Ustanovení Lisabonské smlouvy v sociální oblasti (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o ustanoveních Lisabonské smlouvy v sociální oblasti.
Philippe Courard
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedající, děkuji Vám, že mi bylo umožněno vystoupit jménem paní Onkelinxové, místopředsedkyně vlády, o různých nových perspektivách v sociální oblasti, jež poskytuje Lisabonská smlouva.
Skutečně se domnívám, že se musíme podívat na sociální výhody v evropském právním řádu. Tak tedy, článek 9 Smlouvy obsahuje klauzuli o horizontální sociální ochraně, jež ukládá evropským institucím povinnost přihlížet k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví.
Tento požadavek navazuje na znění čl. 3 odst. 3 Smlouvy, kde se uvádí, že vnitřní trh se vytváří pomocí politik založených na sociálně tržním hospodářství, které je vysoce konkurenceschopné a jež směřuje k plné zaměstnanosti a sociálnímu pokroku.
Článek 9 v souladu s tím vyzývá k tomu, aby při vytyčování všech evropských politik byla od nynějška zohledňována sociální dimenze. Jedná se o opětovné nastolení správné rovnováhy mezi aspekty, kterou budeme muset naplnit v praxi. Je to jeden z prioritních průřezových cílů belgického předsednictví.
V budoucnu tedy budeme muset věnovat mnohem větší pozornost sociálnímu dopadu politik vyvíjených na evropské úrovni. Potřebujeme dosáhnout co nejvyššího hospodářského růstu v Evropské unii, ale současně musíme také podporovat správné a spravedlivé rozdělování všech výsledků tohoto růstu a musíme věnovat zvláštní pozornost osudu nejzranitelnějších osob.
Musíme také zohlednit sociální rozměr ve strategii Evropa 2020, která, jak víte, byla Evropskou unií přijata na červnovém zasedání Evropské rady. Tato strategie, která je zaměřena na zaměstnanost a růst, zahrnuje hospodářský a sociální rozměr a rozměr zaměstnanosti a životního prostředí. Vychází z omezeného počtu kvantifikovaných cílů a z několika hlavních směrů.
Z pěti pevně definovaných cílů je jeden konkrétně věnován boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Stanoví cíl do roku 2020 vysvobodit nejméně 20 milionů osob v Evropské unii z chudoby. Spolu s hlavním směrem 10 představuje sociální pilíř této strategie.
Můžeme sice být nespokojeni s jeho nedostatečnou ctižádostí, tento cíl je však dokladem touhy dosáhnout konkrétního a jasně identifikovatelného cíle, což je v této oblasti nové, a vnáší novou dynamiku, které musíme využít. Členské státy budou muset každoročně v rámci svých národních programů reforem (NPR) informovat o dosaženém pokroku při plnění tohoto cíle.
Vždy jsem zastával názor, že musíme maximálně využít výhod této sociální dimenze EU 2020. Chci učinit belgické předsednictví sociálním předsednictvím par excellence. V této souvislosti strategie Evropa 2020 poskytuje příležitost ke zviditelnění: evropskou sociální politiku. Bude to skutečná výzva, protože členské státy mají plné ruce práce se sestavováním svých reformních plánů, a tedy svých politik k dosažení těchto kvantifikovaných ukazatelů, a zároveň mají plné ruce práce s přípravou svých vnitrostátních rozpočtů, což omezuje jejich finanční svobodu.
Kromě toho jsme teprve nedávno překonali finanční krizi a hospodářský růst se prosazuje jen pomalu. V tomto případě tedy musíme zajistit, aby fiskální konsolidace neměla nepříznivý dopad na zaměstnanost a sociální politiky. Strategie růstu EU 2020 musí být udržitelná a musí podporovat začlenění. Nesmí znamenat růst bez pracovních míst; musí být dokladem vůle bojovat proti nejistotě v zaměstnání. Skutečně tedy musíme boji proti chudobě věnovat velkou pozornost.
Belgické předsednictví se této dynamické práci v Radě intenzívně věnuje, ale citlivě vnímá úlohu, kterou v této souvislostí musí sehrát Komise. Skutečně bychom chtěli požádat Komisi, aby v této záležitosti byla dynamická. Mám tím na mysli stěžejní iniciativy, jež musí přijmout, zejména platformu pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, která musí poskytnout širší perspektivu pro sociální výzvy, jimž Evropa čelí.
Komise musí mimo jiné uplatnit tuto metodu a navrhnout způsoby, jak budeme konkrétně naplňovat tuto novou horizontální sociální klauzuli v článku 9 Lisabonské smlouvy.
Belgické předsednictví má, jak vidíte, vysoké ambice, ale pevně věřím, že naplní potřeby a požadavky našich spoluobčanů. Bez sociálního rozměru je evropský projekt odsouzen k neúspěchu. Také zde vám přísluší sehrát svou úlohu - pokračovat v diskusi o této strategii, a to nejen na evropské úrovni, ale také upozorňováním na sociální rozměr ve svých zemích.
László Andor
člen Komise. - Pane předsedající, horizontální sociální klauzule obsažená v článku 9 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví: "Při vymezování a provádění svých politik a činností přihlíží Unie" mimo jiné "k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany" a "bojem proti sociálnímu vyloučení". Komise je povinna tuto klauzuli provádět, a to i zvyšováním kvality posouzení sociálních dopadů v rámci svého systému celkového posouzení dopadů.
Pokud jde o konkrétní stav sociálních služeb obecného zájmu (SSGI), Komise se domnívá, že je důležité zajistit právní jistotu orgánům veřejné správy v členských státech. Komise však v této fázi nepovažuje za nutné vytvořit mnohostrannou pracovní skupinu pro řešení potíží, které mají někteří poskytovatelé sociálních služeb obecného zájmu s výkladem předpisů týkajících se jednotného trhu.
Komise si je vědoma, že mnohé orgány veřejné správy a zainteresované subjekty považují předpisy EU týkající se sociálních služeb za překážku organizování a financování takových služeb. Konzultace s orgány veřejné správy a se zainteresovanými subjekty však ukazují, že stávající předpisy do značné míry přihlížejí ke specifikům sociálních služeb obecného zájmu. Problémy, které jsme zaznamenali, velmi často pramení z nedostatku povědomí a informací o právních předpisech nebo z pochybností ohledně toho, jak tyto předpisy mají být prováděny.
Z tohoto důvodu Komise vypracovala strategii, jejíž součástí je interaktivní informační služba, dokumentace s často se vyskytujícími otázkami a školení místních orgánů veřejné správy. Komise nyní aktualizuje dokumentaci s často se vyskytujícími otázkami. Po dokončení ji Komise prostřednictvím Výboru pro sociální ochranu předá členským státům a zainteresovaným subjektům.
Dalším diskusním fórem s členskými státy je Poradní výbor pro veřejné zakázky. Právě v této době skončila veřejná konzultace o balíčku SGEI - služeb obecného hospodářského zájmu -, jehož cílem je vyjasnit a zjednodušit uplatňování pravidel o státní pomoci v oblasti těchto služeb. Své hodnocení obdržených příspěvků předá Komise Parlamentu, Výboru regionů, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a členským státům. Jak Komise vícekrát prohlásila, při revizi tohoto balíčku bude náležitě přihlédnuto ke specifikům sociálních služeb.
Kromě toho Komise v posledních několika letech vedla plodný dialog s hlavními zainteresovanými subjekty o případném přizpůsobení se stávajícím předpisům EU - zejména v rámci Výboru pro sociální ochranu a skupiny Parlamentu pro veřejné služby. V červenci se Komise zúčastnila semináře s členskými státy a různými zainteresovanými subjekty, který zorganizovalo belgické předsednictví. Tyto diskuse znovu ukázaly, že panuje velký a legitimní zájem na dalším zdokonalování, ale že zároveň neexistuje reálná potřeba měnit základní strukturu stávajících předpisů EU s cílem přizpůsobit je specifikům sociálních služeb obecného zájmu. V souvislosti s tím si je Komise vědoma, že belgické předsednictví předložilo některé návrhy, jejichž cílem je vyjasnit a přizpůsobit stávající předpisy. Komise tyto návrhy důkladně zvažuje.
Připomínám také, že příležitost k projednání těchto, a možná i dalších návrhů poskytne Třetí fórum o sociálních službách obecného zájmu, které se pod záštitou belgického předsednictví bude konat ve dnech 26.-27. října.
A konečně, Komise v rámci Výboru pro sociální ochranu připravuje dobrovolný kvalitativní rámec pro sociální služby. Při jeho přípravách Komise velmi úzce spolupracuje s hlavními zainteresovanými subjekty, sociálními partnery, místními orgány a poskytovateli a uživateli služeb.
Souhrnně řečeno, Komise je odhodlána uplatnit novou horizontální sociální klauzuli, a to i v souvislosti se sociálními službami obecného zájmu.
Jak jsem vysvětlil, v oblasti sociálních služeb obecného zájmu existují četná fóra pro diskusi a dialog se zainteresovanými subjekty. Proto podle Komise není třeba vytvářet zvláštní pracovní skupinu. Komise je však připravena řešit obtíže, jež mají někteří poskytovatelé sociálních služeb obecného zájmu s výkladem předpisů týkajících se jednotného trhu, a to i v rámci připravovaného Aktu o jednotném trhu, který má Komise přijmout ještě do konce října.
Andreas Schwab
, jménem skupiny PPE. - (DE) Pane předsedající, dámy a pánové, Lisabonská smlouva neposkytla Evropské unii žádné zásadně nové pravomoci v oblasti sociální politiky. Článek 9 - zástupce Rady o něm již hovořil - rozšiřuje stávající pravomoci v souvislosti se stěžejní zásadou sociálně tržního hospodářství, která je pro skupinu Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) velmi důležitá a již jsme zakotvili do evropské úmluvy, což v podstatě připravilo cestu pro Lisabonskou smlouvu.
Naším druhým bodem je, že Evropská komise skrze zprávu bývalého komisaře Montiho nazvanou "Učinit občany centrem zájmu Unie" zajímavým a hodnotným způsobem přispěla k tomu, jak můžeme uspět při spojování velkých pozitivních impulzů vnitřního trhu se sociálními prvky společného spotřebního trhu. Proto, pane komisaři Andore, s očekáváními vyhlížíme takzvaný Akt o jednotném trhu, který v současnosti připravuje pan komisař Barnier. Domníváme se, že to skutečně může pomoci konstruktivně vyřešit Montiho-Kroesův balíček. Jsme však skeptičtí, pokud jde o to, zda otevření směrnic o veřejných zakázkách a vytvoření směrnice o koncesích nakonec skutečně povede k tomu, že dostaneme vnitřní evropský trh na správnou kolej, neboť se pochopitelně jednoznačně stavíme proti jakékoli inflaci veřejného sektoru.
Představitel Rady na to již poukázal, ale je to stále důležitější téma, které má stejně velký dopad a význam jako sociální konsolidace - a říkám to jako příslušník mladší generace v tomto parlamentu -, totiž, abychom při zvažování sociální konsolidace začlenili veškeré stínové rozpočty - profesor Bernd Raffelhüschen, který působí ve Freiburgu, hovořil o tom, že máme řadu skrytých rozpočtů, pokud jde o penzijní dluh - a aby naše politika nabídla mladší generaci v příštím desetiletí rozumnou šanci na úspěch.
Proto se domnívám, že společně - a představitel Rady se o tom již zmínil, - stojíme před velkými výzvami; že Evropský parlament a skupina EPP mají na tuto výzvu shodný názor a že bychom všichni měli všemožně podpořit úsilí Evropské komise v souvislosti s tímto balíčkem opatření pro vnitřní trh a, na druhé straně, sociálními opatřeními, jež musí tento vnitřní trh doplňovat na pozadí sociálně tržního hospodářství. Těším se proto na další diskusi a jsem vděčen za vaši pozornost.
Proinsias De Rossa
jménem skupiny S&D. - Pane předsedající, především chci poděkovat Radě a Komisi za jejich dnešní prohlášení a chci poděkovat skupině Aliance liberálů a demokratů pro Evropu, skupině Zelených/Evropské svobodné aliance a skupině Konfederace Evropské sjednocené levice a Severské zelené levice za jejich podporu při zařazení této záležitosti na pořad dnešního jednání.
Nové sociální klauzule se netýkají pouze služeb obecného zájmu, jak dnes odpoledne zaznělo v jednom předchozím vystoupení skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů), a pokud jde o sociální služby obecného zájmu (SSGI), musíme dojít k závěrům v těchto otázkách, o kterých se po mnoho let intenzivně diskutuje, a ne omílat staré argumenty.
Jako zpravodaj k otázce budoucnosti sociálních služeb obecného zájmu se těším na spolupráci se všemi skupinami, jež uznávají potřebu silného sociálně tržního hospodářství, a doufám, že předložíme konkrétní návrhy řešení dilemat, kterým čelí poskytovatelé sociálních služeb obecného zájmu.
Jak je vám nepochybně známo, občané Evropy po přijetí Lisabonské smlouvy s velkými nadějemi očekávají vývoj soudržnějšího a dynamičtějšího sociálního rozměru evropských politik a právních předpisů. Vždyť jedna z těchto důležitých diskusí v Irsku během referend o Lisabonu se týkala nových sociálních klauzulí včetně článku 3, článku 9, článku 14 a sociálního protokolu a ovšem i mnoha dalších, jež souvisejí se zdravotním postižením a rovností občanů.
Vždy je důležité, abychom dostáli očekáváním občanů. Dvojnásob důležité je to v této době hospodářské a sociální krize pro mnoho milionů našich občanů, kteří již ztratili, a mnoho dalších, kteří ztratí své zaměstnání, své domovy, své úspory, své důchody, své veřejné zdravotní služby a ovšem vzdělávací příležitosti pro své děti kvůli krizi a používaným nápravným opatřením.
Pokud by sbor komisařů a Evropská rada měly dojít k názoru, že tyto nové články smlouvy nic nezmění, a přistupovaly by k sociálním cílům i nadále jako ke druhotným oproti tržním cílům, mělo by to na Evropu silně nestabilizující dopad. Nesplníme-li své povinnosti, v zákulisí čekají extrémně xenofobní a netolerantní politické strany, které jsou připraveny využít hněvu a nespokojenosti, který zde je.
Má dnešní konkrétní žádost ke Komisi a k Radě zní, aby akceptovaly, že potřebujeme dynamický proces pro dosažení pokroku v oblasti služeb obecného zájmu, a zejména sociálních služeb obecného zájmu.
Dnešní vystoupení pana komisaře mne mrzí. Doufám, že ho během několika příštích měsíců přesvědčím o tom, že se mýlí a že skutečně potřebujeme dynamický proces a pracovní skupinu na vysoké úrovni, která bude zahrnovat nejen jeho samotného a další generální ředitelství, ale také příslušníky občanské společnosti, odborů, Rady a Výboru regionů.
Potřebujeme mechanismus, který uvede do pohybu změnu, již všichni uznávají. Pane komisaři, z vašich úst a rovněž z úst pana Barrosa zaznělo, že zainteresované subjekty vám nejspíš řeknou, že žádné skutečné problémy neexistují. Zainteresované subjekty mi říkají něco jiného. Za posledních šest měsíců jsem se setkal s desítkami z nich. Říkají mi, že existují administrativní problémy a že existují právní problémy, které je třeba bezodkladně řešit. Na základě toho, co jste zde dnes řekl vy a Rada, se obávám, že bezodkladně řešeny nebudou. Jak jsem řekl, doufám, že během několika příštích měsíců dokážu vaše mínění změnit. Existuje však naléhavá potřeba vytvořit mechanismus, mechanismus na vysoké úrovni, který zahrne zainteresované subjekty a zajistí, že budou přijata nezbytná rozhodnutí a budou dotažena do konce.
Myslím si, že je nejdůležitější, aby se do tohoto procesu zapojil Parlament. Musíme si uvědomit, že je třeba rozptýlit obavy a ukázat, že Evropa vážně usiluje o vytvoření sociálně tržního hospodářství, a ne jednotného trhu jako takového.
Marian Harkin
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedající, mám zde značně opotřebovanou kopii Lisabonské smlouvy, s poznámkami, podtrženími, oslíma ušima a skvrnami od čaje. Po 12 měsíců byla mým věrným druhem na cestách, když jsem se snažila přesvědčit irské občany, aby hlasovali pro Lisabonskou smlouvu. Když se mne irští občané ptali, proč by měli hlasovat pro, jedním z pěti hlavních důvodů, které jsem jim sdělila, bylo to, že tato smlouva přinese sociálnější Evropu.
Přesně před 12 měsíci jsme tuto smlouvu ratifikovali, a nyní jako politikové musíme dostát svým slibům. Hovořili jsme o nové horizontální sociální klauzuli - odstavci 9 -, jež zavazuje Unii k tomu, aby zvažovala sociální důsledky rozhodnutí při provádění svých politik. To je průřezový cíl a dává nám širší prostor k tomu, abychom byli ambicióznější při vypracovávání, pozměňování nebo při provádění právních předpisů EU, ale článek 9 nezaručuje žádoucí politické výsledky. Je to mocný nástroj, který máme k dispozici, ale musíme se zeptat sami sebe, zda ho používáme nebo je tu jen k přikrašlování skutečnosti.
Sociální politika byla do původních smluv zapracována slabě, ale domnívám se, že v Lisabonské smlouvě je mnohem silnější. Kromě protokolu o službách obecného zájmu byl zmíněn také článek 14 Smlouvy o fungování Evropské unie. Ten jasně stanoví společnou odpovědnost členských států a EU v oblasti služeb obecného zájmu. Až dosud EU používala předpisy týkající se vnitřního trhu, ale článek 14 stanoví, že při provádění smluv "pečují Unie a členské státy ..., aby zejména hospodářské a finanční zásady a podmínky pro fungování těchto služeb umožňovaly naplnění jejich úkolů". To je posun v politice EU a to se musí odrazit ve sděleních a návrzích Komise.
V Radě je také dosud blokována směrnice o nediskriminaci. To je důležitý právní předpis. Potřebujeme, aby byl proveden. Takže zatímco se vytvářejí hlavní zásady a v Lisabonské smlouvě jsou chráněny právní předpisy v oblasti sociální politiky, otázka budoucího směru sociální politiky není definitivně vyřešena. My - Komise, Rada a Parlament - můžeme a musíme nástroje, které nám poskytuje Lisabonská smlouva, využívat.
Karima Delli
(FR) Pane předsedající, pane Courarde, pane komisaři, hlavním cílem Evropské unie, cílem, který je zakotven v Lisabonské smlouvě, je rozvoj sociálně tržního hospodářství orientovaného na plnou zaměstnanost a sociální pokrok. Obsahuje proto horizontální sociální klauzuli, která stanoví, že z podpory vysoké úrovně zaměstnanosti, přiměřené sociální ochrany a boje proti vyloučení se musí vycházet při určování a provádění všech politik EU.
Uznání sociálních práv a zejména práva na přístup ke službám obecného zájmu je závazně stanoveno v Listině základních práv. Tato listina obsahuje práva a zásady, jako je právo na přístup k dávkám sociálního zabezpečení, příspěvkům na bydlení a k sociálním službám.
Jak můžete v předvečer Třetího fóra o sociálních službách obecného zájmu iniciovaného Parlamentem tvrdit, že při provádění ustanovení Lisabonské smlouvy se sociální služby obecného zájmu musí řídit pouze předpisy o konkurenceschopnosti a vnitřním trhu, bez jakéhokoli přizpůsobení k jejich specifickým způsobům organizace a financování?
Není například pravdou, že směrnice o službách zpochybňuje význam sociálních služeb obecného zájmu se širokou místní základnou tvořenou příslušníky společenství, kteří neusilují o finanční zisk? Kdy přestanete strkat hlavy do písku a kdy konečně převezmete svůj díl odpovědnosti jako spolutvůrce zákonů, v souladu s ustanoveními nového článku 14 Smlouvy o fungování Evropské unie?
Lothar Bisky
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Pane předsedající, musím uznat, že Lisabonská smlouva a její sociální závazky zní dobře. Nesmíme však zapomínat na to, že v Bruselu a dalších evropských metropolích vyšly do ulic statisíce lidí. Protestovali proti chybné a asociální politice v době krize.
Ještě jsme se ani pořádně nezačali vymaňovat z krize, nejhorší z krizí, a již od mnoha vlád slyšíme, že je třeba státní dluhy držet na uzdě. Říkají, že nouzové padáky, totiž plány záchrany, je třeba sbalit a investiční programy zrušit. Komise vyzývá ke zpřísnění Paktu o stabilitě a růstu. Státy, ve kterých jsou vypláceny rozumné mzdy a platy, ve kterých se trh práce dosud řídí předpisy nebo ve kterých jsou systémy sociálního zabezpečení příliš "sociální" - tj. příliš drahé - mají být penalizovány. Banksteři dělají, jako by se nic nestalo. Důchody a mzdy mají být okleštěny, spotřební daně snad zvýšeny. Příspěvky sociálního zdravotního pojištění se zvyšují, ale služby upadají.
S ohledem na výroky Evropského soudního dvora v případech Viking, Laval a Rueffert se nejen odbory obávají, že sociální rovnováha v Evropské unii je v prekérním stavu. Volání odborů po klauzuli sociální ochrany zasluhuje naši plnou podporu. Práva zaměstnanců, práva odborů a sociální ochranu je třeba klást přinejmenším na stejnou - a dokonce vyšší - úroveň s vnitřním trhem a se svobodou poskytovat služby. To musí být jasně stanoveno v primárním právu. Poukazuji na tato fakta, protože příslušné odstavce pouze vypadají dobře - ve skutečnosti nic nemění.
Lidskou důstojnost nelze zajistit bez minimálních sociálních standardů. Klauzule o sociálním pokroku by zlepšila těžce poškozenou reputaci Evropské unie u obyvatelstva a pomohla by odstranit sociální obavy.
Andreas Mölzer
(DE) Pane předsedající, v Evropské unii dochází k něčemu, co, považuji za znepokojivý vývoj, kdy stále více a více lidí je nuceno k dočasné agenturní práci, nepravé samostatně výdělečné činnosti a krátkodobým zaměstnáním na dobu určitou (tzv. McJobs), a sociální práva zaměstnanců, jak se zdá, jsou odsouvána do pozadí.
Zdá se, že Evropský soud pro lidská práva ve svých rozhodnutích nejen ořezává standardy ochrany pracujících, ale také odmítá zvýhodňovat při zadávání veřejných zakázek podnikatele zapojené v sociální oblasti.
Lisabonská smlouva, jak nám bylo řečeno, měla vše zlepšit, ale osobně nevidím žádný větší obrat v sociální oblasti. Jsou například činěny pokusy snížit hospodářské a sociální rozdíly mezi členskými státy, jež využívají Evropský sociální fond. Avšak působí-li volání k zodpovědnosti a provádění projektů v mnoha regionech problémy, fond neplné své poslání. Svobody vnitřního trhu, mohu-li letmo podotknout, příliš často zahrnují pouze svobody mnohonárodních korporací, jež vytlačují místní zaměstnavatele, což jsou řekněme malé a střední podniky. Domnívám se, že toto se musí co nejdříve změnit.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Pane předsedající, pane komisaři, Lisabonská smlouva nepochybně poskytuje Evropě nové sociální cíle. Udržitelný rozvoj v Evropě je založen na vysoké konkurenceschopnosti sociálně tržního hospodářství, což znamená plnou zaměstnanost a sociální pokrok, boj proti sociálnímu vyloučení a proti diskriminaci, prosazování spravedlnosti a odstranění chudoby. Lisabonská smlouva potvrzuje úlohu sociálních partnerů a podporuje sociální dialog mezi odbory a představiteli zaměstnavatelských organizací na evropské úrovni.
Z těchto různých hledisek není současný stav jistě takový, jak ho zde popsali někteří řečníci. Můžeme dnes situaci dramatizovat; je pravdou, že existují znepokojující situace, že krize ještě neskončila a že má důsledky. Evropa však na základě naší práce přijímá v této oblasti opatření - což musíme našim občanům vysvětlovat -, zejména aby zavedla určitý řád ve finančním odvětví, a v tomto ohledu jako jedna z prvních vyvíjí úsilí zaměřené na organizaci tohoto odvětví.
Dovolte mi několik stručných poznámek. Především k službám obecného zájmu, jasně řeknu, že bychom měli přihlížet ke konkrétní situaci v každé zemi, protože pravda je taková, že někteří naši spoluobčané - mám na mysli například Francouze, - jsou poněkud znepokojeni, neboť mají mylný dojem, že Evropa ohrožuje veřejné služby, které mají ve Francii tradici. Podobně i pokud jde o veřejné zakázky, měli bychom zohlednit konkrétní situace, a zejména ty, jež umožňují spolupráci mezi několika orgány místní správy.
Nicméně sociální politika je závislá na zdraví ekonomiky a na hospodářském růstu. To je primární cíl sociálně tržního hospodářství.
Elizabeth Lynne
Pane předsedající, na rozdíl od některých jiných řečníků se nedomnívám, že Lisabonská smlouva toho v oblasti sociální politiky změní tolik jako v jiných oblastech.
Spolurozhodování v oblasti zaměstnanosti máme již řadu let, ale v rámci ustanovení hlavy II, jež mají obecnou platnost, je v článku 9 mimo jiné také zmínka o ochraně lidského zdraví. Jednou ze směrnic, která se této oblasti dotýká, je směrnice o elektromagnetických polích a vím, že Komise se jimi zabývá. Až budeme projednávat směrnici o elektromagnetických polích v celém procesu s Výborem pro zaměstnanost a sociální věci, musíme zajistit, a doufám, že s tím budou členské státy souhlasit, aby mohla být používána nejmodernější zařízení pro zobrazování magnetickou rezonancí.
Článek 10 v oddílu II se týká nediskriminace. Jak uvedli někteří další řečníci, je nanejvýš důležité zajistit, aby byla v Radě odblokována horizontální směrnice o přístupu ke zboží a službám a aby členské státy, které ji blokují, své námitky stáhly, díky čemuž budeme moci mít skutečnou směrnici o nediskriminaci v přístupu ke zboží a službám.
Patrick Le Hyaric
(FR) Pane předsedající, pane komisaři, bylo řečeno, že to, co popisujete, vůbec není to, co převládá při plnění Maastrichtské smlouvy: není to ani článek 9, ani článek 10 na ochranu veřejných služeb. Jsou to spíše zásady volné soutěže, neomezeného volného obchodu, oslabování sociální ochrany, tvrdé údery proti důchodům a mzdám a odmítání spravedlivé fiskální harmonizace.
Například tento rok byl vyhlášen Evropským rokem boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Podívejme se, členové Komise a Rady, podrobně na všechny vaše činy, které popírají zájmy této oblasti. Rozhodnutí přijatá během posledních několika dnů, které nás posouvají k superchudobě, a skutečnost, že se Komise prohlásila za skutečný tribunál, aby je prosadila do praxe, jsou v rozporu s každým sociálním projektem. Myslím si, že namísto přesvědčení, že chudoba a sociální úpadek dostanou Evropskou unii z krize, musíme použít úplně jinou, vlastně zcela opačnou argumentaci. Sociální pokrok je nástrojem k ukončení krize.
Proto bych vám chtěl nabídnout návrh, který předkládám do rozpravy k dalšímu posouzení. Tento návrh by zahrnoval vytvoření nového systému, který by umožnil Evropské centrální bance provádět v nezbytných případech úplný nebo částečný odkup dluhů členských států - a to i cestou tvorby nových peněžních prostředků, jak to nyní činí všechny banky světa - a zároveň vytvořit evropský fond pro lidský, sociální a ekologický rozvoj.
Tento fond podporovaný Evropskou centrální bankou a Evropskou investiční bankou by měl umožnit rozšiřování veřejných služeb - nebo, chcete-li, komunálních služeb obecného zájmu - a měl by poskytovat pomoc v oblasti průmyslu, výzkumu a odborného vzdělávání.
Ilda Figueiredo
(PT) Nátlak vyvíjený Komisí a evropskými velmocemi na země se zranitelnějším hospodářstvím a vyšší mírou chudoby pošlapává všechny zásady hospodářské a sociální soudržnosti, o kterých zde hovořilo belgické předsednictví jako o takzvané "sociální klauzuli" Lisabonské smlouvy - článku 9.
Pravda je taková, že za rámec iracionálních kritérií Paktu o stabilitě a růstu se podařilo vyjít až tehdy, když bylo nezbytné, aby členské státy pomohly bankám z problémů, které je postihly kvůli toxickému odpadu, jejž samy vytvořily. Nyní, když banky pohltily miliardy eur státní pomoci a veřejné dluhy zemí s největšími potížemi vyletěly vzhůru, se tlak na snížení dluhů a schodků znovu vrátil, aniž by se vůbec pomyslelo na zaměstnanost, sociální začleňování, nebo univerzální právo na veřejné vzdělání a veřejnou zdravotní péči, bydlení nebo mzdy a důchody umožňující žít. Ve jménu udržitelnosti veřejných financí se v některých zemích, jako je Řecko a Portugalsko, zavádějí stále nová úsporná opatření, narůstají sociální nespravedlnosti a stále větší nezaměstnanost, chudoba a sociální vyloučení ohrožují 120 milionů osob v Evropské unii.
Pokud bude spuštěn nový úsporný program, který právě oznámila portugalská vláda, sklouzne Portugalsko zpět k hospodářskému propadu, což vyvolává některé otázky. Copak je toto sociální Evropa? Kde jsou v Evropském roce boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení záruky minimálních příjmů, které mají čelit chudobě? Kde vázne integrace sociálních cílů a cílů sociální udržitelnosti do makroekonomické politiky? Kde je ochrana a podpora veřejných služeb? A kdy se dočkáme průřezových sociálních pokynů a efektivního hodnocení sociálního dopadu, politik prováděných v rámci Paktu o stabilitě a růstu, politik v oblasti konkurenceschopnosti, vnitřního trhu, rozpočtové a daňové politiky a monetární politiky? To jsou cíle pracujících, jejichž útrapy v celé Evropě narůstají.
Othmar Karas
(DE) Pane předsedající, politické cíle jsou jasné. Chceme Evropu s udržitelným sociálně tržním hospodářstvím, základními právy, bez diskriminace, s úplnou zaměstnaností, integrovanou sociální klauzulí, sociální soudržností a službami obecného zájmu, jež mají být definovány s využitím subsidiarity. To je náš cíl. K dosažení tohoto cíle však máme na evropské úrovni příliš málo nástrojů. Většinu prostředků je třeba nalézt na úrovni členských států. Máme-li být schopni tyto cíle realizovat v celé Evropě, potřebujeme vyvážený vztah mezi hospodářskou politikou, politikou volné soutěže a sociálními nástroji. Měli bychom proto naši monetární unii rozšířit na unii hospodářskou a sociální. Musíme také jasně vystoupit a říci, že potřebujeme více aktů solidarity a že odborné vzdělání, zvyšování kvalifikace, růst a zaměstnanost nejsou prvky, které je možné stavět proti sociální stránce Evropy; ve skutečnosti jsou nezbytným předpokladem, máme-li bojovat proti chudobě a vyloučení a skoncovat s těžkou situací pracující chudiny.
Marie-Christine Vergiat
(FR) Pane předsedající, právě jsem přišla ze zasedání parlamentní skupiny pro veřejné služby. Někdy pochybuji, zda hovoříme se stejnými lidmi. Podle vás je vše dobré. Většina zúčastněných subjektů v nejlepším případě, vůbec nerozumí evropským právním předpisům, nebo jim rozumí až příliš dobře.
Hovoříte o měření sociálního dopadu politik Evropské unie. Takže bych vám řekla toto: máte dost prostoru pro práci - tak se do toho laskavě dejte! Pokud, jak říkáte, s veřejnými službami a zejména s místními veřejnými službami není problém, zavažte se k provedení řádného, vyčerpávajícího přezkumu liberalizace veřejných služeb v celé Evropské unii.
Předpokládalo se, že svobodná a poctivá hospodářská soutěž sníží ceny. Jsem Francouzka. Uvedu jen několik příkladů, které snad objasní, proč jsou Francouzi vůči Evropě na toto téma obezřetní: ceny poštovních služeb, železniční dopravy, letecké dopravy a lodní dopravy, jež byly předány soukromým společnostem, exponenciálně rostou.
Předpokládalo se, že pojem univerzální služby zaručuje, že ty nejzákladnější služby jsou dostupné každému. Ve skutečnosti nejchudším lidem jsou dostupné jen stěží, a množí se případy diskriminace. Co se stalo s vaším slavným přerozdělením bohatství, když víme, že nerovnost mezi nejbohatšími a nejchudšími po celé Evropě neustále narůstá?
Tak tedy, pane komisaři, kolik poslanců se vás již ptalo, kdy se Komise rozhodne zohlednit důsledky článků 9 a 14 smluv, a také protokolu o sociálních službách obecného zájmu, jinými slovy, kdy bude respektovat práva Parlamentu? Čeho se, prosím vás, obáváte?
László Andor
člen Komise. Pane předsedající, Komise jako celek i já osobně se domníváme, že naším cílem je rozvíjet sociálně tržní hospodářství. Za sebe a za své portfolio mohu říci, že v tomto výrazu je "sociálně" důležitější než "tržní". Samozřejmě nakonec musí Komise předložit, reprezentovat a provádět velmi vyvážený přístup. Avšak vždy jsem reprezentoval sociální cíle, a bereme to velmi vážně.
Během diskuse jsem si také povšimnul, že by připravovaný Akt o jednotném trhu byl Parlamentem přijat s nespokojeností, kdyby neměl obsahovat velmi silnou sociální rozměr. To je to, oč usilujeme: zajistit, že tento velmi důležitý dokument bude mít silný dopad na sociální problematiku. Podílel jsem se na práci příslušné skupiny členů Komise a zajistil jsem začlenění bodů, které se týkají důchodů a dalších problémů, které jsou velmi důležité z hlediska posílení sociálního rozměru evropského hospodářství.
Existuje však mnoho dalších problémů. Samozřejmě bych měl námitky proti přístupu, který by obsahoval jen jeden konkrétní typ řešení, tj. vytvořit další orgán na vysoké úrovni, jímž by se zajistilo, že v oblasti sociálních otázek uspějeme.
V mé odpovědi nic nenaznačovalo, že mám něco proti tomu, aby proces v oblasti sociálních služeb obecného zájmu byl dynamický. Ve skutečnosti jsme nyní uprostřed dynamického procesu příprav na říjnovou konferenci zorganizovanou belgickým předsednictvím v oblasti sociálních služeb obecného zájmu. Budu přítomen při zahájení i v závěru této konference a velmi doufám, že v jejím průběhu budou nastoleny některé problémy spojené se sociálními službami obecného zájmu a že nám pomohou postoupit vpřed.
Sociálním službám obecného zájmu je věnována velká pozornost v připravované Evropské platformě proti chudobě, která bude zveřejněna koncem tohoto roku. Pan Courard, státní tajemník pro sociální začlenění a boj proti chudobě, o tom ve svém úvodním vystoupení také hovořil.
Jsem otevřen přijetí dalších kroků. Nejprve bych však rád viděl, co tyto akce a dokumenty přinesou od širšího spektra evropských zainteresovaných subjektů. Rád bych zdůraznil, že ačkoli oficiálně dochází k určitému oživení, nacházíme se ve velmi obtížné fázi hospodářské krize a existují stále ještě potíže způsobené nejen krizí samotnou, ale i opatřeními přijímanými jako východisko z krize.
Komise důsledně vyzývá k zohledňování zájmů sociálních služeb a zranitelných skupin. V posledních týdnech jsem pronesl mnoho projevů a vyzýval jsem k opatrnosti, pokud jde o makroekonomické politiky členských států.
Daňová konsolidace je nevyhnutelná, protože země nahromadily vysoké dluhy. Ale úsporné - zejména nesmyslně úsporné - a jednostranné škrty ve výdajích nejsou nezbytné. Všechny členské státy, dokonce i ty, které jsou pod tlakem trhů, mají prostor ke zvážení, jak provést promyšlenou daňovou konsolidaci. Každý má možnost vyvážit různé přístupy - snížení výdajů nebo zvýšení příjmů, a může postupovat spravedlivě; může zohlednit zájmy zranitelných skupin. Komise k tomu vyzývá.
Dokonce i v těchto těžkých dobách vyzýváme k sociálnímu povědomí. Evropský rok nám v tom velmi pomohl. Stal se kampaní ke zvýšení povědomí, a z tohoto hlediska byl úspěšný, protože pomohl splnit dva velmi důležité cíle strategie Evropa 2020. Bez této kampaně bychom nedokázali splnit velmi ambiciózní cíle v oblasti zvyšování zaměstnanosti a odstraňování chudoby v Evropě.
Nikdo samozřejmě nevěří, že toho lze dosáhnout přes noc. Musíme zdokonalit své nástroje. Přijímám, co zde řekl pan poslanec na adresu Evropského sociálního fondu (ESF). Nefunguje perfektně, ale v současné době zkoumáme, kde by měl být inovativně vylepšen, čím by se ESF měl zabývat a jak by měl být využíván. To vše je jen součástí procesu. Má se tím zabývat několik konferencí, zejména v souvislosti s tím, jak přistupovat k situaci romského obyvatelstva, kromě jiných problémů. Belgické předsednictví pořádá konferenci věnovanou speciálně tomu, jak by ESF mohl být užitečnější při odstraňování chudoby.
Měl bych pochybnosti o zřízení nějakého nového fondu. Myslím si, že předně musíme prozkoumat, jak by sociální fond mohl být využíván ke zlepšování sociálních podmínek s použitím těch nástrojů, jimiž disponujeme. Zde bych zdůraznil úlohu Evropské investiční banky při rozvíjení infrastruktury a služeb v Evropě.
Nikdo nevyzývá k privatizaci sociálních služeb. Za ty jsou převážně odpovědné členské státy. Budou-li však správně uplatňovány například evropské předpisy týkající se veřejných zakázek nebo státní pomoci, se zohledněním všech důležitých parametrů, zaručí to kvalitu, nákladovou efektivnost a transparentnost. To jsou velmi důležité cíle a při sledování jiných cílů bychom tyto důležité cíle, zejména transparentnost, neměli podkopávat, jakkoli by mohly být důležité nebo smysluplné.
Doufám, že tyto body jsou přesvědčivé a že nadcházející události, zejména příští konference o sociálních službách obecného zájmu a chudobě, poskytnou mnoho příležitostí diskutovat o tom, jak dál pokračovat. Mohu vás ujistit, že odstranění chudoby a zlepšení sociálních standardů v Evropě jsou nejvyšší prioritou v práci Komise a nejvyšší prioritou mé pracovní náplně.
Philippe Courard
úřadující předseda Rady. - (FR) Pane předsedající, rád bych poděkoval všem poslancům za jejich kvalitní vystoupení.
Rada požádala Komisi o vypracování platformy, která se neomezí na chudobu, ale fakticky zavede větší dynamiku do oblasti boje proti vyloučení a úlohy sociálního blahobytu.
Rád bych také řekl, že co se týče úsporných opatření, o kterých před chvílí hovořil pan komisař, bylo očividně důležité posoudit, jaká opatření je třeba přijmout, aby se zajistilo, že v důsledku úspor lidé ještě více nezchudnou. Na boj proti chudobě se dnes skutečně nesmí zapomínat.
Rád bych také poděkoval Komisi za úsilí, s jakým se snaží vytvořit větší právní jistotu v oblasti sociálních služeb obecného zájmu, zejména s ohledem na jejich specifické rysy.
Skutečně si přejeme vést diskuse, zejména v rámci Výboru pro sociální ochranu, a také zlepšovat dialog s různými zainteresovanými subjekty, institucionálními i neinstitucionálními. Jak zdůraznil pan De Rossa, je jasné, že do diskuse o sociálních službách obecného zájmu je a i nadále musí být široce zapojen Evropský parlament. Důležitým prvkem, který musíme využívat při diskusích o sociálních službách obecného zájmu, je také článek 14. Bude zajisté jedním z důležitých témat, jež se budou projednávat na Třetím fóru ve dnech 26.-27. října.
A konečně, jak víte, diskuse o sociálních otázkách v Radě komplikují rozpočtová omezení. Nicméně sociální služby plní nezbytné úkoly - nepostradatelné úkoly -, a vyžadují proto velice konkrétní pozornost, a je-li uznáváno jejich specifické postavení, znamená to, že k nim musíme zaujmout specifický přístup.
Závěrem chci poděkovat panu komisaři Andorovi za jeho dynamiku a touhu dosáhnout úspěchu ve všem, co souvisí se sociálními službami.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 149)
Nuno Teixeira
Finanční krize přispívá k prudkému zhoršování sociální situace evropské veřejnosti. Oživení si dává na čas, s vysokou mírou nezaměstnanosti a slabým hospodářským růstem. Cílem strategie Evropa 2020 (EU 2020) je vytvořit plán, jenž napomůže hospodářskému růstu, který může poskytnout větší zaměstnanost a lepší konkurenceschopnost v Unii. Politické iniciativy, které obsahuje, vytyčí cestu našeho dalšího směřování, jehož cílem je usnadnit začleňování Evropanů do Evropy. Lisabonská smlouva dimenzi sociální politiky Evropy posiluje. Evropa patří evropské veřejnosti a součástí jejího poslání je napomáhat podpoře zaměstnanosti a zlepšování životních a pracovních podmínek. Zdůraznil bych zásadní význam dialogu mezi sociálními partnery a úlohu malých a středních podniků jako hybné síly hospodářství. Cíle Lisabonské smlouvy v sociální oblasti musíme realizovat prostřednictvím konkrétních návrhů obsažených v EU 2020, například politických iniciativ, jako je "průmyslová politika pro éru globalizace" nebo "nové dovednosti pro nová pracovní místa". Evropa musí být konkurenceschopnější a musí být schopna čelit výzvám globalizace, aniž by však přestala podporovat začlenění, a musí směřovat k rozvoji, který je udržitelný a zaručí sociální začlenění.
Silvia-Adriana Ţicău
písemně. - (RO) Lisabonská smlouva potvrzuje závazek členských států v oblasti základních lidských práv zakotvených v Evropské sociální chartě (z roku 1961) a v Chartě Společenství o základních sociálních právech pracovníků (z roku 1989). Lisabonská smlouva potvrzuje, že Evropská unie usiluje o udržitelný rozvoj Evropy. Hospodářství EU je sociálně tržním hospodářstvím a podporuje vysokou konkurenceschopnost. Její cíle zahrnují plnou zaměstnanost, sociální pokrok a vysokou míru ochrany a zkvalitňování životního prostředí. EU bojuje proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci a podporuje spravedlnost a sociální ochranu, rovnost žen a mužů, mezigenerační solidaritu a ochranu práv dítěte.
Míra nezaměstnanosti v EU-27 činila v srpnu 9,6 % a míra nezaměstnanosti mladých lidí 20 %. Hospodářská a finanční krize má dramatický dopad na sociální prostředí, přičemž v současnosti evropské občany nejvíce znepokojuje otázka zaměstnání a životní úrovně. Evropská unie je tu především kvůli 500 milionům svých občanů, a proto musí mít sociální rozměr. Sociální Evropa musí evropským občanům nabídnout zaměstnání a slušný život, mladým lidem kvalitní vzdělání a vyhlídku na začlenění na trh práce a důchodcům slušný život a kvalitní zdravotní služby.
