Gemensam organisation av jordbruksmarknaderna (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Niels Busk, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter - C6-0045/2007 -.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman! Jag vill börja med att tacka parlamentet, utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och föredraganden Niels Busk för det snabba och konstruktiva sätt som förslaget har handlagts på.
För det andra är jag på Mariann Fischer-Boels vägnar mycket tacksam för det politiska stöd ni ger förslaget. Jag uppskattar också mycket den positiva anslaget i jordbruksutskottets betänkande. Vi diskuterar ett mycket specifikt ämne: Europaparlamentets ståndpunkt till en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna.
Förenkling inom jordbruksområdet är en av kommissionens flaggskepp. Texten skiljer sig från de flesta kommissionsförslag inom den gemensamma jordbrukspolitikens område. Varför? Med en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna vill vi ta en viktigt steg mot att förenkla och förbättra den rättsliga ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Jag vet att det har blivit populärt att tala om förenkling och bättre lagstiftning. I förslaget visas mycket tydligt vad dessa begrepp kan betyda i praktiken. En gemensam organisation av jordbruksmarknaderna innebär att alla 21 organisationerna slås samman till en enda text. Den kommer att ersätta över 40 rådsförordningar och nästan 620 artiklar, och den kommer att minska antalet artiklar i Europeiska Unionens officiella tidning med över två tredjedelar.
Bortsett från dessa rent kvantitativa mått kommer den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna att göra vår marknadslagstiftning mer enhetlig och konsekvent, med andra ord mer lättillgänglig och lättläst och därigenom bättre förstådd och tillämpad. Enligt ordförandeskapets planering kommer förslaget att diskuteras vid mötet med den särskilda jordbrukskommittén den 29 maj och den 4 juni och troligen den 11 juni i rådet. Låt mig också på det här stadiet tacka parlamentet för att ha bidragit till att göra detta tidiga beslut möjligt.
Allt som oftast får kommissionen höra att en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna inte kommer att göra jordbrukarnas liv enklare. Det håller jag helt med om. Det krävs mer än en lagtext för att uppnå verklig förenkling. Det är därför som den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna bara är en beståndsdel, om än en mycket viktig sådan, av flera komponenter i en förenklingsstrategi för jordbruket. Andra komponenter som ni säkert erinrar er är bland annat kommissionens tvärvillkorsrapport, som kommer att ha verklig effekt på jordbrukarnas liv så snart dess förslag har genomförts, handlingsplanen för förenkling, som för närvarande omfattar 37 praktiska åtgärder, som jordbruket håller på att genomföra och hälsokontrollen, som också den är inriktad på förenkling av jordbrukspolitiken.
Men låt oss återvända till den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna. Som jag redan har sagt på kommissionens vägnar, uppskattar jag den positiva tonen i betänkandet och jag kommer därför att kunna godta en rad ändringsförslag som läggs fram i jordbruksutskottets betänkande. Men ni blir knappast överraskade av att jag har en del allvarliga invändningar mot en del av ändringsförslagen, som jag anser i onödan skulle minska förslagets genomslag. Jag skulle vilja nämna två särskilt viktiga invändningar.
För det första finns det en begäran om att behålla två områden helt utan för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna: frukt och grönsaker samt vin. Jag delar inte denna uppfattning men jag skulle kunna godta att införliva deras viktigaste delar men först efter att reformprocesserna är över.
Den andra punkten gäller utformningen av förvaltningskommittén. I jordbruksutskottets betänkande rekommenderas fyra underavdelningar. Detta skulle enligt vår mening strida mot den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna och göra den nya kommittén onödigt rigid. Men jag kan försäkra er att kommissionen är fast besluten att ordna mötena med den enda kommittén på ett sådant sätt att den nödvändiga expertisen ingår och ta hänsyn till de berörda sektorernas särdrag.
Tack för er uppmärksamhet vid denna sena timme. Jag ser fram mot debatten.
Niels Busk 
Fru talman, herr kommissionsledamot! Till att börja med skulle jag vilja tacka det tyska ordförandeskapet och kommissionen för deras särskilt konstruktiva samarbete under utarbetandet av detta betänkande. Samarbetet har baserats på öppenhet och förtroende och har utan tvekan bidragit till att betänkandet antogs av en mycket stor majoritet i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling. Givetvis tackar jag även mina kolleger i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling för några intressanta debatter och för deras stora bidrag till detta betänkande. Sammantaget har det varit ett nöje att samarbete med dem i detta ärende.
Kommissionen har lagt fram ett mycket ambitiöst förslag, som jag välkomnar. Det är bra att förenkla och att skapa öppenhet och insyn, och insyn är något som jag verkligen tror att detta förslag kommer att leda till. Det måste emellertid påpekas att denna förenkling syns mest i själva lagstiftningsdokumentet, som har skurits ned från 600 till 200 sidor. Detta visar att mycket har hänt. Lagstiftningspaketet utgör jordbruksindustrins ramvillkor. Det övergripande målet bör vara att skapa klarhet när det gäller ramvillkoren, och det på ett sätt så att även dem som detta betänkande riktas till, nämligen operatörerna, upplever förändringarna som förenklingar. Den faktiska politiken ändras inte här och förenklingen kommer inte på något sätt att märkas av slutanvändaren, dvs. jordbrukaren.
Under processen har många människor klagat på att det som har hänt har varit allt annat än en förenkling. Hittills har operatörerna arbetat med en marknadsorganisation eller eventuellt med några få. Dessa ska nu införlivas i en enda organisation, som kommer att bestå av alla gamla organisationer. Vissa personer kanske inte ögonblickligen ser dessa förändringar som en förenkling. För de som emellertid använder mer än en av de sektorspecifika marknadsorganisationerna eller de som vill få en översikt över olika marknadsorganisationer, är denna uppsättning konsoliderade bestämmelser definitivt en förenkling.
Kommissionen föreslår att ett antal bestämmelser av teknisk karaktär ska flyttas från rådet till kommissionen. De berörda bestämmelserna är sådana som rådet hittills har kunnat anta utan att första höra Europaparlamentet. Det rör sig om det som brukar kallas andra generationens avtal. Eftersom det i detta fall endast rör sig om bestämmelser av en rent teknisk karaktär anser jag att det är lämpligt att flytta dessa, som en tillsynsmyndighet, till kommissionen som det på det sättet kommer att kunna fatta mycket snabba och effektiva beslut. Jag skulle emellertid vilja betona att varje bestämmelse av politik karaktär fortfarande måste fattas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 37 i fördraget, dvs. efter att ha hört Europaparlamentet.
Som en naturlig följd av förenklingen föreslår kommissionen att det i framtiden endast ska finnas en förvaltningskommitté. Detta är något jag är mycket skeptisk till eftersom jag inte kan föreställa mig att en enda förvaltningskommitté kan tillhandahålla den nödvändiga sakkunskapen. Det är så stor skillnad mellan de många marknadsmekanismer som finns, exempelvis för animaliska produkter och vegetabiliska produkter, och det gäller för alla de olika sektorerna. Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har därför föreslagit att det ska inrättas fyra förvaltningskommittéer. Detta är ett område som jag vill att kommissionen ska hålla ett öga på och avlägga rapport om. Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling vill att det om två år utarbetas en resultatrapport. Vi måste sedan närmare se över antalet förvaltningskommittéer. Vi måste titta på organisationen och det stöd vi får från experter, och vi måste ta en övergripande titt på hur detta viktiga område - marknadssektorn - fungerar.
Avslutningsvis skulle jag vilja önska kommissionen lycka till. Jag är övertygad om att kommissionen och utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling även i framtiden kommer att kunna samarbeta på detta område.
Agnes Schierhuber
Fru talman, herr kommissionsledamot, mina damer och herrar! Till att börja med skulle jag verkligen vilja tacka vår föredragande Niels Busk för det mycket konstruktiva, kollegiala och - enligt min mening - mycket bra arbete som han har utfört i samarbete med de övriga ledamöterna i utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling.
Vi har alla länge begärt en förenkling av den gemensamma jordbrukspolitiken och organisationen av marknaderna. Jag är mycket glad att det är jordbrukspolitiken, den enda riktiga gemenskapspolitiken, som är redo att ta detta steg. Jag välkomnar varmt att de 21 förordningarna om sektorsvis organisation av marknaden sammanförs till en enda grundförordning, och att regelverket på så sätt förenklas.
Föredraganden har redan angett fördelarna med en gemensam organisation av marknaden. Jag anser att den gemensamma jordbrukspolitiken bör förvaltas av fyra grundförordningar. Jag håller helt med föredraganden om att detta endast kan röra sig om tekniska ändringar, vilka kommissionen hanterar, och inte ändringar av politiska beslut. Som förtroendevalda ledamöter av Europaparlamentet vill och måste vi insistera på medbeslutanderätt och på att delta vid behandlingen av dessa frågor.
Jag anser också att det är viktigt att det görs undantag för marknaderna för vin och frukt och grönsaker, eftersom reformprocessen för dessa sektorer ännu inte har avslutats. Jag är dessutom för separata förvaltningskommittéer eftersom saker inte bara kan buntas ihop, särskilt inte när det gäller specifika frågor.
Jag skulle än en gång vilja gratulera föredraganden och på min grupps vägnar framföra att detta är ett mycket lyckat betänkande.
Luis Manuel Capoulas Santos
för PSE-gruppen. - (PT) I teorin kan jag inte förstå hur någon kan motsätta sig de principer för att förenkla, effektivisera och minska byråkratin som kommissionen föreslår i detta betänkande om att sammanföra de nuvarande 21 förordningarna i en enda förordning. Allt som kan göras för att avlägsna eller minska de byråkratiska hinder som jordbrukspolitiken har gett upphov till så länge den har varit i kraft - vilka i vissa fall har inneburit ett i högsta grad surrealistiskt pussel för jordbrukarna - måste applåderas.
När det gäller förslagets praktiska fördelar för jordbrukarna kan man inte annat än känna en viss besvikelse. Förslaget är en fin uppvisning i kodifiering eftersom det sammanför ett antal spridda regler i en gemensam text. Jag välkomnar dessutom införandet av de nya organisationerna av marknaden för olika produkter som hittills har omfattats av standarder som inte utgjorde en verklig organisation av marknaden samt att andra regler som rådet har antagit och som för närvarande inte ingår i de gemensamma organisationerna av marknaden har införlivats i samma förordning.
Minskningen av antalet förvaltningskommittéer kommer också säkerligen att leda till budgetbesparingar för kommissionen, även om det finns en liten risk för att den tekniska nivån sänks. Allt detta gynnar kommissionen. Men jag upprepar att jag inte förväntar mig att detta kommer att innebära några fördelar för jordbrukarna, som är de som drabbas hårdast av det byråkratiska systemets komplexitet.
Därför ser PSE-gruppen välvilligt på kommissionens förslag och försöker ge sitt bidrag till kommissionens initiativ genom att föreslå ändringsförslag och genom att stödja andra ändringsförslag som har till syfte att förbättra förslaget. Som exempel kan nämnas återinförandet av en behörighetsfördelning mellan kommissionen och rådet, förtydligande och stärkande av branschorganisationernas roll och garantier för att medlemsstaterna deltar på ett lämpligt sätt i ett mer begränsat anal förvaltningskommittéer, i syfte att se till att den tekniska nivån bibehålls på en godtagbar nivå.
Vi stöder även de ändringsförslag som har lagts fram av utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling i syfte att från förordningen undanta de organisationer av marknaden som för närvarande är föremål för översyn. Vi anser nämligen att om dessa införlivas just nu skulle detta kunna leda till att deltagarna visar mindre respekt för den pågående processen, vars slutförande varken kan eller får skjutas fram.
Kommissionen kommer förhoppningsvis att välkomna dessa konstruktiva förslag och jag är övertygad om att parlamentet kommer att anta dem med överväldigande majoritet.
Avslutningsvis skulle jag som PSE-gruppens skuggföredragande vilja berömma det arbete som har utförts av föredraganden, Niels Busk, och alla dem som hjälpte till att nå ett brett samförstånd om de viktigaste frågorna.
Zdzisław Zbigniew Podkański
Fru talman! Initiativet att förenkla den gemensamma jordbrukspolitiken och att anta begripligare och genomskinnligare rättsstandarder bör stödjas, men på villkor att den nya förordningen inte medför att gemenskapen i slutändan påtvingas ytterligare en samling tekniska - förment universella - standarder.
Frågan är om en sådan omfattande förenkling inte innebär att möjligheten till specialisering begränsas och att känsligheten för speciella jordbruksvillkor går förlorad.
Kommissionen försäkrar att det bara rör sig om tekniska ändringsförslag. I verkligheten vill den emellertid även ta ifrån rådet en del av dess befogenheter. Kommissionen försäkrar dessutom att alla beslut av politisk karaktär ska fattas i enlighet med artikel 37 i EU-fördraget, efter att ha hört Europaparlamentet. Men vi vet att så inte är fallet. Ett exempel på när man bröt mot denna regel var reformen av marknaden för socker.
Under skenet av tekniska ändringsförslag försöker kommissionen nu intervenera på marknaden för griskött, vilket tillsammans med avskaffandet av majssubventioner kommer att destabilisera dessa jordbruksområden och återigen drabba jordbrukarna ekonomiskt.
Witold Tomczak
Fru talman! Låt mig upprepa omständigheterna i samband med den grundläggande diskrimineringen av de nya medlemsstaterna inom ramen för den så kallade gemensamma jordbrukspolitiken. Notera att denna statistik kommer från EU-institutionerna.
Till exempel fanns 2004 22 procent av jordbruksområdena i de nya medlemsstaterna, men dessa mottog bara knappt 4 procent av jordbruksstödet. Jordbruksstödet och stödet för landsbygdens utveckling var 2007 148 euro per hektar för de nya medlemsstaterna och 366 per hektar för de gamla medlemsstaterna. En liknande obalans förväntas för 2013, vilket innebär att vi står inför tio år av diskriminering av de nya medlemsstaterna och därmed missar möjligheten att bygga upp ett starkt europeiskt jordbruk.
Obalansen i tilldelningen av mjölkvoter fortsätter. Nederländerna vars jordbruksområde uppgår till en åttondel av Polens, har en högre mjölkkvot. När det gäller marknaden för socker gynnar reformen främst de gamla medlemsstaterna, vilka är de som är ansvariga för överproduktionen till att börja med.
Låt mig till sist ta upp marknaderna för frukt- och grönsaker där omkring 70 miljoner euro tilldelas producentorganisationer. Av dessa anslag går 90 procent till tre medlemsstater och i dessa till en smal krets av de mäktigaste producentorganisationerna. Marknaden för bearbetad frukt och grönsaker mottar för närvarande 775 miljoner euro i stöd. Av detta stöd går 86 procent till endast tre medlemsstater, och 2,5 procent går till de nya medlemsstaterna. Alla nya medlemsstater mottar en tiondel av det genomsnittliga stöd som en gammal medlemsstat mottar.
Mina damer och herrar! I sitt anförande inför parlamentet den 25 april i år sa den indiske presidenten Abdul Kalam bland annat att för att få till stånd en hållbar lösning krävdes det ett ”rättfärdigt hjärta”. Hans budskap välkomnades varmt med ovationer bland er.
Den reform av jordbruksmarknaderna som vi diskuterar i dag har många goda sidor. Den kommer att förenkla lagstiftningen och minska de administrativa kostnaderna och göra livet lättare för jordbrukarna. Men reformen har en grundläggande brist och det är att den inte präglas av ett ”rättfärdigt hjärta”, eftersom inget görs för att korrigera de orättvisa stöden för jordbrukare på enskilda marknader. Det drabbar framför allt de fattiga jordbrukarna i de nya medlemsstaterna. De fattigare får mindre, de rika mer. Detta strider mot EU:s grundläggande principer, exempelvis solidaritetsprincipen.
På många marknader förekommer det flagranta brott mot reglerna för den gemensamma jordbrukspolitiken. Upprepade försök att införa rättvist stöd för jordbrukare på särskilda marknader har visat sig ineffektiva. Det finns statistik som visar att uppenbar diskriminering har ignorerats.
Europeiska kommissionens aktuella förslag har kvar vissa av de organisatoriska defekterna för enskilda marknader. Det är artificiellt, orättvist och verklighetsfrämmande. Att i detta läge rösta för förenkling är att rösta för fortsatta orättvisor och fortsatt diskriminering.
Jag vädjar därför främst till mina kolleger från de nya medlemsstaterna att inte rösta för förenklingen, eftersom den trots sina uppenbara förtjänster diskriminerar era jordbrukare. Samtidigt vädjar jag till företrädarna för de gamla medlemsstaterna: Är ni medvetna om att den finansiella diskrimineringen av de nya medlemsstaterna är ett hot mot hela EU:s framtid och vidmakthåller uppdelningen av rika och fattiga i EU genom att man härigenom avvisar idén om att bygga ett starkt Europa med förmåga att konkurrera på den globala marknaden?
Därför röstar jag emot kommissionens förslag och emot antagandet av detta betänkande. Även om jag inser att det är nödvändigt att förenkla lagstiftningen bör detta endast ske när de enskilda marknaderna har organiserats på ett rättvist sätt.
Mina europeiska kolleger! Låt oss alla ha ett ”rättfärdigt hjärta”!
Jim Allister
(EN) Fru talman! Konsolideringen av 21 förordningar om sektorspecifika gemensamma marknadsorganisationer till en enda förordning som förenar alla sektorer är ett välkommet förenklingssteg. Men det är effekten ute i verkligheten som verkligen betyder något. Förenklingen måste leda till märkbara förbättringar i form av minskad administrativ börda för jordbruks- och livsmedelsektorn inom samtliga medlemsstater.
Om det är något som bekymrar mig är det att vi inte får beröva den nya förvaltningskommittén - eller kommittéerna, vilket det nu blir - den värdefulla expertis som fanns i de avgående sektorvisa förvaltningskommittéerna. En superorganisation som ytligt sett uppfyller kraven på minskad reglering men som försvagar bidraget från sektorexperter skulle endast vara en kortsiktig vinst. Byråkraternas triumf över sektorexperterna är inte en bra uppgörelse. Sektorkompetensen har varit värdefull och måste bevaras. Därför anser jag att vi behöver höra mer från kommissionen i form av försäkringar och indikationer på hur sektorkompetensen faktiskt kommer att bevaras, utnyttjas och respekteras.
Czesław Adam Siekierski
- (PL) Fru talman! I dag debatterar vi förenklad lagstiftning inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. På vårt bord ligger inrättandet av en enhetlig gemensam organisation av jordbruksmarknaden i stället för de befintliga 21 sektorsvisa organisationerna. Vi kommer att kunna upphäva 41 rådsförordningar som innehåller mer än 600 artiklar och ersätta dem med en enda grundförordning.
Detta måste givetvis ses som något positivt, om det leder till att EU-lagstiftningen förbättras och lagstiftningen blir lättare att förstå för jordbrukare och skattebetalare. Allt verkar emellertid en smula orealistiskt. Låt mig ge er ett exempel: Utanordnaren i Polen godtar nu ansökningar om direktstöd för tredje gången. I år är de så förenklade att vi lämnade in dem för sent eftersom jordbrukarna hade svårt att fylla i dem. Hela tanken på förenkling är teknisk till sin karaktär och kan därför inte överföras till den senaste reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Att avskaffa interventionsuppköpen på marknaden för griskött kan inte accepteras.
Jag skulle dessutom vara försiktig med att överföra rådets tillsynsbefogenheter till kommissionen, eftersom detta skulle kunna leda till att medlemsstaterna får mindre att säga till om i beslutsprocessen om hur den gemensamma jordbrukspolitiken första pelare ska fungera. En annan fråga som uppkommer är till vilken nytta dess ändringar görs när vi ändå håller på att reformera marknaderna för frukt och grönsaker och vin, och vi inte vet resultatet av 2008 års hälsokontroll som på ett övergripande plan kommer att avgöra framtiden för den gemensamma jordbrukspolitikens framtid.
Jag anser att vi framför allt bör effektivisera och förenkla systemet med direktstöd i ett EU med 27 medlemsstater och utjämna stödnivåerna. Endast då kan vi tala om jämlika konkurrensförhållanden. När det gäller förenklingen av systemet för enhetlig arealersättning bör vi överväga att förenkla det för de 15 gamla medlemsstaterna. Låt oss hoppas att denna förenkling och skapandet av en harmoniserad gemensam marknad (...)
(Talmannen avbröt talaren.)
James Nicholson
(EN) Fru talman! Först av allt vill jag gratulera föredraganden till ett mycket bra betänkande. Han är en mycket erfaren ledamot av kammaren och jag skulle inte ha väntat mig något mindre från honom.
Behovet av att rationalisera beslutsfattandet och avskaffa byråkratin inom den gemensamma jordbrukspolitiken är utan tvekan en högt prioriterad fråga. Jag menar att om vi måste harmonisera - och vi måste ha harmonisering - bör vi alltid harmonisera uppåt till bästa möjliga standard. Det är tydligt att bättre lagstiftning kan åstadkommas. Jag vill inte ha fler och fler förvaltningstjänstemän - låt mig göra det mycket klart - vare sig i Bryssel eller i medlemsstaterna, som gör det svårare för jordbrukarna att göra sitt arbete ute i fält, och som skapar och utvecklar fler problem än vi vill lösa. Ja, vi behöver bättre lagstiftning, men vi behöver också öppenhet.
Jag delar Niels Busks syn på behovet av att behålla interventionerna för griskött eftersom denna sektor emellanåt går in i överproduktion - det har vi erfarit upprepade gånger - vilket är mycket svårt att styra. Jag anser att vi under korta perioder behöver stöd i den sektorn. Jag anser också att det skulle vara att gå alldeles för långt att på kort sikt minska antalet rådgivande kommittéer, eftersom vi behöver hög kompetens i det som ibland kan vara ytterst känsliga frågor.
Jag kommer oreserverat att stödja kommissionen för att konsolidera de nuvarande 21 förordningarna. Jag är övertygad om att vi behöver mindre lagstiftning, inte mer. Det här är en välkommen start och jag tror att vi kan förvänta oss att hälsokontrollen ska leda till ännu mer avreglering.
Låt oss gör upp med byråkratin inom den gemensamma jordbrukspolitiken en gång för alla.
Bogdan Golik
(PL) Fru talman! Till att börja med skulle jag vilja gratulera Niels Busk till hans betänkande på ett sådant svårt område som skapandet av en harmoniserad och gemensam organisation av jordbruksmarknader.
Att ersätt de 21 gemensamma organisationerna av marknaden med en enda horisontell rådsförordning för en enda organisation av marknaden kommer utan tvekan att leda till förenkling och förbättring av rättsstrukturen inom den gemensamma jordbrukspolitikens fösta pelare, och till större insyn i jordbrukslagstiftningen.
Vi får emellertid inte glömma att inrättandet av en enhetlig, gemensam organisation av marknaden är en teknisk förenklingsprocess som inte kan införliva politiska ändringar. Det arbete som för närvarande pågår med det nya direktivet får inte innebära att den gemensamma jordbrukspolitikens antagna regler stöds, och bör inte vara en förevändning för att ändra redan fattade jordbrukspolitiska beslut. I detta sammanhang kan kommissionens förslag om att avskaffa interventionsuppköpen på marknaden för griskött - som åtminstone i Polen är så viktig - inte motiveras.
Europeiska kommissionens förslag om att inrätta en enda kommitté för att förvalta den gemensamma organisationen av jordbruksmarknader gör mig också tveksam. Kan en kommitté med ett begränsat antal nationella experter fungera ordentligt? Kommer denna lösning inte att leda till att medlemsstaterna får ett begränsat inflytande på förvaltningen av marknadsinstrument? Hur tänker kommissionen göra för att garantera att nationell expertis är fullt företrädd i den kommittébaserade processen? Antyder inte ovanstående att det finns ett behov av åtminstone några förvaltningskommittéer, inklusive separata kommittéer för marknaderna för kött, mjölk och grönsaker?
En sista fråga. När det gäller kommissionen ökade befogenheter skulle jag vilja säga att rådets befogenheter endast kan överföras till kommissionen i tekniska frågor som inte påverkar hur jordbruksmarknaderna fungerar. Detta innebär att rådet, och inte Europeiska kommissionen, bör ha befogenhet att definiera standarder och systemet för att klassificera slaktkroppar på marknaderna för biff-, kalv- och griskött och befogenhet att avgöra handelsstandarder på marknaderna för ägg, fjäderfä och levande växter. Dessutom bör alla frågor av politisk karaktär även i fortsättningen diskuteras med rådet och Europaparlamentet.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Fru talman, ärade ledamöter! Detta är en mycket intressant debatt och jag vill tacka er mycket för den.
Först av allt låt mig erinra om att denna övning faktiskt handlar om förenkling och inte om ännu en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken eller en omfördelning av stödet, så som en del har befarat. Jag tror att debatten också avslöjade att det finns en rad punkter som jag kan godta, eller där jag är säker på att godtagbara lösningar till sist kommer att hittas, framför allt i fråga om slaktkroppsklassificering, hänvisningen till kvoterna för potatisstärkelse och även en klausul som ger ytterligare försäkring om att förhållandena för producent- och branschorganisationerna kommer att bli oförändrade.
När det gäller sektorerna frukt och grönsaker samt vin - och deras införlivande i den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna redan från starten samt typen av förvaltningskommitté - har jag redan framfört min ståndpunkt.
I vissa fall begär man i betänkandet att vi ska gå längre. Jag tycker inte att vi bör introducera sådana ändringsförslag vid det här tillfället eftersom de skulle förändra övningens karaktär. När det gäller förvaltningskommitténs utformning - en fråga som togs upp av Niels Busk - skulle uppdelningen i fyra underavdelningar strida mot idéen om en enda organisation för jordbruksmarknaderna och göra den nya kommittén onödigt otymplig. Men vi kan försäkra er att kommissionen är fast besluten att ordna mötena med den enda kommittén på ett sådant sätt att den nödvändiga expertisen ingår och ta hänsyn till de berörda sektorernas särdrag.
Låt mig också göra det mycket klart i fråga om Europaparlamentets roll att tekniska beslut och beslut om förvaltning av marknaden behöver fattas på kommissionsnivå. Kommissionen får på intet sätt befogenheter att ändra principiella eller andra politiska beslut. Parlamentet kringgås således inte. Kommissionens befogenheter kommer att begränsas till tillämpningsbestämmelser. Det kan jag försäkra er.
I fråga om griskött förstår jag inte varför ett instrument som inte har använts på över 30 år fortfarande skulle behöva anses vara ett grundläggande politikbeslut som behöver bibehållas.
Till sist vill jag som svar på de punkter som tagits upp om komplexiteten och byråkratin inom den gemensamma jordbrukspolitiken återigen betona att detta bara är ett första steg. Andra kommer att följa.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag kl. 12.00.
