneet olla käyttämättä poikkeuslupaa pienoisbussien kohdalla. Se tarkoittaa sitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan pienoisbussit saattavat ainoastaan hyötyä poikkeussäännöksestä, kun ne liikennöivät Yhdistyneen kuningaskunnan rajojen sisäpuolella.
Liikenneturvallisuuden korkean tason säilyttäminen ja ajo- ja lepoaikojen toteuttaminen on erityisen tärkeää kansainvälisessä matkustajaliikenteessä, johon tavallisesti kuuluu suhteellisen pitkien matkojen ajamista. Sen vuoksi komissio ei aio ehdottaa muita poikkeussäännöksiä vaatimuksiin asentaa pienoisbusseihin ajopiirturi.

Truscott
Tahtoisin kiittää komissaari Kinnockia hänen valaisevasta vastauksestaan. Välitän sen varmasti ryhmälle vaalipiirini hyväntekeväisyystyöntekijöitä, jotka yrittävät järjestää matkan Euroopan unioniin.
Seuraava kysymykseni on: pitääkö komissaari Kinnock tätä kansallista poikkeuslupaa hyödyttömänä ja sen seurauksena, tekisikö hän suosituksia henkilökohtaisella tasolla Yhdistyneen kuningaskunnan bussien valmistajille, jotta he asentaisivat ajopiirtureita automaattisesti Yhdistyneessä kuningaskunnassa? Sillä päästäisiin näistä vaikeuksista.

Kinnock, Neil
 Arvoisa puhemies, vastasin Westminsterin tapaan, joka tarkoittaa kysymykseen vastaamista välittömästi.
Ymmärrän ongelman, jonka arvoisa jäsen esitti. Minun on kuitenkin sanottava, että järjestelyt ajopiirturien asentamiseksi ja ajoaikojen seuranta ja se, mikä siitä seuraa, ei näytä aiheuttaneen ongelmia muissa jäsenvaltioissa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tietenkin se, joka päättää, haluavatko he siirtyä poikkeusluvan käyttämisestä yhteisön oikeuden täysimittaiseen noudattamiseen. Jos niin tapahtuisi, haitat, joita koetaan matkustettaessa pienoisbusseilla Yhdistyneestä kuningaskunnasta muualle Euroopan unioniin, katoaisivat.

Puhemies
Kiitos, herra Kinnock, mutta muistutan teille, että te puhutte parlamentin alahuoneessa vain yhtä kieltä ja täällä puhutaan 11 eri kieltä.
Kysymys nro 35 Tommy Waidelich (H-0774/97):
Aihe: Liikenneturvallisuutta koskeva komission asiakirja
Ruotsissa keskustellaan liikenneturvallisuustyön uudesta suunnasta. Siinä korostetaan muun muassa liikenneturvallisuutta koskevan vastuun jakamista tienkäyttäjien sekä maantiekuljetusten muodoista ja toiminnasta vastaavien tahojen kesken. Toimenpiteiden yhteensovittaminen paikallisella, kansallisella ja eurooppalaisella tasolla on myös tärkeää.
Tämän johdosta haluaisin tietää, kuinka moni ihminen on kuollut tai vakavasti loukkaantunut viime vuosina Ruotsissa ja muualla EU: n alueella tapahtuneissa liikenneonnettomuuksissa, mitkä ovat kuolemantapausten yhteiskunnalliset kustannukset Ruotsissa, sekä aikooko komissio ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin liikennekuolemien ja vakavien loukkaantumisten määrän vähentämiseksi jäsenvaltioissa?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään.
Ruotsilla on melko hyvä maine liikenneturvallisuudessa kuolleisuus- ja henkilövahinkoasteineen, jotka ovat onneksi alle Euroopan unionin keskitason. Kuten Ruotsin hallitus on toistuvasti tehnyt selväksi, itsetyytyväisyyteen ei kuitenkaan ole mitään syytä, sillä esimerkiksi vuonna 1994 liikenneonnettomuuksissa kuolleiden ihmisten määrä Ruotsissa oli 560 ja loukkaantuneiden määrä oli 21 083. Ruotsalaista ministeriä Uusmannia ja hänen kollegoitaan on kiitettävä heidän viimeisimmistä ponnistuksistaan, joihin arvoisa jäsen on viitannut kysymyksessään.
Komissio on laskenut, että liikenneonnettomuuksien suorat kustannukset, jotka perustuvat poliisin, lääkäri- ja ensiapupalvelujen sekä ajoneuvojen korjausten aiheuttamiin kustannuksiin sekä siihen taloudellisen tuotannon menetykseen, joka koituu kuolemantapauksista, ovat 45 miljardia ecua vuodessa koko yhteisössä. Kun se jaetaan 45 000: lla liikenneonnettomuuksien vuosittain aiheuttamalla kuolemantapauksella, se tuottaa miljoonan ecun keskimääräiset kustannukset kuolemantapausta kohti.
Viime huhtikuisessa tiedonannossaan liikenneturvallisuuden edistämisestä Euroopan unionissa komissio esitti yksityiskohtaisesti suunnitelmansa luoda ensimmäinen toimintaohjelma, joka oli voimassa vuodesta 1993 vuoteen 1996.
Komission toimet yrittää edistää liikenneturvallisuutta keskittyvät kolmeen pääalueeseen. Ensinnäkin tiedon keruuseen ja levittämiseen, jotta onnettomuuksien erityispiirteet tunnistettaisiin ja politiikan painopistealueiden kehittämisessä autettaisiin. Toiseksi sellaisten toimien aloittamiseen ja tukemiseen, jotka voivat auttaa onnettomuuksien ennalta ehkäisyssä, korostaen inhimillistä tekijää ja yhteyttä liikenneympäristöön. Kolmanneksi sellaisten toimien aloittamiseen ja tukemiseen, joilla onnettomuuksien sattuessa vähennettäisiin niiden aiheuttamia seurauksia.
Aina kun mahdollista, me tietenkin edistämme hyvän käytännön siirtämistä ja työskentelemme yhdessä kansallisten ja paikallisten viranomaisten, poliisivoimien, valmistajien ja kuljettajien ammattijärjestöjen kanssa.

Waidelich
Haluan kiittää komissaaria vastauksesta. Mielestäni komission nyt esittämä strategia on erittäin järkevä monelta osin. Luulen, että siitä voi olla tukea liikenneturvallisuustyössä, jota parhaillaan eri jäsenmaissa tehdään. Aivan kuten komissaari sanoi, on juuri niin, että vaikka onnettomuuksien määrä Ruotsissa onkin vähentynyt, tavoitteena on kuitenkin liikenneturvallisuuden parantaminen. Tavoitteena on, ettei kukaan loukkaannu tai kuole vuoden aikana.
Mielestäni komission esiin ottamat kannattavuuslaskelmat ovat erittäin myönteinen työskentelytapa, sillä on hyvä, että liikenneturvallisuustoimenpiteisiin liittyvää työtä perustellaan yhä enemmän. Aivan kuten komissaari sanoi, silloin otetaan esiin onnettomuuksista aiheutuneet kustannukset. Siten voimme myös perustella sijoituksia taloudellisesta näkökulmasta.
Lopuksi haluaisin tehdä jatkokysymyksen: uskooko komissaari, että ensi vuoden aikana tämän ohjelman perusteella tehdään useampia konkreettisia aloitteita? Ajattelen lähinnä ajoneuvoturvallisuutta käsittelevää direktiiviä, jne.

Puhemies
Kiitos, herra Waidelich.
Herra Kinnock, teillä on puheenvuoro Euroopan parlamentin istunnossa, ei parlamentin alahuoneessa, kysymyksiä varten.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, alahuoneessa saattaa olla vain yksi kieli käytössä, mutta kuitenkin esiintyy tapauksia, jotka silloin tällöin aiheuttavat ymmärtämisvaikeuksia. Niitä esiintyy siis ymmärtämisvaikeuksia aiheuttavien poliittisten syiden lisäksi.
Saanen sanoa herra Waidelichille, että olen kiitollinen hänen lisäkysymyksessään esittämästä huomiosta. Komissiolla on muitakin aloitteita pohdittavana, eikä vähiten pyrkimys siihen ehdotukseen, joka viimeksi tehtiin 1980luvun loppupuolella ja jossa yritetään saada aikaan yhtenäinen alhaisempi taso sallitulle alkoholimäärälle kuljettajan veressä. Mielestäni on sopivaa kiinnittää siihen erityisesti huomiota tähän aikaan vuodesta. Liikenneonnettomuuksia ei ainoastaan satu toisinaan enemmän joulun ja uudenvuoden aikoihin, vaan silloin niihin liittyy aivan erityistä tragiikkaa.
Kaikki yritykset vähentää liikenteessä sattuvia onnettomuuksia ovat ilman muuta kannattavia, eivät ainoastaan niistä kertyvien valtavien säästöjen vuoksi vaan ennen kaikkea jokaisessa vältetyssä tragediassa säästyneen hengen vuoksi, ei ainoastaan perheen vuoksi, jolta riistetään rakas ihminen vaan tietenkin myös niiden ihmisten vuoksi, jotka ovat vastuussa kuolemista ja henkilövahingoista. Käyttäisin siis tämän tilaisuuden hyväkseni, jonka arvoisan jäsenen kysymys tarjoaa, vedotakseni, että ihmiset yrittäisivät säästää ihmishenkiä ja välttää murhenäytelmiä aivan kaikkialla unionissa välttämällä tänä vuonna humalassa ajamista ja osoittamalla erityistä huolellisuutta varsinkin talvikeleillä.

Lindqvist
Olen myös kiinnostunut tästä kysymyksestä. Mielestäni komissaarilta saatu vastaus on hyvä mitä tulee yleisiin panoksiin, joita EU ja komissio voivat tehdä, esimerkiksi tiedottaa ja kerätä tietoja. On ehkä hieman liioiteltua luulla, että komissio ottaisi esiin kootun selonteon välttääkseen vahingot yksittäisissä jäsenmaissa.
Minulla on lisäkysymys. Se koskee lähinnä teitä. Nyt käymämme keskustelun perusteella olisi mielenkiintoista tietää, mitkä liikennelajit ovat turvallisempia ja vähemmän turvallisia, etenkin, mitkä ovat turvallisia, jotta me, jotka voimme lisätä liikenteeseen tehtäviä sijoituksia panostaisimme oikeisiin liikennelajeihin. Onko tähän kysymykseen saatavissa edes hieman tyydyttävää vastausta?

Kinnock, Neil
 Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä hänen kysymyksestään. Se sallii minun huomauttaa, että sen työn aikana, jota kuvailin aikaisemmin alustuksessa, yrityksissämme tutkia inhimillistä tekijää ja ympäristön osuutta onnettomuuksissa otetaan huomioon erilaisten infrastruktuurien vaikutukset mahdollisiin onnettomuuksiin. Perinteinen menetelmä tällaisten mittausten ja arviointien tekoon ei ole riittävä yksinkertaisesti siitä syystä, että siinä ei oteta huomioon erityisolosuhteita. Esimerkiksi korjattu tie saattaa vaikuttaa onnettomuuksien ennaltaehkäisyyn. Se voi kuitenkin myös houkutella nopeuksien kasvuun, mikä lisää onnettomuuksien vakavuutta. Yritämme sen tähden tehdä työssämme eroja yleisissä määritelmissä, jotka auttavat paikallisia ja kansallisia viranomaisia infrastruktuurin suunnittelussa lisäämään liikenneturvallisuutta mahdollisimman paljon. Toivon, että arvoisa jäsen kuten muutkin ei ainoastaan yritä hyödyntää tietoa, jonka me lopulta saamme esitettyä, vaan huolehtii siitä, että sitä sovelletaan tehokkaasti paikallisella tasolla.

Puhemies
Kysymys nro 36 Florus Wijsenbeek (H-0785/97):
Aihe: Hollannin ja Puolan välinen edestakainen junaliikenne
Onko komissio tietoinen siitä, että Poltrein BV: n operoima Hollannin ja Puolan välinen edestakainen tavarajunaliikenne on jouduttu lopettamaan yhteistyön puutteen ja puolalaisten byrokraattisuuden vuoksi?
Onko komissio valmis ryhtymään toimiin, jotta voitaisiin jatkaa tätä toimintaa, joka edistää kuljetusten siirtämistä maanteiltä rautateille?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, komissio on tietoinen arvoisan jäsenen kysymyksessään määrittelemistä ongelmista, joista Poltrein on kärsinyt kehittäessään tai yrittäessään kehittää edestakaista junaliikennettä Alankomaiden Almelon ja Puolan Poznain välillä. On kuitenkin virheellistä väittää, että liikenneyhteys olisi jouduttu lopettamaan. Se nimittäin jatkuu kaksi kertaa viikossa -käytäntönä. Jotkin ongelmista, joista Poltrein on kärsinyt, ovat olleet luonteeltaan kaupallisia. Liikennöivä yritys tiedotti äskettäin komissiolle, että se neuvottelee mahdollisesta fuusiosta. Yksi seuraus siitä fuusiosta olisi se muutos, että liikenneyhteys toimisi Rotterdamista ód&#x017C;iin Puolassa, minkä pitäisi auttaa saamaan liikenneyhteydestä kaupallisesti elinkelpoinen.
Liikennöitsijä on myös tiedottanut komissiota useista toiminnassa esiintyvistä ongelmista, jotka johtuvat Puolan tullimenettelyistä ja vaikeuksista Puolan rautateiden kanssa sekä Euroopan unionin rautatieyhtiöiden kanssa. Komissio aikoo ottaa nämä kysymykset esille, kun sopivaa, Euroopan yhteisön Puola-Eurooppa-komitean asianomaisissa alakomiteoissa ratkaistakseen ne ja myös yrittääkseen edistää tällaisen mahdollisesti erittäin arvokkaan liikenneyhteyden elinkelpoisuutta.

Wijsenbeek
Haluaisin sanoa komissaarille - tässä saattaa olla kysymyksessä käännösongelma - minun hollanninkielisessä kysymyksessäni lukee "zouden moeten staken" (pitäisi lopettaa) eli "would have eventually to stop their operations" . Siinä ei sanota, että ne on jo lopetettu. Herra komissaari, olen kuitenkin hyvin kiitollinen vastauksestanne ja siitä, että haluatte ottaa kysymyksen esille neuvotteluissa Puolan kanssa. Haluaisin kuitenkin mainita, että jos tilanne on sellainen, että junat joutuvat seisomaan normaalia kauemmin ja useammin nimenomaan paljon aikaa vievien rajamuodollisuuksien ja jatkuvien raja-asemien sulkemisien vuoksi, sillä tavalla junaliikenteestä Itä-Eurooppaan ei tule mitään, ja Puolan takana on IVY. Päinvastoin maantiekuljetukset vain voittavat enemmän alaa, ja komissaarin pitäisi tietää, että Puolan ja Unkarin väliset maantiekuljetukset lisääntyvät erityisen nopeasti; tämä on täysin ristiriidassa sen kanssa, mitä komissaari haluaa. Voisiko komissaari asian esille ottamisen lisäksi tehdä todellisia konkreettisia ehdotuksia ja ehkä ojentaa Puolan tullille auttavan käden asioiden nopeuttamiseksi?

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, kiitän arvoisaa jäsentä. On totta, että vaikuttaa siltä, että käännöksessä on tehty muutos, olen aivan varma, että se tehtiin epähuomiossa. Kysymys edessäni sisältää sanat " on jouduttu lopettamaan" . Olen iloinen, että arvoisa jäsen, joka ymmärtää täysin Poltreinin pyrkimyksiä vaikeuttavat ongelmat, saattaa minut ajan tasalle.
Käytän siis tilaisuutta hyväkseni aivan ensiksi kiittääkseni yritystä sen pyrkimyksistä ylläpitää liikenneyhteys huolimatta erittäin huomattavista haitoista, joihin kuuluu vaatimus suorittaa hygienia- ja kasvitarkastuksia Puolan rajalla, jotka johtavat viivytyksiin matkalla ja sellaisiin tullin aukioloaikoihin, joita ei ole sovitettu tulo- ja lähtöaikatauluihin, joten tavaralähetysten on joissakin tapauksissa odotettava kuusikin tuntia ennen lähtöä. Nämä ongelmat tullaan ottamaan esille, kuten arvoisa jäsen pyytää, assosiointikomitean tulliasioita käsittelevässä alakomiteassa. On kuitenkin muitakin ongelmia, jotka liittyvät aikaan, joka kuluu junan siirtymiseen Saksan ja Puolan rajalla, vaikeuksia neuvotteluissa junareittien määrärahoista ja avoimuuden puute hinnoittelussa rautateillä niin Euroopan unionissa kuin Puolassa. Käsittelemme tosiaankin rautateiden hinnoitteluongelmia viime vuonna julkaistussa seurannassa komission valkoisesta kirjasta rautateitä koskevasta strategiasta.
Puutuin tässä ainoastaan joihinkin niistä lukuisista ongelmista, joita yritysten on täytynyt kohdata niiden yrittäessä kehittää kansainvälisiä liikenneyhteyksiä rautatiekuljetuksessa. Toivottavasti jotkin näistä ongelmista voitetaan täysin niiden rautatieliikenteen rahtikuljetusten väylien avulla, joista ensimmäinen aloittaa parin viikon kuluttua ja kulkee Pohjanmeren rannikkoa Italiaan. Me tarvitsemme kuitenkin paljon sellaista kehitystä, mikäli rautateillä aiotaan todella näyttää, mihin se pystyy varmistaessaan siirtymisen maanteiltä rautatiekuljetuksiin kautta koko mantereemme.

Schmid
Arvoisa puhemies, minulla ei ole lisäkysymystä. Kyselytunnilla minulla on yksi kysymys. Koska kuitenkin annoitte minulle puheenvuoron, teen yhden huomautuksen. Tarkoitukseni ei ole kritisoida viranhoitoanne. Jos kuitenkin on niin, että komissaarille esitetään paljon kysymyksiä - ja olen odottanut jo kuukausia voidakseni esittää kysymyksen herra Kinnockille - on huono asia, jos sallitte liian paljon lisäkysymyksiä, sillä riippuu teistä, kuinka paljon niitä sallitte. Niinpä tämä tarkoittaa sitä, että minä en saa tänään enää vuoroa ja minun on jälleen odotettava kolme kuukautta.

Puhemies
Ei, herra Schmid, se ei ole minun päätettävissäni vaan se on säädetty työjärjestyksessämme. Minun tehtäväni, herra Schmid, on pyrkiä noudattamaan työjärjestystä mahdollisimman joustavasti mutta samalla huolehtia siitä, että aikoja noudatetaan, koska muuten muut kysymykset kärsivät. Te voitte joka tapauksessa esittää mielipiteenne työjärjestystä, valtakirjojen tarkastusta ja loukkaamattomuutta käsittelevälle valiokunnalle siitä, olisiko kyselytuntia olisi muutettava, ja olen varma siitä, että työjärjestystä käsittelevä valiokunta on hyvin kiinnostunut mielipiteistänne.
Herra Cornelissenilla on puheenvuoro lisäkysymystä varten.

Cornelissen
Otin iloisena vastaan komissaarin tiedonannon siitä, että rautatiekuljetusyhteys Rotterdamista Italiaan on pian käytössä. Voinko päätellä hänen vastauksestaan, että sisärajoilla ilmenevistä ongelmista on päästy riittäviin sopimuksiin, ja herra puhemies, uskaltaisiko komissaari esittää arvion yhteyden keskimääräisestä nopeudesta?

Kinnock, Neil
 Arvoisa puhemies, niin tuoreen tiedon kuin viimeviikkoisen perusteella minulla on kaikki syyt olettaa, että ensimmäisen rautatieliikenteen rahtikuljetusväylän liikenne aloitetaan viikkojen kuluessa. En tahtoisi olla tämän tarkempi. En tahdo joutua syytetyksi valehtelemisesta muutaman päivän takia. Emme kuitenkaan ole kaukana liikenteen aloittamisesta.

Puhemies
Kysymyksiin nro 37-42 vastataan kirjallisesti, koska näille kysymyksille varattu aika on kulunut.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, tämä kysymys koskee Tsernobylin ydinvoimalan sulkemista ja myös erityisesti kahden ydinvoimalan saamista valmiiksi korvaamaan energiakapasiteettia. Haluaisin sanoa vastauksessani kysymykseen, että kyseiset ukrainalaiset tahot ovat pyytäneet komissiota järjestämään osarahoitusta Euratom-lainana näiden kahden reaktorin rakentamiseksi loppuun. Asiaan liittyen ja tarpeellisten Euratom-menettelyjen mukaisesti komissiossa on ryhdytty tiettyihin toimenpiteisiin ottaen huomioon hankkeeseen liittyvät moninaiset aspektit, jotta komissio voisi aikanaan tehdä harkitun päätöksen.
Komissio voi vahvistaa, että EIP valmistelee tällä hetkellä suositustaan, joka liittyy r4- ja k2-reaktorien rakentamiseen valmiiksi ja uudelleen arvioimiseksi. Samalla komissio vahvistaa, että amerikkalainen yritys Stone & Webster suorittaa EBRD: lle taloudellista analyysia, joka liittyy r4/k2-hankkeen täydentävään lainoitukseen, jota Ukraina on pyytänyt.
Komissio rahoittaa lisäksi TACIS-ohjelman kautta EU: n konsulttien toimintaa ukrainalaisten tahojen auttamiseksi tietojen keräämisessä lainojen myöntäjiä varten Euratomin ja EBRD: n menettelyjen mukaisesti. Tämä liittyy luonnollisesti kustannusten arviointiin, kuten missä tahansa teollisuushankkeessa, kustannusten arvioinnin laadun arvioinnissa on kiinnitettävä huomiota siihen, että näidenkin kahden reaktorin kustannuksia arvioidaan jatkuvasti uudelleen, jotta myös odottamattomat kustannukset saataisiin mukaan hankkeen kustannusarvioihin. Tässä asiassa on otettava huomioon aikaisemmat arviot, kuten se arvio, jota professori Surreyn kansainvälinen asiantuntijaryhmä on käyttänyt.
Riskianalyysit ovat osoittaneet, että r4/k2-hankkeen suurimmat riskit on kartoitettu ja otettu huomioon riittävällä tavalla kustannuslaskelmissa, ja mukaan on laskettu hankkeeseen mahdollisesti liittyvät odottamattomat kustannukset.
Haluan myös huomauttaa, että lainojen myöntäjät ja hankkeen johto ovat jatkuvasti yhteydessä toisiinsa. Tällä tavoin Euratomin ja EBRD: n taloudelliset ja rahoitusanalyysit perustuvat aina uusimpiin tietoihin.

Ahern
Olen erittäin yllättynyt komissaarin vastauksesta ja voin ainoastaan luonnehtia sitä kapulakieleksi. Professori Surreyn suorittama tutkimus, jonka Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD) antoi tehtäväksi yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti, on ainoa virallinen tutkimus, ja tahtoisin kysyä komissaarilta, onko hän todella lukenut sen. Neuvoisin häntä tekemään niin. On aivan selvää, että ydinvoima ei koskaan voi olla vähiten maksava vaihtoehto, ja yhteisymmärryspöytäkirjan mukaisesti on hyväksyttävä vähiten maksava vaihtoehto.
Voinko lisäksi saada komission vahvistuksen, että se pitää aina kiinni pöytäkirjan ehdoista, mitä tulee turvallisuuteen, ja että me tulemme aina varmistamaan, että sen turvallisuus vastaa EU: n turvallisuutta? En tahdo kuulla toista kapulakielistä vastausta. Tahdon todella komissaarin lukevan kertomuksen. Se on erittäin vakava, koska voisimme kokea uuden Tsernobylin.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, olen aivan yhtä hämmästynyt kuin arvoisa jäsen, koska teidän kyllä pitäisi olla tietoinen siitä, että silloin, kun Surreyn raportti julkaistiin, toimeksiantajat ovat esittäneet vakavaa kritiikkiä ja useita puutteita on havaittu siitä näkemyksestä, että kaikki Ukrainan lämpövoimalat ovat käyttökunnossa, vaikka suurin osa niistä on kaksikymmentä vuotta vanhoja. Mainitsen vielä toisen kritisoidun asian. Mitään arvioita ei myöskään ollut esitetty investoinneista, joita tarvitaan lämpövoimaloissa ympäristön tilan parantamiseksi.
Toinen kritiikin kohde oli se, että r4/k2-investoinnit eivät kata näiden voimaloiden koko toiminta-aikaa vaan vain kymmen vuoden kauden. Myöskään hiilen ja kaasun tuontia koskevan suosituksen makrotaloudellisista seurauksista ei ollut tehty analyysia. Kritiikin seurauksena päätettiin teettää täydentävä tutkimus, jonka suorittaa myös Stone & Webster. Tämä asiantuntijayksikkö, jota Yhdysvallat on pyytänyt suorittamaan lähemmän tutkimuksen, on aloittanut toiminnan. Ensimmäisessä vaiheessa Stone & Webster teetti talouteen liittyvän tietokonemallin, jossa käytetään eri parametreja, ja tulokset esitettiin raportissa, joka esitettiin pankille ja jota EBRD: n johtokunnan työryhmä käytti elo-syyskuussa 1997. Raportissa esitettiin arvio, että ensimmäinen yksikkö saavuttaisi erittäin todennäköisesti vähimmäiskustannusvaiheen hyvin nopeasti eli vuonna 2002, ja myöhemmin tilanne voisi olla näin myös toisen yksikön kanssa.
Johtokunta on pyytänyt pankkia työstämään tätä analyysia edelleen, ja Stone & Webster toimii tällä hetkellä asian parissa. Tammikuun lopulla odotetaan toista raporttia, josta EBRD: n johtokunta keskustelee edelleen helmikuussa 1998.
Lopuksi voin ilmoittaa kaikille parlamentin jäsenille, että kysymys turvallisuusnormeista on otettu erityisen tarkasti huomioon, koska kaikkien on lopultakin huolehdittava siitä, että kun nämä kaksi keskeneräistä reaktoria rakennetaan valmiiksi, se myös tapahtuu länsimaisten turvallisuusvaatimusten mukaisesti.

Puhemies
Kysymys nro 44 Heidi Hautala (H-0861/97):
Aihe: Ehdotettu hanke Khmelnitski 2: n ja Rovno 4: n ydinreaktorien (K2/r4) töiden päätökseen saattamiseksi Ukrainassa
Euroopan investointipankin puheenjohtaja totesi talous- ja raha-asioita sekä talouspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan (EMAC) kokouksessa 28. lokakuuta esittämääni kysymykseen, että EIP käyttää suunnittelussaan kustannustehokkuusperiaatetta ydinenergialainoja koskevissa Euratomille antamissaan taloudellisessa tiedoissa, mutta tietoa siitä, että Mochovce ei hankkeena ole kustannuksiltaan alhainen ei ole otettu huomioon. Ydinreaktorien k2/r4 töiden päätökseen saattamiseksi ainoa pätevä virallinen kustannustehokkuustutkimus, joka sisältyy yhteisymmärryspöytäkirjaan (MOU) osoittaa, että kysymyksessä on kaikkea muuta kuin kustannuksiltaan edullinen hanke, vaikka tätä pyritäänkin peittelemään. Koska Ukraina käyttää alihinnoiteltuja energiavarastojaan, ehdotettu hanke tulee olemaan kustannuksiltaan vieläkin kalliimpi.
Onko Euratomilla jälleen varaa olla piittaamatta Euroopan investointipankin mielipiteestä, vai hyväksyykö komissio Euratomin puolesta EIP: n virallisen kannan hankkeen päätökseen saattamisesta aiheutuvista kustannuksista lopullisena mieluummin kuin myöntää lainan, josta ei kuitenkaan mahdollisesti tulisi olemaan hyötyä Ukrainalle?

Van den Broek
Arvoisa puhemies, tämä koskee myös kysymyksiä EIP: n roolista tässä kokonaisuudessa. EIP: tä pyydetään antamaan suosituksia kaikista Euratom-lainoista, ja nämä suositukset otetaan huomioon komission päätöksenteossa. Haluan kuitenkin viitata siihen, että Euratom-lainoista päättäminen kuuluu komission toimivaltaan ja että päätökset tehdään käyttäen perustana useita sisäisiä analyyseja ja ulkopuolisia tutkimuksia, jotka ovat pätevien elinten tekemiä.
Mitä tulee EIP: n suositukseen Mochovcesta, haluaisin muistuttaa, että komissio ei ole tehnyt mitään päätöksiä, koska Slovakian viranomaiset päättivät peruuttaa EBRD: lle ja Euratomille toimittamansa lainahakemukset, ennen kuin lopullinen päätös oli tehty. Slovakian viranomaiset haluavat mieluummin itse saattaa valmiiksi Mochovcen reaktorit, joten Euroopan unioni ei ole enää muodollisesti mukana hankkeessa eikä voi näin ollen antaa mitään takeita siitä, että turvallisuuden taso olisi lopultakin länsimaisten standardien mukainen.
Mitä tulee k2/r4-hankkeeseen, komissio odottaa EIP: n suositusta taloudellisista näkökohdista. Komissio tekee aikanaan päätöksensä ottaen samalla huomion neuvoston päätöksen samasta asiasta. Taloudellisten näkökohtien osalta komissio pitää arviointinsa perustana useita sisäisiä ja ulkoisia analyyseja, joiden joukossa ovat myös EIP: n sekä EBRD: n lausunnot.

Hautala
Arvoisa puhemies, minun kysymykseni koski tavallaan sitä, että onko näillä EIP: n taloudellisilla suosituksilla mitään merkitystä, kun komissio kuitenkin saattaa tehdä ratkaisunsa aivan muilla kuin taloudellisilla perusteilla. Asia on tietysti vakava, koska herää kysymys, mitkä ovat komission julkilausumattomat ja tällaiset ikään kuin rivien välissä olevat perustelut, jotka vaikuttavat komission päätöksiin, kun se ryhtyy näihin Euratomprojekteihin. Onko mahdollisesti niin, että komissio kaikin tavoin pyrkii tukemaan sellaisia ratkaisuja, jotka antavat ydinvoimateollisuudelle uusia hankkeita Itä-Euroopassa? Meitä on paljon, jotka kritisoimme tätä. Me emme voi hyväksyä sitä, että ydinvoimateollisuus saa jatkuvasti uusia hankkeita, vaikka itse asiassa olisi paljon taloudellisempaa, järkevämpää ja turvallisempaa tukea esimerkiksi maakaasuratkaisuja.

Van den Broek
Arvoisa puhemies, olen täysin tietoinen siitä, että parlamentti on hyvin kiinnostunut Tsernobylin sulkemiseen liittyvistä asioista, koska me lopultakin puhumme asiasta ja koska keskustelemme nyt siitä, mitä keinoja voidaan käyttää energiakapasiteetin korvaamiseksi.
Olen pyrkinyt toimittamaan Euroopan parlamentille kuluneena vuonna tietoja asioiden tilasta ja tapahtuneesta edistyksestä, jotka liittyvät G7-maiden päätöksiin, jotta saataisiin mahdollisuuksen mukaan varmistettua, että Tsernobyl suljetaan vuonna 2000 Ukrainan hallituksen alkuperäisen lupauksen mukaisesti. Olemme nyt jossain määrin kriittisessä vaiheessa, sillä G7-maat ovat luvanneet tutkia ja olla mukana vaikuttamassa, jotta kaksi vielä keskeneräistä reaktoria rakennettaisiin valmiiksi vastuullisesti ja noudattaen yleisesti hyväksyttyjä turvallisuusnormeja, ja komissio on puolestaan ilmoittanut viime kuukausien aikana olevansa valmis rahoittamaan korkeintaan 50 % rakennuskustannuksista tietyin ehdoin ja lausuntojen perusteella kuten Euratom-lainojen tapauksessa.
Euratom-lainoista on ensisijaisen tärkeää, että hanke näyttää taloudellisesti elinkelpoiselta, ja EBRD: n lainoihin liittyen myös vähimmäiskustannustekijöihin on merkitystä samoin kuin muillakin pankin säännöissä esitetyillä ehdoilla.
Jotta kaikki saataisiin valmiiksi, Stone & Webster suorittaa tällä hetkellä täydentävää tutkimusta, josta olen antanut tietoja vastatessani aiemmalle kysyjälle, ja odotamme, että ensi vuoden ensimmäisten kuukausien aikana pääsemme selvyyteen EBRD: n kannasta sekä myös vaihtoehtoisista rahoitustavoista, joka tapauksessa on varmaa, että komissio ei rahoita hankkeesta enempää kuin 50 %, olipa EIP: n lausunto Euratom-tuesta millainen tahansa. Jos EBRD ei voi saamiensa lausuntojen perusteella silloin myöntää lainoja, täytyy etsiä vaihtoehtoisia mahdollisuuksia. Jos niitä ei löydetä, Tsernobylin sulkeminen vuonna 2000 on luonnollisesti vaarassa jäädä toteutumatta. Siitä tässä asiassa on kysymys.
Lopuksi huomautus, herra puhemies. Komissio ei tietenkään aja mitään sellaista ydinvoimapolitiikkaa, että jäsenvaltioiden teollisuus saisi mahdollisimman paljon ydinvoimaan liittyviä toimeksiantoja. Se ei ole missään tapauksessa tavoitteemme. Pyrimme löytämään asiassa vastuullisen ratkaisun, koska olemme erityisen huolissamme siitä, että vielä toimivat Tsernobylin reaktorit eivät ole riittävän turvallisia. Haluan sanoa vielä kerran, että Tsernobyl herättää onnettomuuden vuoksi eniten mielenkiintoa mutta että olemme hyvin huolissamme myös joistakin muista laitoksista myös unionin jäsenyyttä hakevissa maissa, joiden tapauksessa meidän tulee kiinnittää paljon huomiota siihen, että turvallisuutta yritetään parantaa.

Puhemies
Kysymyksiin nro 45-90 vastataan kirjallisesti, koska komission kyselytunnille varattu aika on kulunut.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.05 ja se jatkui klo 21.00.)

Vaaralliset naudanlihatuotteet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma terveydelle mahdollisesti vaarallisista naudanlihatuotteista.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet! Olen kiitollinen siitä, että minulla on tilaisuus tehdä selkoa parlamentille joistakin kehityspiirteistä yhteisön eläinlääkintäpolitiikkaan liittyvien näkökohtien suhteen. Haluaisin ensiksi käsitellä niin sanottuun SAM: iin eli riskimateriaalin erittelyyn liittyvää kysymystä. Mitä tähän ongelma-alueeseen tulee, haluaisin muistuttaa siitä, että komissio halusi jo vuosi sitten saada aikaan ratkaisun tässä asiassa. Tuolloin jäsenvaltioiden tuki jäi saamatta. Myönnän kyllä, että on kysymys vaikeasta, mutta minun mielestäni välttämättömästä ja terveyspolitiikan kannalta täysin oikeudenmukaisesta päätöksestä.
Sen jälkeen toimin voimakkaasti sen puolesta, että heinäkuussa tehtiin päätös tuolloin käytettävissä olevien tieteellisten suositusten perusteella. Jo tuolloin oli kuitenkin selvää, että tätä päätöstä jouduttaisiin muuttamaan ennen sen voimaantuloa sittemmin valmistuneiden tieteellisten suositusten pohjalta. Tällekään emme nyt kuitenkaan valitettavasti saaneet jäsenvaltioiden hyväksyntää.
Eilen sitten pysyvä eläinlääketieteellinen komitea päätti komission päätöksen voimaantulopäivän siirtämisestä kolmella kuukaudella. Kenellekään ei kuitenkaan pitäisi syntyä sellaista käsitystä, että tämä kolmella kuukaudella siirtäminen tarjoaisi tilaisuuden murentaa päätöstä. Tarkoituksemme on aivan päinvastainen. Meidän ei tule ainoastaan hioa päätöstä sen joissakin teknisissä yksityiskohdissa, vaan meidän pitää myös ottaa huomioon ne aivan uudet tieteelliset tutkimustulokset, jotka olemme juuri saaneet ja jotka vahvistavat edelleen käsitystämme valitsemastamme varotoimien strategiasta. Useat jäsenvaltiot ovat jo saattaneet voimaan kansallisia toimia riskimateriaalin erittelyä varten, ja totean, että yhdenkään jäsenvaltion tarkoituksena ei ole alentaa näin aikaansaatua korkeaa suojaustasoa, vaan asia on täysin päinvastoin. Mutta sitäkin välttämättömämpää on, että toimet myös yhteisötasolla harmonisoidaan.
Siirryn nyt käsittelemään toista puolta asiasta: Yhdistyneessä kuningaskunnassa jokin aika sitten julkaistut uudet tieteelliset tutkimustulokset ovat teille varmaankin tutut. Nämä ovat saaneet Britannian hallituksen ryhtymään joitakin ankarampiin toimiin. SEAC: n, brittiläisen neuvoa-antavan tiedekomitean, antama suositus sisältää uusia löydöksiä mitä tulee selkäytimen infektioherkkyyteen.
Komission pysyvä tieteellinen komitea tutki nämä löydökset ja toi ne käsiteltäväksi eräässä viime viikolla julkaistussa lausunnossa. Voin vakuuttaa teille, että otamme tämän lausunnon huomioon kaikilta osin muokatessamme seuraavien viikkojen aikana riskimateriaalin erittelyä koskevaa päätöstä.
Yhdistyneen kuningaskunnan oli valittava kahdesta vaihtoehdosta, joko valistaa kuluttajia ja antaa heille mahdollisuus tehdä ratkaisu itse, tai antaa määräys, että lihasta on ennen myyntiin saattamista poistettava luut. Brittihallitus valitsi jälkimmäisen mahdollisuuden. Luiden poistamista lihasta koskeva määräys Yhdistyneessä kuningaskunnassa myytävän naudanlihan osalta koskee samalla tavalla muista jäsenvaltioista ja kolmansista maista tuotavaa naudanlihaa. Tämä ei ole suuren luokan kaupankäyntikielto - kuten virheellisesti on väitetty - eikä se myöskään merkitse yhteisön oikeuden rikkomista. Komission yksiköt tutkivat parhaillaan, ovatko Yhdistyneen kuningaskunnan kaikki muut toimenpide-ehdotukset, jotka koskevat muista jäsenvaltioista ja kolmansista valtioista tuotavaa naudanlihaa ja naudanlihatuotteita, sopusoinnussa yhteisöoikeuden kanssa.
Toinen tärkeä näkökohta, joka komission pysyvän tieteellisen komitean lausunnossa tuotiin esille ja joka on johtanut kaikenlaisiin spekulaatioihin tiedotusvälineissä, on lampaanlihan aiheuttama vaara. Saanen huomauttaa, että tällä ei oteta mitään kantaa lampaiden scrapie-taudin mahdollisesti aiheuttamaan vaaraan. Lampaiden scrapie-taudin saamisen mahdollisuus on ollut sinänsä olemassa satojen vuosien ajan, eikä ole mitään syytä olettaa, että tämä sairaus voisi nyt siirtyä ihmisiin. Sitä vastoin tiedämme tutkimusten perusteella, että BSE voi siirtyä lampaisiin ja sairaus aiheuttaa oireita, jotka ovat hyvin samankaltaisia kuin scrapie-taudissa. Tieteellinen komitea on sen vuoksi viitannut riskiin, että lampaat voisivat olla BSE-infektoituneita, jos ne ovat olleet kosketuksissa infektoituneen lihan tai luujauhon kanssa, ja että sitä kautta on olemassa tietty riski.
Viime kuussa tein maatalousministerien neuvostolle neuvottelutuloksena syntyneen sopimusluonnoksen hyväksymistä koskevan ratkaisuehdotuksen, ja tässä on siis kysymys USA: ta koskevasta sopimuksesta, ja tällä ratkaisuehdotuksella on minun mielestäni mahdollisuus menestyä yhteisössä. Olimme onnistuneet säilyttämään suojaustasomme julkisen terveydenhuollon alalla ja ensimmäistä kertaa vakuuttamaan amerikkalaiset siitä, että alueellistamisperiaate tulee tunnustaa yhteisön eläinten terveyttä koskevan politiikan perustaksi. Valitettavasti Yhdysvallat julkaisi oman ehdotuksensa eläinten terveyttä koskevan tilanteen hyväksymisestä vain muutamia päiviä ennen kuin neuvosto käsitteli ensimmäistä kertaa komission ehdotusta, ja tätä Yhdysvaltojen ehdotusta Euroopan unionin on mahdoton hyväksyä. USA: n maatalousministeriö ei ole tunnustanut joitakin jäsenvaltioita vapaiksi eräistä tartuntataudeista kuten sikarutosta tai Newcastlen taudista, vaikka kyseisiä sairauksia ei ole näissä maissa esiintynyt enää pitkään aikaan.
Olemme kutsuneet USA: n viranomaiset vierailulle yhteisöön, jotta he voivat itse tutkia tilanteen. Tämän kutsun johdosta viime viikolla tuli USA: n maatalousministeriön ryhmä Eurooppaan saamaan kuvan tarttuvien tautien torjuntaa koskevista toimista jäsenvaltioissa. Haluaisin kuitenkin mainita toisen USA: ta koskevan asian, joka on äskettäin tullut esille. Yhdysvallat on viime perjantaina ilmoittanut, että se keskeyttää toistaiseksi EU: n jäsenvaltioista ja joistakin muista Euroopan maista tuotavien märehtijöiden tai märehtijöistä valmistettujen tuotteiden tuonnin BSE: n aiheuttamien epäilysten vuoksi. Yhdysvallat on päättänyt soveltaa tätä kieltoa, kunnes asianomaiset valtiot toimittavat sille tyydyttävät tiedot BSE: n kontrolloinnista ja valvonnasta.
Yhdysvalloilla on luonnollisesti täysi oikeus ryhtyä varotoimiin ihmisten terveyden suojelemiseksi BSE-riskien varalta. Komissio on tosin sitä mieltä, että tämä konkreettinen toimenpide ei ole oikeudenmukainen tai sopusoinnussa USA: n kansainvälisten velvoitteiden kanssa terveys- ja kasvinsuojelutoimia koskevan maailmankauppasopimuksen osalta. Niin sanottu SBS-sopimus tunnustaa senlaatuisten toimenpiteiden perustaksi asianomaisten kansainvälisten organisaatioiden määräykset, ja tässä tapauksessa se on kansainvälinen eläintautijärjestö OIE. Kirjeessään jäsenvaltioiden viranomaisille USA on väittänyt olevansa kansainvälisen eläintautijärjestön kriteereiden mukaisesti BSE-vapaa ja toimivansa noudattaen kansainvälisen eläintautijärjestön kauppaa koskevia määräyksiä. Kumpikaan näistä kahdesta väitteestä ei pidä paikkaansa. USA on vasta äskettäin kieltänyt scrapie-tautia sairastaneiden lampaiden käytön nautojen ruokinnassa, eikä maassa ole myöskään sellaisia eläinjätteen käsittelylaitoksia, joiden toiminta on BSE: n aiheuttajan hävittämisen edellyttämien normien mukaista.
Toisaalta kansainvälinen eläintautijärjestö sallii tuonnin maista, joissa BSE: tä on, mutta USA on kieltänyt kaiken tuonnin Euroopasta, jopa niistä maista, joissa ei ole tähän mennessä ollut ainuttakaan BSE-tapausta. Pahoittelen syvästi, että Yhdysvallat on ottanut käyttöön tällaisen toimenpiteen, ja lisäksi näin yhtäkkiä, neuvottelematta etukäteen, ja eläinlääkintäsopimuksen solmimista koskevien keskustelujemme kannalta ratkaisevana ajankohtana.
Kuten voitte päätellä minun esityksestäni ja kollegani Emma Boninon läsnäolosta, komission työn johtoajatuksena on näissä tärkeissä terveyttä koskevissa kysymyksissä sekä sisämarkkinoiden osalta että kaupassa kolmansien maiden kanssa korkea kuluttajansuojan taso.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies! Herra Fischler, minä ja kollegani olemme kuunnelleet teitä tarkasti, ja te ette luultavasti ylläty kuullessanne, että se, mitä sanoitte, ei varmaankaan tee kaikkia rajattoman onnellisiksi. Mutta olen jo usein muissa yhteyksissä sanonut, että emme ole europarlamentin jäseniä, jotta meillä olisi oikeus onneen.
Saanen tehdä tähän muutaman huomautuksen. Olen viime päivinä yhä uudestaan puolustanut sitä näkemystä, että päätös siirtää erityisiä riskimateriaaleja koskevien määräysten voimaantulon ajankohtaa ei merkitse, että nyt maahan tulee katastrofi. Myönnän, että olisin toivonut, että meillä olisi ollut 1. tammikuuta vihdoin suojan antava ja varma järjestelmä. Haluaisin nyt käsitellä neljää kohtaa, jotka tässä yhteydessä ovat merkityksellisiä, ja myös tuoda esille molempien tieteellisten elimien, joiden kanssa olemme tekemisissä, nimittäin tieteellisen ohjauskomitean ja pysyvän eläinlääketieteellisen komitean, välisen jännityssuhteen.
Ennen kuin menen yksityiskohtiin, kysyn teiltä, herra Fischler: Uskotteko te, tai myös rouva Bonino, että kilpailu näiden elinten välillä on nyt vihdoin loppunut, että sekä tieteellinen ohjauskomitea että pysyvä eläinlääketieteellinen komitea kumpikin asettavat terveyspolitiikan ja ennaltaehkäisevän kuluttajansuojelun samalla tavalla tärkeimmälle sijalle? Vai uskotteko te, herra Fischler, että edelleenkin on niin, että ainakin pysyvä eläinlääketieteellinen komitea - tiedän, että tämä on epämukava oletus - edustaa niiden jäsenvaltioiden, joista edustajat kulloinkin tulevat, yksittäisiä intressejä eikä välttämättä Euroopan unionin kokonaisnäkemystä?
Nyt haluaisin sanoa jotakin yksittäisistä kohdista. Meillä on nyt sellainen tilanne, että erityisiä riskimateriaaleja koskevaa ehdotusta siirretään nyt kolmella kuukaudella eli tammikuun 1. päivästä huhtikuun 1. päivään. Tässä meillä on kolme tai neljä aluetta. Jos jätämme USA-alueen ulkopuolelle, ensisijaisia alueita on kolme. Uskotteko, että me onnistumme selvittämään kaikki nämä kysymykset jäljellä olevana aikana, mistä minä ainakin luulen, että herrat tiedemiehet - tässähän on mukana vain miehiä - käyttävät joululomien ajan joulun viettämiseen.
Miltä kosmetiikan ja lääkkeiden kohdalla tehdään? Oletteko varma, että onnistumme sekä Euroopan unionin sisällä että USA: n suhteen saamaan tämän alueen hoidetuksi ja myös tekemään päätöksen, mitä jo tuotetuille lääkealan tuotteille tapahtuu. Kuinka te arvioitte erityisten riskimateriaalien uutta erittelyä, myös pysyvässä eläinlääketieteellisessä komiteassa? Otatteko mukaan selkärangan? Otatteko keuhkot mukaan toisiin osiin, entä hermosolmut ja muut? Mikä käsitys teillä on maantieteellisen erottelun takaamisesta, ja rohkaisetteko tässä pysyvää eläinlääketieteellistä komiteaa tekemään yhteistyötä tieteellisen ohjauskomitean kanssa?
Sitten ensimmäisen puheaikani viimeinen kohta, ja onneksi minulla on lopussakin vielä kerran puheaikaa: USA. Herra Fischler, kun USA sanoo, että unionin valvontamahdollisuudet eivät riitä, on se täysin naurettava väite. Oletteko valmis menemään WTO: n välitystuomioistuimen eteen ja myös sanomaan USA: lle, että se, miten se toimii hormonien ja torjunta-aineiden suhteen, on skandaali? Jos USA on sitä mieltä, että sillä on BSE: n suhteen puhtaat paperit, katsotaan asia sitten WTO: n välitystuomioistuimessa! Oletteko valmis tekemään tämän Euroopan unionin puolesta?

Böge
Arvoisa puhemies, olen erittäin tyytyväinen nyt tehtyyn päätökseen, sillä se antaa meille mahdollisuuden tehdä tarvittavia korjauksia ja muutoksia aikaisempiin päätöksiin. Sanon tämä tietäen hyvin, että meidän on tietenkin löydettävä tasapaino tämän aran keskustelukohteen suhteen, toisin sanoen huolehdittava tulevaisuudessa ennaltaehkäisevästä kuluttajansuojelusta antamalla sille ehdoton etusija, mutta toisaalta samalla juuri riskimateriaalipäätöksen vuoksi ja BSE: n alueittain erilaisen esiintyvyyden vuoksi tuotava asiat esille käytännönläheisemmin ja eriytetymmin.
Sanon hyvin selvästi: Oli alun pitäen vääränlaista tieteellistä ja poliittista ideologiaa määritellä yksi osa mahdollisesti infektoituneesta eläimestä terveyspolitiikan kannalta katsottuna epäilyttäväksi, kun samalla pyrittiin vielä myymään toinen osa. Sitä paitsi uudet tieteelliset tutkimustulokset eivät ole suinkaan niin kovin uusia. Tarkoitan nimenomaan sitä, että joukko tiedemiehiä, jotka ovat olleet mielipiteineen vähemmistönä, on jatkuvasti vuodesta 1990 lähtien viitannut kysymykseen, joka liittyy imu- ja hermokudoksiin, mutta heidät on yhä uudestaan tehokkaasti torjuttu. Tästä voi tehdä toisin päin sen johtopäätöksen, että juuri niillä alueilla, joissa BSE: tä on, on tehty aikaisemmin aivan liian vähän asian hyväksi. Joko eläin on terve ja sopii ihmisravinnoksi tai sitten ei. BSE: n suhteen ei ole olemassa mitään välimuotoa!
Sen vuoksi luulen, että on hyvä, että täällä otetaan materiaalien arvioinnin ohella samanaikaisesti paremmin huomioon muut kriteerit, kuten maantieteellinen tilanne. Haluaisin tässä yhteydessä lisäksi sanoa selvästi, että sekä Yhdysvaltojen ilmoitus että herra Cunninghamin ilmoitus on päättäväisesti torjuttava. Herra Cunningham nimittäin suorastaan vaarantaa ilmoituksellaan sen hyvän tahdon osoituksen, jota me myös BSE-seurantavaliokunnassa olemme osoittaneet sen, että tietyin ehdoin asteittain pääsisimme lähemmäksi vientikiellon poistamista selvästi määriteltyjä kriteerejä noudattaen. Ilmoitus ryhtyä pysyvän eläinlääketieteellisen komitean nykyisen päätöksen luoman tilanteen pohjalta tavallaan lainrikkomukseen muuttuisi loppujen lopuksi eräänlaiseksi räjähtäväksi ammukseksi brittien omia intressejä vastaan.
Arvoisat komissaarit, minä ehdotan lisäksi, että käyttäisimme hyväksi tilaisuuden puhua teidän kanssanne tammikuun lopussa tai helmikuun alussa parlamentin asiasta vastaavissa valiokunnissa. Meidän puolueryhmämme esittää samanaikaisesti pyynnön, että tieteellisen komitean puheenjohtaja antaa selvityksen parlamentin valiokunnille, jotta voimme sitten helmikuun alussa ennen lopullista päätöstä saada aikaan parlamentin myötävaikutuksella avoimen ja vilpittömän keskustelun.
Olen myös sitä mieltä, että tällä päätöksellä, joka nyt on tehty, ennaltaehkäisevä kuluttajansuojelu ei vaarannu, vaan että se antaa meille mahdollisuuden korjata ja viedä tarkoituksenmukaisesti eteenpäin monta asiaa, jotka liittyvät 30. heinäkuuta tänä vuonna hyvässä tarkoituksessa tehtyyn paniikkipäätökseen.

Santini
Arvoisa puhemies, minusta näyttää siltä, että nämä kolme kuukautta, jotka ovat kuluneet ennen tämän määräyksen voimaan saattamista - eli ennen 1. huhtikuuta 1998 - osoittavat, että pakokauhun hetkellä - hors panique ranskalaisittain - tehdään varovaisimpia valintoja. Nyt meidän on varottava tämän pohdintahalun turhautumista ja hyödynnettävä odotusaika syventäen tietämystämme meitä eniten huolestuttavasta seikasta - terveyden suojelusta. Tietommehan eivät ole vielä riittävän vakuuttavia, se meidän on rehellisesti myönnettävä.
Vastausta vailla on vielä kansalaisten esittämä kaikkein yksinkertaisin, arkipäiväisin, mutta myös huolestuttavin kysymys: miten hullun lehmän tauti, Creutzfeldt-Jakobin tauti voi tarttua? Kukaan ei vieläkään osaa sitä kertoa. Käydessämme Isossa-Britanniassa keskustelimme taudin uhrien perheiden kanssa: he kertoivat aivan tavallisesta ruokavaliosta, samanlaisesta kuin muilla perheenjäsenillä, taatusti vaarattomasta ravinnosta; he eivät siis olleet syöneet aivoja tai muita ns. vahingollisia osia, joita me nyt olemme kieltämässä. Nämä vastaukset meidän on siis selvitettävä ensimmäiseksi, ja uskon edelleenkin, että voimme löytää ne sieltä, Isosta-Britanniasta. Uskoakseni englantilaiset tutkijat, jotka niin nopeasti ja sopivaan aikaan keksivät vastauksen kysymykseen BSE: n kyvystä muuntautua Creutzfeldt-Jakobin taudiksi, tietävät jo monet näistä vastauksista.
Uskoakseni amerikkalaiset, komissaari Fischler, jotka tuntevat huonosti eurooppalaista todellisuutta ja vielä vähemmän ovat siitä huolissaan, tekevät oman tilanteensa avoimeksi suosiakseen vuoropuhelua. Siis ennen kaikkea rehellisyyttä, selkeyttä ja päättäväisyyttä, mutta koko ajan sitä ainoaa ratkaisua kohti: ei suosita kauppaa vaan kansalaisten terveyden suojelua.

Cox
Arvoisa puhemies, otan nyt vasta alustavasti kantaa asiaan, josta joudumme varmasti vielä keskustelemaan yksityiskohtaisemmin.
Ensiksi haluan, että pöytäkirjaan merkitään kuinka syvästi huolestuneita olemme siitä, mitä Yhdysvallat on tehnyt. Sitä täytyy vastustaa tiukasti, sillä siitä jää kansainvälisesti ajatellen hyvin negatiivinen kuva, mikä ei ole koko unionin tai joidenkin sen jäsenvaltioiden kannalta oikein. Pelkäänpä, että sen seurauksena negatiivinen vaikutus voi levitä, ja se horjuttaa varmasti kuluttajien luottamusta Euroopassa riippumatta sen varsinaisesta vaikutuksesta kauppaan.
Toiseksi, en ole aivan varma kuunneltuani komission jäsentä siitä, suhtautuuko komission jäsen myönteisesti vai ei alkavaan, Yhdistyneitä kuningaskuntia koskevaan tuontikieltoon. Toivottavasti komissio ei hyväksy enää laajempaa markkinoiden jakamista. Koska asiaa koskeva lainsäädäntö hyväksytään kolmen kuukauden kuluttua, olisi väärin asettaa lisää kieltoja unionin sisällä. Sitä pitäisi vastustaa.
Lopuksi haluaisin kysyä, kumpi viivyttää SAM -ohjelmaa koskevan lainsäädännön valmistumista, tiedeyhteisön noudattama politiikka vai poliittisen yhteisön tekemä tiede, sillä aina, kun näitä asioita pitkitetään, herätämme yhä lisää epäilyksiä kuluttajassa. Vaikka vaaran mahdollisuus on hyvin pieni, horjutamme sekä kuluttajien että tuottajien luottamusta.

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Fischler, hyvä komission jäsen Bonino, muistatte varmaankin, että me seurantavaliokunnassa esittäessämme riskimateriaalin jakamista koskevaa toimenpidettä olemme puhuneet alueellistamisesta, siis tähän toimenpiteeseen liittyvästä alueittaisesta luokituksesta, ja herra Fischler, te muistatte myös sen positiivisessa mielessä käydyn keskustelun, jossa me esitimme, että jos me emme saa aikaan alueellistamista, siis alueittaista luokitusta, silloin emme myöskään saa mahdollisuutta päästä ulos BSE-ongelmasta. Te valitsitte toisen tien, ja juuri siinä te olette mennyt ansaan. Te ette ajatellut sitä, mistä lääkkeiden ja kosmeettisen alan tuotteiden raaka-aineet tulevat. Nyt te jouduitte päättämään poikkeusjärjestelystä, ja silloin teiltä sulki tien Saksan johdolla Borchert, joka ei halunnut, että riskimateriaali tulee ilmi, ja antoi teidän sillä tavalla mennä ansaan, minkä vuoksi teidän piti siirtää toimenpidettänne kolmella kuukaudella. Olen sitä mieltä, että tartuntavaaran suhteen BSE: n alkuvuodet olivat ratkaisevimmat, mutta on tietysti otettava vakavasti myös seikka, että nyt käytetään edelleen yli kolmen kuukauden ajan materiaalia, jonka ei periaatteessa pitäisi päästä ravintoketjuun. Jos olisitte päätynyt alueittaiseen luokitukseen, teillä ei olisi myöskään mitään erimielisyyttä USA: n kanssa.
Pidän luonnollisesti skandaalina sitä, että tässä nyt Borchertin johdolla estetään mahdollisuus tunnustaa UusiSeelanti ja Australia vapaiksi BSE: stä, vaikka se olisi mahdollista, jos Saksaa ei tunnusteta. Tässä neuvosto asettuu vastaan kuluttajansuojelun kustannuksella. On vain niin, herra Fischler, rouva Bonino, että jos te olisitte noudattaneet meidän ehdotuksiamme alueittaisen luokituksen tekemisestä ja siitä, että ei tule yksipuolisesti ajatella vain sisämarkkinoita, ei meillä olisi tällaista tilannetta. Toivon, että voimme korjata asian. Haluan vielä kerran sanoa, että BSE ei ole vielä loppuun käsitelty. Myös alueellistamiseen sisältyy riskejä, mutta meidän täytyy käsitellä ne, jotta saamme luoduksi organisoidun suojausjärjestelmän ja löydämme ulospääsyn BSE-ongelmasta mahdollisimman vähän riskejä sisältävällä tavalla - kokonaan riskittömästihän tämä ei käy. Herra Fischler, rouva Bonino, me teemme omasta puolestamme edelleenkin rakentavia ehdotuksia ja olemme yhteistyössä toivoakseni kaikkien, myös kuluttajien parhaaksi.

Macartney
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin todeta, kuinka hienoa on mielestäni se, että komissio on täällä tänään niin runsaslukuisena. Se kertoo siitä, että komissio on huolestunut, aivan kuten me kaikki muutkin, kriisin syvyydestä ja siitä, miten se kasvaa: sen vaikutus näkyy heti monessa eri paikassa. Kaikkien olisi nyt siis syytä olla huolissaan, sillä pelkään, että koko asia karkaa käsistä ja kasvaa aivan liian suureksi.
Haluan kiittää komission jäsen Fischleriä siitä, että hän kertoo meille rehellisesti ja avoimesti kaikista niistä vaiheista, jotka on toteutettu sekä eläinlääketieteellisen tiedekomitean tekemistä lukuisista päätöksistä. Odotan mielenkiinnolla myös komissaari Boninon mielipidettä näistä asioista.
On myös ilahduttavaa huomata, että melkein kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että tämä ongelma koskee koko Eurooppaa ja että yhdenmukaistaminen on Euroopassa tarpeen.
Herra Graefe zu Baringdorf oli oikeassa sen osalta, että alueellistamiseen, jota olen itse jo jonkin aikaa yrittänyt ehdottaa mahdolliseksi ratkaisuksi, suhtaudutaan nyt erittäin vakavasti. Jos Yhdysvaltojen asemasta voi ylipäätään löytää mitään myönteistä, niin nyt me ainakin pidämme sitä erittäin varteenotettavana vaihtoehtona. Olen tietysti pahoillani siitä, mitä Yhdysvallat on tehnyt. Mielestäni se on Yhdysvalloille tyypillistä, ylimielistä käytöstä, johon se turvautuu aina silloin, kun sen edut kaupanalalla ovat vaakalaudalla. Toisinaan se kutsuu Maailman kauppajärjestön hätiin estämään sellaiset kaupat, joihin EU uskoo, kuten esimerkiksi banaanikaupan.
Mitä on tehtävä? Sitä kysyvät maanviljelijät. Skotlannin maanviljelijät sanovat: "Kertokaa meille, mitä meidän on tehtävä, niin teemme sen. Lupaamme toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet taudin hävittämiseksi, lupaamme suorittaa merkinnän. Tarvitsemme selvän käskyn Britannian hallitukselta ja komissiolta.
On selvästi havaittavissa, että ratkaisun löytäminen ei ole hämäystä vaan sen suhteen ollaan hätääntyneitä ja päättäväisiä.
Minua kiehtoi komission jäsen Fischlerin väite, jonka mukaan Britannian hallituksella olisi useita vaihtoehtoja. Siinähän olisi voitu kertoa vain vaaroista. Siinä olisi voitu esimerkiksi verrata lampaankyljysten tai muun luullisen lihan syömistä tupakointiin tai alkoholin nauttimiseen. Sekin on yksi vaihtoehto. Olisikohan siitä komission jäsenen mielestä ollut enemmän hyötyä kuin kaikenlaisen luullisen lihan ehdottomasta kieltämisestä?
Mihinköhän suuntaan me olemme komission jäsenen mielestä menossa lähitulevaisuudessa? Pohjoiskanaalin kumpaakin puolta vavisuttava irlantilaisten, skotlantilaisten ja walesiläisten maanviljelijöiden viha, joka purkautuu jatkuvana toistensa niskaan hengittämisenä, juontaa juurensa turhautumisesta, joka johtuu siitä, ettei enää tiedetä, kuinka jatkaa tästä eteenpäin.
Vielä yksi asia. Voisiko komission jäsen vahvistaa oikeaksi sen, että tilannetta on pahentanut se, ettei valuuttakurssia ja Englannin punnan tasausta koskevia ongelmia, jotka kuuluvat selkeästi jäsenvaltioiden toimivaltaan, ole pystytty ratkaisemaan?

Nicholson
Arvoisa puhemies, ensiksikin ollen pettynyt siihen, ettei päätöslauselma ole käytössämme tänä iltana ja siihen, ettei tästä asiasta äänestetä. Merkittäköön se pöytäkirjaan.
Maaliskuusta 1997 lähtien Pohjois-Irlannissa olevan vaalipiirini naudankasvattajat ovat joutuneet seuraamaan elinkeinonsa kuihtumista BSE-taudin seurauksena. He ovat turhaan odottaneet myönteistä suhtautumista muulta Euroopalta, erityisesti kahdelta Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselta. Olemme vain soutaneet ja huovanneet joka tilanteessa. Heidän kärsivällisyytensä on nyt äärirajoilla ja on ihme, ettei se ole loppunut jo aikoja sitten.
Vaikka kukaan ei halua nähdä kansan kapinoivan, ymmärrän kuitenkin, että ihmiset ovat huolestuneita, ja niin olen minäkin. Komissio ja neuvosto ovat edenneet suorastaan matelemalla tässä asiassa. Me tarvitsemme ja vaadimme selkeämpää päätöksentekomenettelyä, jossa ei ole sijaa kaksinaamaisuudelle. Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijät eivät kärsi ainoastaan BSE-tautiin liittyvistä ongelmista vaan myös punnan vahvuudesta. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole vielä tehnyt päätöksiä Irlannin ja Englannin puntien välisen eron hyvittämiseksi. Se on luonnollisesti valtion sisäinen ongelma, mutta sitä pahentaa se, että muut jäsenvaltiot voivat viedä tuotteita meidän markkinoillemme. Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijät kapinoivat juuri tätä epäkohtaa vastaan. Sen voi hyvin ymmärtää ja saada anteeksi sen, että uskoo muiden jäsenvaltioiden tällä hetkellä saaman hyödyn kannustavan heitä säilyttämään tilanne ennallaan. Vilpillisen kilpailun on loputtava. Rehellisesti sanottuna, jos herra Cunningham päättää varmistaa, ettei vääränlaista naudanlihaa pääse muista jäsenvaltioista Yhdistyneeseen kuningaskuntaan 1. tammikuuta jälkeen, tuen häntä sataprosenttisesti.
Haluaisin esittää kaksi kysymystä niille kahdelle komission jäsenelle, joiden huomaan ilokseni olevan paikalla ja jotka ovat kyseisen ongelman osalta ratkaisevassa asemassa. Ensimmäinen kysymys: Aiotteko nyt hyväksyä naudanlihan merkintäjärjestelmän osalta ne päätökset, joita on ehdotettu ja jotka Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on hyväksynyt? Aiotteko olla seuraavassa neuvoston istunnossa tammikuussa yhtä mieltä siitä, että naudanlihan merkintäjärjestelmä on kelvollinen ja myönteinen ja että koko Eurooppa voi hyväksyä sen turvallisena järjestelmänä? Voisitteko lisäksi edetä päättäväisin askelin eikä matelemalla vähän liian myöhään keksityn järjestelmän osalta? Jos emme saa myönteistä vastausta edellisiin kysymyksiin, Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijät jatkavat mielenosoituksia ja, rehellisesti sanottuna, minun tukeminani.

Martinez
Arvoisa puhemies, käytämme uudelleen puheenvuoron, joka koskee tämän asiakirjan tiettyä kohtaa, nimittäin riskiä, että takuuhintoja alennettaisiin 20 tai 30 %, vaikka emme ole toipuneet vielä edes BSE-kriisin aiheuttamista seurauksista. Olemme saaneet tietää, että Belgiassa on käytetty kuolleen lehmän osia luujauhon valmistuksessa. Järkyttyneinä olemme todenneet, että jopa Luxemburgissa eräässä lehmässä on todettu naudan spongiforminen enkefalopatia ja että myös sitä oltiin käytetty luujauhojen valmistukseen. Olemme todenneet, että valvonta on selvästi tehotonta. Perustimme tutkintavaliokunnan. Sen puheenjohtaja on keskuudessamme. Olemme asettaneet tutkimustulosten seurantakomitean. Myös sen puheenjohtaja on paikalla. Yhdysvallat, joka lähettää meille hormonilihaa, kieltäytyy hyväksymästä lihaamme sillä tekosyyllä, että se olisi vaarallista. Uusien tieteessä saavutettujen tietojen mukaan lihasta on tullut vaarallista.
Brittiystävämme, jotka eivät ole epäröineet tartuttaa kaikkea mitä ovat voineet, leikkivät nykyään suurta herraa sanoen: "Emme halua, että nyt tartutatte meidät!" . Lääketieteellinen painostusryhmä laskee edelleen lääkekapseleidensa tai muiden valmistuksessa liivatteen varaan. Jopa herra Graefe zu Baringdorf on huolissaan, hän, joka ei epäröinyt yhtään ja jonka takia epäluottamuslauseesta ei äänestetty ja joka ei kantanut huolta ekologisista ongelmista, vaikka hän kuuluukin vihreisiin. Mielestämme teimme väärin, kun välttelimme komission poliittisen vastuun kyseenalaistaimisesta syntyvää poliittista skandaalia. Paise olisi pitänyt puhkaista heti. Sen sijaan se on haittanamme vielä ties kuinka pitkään.

Whitehead
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä komission jäsen Fischleriltä, mitä hän oikeastaan tekee täällä. Haluaako hän, että me jaamme hänen kanssaan sympatiat tässä ikävässä tilanteessa, jonka asian lykkääntyminen on aiheuttanut? Haluaako hän jakaa meidän kanssamme ne talijohdannaisten ja lääkevalmisteiden aiheuttamasta hämmennyksestä johtuvat vaikeudet, jotka ovat saaneet valiokunnat jonkinlaiseen lamaannustilaan? Vai haluaako hän kertoa meille ymmärtävänsä sen, että muiden, Yhdistynyt kuningaskunta mukaan lukien, on nyt toteutettava yksipuolisia toimia, koska tiettyjä päätöksiä ei ole tehty huolimatta siitä, mitä viime heinäkuussa pidetyssä maatalousneuvostossa annettiin ymmärtää ja minkä piti olla nimenomaan seuraava askel tässä asiassa.
Mielestäni Yhdistynyt kuningaskunta on oikeassa siinä, mitä se on tehnyt. Komission jäsen myönsi, vaikka hän pudistaakin tällä hetkellä päätään, mutta luulen silti, että hän myönsi sen, että Yhdistynyt kuningaskunta ei riko mitään sopimusta tai oikeudellista velvoitetta vaatiessaan, että 1. tammikuuta lähtien, jolloin uuden säädöksen pitäisi olla tullut voimaan, maahan tuotavassa lihassa on oltava merkintä siitä, että erityinen riskiaines on poistettu ja että myyntiin pantavan lihan on oltava luutonta, kuten Yhdistyneen kuningaskunnankin tuotteet nykyään.
Ongelmana, josta haluan puhua komissaari Boninolle, joka aikoo vastata tähän keskusteluun, on se, että asiaa sivusta seuraavien, jotka ajattelevat aina ensiksi kuluttajien turvallisuutta, kannalta katsottuna näyttää joskus siltä, että tässä keskustelussa ei aseteta sääntöjä asianmukaisella tavalla. Varmasti on uusia varotoimenpiteitä ja jossain määrin myös uusia turvatoimia. Mutta kun turvatoimia toteutetaan paikan päällä ja ne näyttävät toimivan, ne pitäisi myös vakiinnuttaa. Yhdistynyttä kuningaskuntaa riivaa juuri se vitsaus, että säännöt näyttävät muuttuvan vähän väliä.
Haluaisin vielä lopuksi sanoa, että meillä on vielä toinen kysymys, jonka esitän erityisesti rouva Boninolle ja joka koskee sitä hämmennystä, jota neuvoa-antavien tiedekomiteoiden nykyiset suositukset aiheuttavat. Ympäri maailmaa kulki kummia tarinoita lampaanlihasta. Kesti aika kauan, ennen kuin saimme selvitettyä, mitä kyseiset oppineet oikeastaan parhaillaan kertoivat. Me emme ole vielä saaneet lopullista lausuntoa siitä, mitä kyseinen komitea aikoo tarkalleen ottaen tehdä. Sitä ei voi sallia. Sen vuoksi meillä on mielestäni huonoimmat mahdolliset eväät aloittaa uusi vuosi. Totean sen hieman surullisena, koska annan tunnustusta sille, mitä me kaikki, molemmat komission jäsenet mukaan lukien, olemme tehneet. Kuluttajamme hermostuvat usein aivan turhaan. Maataloutemme on rappiolla ja jäsenvaltiot ovat jälleen kerran eri mieltä, koska ne joutuvat tekemisiin sellaisten direktiivien ja määräysten kanssa, joita ne eivät ymmärrä kunnolla juuri sen vuoksi, ettei komission jäsen Fischlerin alussa mainitsemaa yhdenmukaistamista ole toteutettu. Sitä ei voi sallia. Meidän on pystyttävä parempaan uutena vuotena.

Gillis
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä tämän puheenvuorosta. Minäkin olen monien muiden tavoin vakavasti huolissani naudanlihamarkkinoiden yhä huonommasta tilanteesta ja siitä hämmennyksestä, jota kansanterveyden osalta luodaan. Meillä on Euroopan unionissa naudanlihan ja muiden tuotteiden yhteismarkkinat. Nämä markkinat ovat toimineet äärimmäisen hyvin, ja kun vakavia eläinten terveyteen liittyviä ongelmia, kuten esimerkiksi suu- ja sorkkatautia, sikaruttoa tai Newcastlen tautia, esiintyy, kyseinen maantieteellinen alue eristetään ja jätetään yhteisten kauppajärjestelyiden ulkopuolelle siihen asti, kunnes kyseinen tauti on saatu hallintaan ja hävitetty alueelta. Tämä menettelytapa on toiminut hyvin Euroopassa ja sitä asianmukaisesti toteuttamalla BSE-tauti voidaan hävittää brittiläisestä nautakarjasta. Se on meidän tavoitteemme. Koko ajan tapahtuu tasaista kehitystä, vaikkakin ehkä vähän myöhässä. Tautitilastot osoittavat sen erittäin selvästi.
Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Britannian hallitus olisi tehnyt pahoja virheitä BSE-kriisin hoitamisen osalta, mutta nyt paljon myöhemmin se on aloittanut hyvin rahoitetun ja tieteelliselle pohjalle perustuvan ohjelman taudin hävittämiseksi, joka toimii hyvin. Mutta hallituksen eilen tai edellisenä päivänä asettama tuontikielto, joka koskee luullista naudan- ja lampaanlihaa, sekä se, etteivät Britannian viranomaiset onnistuneet pitämään rajatullejaan avoinna, mitä taas yhtenäismarkkinoiden toiminta edellyttää, asettavat muiden jäsenvaltioiden tuen vaakalaudalle. Kostonhimoinen ongelman ratkaiseminen tuhoaa meidän kaikki yrityksemme voittaa kuluttajien usko ja luottamus takaisin hävittämällä tauti lopullisesti. Lisäksi se on vaikuttanut siihen, että kauppakumppanimme ovat hyötyneet huimasti omien tuottajiemme kustannuksella, ilman tieteellistä perustaa.
Haluan vedota tuhansien naudanlihantuottajien puolesta komissioon ja Britannian hallitukseen, jotta ne yrittäisivät yhdessä kiinnittää enemmän huomiota todellisiin tiedemiehiin ja vähemmän puolueellisiin arvostelijoihin, jotka ymmärtävät asian jatkuvasti väärin.

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa oman osuuteni kiittämällä komission jäsen Fischleriä siitä, että hän on ollut avoin ja rehellinen siitä lähtien, kun tämä erittäin vakava asia tuli esille.
Mutta minun on todettava, että kaikki Euroopan unionin vannoutuneet jäsenet ovat, ja heidän onkin oltava, huolissaan Isossa-Britanniassa jatkuvasta irlantilaisen naudanlihan tuontia vastustavasta kampanjasta. Minun näkemykseni on, että Euroopan komissio ei voi vain laiskasti seurata, miten asia etenee. Sen täytyy valvoa kaikkien jäsenvaltioiden etuja. Yhden jäsenvaltion ei voida sallia kirjoittaa sääntöjä. Yhden maan ei voida sallia rikkoa yhtenäismarkkinoita. Olen erityisen vihainen niistä hyökkäyksistä, joita irlantilaiseen naudanlihaan kohdistetaan. On yhä enemmän todisteita siitä, että Britannian supermarketit ja jakelukeskukset saavat varoituksia olla ostamatta irlantilaista naudanlihaa.
Irlantilainen naudanliha tunnetaan laatutuotteena ympäri Eurooppaa. Kehotan Britannian viranomaisia antamaan kuluttajien päättää itse ja takaan sen, että irlantilaista naudanlihaa myydään Britannian supermarketeissa.
Joka maalla on oikeus edistää omien tuotteidensa myyntiä, mutta ei muiden kustannuksella. Se, mitä Britannia yrittää nyt tehdä, onkin kääntää markkinat omaksi edukseen. Yhtenäismarkkinat perustuvat oikeudenmukaisen markkinaympäristön periaatteeseen. Britannia ei tietenkään tällä hetkellä suostu hyväksymään tätä perussääntöä. Toivottavasti voimme lähiaikoina tuplata uudelleen poliittiset ja diplomaattiset ponnistelumme, jotta voimme taata sen, että oikeudenmukainen ja tasapainoinen kilpailutilanne saadaan takaisin. Britannian hallitus pitää Irlantia selvästikin syntipukkina, koska se ei pysty hoitamaan omien maanviljelijöidensä aitoja ongelmia.

Watson
Arvoisa puhemies, kysyisin komission jäsen Fischleriltä, miten hän pystyy perustelemaan päätöksen lykätä erityistä riskiainesta koskevan kiellon täytäntöönpanoa ja onko ylipäätään sopivaa, että se on siirretty aprillipäivään. Jos ongelma vaikuttaa negatiivisesti naudanlihamarkkinoihimme ja kuluttajien luottamukseen, eikö siinä tapauksessa olisi viisainta toteuttaa kaikkein tiukimpia toimenpiteitä, jotta kuluttajien luottamus voitettaisiin takaisin?
Me tiedämme, että Euroopan mantereella esiintyy paljon vähemmän BSE-tautia kuin Yhdistyneessä kuningaskunnassa, mutta tiedämme myös, että sitä esiintyy. Mantereella on toteutettava tiukimpia toimenpiteitä, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Luulen, että komission jäsen on samaa mieltä, koska muuten hän ei olisi antanut tänä iltana hiljaista hyväksyntää herra Cunninghamin toiminnalle.
Haluaisin kysyä komissaari Boninolta seuraavan kysymyksen: Eikö Yhdysvallat toimi nyt Euroopan osalta samalla tavalla kuin se toimi Yhdistyneen kuningaskunnan osalta vuonna 1989? Ehkei se, mitä se teki, ollut kovin tyylikästä, mutta eivätkö sen aikeet ole rehelliset? Se sanoo haluavansa suojella elintarvikkeidensa turvallisuutta ja koskemattomuutta. Miksi meidän täytyy vastustaa Yhdysvaltoja silloin, kun sen tarkoituksena näyttää olevan kuluttajien luottamuksen säilyttäminen elintarvikkeisiin, mikä meidänkin pitäisi saavuttaa täällä Euroopassa?

Paisley
Arvoisa puhemies, kaksi komission jäsentä tietää kyllä, että kun Walesissa, Skotlannissa, ja Englannissa on maatalouskriisi, Pohjois-Irlannissa on katastrofi. He tietävät myös sen, että kolme täällä olevaa Euroopan parlamentin jäsentä, jotka edustavat Pohjois-Irlantia, tapasivat viime keskiviikkona pääministerin, joka kertoi heille aikovansa neuvotella kokonaisratkaisun muun Euroopan avulla. Voiko komission jäsen kertoa meille tänä iltana tekeekö Britannian hallitus ehdotuksia mainittua ratkaisua silmällä pitäen ja onko kyseistä ratkaisua tulossa?
Sanoisin yhtyväni täysin kollegani herra Nicholsonin tekemiin huomautuksiin, ja jos herra Hume olisi paikan päällä, hän olisi samaa mieltä.

Sturdy
Arvoisa puhemies, haluan tietysti ensin onnitella komission jäsentä hänen suhtautumisestaan ehdotuksiin, kuten aina silloin, kun on kysymys kuluttajien terveyden suojelemisesta. Kaikki maanviljelijät pitävät kuluttajien terveyttä tärkeimpänä asiana, mutta brittiläiset maanviljelijät ovat kyllästyneet siihen, että heitä pidetään potkupallona. Olemme nyt jo niin pitkällä, että jotain on tehtävä.
Esittäisin mielelläni komission jäsenelle seuraavat kysymykset. Onko Britannian nykyinen hallitus ensinnäkin syrjinyt brittiläisiä maanviljelijöitä, niin kuin luulen, ehdottamalla, että sen on poistettava brittiläisestä naudanlihasta luut? Mitkä ovat perustelut niiden kannalta katsottuna, jotka pitävät luullisesta naudanlihasta? Onko se vain reagoinut välittömästi BSE-tautia käsittelevä neuvoa-antavan komitean ehdotukseen? Kuten herra Cox mainitsi, se rikkoo kuluttajien luottamuksen. Olemme saaneet kuulla koko keskustelun ajan irlantilaisilta ja muilta kollegoiltamme naudanlihateollisuuden ongelmista ja niistä paineista, jotka sille on tällä hetkellä asetettu. Onko Britannian hallitus hakenut rahoitusta punnan arvon korottamiseksi? Jos on tai vaikka ei olekaan, milloin se mahdollisuus häviää? Ensi kuun loppuun mennessäkö?
Minulla on kaksi kysymystä esitettävänä komission jäsenelle ja haluaisin saada niihin myös vastauksen, jos se vain on mahdollista. Jos Yhdistynyt kuningaskunta kieltää yksipuolisesti sellaisen naudanlihan maahantuonnin, josta vaaraa aiheuttavia aineita ei ole poistettu, voiko komission jäsen vedota 169 artiklaan ja saattaa asian tuomioistuimen käsiteltäväksi?
Haluaisin esittää vielä yhden kysymyksen, koska ympäristöasioista vastaava komissaari on paikalla. Sain tässä eräänä päivänä kuulla, että Britannian maanviljelijät ovat jälleen joutuneet uuden hyökkäyksen kohteeksi. Hallitus nimittäin aikoo - tämä on vain sivuhuomautus - määrätä lannoiteveron. Pitääkö se paikkansa?

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, rouva Bonino katsoi aivan pelästyneenä kuullessaan, että hänen nyt on määrä vastata ympäristöpolitiikasta. Sallittakoon minulle muutamia lyhyitä huomautuksia keskusteluun. Pitäkäämme erossa seuraavat seikat: Britannian maatilat ovat joutuneet kärsimään paljon, mutta ne ovat joutuneet kärsimään, koska yksi tietty hallitus ei ole kymmenen vuoden aikana tehnyt mitään. Se, että vuosi sitten on saatu aikaan joitakin muutoksia, ei voi johtaa tilanteen parantumiseen dramaattisella tavalla.
Sallittakoon minun sanoa jotakin vientikiellon mahdollisesta poistamisesta Ison-Britannian joidenkin osien kohdalta. Myös herra Fischler puhuu varmasti tästä. Kyllä, Iso-Britannia on tehnyt toukokuun jälkeen ehdotuksia. Me kaikki kuitenkin luullakseni toivomme, että asiassa täytyy kuulla tieteellistä komiteaa. Tätä varmaankin ymmärrämme turvallisuudella, kuluttajien luottamuksella ja terveyden suojelulla. Tieteellinen ohjauskomitea on asettanut aivan selvät lisävaatimukset ja odotukset. Jos haluamme tehdä työtä täällä vakavassa mielessä emmekä mieti vain sitä, miltä toimintamme näyttää ulospäin, että emme aina vain julkaise nopeasti lehdistötiedotetta - sanon tämän myös kritiikkinä itseäni kohtaan - silloin meidän pitäisi lukea hyvin huolellisesti ne seikkaperäiset lausunnot, jotka ovat saatavilla myös Internetissä, jo silloin tiedämme, mitä tämä ohjauskomitea sanoo lampaista, naudoista ja muista osista. Näitä ei ole helppoa lukea, mutta niitä voi lukea ja sitten asiat saa tietää.
Tällä hetkellä on vieläkin olemassa vaatimuksia. Ohjauskomitea sanoo, että tällä hetkellä ei ole vielä toimivaa certified herd scheme -järjestelmää, ei myöskään Pohjois-Irlannissa. Minä olen ensimmäisenä tukemassa sitä sitten, kun sellainen on olemassa.
Haluaisin vielä mielelläni seuraavassa sanoa pari sanaa muista asioista: Niin, tämän ehdotuksen siirtyminen on hyvä asia, jos ehdotus sitten on aukoton. Sillä me haluamme siitä aukottoman. Jos Yhdysvallat luulee olevansa BSEvapaa, koska se julistautuu sellaiseksi, olkaamme siinä tapauksessa yhtä mieltä siitä, että kansainvälinen eläintautijärjestö Pariisissa on määritellyt hyvin tarkkaan, mitä tarkoittaa BSE-vapaa. Sen mukaisesti USA ei ole BSE-vapaa, sanottakoon sekin hyvin selvästi. Ja jos se sitten on sitä mieltä, että se voi kieltää tietynlaiset tuontituotteet ja toisia ei, ei se käy päinsä. Odotan komission toimivan tällaista toimintaa vastaan. Sitä paitsi herra Fischler on tehnyt selvän jaottelun. Hän on sanonut, että luullista lihaa voidaan päästää Isoon-Britanniaan ja lihoista on siellä poistettava luut. Tämä ei ole mikään tuontikielto. Jos lihaa ylipäänsä ei päästetä sinne, on varmasti kyseessä tuontikielto, ja sitä minä en varmasti halua olla tukemassa, paitsi siinä tapauksessa, että sille on hyvät syyt!

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Haluaisin kommentoida vain muutamaa asiaa, joita täällä käsiteltiin. Kollegani Bonino ottaa vielä perusteellisesti kantaa eri näkökohtiin. Ensinnäkin haluaisin sanoa väärinkäsitysten välttämiseksi seuraavaa. Komissio on ensiksi kääntynyt pysyvän eläinlääketieteellisen komitean puoleen, tällä komiteallahan on päätöksentekovaltuudet, ja esittänyt sille pyynnön tiettyjen muutosten tekemisestä heinäkuiseen päätökseen. Kun oikeastaan yksikään jäsenvaltio ei tukenut komission ehdotusta, päätimme sitten anoa siirtämistä varmistaaksemme ennen kaikkea, että erilaisia osittain elintärkeitä lääkkeitä on 1. tammikuuta edelleenkin saatavissa, ja siirtämiselle saimme sitten hyväksynnän.
Haluaisin myös tehdä selväksi, että pysyvälle eläinlääketieteelliselle komitealle ja tieteelliselle komitealle on yhteistä vain sana "komitea" . On aivan selvää, että pysyvän eläinlääketieteellisen komitean kulloisetkin edustajat edustavat jäsenvaltioiden mielipidettä eivätkä mitään muuta! Mutta suunnilleen samana ajankohtana saimme - tämä on avoimesti lisättävä - uuden luettelon riskimateriaaleista, tällä kertaa tieteelliseltä komitealta. Tämä luettelo on oleellisesti laajempi ja pidempi kuin se luettelo, joka käytössämme oli heinäkuussa. Haluaisin korostaa tässä yhteydessä, että meidän pitää yksinkertaisesti tiedostaa se, että BSE-kysymyksissä myös tieteelliseltä kannalta katsottuna asiat voivat kehittyä eteenpäin, koska käytettävissä on aina uusia tutkimustuloksia. Me myös otamme kulloisetkin uudet tutkimustulokset vastaavasti huomioon. Tämä on tarkasti sanottuna ohjenuora, josta pidämme kiinni.
Nyt tiedemiesten osoittamat erilaiset riskit on liitettävä yhdeksi kokonaisuudeksi sen mukaan, millaisesta riskimateriaalista on kysymys, ja ottamalla huomioon eläinten maantieteellisestä alkuperästä johtuva riskien erilaisuus, ja tämän perusteella tehdään vastaava lopullinen tai muu arviointi. Sitä varten tarvitsemme tietyn vähimmäisajan. Emme ole siksi tehneet asiaa itsellemme helpoksi, vaan olemme sanoneet, että laadimme välittömästi tarvittavan kattavan ehdotuksen, joka valmistuu niin ajoissa, että me voimme saada aikaan uuden päätöksen näiden kolmen kuukauden aikana, jotka meillä on käytettävissä. Tarvittaessa rouva Bonino selvittää teille varmasti mielellään muut sisältöä koskevat yksityiskohdat. Mutta me tarvitsemme myös riskien kokonaisarvioinnin, jotta pääsemme tässä asiassa järkevällä tavalla eteenpäin.
Mitä tulee usein esillä olleeseen kysymykseen niin sanotuista certified herd schemes -järjestelyistä, on nyttemmin syntynyt seuraava tilanne: alun rouva Roth-Behrendt kuvaili jo hyvin täsmällisesti. Olemme saaneet brittihallitukselta työasiakirjan, tieteellinen komitea arvioi sitä, eikä sitä pidetty riittävänä. Mutta myös selvästi ilmaistiin, mitä puuttuu. Viimeisen ja keskeisen puuttuneisiin asioihin kuuluneen elementin olemme saaneet tänä aamuna brittihallitukselta, nimittäin sen, että on olemassa valmius ottaa käyttöön täysin erilaisia teurastamoja ja että tiedemiesten vaatimukset ollaan valmiit täyttämään sataprosenttisesti.
Me olemme sen vuoksi uudessa tilanteessa ja meidän on nyt tehtävä tarvittava arviointi, keskusteltava siitä komissiossa ja tehtävä myös päätös.
Mitä irlantilaiseen lihaan tulee, haluaisin hyvin selvästi ilmaista, että komissio on asettautunut päättäväisesti niitä mielivaltaisuuksia vastaan, joita Ison-Britannian eri satamissa on esiintynyt. Mutta voin kertoa teille, että Irlannin maatalousministeri on itse sanonut tänään maatalousministerien kokouksessa, että hän on täysin tyytyväinen niihin toimenpiteisiin, joihin Britannian hallitus on ryhtynyt. Molempien, sekä Irlannin että Pohjois-Irlannin, osalta tunnustamme täysin sen vaikean markkinatilanteen, joka Irlannin saarella on syntynyt. Olemme sen vuoksi juuri viime perjantaina tehneet päätöksen, että otamme näiltä molemmilta alueilta - Irlannin tasavallasta ja PohjoisIrlannista - poikkeuksellisesti vielä kerran lihaa intervention piiriin, tarkemmin sanottuna 50 % anotuista määristä. Tämä on korkein prosenttimäärä, jonka olemme viime kuukausina ylipäänsä hyväksyneet. Me yritämme siis toiminnallamme osoittaa ymmärtävämme täysin tällaiset vaikeudet.
Mitä tulee SAM-kieltoa koskevaan kysymykseen, toisin sanoen Yhdistyneen kuningaskunnan toimenpiteisiin, olen jo viitannut siihen, että toimenpiteet, joita lihojen ja luiden erottamisen osalta on tehty, eivät ole yhteisöoikeuden vastaisia. Mutta me olemme parhaillaan tutkimassa tarkasti muita tehtyjä toimenpiteitä ja sitä, onko niiden osalta mahdollisesti todettavissa sopimusrikkomuksia. Luonnollisesti toimimme tässä rinnakkaisesti, aivan samoin kuin meidän on toimittava myös muiden maiden osalta.
Lopuksi, mitä siis USA: han tulee, haluaisin sanoa täysin selvästi, että meidän tieteelliset komiteamme eivät ole kansainvälisen eläintautijärjestön kriteerien valossa tunnustaneet USA: ta BSE-vapaaksi. Olemme sen vuoksi hämmästyneitä, että toimitaan yksipuolisesti Euroopan maita vastaan ja mitataan niin sanotusti kahdenlaisella mitalla. Haluaisin myös korostaa, että olemme luonnollisesti esittäneet tarvittavan vastalauseemme asiassa. Minä itse aion tavata USA: n asiasta vastaavan ministerin ensi vuoden alussa, jolloin nämä uudet vaikeudet toivottavasti voidaan poistaa. Ellei se onnistu, silloin meidän on luonnollisesti tutkittava, voimmeko viedä USA: n tässä kysymyksessä WTO: hon. Nämä ovat luultavasti tärkeimmät kohdat, jotka kuuluvat vastuualueeseeni. Paljon kiitoksia!

Bonino
Arvoisa puhemies, minulla ei ole paljon lisättävää, sillä herra Fischlerin puheenvuoro ja hänen vastauksensa olivat erittäin tyhjentäviä.
Haluaisin kuitenkin esittää kolme huomautusta. Ensimmäinen on se, että tämä keskustelu osoittaa, kuinka huonosti avoimuutta noudatetaan. Me kuvailemme teille ongelmia tarkasti ja selitämme, että tiede kehittyy ja muuttuu, mutta tarvitaan aikaa, jotta siitä voisi tehdä johtopäätöksiä. Yhtäkkiä se ei enää miellytäkään teitä. Meidän on siis päästävä yksimielisyyteen. Jos haluatte avoimuutta, se tarkoittaa, että teille on toisinaan sanottava, hyvät naiset ja herrat, että olosuhteet ovat muuttuneet, koska tiedekomitea on muuttunut; silloin tulemme tänne. Jos ette sitä vastoin halua avoimutta, emme tule enää.
Toinen huomautukseni liittyy riskimateriaaleja koskevaan ehdotukseen, joka esiteltiin neuvostossa joulukuussa 1996. Neuvosto hylkäsi sen. Sitä seurasi toinen tieteellinen lausunto. Loppujen lopuksi 30. heinäkuuta tehty ehdotus hyväksyttiin. Yhtäkkiä huomattiin, että lääketuotteita, lopullisia tuotteita ja kosmetiikalle talista valmistettuja oheistuotteita koskeva ongelma onkin olemassa. Neuvostolle ehdotettiin muutosta, jonka se hylkäsi. Viisi maata kannatti muutosta. Ei siis ollut muuta mahdollisuutta kuin lykätä asiaa kolmella kuukaudella, jotta muutosta voitaisiin yhdenmukaistaa niin paljon kuin mahdollista ja jotta lopullisia tuotteita koskeva päätös voitaisiin tehdä ottamalla huomioon viimeisimmät tieteelliset lausunnot. Tämän vuoksi emme voi vastata myönteisesti emmekä kielteisesti. Tilanne ei ole mustavalkoinen eikä komissio voi painostaa tiedettä, ymmärtänette sen.
Kolmanneksi meillä on ongelma, joka koskee maantieteellistä alkuperää, josta kaikki puhuvat ja jonka suhteen tiedekomitea ei valitettavasti ole laatinut täsmällisiä kriteerejä. Se toteaa, että kudosten ja tuotteiden maantieteellistä alkuperää koskeva luokittelujärjestelmä kehitetään mahdollisimman pian, ja niin edelleen.
Näin ollen komissio kääntyi uudelleen tiedekomitean puoleen painostaakseen sitä laatimaan kriteerit. Kriteerit saatuaan komission on harkittava, kuinka niitä sovellettaisiin yhtenäismarkkinoilla. Tämä on tilanne.
Jos te kuitenkin olette sitä mieltä, että tulemme tänne joka kerta antaaksemme mustavalkoisia vastauksia, olen pahoillani, sillä siinä tapauksessa avoimuuden noudattaminen ei ole perusteltua. Julistusten tekeminen, hyvät ystävät, on hyvin helppoa, mutta joskus on myös työskenneltävä yhdessä ja otettava huomioon se tosiseikka, että analysoimme ja sovellamme ennalta varautumisen periaatetta. Monet asiat on otettava huomioon, kuten esimerkiksi hinta-hyötysuhde ja niin edelleen.
Herra Martinez, jos komission erottaminen olisi ratkaissut BSE-tautia koskevan ongelman, se olisi ollut erittäin helppoa, sillä tiedättehän, että komission tilalle olisi valittu toinen. Sairauksien suhteen olisi vähän vaikeampaa tehdä näin.
Voidaan sanoa, että ei niinkään komissiossa, vaan minusta tuntuu, että pikemminkin julkisessa mielipiteessä, koettiin poliittinen sokki.
Viimeiseksi minulla on hyvin suora vastaus herra Nicholsonille. Emme ole joutilaina emmekä hukkaa aikaa. Komission yksiköt ovat näiden viimeisten kahdeksan kuukauden aikana työskennelleet sellaisen paineen alaisena, jota on, vakuutan teille, vaikea kestää. Britannian hallituksen vastaus näitä ongelmia koskeviin kysymyksiimme tuli tänä aamuna. Tiedämme hyvin, että tämä on vasta opetteluvaihetta, ja että löydämme vielä vastauksia, kunhan saamme siihen aikaa, sillä työskentelemme vaikeasti hallittavissa olevan paineen alaisina.
Ymmärrän tuottajien turhautumisen ja heidän ongelmansa, mutta suoraan sanoen, minä en ole keksinyt BSE-tautia! Teemme kaikkemme ja käytämme kaiken aikamme ja kykymme näiden ongelmien ratkaisemiseksi.
Mutta, hyvät parlamentin jäsenet, meidän on kuitenkin toisinaan työskenneltävä yhdessä, eikä tyytyä sellaisten asiaankuulumattomien ja jopa hieman kansaa kiihottavien julistusten antamiseen, jotka, anteeksi nyt vain, eivät mitenkään edistä asioita.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluaisin vain, että komission jäsenet kuuntelisivat työjärjestyspuheenvuoron.

Puhemies
Jos puheenvuoro osoitetaan komission jäsenille, se ei ole työjärjestyspuheenvuoro. Työjärjestyspuheenvuorot osoitetaan ainoastaan puhemiehelle.

Jackson
Arvoisa puhemies, kysymys, joka esitettiin, on elintärkeä koko Euroopan unionin kannalta eikä siihen saatu vastausta.

Puhemies
Olen pahoillani, että olemme myöhässä. Ymmärrän, että asia on tärkeä, mutta sen käsittelyyn voisi käyttää koko yön.

Energiapolitiikka (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Scapagninin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energiaasioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0308/97) komission tiedonannosta Kokonaiskatsaus energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin (KOM(97)0167 - C4-0205/97)

Stockmann
Arvoisa puhemies! Haluan saada uudelleen käyntiin Scapagninin mietinnöstä käydyn kesken jääneen keskustelun. Energiapolitiikka vaatii globaalia tarkastelutapaa ja globaalia poliittista toimintaa. Tätä ajattelutapaa tähdentää myös komission tiedonannon otsikko. Kioton ilmastohuippukokouksessa tuli selväksi, että tämä globaali tarkastelutapa on välttämätön ainakin arvioitaessa energiapolitiikan vaikutuksia ilmastoon. Kokouksessa kuitenkin kävi selville myös samalla, kuinka pitkä matka tässä on asian ymmärtämisen ja käytännön tekojen välillä. Tuskin millään muulla politiikan alueella kuilu tavoitteen ja todellisen tilanteen välillä, yhtäältä normatiivisten vaatimusten ja toisaalta olemassa olevien politiikkojen välillä, on niin valtaisa kuin energiapolitiikassa ja ilmastopolitiikassa.
Komission tiedonantoa on arvioitava tätä taustaa vasten. Siinä meille esitetään tiedossa olevat argumentit globaalin tarkastelutavan ja strategian välttämättömyydestä energia-asioissa. Näihin kuuluu ensinnäkin Euroopan unionin jatkuvasti lisääntyvä riippuvuus energian tuonnista ja siitä aiheutuvat riskit tulevaisuudessa. Näihin kuuluu energian kulutuksen nopea kasvu maailmassa ja siihen liittyvä tarjonnan niukkeneminen, sekä olennaisena seikkana maailmanlaajuisten ympäristöongelmien voimakas lisääntyminen ja vaikutukset pitkällä aikavälillä. Tämä kaikki vaatii Euroopan unionin toimivallan laajentamista energiapolitiikan alueella, mitä emme kuitenkaan Amsterdamin sopimuksellakaan saaneet aikaan. Sopimukseenhan ei sisälly mitään erityistä yksiselitteistä oikeudellista perustaa.
Se mitä meidän tehtävissämme on, suokaa anteeksi vertaukseni, muistuttaa kotikanojen keskustelua syksyisten kurkiaurojen matkaamisesta etelään. Komission tiedonanto on asianmukainen, joskin visioton yleiskatsaus kaikista energia-alalla tehdyistä yhteisöaloitteista. Mitä me voimme tässä yhteydessä tehdä? Voimme parantaa kansainvälistä yhteistyötä. Voimme arvioida säännöllisesti jäsenvaltioiden energia- ja ympäristöpolitiikkaa - tämä on uutta - ja yrittää koordinoida niitä yhteisön päämääriä vastaavaan suuntaan.
Tarvitaan synergiaetuihin pyrkimistä eikä esteiden rakentamista tai nollasummapelejä minkään osapuolen taholta. Energian sisämarkkinoita koskevan direktiivin soveltamista käytäntöön, siis energiamarkkinoiden liberalisointia ja integraatiota, on edistettävä. Yhteisön energiaveron kehittämistä, mikä toistaiseksi ei ole onnistunut, on jatkettava, uusiutuvien energialähteiden tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esille tuomista tulee edistää. Seuraan jännittyneenä, mitä loppujen lopuksi jää jäljelle siitä, mitä olemme kirjanneet viidenteen tutkimusohjelmaan. Lyhyesti sanottuna, on pidettävä kiinni energiapolitiikan puiteohjelman ajatuksesta ja tehostettava energiapoliittisia toimia, ja tämän tulee tapahtua yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tämä vaatii säännöllisiä selontekoja kansallisista toimenpiteistä ja niiden vaikutuksista.
Esittelijä Scapagninin arvion mukaan tämä komission aloite on paikallaan. Aivan lyhyesti haluaisin mainita, että se, mitä minä tässä asiassa toivon, olisivat pikaiset, konkreettiset käytäntöön soveltamisen strategiat...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Watson
Arvoisa puhemies, haluan onnitella herra Scapagninia tämän mietinnön johdosta. Se on tyhjentävä ja siinä vaaditaan monia liberaaliryhmän tukemia asioita.
Alamme vihdoin tajuta sen, kuinka viisasta olisi ollut kirjoittaa Maastrichtin sopimukseen energia-asioita käsittelevä luku. Erityisesti Kioton konferenssin epäonnistumisen valossa energiapolitiikkamme ongelmat alkavat näyttää yhä ilmeisemmiltä.
Mietintö sisältää mielestäni yhden valitettavan seikan. Näyttää nimittäin siltä, että komissio on luopunut kampanjastaan aloittaa järkevien suunnittelutekniikoiden käyttö sähkö- ja kaasualoilla. Kyseiset tekniikat auttaisivat meitä varmasti eteenpäin. Komissio ehdotti niitä aikaisemmin ja näyttää nyt vetäytyneen asiasta.
Komission on myös nähtävä asia laajempana kokonaisuutena. Meidän on etsittävä Euroopan unionin energiapolitiikan viisi keskeistä ajatusta. Ensin meidän on luotava laaja ohjelma, jonka tarkoituksena on sijoittaa energiansäästöön Euroopassa. Toiseksi meidän on kannustettava kuluttajia ja yrityksiä käyttämään energiaa tehokkaammin. Kolmanneksi meidän on vähennettävä energiatehokkuuden kuluja kodeissa ja toimistoissa. Neljänneksi meidän on saatava rakennukset, koneisto, kulkuneuvot ja laitteet energian hyödyntämisen kannalta tehokkaammiksi, mitä ollaan parhaillaan tekemässä. Lopuksi meidän on vielä tuettava enemmän uusiutuvien energiamuotojen käyttöä.
On elintärkeää, että edellä mainitut toimet toteutetaan. Komissio on vähitellen näyttämässä suuntaa, mutta jos olemme tosissamme asiassa, unohdamme rahan ja laitamme poliittiset päämäärämme etusijalle.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies! Kun olemme puhumassa yhteisön energiapoliittisista päämääristä, mieleeni tulee itse asiassa Fontane. Se on laaja alue, ja minun on pakko sanoa lisäksi, että siitä ei ole vielä lainkaan selvyyttä, sillä meillä ei ole mitään yhtenäisiä energiapoliittisia päämääriä. Voin myös selvittää tämän teille muutaman esimerkin avulla. Me puhumme toisaalta varauksettomasti ja jatkuvasti siitä, että meidän pitää olla vähemmän riippuvaisia tuonnista. Mutta sitten mainitaan esimerkkinä ydinvoimateollisuus, ja kaikki unohtavat, että meidän on luonnollisesti tuotava myös siihen tarvittava uraani. Me puhumme jatkuvasti energiatehokkuudesta. Mutta me toimimme täysin päinvastoin. Tahtoisin vain muistuttaa SAVE-ohjelmasta.
Me puhumme jatkuvasti uusiutuvista energiamuodoista. Tässä tahtoisin vain muistuttaa ALTENER-ohjelmasta. Se on pyyhkäisty kokoon kahdeksi vuodeksi ja siihen kuluu 22 miljoonaa ecua, mikä on suorastaan naurettavaa, kun olemme samanaikaisesti rahoittaneet fuusiota 15 vuoden ajan 250 miljoonalla eculla vuodessa. Me puhumme edelleen siitä, että uusiutuvat energiamuodot tuovat lisäksi paljon työpaikkoja, että ne ovat hyväksi myös ympäristölle, mutta mitään ei tapahdu. Tarvitsemme vihdoin energiaveron. Tarvitsemme vihdoin uusiutuvaa energiaa ja energiatehokkuutta. Sen vuoksi meidän pitää vihdoinkin ottaa käyttöön kaikki olemassa olevat mahdollisuudet, jotta voimme kehittää näitä edelleen. Siihen emme pysty niillä vähillä varoilla, jotka meillä täällä vielä on jäljellä, koska kaikki menee fuusioon. Meidän on lisäksi välttämättä saatava aikaan, että Euroopan parlamentti osallistuu tähän yhteispäätösmenettelyn mukaisesti, ja lisäksi meidän on vihdoin saatava aikaan itsenäinen energiaohjelma. Kaikki tämä meiltä puuttuu. Siten voin vain lopettaa Brechtin sanoin: Kuitenkaan olosuhteet eivät ole tällaiset, sillä neuvosto estää kaiken, ja niin kauan kuin tilanne on tämä, meillä ei ole energiapoliittisia päämääriä vaan edelleenkin kaadamme kastelukannulla hiukan joka paikkaan ja pistämme kaikki rahamme fuusioon, josta tiedämme ainoastaan, että sen avulla mahdollisesti saadaan energiaa aikaisintaan vuonna 2050 tai 2080.

McNally
Arvoisa puhemies, olen yhtä pettynyt kuin muutkin siihen, ettei Amsterdamin sopimukseen sisällytetty sitä, mitä siinä oli tarkoitus käsitellä, eli energia-alaa koskevaa lukua.
Euroopan unionin alussa oli kaksi energia-alaa koskevaa sopimusta: sopimukset Euroopan hiili- ja teräsyhteisöstä sekä Euroopan atomienergiayhteisöstä. Euroopan hiili- ja teräsyhteisö on palvellut hyvin energia-alan tarpeita ja Euratom, vaikka se onkin hieman vanhentunut ja todellakin solmittu vuonna 1957, on ollut erittäin tärkeä tehtävä uuden energiamuodon, ydinenergian, hyödyntämisessä. Asiat hoidetaan, jos EU: lla on toimivalta.
Mitä Kiotoon tulee, hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi on vain kolme keinoa. Ensinnäkin voidaan turvautua ydinenergiaan, jonka käyttöön liittyy vakavia riskejä ja ongelmia, toiseksi energiaa voi kuluttaa järkevämmällä tavalla ja kolmanneksi voidaan siirtyä käyttämään uusiutuvia energiamuotoja.
Jos meillä olisi Euratomin kaltainen sopimus - sitä voisi vaikka kutsua Eurenew -sopimukseksi eli sopimukseksi Euroopan uusiutuvan energian yhteisöstä - pystyisimme tekemään jotain. Näin saataisiin Euroopassa jotain aikaan ja Euroopan unionin energia-alalla tekemä työ saisi lisää arvostusta.
Minä en valitettavasti voi hyväksyä herra Scapagninin päätelmän 11 jälkimmäistä osaa, koska siinä suositellaan ydinvoiman lisäämistä. Se ei ole ratkaisu.
Lisäksi olen hyvin pettynyt siihen, miten ministerineuvosto kertoman mukaan suhtautui tähän komission tiedonantoon. Kyseinen tiedonanto on erittäin järkevä. Siinä tehdään täysin selväksi se, että jos todella halutaan toteuttaa se, mistä Kiotossa puhuimme, se ei onnistu ilman oikeudellista perustaa eikä ilman sitä toimivaltaa, joka myönnettiin niin helposti silloin, kun Euroopan unioni perustettiin 1950-luvulla.

Adam
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella herra Scapagninia hänen poissa ollessaan ytimekkään mietinnön johdosta. Siinä asetetaan meille varteenotettavia suuntaviivoja komission juuri hyväksymien, energia-alan puitteita koskevien ehdotusten käsittelyä silmällä pitäen.
Meidän on todellakin nostettava energia-alaan liittyvät asiat korkeammalle poliittisten asioiden käsittelyjärjestyksessä. Meidän pitäisi noudattaa samoja periaatteita kuin ympäristöasioiden osalta. Säädökset pitäisi hyväksyä määräenemmistöllä. On tosiasia, että energiankulutus lisääntyy. Viimeisimmät luvut ovat vuodelta 1996, jolloin energiankulutus nousi maailmanlaajuisesti 3 % ja Euroopan unionissa 3.6 %. Ensin on analysoitava energian tarve tiukemmin. Politiikkaa ei voi määritellä ilman lukuja. Meidän on tarkasteltava yksityiskohtaisemmin asukaskohtaista kulutusta, energiankäytön intensiteettiä, energiankäytön intensiteettiä ja niitä peruspolttoaineita, joita käytämme energian tuottamiseen.
Minun on todettava, herra puhemies, vaikka te jo tiedättekin sen, että vapautetut markkinat voivat tehdä tästä asiasta vaikeamman kuin mitä se oli aikaisemmin. Meidän on keskityttävä voimakkaasti energiatehokkuuteen: tuotannon ja kulutuksen energiatehokkuuteen. Jos ne eivät ole kohdallaan, kaikki muu, mistä puhumme, on vain suuntaa antavaa.
Haluan kiinnittää huomiota erääseen tekijään, jonka mainitsin jo aikaisemmin, kun keskusteltiin tutkimusohjelmasta. Pienet yritykset ovat niitä, joiden on vaikeinta hyödyntää niitä voimavaroja, joita meillä yhteisön tasolla on. Tarkoitan pienempiä kuin 50 henkilön kokoisia yrityksistä. Tällä alalla meidän on ponnisteltava entistä enemmän.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Tuki laivanrakennusteollisuudelle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Sindalin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0377/97) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi neuvoston asetuksen 3094/95 muuttamisesta laivanrakennusteollisuudelle myönnettävästä tuesta annetun seitsemännen neuvoston direktiivin voimassaolon pidentämiseksi (KOM(97)0469 - C4-0526/97-97/0248(CNS))

Sindal
Valtiontukea käsittelevän seitsemännen neuvoston direktiivin voimassaolon pidennys ei itsessään tuota ongelmia. Mietintöni ei myöskään sisällä tarkistusehdotuksia. Neuvostossa vallitsee yksimielisyys siitä, että lopulliseen päätökseen ollaan valmiita. Haluamme jatkaa neuvoston direktiivin voimassaoloa, koska USA ei ole ratifioinut OECD: n sopimusta, jonka tavoitteena on luoda maailmanlaajuinen säännöstö, joka rajoittaisi ja poistaisi laivanrakennukseen kohdistuvan tuen. Siksi ehdotan seitsemännen neuvoston direktiivin voimassaolon pidentämistä vuodella 31. joulukuuta 1998 asti. Jos USA ratifioi sopimuksen, direktiivin voimassaolo päättyy. Se, että päätavoitteena on maailmanlaajuiset sopimukset, johtuu siitä, että on olemassa noin 30 %: n ylikapasiteetti ja että tuki siksi vääristää kilpailua. Mielipide on selvä: meidän on jatkettava direktiivin voimassaoloa.
Samaan aikaan voisi kuitenkin varmaan olla paikallaan kysyä komissiolta, missä määrin on edistytty suhteessa USA: n mahdolliseen sopimuksen ratifiointiin. Miten pitkällä USA on? Onko sopimuksen tulevaisuudesta mitään käsitystä? Miten komission, kongressin ja USA: n hallituksen väliset neuvottelut sujuvat? Ja - aivan uutena asianavoiko parlamentti myötävaikuttaa ongelman ratkaisuun? USA: ssa on juuri otettu käyttöön alueelliset tukialoitteet, jotka saattavat tasoittaa tien ratkaisulle. Koska USA: n osuus maailman markkinoista tässä asiassa on pieni, voidaan ongelmaa pitää pikemminkin paikallisena ja periaatteellisena. Tulevaa vuotta ajatellen meitä kiinnostaa tietenkin se, mitä seuraa siitä, jos USA ei ratifioikaan sopimusta. Kyllä, silloin meillä on komission tekemä uusia sääntöjä koskeva ehdotus, joka tullaan alistamaan neuvoston ja parlamentin käsittelyyn. Tämän asetuksen tunnussanojen on pohjauduttava OECD: n sopimukseen - toteutuu se tai ei - erityisesti tutkimuksen ja kehityksen osalta.
Komission ehdotus menee toki pidemmälle, mutta haluamme luonnollisesti palata siihen vuonna 1998. Haluan kuitenkin jo nyt vihjata, etten aio tukea ehdotusta aluetuista. Euroopan telakkatuen päämääränä on oltava tuen poistaminen ja läpinäkyvyys, ja tarkoitan tässä läpinäkyvyyttä ajatellen toisia esim. tutkimukseen ja koulutukseen liittyviä tukimahdollisuuksia. Samaa päämäärää on myös tavoiteltava OECD: ssä. Pienenä jälkimainintana haluan jo nyt huomauttaa seuraavista asioista. Jos ehdotettu politiikka toteutetaan, se merkitsee yhteenlasketun tuen lisääntymistä. Lähtöpisteeseen on vaikea palata, kun on ensin esitelty jotain uutta. Toisin sanoen jos tukea ensin lisätään, on sitä vaikea leikata myöhemmin. Siksi uuden telakkapolitiikan perusta on tehtävä huolellisesti. Voin jo nyt ilmoittaa, ettei teollisuus ole tyytyväinen komission toistaiseksi tässä asiassa tekemään avaukseen. Toivon todellakin, että asiaan liittyvä vuoropuhelu saataisiin käyntiin ja että voisimme keskustella asiasta tulevana vuonna.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, herra komissaari, hyvät kollegat! Aluksi haluaisin kiittää kollegaani Sindalia, sillä hän on sanonut selvästi, että pidennys on syytä suorittaa, sitä en nyt käsittele pitempään, vaan käykäämme asiaan. Me olemme siitä samaa mieltä. Niin kauan kuin USA ei ratifioi laivanrakennusteollisuuden tuotantotukien purkamista koskevaa OECD: n sopimusta eikä sopimus voi tulla voimaan, meidän on huolehdittava siitä, että yhteisön alueen telakat pystyvät edes jossain määrin menestymään kilpailussa vahvasti subventoitujen Aasian telakoiden, mutta myös muiden lähellämme olevien telakoiden kanssa. Tällöin meidän kuitenkin pitää huolehtia siitä, että kun päätämme pidennyksellä yhteisestä ylärajasta, jäsenvaltiot myös sitten käyttävät sitä, jottei käy niin, että yhdessä jäsenvaltiossa tukea myönnetään, mutta toisessa ei, tämä johtaisi uuteen kilpailun vääristymiseen unionin alueen sisällä.
Olen myös samaa mieltä kollega Sindalin ajatuksista keskustelussa sen tapauksen varalta, että USA ei edelleenkään halua ratifioida OECD: n sopimusta. Mielestäni komission ajatus oman tukijärjestelmän laatimisesta on periaatteessa oikea, mutta meidän pitäisi tutkia se hyvin huolellisesti. Niin, Karel van Miert, me molemmat tiedämme tämän, ja meidän on oltava asiassa tarkkoina, tukien tulee olla aina määräaikaisia ja niiden tulee olla alenevia. Nämä ovat kaksi ensimmäistä periaatetta.
Haluaisin mainita vielä kaksi muuta periaatetta. Meidän tulee huolehtia siitä, että niin sanottuja investointitukia, joita koskeva järjestelmä on määrä saada aikaan, ei sekoiteta tai kytketä tutkimukseen ja kehitykseen myönnettävien tukien kanssa tai myönnetä päällekkäisenä.
Toiseksi meidän on pidettävä huolta siitä, että investointitukia ei kytketä aluetuen perinteisiin tukialueisiin. Silloin luonnollisesti muutamat telakat putoaisivat pois, vaikka niillä on paljon parempi kilpailuasema kuin muilla. Niillä olisi huonommat mahdollisuudet. Tässä meidän tulee tukeutua laivanrakennussektoriin.
Kolmanneksi meidän on pidettävä huolta siitä, että myönnettävien tukien suuruus unionissa saatetaan mahdollisimman yhtenäiseksi, jotta lisävääristymät unionin sisällä vältetään. Tästä syntyy varmasti ensi vuonna jännittävä keskustelu.

Riis-Jørgensen
Arvoisa puhemies, olen Sindalin kanssa samaa mieltä siitä, että seitsemännen neuvoston direktiivin voimassaoloa on syytä jatkaa. On tärkeää, ettemme joudu tilanteeseen, jossa meiltä puuttuisi asiaan liittyvä lainsäädäntö. On kuitenkin erittäin tärkeää, että USA ratifioi OECD: n sopimuksen. Haluan Sindalin tapaan kuulla, miten komissio aikoo painostaa USA: n hallitusta ja voiko komissio kertoa, miten pitkälle USA on päässyt omissa pohdinnoissaan. Suhtaudun sitä vastoin hyvin epäileväisesti komission ehdotukseen neuvoston asetukseksi laivanrakennusteollisuuden tukien uusista säännöistä. Se on yksinkertaisesti syötäväksi kelpaamaton. Unionin tavoitteena on oltava laivanrakennusteollisuuden tukien lakkauttaminen. Komission ehdotus korvaa tähänastiset suhteellisen läpinäkyvät tukimuodot vähemmän läpinäkyvillä tukimuodoilla, jotka hyödyttävät toisia telakoita enemmän kuin toisia. Laivanrakennusteollisuuden on valmistauduttava selviämään ilman tukia. Tähän ehdotukseen palaamme luonnollisesti myöhemmin, mutta tällä hetkellä voin sanoa, ettei asia kuulu minulle. Ymmärrän komission argumentin, jonka mukaan meillä on oltava selvät säännöt ja ettemme saa joutua tyhjän päälle, mikäli USA ei ratifioi sopimusta. Jos USA ei ratifioi OECD: n sopimusta, kaikki muut maat joutuvat aloittamaan kilpailua vääristävän politiikan. Siksi teidän - ja varsinkin teidän, herra van Miert - on käytettävä kaikkea valtaanne ja voimaanne painostaaksenne Amerikan kongressia, jotta OECD: n sopimus ratifioidaan ennen ensi vuoden loppua.

Querbes
Arvoisa puhemies, hyväksyn ehdotetun asetuksen ja kollegamme Sindalin laatiman mietinnön, mutta olen huolissani komission viimeaikaisista suuntaviivoista. Komissio pyrkii soveltamaan ennakolta vuonna 1994 tehtyä OECD-sopimusta, kun se ehdottaa valtion tukien kieltämistä jo vuodesta 2001. Yhdysvallat ei jätä tulkitsematta tätä Brysselistä tullutta merkkiä rohkaisuna olla ratifioimatta OECD-sopimusta.
Komissio on totuttanut meidät yksipuolisten myönnytysten tekemiseen. Näin tapahtui maatalouden GATTneuvotteluissa ja ilmailun Boeing-McDonnell Douglasin fuusiossa. Nyt tämä myöntyväisyys aiheuttaa uuden iskun eurooppalaisille laivatelakoille, jotka ovat suurissa vaikeuksissa. Henkilökuntaa on vähennetty 20 vuodessa 280 000 työntekijästä alle 80 000: aan, ja monia telakoita on suljettu.
Joidenkin kolmansien maiden harjoittamaa sosiaalista polkumyyntiä vastaan nykyisen järjestelmän mukaiset tuet on säilytettävä, sillä niiden avulla on mahdollista edistää eurooppalaisilla telakoilla valmistettujen laivojen hankintaa. Eikö olisi viipymättä syytä neuvotella uudelleen myös OECD-sopimuksesta ja pitää sitä täysin hyödyttömänä, jos Yhdysvallat ei ratifioi sitä vuoden 1998 loppuun mennessä?

Sjöstedt
Arvoisa puhemies! Aina 1970-luvulle asti oli maani Ruotsi yksi Euroopan suurista telakkavaltioista. Näin ei enää ole. Ruotsissa ei enää juurikaan rakenneta uusia laivoja; siellä on lähinnä vain suurille aluksille tarkoitettuja korjaustelakoita. Tähän on luonnollisesti monta syytä. Yksi niistä on, että monet maat ovat valtiolta saatujen tukien avulla tehneet kilpailun niin kovaksi, ettei Ruotsissa ole onnistuttu säilyttämään telakkaelinkeinoa. Sen vuoksi vuoden 1994 OECD-sopimus antoi melkoisesti toivoa Ruotsille siitä, että oikeudenmukaisemmat maailmanlaajuiset kilpailuehdot edesauttaisivat kilpailun syntymistä uutta tonnistoa rakennettaessa. Sen vuoksi on myös valitettavaa, ettei sopimus, joka pystyisi antamaan jotenkin tasa-arvoiset kilpailuehdot, ole vielä astunut voimaan.
Tuen luonnollisesti Sindalin mietintöä, joka perustuu siihen, että heti kun USA ratifioi sopimuksen, myös EU ryhtyy kunnioittamaan sitä. Siihen saakka on kuitenkin kohtuullista jatkaa tietyn suuruisen tuen maksamista, jottei kyseinen teollisuus lakkaisi. Puolueessani on myös ehdotettu, että Ruotsissa voitaisiin jälleen maksaa rajallista valtiontukea, jotta saataisiin aikaan samanlaiset ehdot kuin muissa maissa. Aion siis äänestää mietinnön puolesta.

Van Miert
Haluaisin aloittaa kiittämällä herra Sindalia ja myös valiokuntaa siitä, miten nopeasti tämä lausunto on saatu valmiiksi, koska meidän täytyy ennen vuoden loppua tehdä päätös tämän seitsemännen direktiivin pidentämisestä. Olin toivonut, ettei meidän tarvitsisi enää keskustella asiasta, eikä se olisikaan ollut tarpeellista, jos Yhdysvallat olisi lopultakin ratifioinut OECD: n sopimuksen. Se on ainoa maa, joka ei ole ratifioinut sopimusta. En voi tehdä asialle mitään ja rouva Riis-Jørgensenille minun on sanottava: kilpailuasioista vastaava komissaari voi kyllä yrittää tehdä kaikenlaista mutta hän ei pysty pakottamaan Yhdysvaltojen kongressia ratifioimaan sopimusta. Siihen en pysty minäkään, niin pitkälle en ole vielä päässyt. Voin miettiä, miten voisin onnistua siinä tulevaisuudessa, mutta pelkään pahoin, että en voi tässä asiassa vastata toiveisiinne.
Haluaisin nyt sanoa, hyvät naiset ja herrat, että meidän olisi tehtävä ero sen välillä, mistä puhumme tänään ja mistä meidän on pian puhuttava eli siis tulevaisuudesta. Tässä on kysymys pidennyksestä ensi vuoden loppuun saakka, ja jos Yhdysvallat ei ratifioi OECD: n sopimusta edes vuoden 1998 aikana, meidän täytyy alkaa keskustella uusista järjestelyistä. Komissio on tehnyt asiasta myös ehdotuksia. Niistä voi olla mitä mieltä haluaa. Haluaisin mielelläni tulla sopivana aikana kuultavaksenne valiokuntaan mutta haluaisin keskustella asiasta myös täysistunnossa. Olen saanut tänään jo esimakua keskustelusta. Jotkut ovat sitä mieltä, että tukiaiset pitäisi poistaa mahdollisimman nopeasti. Olen kuullut, että muun muassa kollega Querbes haluaisi tukiaisia jatkettavan loputtomiin. Haluaisin kuitenkin muistuttaa teitä siitä, että Euroopan unioni on käyttänyt vuosina 1990-1995 viisi miljardia ecua laivanrakennusteollisuuden valtiolliseen tukeen. Jos joku väittää, että Euroopan unionilla ei ole ollut laajaa poliittista ohjelmaa, jonka avulla telakoillemme pyritään antamaan mahdollisuus sopeutua, hän ei tiedä mistä puhuu.
Herra Querbesille minun on kuitenkin sanottava, että olen hänen kanssaan aivan eri mieltä myös Boeingista, mutta en voi tehdä mitään sille, että jotkut Ranskassa käsittävät asian täysin väärin. Jokainen tässä parlamentissa tietää asian paljon paremmin kuin herra Querbes. Tämän vuoksi jätän omaan arvoonsa sen, mitä olette sanonut, koska en voi tehdä enää mitään, jos totuudesta ollaan niin kaukana.
Olen jo aikaimminkin ilmaissut, että haluaisin keskustella asiasta lisää kanssanne, ja olen jo etukäteen iloinen keskustelusta, koska uskon, että komissio on ponnistellut kovasti saadakseen aikaan ehdotuksia ratkaisuun pääsemiseksi, sopimuksiin perustuva valtionapu eli toimintatuki on itse asiassa päättymässä viimeistään vuonna 2000. Jos ministerineuvostossa saavutetaan enemmistö tuen lopettamisesta aikaisemmin, ei se ole komissiolle mikään ongelma. Haluamme toisaalta antaa telakoillemme tulevaisuudessakin mahdollisuudet innovaatioihin, tutkimus- ja kehitystoimintaan sekä telakoiden modernisointiin eli itse asiassa kaikkeen niiden tarvitsemaan. Haluamme myös antaa mahdollisuuden hakea valtiollista tukea, koska Euroopan komissio - en puhu nyt vain omasta puolestani vaan varmasti myös herra Bangemannin ja kollegoiden puolesta - haluaa tarjota telakoille runsaasti mahdollisuuksia myös tulevaisuudessa, kun yritystuki ei ole enää mahdollinen. Euroopan on myös tulevaisuudessa huolehdittava siitä, että meillä riittävästi telakoita ottaen huomioon myös muut kuin pelkät taloudelliset näkökohdat. Tähän haluan lopettaa, herra puhemies, ja olen jo iloinen tulevasta keskustelustamme, jota epäilemättä käymme parin kuukauden kuluessa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Yleishyödylliset palvelut Euroopassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Billinghamin laatima talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0357/97) komission tiedonannosta yleishyödyllisistä palveluista Euroopassa (KOM(96)0443 - C4-0507/96)

Billingham
Arvoisa puhemies, siitä on melkein vuosi, kun aloin laatia tätä mietintöä. Etsiessäni yhteistä mielipidettä tästä monimutkaisesta asiasta olen tehnyt tiedusteluja eri puolilla unionia ja ottanut vastaan eri puolilta parlamenttia tulleita ehdotuksia. Mietintö on vastaus komission tiedonantoon, jonka teemaan sisältyy aivan oikein käsitys siitä, että yleishyödylliset palvelut ovat eurooppalaisen yhteiskuntamallin ydin. Tutkimukseni todistaa sen.
Kysymys ei ole siitä, miten palvelut tarjotaan. Palvelun laatu ratkaisee. Lukemattomia erilaisia palveluja tarjotaan ympäri Eurooppaa. Niitä tarjoavat monopoli- ja kilpailutilanteissa yksityiset yritykset, julkinen sektori tai julkisyhteisölliset yhtiöt. Kuluttajia kiinnostaa kuitenkin itse tuote eikä sen valmistus. Keskityn mietinnössäni taloudellisiin julkisiin palveluihin, jotka tarjoavat kaupallisia hyödykkeitä tai vielä useammin maksullisiin palveluihin.
Käsite ihmisten Euroopasta, missä sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja talouskasvu ovat riippuvaisia koko yhteisön alueella tarjottavista hyvistä palveluista, tukee tätä mietintöä. Kauppa ja teollisuus ovat kehittyneet voimakkaasti Euroopassa liiketoiminnan suuntaan, mutta kansalaisten tukeminen on ollut heikompaa.
Julkisilla palveluilla on takanaan suurenmoinen historia ja kansalaiset arvostavat niitä, mutta niiden taso vaihtelee. Meidän on tasoitettava joitakin näistä eroista ja luoda tilalle suunnitelma, joka koskee kaikilla julkisten palveluiden eri aloilla toteutettavia parannuksia.
Mietinnössä tunnustetaan julkisten palveluiden määrittelyn osalta jäsenvaltioiden ensisijainen tehtävä, kun taas Euroopan unionilla on toissijainen tehtävä määrittää palvelun vähimmäistaso eli yleispalvelu, jota toteutetaan jo postipalveluissa, yleisradiotoiminnassa ja televiestinnässä.
Olen yksilöinyt kolme tärkeintä alaa, joilla EU voi toimia suunnan näyttäjänä. Ensinnäkin on määriteltävä selkeästi ne palvelut, jotka kuuluvat yhteisen edun piiriin. Toiseksi olisi määriteltävä ne yleispalvelut, joita kenen tahansa kansalaisen tulee voida odottaa. Kolmanneksi tarvitaan sääntelyä, jotta voidaan varmistaa, että määritetyt palvelutasot tarjotaan yhtenäisesti kaikkialla EU: n alueella. EU: n pitäisi omaksua valvojan rooli sen varmistamiseksi, että kansallisesti sijoittuneet sääntelyelimet toimivat yhdenmukaisten standardien mukaan. Oman maani tuskallinen menneisyys - huonosti toteutettu yksityistäminen - on muille unionin jäsenvaltioille varoittava esimerkki, josta voimme ottaa opiksi.
Päästäkseni lopputulokseen olen käyttänyt hyväkseni jäsenvaltioiden kokemuksia, komission tiedonantoa ja itse komissiota sekä monia kollegoilta, järjestöiltä, edustajilta ja asiaan liittyviltä osapuolilta saamiani mielipiteitä ja neuvoja.
Mietinnössäni toivotetaan tervetulleeksi uusi 7(d) artikla ja vaaditaan sen täytäntöönpanoa sekä monien muiden lisätoimenpiteiden toteuttamista. Ensin kehotan komissiota laatimaan taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun periaatteita koskevan asiakirjan. Toiseksi kehotan ja pyydän parlamenttia kehittämään komission kyseistä alaa koskevan toiminnan demokraattista valvontaa seurantakeskuksen muodossa. Mietinnössä kehotetaan lisäksi komissiota julkaisemaan vihreä ja valkoinen kirja, joissa annetaan aikataululla varustettu toimintasuunnitelma perustamissopimuksen ja asiakirjan tavoitteiden toteuttamiseksi sekä vaaditaan, että yksi komissaareista ja yksi komission pääosastoista ottaa erityisen vastuun julkisista palveluista ja että parlamentin valiokunnat tekevät erityisen selonteon tästä alasta.
Tämä mietintö on ollut erinomainen esimerkki siitä, kuinka kaikki parlamentin ryhmät tekevät yhteistyötä, jotta saadaan aikaan järkevä asiakirja. Kiitän siitä kollegoitani. Jos pääsemme huomisessa äänestyksessä yhteisymmärrykseen, olemme tekemässä historiaa. Se olisi ensimmäinen kerta, kun parlamentti omaksuu yhteisen kannan julkisten palveluiden osalta. Toivottavasti pystymme siihen. Jos pystymme, komissio ja neuvosto ymmärtänevät, että parlamentti on yhdistynyt pyrkiessään osoittamaan, että Eurooppa on ihmisten Eurooppa - Eurooppa, joka toimii kansalaistensa elämän parantamiseksi ja Eurooppa, jonka tarkoituksena on toimia niin, että kaikkien sen kansalaisten tulevaisuus olisi oikeudenmukaisempi ja yhtenäisempi.

Schörling
Arvoisa puhemies! Tässä komission tiedonannossa yleishyödyllisistä palveluista selvitetään ne tulevaisuuden tavoitteet, jotka koskevat suojattujen sektoreiden ja monopolien kilpailulle avaamisen mukanaan tuomaa etua samanaikaisesti, kun kansalaiset halutaan saattaa osallisiksi yhteisön etujen mukaisista palveluista tasa-arvoisin ehdoin ja kohtuullisin hinnoin, mikä on tietenkin hyvä.
Mielestäni komission tiedonannossa on punainen lanka, jonka mielestäni myös Billingham on lopuksi löytänyt, nimittäin se, että palvelujen laajuuden moninaisuus ja eri jäsenmaiden erilaisten organisaatioiden olemassaolo on tunnustettava, että perinteistä johtuen on olemassa suuria eroja ja erilaisia menetelmiä, ja että myös toissijaisuusperiaatteen olemassaolo on tunnustettava sekä se, että jäsenmaat todellakin ratkaisevat ketkä, toisin sanoen yksityiset vai julkiset yritykset, suorittavat palvelut, sekä myös sen, kenelle on myönnettävä erityisoikeuksia, kunhan pysytään kilpailusäädännön puitteissa. Ehdotettu vihreän kirjan muodossa tapahtuva keskustelu on hyvä. Mielestäni yhteiskunnissa on käytävä hyvin laajaa tähän aiheeseen liittyvää keskustelua. Sille on myös annettava aikaa, se ei ole luonteeltaan kiireellisesti suoritettava asia.
Sosiaali- ja työllisyysasiain valiokunnassa ollaan lisäksi sitä mieltä, että seurauskuvauksia on tehtävä, kun yleisön etujen mukaisten palvelujen säännöksiä puretaan, jotta voidaan nähdä, miten toimenpiteet vaikuttavat sosiaaliseen turvallisuuteen, työllisyyteen eikä vähiten ympäristöön, mutta myös syrjäisiin alueisiin. Kokemukset Ruotsissa, Suomessa ja Isossa-Britanniassa, joissa säännökset on monella alueella purettu, osoittavat, että seuraukset ovat sekä positiivisia että negatiivisia, ja että myös selkeiden sosiaalisesti perusteltujen säännösten tarve on otettava huomioon.

Ryynänen
Arvoisa herra puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, komissio esittää tiedonannossaan avoimen talousmallin ja markkinadynamiikan hyödyntämistä niin sanottujen yleishyödyllisten palvelujen tuottamisessa. Aluepoliittisen valiokunnan mielestä periaate on kannatettava, kunhan vain toteutustapaan löydetään tasapaino markkinakilpailun ja palvelujen turvaamisen välillä. Täysin vapaa kilpailu ilman erityistoimia voi väärällä tavalla toteutettuna vaarantaa kaikkien tarvitsemien peruspalvelujen saatavuuden erityisesti periferisillä ja harvaanasutuilla alueilla. Toisaalta yleishyödyllisiin palveluihin liittyvää lainsäädäntöä ei saa käyttää hyväksi palvelujen tarjoajan monopoliaseman säilyttämiseksi.
Yleispalveluissa ja niiden tehokkuudessa on kehittämisen tarvetta jatkuvasti muuttuvassa toimintaympäristössä. Yhä tärkeämpää on palvelujen laatu ja sopivuus ihmisten ja yhteisöjen yksilöllisiin tarpeisiin. Siksi yleispalvelujen määrittelyssä ei pidä mennä yksityiskohtaiseen yleiseurooppalaiseen politiikkaan, vaan palvelujen tuottamisvastuu ja toimintatavat pitää määritellä kansallisella ja alueellisella tasolla ja usein myös paikallisesti.
Yhteisötasolla määriteltäväksi sisällöksi sopivat lähinnä turvallisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen liittyvät periaatteet. Yhteisö voisi edellyttää myös kansallisten periaatteiden luomista ja niissä alueiden ja kansalaisten tasavertaisuusperiaatteen noudattamista.
Oikeudenmukaisuuden eräs keskeinen periaate on hinnoittelu, johon alueelliset erot voivat vaikuttaa erityisen paljon täysin markkinaehtoisessa järjestelmässä. Keskeisissä palveluissa, kuten esimerkiksi postipalvelut, " sama hinta kaikille" -periaatteen noudattaminen on edelleen perusteltua. Aluepoliittinen valiokunta korostaakin, ettei yleishyödyllisten palvelujen vapauttaminen markkinaehtoiselle kilpailulle saa vaarantaa peruspalveluiksi määriteltyjen palvelujen saatavuutta millään unionin alueella. Periferisillä alueilla subventoidut ja julkisesti tuotetut palvelut ovat usein näille alueille ainoa vaihtoehto esimerkiksi joukkoliikenteen järjestämisessä.

Wijsenbeek
Haluaisin aluksi kiittää esittelijä Billinghamia. Käsiteltävänämme oleva mietintö on, kuten hän myös sanoi, enemmän kuin kompromissi. Se on perusta, joka vastaa komission tiedonantoa, ja me voimme kehitellä perustaa edelleen. Kuten hän juuri sanoi: laatu ratkaise; me olemme tekemässä tuotetta kuluttajille. Tämä tarkoittaa, että tässä on kysymys yleispalveluista, jotka on tarkoitettu kaikille, eikä joidenkin tarkoittamista julkisista palveluista, jotka on tarkoitettu työntekijöille. Nämä ovat siis yleispalveluita. Nyt on komission tehtävä laatia joitakin määritelmiä, koska on kovin helppo käyttää tiedonannossa sanaa yleishyödyllisyys. Yleishyödyllisyys on kuitenkin venyvä käsite, jonka toiset tulkitsevat oikeaksi ja toiset vääräksi, mutta joka tapauksessa eri tavoin.
Haluan esittää kaksi esimerkkiä kuljetuspalveluista. Ensimmäinen on lennonjohto. Se on ollut vuosikaudet kansallisissa käsissä, ja yhteistyö on ollut huonoa, mikä on johtanut monenlaisiin esteisiin Euroopan ilmailualalla. Tämän vuoksi on selkeästi pyrittävä siihen, että saataisiin aikaan yhteinen järjestelmä. Haluaisin esittää vielä toisen esimerkin, ja valitettavasti en voi sanoa liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnostani samaa kuin rouva Billinghamin työstä, että mitä enemmän työtä tehdään, sitä paremmat ovat tulokset. Minun tulokseni muuttuvat vain huonommiksi. Jos tarkastelen postipalveluja - olemme puhuneet asiasta jo eilen - en oikein voi ymmärtää, mitkä ovat oikeastaan yleispalveluja.
Rautatiekuljetukset ovat tyypillinen esimerkki siitä, kuinka monopoliasema aiheuttaa esteitä sisämarkkinoilla. Komission pitäisi puuttua asiaan. Me hyväksymme poikkeukset säännöistä, jos on kysymys parhaiden mahdollisten palvelujen tarjoamisesta syrjäseutujen ja saarten asukkaille, mutta joka tapauksessa meillä on vielä paljon tehtävää ja sääntelyä on purettava, ennen kuin saavutamme vanhan sopimuksen 7 d artiklan mukaiset todelliset yleishyödylliset palvelut koko Euroopassa.

Bowe
Arvoisa puhemies, kuten kaikki muutkin täällä tänä iltana, minun on todettava, että rouva Billinghamin mietintö on tervetullut. Siinä on paljon asiaa, kaikkia asioita on tarkasteltu huolellisesti ja se on äärimmäisen tasapainoinen ja järkevä mietintö vastaukseksi komission valkoiseen kirjaan.
Tässä yhteydessä haluan valkoisen kirjan osalta kiinnittää ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta huomiota seuraaviin asioihin. Kun komissio osoittaa valkoisessa kirjassa, että kuluttajat voivat hyötyä julkisten palveluiden vapauttamisesta, sama vapauttaminen merkitsee myös sitä, että joillakin syrjäisillä alueilla ja siellä, missä kyseinen palvelu ei tuota voittoa, vapauttaminen kohdistuisi vain sellaisiin palveluihin, jotka ovat muutenkin hintansa vuoksi monien kuluttajien ulottumattomissa tai se voisi merkitä yksinkertaisesti sitä, ettei palvelua olisi tarjolla lainkaan.
Sen vuoksi on tunnustettava se, kuinka tärkeää ainakin periaatteessa on hyväksyä yleisen palvelutason tarve.
Euroopan unionissa yleispalvelun periaate on määriteltävä perustamissopimusten puitteissa, erityisesti 129 artikla huomioon ottaen. Samalla julkisen palvelun periaatetta on suojeltava takaamalla kuluttajien itsenäinen edustus ja kyseisten palveluiden hinta. Kansan ja eri jäsenvaltioiden oikeus tarjota julkisia palveluita joustavalla ja vaihtelevalla tavalla on tunnustettava varmistamalla, että niitä voidaan tarjota monien eri tekijöiden ja liiketoimien muodossa ja kunnioittamalla ennen kaikkea eri jäsenvaltioiden perinteisiä menetelmiä. Moninaisuuden kunnioittamista on jatkettava.
Jos jatkamme julkisten palveluiden myönteistä hyödyntämistä, ne voivat ruokkia uusia elinvoimaisia ja ympäristöystävällisiä teollisuudenaloja ja luoda uusia sekatalouden aloja, jotka taas luovat uusia työpaikkoja. Juuri tästä syystä ehdotan, että meidän täytyy säilyttää perustamissopimuksissa erityinen paikka yleishyödyllisille julkisille palveluille ja varmistaa, että niitä suojellaan kilpailupolitiikan kaikkein tiukimmalta noudattamiselta ja että tulevaisuudessa kansalaisilla on oikeus taattuun julkisten palveluiden tasoon, jotta solidaarisuus voitaisiin säilyttää koko unionin alueella.

Rack
Arvoisa puhemies, yleishyödylliset palvelut Euroopassa ovat tarpeellisia ja tärkeitä. Ne ovat tärkeitä niille ihmisille, jotka tarvitsevat myös syrjäisillä seuduilla, talouskeskittymien ulkopuolella, toimivaa infrastruktuuria, johon kuuluvat tärkeät jokapäiväisessä elämässä tarpeelliset hyödykkeet, kuten vesi, sähkö, kaasu jne. Nämä palvelut ovat tärkeitä myös liikenteen edellyttämän infrastruktuurin sekä nykyaikaisen viestintätekniikan tarvitseman infrastruktuurin kannalta. Tämä ei koske vain normaaleja postipalveluja, vaan esimerkiksi myös langatonta puhelinta ja Internetiä.
Mutta yhteisölle ja siinä mielessä meille kaikille on tärkeää myös se, että kaikkia näitä palveluja on tarjolla sen talouden rakennekehyksen puitteissa, joka kaiken kaikkiaan on tunnusomaista yhteisöllemme, nimittäin sellaisten kilpailuolosuhteiden vallitessa, että niistä voidaan tätä nimitystä käyttää. Ei ole varmaankaan ollut yksinkertaista yhdistää näitä kahta näkökohtaa. Mahdottomasta tehtävästä puhuminen olisi tässä tapauksessa todennäköisesti hiukan liioiteltua ja pateettista, mutta siitä huolimatta rouva Billinghamia on syytä onnitella siitä, että hän on saanut lopuksi laadituksi tekstin, jonka pohjalta voidaan suurelta osin päästä yksimielisyyteen.
Institutionaalisten asioiden valiokunnan pohdinnoissa olivat luonnollisesti etusijalla institutionaaliset kysymykset. Tässä suhteessa olemme suurelta osin yhtä mieltä kehityksestä, jota Billinghamin mietinnössä on tapahtunut siitä käydyn keskustelun eri vaiheissa. Paljon on muuttunut ja hyvään suuntaan. Sen vuoksi vielä kerran parhaat onnittelut!
Tosin meillä on luultavasti edelleenkin tiettyjä epäilyksiä sen suhteen, mitä esimerkiksi senlaatuisia palveluja koskevan erityisen asiakirjan oikeudelliseen luonteeseen tulee. Meillä on edelleenkin voimakkaita epäilyksiä sitä institutionaalista rakennetta kohtaan, jota mietinnön 12 kohdassa käsitellään, vaikka tässä suhteessa tämän mietinnön tai mietintöluonnokseen edeltäjiin nähden on tapahtunut jo selviä parannuksia. Minä toivoisin, että pääsisimme myös ilman tätä mietinnön 12 kohtaa yhteiseen hyvään tulokseen.
Jos tämä onnistuu, olemme saaneet yhteisellä työllä aikaan tuloksen, josta monet tässä parlamentissa voivat syystä olla ylpeitä ja jonka voimme odottaa lopulta hyödyttävän melkoisesti myös tämän yhteisön kansalaisia. Toivottavasti meillä todella on silloin Euroopan unionissa sellaisia yleishyödyllisiä palveluja, joiden sisältöön ja muotoon voimme sanoa olevamme tyytyväisiä.

Desama
Arvoisa puhemies, rouva Billinghamin asiakirja on tervetullut, sillä, vaikka yksi kerta ei vielä tee tapaa, sen ansiosta herra Herman ja minä saatamme olla yhtä mieltä samasta tekstistä, vaikka hieman eri syistä. Emme ole pitkään aikaan olleetkaan samaa mieltä julkisista palveluista. Lisäksi teksti merkitsee sen kehityksen päättymistä, joka alkoi syyskuussa 1996 komission tiedonannolla. Se teki lopun pitkään kestäneestä komission ja parlamentin vuoropuhelusta, jossa komissio halusi pitää kiinni televiestintäpolitiikastaan ja parlamentti halusi jarruttaa hinnalla millä hyvänsä jokseenkin järjetöntä, valvomatonta liberalisointivillitystä.
Nyt olemme oppineet valvomaan tätä liberalisointia tehokkaammin, erityisesti väittelyissä ja keskusteluissa, jotka liittyvät energia-, sähkö-, kaasu- ja postidirektiiveihin. Komissio on tällöin todennut, että maailma ei olekaan kaksijakoinen, ettei ole kahdenlaisia ihmisiä, joista toiset edustavat menneisyyttä julkisia palveluja puolustaessaan ja toiset tulevaisuutta kannattaessaan liberalisointia, vaan me työskentelemme kaikki yhdessä sisämarkkinoiden toteuttamiseksi, sillä muutoin niissä ei ole mitään järkeä eikä tulevaisuutta, elleivät ne perustu oikeaan tasapainoon ja jollemme yhteisesti puolusta etujamme kilpailussa. Kun lähdimme mukaan hallitusten väliseen konferenssiprosessiin, jokainen meistä osoitti näin suurta halua muuttaa perussopimusta.
Monet meistä, jopa parlamentin enemmistö, olisi toivonut 90.2 artiklan jonkinasteista tarkistamista, sillä sen mukaan ainoastaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut näyttävät muodostavan poikkeuksen kilpailuun. Olisimme halunneet laajentaa tätä. Komissio oli muista syistä paljon haluttomampi tekemään mitään muutoksia 90 artiklaan, joka on sille tärkeä artikla. Loppujen lopuksi Amsterdamin sopimus synnytti tämän 7.2 artiklan, jossa ei tosin mennä kovin pitkälle ja joka ei ole mitenkään vallankumouksellinen, mutta näin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut ovat paremmin perusteltavissa muutoinkin, kuin että niitä pidettäisiin vain poikkeuksina. Jo pelkästään tämän vuoksi Amsterdamin sopimus merkitsee ratkaisevaa käännekohtaa oikeuden alalla, sillä se on johtanut lukuisiin yhteisön tuomioistuimen tuomioihin kuten Corbeaun ja d'Almelon tuomioihin sekä kaasuntuontimonopolia koskevaan tuomioon, jonka suhteen yhteisön tuomioistuin on määritellyt lähtökohdan, joka ei välttämättä enää ollut entisenkaltainen jäykkä ja hieman dogmaattinen ja jollainen, se on sanottava, pääosasto IV: llä oli.
Herra komissaari, en lausu tätä kohteliaisuutta sen vuoksi, että olette maanmieheni, mutta minun on tunnustettava, että paitsi että olette edistynyt hyvin, olette myös tehnyt hyvää työtä komission merkityksen lisäämiseksi ja sen työn tehostamiseksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen osalta. Tiedonanto on yksi osa tätä työtä. Billinghamin mietintö osoittaa teille nyt, että olisi mentävä pidemmälle vihreän ja valkoisen kirjan avulla. Olisi täsmennettävä selkeämmin, mitä yleisillä taloudellisilla tarkoituksilla tarkoitetaan, samoin kuin olisi täsmennettävä yleishyödyllisen palvelun käsite muutoinkin kuin pelkästään kulutuksen kannalta, sillä emme ole vain kuluttajia. Tässä suhteessa viimeaikaiset väittelyt kaikkien saatavilla olevien palvelujen käsitteestä televiestintää käsittelevässä neuvoston kokouksessa ovat olleet hyvin paljastavia.
Lopuksi ehdotan, että tukisimme päättäväisesti kollegamme Billinghamin loistavaa mietintöä ja että erityisesti kannustaisimme vihreän ja valkoisen kirjan laatimista, jotta meillä olisi todella oikea käsitys ja oikeanlainen lainsäädäntö yleisten taloudellisten tarkoitusten alalta.

Herman
Arvoisa puhemies, ystävältämme Angela Billinghamilta on varmasti vaadittu paljon sitkeyttä ja rohkeutta myös hänen oman puolueensa sisällä sellaisen tekstin laatimiseen, joka on saamassa laajan tuen, vaikka ei vielä ihan sataprosenttista, kuten tulemme näkemään.
Itse asiassa kolme asiaa on häirinnyt keskustelua. Ensinnäkin valtava sekaannus on leimannut suurinta osaa keskustelujamme. Sekaannus koskee sellaisia käsitteitä kuten yleishyödylliset palvelut, julkiset palvelut, julkisoikeudelliset yhtiöt tai valtio-omisteiset yhtiöt ja kaikkien saatavilla olevat palvelut. Ihmiset ovat saaneet aikaan aikamoisen sopan, kun jokainen on yrittänyt hyötyä mahdollisimman paljon näistä sekaannuksista puolustamansa asian hyväksi.
Toinen keskustelua häirinnyt seikka on se, että jotkut monopolit ovat selvästi käyttäneet hyväkseen näitä sekaannuksia tuntiessaan etuoikeutetun asemansa uhatuksi.
Kolmas häiritsevä seikka on se, että joissakin maissa julkisten palvelujen ongelma on saavuttanut jopa ylimaalliset mittasuhteet. Kyseessä eivät enää ole rationaaliset tai taloudelliset perustelut. Valtio oli kaikessa loistossaan yleisen edun ruumiillistuma ja kaikki mikä liittyi markkinoihin, oli epäilyttävää. Tämän ylimaallisuuden suojissa paljastui mahtavia uhkayrityksiä. Näimme, että julkisille palveluille on ominaista sekä jatkuvat lakot että hirvittävät alijäämät. Jos julkisilla palveluilla voidaan näin kiristää yhteiskuntaa, voi niillä luoda huomattavia etuja, sivutuloja ja etuoikeuksia.
Myös eräs toinen seikka on vaikeuttanut keskustelua. Joidenkin mielestä komission valtaa olisi vähennettävä. Ystävämme Desama puhuu ratsuväen hyökkäyksestä. Onneksi, sanon onneksi, tämä koski televiestintää, sillä huolimatta tästä ratsuväen hyökkäyksestä, olemme kymmenen vuotta, kymmenen vuotta, herra Desama, jäljessä Yhdysvalloista uusien televiestinnän palveluiden suhteen. Ainoa asia, jota pahoittelen, on se, että hyökkäys suoritettiin hevosilla, kun siihen olisi tarvittu tankkeja! Niitä tarvittaisiinkin konservatiivien vastarinnan murtamiseksi useimmissa maissa. Konservatiiveja eivät aina sitä paitsi ole ne, joiksi heitä luullaan. Nykyään he ovat naamioituneet edistyksellisiksi.
Näin ollen haluaisin palata itse tekstiin, sillä olennaisilta osin olemme samaa mieltä. Olemme jättäneet tarkistuksia vain kahdesta kohdasta. Täydentäisimme ja tukisimme sosialistien tarkistusta, 8 kappaletta koskevaa tarkistusta 4. Tämän tarkistuksen hyväksymme. Emme vaadi, että perussopimuksessa olisi mentävä pidemmälle, älkää luulko. Uskomme, että ennen etenemistä on analysoitava puolueettomasti hyvät ja huonot puolet lukujen, ei muiden seikkojen perusteella.

Cox
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen tähän keskusteluun ja olen erittäin tyytyväinen komission tiedonantoon, johon se perustuu. Siinä oli huomattavissa erittäin tärkeää ajattelutavan kehittymistä yleishyödyllisten palvelujen alalla, koska siinä yritettiin määritellä osa alasta ja osoittaa, mikä on Euroopan unionin kannalta tarkoituksenmukaista.
Me kävimme hyvin vaikeita neuvotteluja tästä asiasta talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa ja onnittelenkin esittelijää siitä, että hän yrittää saada aikaan konsensuksen, ja uskoakseni suuri enemmistö on samoilla linjoilla mietinnön suhteen. Hän on tehnyt erittäin hyvää työtä.
Huoli siitä, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä tuli mukaan keskusteluun varmisti sen, että meidän pitäisi pystyä suojelemaan asianmukaista moninaisuutta. Eri alueilla on erilaisia kokemuksia, meillä on erilaiset tarpeet ja voimavarat, meillä on aloja, jotka ovat erilaisia teknologisen kehityksen ja kyseisen kehityksen tärkeyden osalta, ja nykyisessä mietinnössä, ottaen huomioon siinä asetetut tulevaisuudennäkymät ja ajattelutavan kehittyminen, sallitaan se, että erilaisuus otetaan huomioon ja että sen erilaisuuden pohjalle rakennetaan.
On myös tärkeää, ettemme ole liian laaja-alaisia tähän pyrkiessämme, ja mielestäni ensimmäinen alustava ehdotus, jota tarkastelimme alussa, oli ehkä aivan liian laaja-alainen. Siinä kuitenkin käsitellään joitakin hyvin tärkeitä yleisiä asioita, mutta jätetään avoimeksi se mahdollisuus, että me voimme edetä analyysin tekemisessä asianmukaisella tavalla tapaus- ja alakohtaisesti, mihin olemme tyytyväisiä.
Me liberaaliryhmässä - ja totean tyytyväisenä, että esittelijä hyväksyy ainoan tarkistuksemme kyseiseen mietintöön - painotamme voimakkaasti sitä, kuinka tärkeää on muistaa samalla, kun puhumme palvelun yleisyydestä, laadusta ja niin edelleen - ja itse asiassa perustamissopimuksessa edellytetään sitä - kuinka tärkeää kilpailu on. Se on hyvin tärkeää nykyisessä markkinatilanteessa, koska nykyaikainen julkisten palveluiden käyttäjä haluaa laatua, valinnanvaraa sekä kohtuullisia hintoja, ja kilpailulla se voidaan varmistaa parhaiten riippumatta omistussuhteista. Tässä mietinnössä jätetään tilaa tällaiselle pohdiskelulle, minkä vuoksi olen siihen tyytyväinen.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, kollega Billinghamin mietinnössä julkisia palveluja pidetään elintärkeinä taloudellisina toimina kansalaisille ja koko yhteiskunnalle. Tämä tarkoittaa sitä, ettei niitä pidä rajoittaa energian ja veden jakeluun, televiestintään, liikenteeseen ja postipalveluihin, mikä sekin olisi jo jotain. Niihin sisältyy muitakin toimia, jotka myös tyydyttävät olennaisia tarpeita ja edistävät taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, minkä vuoksi myös niiden pysyvä ja tasapuolinen saanti on taattava kaikille riippumatta siitä, kannattavatko ne taloudellisesti. Julkiset palvelut ovat olemassa juuri sitä varten, että myös heikoimmassa asemassa olevilla alueilla ja väestöryhmillä on niihin pääsy, ja sen vuoksi niille on taattavat asianmukaiset toimintaedellytykset. Tämä periaate hyväksyttiin myös Amsterdamissa.
On myös muistettava, että esimerkiksi Portugalissa televiestinnän vapauttaminen ja maan suurimman teleoperaattorin yksityistäminen johti taloudellisen tuottavuuden ja kilpailukyvyn nimissä hintojen nousuun, mikä vaikeutti juuri niiden asemaa, jotka olivat kipeimmin julkisten palvelujen tarpeessa, ja hyödytti ennen kaikkea niitä, jotka puhuvat paljon kaukopuheluja.
Joskin tiettyjen palvelujen olisi pysyttävä valtion hallinnassa, kysymys omistussuhteista ei kuitenkaan saa olla ratkaiseva. Tärkeintä on itse palvelu. Silti on kyseenalaista, pitääkö yksityisten operaattorien saada valtion apua kunnollisten toimintaedellytysten ylläpitämiseksi palvelulle, jonka yksityistämisestä ne alun perin hyötyivät.
Kuluttajien oikeuksien turvaamiseksi on mielestäni tarpeen kuulla myös alan työntekijäjärjestöjen kanta vapauttamiseen. Toimien puitteet on säänneltävä, ja tässä yhteydessä on aiheellista viitata toissijaisuusperiaatteeseen ja sen etymologiseen merkitykseen. Jotkut Euroopan unionin rakentajat tosin pyrkivät muuttamaan tiettyjen toimien nimiä ja samalla sellaisia käsitteitä, jotka ovat kiusallisia heidän ääriliberaaleille näkemyksilleen. Kun julkisten palvelujen vapauttaminen ja yksityistäminen käynnistyi, alettiin käyttää sellaisia nimityksiä ja ilmauksia kuin esimerkiksi " yleispalvelu" ja " yleishyödyllinen palvelu" , mutta " julkisen palvelun" nimitys ja käsite ei ole lakannut olemasta voimassa, ja se sisältyy jopa perustamissopimukseen. Siksi haluan painottaa tätä nimitystä ja siihen sisältyvää käsitettä.
Kollega Billinghamin mietinnössä tuodaan esiin nämä kysymykset. Onnittelen kollegaa ja toivon hänen hyväksyvän tarkistuksemme, mikä myötävaikuttaisi siihen, että voisimme äänestää mietinnön puolesta, kuten toivoisimme. Sillä tahdomme puolustaa julkisia palveluja ja nimenomaan julkista palvelua.

Blokland
Arvoisa puhemies, sekä komission asiakirjassa että kollegani Billinghamin mietinnössä on todettu itsestään selvyytenä, että Euroopan uniolla täytyy olla toimivaltaa yleishyödyllisiin palveluihin, mutta tämä on kyseenalaista. 7 d artiklan ottamisesta Amsterdamin sopimukseen voidaan silloin kyllä riemuita, mutta kun käsitteen "yleishyödylliset palvelut" määrittely jää kovien ponnistelujen jälkeen vielä aivan hämäräksi, jää eurooppalainen toimivalta roikkumaan ilmaan. Kuinka voi päästä sopimukseen miniminormeista ilman, että palvelujen keskimääräinen taso Euroopassa laskee? Epäilen vahvasti, että tässä esitetty menettelytapa voisi johtaa palvelujen paranemiseen ja samalla halvempiin kuluttajahintoihin.
Toissijaisuusperiaatteen mukaan tärkein toimivalta jätetään jäsenvaltioille. Vain sellaisissa yleishyödyllisissä palveluissa, joilla on selvä kansainvälinen ulottuvuus, tarvitaan miniminormeja eurooppalaisella tasolla. Peruskirja on tätä varten raskas ja sopimaton keino. Tällaisen sopimuksen voimaan astuminen kestäisi todennäköisesti hyvin kauan, koska taloudellisesti yleishyödyllisten palvelujen määrittelystä ei ole päästy selvästi sopimukseen. Nämä palvelut vaikuttavat sosiaalisiin ja taloudellisiin suhteisiin, sitä ei voi kieltää, mutta Euroopan unionin jäsenvaltioiden keskinäisen solidaarisuuden tulisi ensin löytää muotonsa heikompien alueiden tueksi, ennen kuin eurooppalaisista rahastoista ja aloitteista myönnetään täydentäviä avustuksia.

Tongue
Arvoisa puhemies, haluaisin ensin onnitella kollegaani, rouva Billinghamia. Kuten monet ovat jo maininneet, tämä mietintö on erittäin tasapainoinen, uudismielinen ja, uskaltaisinko sanoa, jännittävä Euroopan unionin kansalaisia ajatellen. Miksi? Siksi, että siinä itse asiassa pyritään täyttämään kansalaistemme tarpeet hyvin suoralla tavalla. Kerrankin Euroopan unioni sanoo "me välitämme teistä" ja että yhteisön arvoja heijastavat ja kansan tarpeisiin vastaavat yleishyödylliset palvelut ovat tärkeitä ja ettei unioni voi elää pelkällä kaupallisuudella. Se sanoo myös jotain liberaalin demokratian kannalta erittäin kriittistä: sen, että yleishyödylliset palvelut ovat osa kansalaisuuden infrastruktuuria.
Kuten voitte arvata, haluan puhua yleisradiotoiminnasta, koska se on tärkeä osa kansalaisuuden inrastruktuuria. Olemme menettämässä sen omalla kustannuksellamme. Voisimme käyttää siitä tärkeää ilmaisua, yhteinen hyvä, joka unohdetaan usein. Sitä ei voi mitata normaalein markkinaehdoin. Kilpailusääntöjä ei sovelleta normaalilla tavalla. Tässä asiassa olen eri mieltä joidenkin täällä tänään olevien kollegojeni kanssa. Radio- ja televisiotoiminnan vapaa kilpailu on jo näyttänyt, mitä siitä seuraa. Me eläisimme pian urheilulla, amerikkalaisilla elokuvilla ja keskusteluohjelmilla. Siihen se johtaa. Jäsenvaltiot ymmärsivät tämän hallitusten välisen konferenssin puitteissa käytyjen neuvottelujen aikana. Seuraukset olivat hyvin mielenkiintoiset: perustamissopimuksiin, joissa todettiin yleisradiotoiminnan olevan arvoton osa demokratiaa, liitettiin pöytäkirja yleisradiotoiminnasta.
Mutta mitä asian eteen on tehty? Äskettäin julkaistiin vihreä kirja, joka koskee televiestinnän sekä radio- ja televisiolähetysten mahdollista lähentymistä, mutta jossa komissio tai osa siitä, surullista kyllä, ei ota esille tätä asiaa. Joku kaupallinen televisioyhtiö voi täyttää julkisen palvelun velvoitteet. Mutta jos ajatellaan esimerkiksi BBC: tä - pyydän anteeksi, että sorrun hetkittäin sovinismiin - se on esimerkki erityisestä radio- ja televisiolähetysten ekologiasta, johon kansalaisilla on uskoakseni oikeus. Se on yhtiö, joka asettaa yleisön mielenkiinnon, ei mainostajien tai osakkeenomistajien mielenkiintoa, etusijalle. Se voi vapaasti ilmaista ajatuksiaan. Se palvelee kaikkia kansalaisia ovatpa he sitten enemmän tai vähemmän kiinnostuneita, tarjoaa sitoutumattomia ja puolueettomia uutisia sekä tietoja, koulutusta ja, mikä tärkeintä, helpottaa demokratiamme perustana olevaa molemminpuolista tietoa ja ymmärrystä.
Lopuksi odotamme innolla asiakirjaa, jossa esitetään perusoikeudet yleisradiotoimintaan ja muihin tänä iltana mainittuihin julkisiin palveluihin. Euroopan unionin suosion kannalta on tärkeää tunnustaa se, ettei vesi ole rannekello, faksi elokuva ja että demokratia on riippuvainen dokumenttiohjelmista.

Porto
Arvoisa puhemies, nyt arvioitavanamme oleva aloite on erittäin aiheellinen. Se osoittaa yleishyödyllisten palvelujen suuren merkityksen ja määrittelee ne ehdot, joiden puitteissa ne on tarjottava. Kyse on palveluista, jotka perustuvat sosiaalisiin ja taloudellisiin näkökohtiin ja erityisesti koheesion tarpeeseen, ja on tilanteita, joissa toimivat markkinat eivät yksin ole riittävä edellytys kyllin kattavien ja tehokkaiden palvelujen syntymiselle.
Mutta komission asiakirja ja kollega Billinghamin mietintö - joka on erinomainen - tähdentävät selkeästi, että yleinen etu ei merkitse samaa kuin valtion väliintulo, piittaamattomuus tehokkuusvaatimuksista ja maksuttomuus palvelujen käyttäjille.
On erotettava toisistaan tavoitteet ja keinot. Usein julkinen etu toteutuu parhaiten yksityisten yritysten kautta. Kannattamattomat palvelut voidaan esimerkiksi syrjäseuduilla turvata vaatimalla niiden järjestäminen korvaukseksi myönnetyistä toimiluvista. Ja kilpailu, aina kun se on mahdollista, hyödyttää eniten juuri vähävaraisimpia kuluttajia. Tämä on viime aikoina jo käynyt ilmi esimerkiksi puhelinpalveluissa ja lentoliikenteessä: vanhat, monipolioikeuksista nauttineet yhtiöt, joiden on uskoteltu suorittavan hyödyllistä yhteiskunnallista tehtävää, ovat nyt yleisesti saaneet jyrkän tuomion. Portugalissa joudumme tosin yhä kärsimään sellaisten yhtiöiden olemassaolosta.
Yleisten tehokkuus- ja yhteisvastuunäkökohtien vuoksi palvelujen käyttäjien olisi, aina kun suinkin mahdollista, maksettava heille tarjotut palvelut kokonaisuudessaan tai ainakin osittain. Tämä on kaikkien etu, sillä siten edistetään resurssien säästeliäämpää käyttöä ja vältetään sellaiset sietämättömät epäoikeudenmukaisuudet, joita on syntynyt esimerkiksi minun maassani, jossa vaikkapa tietullit ja koulutusmaksut usein koskettavat vähiten juuri hyvässä asemassa olevia väestöryhmiä.
Koko yhteiskunta hyötyy moottoriteistä ja yliopistokoulutuksesta. Kyse on kuitenkin puolijulkisista hyödykkeistä, jotka tuottavat kasvavaa yksityistä voittoa niille, jotka liikkuvat paikasta toiseen, ja niille, jotka myöhemmin hyötyvät hankkimastaan akateemisesta oppiarvosta. Jos nämä palvelut ovat maksullisia, ei myöskään jouduta sitomaan niitä niukkoja resursseja, joita kipeästi tarvitaan vähävaraisimpien väestöryhmien kollektiivisten tarpeiden tyydyttämiseen ja sosiaaliseen tukemiseen, ja juuri heistä meidän tosiasiassa pitääkin kantaa eniten huolta.

Moreau
Arvoisa puhemies, yhteisössä toteutettava liberalisoinnin ja sääntelyn purkamisen prosessi vaarantaa julkiset palvelut ja sillä on haitallisia vaikutuksia työllisyyteen ja yhteiskunnallisiin oloihin, ilman että palvelujen käyttäjät hyötyisivät prosessista. Komissiolla, jolle vapaa kilpailu on pakkomielle, on taipumusta pitää julkisen sektorin tarjoamia palveluja tavallisina kauppatavaroina ottamatta huomioon sosiaalisia tarpeita, joihin nämä palvelut vastaavat, tai historiallisia ominaispiirteitä, jotka ovat vaikuttaneet niiden syntyyn.
Äärimmäisen liberaalia hyökkäystä vastaan on viime vuosina ryhdytty kapinoimaan, on syntynyt liikehdintää ajatusten ja ehdotusten vaihtamiseksi ja on toimittu julkisten palvelujen puolesta, erityisesti esimerkiksi silloin, kun Ranskassa järjestettiin suurlakko marras- ja joulukuussa 1995. Tämä liike, jota ryhmämme on jatkuvasti kannattanut parlamentissa, on myötävaikuttanut siihen, että 7d artikla on saatu sisällytetyksi Amsterdamin sopimukseen. Rajallisuudestaan huolimatta liike muodostaa tukijalan julkisten palvelujen suojelemiselle ja edistämiselle.
Rouva Billinghamin mietintö tukee tätä liikettä, sillä siinä on tunnustettu yleishyödyllisten palvelujen asema ja tehtävä, mikä on myönteinen asia. Siinä ei ehkä kuitenkaan kyseenalaisteta tarpeeksi kilpailusääntöjen edellyttämistä, mikä käy ilmi 8 artiklasta. Tästä syystä ryhmämme jätti tarkistuksia, joiden toivomme tulevan hyväksytyiksi ja jotka näin parantaisivat tekstiä.
Komissio on kehitellyt kaikkien saatavilla olevan palvelun käsitettä hieman vastentahtoisesti ja käsitteen sisältö on edelleen epäselvä, jopa vaarallinen, sillä siinä viitataan minimipalveluihin, jolloin vaarana on yhteiskunnan heikkeneminen ja kahden nopeuden yhteiskunnan syntyminen, mikä lisää syrjäytymistä. Julkisten palvelujen suojelemisessa on kyse siitä, kuinka yhteiskunta mielletään. Joko sosiaalinen ja alueellinen epätasa-arvo kärjistyvät sen vuoksi, että kansat ja taloudet joutuvat kilpailemaan, tai me pyrimme kohti yhteisvastuullisempaa yhteiskuntaa taistelemalla sosiaalista epätasa-arvoa, syrjäytymistä ja työttömyyttä vastaan.
Euroopassa julkisissa palveluissa on kyse valinnasta kahden Euroopan välillä; Euroopan, jota hallitsevat taloudellinen sodankäynti ja rahoitusmarkkinat, ja Euroopan, joka kuuluu kansoille ja jossa tehdään yhteistyötä ja saavutetaan yhteiskunnallista edistystä. Julkisia palveluja edistämällä voimme vastata kansallisen yhteisvastuun ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vaatimukseen ja taata, että palvelujen käyttäjät ovat samanarvoisessa asemassa palvelujen saatavuuden ja kohtelun suhteen. Voimme myös taata palvelujen tarjonnan jatkuvuuden sekä palvelujen turvallisuuden ja laadun kansalaisten hyväksi. Julkiset palvelut takaavat myös paremman ympäristön hoidon ja edistävät tasapainoisempaa maankäyttöä.
Mielestämme julkisia palveluja olisi uudistettava, parannettava demokratisoimalla sitä, mikä tarkoittaa sekä palvelujen parissa työskentelevien että palvelujen käyttäjien yhdistämistä palvelujen hallinnossa ja palvelujen irrottamista pankkien rahoituspaineista. Sen sijaan, että edistäisimme kilpailua, joka vain sotkee asioita, meillä on aikomus ja me haluamme edistää julkisten palvelujen hyväksi tehtävää yhteistyötä, mutta myös yksityisen ja julkisen sektorin välistä yhteistyötä tarpeiden tyydyttämiseksi. Julkisten palvelujen ja teollisuusyritysten yhteisvaikutus voi myöskin kehittyä, millä edistettäisiin teollisuuspolitiikan toteutumista ja työllisyyden kohenemista.

Paasilinna
Arvoisa puhemies, suurkiitos Angela Billinghamille tästä mietinnöstä. Historiallista lisämerkitystä on siinä, että hän tulee Isosta-Britanniasta. Siellähän edellisen hallitussuuntauksen aikana yksityistettiin jopa kaupungin vesilaitos. Mitähän kilpailua siinä voi olla? Tuleeko vesihanasta aamulla eriväristä vettä kuin illalla ja päivällä?
Vesi on tietysti julkista palvelua. Se on elämän neste, välttämätön perusoikeus. Mikä on sellainen demokratia, jossa ei jokaiselle taata vettä? Toimiva julkinen palvelu on perusta, jolle tasavertaisuus ja demokratia rakennetaan. Siksi onkin hyvä, että Amsterdamin sopimuksessa EU: n yhdeksi keskeiseksi arvoksi ja oikeusperiaatteeksi tunnustetaan julkiset palvelut. Uskon, että tehokkaat julkiset palvelut ovat luottamuskysymys myös Euroopan unionille. Ilman näitä kansalaisten luottamus unioniin vähenee. Yksipuolista yksityistämistä ei tule asettaa yhteisten oikeuksien edelle.
On historiallista, että hyväksymme tämän mietinnön. Samalla, kun vanhoja monopoleja ravistetaan, ei tule pystyttää tilalle yksityisiä monopoleja tai duopoleja. Unioni ei mielestäni voi laajentua, ellei tasavertaisuus parane. Nythän valtioiden väliset rajat madaltuvat, mutta valtioiden sisällä rajat syvenevät. Hyvät julkiset palvelut auttavat meitä kaikkein tärkeimmässä: solidaarisuudessa, tasavertaisuudessa, luottamuksessa ja niiden lisäämisessä. Ja se on demokratian perusta.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Keskustelumme kohteena on komission ehdotus, jolla pyritään tekemään täydennys EY: n perustamissopimuksen 3 artiklaan. Sen mukaan yhteisön toiminnan on käsitettävä osallistuminen yleiseen hyötyyn tähtäävien palvelujen edistämiseen. Olen sitä mieltä, että tämä on integraatio- ja kilpailupolitiikan kannalta vaarallista ja on käsitykseni mukaan torjuttava. Sisällyttäminen perussopimukseen merkitsisi, että valtion ylläpitämät yleishyödylliset palvelut saavuttaisivat sellaiset mitat, joita ei voitaisi enää ollenkaan hallita. Sellaisella artiklalla olisi sitä paitsi vaikutusta yhteisön kilpailua koskeviin määräyksiin ja sääntöihin sekä tukia koskeviin säännöksiin, ja ottaen huomioon markkinoiden avaamiseen ja yksityistämiseen tähtäävän EU-politiikan tämä merkitsee monopolien aseman vahvistamista ja julkisten yritysten suosimista, mikä ei voi olla Euroopan edun mukaista.
Meidän olisi kysyttävä itseltämme, mitä valtion ylläpitämään yleishyödylliseen toimintaan oikeastaan kuuluu. Minun mielestäni niin vähän kuin mahdollista. Minun mielestäni valtion on hoidettava seuraavat tehtävät, ja nämä olisi hyvä pitää välillä mielessä. Ensinnäkin: valtiovallan tehtävä on huolehtia sisäisestä ja ulkoisesta turvallisuudesta. Sen on myös taattava riippumaton lainkäyttö ja kolmanneksi edistettävä yhteiskunnan yhteisöllisyyttä luomalla tasapainoa etujen ja haittojen kesken. Neljänneksi sen on lisäksi täytettävä ne julkisen elämän aukot, joita yksityinen yritystoiminta ei ota hoitaakseen. Mutta sen ei tarvitse ylläpitää valtiollista lentoyhtiötä, valtiollista posti- ja puhelinyhtiötä ja rautatieyhtiötä. Se ei myöskään saa tuontitullien käytöllä ja subventioita myöntämällä estää kilpailun toteutumista niillä aloilla, joilla kilpailua on.
Palvelujen objektiivisin tuomari on ja sellaisena pysyy markkinat eikä valtio. Ne ratkaisevat kilpailuolosuhteissa palvelujen laadun. Siten yhteiskunnan, valtion ensisijainen tehtävä on luoda edellytykset markkinoiden toiminnalle eikä järjestää yleishyödyllisiä palveluita. Toivon, että emme tee huomenna päinvastaista päätöstä.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aivan ensiksi vilpittömät onnittelut kollega Angela Billinghamille erinomaisesta mietinnöstä sekä komissiolle julkilausumasta. Aihe on mitä tärkein: kyse on yleishyödyllisistä palveluista, joiden puolesta sosialistit ovat kauan taistelleet ja jotka on nyt tunnustettu Amsterdamin sopimuksessa.
Itse asiassa sekä 7 d artikla että loppuasiakirjaan liitetty julistus antavat takeita kaikille, jotka pitävät yleishyödyllisiä palveluja eli julkisia palveluja, kuten esittelijä niitä läpi mietinnön aivan oikein nimittää, elintärkeinä taloudellisina toimina kansalaisille ja yhteiskunnalle.
Uudessa sopimuksessa yleishyödylliset palvelut tunnustetaan yhdeksi Euroopan yhteisistä arvoista ja yhdeksi yhteisön oikeuden varsinaisista periaatteista sekä kunnioitetaan täysin yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä tasa-arvoisen kohtelun sekä palvelujen laadun ja jatkuvuuden osalta. Tämä seikka osoittaa epäilemättä vahvaa uskoa sellaiseen Eurooppaan, jossa tärkeänä ei pidetä ainoastaan yritystoimintaa ja kilpailua vaan ennen kaikkea kansalaisia, heidän oikeuksiaan ja Euroopan sosiaalista mallia. Sosiaalista yhteenkuuluvuutta ei voida taata, ellei käytössä ole yhdenmukaista sosiaalista infrastruktuuria. Nimensä mukaisesti yleishyödylliset palvelut muodostavat tuon infrastruktuurin pääosan.
Yksi julkisten palvelujen tarjoamisen suurimmista ongelmista on kilpailu. Yleishyödyllisissä palveluissa kilpailua itsessään ei voida pitää oikeutettuna tavoitteena. Sen arvo voi olla ainoastaan sen vaikutuksessa kansalaisille tarjottavien palvelujen tasoon ja laatuun. Yleishyödyllisten palvelujen tarjoajat saattavat olla valtion, kunnan, osuuskunnan tai yksityisen omistuksessa. Olennaista on, että ne takaavat laadukkaat palvelut omistusmuodosta ja organisaatiosta riippumatta, että niiden työntekijöillä on asianmukaiset taidot, koulutus, motivaatio, palkkaus ja kiinnostus ja että kansalaiset voivat asuinmaansa sijainnista riippumatta nauttia samankaltaisissa tilanteissa palveluista, jotka yhteiskunta on velvollinen heille järjestämään. Tätä yleishyödyllisten palvelujen mallia tahdon omalta osaltani puolustaa siinä Euroopassa, jota olemme rakentamassa.

Van Miert
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan monien muiden puhujien tavoin yhtyä rouva Billinghamille osoitettuihin onnitteluihin hyvin suoritetusta ja laaditusta työstä, joka tosin perustuu myös muiden valiokuntien työhön, mutta josta esittelijämme on pyrkinyt tekemään tasapainoisen, mistä mielestäni voimme häntä kiittää, vaikka en olekaan samaa mieltä joistakin johtopäätöksistä.
Ensinnäkin haluaisin esittelijän tavoin korostaa 7d artiklan uuteen perussopimukseen sisällyttämisen tärkeyttä. Vaikka se ei olekaan vallankumouksellinen, se vahvistaa sen, mitä komissio tiedonannossaan sanoi, tässä tapauksessa käytännöllisestä ja tasapainoisesta lähtökohdasta. Tämän artiklan mukaisesti komissio on velvollinen käyttäytymään tällä tavalla nyt ja tulevaisuudessa. Näin ollen herra Desama erehtyy väittäessään, että tämä artikla muuttaa muita, erityisesti 90 tai 92 artiklaa. Näin ei ole. Tämä käy nimenomaisesti ilmi Amsterdamin sopimuksesta. Artikla ei siis muuta mitään. Tämä olisi ymmärrettävä, sillä muutoin saattaa syntyä virheellisiä johtopäätöksiä. Sanon vielä kerran, että tämän artiklan sisällyttämisen tärkeyttä ei pidä aliarvioida, sillä sen tarkoituksena olisi välttyä tulevaisuudessa aina mahdollisilta luisumisilta.
Toiseksi te vaaditte, sitä paitsi aivan oikeutetusti, että komissio soveltaisi tiukasti näitä sääntöjä kilpailupolitiikan alan vastuunsa mukaisesti. Juuri tämän komissio ilmoitti tiedonannossaan, joka perustui edellisten vuosien käytäntöön. Osoitan vääriksi täällä kuulemani väitteet, joiden mukaan liberalisointia olisi tapahtunut valvomatta, ja että olisi ollut kaikenlaista luisumista. Käytäntö on ollut tasapainoista ja perustui tiedonantoomme. Perussopimuksessa on nyt siitä yksi viittaus. Näkökantoja esitettäessä on mainittava kaikki eikä pidä vain tyytyä niihin, jotka ovat sopivia. Haluan tässä yhteydessä muistuttaa eräästä toisesta asiasta, joka koskee julkisia kanavia. Yhteisön tuomioistuin ilmoitti komissiolle olevansa eri mieltä, sillä komissio oli perustellut päätöksensä vetoamalla julkisten palvelujen tarjoamisen velvoitteeseen. Oletteko unohtaneet tämän tapauksen?
Kun puhutte yhteisön tuomioistuimen energia-asioita koskevista näkökannoista, tuomioistuin ei sanonut olevansa eri mieltä komission kanssa, vaan se sanoi, että komissio ei ole perustellut hyvin päätöstään. Piste! Komissio luuli lapsellisuuttaan, että tuonti- ja vientimonopolit ovat niin täysin ristiriidassa jopa suurten yhteismarkkinoiden periaatteen kanssa, että se luuli voivansa vakuuttaa tuomarit. Tuomarit vaativat, että komissio selventäisi taloudellisia näkökantojaan. Näin teemme. Teemme sen joskus toiste. Joten olkaa hyviä älkääkä ottako tätä näkökantaa esille osoittaaksenne oikeaksi väitteen, joka ilmenee toisin.
Tulen nyt asiakirjaa koskevaan kysymykseen. Mikä asiakirja oikein on? Tarkoitatteko te asiakirjalla perussopimuksen muutosta? Siinä tapauksessa on heti järjestettävä uusi hallitusten välinen konferenssi. Minun käsitykseni mukaan komission tiedonanto muodostaa suuntaviivat, jotka toimivat komission innoituksen lähteenä. Minulle ne edustavat jonkinlaista asiakirjaa. Viittaus siitä perussopimuksessa vahvistaa asian. En siis näe syytä siihen, miksi pitäisi olla toinen asiakirja, kutsutaan sitä sitten miksi halutaan. Meillä on jo puitteet, jotka perustuvat käytäntöön. Antakaa minulle yksikin esimerkki tapauksesta, jossa komissio olisi poikennut tästä tasapainoisesta lähtökohdasta. Olen todennut, että jotkut etsivät vastustajaa aivan kuin he haluaisivat ryhtyä sotimaan. Komissio ei ole mikään vastustaja. Komissio on toteuttanut politiikkaansa tasapainoisesti yksittäisissä tapauksissa, myös julkisia kanavia koskevassa kysymyksessä. Myös tässä kohtaa pyydän teitä antamaan minulle esimerkin. Olen iloinen sopimuksen pöytäkirjasta, joka vahvistaa komission puolesta täsmentämiäni käytäntöjä ja asenteita audiovisuaalista alaa koskevassa kysymyksessä. Onko toimittu jotenkin muutoin? Ei. Käsiteltäviksi tulleissa tapauksissa tämä on komission hyväksymä asenne.
Kuulin joku aika sitten hulluja väitteitä, kuten esimerkiksi, että liberalisointi johtaisi televiestinnän palvelujen laadun heikkenemiseen. Tämä ei pidä paikkaansa. Katselkaa nyt vähän ympärillenne. Pitivätkö silloiset monopolit hyvää huolta asiakkaistaan ja kuluttajistaan? Oliko niin? Voisin mainita kymmeniä esimerkkejä kaikista maista, joissa näin ei ollut. Ja hyvä rouva, kaikkien saatavilla olevia palveluja ei taattu. Sallikaa minun antaa teille esimerkki: Gaz de France -yhtiö, jota tietenkin hallitsee ammattijärjestö.
(Rouva Moreaun vastalause) Hyvä rouva, teidän ei pidä loukkaantua totuudesta. Tämä on totta Électricité de France- ja Gaz de France -yhtiöiden kohdalla. Esimerkkinä mainitsin Gaz de France -yhtiön, hyvä rouva. Ei, rouva, minulla on nyt puheenvuoro. Niin kauan, kuin puhemies ei vie puheenvuoroani, jatkan.
Hyvät naiset ja herrat, tiedättekö te, että Gaz de France -yhtiö, jolla on monopoliasema, estää pieniä kunnallisia valtionyrityksiä laajentamasta kaasun myyntiä väestöä palvellakseen vetoamalla tähän monopoliasemaansa? Mitä tällainen julkinen palvelu oikein on?! Saavatko kuluttajat palveluja? Eivät! Gaz de France -yhtiö estää kunnallisia valtionyrityksiä palvelemasta kuluttajia muualla kuin heidän kunnissaan.
Hyvä rouva, tässä teille totuus, alaston totuus. Kuluttajat eivät aina hyödy monopoleista. Tunnustakaa jo tosiasiat. En halua teidän opettavan minua. Tulkoon asia selväksi! Kun vaaditte toimintasuunnitelmia, olkaa johdonmukaisia. Olette aivan oikeassa sanoessanne, että julkisten palvelujen tarjoaminen on kansallisten viranomaisten tehtävä, ei komission. Komission on siten arvioitava, onko joitakin suurten yhteismarkkinoiden tai Euroopan unionin periaatteita rikottu. Se on meidän tehtävämme, erityisesti 90 artiklan perusteella. Mutta periaatteessa kansalliset viranomaiset päättävät julkisen palvelun velvoitteista, myös julkisten kanavien osalta. Se ei kuulu komission tehtäviin. Jos jokin hallitus haluaa sen tehdä, aina parempi. Mutta jos se ei halua, komissio ei mahda sille mitään. Jos siis vaaditte toimintasuunnitelmaa, tehkäämme ensin asiat selviksi ja katsokaamme kuka on vastuussa mistäkin. Keskustelkaamme vain joistakin asioista eurooppalaisella tasolla.
Kun te, hyvä rouva, väitätte olevan julkista hyötyä siitä, että rautatieyhtiöiden sallitaan toimivan yhdessä, vastaan, ettei niin ole. Juuri monopoleja lisäämällä on rahtiliikenteessä menetetty markkinaosuuksia. Se ei ole kansalaisten etujen mukaista. Sillä ei ole mitään tekemistä julkisen palvelun kanssa, sallikaa minun sanoa. Jos olisi enemmän kilpailua, rautatieliikenne olisi tänä päivänä vilkkaampaa. Tämä on totuus. Jos siis haluatte keskustella tästä asiasta, komissio tekee sen kanssanne, mutta sillä ehdolla, että puhumme totta. Kieltäydyn ryhtymästä vanhanaikaisiin ideologisiin väittelyihin, mitä jotkut teistä harrastavat. Tulkoon asia selväksi! Jos te haluatte komission parantavan palvelujensa laatua, olen täysin valmis. Jos vielä annatte minulle lisää keinoja, asetuksia voidaan soveltaa paremmin ja näin palvella yhtiöitä ja asiakkaitamme paremmin, sillä käsiteltävien tapausten määrä on ilmiömäisesti kasvanut. Olemme valmiita siihen. Olen sen mielestäni osoittanut useaan otteeseen täällä parlamentissa. Tämän halusin teille sanoa.
Lopuksi haluan ottaa esille joukon tarkistuksia, jotka komissio voi ottaa uudestaan esille ja tarkoitan tarkistuksia 3, 6, 7 ja 8. Tarkistuksen 8 osalta haluaisin pyytää, että ette rajoittuisi kahteen tuomioon, vaan viittaisitte kaikkiin yhteisön tuomioistuimen tuomioihin. Lisään myös tarkistukset 10 ja 13.
Herra puhemies, lopetan nyt ja suokaa anteeksi puheenvuoroni pituus.

Puhemies
Kiitos, komissaari van Miert.
Herra Desamalla on nyt puheenvuoro.

Desama
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoroa henkilökohtaisista syistä, sillä pidän kyllä leikinlaskusta, mutta rajansa kaikella.
Kiitän Karelia siitä, että hän viittasi opettajan ammattiini, mutta juuri tämä opettaja antaa hänelle nyt pienen oppitunnin. Ensimmäinen opetus on se, että arvostellakseen opettajaansa on ensin kuunneltava, mitä hänellä on sanottavanaan. En ole koskaan sanonut, että 7d artikla korvaisi 90.2 artiklan. Missään tilanteessa en ole näin sanonut, sehän olisi järjetöntä. Ennen tätä minulle antamaanne vastausta teidän olisi siis pitänyt kuunnella minua tarkemmin.
Toinen opetus liittyy tuontimonopoleja koskevaan tuomioon. Mainitsin tämän tuomion, sillä se on tärkeä eräässä mielessä, herra komissaari. Tässä tapauksessa yhteisön tuomioistuin antaa tuomiollaan ymmärtää, että komission tehtävä on todistaa, että monopolit ovat esteenä vapaalle kilpailulle. Tässä mielessä yhteisön tuomioistuimen tuomio on todellinen uudistus.

Donnelly, Alan
Arvoisa puhemies, tässä mietinnössä on muutakin tärkeää kuin ne tarkistukset, jotka komissio hyväksyy. Tärkeää on myös se aikooko komission jäsen yhdessä esittelijän kanssa ryhtyä heti uuden vuoden alussa tarkastelemaan mietinnössä esitettyjä ajatuksia nähdäkseen mitä Euroopan komission ja Euroopan parlamentin välillä voidaan saada aikaan. Huolimatta siitä retoriikasta, jota olemme kaikki tänä iltana harrastaneet, rouva Billinghamin mietinnössä on joitain hyvin konkreettisia ajatuksia. Meidän pitäisi juuri kehittää joitakin noista konkreettisista ajatuksista. Jos te voitte tänä iltana luvata, että haluatte tehdä niin, niin me Euroopan parlamentin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa yritämme aloittaa kyseisten ajatusten käsittelyn ja tehdä yhteistyötä kanssanne niiden kehittämiseksi.

Van Miert
Olemme luonnollisesti valmiit siihen. Mutta mielestäni oikea tapa on keskustella komission eri aloja koskevista aloitteista. Joka alalla on omat erityispiirteensä, joiden valossa meidän on määriteltävä millaiset julkisen palvelun velvotteet, tai miksi niitä nyt kutsutaankaan, on taattava. Tällaista yhteistyötä meidän olisi tehtävä. Minä ainakin olen halukas auttamaan ketä tahansa, en ainoastaan esittelijää, sen varmistamiseksi, ettei kenenkään Euroopan unionin alueella olevan ihmisen palvelemisen suhteen oteta riskejä.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari Van Miert.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.

Eurometallirahojen yksikköarvot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0386/97) neuvoston yhteisestä kannasta (EY) neuvoston asetuksen antamiseksi liikkeeseen tarkoitettujen eurometallirahojen yksikköarvoista ja teknisistä eritelmistä (C4-0598/97-97/0154(SYN)) (Esittelijä: I. Soltwedel-Schäfer).

Soltwedel-Schäfer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! Puheenvuorostani ei tule missään tapauksessa yhtä temperamenttista kuin komission jäsenen van Miertin äskeinen esitys oli. Mielestäni hän oli tänään koko täysistunnon temperamenttisin puhuja. Eurometallirahojen yksikköarvoja ja teknisiä eritelmiä käsittelevän mietintöni toista käsittelyä silmällä pitäen haluaisin vielä kerran huomauttaa lyhyesti, että parlamentin enemmistö on ensimmäisessä käsittelyssä toivonut kolmen kohdan osalta oleellisia muutoksia ja äänestänyt niistä. Ensimmäinen näistä on kolikoiden määrän vähentäminen kahdeksasta kuuteen. Toinen on kolikoiden todellisen suuruuden sekä muodon ja ulkonäön välisen yhteyden määrittäminen. Kolmas on nikkelin käytön kieltäminen kolikoiden missään osissa, jotka joutuvat kosketuksiin ihmisen ihon kanssa. Haluaisin perustella tätä vielä kerran lyhyesti.
Meillä on nyt ehdolla kaikkiaan kahdeksan kolikkoa, ja EU: n sisällä, tarkemmin sanottuna monissa EU-maissa, niitä on tällä hetkellä keskimäärin kuusi, osittain vähemmänkin. Jos lähdemme siitä, että tiettyjen väestön osien kuten sokeiden on hyvin vaikeaa käsitellä suurta määrää kolikkoja, olisi esimerkiksi tämä yksi syy vähentää niiden määrää. Ja toiseksi, jos lähdemme siitä, että elektronisen rahan käyttö yleistyy jatkuvasti, tulee pienemmälle kolikkomäärälle vielä yksi peruste, ja se on otettava huomioon.
Seuraavaan argumenttiin toisin sanoen siihen, että kolikon koko kasvaa sen arvoa vastaavasti, jotta eriarvoiset kolikot eivät sekaannu keskenään, sisältyi myös tärkeä vaatimus. Nyt esimerkiksi 5 sentin kolikko, joka on kooltaan 21, 75 mm, on täsmälleen samankokoinen kuin 20 sentin kolikko, mikä on erittäin vaikea asia ihmisille, joiden huomiokyky on heikko.
Kolmannella näkökohdalla, nimittäin ihmisten terveydellä, pitäisi olla aivan erityisen suuri paino. Myös tämä kohta läpäisi ensimmäisen käsittelyn, jossa parlamentin enemmistö tuki sitä. Kun olemme sitä mieltä, että nikkeli ei saa joutua kosketukseen ihmisen ihon kanssa, noudatamme vain muita EU-direktiivejä, joissa asiasta on säädetty jo kauan sitten muiden jokapäiväisten hyödykkeiden osalta.
Mietintö hyväksyttiin marraskuussa selvällä enemmistöllä, mutta neuvosto ei hyväksynyt sitä sellaisenaan. Neuvosto hyväksyi 20. marraskuuta yhteisen kannan asetusehdotukseksi; Euroopan parlamentti oli tosin tehnyt päätöksensä selvällä enemmistöllä, mutta neuvosto hyväksyi ainoastaan tarkistukset 8 ja 12.
Minulle oli pettymys, että talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta ei käyttänyt hyväkseen poliittisia mahdollisuuksiaan viimeisessä istunnossa. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevä valiokunta ehti käytännöllisesti katsoen neuvoston edelle. Nyt tarkistuksia on vähän, ja sivumennen sanoen tuen niitä kaikkia, mutta ne eivät ole lähimainkaan tasolla, jolla olimme marraskuun istunnossa.
Mitä me olisimme voineet tehdä? Neuvoston ensimmäisessä käsittelyssä hylkäämät tarkistukset parlamentti voisi hyväksyä jälleen kokonaisuudessaan tai vain osittain jäsentensä ehdottomalla enemmistöllä yhteisen kannan tarkistuksena. Tämä mahdollisuus meillä on 189 c artiklan mukaisen menettelyn perusteella, ja tätä me olisimme voineet käyttää. Jos komissio tai neuvosto ilmaisevat täysistuntokeskustelussa, että ne eivät ole valmiit hyväksymään riittävässä määrin parlamentin muutostoivomuksia, parlamentti voisi tällöinkin hylätä uudestaan yhteisen kannan. Tätä haluaisin ehdottaa ja olen jo ehdottanutkin. Me voimme myös, siinä tapauksessa että neuvosto ei hyväksy tiettyjä tarkistuksia, peruuttaa yhteisen kannan, hyväksyä sen vain ehdollisena, toisin sanoen jos neuvosto ei hyväksy parlamentin hyväksymiä muutoksia, yhteisen kannan hyväksyminen raukeaa.
Miksi minä toistan tämän vielä kerran? Minä luulen, että me talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa emme ole käyttäneet hyväksemme näitä mahdollisuuksia. Haluaisin puheessani vielä kerran huomauttaa, että eurorahasta, joka pian on käytössämme ja joka varmaankin jää Euroopan unionin historiaan myös menestyksellisenä ja ainutlaatuisena historiallisena rahaprojektina, seuraa, että kolikkoja pidetään käsissä joka päivä. Juuri sellaiset seikat kuin kolikkojen kokojen sekavuus, nikkeli, joka tunnetusti on terveysongelmia aiheuttava aine, sekä monet muut mietinnössäni esille tuomani asiat ovat ongelmia, joiden kanssa ihmiset joutuvat tekemisiin päivittäin, toisin sanoen eurokolikolla on suuri merkitys, ja nämä kysymykset tulevat meidän poliittisesti vastuullisten osaksi. Sen vuoksi haluaisin vielä kerran puhua sen puolesta, että myös otamme huomioon ja hyödynnämme ne poliittiset mahdollisuutemme, jotka meillä parlamentissa on.

Wibe
Herra puhemies! Kuten tiedetään, Ruotsi on päättänyt jäädä EMUn ulkopuolelle. Olen myös vakuuttunut siitä, että Ruotsi lähitulevaisuudessakin jää valuuttaliiton ulkopuolelle. Sen vuoksi eurokolikoiden muoto ei Ruotsia suuremmin kiinnosta. Haluan kuitenkin sanoa muutaman sanan terveysnäkökohdasta, mitä kolikoiden ulkopinnalla olevaan nikkeliin tulee.
10 %: lla kaikista Länsi-Euroopan naisista ja 1-2 %: lla kaikista Länsi-Euroopan miehistä on nikkeliallergia. Heidän määränsä kasvaa koko ajan, ja 20 %: lla Länsi-Euroopan nuorista naisista on tämä sairaus. Nikkeli on tavallisin kosketusallergian aiheuttaja teollisuusmaissa.
Henkilö, jolla kerran on todettu nikkeliallergia, kärsii siitä lopun elämäänsä. Tämä allergia aiheuttaa lähinnä rohtumaa käsissä tai muissa vartalon osissa, jotka joutuvat kosketuksiin nikkelin kanssa. Kassahenkilökunta, pankkihenkilöt, tarjoilijat jne. käsittelevät päivittäin suuria kolikkomääriä, jotka usein on valmistettu nikkeliä sisältävästä seoksesta. Näistä kolikoista irtoaa nikkeliä ihokosketuksen yhteydessä. On myös näyttöä siitä, että nikkeli siirtyy käsien välityksellä myös nikkelittömiin kolikoihin ja seteleihin. On myös todettu, että nikkeliallergikkojen käsien rohtuma pahenee, kun he käsittelevät kolikoita, joissa on nikkeliä. Kolikoiden nikkeli ei aiheuta allergiaa, mutta pahentaa nikkeliallergiasta kärsivien ihmisten ongelmia.
Kuitenkin tuntuu olevan vaikea muuttaa päätöstä ottaa käyttöön kolikoita, joiden pinnassa on nikkeliä ja siitä voi olla vakavia terveydellisiä seurauksia alati kasvavalle Euroopan väestön osalle, etenkin naisille, koska he ovat enemmistönä niissä ammateissa, joissa kolikoita käsitellään. Tämän vuoksi ei ainakaan kolikoiden ulkopinnassa saa esiintyä nikkeliä. Terveydellisten näkökohtien on tässä tapauksessa mentävä taloudellisten arvioiden edelle.

Hoppenstedt
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat! Kun näen tämäniltaisen osallistumisaktiivisuuden, voin vain todeta: näköjään on kysymys pikkurahasta. Ehkä tämä ei meistä kaikista tunnu niin kovin tärkeältä, mutta tällä pikkurahalla on kuitenkin ulottuvuutensa, 70 miljardin verran kolikoita, ja sen vuoksi olemme ottaneet asian talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa tähän asti hyvin tosissamme ja yrittäneet osallistua perinpohjin uusien kolikoiden aikaansaamista koskevaan keskusteluun mm. esittämällä tarkistuksia.
Rahanvartijoilla, valtiovarainministereillä oli tästä toisenlainen käsitys. He laativat tekstejä ja ehdottivat strategioita. Kuitenkaan neuvosto ei hyväksynyt - muutamaa vähäistä poikkeusta lukuun ottamatta - sitä, mistä tässä olemme keskustelleet. Olen henkilökohtaisesti periaatteessa sitä mieltä, että se, mistä me keskustelimme täällä ensimmäisessä käsittelyssä oli oikein, että se, mitä päätimme oli oikein. Mitä tulee kolikkojen yksikköarvoihin, kohokuviointiin, tunnistettavuuteen sokeiden ja näkövammaisten kannalta tai vanhoihin, traditioihin perustuviin kolikonvalmistusmenetelmiin - nämä ovat kaikki asioita, jotka ovat olleet täällä keskusteltavina ja päätettävinä - pidän niitä periaatteellisesti hyvin tärkeinä.
Viimeksi puolustimme myös kolikon kansallista puolta. Tämä on tosin nyt kirjattu myös neuvoston kertomukseen, mutta olemme kuitenkin hyvin surullisia, että mielipiteitämme ei tässä hyväksytty. Kuitenkin olen sitä mieltä, että se, mitä rouva Soltwedel-Schäfer vaati täällä, nimittäin aikaisempien tarkistusten tuontia uudelleen käsiteltäviksi, ei edistä paljon asiaamme. Suunnitelma, jonka mukaan voisimme edetä, on tuotu esille. Olen sitä mieltä, että meidän pitäisi keskittyä kahteen tarkistukseen, kuten me talousvaliokunnassa teimme, nimittäin siihen vaatimuskokonaisuuteen, joka jo mainittiin: kohokuviointi, kolikoiden tunnistettavuus sokeiden kannalta, tunnistettavuus myös automaateissa, suurempien kolikkojen väärennyksen estäminen. Tämän esityksen olemme tehneet ja vieneet läpi talousvaliokunnassa. Siitä meidän pitäisi tehdä päätös myös parlamentissa.
Toiseksi meidän pitäisi pyrkiä etenemään kultakysymyksessä. Emme me ole kultakuumeessa. Voisihan luulla, että me juuri ennen joulua joutuisimme kultakuumeen uhreiksi, mutta niin ei ole. Me haluamme, että on olemassa sadan euron kultakolikko, joka luo yhteyden vanhoihin perinteisiin ja jonka avulla toisaalta pienennetään Euroopan kultavarantoja, kuten olemme täällä esittäneet.
Pidän tärkeänä todeta vielä kerran, että kolikkojen väärennyksen estäminen ajatellen juuri Euroopassa olevaa noin 6 miljoonaa automaattia on meille hyvin tärkeä. Siihen kuuluu metalliseosten valinta, kolikkojen tunnistettavuus automaateissa. Tässä yhteydessä sanottakoon, että väärennyksen estäminen ei koske vain kolikkoja, vaan luonnollisesti myös kaikkia seteleitä. Tätä olemme korostaneet useasti. Niiden tulee täyttää korkeimmat mahdolliset turvallisuusvaatimukset, jotta niiden väärentäminen estyy myös tulevaisuudessa.
Haluaisin vielä kerran puhua sen asian puolesta, että talousvaliokunnan tarkistukset, jotka siellä hyväksyttiin suurella enemmistöllä, otettaisiin myös täällä täysistunnossa päätösten perustaksi.

Mezzaroma
Arvoisa puhemies, ei ole mahdollista, että neuvosto lähettää - sanoaksemme - meille päätöksensä, eikä parlamentti voi sitten enää tehdä mitään, vaikka se ensimmäisessä käsittelyssä päätti asiasta aivan eri tavalla. Se päätti käyttää myös sellaisia metalleja, jotka eivät ole vain ja ainoastaan Nordic Gold - metalliseosta, joka on kaiken kukkuraksi eräiden sellaisten maiden tuote, jotka eivät edes osallistu euroon. Lisäksi toinen valittu metalli on vain ja ainoastaan kupari, ja ihmettelenkin miksi. Ei ole otettu huomioon ruostumattoman teräksen käyttöä - sehän on eurooppalainen metalli. 20 % maailman kolikoista valmistetaan ruostumattomasta teräksestä. Tämä on todellakin asia, jota ei voi hyväksyä. Ihmettelen, mikä on lopullinen ratkaisu. Neuvosto on vahvistanut asemaansa siksi, ettei ole enää aikaa, ettei voida päättää toisella tavalla, mutta tämä nyt ei varmastikaan ole totta. Tuo kaikki on myös loukkaus parlamenttia kohtaan, joka on ilmaissut mielipiteensä tietyllä tavalla eikä voi puuttua siihen, mitä neuvosto on päättänyt.

Peijs
Arvoisa puhemies, aluksi kokonaan tekniseltä vaikuttava mietintö muuttui yhtäkkiä tärkeämmäksi, kun alettiin keskustella nikkelin käyttämisestä kolikoissa ja kolikoiden kansallisista puolista. Parlamentin kanta siihen, millaiselta eurokolikoiden pitäisi näyttää, on tullut ensimmäisessä käsittelyssä selvästi esille. Olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että meillä pitäisi olla vähemmän erilaisia kolikoita käytössä, koska vähittäiskauppa joutuu suurin hankaluksiin, jos kolikoita on enemmän kuin nyt keskimäärin.
Valitettavasti neuvosto on jättänyt monia tarkistuksia hyväksymättä, ja niin kauan kuin neuvosto on yksimielinen, se voi myös toimia niin. Se tosiasia, että parlamentilla on tässä asiassa hyvin vähän toimintavaltuuksia yhteistoimintamenettelyn suhteen, on kannaltamme ikävää. Yhteinen valuutta on Euroopan yhdentymisen näkyvimpiä tuloksia tähän asti, ja kansalaisten käsityksille olisi osoitettu kunnioitusta, jos parlamentti olisi voinut vaikuttaa enemmän asiaan.
Puolueryhmäni hyväksyy nikkelin petosten estämiseksi. Neuvosto epäsi parlamentilta oikeuden esittää tarkistusta tai keskustella kansallisesta puolesta, koska sillä ei ole muka mitään tekemistä teknisten ominaisuuksien kanssa. Kuten neuvosto hyvin tietää, tämä on aivan pötyä. Jotta esimerkiksi Alankomaiden toivoma ulkoreunateksti "Jumala on kanssamme" olisi mahdollinen, on myös kolikon ulkoreunan julistettu kuuluvan kansalliseen puoleen. Kolikon ulkoreuna siis kuuluu kansalliseen puoleen. Kolikon ulkoreunalla on kuitenkin suuri merkitys teknisten ominaisuuksien kannalta, jotka ovat tärkeitä esimerkiksi kolikkojen tunnistettavuuteen sokeille ja automaattikäytössä. Olemme sitä mieltä, että kansallinen puoli ei voi olla vain graafinen seikka, kuten neuvosto sanoo, vaan se on todellakin tekninen seikka, ja että vanha tarkistus 28 ansaitsee paikkansa neuvoston päätöksessä eikä vain perusteluissa.

Gallagher
Arvoisa puhemies, uskon, että kyseinen asetusehdotus merkitsee yhä enemmän sitä, että euro on tulossa ja kaikki Emuun liittyvät jäsenvaltiot näyttelevät osaansa. Talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ensimmäinen tarkistus pyrkii siihen, että on vain yksi ainoa sarja kolikoita, jotka olisi suunniteltava niin, että näkövammaiset ja vanhukset, joiden on vaikeinta erottaa kolikot toisistaan, hyväksyisivät ne helpommin. Toisessa tarkistuksessa ehdotetaan, että otetaan käyttöön 100 euron kultakolikko keräilijöitä varten. Perustamissopimuksen mukaan kuitenkin vain liikkeeseen tarkoitetut kolikot yhdenmukaistetaan.
Olen tyytyväinen siihen, että näkövammaisia edustavia yhdistyksiä on kuultu eurometallirahoihin liittyvien kysymysten osalta. Lisäksi asetuksen johdantokappaleessa 8 korostetaan sitä, kuinka tärkeä kolikoiden halkaisijan ja nimellisarvon välinen suhde on, mihin on aikaisemmin jo viitattu. Ryhmämme mielestä ne, jotka käyttävät kolikoita niiden ominaisuuksien kuten esimerkiksi painon, muodon, värin ja halkaisijan perusteella, tunnistavat paremmin sellaiset kolikot, joissa on yksi kansallinen ja yksi eurooppalainen puoli. Monien tällä hetkellä käytössä olevien kolikoiden koko ei ole suoraan verrannollinen niiden nimellisarvoon. Se voi tuottaa vaikeuksia kolikoiden käyttäjille.
Eurosetelien osalta emme saisi aliarvioida näkövammaisten ja vanhusten tarpeita. Meidän pitäisi taata se, että erityisesti näkövammaiset tunnistavat setelit kosketuksen perusteella. Ehkäpä joku haluaa ottaa tähän kantaa.
Jos 100 euron kultakolikon valmistamista koskeva ehdotus hyväksyttäisiin, mikä saattaa keräilijöistä vaikuttaa houkuttelevalta, olisi ehdottomasti taattava se, etteivät kultakolikon valmistamiskulut ylittäisi kolikon nimellisarvoa, mistä aiheutuisi jäsenvaltioille sellaisia kuluja, joita ei voisi hyväksyä. Eikö toisaalta 100 euron kultakolikon myynnistä saatava tuotto voitaisi siirtää talousarvioon?
Ryhmämme tukee kyseistä suositusta nämä huomautukset huomioon ottaen.

Rübig
Arvoisa puhemies! Euro - erityisesti eurokolikko - on varmasti aivan oleellinen osa Eurooppaa. Sen yksi puoli kuvastaa yhteisyyttämme, toinen puoli yksilöllisyyttä Euroopan symbolina. Näin ensimmäiset luonnokset Itävallassa ja olin kuitenkin jossain määrin hämmästynyt, että euron kolikon yläosassa on sana euro, mutta että myös sentin kolikon yläosassa on sana eurosentti. Tästä voi syntyä sekaannusta. Sen lisäksi vielä kolikoiden koko vaihtelee, joten maallikon on oikeastaan melko vaikeaa erottaa toisistaan kahdeksaa kolikkoa tähän asti yleensä käytössä olleen kuuden sijasta.
Minun ei tarvinne ollenkaan mainita sitä, että monet kolikonvalmistuskehät on varustettu kuutta yksikköä varten, ja nyt ne on muutettava kahdeksaa yksikköä varten. Sitä paitsi kahdeksan kolikkoa johtaa suunnattoman suuriin tuotantokustannuksiin. Kun lisäksi otetaan huomioon, että elektroninen raha on määrä ottaa käyttöön pian, syntyy kannettavaksemme koko joukko kustannuksia, jotka oikeastaan eivät olisi olleet välttämättömiä.
Tuon esille myös tämän kysymyksen: Miten kolikkojen valmistus annetaan tehtäväksi? Julkaistaanko asiassa julkiset tarjouspyynnöt? Onko tarkoitus, että asiassa syntyy kilpailua? Olemme kuulleet, että tarvitsemme kolikoita 70 miljardin verran, mikä johtaa siis valtaviin kustannuksiin - mitä kansalaiset ajattelevat näistä kustannuksista? Loppujen lopuksi olen myös sitä mieltä, että 100 euron kultakolikko voi symboloida luottamusta uuteen valuuttaan tai olla muistokolikkona, sitä valmistettaisiin rajoitettu määrä, ja se symboloisi arvon nousua. Luulen, että Euroopalla on tässä miellyttävä tehtävä, ja meidän on myös kolikoiden osalta parannettava vielä monta asiaa. Tähän liittyen parlamentti teki ensimmäisessä käsittelyssä muutamia ehdotuksia, mutta luulen, että kuluu vielä melko paljon aikaa ennen kuin pääsemme ihanteelliseen järjestelmään. Tämä parannustarve on nyt tuotu tänään täällä esille, ja toivomme, että parannukset voidaan myös viedä läpi toisella kierroksella.

de Silguy
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, näin myöhäiseen aikaan esitän asiani lyhyesti, mutta ensin haluaisin sanoa, että komissio on tänä iltana iloinen siitä, että parlamenttinne voi toisessa käsittelyssä keskustella rouva Soltwedel-Schäferin kolikoiden teknisiä eritelmiä koskevasta mietinnöstä.
Hyvä rouva, se onkin tärkeä kysymys. Sanon usein, että euro on kuin koko Eurooppa kansalaistemme taskussa. Näin ollen kolikot ovat ensimmäinen asia, joka Euroopan yhdentymisessä edustaa jotakin konkreettista kaikille kansalaisille. Tämän vuoksi euro ei ole vain rahoitusmarkkinoiden, vaan myös kansalaisten asia, ja sen vuoksi erityisesti tätä asetusta on mietittävä tarkkaan.
Tänä päivänä liikkeellä on 70 miljardia kolikkoa, kuten herra Hoppenstedt korosti. Tämä tarkoittaa sitä, että 1. tammikuuta 2002 mennessä on lyötävä useita kymmeniä miljardeja kolikoita. Herra Rübig, tämän hoitavat kansalliset hallitukset toissijaisuusperiaatetta noudattamalla, ja niiden tarjouspyyntö- tai tuotantomenettelyjen mukaisesti, joita jokaisessa maassa sovelletaan.
Tiedän hyvin, että valtiovarainministerien muodollinen päätös on mahdollinen vasta 2. toukokuuta jälkeen tai 2. toukokuuta, eli juuri valtionpäämiesten päätöksen jälkeen, mutta teknisistä ja käytännön syistä, jotka hyvin ymmärrätte kolikoiden lukumäärä huomioon ottaen, huomaatte, että on tärkeää, että tämän asian käsittely saadaan päätökseen neuvoston, periaatteiden ja muodollisen sopimuksen tasolla ennen tämän vuoden loppua.
Teille tänään toiseen käsittelyyn käsiteltäväksi annettu ehdotus perustuu perinpohjaiseen työhön, jota jäsenvaltioiden valuutta-asioista päättävät henkilöt ovat useita kuukausia tehneet ja jonka ansiosta teollisuuden toimivuus on voitu taata valtionpäämiesten Madridissa joulukuussa 1995 laatiman aikataulun mukaisesti. Lisään, että tämä on pitkän kuulemis- ja neuvotteluprosessin tulosta kaikkien kyseisten ammattialojen, kuluttajayhdistysten ja näkövammaisia edustavien järjestöjen edustajien kanssa. Komission tekemä ehdotus perustuu yleisen mielipiteen mukaisiin hyväksyttävyyskriteereihin - olemme kokeilleet sitä - ja teknisen toimivuuden kriteereihin - olemme varmistuneet siitä - sekä kansanterveyskriteereihin, sillä emme halua tietenkään millään tavalla vaarantaa ihmisten terveyttä. Tämä ehdotus on siis tasapainoinen ja vastaa sekä teollisuuden että käyttäjien vaatimuksia.
Jotkut teistä arvostelivat ensimmäisen käsittelyn keskustelujen kuluessa kolikoiden määrää. Haluan täsmentää, että tämä järjestelmä perustuu jäsenvaltioiden yhteiseen kokemukseen ja se takaa seteleiden yksikköarvon yhdenmukaisuuden suunnitellulla tavalla. Kolikoiden määrä ja sarjat on täsmennetty kaikkien kuluttajien tarpeiden tyydyttämiseksi ottamalla huomioon eri kansalliset olosuhteet. Joissakin jäsenvaltioissa pienin nykyisin käytössä oleva kolikko on noin yksi eurosentiimi.
Kolikkojen koosta ja muodosta on päästy yksimielisyyteen sen ansiosta, muistutan vielä, että 20 sentiimin kolikolle löydettiin niin sanottu fleur latine -muoto, joka ei ole täysin pyöreä. Muoto löydettiin, kun määriteltiin kolme eriväristä kolikkoryhmää luonnehtimalla jokaisen ryhmän jokaisen kolikon paksuutta ja reunoja. Lisäksi otettiin hyvin pitkälle huomioon, sanoisinko melkein kokonaan, näkövammaisten huolenaiheet.
Tekniset määrittelyt lisäävät myös takeita väärennösten estämiseksi, mikä on tärkeää erityisesti niiden kolikoiden suhteen, joiden arvo on suurempi. Tarkoitan yhden ja kahden euron kolikoita. Teknisellä määrittelyllä voidaan vastata huoliin kansan terveydestä ja antaa välttämättömät takeet tässä suhteessa.
Haluaisin sanoa tässä yhteydessä, että komission ehdotuksen mukaan nikkelin käyttö kolikoissa vähentyy huomattavasti Euroopassa, sillä yhden ja kahden euron kolikoissa nikkelipitoisuutta rajoitetaan, ja että nikkeliä sisältävien kolikoiden määrä kaikista nykyään Euroopassa käytössä olevien kolikoiden määrästä vähenee 8 %, tai sopimusten mukaan 75 %. Lisään vielä, että komitea, joka toimii myrkkyjen ja ympäristömyrkkyjen alalla, eli tiedekomitea, joka on ottanut käsiteltäväkseen tähän ehdotukseen liittyvät huolemme, on antanut hyväksyntänsä sille.
Viime kuussa yhteisen kantansa hyväksymisen yhteydessä Ecofin-neuvosto otti uudelleen esiin kaikki viisi tarkistusta, jotka komissio hyväksyi muutettuun ehdotukseensa. Tarkistukset koskivat, muistutan teitä, luotettavan ja tehokkaan järjestelmän luomisen välttämättömyyttä sekä sitä, että olisi tärkeää, että kaikki Euroopan unionin kansalaiset hyväksyisivät järjestelmän.
Esittelijänne suosituksessa toiseen käsittelyyn ehdotetaan uudestaan kahta tarkistusta. Ensimmäisen käsittelyn tavoin komissio ei voinut niitä hyväksyä. Sallikaa minun kuitenkin täsmentää komission kantaa yhteen rouva Randzio-Plathin tarkistukseen, joka koskee kultaisen 100 euron kolikon käyttöönottoa. Olemme tutkineet tarkoin tämän tarkistuksen ja oikeudellisista syistä komissio ei voi jatkaa sitä 105. A2 artiklan puitteissa, joka koskee liikkeelle laskettaviksi suunniteltuja eurokolikoita. Itse asiassa tämä ehdotus on ristiriidassa 100 euron setelin käyttöönoton kanssa, mistä on jo päätetty, sekä keskuspankkien pankinjohtajiin nähden..
Komissio on kuitenkin tätä aloitetta tukeakseen ehdottanut kaikkien jäsenvaltioiden valuutta-asioista päättäville henkilöille harkitsevansa kultaisen 100 euron keräilykolikon painamista. Eri jäsenvaltiot hyväksynevät tämän ehdotuksen, ja komissio pitää teidät ajan tasalla. Mielestäni kolikolla olisi voimakasta symboliarvoa. Kolikkoja koskevan asetuksen myötä kaikki olennaiset järjestelyt yhteiseen valuuttaan siirtymiseksi on suoritettu.
Koska on jo myöhä, en esittele niitä viime viikolla Eurooppa-neuvoston Luxemburgin kokouksessa tehtyjä tärkeitä päätöksiä, jotka koskevat sekä talouspolitiikkojen yhteensovittamista, euroa käsittelevää neuvostoa että euron ulkoisen aseman kuvaamista ja määrittelyä kansainvälisissä laitoksissa, mutta tänään voimme sanoa, että kaikki euron tekniset valmistelutyöt on saatu päätökseen. Haluan kiittää tänä iltana uuden vuoden kynnyksellä Euroopan parlamenttia sen kaikkien näiden kuukausien aikana osoittamastaan tuesta, sen työstä, yhteistyöstä kanssamme ja sitoumuksestaan euron käyttöönottoon tähtäävään prosessiin perussopimuksessa määrättyjen aikataulun ja ehtojen mukaisesti.
Viimeiset tekniset, lähinnä yksityiskohtien hiomista koskevat valmistelut saadaan päätökseen ennen toukokuun 1998 loppua. Komissio pyrkii siihen aktiivisesti ja tiedottaa asiasta tietenkin ehdottomasti parlamentillenne ja pitää sen ajan tasalla. Komissio järjestää, ilmoitan sen teille nyt, uuden pyöreän pöydän kokouksen, jossa käsitellään euroon liittyviä käytännön kysymyksiä 26. helmikuuta Brysselissä. Tie eurolle on vastedes auki, ja poliittiset päätökset tehdään 2. toukokuuta.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari de Silguy.
Ennen kuin lopetamme, esittelijä, rouva Soltwedel-Schäfer esittää kuitenkin vielä kysymyksen.

Soltwedel-Schäfer
Arvoisa puhemies, tiedän, että on jo myöhä, mutta en tekisi työtäni oikein, jos en ottaisi herra Hoppenstedtin kysymystä esille. Ehkä herra Hoppenstedt jää vielä hetkeksi tänne. Ensinnäkin halusin sanoa teille, herra de Silguy, että minun kannaltani ja meidän kannaltamme katsottuna yhteistyö on sujunut erittäin hyvin, sama koskee tiedonkulkua molemmin puolin. Mutta en voi ymmärtää komissiota ja neuvostoa siinä, että ne eivät hyväksyneet näitä loogisesti vakuuttavia tarkistuksia, jotka hyväksyttiin parlamentissa selvällä enemmistöllä ja jotka todellakin - kuten kollegani sanoi - ovat kansalaisten etujen mukaisia. En todellakaan voi ymmärtää tätä.
Nyt kuitenkin kysymykseeni: Herra Hoppenstedt esitti hyvin tärkeän kysymyksen, joka siis koski kolikkojen valmistusta. Järjestetäänkö tästä tarjouskilpailu, vai käykö tässä samoin kuin parlamentin jäsenten toimistojen suihkujen kanssa, niin että korruptio ja oman edun tavoittelu ja epärehellisien keinojen käyttö pääsee valloilleen? Haluaisin ottaa tämän kysymyksen esille. Siis järjestetäänkö tarjouskilpailu? Kyllä vai ei? Haluaisin mielelläni jo tänä iltana saada tähän suuntaa-antavan vastauksen.

de Silguy
Arvoisa rouva esittelijä, ilmaisin sanottavani ehkä epäselvästi, mutta luulin jo vastanneeni herra Hoppenstedtille.
Jokaisen maan on lyötävä markkinoilleen riittävä määrä kolikoita. Samaa pätee seteleihin. Tästä periaatteesta on pidetty kiinni. Sen vuoksi siitä hetkestä lähtien, kun meillä on tekninen asetus ja kolikon yhteisöllistä puolta koskeva päätös, jokaisen jäsenvaltion on toissijaisuusperiaatteen mukaisesti ensinnäkin määriteltävä kansalliset rahatunnuksensa, minkä jotkut maat ovat käsittääkseni jo tehneetkin, ja toiseksi annettava kolikoiden lyömistä koskevat tekniset määräykset.
Eurokolikoiden lyömisessä toimitaan samoin kuin kansallisten kolikoiden valmistuksessa, esimerkiksi Saksassa, Ranskassa, Alankomaissa ja muualla. Valmistus tapahtuu jokaisen maan oman sääntelyn mukaisesti. Joissakin tapauksissa valmistuksen hoitaa melkein kokonaan valtio, joissakin yksityiset laitokset. Muissa tapauksissa toimitaan kilpailun ehdoilla. Tämä on asia, joka kuuluu jokaisen jäsenvaltion omien toimivaltuuksien piiriin. Valmistus tapahtuu lainsäädännön ja säännönmukaisuuden ehdoilla ja ne ovat samat, joita kansallisten kolikoiden valmistuksessa nykyään sovelletaan.

Rübig
Halusin vain kysyä, pitääkö näiden maiden sitten järjestää tarjouskilpailu kahdeksasta kolikosta vai riittääkö, että se koskee kuutta kolikkoa?

de Silguy
 Kahdeksan kolikkoa, sillä jokaisessa jäsenvaltiossa on tarkoitus laskea liikkeelle kahdeksan kolikkoa.

Puhemies
Kiitoksia, komissaari de Silguy.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.30.
(Istunto päättyi klo 24.11.)

