Uppföljningsrapport 2006 beträffande Kroatien (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Hannes Swoboda, för utskottet för utrikesfrågor, om rapporten om Kroatiens framsteg 2006.
Hannes Swoboda 
Herr talman, mina damer och herrar! Jag vill börja med att tacka mina kolleger, särskilt ledamöterna i utskottet för utrikesfrågor för deras verkligt goda och fruktbara samarbete.
Jag vill även tacka alla de kroatiska företrädare som har hjälpt till i mycket hög grad vid förberedelserna för sitt lands närmande till EU - dess EU-ambassadör, huvudförhandlaren, utrikesministern och framför allt landets premiärminister Ivo Sanader, som under sina sista år i ämbetet gjorde mycket för att föra förhandlingarna framåt, men jag vill även tacka den förre premiärministern Ivica Račan, som är en personlig vän till mig och som tyvärr är mycket svårt sjuk. Det var han som började göra det som måste göras för att bereda vägen för Kroatiens närmande till EU. Alla dessa personer är inte bara kroatiska personligheter utan även europeiska, för de bidrar till att göra det möjligt för hela regionen i sydöstra Europa att komma med i EU när väl de nödvändiga kriterierna har uppfyllts.
Det är några som har frågat mig om jag möjligen inte är för välvilligt inställd till Kroatien. Jag har onekligen mycket starka känslomässiga band till landet, men jag kan också se det som är värt att kritisera och fortfarande måste ordnas upp i landet, och därför är jag motståndare till tanken att man bara skulle stryka ett streck över några av de kritiska punkter som finns med i betänkandet. Låt oss vara ärliga mot Kroatien. Det hjälper inte landet om vi döljer problemen, men att fästa uppmärksamheten på kvarstående svårigheter gör det.
Även om arbetet med en hel del reformer redan har kommit i gång har vissa reformer ännu inte genomförts, och då tänker jag inte bara på rättskipningen utan även på ekonomiska reformer. Jag hoppas att dessa reformer kommer att gå framåt trots det val som hålls i dag, och jag gläder mig över att Kroatien samarbetar med internationella krigsförbrytartribunalen i Haag. Att åstadkomma detta var ett stort framsteg, och samtidigt som jag önskar att grannen Serbien skulle göra samma sak, måste ändå detta arbete fortsätta inom den närmaste framtiden.
En annan fråga som det återstår att lösa är möjligheten för flyktingar att återvända. När man får veta att en del byar fortfarande är utan vatten eller elektricitet förstår man varför det inte precis är några tilltalande framtidsutsikter för flyktingar att återvända hem, så det finns mycket kvar att göra på detta område.
Det finns fortfarande gränsproblem. Det är inte förvånande att gränserna inte fastställdes med 100-procentig säkerhet efter Jugoslaviens sammanbrott, och bästa sättet att lösa dessa problem är att anta ett bilateralt synsätt, vilket med andra ord betyder att Kroatien skulle komma fram till olika lösningar med var och en av sina grannar. Men om frågan inte gick att lösa på detta sätt med det ena eller andra landet skulle en tredje part kallas in som kunde medla, döma och avgöra frågorna på europeiskt sätt - inte som om några principer stod på spel utan genom att behandla frågorna utifrån praktiska, ekonomiska och politiska synpunkter.
I mitt betänkande framhöll jag med avsikt att Kroatien bör undanröja allt som hindrar landet från att ha avslutat förhandlingarna 2008, så att Europaparlamentet kan ge sitt principiella medgivande före valen till Europaparlamentet i juni 2009, och det är ingen tvekan om att frågan om huruvida vi kommer att kunna göra det av verklig övertygelse i första hand måste besvaras av Kroatien.
Kroatiska politiker både i regeringen och bland oppositionen vet att det nu för tiden blir svårare och svårare för nya medlemsstater att nå överenskommelser om utvidgning, eftersom ett visst mått av ”utvidgningströtthet” av naturliga skäl har drabbat EU, men vi måste vara ärliga och uppriktiga om detta, för under loppet av Thessalonikiprocessen sa vi att om ett land har uppfyllt Köpenhamnskriterierna och samarbetar med internationella krigsförbrytartribunalen är det också berättigat till medlemskap. Kroatiens medlemskap skulle kunna ge rätt signal till de andra länderna, inte ett budskap om att de skulle kunna bli medlemmar automatiskt eller att det skulle vara lättare för dem att bli det, men de skulle kunna se att det är möjligt för ett land att komma med i EU om det gör sin läxa. Ingen av oss kan ha något intresse av att skapa ett svart hål i denna region.
Det är vår bestämda uppfattning att även EU måste göra sin läxa och påbörja de nödvändiga institutionella reformerna för att fullborda den konstitutionella processen, och jag kan inte göra annat än upprepa vad Martin Schulz i sitt senaste tal i Bryssel sa till förbundskansler Angela Merkel, nämligen att rådet och kommissionen måste göra allt som står i deras makt för att denna process ska fullbordas samtidigt och parallellt med förhandlingarna med Kroatien, så att Kroatien ska kunna bli medlem i EU och inte behöva se dörren slås igen framför näsan. Vi får inte behandla en fördjupning av EU, en reform av dess institutioner, som något som vi kan avstå från; båda processerna måste gå hand i hand så att vi kan välkomna Kroatien som en medlemsstat i ett starkare EU.
(Applåder)
Günter Gloser
Herr talman, herr kommissionsledamot! Ärade ledamöter! Som företrädare för det tyska ordförandeskapet tackar jag er, och särskilt Hannes Swoboda, för det nyanserade förslaget till resolution från parlamentet om kommissionens senaste framstegsrapport om Kroatien. Som ni redan har påpekat anser jag att man i förslaget kan särskilja de mörkare inslagen från de ljusare lika tydligt som kommissionen gjort i sin framstegsrapport. Samtidigt försöker man ta tydlig politisk ställning, särskilt i fråga om att följa de politiska Köpenhamnskriterierna, vilket är positivt.
Parlamentet gör ett viktigt arbete inom utvidgningsprocessen. Dess aktiva och kritiska övervakning bidrar tydligt till insynen i processen och gör det också lättare att få bättre stöd från det europeiska folket. Vi vet att folk kan vara kritiska, bland annat mot utvidgningstakten, och det är viktigt att processen övervakas av Europaparlamentet.
Det gläder mig att parlamentets och rådets synpunkter i så stor utsträckning sammanfaller på det här området, eftersom det är oerhört viktigt för den fortsatta utvidgningsprocessen som lades fast i slutsatserna från Europeiska rådet. Som ni också nämnde spelar den gemensamma parlamentarikerkommittén för Europaparlamentet och kroatiska sabor en mycket framträdande roll här och utgör en annan kanal för att förmedla idéer genom dialog.
Kroatien fortsätter att göra goda framsteg på sin väg mot EU-medlemskap och anslutningsförhandlingarna går framåt. Men jag behöver väl knappt nämna att framstegen i samtalen även framöver beror på hur snabbt Kroatien uppfyller de krav som växer fram i genomgången och förhandlingarna.
I kommissionens framstegsrapport av den 8 november 2006 framgår det tydligt att Kroatien trots dessa framsteg fortfarande har mycket arbete framför sig och måste påskynda sina ansträngningar på vissa områden. Hannes Swoboda har nämnt att detta inte minst gäller reformen av rättsväsendet och den offentliga förvaltningen, kampen mot korruption och kraftiga insatser för ekonomiska reformer. Jag hoppas att ni inte har något emot att jag kort nämner några enskilda områden.
Vi ser att vissa framsteg har gjorts med reformeringen av rättsväsendet, men ett antal problem måste fortfarande lösas. Här måste vi betona att inrättandet av ett oberoende, opartiskt, tillförlitligt, öppet och effektivt rättsväsende är av grundläggande betydelse. Det är också en förutsättning för att stärka rättstatsprincipen och för att gemenskapens samlade regelverk ska kunna tillämpas korrekt. Det krävs framsteg på det här området om vi ska kunna bedöma Kroatiens beredskap för ett eventuellt EU-medlemskap.
Samma sak gäller för korruptionen som fortfarande är ett stort problem. Även här kräver vi större ansträngningar för att effektivt förebygga, avslöja och bekämpa korruptionen.
En god tillämpning av gemenskapens regelverk är i mångt och mycket beroende av att det finns en professionell, tillförlitlig, öppen och oberoende offentlig förvaltning. Detta är också av allra största vikt för allmänheten och i sista hand även för de investerare som landet behöver. Det är något vi har lärt oss från tidigare anslutningar.
Därför bör Kroatien fortsätta sina insatser för att skapa goda förhållanden till sina grannar. Av det skälet uppmanar vi också med kraft landet att arbeta hårdare för att hitta slutliga lösningar på de bilaterala frågor som återstår gentemot grannländerna, framför allt beträffande gränsdragningar. Lösningarna måste vara godtagbara för båda parter.
Vad gäller de ekonomiska kriterierna gläds vi över att man uppnått en generell samsyn på de viktigaste inslagen i den ekonomiska politiken och att det finns tecken på positiva indikatorer som låg inflation, stabil växelkurs och snabbare tillväxt. På medellång sikt kommer Kroatien troligen att kunna hantera konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom EU, men detta är avhängigt av att landet genomför sitt reformprogram på ett kraftfullt sätt och därmed tar itu med sina återstående svaga punkter. Med detta i åtanke har vi uppmanat Kroatien att påskynda sina strukturreformer, bland annat omstruktureringen av näringslivet.
Vi konstaterar slutligen med tillfredsställelse att Kroatien har fått bättre förutsättningar att genomföra gemenskapens regelverk. Landet har gjort framsteg på flertalet områden, men det krävs ytterligare kraftfulla insatser för att närma lagstiftningen och förvaltningskapaciteten till EU:s krav. Det finns också många områden där även målsättningar på kort sikt, till exempel partnerskap för anslutningen, ännu inte uppnåtts.
Vi är därför mycket glada över att Kroatien nyligen införde ett nationellt program för integrationen med EU. Programmet är landets senaste svar på rekommendationerna i partnerskapet för anslutning och vi har höga förväntningar på att programmet ska genomföras.
Låt mig sammanfattningsvis än en gång framföra mitt varma tack för ert samarbete i frågor kring utvidgningen. Parlamentets lugn har upprepade gånger hjälpt oss att föra en rationell utvidgningspolitik. Jag ser fram emot vårt fortsatta samarbete kring olika projekt som vi ska driva tillsammans.
Vladimír Špidla
ledamot av kommissionen. (FR) Herr talman! Kommissionen välkomnar Hannes Swobodas betänkande om Kroatien. Det är nyanserat och tar upp de stora utmaningar Kroatien kommer att möta på vägen mot EU-medlemskap, inte minst på det politiska området. Jag är övertygad om att det faktum att Europaparlamentet antar en resolution om rapporten i hög grad kommer att bidra till att utvidgningsprocessen även kommer att omfatta Kroatien.
Anslutningsförhandlingarna med Kroatien har fått en bra start. I oktober 2006 avslutades genomgången. Den gav en övergripande bild av hur väl landets nuvarande lagstiftning överensstämmer med gemenskapens regelverk och av områden som kräver ytterligare insatser. Hur snabbt Kroatien gör framsteg på vägen mot anslutning beror i hög grad på landets förmåga att uppfylla alla nödvändiga kriterier. Det är ingen lätt uppgift. Kroatien måste anpassa sin lagstiftning till ett oräkneligt antal EU-lagar och se till att dessa genomförs och följs. Landet måste också fortsätta sitt arbete för att uppfylla de politiska och ekonomiska kriterierna.
Sex av 33 kapitel i förhandlingarna har hittills öppnats. Förhandlingarna har avbrutits tillfälligt för två av dem. Målsättningar har fastställts för nio kapitel som måste ha uppnåtts innan förhandlingarna öppnas på områden som konkurrenspolitik, offentlig upphandling och fri rörlighet för kapital. EU och Kroatien förbereder sina förhandlingspositioner inom flera andra kapitel. Vi hoppas kunna öppna förhandlingar om andra kapitel under det tyska ordförandeskapet.
Generellt sett har Kroatien en bra grund för fortsatta framsteg. Men mycket arbete återstår, inte minst när det gäller de politiska och ekonomiska kriterierna där det fortfarande finns svårigheter. Vi anser framför allt att det finns ett akut behov av att Kroatien fortsätter sitt arbete och visar upp konkreta resultat i fråga om reformen av rättsväsendet, offentlig förvaltning och kampen mot korruption.
Kroatien har börjat genomföra sin strategi för reform av rättsväsendet, och vi börjar se de första resultaten. Det är positivt. Men det kroatiska rättsväsendet har allvarliga brister och många förbättringar bör fortfarande göras, något som Hannes Swoboda också mycket riktigt konstaterar i sitt betänkande. Det råder stor eftersläpning på det juridiska området. Procedurerna är för långsamma och vi måste se till att domstolsbeslut verkställs ordentligt och att domare blir mer oberoende och professionella. Regeringen måste också lägga fram sin plan för rationalisering av rättsväsendet. Genomförandet av rättegångar för krigsförbrytelser måste också förbättras. Korruptionen är fortfarande ett oroande problem. Vissa åtgärder har lagts fram inom programmet mot korruption, men de har knappt börjat genomföras än.
Hela programmet måste genomföras, och det krävs även en stark politisk vilja att intensifiera insatserna. De många brister som lever kvar inom den offentliga förvaltningen bidrar knappast till att underlätta kampen mot korruption. Kroatien är i akut behov av att påskynda reformprocessen på det området. Kroatien är på rätt väg när det gäller minoriteters rättigheter, men landet kommer i framtiden ändå att möta flera specifika utmaningar i fråga om hemsändningen av flyktingar. Vissa problem är ännu olösta, bland dem tilldelning av bostäder till flyktingar som hade besittnings- och hyresrättigheter innan de lämnade Kroatien.
Betänkandet lyfter med all rätt fram Kroatiens positiva inflytande i regionen, inte minst dess roll som ordförande för den sydösteuropeiska samarbetsprocessen. Betänkandet betonar dock behovet av att fortsätta uppmuntra Kroatien i dess insatser för att skapa goda förbindelser med grannländerna, inte att påskynda arbetet med att lösa de bilaterala frågor som finns kvar, särskilt beträffande gränsdragningar.
Vad gäller de ekonomiska kriterierna har tillfredsställande framsteg gjorts som helhet. Kroatien kan på ett sätt betraktas som ett land med en fungerande marknadsekonomi. Det ligger dock i landets eget intresse att fortsätta arbeta mot en öppen och konkurrenskraftig ekonomi så att man i sinom tid kan hantera konkurrenstrycket från EU. Landet måste gå längre med de ekonomiska reformerna och fatta en del svåra beslut, inte minst i fråga om industriell omstrukturering, inom framför allt stål- och varvsindustrin.
Om några framsteg ska göras i förhandlingarna så beror det på Kroatien. Bara framtiden kan visa när Kroatien är redo för anslutning. Kommissionens ståndpunkt är inte att ange något måldatum för medlemskap innan anslutningsförhandlingarna har avslutats. Kroatien har fortfarande mycket kvar att göra och framstegen i förhandlingarna beror på landets förmåga att uppfylla anslutningskraven. Kommissionen kommer att fortsätta göra allt den kan för att hjälpa Kroatien att uppnå sina målsättningar.
Bernd Posselt
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Om det fanns någon rättvisa i historien skulle kroaterna - ett europeiskt folk - ha varit en av grundarna av EU. Men kommunismen och den sydslaviska unionen förhindrade detta. Om historien på något sätt var rättvis skulle Kroatien ha anslutits till EU för minst tre år sedan, tillsammans med Ungern, Slovenien, Tjeckien och andra länder med samma historia och kultur som Kroatien alltid har varit knutet till. Men detta förhindrades på grund av att en tredjedel av landet under flera år hade ockuperats av ett grannland.
Till sist är nu Kroatien på väg att träda in i EU och vi borde göra vårt bästa för att skapa rättvis historia genom att ge landet möjlighet att anslutas innan det här decenniet är slut, eftersom det är det enda europeiska land som kan göra det - och som borde tillåtas göra det. Det betyder inte att vi inte ser företeelser i landet som kan kritiseras. Jag tackar för det goda samarbetet med Hannes Swoboda. De kritiska punkterna måste lösas.
Herr kommissionsledamot! Vi måste göra allt som står i vår makt för att förhindra att konstlade hinder kommer i vägen för Kroatien - en typ av hinder som andra kandidatländer inte har behövt tackla. Vi måste ha i tydligt sikte att Kroatien inte får klä skott för den frustration över utvidgningen som har uppstått sedan förra gången vi försökte. Kroatien får inte klumpas samman med övriga Sydosteuropa, eller Turkiet för den delen. Trots vissa brister har landet utan tvekan i många avseenden kommit längre i sina förberedelser inför anslutningen än vissa medlemsstater. Därför måste vi sopa rent framför egen dörr och få EU i ett sådant skick att vi utan dröjsmål kan välkomna Kroatien.
Jag måste få klargöra att det inte råder någon tvekan om att Kroatien - med tanke på dess fyra och en halv miljoner invånare och den nivå landet nått i sina förberedelser inför anslutningen - inte kommer att ställa alltför höga krav på EU:s förmåga att integrera landet, utan i stället kommer att bli en stark stabiliserande kraft i en region som är överhopad av problem och göra EU starkare.
Jan Marinus Wiersma
för PSE-gruppen. - (NL) Herr talman! Först och främst tackar jag mina kolleger och min vän Hannes Swoboda för hans arbete som föredragande. Jag gratulerar till ett betänkande som visar att föredraganden noga följer utvecklingen i Kroatien, ett kandidatland som har gjort enorma framsteg och tagit stora steg på väg mot EU, vilket föredraganden med all rätt betonar i betänkandet. Men samtidigt är föredraganden ärlig och öppen när det gäller vad som återstår att göra, och vilka reformer vi kan förvänta oss att den kroatiska regeringen genomför på kort sikt.
Min grupp står fast vid de europeiska utsikterna för länderna på västra Balkan. Som jag tidigare sagt ger vi vårt fulla och enhälliga stöd åt Kroatiens ansökan. Därför råder det för min grupps vidkommande ingen tvekan inför Europeiska rådets löften och inför frågan om huruvida Kroatien kan bli ett EU-land. Det kan dock vara värt att notera att vi ska använda anslutningskriterierna och den förnyade utvidgningsstrategin som riktlinje. Om detta nådde vi ett brett samförstånd i parlamentet i december, vilket också stöds av kommissionen och rådet. Detta innebär inte på något vis att de kriterier som gäller för Kroatien är annorlunda än för tidigare kandidatländer. Det betyder däremot att vi förväntar oss att den kroatiska regeringen fortsätter arbeta utifrån de grundläggande premisser som i stort sett etablerades av den förra regeringen under ledning av premiärminister Ivica Racan.
Detta ger oss en sista gemensam utmaning: att synkronisera färdplanerna för fullföljandet av förhandlingarna med Kroatien å ena sidan och nödvändiga institutionella reformer inom EU å andra. Vi kan inte forcera någon av dessa processer, men eftersom vi strävar efter att ha nått en lösning i mitten av 2009 i fråga om den konstitutionella framtiden ser varken jag eller min grupp några hinder som inte går att övervinna när det gäller att fullfölja Kroatiens anslutningsprocess så snart som möjligt.
István Szent-Iványi
för ALDE-gruppen. - (HU) Kroatien är värt ett erkännande för de resultat som uppnåtts de senaste åren. Interna reformer har påbörjats, harmoniseringen av lagstiftningen går framåt och samarbetet med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien fungerar väl. Men Kroatien har fortfarande mycket kvar innan landet kan bli EU-medlem. Förvaltningsreformerna har precis påbörjats. Viktiga steg har visserligen tagits för att reformera rättsväsendet, men det behövs mer. Kampen mot korruption har hittills inte gett några större resultat, stöd krävs för att flyktingar ska kunna resa hem och det återstår mycket att göra inom miljöskyddet. Så den kroatiska regeringen har fullt upp.
I motsats till tidigare förväntningar från båda sidor ligger förhandlingarna efter i tidsschemat, och det är inte bara Kroatiens fel. Vi måste också göra mer för att hålla schemat och förbereda oss inför att eventuellt ge Kroatien tillträde till EU:s institutioner. Vi fäster stor vikt vid Kroatiens förmåga att så snart som möjligt lösa återstående frågor - inklusive gränstvister - med sina grannländer. För detta krävs konstruktivt tänkande och flexibilitet, inte bara från Kroatiens sida, utan givetvis även från dess partner. Om inte dessa resultat kan uppnås verkar det lämpligt att tredje part ingriper. För tillfället är alla politiska partier eniga i fråga om EU-medlemskap, men den allmänna opinionen är på de flesta håll tveksam.
Regeringen måste göra mer för att få den opinionen med sig. Valet närmar sig i Kroatien och det blir en lång valrörelse. Den har redan inletts och därför måste vi se till att hålla oss neutrala i känsliga interna politiska frågor. Vi får inte ta parti för någon part, utan istället skicka ett budskap till hela Kroatien. Detta budskap måste enligt min åsikt vara positivt. Jag gratulerar Hannes Swoboda, eftersom hans nyanserade betänkande både belyser fördelar och problem, och uppmuntrar Kroatien att fortsätta sitt arbete.
Milan Horáček
för Verts/ALE-gruppen. - (DE) Herr talman! Jag är mycket tacksam för Hannes Swoboda och hans betänkande som tar upp både de områden där Kroatien brister och de framsteg landet gjort för att komma närmare EU.
Vi måste vara försiktiga med att namnge de kritiska punkterna i fråga om efterlevnad av anslutningskriterierna och granska dem - inte bara vad gäller reformen av förvaltning och näringsliv, liksom kampen mot korruption och reformen av rättsväsendet, utan också på alla andra områden som hör samman med utarbetande och efterlevnad av lagstiftning.
Jag ska ge några exempel på vad jag menar. För att bli en demokrati krävs det också ett engagemang för det förflutna. Därför har vi lagt fram ett ändringsförslag om en noggrann och opartisk utredning av de brott mot mänskligheten som begicks under fientligheterna, varav många inte bestraffats. Det finns rapporter om att olika icke-statliga organisationer och andra aktivister har blivit övervakade och trakasserade. Ett levande civilsamhälle och de icke-statliga organisationernas aktiva medverkan i det politiska livet är oundgängliga faktorer i ett pluralistiskt och demokratiskt samhälle. Detta måste vara väl förankrat innan anslutningen kan genomföras. Sexuella minoriteter utsätts fortfarande för offentligt förtal och brott mot dem utreds bristfälligt.
Jag vill trots detta klargöra att Kroatien är på rätt väg mot medlemskap i EU inom en snar framtid, eftersom landet börjar ta itu med de politiska, miljömässiga och ekonomiska utmaningarna i Köpenhamnskriterierna. Medan vi uppmuntrar landet att göra vad som krävs utan dröjsmål och att införa rättstatliga principer, demokrati och mänskliga rättigheter, bör vi också genomföra våra egna reformer noggrant och kraftfullt så att vi båda uppnår våra målsättningar före 2009.
Pál Schmitt
(HU) Som ordförande för den gemensamma parlamentarikerkommittén EU-Kroatien vill jag påpeka att Kroatien ses som ett föredöme av alla grannländer på västra Balkan som också är inställda på att ansluta sig till EU. Det är därför Europaparlamentets skyldighet att på alla tänkbara sätt stödja sin bundsförvant som tagit ställning för europeiska värden och att sända ett tydligt, positivt budskap till stöd för genomförande av de reformer som krävs.
Ledamöter i delegationen till den gemensamma parlamentarikerkommittén som deltog i det senaste mötet i mars kunde själva bevittna den kroatiska regeringens starka engagemang för anslutningsförberedelserna. Deras slutsats var att det på alla områden skett avsevärda framsteg mot ett uppfyllande av de politiska, rättsliga och ekonomiska kriterierna för medlemskap. Förhandlingarna har den dynamik som krävs, och delegationen uttryckte sitt stöd för Kroatiens ambitiösa strävan att låta sina medborgare delta i nästa val till Europaparlamentet 2009. Det står klart att regeringen vidtar effektiva åtgärder för att bekämpa korruptionen och reformera sina administrativa och rättsliga strukturer och att den kan uppvisa tydliga resultat när det gäller flyktingars återvändande, skydd för minoriteters rättigheter och regionalt samarbete.
Kroatiens anslutning har redan fördröjts alltför länge. Tidigare anfördes det bristande samarbetet med Haagtribunalen, och nu hänvisas till EU:s begränsade integrationsförmåga och till avsaknaden av rättsliga och fördragsmässiga grunder. Följden är att Kroatien svävar i ovisshet. Detta har lett till att EU har mycket låg popularitet hos befolkningen. Jag kan bara uttrycka mitt stöd för den nya kommunikationsstrategi som den kroatiska regeringen tillsammans med oppositionen inlett för att informera folket om de förväntade fördelarna med en anslutning. Jag rekommenderar att EU utarbetar en konsekvent, långsiktig informationshandlingsplan i syfte att minska skepsisen och misstron mot EU bland de 4,5 miljoner kroatiska medborgarna.
För att återkomma till Hannes Swobodas betänkande vill jag gratulera föredraganden och kommer att ge betänkandet mitt personliga stöd. Jag hoppas att också de ändringsförslag som lagts fram av gruppen för Europeiska folkpartiet (kristdemokrater) och Europademokrater kommer att antas.
Talmannen
Lycka till med er delegation.
Borut Pahor
(SL) För det första vill jag framföra mina uppriktiga gratulationer till min kollega, föredraganden Hannes Swoboda.
I de dokument som Europaparlamentet lagt fram så här långt har man ständigt uppmanat Kroatien att lösa ouppklarade gränsfrågor med grannländer genom bilaterala överenskommelser. Trots dessa ansträngningar har ingenting förändrats. Detta beror antagligen på att de kroatiska politikerna inte vill, eller inte kan, ta ansvar för att lösa sådana ouppklarade gränsfrågor genom bilaterala överenskommelser, trots att vissa av Kroatiens grannländer, inklusive Slovenien, har gjort allt som står i deras makt för att få till stånd sådana överenskommelser.
Det är därför rätt och riktigt att föredraganden Hannes Swoboda försöker komma fram till ett samförstånd, eventuellt med hjälp av medling från tredje part, och att detta bör gälla alla gränsfrågor och alla de länder som gränsar till Kroatien och som i de flesta fall inte har löst sina gränsfrågor med Kroatien.
Det är också riktigt att vi bör välkomna Kroatiens framsteg och att vi bör uppmana EU att göra sitt yttersta för att tillhandahålla en rättslig grund för Kroatiens anslutning till EU.
Jelko Kacin
(SL) Kroatien förtjänar våra gratulationer för allt som beskrivs i detta betänkande, för man har gjort tydliga framsteg på en lång rad områden. Zagreb måste nu emellertid på nytt bekräfta sitt engagemang för att fullgöra skyldigheterna när det gäller reformeringen av rättsväsendet, införande av en icke-diskriminerande marknadsekonomi, skydd för etniska minoriteter samt flyktingars och fördrivna personers återvändande.
Våra förbindelser med grannlandet Kroatien är mycket väl utvecklade, och jag ser därför fram emot den dag då våra kolleger från Zagreb kan ansluta sig till oss här i parlamentet som observatörer. I en strävan att befästa de bilaterala förbindelserna stöder jag dock ändringsförslag 23 från Alfonso Andria, en kollega i gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa. Italien och Slovenien oroades verkligen av det kroatiska parlamentets beslut i december förra året om att aktivera Kroatiens ekologiska fiskeskyddszon. Denna ensidiga provokation har utan tvivel skadat Kroatiens trovärdighet och underminerat de i övrigt goda förbindelserna i regionen. Alfonso Andrias ändringsförslag är betydelsefullt eftersom det tydligt visar vikten av den trepartsöverenskommelse som nåddes av Italien, Kroatien och Slovenien i Bryssel den 4 juni 2004.
Jag välkomnar också Hannes Swobodas positiva gensvar på initiativet att komplettera ändringsförslag 24 med ett muntligt ändringsförslag. Därigenom har han åstadkommit ett balanserat betänkande, med hänsyn till att Kroatien också har olösta gränsfrågor med Bosnien, Montenegro och Serbien. Vi får inte glömma att även Bosnien, Montenegro och Serbien förtjänar en framtid i EU.
Alojz Peterle
(SL) Först och främst vill jag lyckönska föredraganden Hannes Swoboda och skuggföredraganden Bernd Possel för deras gedigna arbete som ligger till grund för det stora stödet för detta betänkande.
Det gläder mig att konstatera att betänkandet inleds med ett erkännande av Kroatiens stora framsteg på många områden. Samtidigt ges också i betänkandet en realistisk och utförlig bild av de krävande uppgifter som kandidatlandet Kroatien fortfarande måste ta itu med på vägen mot en anslutning. Bland dessa uppgifter nämns i betänkandet Kroatiens olösta frågor med grannländerna.
Jag räknar med att Kroatien, i betänkandets anda, kommer att fullgöra alla sina åtaganden till följd av de överenskommelser som hittills ingåtts med Slovenien och andra grannländer. Jag förväntar mig också att Kroatien tillsammans med dessa länder kommer att försöka lösa de bilaterala frågorna och bygga upp goda, permanenta grannförbindelser, främst bland invånarna i gränsområdena. Goda grannförbindelser bör upprättas genom gemensamma snarare än ensidiga insatser.
Jag välkomnar ambitionen att, under förutsättning att dessa åtaganden fullgörs, avsluta förhandlingsprocessen i tillräckligt god tid för att Europaparlamentet ska hinna ge sitt samtycke före nästa val till Europaparlamentet. Det europeiska integrationsprojektet måste fortgå. Det är riktigt att vi bör vara medvetna om hur betydelsefullt varje steg som tas av Kroatien och länderna i sydöstra Europa är för genomförandet av europeiska värden, principer och gemensamma spelregler, och hur mycket EU bör välkomna detta.
Jag välkomnar betänkandets betoning av den stora betydelse Kroatiens framsteg har för alla andra länder som fick utsikter till fullvärdigt medlemskap i EU genom de beslut som fattades i Thessaloniki. Det stämmer också att vi bör vara medvetna om att vi nu antar ett betänkande om de framsteg som gjorts av ett av de länder som härjades av krig på 1990-talet. Vissa spår av kriget kan bara utplånas genom ett genuint engagemang för den europeiska andan, vilket även innefattar försoningssträvanden. I detta avseende är därför Kroatiens landvinningar viktiga för hela regionens framsteg.
Vi vet att historien inte alltid står på vår sida. Jag måste ändå säga, när det gäller några av ändringsförslagen, att jag är övertygad om att vi inte genom detta betänkande kan ålägga Kroatien - ett demokratiskt land och ett land som fördömt alla former av totalitarism - en uppgift som de västerländska demokratierna inte tidigare ålagt några andra länder.
(Applåder)
Pier Antonio Panzeri
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag stöder Hannes Swobodas betänkande i dess helhet.
Helomvändningen i fråga om samarbetet med domstolen i Haag var visserligen betydelsefull, men regeringen och alla politiska partier i Kroatien måste göra större insatser när det gäller den allmänna opinionen där för att bidra till att en gång för alla få slut på de nationalistiska anspråken.
Vi stöder Kroatiens framtida anslutning, för vi vill att detta land ska befästa sin europeiska tillhörighet och dela europeiska värden och strategier för att bidra till stabiliseringen på västra Balkan. Detta är av grundläggande betydelse för Italien.
I det avseendet är det meningslöst att på nytt riva upp smärtsamma sår. I stället vill vi, som påpekas i betänkandet, uppmuntra till en allomfattande process för uppriktighet och försoning som innefattar alla berörda parter, både i Kroatien och på övriga Balkan. Legitima krav när det gäller minoriteter i Kroatien, inklusive den italienska minoriteten, måste beaktas till fullo i överensstämmelse med internationell rätt och all vår EU-lagstiftning, såsom också krävs i de pågående förhandlingarna. Fullständig integration av minoriteter på samhällslivets alla nivåer är fortfarande en grundläggande målsättning. Detta är ett viktigt skäl till att vi kommer att följa förhandlingarna.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! Jag ska fatta mig ytterst kort och bara säga detta: vid förhandlingarna mellan kommissionen och Kroatien får inte Kroatien vara låst av vare sig händelserna i samband med förhandlingarna med Turkiet eller en eventuell oförmåga från EU:s sida att i tillräcklig utsträckning reformera sina institutioner före landets anslutning.
Min grupp stöder Kroatien och hoppas landet kan ansluta sig till EU så snart förhandlingarna avslutats. Min grupp hoppas - det vill jag upprepa - att dessa förhandlingar ska gå snabbt, vilket för övrigt inte betyder att de ska föras utan beslutsamhet. Det ligger i Kroatiens intresse att på bästa sätt förbereda sig för att så snart som möjligt ansluta sig till EU.
Talmannen
Kammaren är tacksam mot Günter Gloser från rådet och Vladimír Špidla från kommissionen för att de avstod från talartid i slutet av debatten.
Debatten är härmed avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Alexander Stubb 
skriftlig. - (EN) Jag vill gratulera min kollega Hannes Swoboda till hans betänkande om Kroatiens framsteg på vägen mot EU-medlemskap.
Som vanligt vill jag ta upp tre saker.
För det första, utvidgningen är EU:s effektivaste utrikespolitik. EU-medlemskap har varit ett incitament som har hjälpt EU:s grannar att utveckla sina samhällen i linje med principerna för mänskliga rättigheter, marknadsekonomi, rättssäkerhet och effektiv förvaltning. Många av de tidigare grannarna är nu EU-medlemmar.
För det andra påminns vi av betänkandet om att Nice-fördraget inte utgör en tillräcklig grund för utvidgningen. Vi måste se om vårt eget hus. Ansvaret ligger hos unionen och inte hos kandidatländerna. Konstitutionsfördraget, vilket namn det än får, är det botemedel som måste till.
För det tredje hoppas jag av hela mitt hjärta, med tanke på det som har hänt nyligen, att Kroatiens framsteg är de första stegen mot medlemskap för hela västra Balkan. Denna process är central för EU, som ju också började som ett försoningsprojekt.
I Hannes Swobodas betänkande fastslås tydligt att Kroatien har gjort avsevärda framsteg utifrån politiska och ekonomiska kriterier. Låt oss därför gratulera Kroatien.
