Podepisování aktů přijatých řádným legislativním postupem
Předsedající
Vážení kolegové, začneme podepisováním občanské iniciativy. Vážený pane ministře Martonyi, pane úřadující předsedo, vážení předsedové a zpravodajové, dnes jsou na pořadu právní záležitosti: velice významné podepisování velice důležité součásti evropských právních předpisů. Tak významné je proto, že je dalším přínosem k vyváženosti pravomocí našich institucí.
Cílem nařízení o občanské iniciativě, které bylo přijato řádným legislativním postupem, je poskytnout našim občanům stejnou politickou iniciativu, jakou má již nyní Rada ministrů a Evropský parlament. Jeden milion podpisů - pouhé 0,2 % našich občanů - je zapotřebí k tomu, aby Evropská komise podnikla kroky v záležitostech, které se občanů bezprostředně týkají. Umožňuje jim být slyšet. Vznikne tak skutečně přímé spojení mezi občany a evropskými institucemi, překlenující propast mezi nimi, mezi námi všemi v Evropské unii.
Evropský parlament a Rada tvrdě pracovaly, aby dosáhly rychlého přijetí tohoto k občanům vstřícného nařízení při prvním čtení. Chtěl bych poděkovat všem, kdo k tomuto úspěchu přispěli: všem předsednictvím - zejména předsednictví belgickému a maďarskému - Komisi i poslancům tohoto Parlamentu. Rád bych vyjádřil zvláštní poděkování předsedům Výboru pro ústavní záležitosti (AFCO) a Petičního výboru (PETI), Carlu Casinimu a Erminii Mazzoniové. Vyzvu vás, abyste přistoupili k podpisu postupu. Čtyři zpravodajové, Alain Lamassoure, Zita Gurmai, Diana Wallis a Gerald Häfner - doufám, že jste přítomni a že můžeme postup projít společně - stejně jako mnozí další poslanci, kteří se zúčastnili jakožto stínoví zpravodajové.
Můžete být pyšní na práci, kterou jste odvedli v zájmu našich občanů. Společně s Radou nyní podepíšeme tento akt, ale ještě před tím bych rád požádal našeho hosta, který bude během tohoto půl roku v Evropském parlamentu často přítomen, aby pronesl několik slov.
János Martonyi
úřadující předseda Rady. - Pane předsedající, v tento jedinečný a vážný okamžik si vybavuji rané dny Evropského společenství, kdy jsme diskutovali o tom, jak odstranit nebo alespoň omezit to, čemu se říkalo "demokratický deficit procesu evropské integrace". Existoval společný cíl, který jsme všichni sdíleli, a tím bylo obohacení demokratického fungování Evropské unie.
Právě byl nalezen jeden ze způsobů, jímž toho lze dosáhnout, a to podpora podílu samotných občanů na demokratickém životě Unie. Právě tak a právě proto bylo právo na občanskou iniciativu zahrnuto do Smlouvy a občané se tedy nyní mohou obrátit přímo na Evropskou komisi a vyzvat ji, aby předložila návrh právního aktu Evropské unie.
Jsem pevně přesvědčen, že se jedná o milník na cestě Unie k větší demokratičnosti. Jde zároveň o první prvek přímé demokracie. Vytváří přímé spojení a dialog mezi institucemi a občany a povzbuzuje k přímému přeshraničnímu dialogu a spolupráci. Stejně tak podporuje pocit vlastnictví: Evropa nejsou oni - Evropa jsme my, a Evropa se bude vyvíjet tak, jak se sami rozhodneme, my všichni společně. Ano, naše motto "silná Evropa s lidským rozměrem" závisí na nás všech.
Abychom dosáhli těchto cílů a splnili Smlouvu, musí být vytvořena jasná, jednoduchá a k uživatelům vstřícná pravidla, jak postupovat. To se nyní stalo a je to výsledek dobré spolupráce mezi všemi orgány - Komisí, Radou a především a hlavně Evropským parlamentem. Rád bych do svého zvláštního poděkování zahrnul také pana Maroše Šefčoviče z Komise; chtěl bych poděkovat španělskému a belgickému předsednictví, dvěma dalším členům našeho tria; a obzvláštní poděkování a blahopřání patří také Evropskému parlamentu a všem, kdo se na tomto nesmírně důležitém úkolu podíleli: předsedům výborů a zpravodajům Alainu Lamassoureovi, Zitě Gurmaiové, Dianě Wallisové a Geraldu Häfnerovi, stejně jako všem ostatním poslancům, kteří se do této nesmírně důležité práce zapojili.
Jedná se o ukázku vynikající spolupráce a porozumění nejen mezi evropskými orgány, ale také mezi různorodými politickými odnožemi či skupinami. Mohu jen doufat, že tato spolupráce a toto porozumění poslouží jako příklad do budoucna, a to jak pro instituce, tak pro politické skupiny.
