Barcelonai folyamat: mediterrán unió (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata a Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért kezdeményezésről.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Úgy gondolom, hogy ma franciául kellene beszélnem, ezért ezt fogom tenni.
Először is szeretnék köszönetet mondani az Európai Parlamentnek, amiért a mediterrán térséghez fűződő kapcsolataink kérdését felvette a mai ülés napirendjére. Ez egy Európa számára rendkívül fontos téma megvitatását tette lehetővé, és az Európai Parlamentnek külön szeretnék gratulálni az elmúlt években betöltött szerepéhez, mert érdeklődése sohasem csökkent a földközi-tengeri térség iránt. A barcelonai folyamat lehetővé tette számunkra, hogy számos stratégiai jelentőségű regionális kérdéssel, és természetesen számos politikai kérdéssel is foglalkozzunk. Úgy gondolom, hogy nagyon sok mindent elértünk, igaz, sok közös kihívás marad még, beleértve a biztonságot, a környezetvédelmet, a fenntartható energiaellátás biztosítását, a szervezett bűnözés elleni küzdelmet, a migrációs áramlások ellenőrzését és a kultúrák közötti párbeszédet. Amellett, hogy együttműködést folytatunk földközi-tengeri szomszédainkkal, szeretném, ha jobban megértenénk egymást és egymás érdekeit, és nagyobb tiszteletet és bizalmat tanúsítanánk egymás iránt.
Márciusban, az Európai Tanács felkérte a Bizottságot a "Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért” kezdeményezés módszereinek újbóli meghatározására, és május 20-án a Bizottság közleményt fogadott el, amelyben kiemelte a földközi-tengeri térség központi szerepét, történelmi és jelenkori fontosságát, valamint a közös jövőnket érintő jelentős kihívásokat. Rá kell azonban mutatnom, hogy természetesen még mindig létezik az európai szomszédsági politika, amely egy kétoldalú politika, míg ez a másik egy regionális politika. Figyelembe kell vennünk azt a tényt is, hogy a meglévő cselekvési tervek hatékonyan hajtják végre a különböző ágazati miniszteri ülések határozatait. Amikor a földközi-tengeri térségre gondolunk, akkor a három monoteista vallás bölcsőjére, a civilizáció, a kultúra, a migráció és a kereskedelem olvasztótégelyére gondolunk. A földközi-tengeri térség történelmére az európai történelem elválaszthatatlan részeként gondolunk. A Földközi-tenger medencéje valójában híd észak és dél, kelet és nyugat között, három földrész találkozási pontjában, és nem határozható meg pusztán az Európai Unió határaként. Biztonságunk és jólétünk szempontjából kulcsfontosságú jelentősége van a régió stabilitásának, hogy a földközi-tengeri szomszédaink és barátaink biztonságát és jólétét már ne is említsük. Kizárólag elszánt és realista politikai cselekvéssel, erős és fáradhatatlan kötelezettségvállalással és konstruktív párbeszéddel leszünk képesek együtt megküzdeni ezekkel a kihívásokkal.
A Bizottság mindig is a földközi-tengeri partnereinkkel kialakított kapcsolat erősebbé, nyitottabbá és konstruktívabbá tételére szólított fel, és ennek megvalósítására most konkrét javaslatokat teszünk.
Hölgyeim és uraim, engedjék meg, hogy vázoljam a Bizottsághoz benyújtott közlemény főbb megállapításait és javaslatait. Sajnálatos módon a dél-mediterrán térségben meglévő konfliktusok, illetve az, hogy a különböző partnerek között időnként megszűnt az együttműködés, negatívan befolyásolták a barcelonai folyamatot. Most azonban pozitív változás megy végbe, amit a régióban tett legutóbbi látogatásaim során személyesen is láttam. Eljött az idő, hogy előnyt kovácsoljunk a megújult politikai akaratból, hogy új életet leheljünk az együttműködésünkbe, biztosítva, hogy az kiegyensúlyozottabb és polgártársaink számára kielégítőbb legyen. Véleményünk szerint, három kulcsfontosságú célkitűzés létezik.
Az első, az Európai Unió és mediterrán partnerei közötti kapcsolatok magasabb politikai szintre emelése; a második, a nagyobb közös szerepvállalás a többoldalú kapcsolatokban, és a harmadik, a kapcsolatok konkrétabbá és láthatóbbá tétele, a térségben élők szükségleteit szem előtt tartó pótlólagos regionális és alregionális projektek révén. Ezek az intézkedések, óriási hozzáadott értéket eredményeznének. Természetesen, a magántőke is szerepet kapna: idáig kizárólag a közösségi ágazat volt érintve, most tehát a magánszektor szerepvállalásán a sor. Természetesen, látnunk kell majd, hogy ez valóban működőképes-e, mindenesetre ez egy elképzelés. Ezért alapvető fontosságú, hogy kapcsolatainkat magasabb szintre emeljük. A Bizottság javasolja az állam- és kormányfők kétévenként megrendezésre kerülő csúcstalálkozóinak megszervezését. Nehéz lenne megmagyarázni, hogy miért tartunk legfontosabban partnereinkkel rendszeres csúcstalálkozókat a világ különböző részein, ha az uniós államfők és mediterrán szomszédaink és barátaink között nem létezik vitafórum. Ezen túlmenően, az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlés újra megerősítette szerepét a barcelonai folyamat parlamenti dimenziójaként. A vitához, a nyitott párbeszédhez és a szabad véleménycseréhez biztosít keretet. Állásfoglalások és ajánlások elfogadásával lendületet ad a partnerségnek, és az Unió legitim parlamenti képviseleteként működik majd a földközi-tengeri térségben. A Bizottság a mediterrán partnerekkel kialakított kapcsolatokban fenntartás nélkül támogatja a Parlamenti Közgyűlés szerepének megerősítését. A közös szerepvállalás növelése is nélkülözhetetlen. Az elmúlt néhány év során, közös meggyőződésünk volt, hogy a barcelonai folyamat menetrendjére hatással volt az a tény, hogy az EU elnöksége egyben az Euromediterrán Partnerség elnökségének tisztjét is ellátta.
Három javaslat részesült általános támogatásban a partnerek részéről: a társelnökség létrehozása, ahol az egyik társelnök egy déli, a másik társelnök egy északi országból jön; egy állandó közös bizottság felállítása Brüsszelben, amely a kormányzásért felelős; és egy titkárság létrehozása, amely a projektek előmozdításáért felelős. Végezetül, ahogy Robert Schuman mondta, konkrét projekteket kell kidolgoznunk "amelyek mindenekelőtt valós szolidaritást hoznak létre”. A közösen kivitelezett projektek minősége biztosítja majd a kezdeményezés sikerességét. Ettől érzik majd a polgárok a Földközi-tenger két partját egyesítő kapcsolatok erejét. A projekteknek strukturáltságot kell biztosítaniuk a régió számára, és részvételi lehetőséget kell nyújtaniuk a nem állami szereplőknek, a civil társadalomnak és az üzleti vállalkozásoknak. Európának közvetítőként, a magántőke kinyújtott karjaként kell eljárni. A Bizottság ideiglenesen a tenger menti autópályáknak, a Maghreb-országokon áthaladó autópályák összekapcsolásának, a napenergiának és a Földközi-tenger megtisztításának előtérbe helyezését javasolja. Természetesen, ez nem egy kimerítő lista, ezenkívül lesznek még más projektek is.
Végezetül, elnök asszony, egy - véleményem szerint - kulcsfontosságú pontot szeretnék kiemelni, mégpedig azt, hogy a déli partnereinkkel megújult együttműködés semmilyen módon sem gyengítheti a keleti szomszédainkkal kialakított szilárd kapcsolatunkat és politikánkat. Ellenkezőleg, azokon az erőfeszítéseken túl, amelyeket a keleti barátainkkal külön-külön kialakult kapcsolatok megerősítése irányába tettünk, a Bizottság a "Fekete-tengeri szinergia” kezdeményezése révén fokozza ezt a regionális együttműködést. A kezdeményezés elindításának egy éves évfordulója alkalmából hamarosan megjelentetjük az éves jelentést, és ekkor majd képesek leszünk megtárgyalni a legutóbbi lengyel és svéd kezdeményezést. Ezekkel a keleten és délen tett erőfeszítésekkel képesek leszünk kitartani célunk mellett, azaz hogy rugalmas együttműködési eszközök segítségével erősítésük kapcsolatainkat, szem előtt tartva partnereink prioritásait.
Hölgyeim és uraim! A párizsi csúcstalálkozóval reális esély nyílik arra, hogy a mediterrán partereinkkel meglévő kapcsolatok új dimenziót kapjanak. Annak ellenére, hogy nem hagyhatjuk figyelmen kívül a múlt tanulságait, nem maradhatunk a múlt rabjai sem. A "Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért” kezdeményezés a déli szomszédainkkal folytatott kapcsolatokban egy új korszakot jelent, egy új partnerség kezdetét jelöli, amely a barcelonai folyamat sikeres elemeire épül, azzal a céllal, hogy együtt haladjunk közös célkitűzéseink, a béke, a demokrácia és jólét megvalósítása felé.
Elnézést kérek, elnök asszony, ha túl hosszú ideig beszéltem, de úgy gondolom, hogy számomra és mindannyiunk számára is ez egy kulcsfontosságú kérdés.
Vito Bonsignore
a PPE-DE képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Képviselőcsoportom nagy érdeklődéssel várta Ferrero-Waldner biztos asszony nyilatkozatát. Szeretném ismét megköszönni, és elmondani, hogy a Bizottság május 20-án elfogadott közleménye nagyon érdekes olvasmány volt.
Megtapsoljuk Sarkozy elnök urat, amiért elindította a kezdeményezést és felkeltette az Európai Tanács érdeklődését, valamint amiért a földközi-tengeri politikánk megújítására ösztökélt, amit képviselőcsoportom támogat és reméli, hogy kézzelfogható és gyors lesz.
Tudjuk, milyen nehéz megvalósítani a barcelonai folyamat ambiciózus célkitűzéseit. Másrészről ott van a megoldatlan közel-keleti konfliktus és a feszültség Nyugat-Szaharában. Ott vannak azok a különbségek is, amelyek néha elválasztanak bennünket partnerországaink demokratikus, gazdasági és társadalmi modelljeitől, amelyek akadályoznak bennünket kitűzött céljaink megvalósításában. Ez mind komoly, és megnehezíti a dolgokat, de emiatt nem késlekedhetünk, és nem gondolhatjuk meg magunkat. Hisszük, hogy Sarkozy elnök úr politikai kezdeményezése és az Európai Bizottság által nyújtott támogatás a helyes irányba halad, mégpedig olyanba, amely politikai törekvéseinknek tartalmat és realitást kölcsönöz.
Ezzel összefüggésben a Bizottság - a már tervezetteken kívül - négy projektet jelölt meg, ezeket említette biztosunk ma reggel: tenger menti autópályák, a Földközi-tenger megtisztítása, környezetgazdálkodás, polgári védelmi együttműködés a természeti katasztrófák kezelése és végül a földközi-tengeri térségre vonatkozó napenergia program. Minden egyes program fontos, de ne most, hanem majd akkor időzzünk hosszasan ezeknél a témáknál, ha a Bizottság már több részlettel szolgált.
Ezek a projektek - megvalósításuk esetén - hihetetlenül fontos hajtóerőt jelentenek majd, megújítva a barcelonai folyamatot és egyben kiegészítve a már folyamatban lévő, de még be nem fejezett intézkedéseket. Szeretném felidézni a 2010-re tervezett szabadkereskedelmi övezetet: szeretnénk többet tudni erről, biztos asszony, éppúgy, mint a társulási megállapodásokban és más, folyamatban lévő projektekben meghatározott célkitűzések jelenlegi helyzetéről.
Befejezésképpen, ami a kézzelfogható projektek ésszerű időkereten belül való megvalósítását illeti, arra is emlékeztetnék, hogy a tengerek infrastruktúrájához és az észak-déli összeköttetéshez hasonlóan új lendületre van szüksége a Földközi-tenger déli partján elterülő országokat összekötő gyorsforgalmi folyosó tekintetében is, és ezen túlmenően, ezt a rendszert még Európával is össze kell majd kapcsolni. Végül, léteznie kell egy kölcsönnyújtási programnak, amely a Közel-Keleten nyújt segítséget, például a víz és az infrastruktúra terén.
Végül, két kérdésre szeretném felhívni a Bizottság és a Tanács figyelmét. Az első az Euromediterrán Közgyűlés igazgatásával és működésével kapcsolatos. Az Európai Unió fontos kötelezettségeket vállalt a Közel-Keleten is, és elvárjuk, hogy ezeket a vállalásokat politikai lépések is kövessék. Meg tudja-e a Tanács mondani, hogy milyen valódi és gyakorlati lehetősége van az ilyen lépések megvalósításának?
Martin Schulz
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Nem értek egyet Ferrero-Waldner biztos asszonnyal abban, hogy ma délelőtt helyénvaló lenne franciául beszélni.
(FR) Az anyanyelvem mellett, biztos asszony, ez a kedvenc nyelvem, de úgy gondolom, hogy különösen ma délelőtt nem helyénvaló franciául beszélni, mert Sarkozy elnök úr kezdettől fogva elkövette azt a hibát, hogy azt a benyomást akarta kelteni, mintha az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés kizárólag francia ötlet lett volna. Azóta azonban jobb belátásra jutott, és Bonsignore úr, ez az, amiért gratulálni kell neki!
(DE) Martin Schulz, a PSE képviselőcsoport nevében. - Hadd emlékeztessem Önöket arra is, hogy amikor Sarkozy úr a kezdet kezdetén eljött ebbe a Házba, hogy az elnökök értekezletén első alkalommal ismertesse a Mediterrán Unió gondolatát, én megkérdeztem tőle "Milyen szerepet játsszon a Németországi Szövetségi Köztársaság az Ön Mediterrán Uniójában?” és ő azt válaszolta: "Le statut d”un observateur”. Időközben továbbléptünk és tisztáztuk ezeket a kérdéseket. Ezért, biztos asszony, az Ön által vázolt megközelítés a helyes.
Szilárdan meg vagyok arról győződve, hogy a Mediterrán Unió keretében három központi kihívással kell foglalkoznunk. Először is, úgy gondolom, hogy a béke előfeltétele a társadalmi stabilitás, de sem északon sem délen sincs a társadalmi stabilitás olyan mértékben veszélyeztetve, mint a Földközi-tenger térségében. Sehol máshol nincs olyan nagy vagy annyira észrevehető - sőt, kézzelfogható - szakadék a mérhetetlen gazdaság és a mérhetetlen szegénység között, mint a Földközi-tenger térségében, és számunkra, európaiak számára, sehol máshol nem léteznek nagyobb ellentétek és ebből eredő feszültségek, mint a földközi-tengeri régióban.
Ebből a helyzetből kiindulva, a Mediterrán Unió egy olyan projekt, amely a két térségünk között kialakuló gazdasági integráció révén nagyobb békéhez és stabilitáshoz vezethet, tehát ez egy rendkívül jó elképzelés, amit mi szocialisták ezért teljes mértékben támogatunk.
Másodszor, még vonzóbbá teszi ezt az elképzelést, hogy a többoldalúságot teszi az együttműködés alapjává, nemcsak a Mediterrán Unió keretei között, hanem egy regionális együttműködési projektként is, amely ugyan nem lehet modellértékű a világ számára, de számos olyan közös kezdeményezéshez vezethet, amely a nagyobb globális szintű stabilitáshoz is hozzájárulhat.
A harmadik pont, ami nekünk szocialistáknak olyan fontos, hogy sikerült elkerülni, hogy a párhuzamos folyamat jöjjenek létre. A barcelonai folyamat, amelyre egyébként 15,5 milliárd EUR körüli összeg áll rendelkezésre a 2013-ig szóló pénzügyi tervben, végül -az általam vázolt és a Mediterrán Unió politikai alapját is képező okok miatt - beindításra került. A Mediterrán Unióval a barcelonai folyamat most egy új szintre helyeződik: megerősítik, és fokozzák a vele kapcsolatos intézkedéseket, de anélkül, hogy a már meglévő uniós intézményeken túl további intézményeket hoznának létre. Ebben a helyzetben a Bizottság szerepe és Parlamentként a mi szerepünk is - és természetesen az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlés szerepe is - különleges szerep. Ez egy már korábban meghatározott szerep, amely nem igényel vagy nem kíván meg új intézményeket vagy még több bürokráciát.
A politikai, intézményi, gazdasági és a kitűzött gyakorlati célokat illetően, a Mediterrán Unióval a helyes pályára álltunk. Úgy gondolom, ez is okot ad július 14-én Párizsban az ünneplésre.
Graham Watson
az ALDE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony! Sarkozy elnök úr a Mediterrán Unióra tett javaslatával felismerte azt, amit sokan tudnak, de nem vallanak be: a barcelonai folyamatnak, e felülről induló és európai érdekek által vezérelt kezdeményezésnek befellegzett, ami a déli partnereink kihátrálásához vezetett, és ahhoz, hogy a Földközi-tenger mindkét partján egyre nagyobb életszínvonalbeli különbségek alakultak ki.
Ha Európa komolyan gondolja, hogy helyrehozza az elmúlt évtized sikertelenségeit, és déli partjain megteremti a fejlődés és biztonság lehetőségét, akkor most meg kell tanulnunk nemcsak kapni, de adni is. A barcelonai folyamat hamvain kell felépítenünk egy igazi partnerséget, amely a bizalomra, a kölcsönösségre és mindenekfelett a egymás tiszteletére épül.
A Földközi-tenger térségének, nem kulturális választóvonalként, hanem találkozóhelyként kell szolgálnia. Az infrastruktúrába történő közös beruházások - például kikötők, tengeri összeköttetések és energiahálózatok - sokkal hatékonyabban fogják népeinket összehozni, mint a barcelonai folyamatot jellemző hangzatos nyilatkozatok.
Az emberi erőforrásokba is be kell fektetnünk. Olyan energiával kell most nekilátnunk a munkának, amely az utolsó nagy háború után összehozta a németeket és a franciákat, hogy - egy újabb háború elkerülése érdekében - összehozzuk az európaiakat és az észak-afrikaiakat.
Az lenne a lehető legnagyobb hiba, amit a francia elnökség elkövethetne, ha elkötelezné az Európai Uniót - és ezzel közvetve a polgárait is - egy nagyszabású program mellett, anélkül, hogy jó néhány évre előre ne biztosítaná az ilyen együttműködés finanszírozását. Ahogy Schulz úr mondta, nem egy felfújt bürokratikus struktúrát kell kialakítunk az állandó küldöttségek és a Külügyi Szolgálat mellett; a hangsúlyt az értékekre kell helyezni.
Annak ellenére, hogy a helyzet, különösen Egyiptomban és Izraelben egyre rosszabb, valamint hogy ezeket az értékeket tüntetjük fel az EU külpolitikájának alapjaként, rejtélyes módon a Bizottság javaslatában, nehezen található utalás az emberi jogokra. Remélem a Bizottság majd tekintettel lesz erre.
De ezektől a kifogásoktól eltekintve, mind a liberálisok, mind pedig a demokraták örömmel fejezik ki az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés iránti támogatásukat, egy fontos fenntartás mellett: a gazdasági kérdésekben kialakuló pragmatikus együttműködés nem helyettesítheti a közel-keleti békének a Lisszaboni Szerződésben megfogalmazott közös kül- és biztonságpolitikán keresztül történő előmozdítását.
Mivel a biztos asszony felismeri a gazdasági fejlődés és a béke közötti kapcsolatot, a béke és a jóindulat jeleként mit mással is üzenhetnénk arab szomszédainknak, mint a mezőgazdasági vámok eltörlésével? A sokat dicsért szabadkereskedelmi megállapodásainknak nem sikerült fellendíteniük az életszínvonalat, mivel kimaradt belőlük a mezőgazdaság és a szolgáltatások kérdése, amelyek a Közel-Keleten és Észak-Afrikában a GDP kétharmadát teszik ki. Ha nem vesszük át ezeknek az országoknak a termékeit, akkor eljuthatunk oda, hogy az embereit kell majd átvennünk. A KAP reformja, a dél-mediterrán térségből érkező termékek egyenlő versenyfeltételeinek biztosítása, nagyban hozzájárulna az Európába irányuló rekordmértékű migráció okainak megszüntetéséhez.
Ahogy az utánozhatatlan Samuel Johnson egykor mondta: "Az élet csak akkor maradhat fenn...ha kölcsönös engedményeket teszünk.” És ennek az Uniónak a sikeressége érdekében Európának kell az első lépést megtennie.
Hélène Flautre
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony! Az Európai Bizottság jó javaslatot terjesztett elő. A viszonylag félresikerült - az "Unió a mediterrán térségért” elnevezésű - politikai kezdeményezést átalakította egy megújult politikai törekvéssé, amelynek célja a barcelonai folyamat megerősítése. Ez fantasztikus dolog, és ebben a vonatkozásban a Bizottság kiválóan teljesíti feladatát.
Támogatjuk a Bizottság javaslatait, főleg amelyek a Lisszaboni Szerződéssel kapcsolatos, későbbi projektek intézményeinek kialakítására vonatkoznak, és célját, hogy az Uniónak egy következetesebb és integráltabb külpolitikája legyen. Ezáltal véget vet a csúcstalálkozón szabadon választva vagy a körülményekből adódóan elért megállapodások által kiváltott ad hoc politikai lépésekkel szembeni jogos félelemnek, amelyet nagymértékben Sarkozy elnök tévesen értelmezett kezdeményezései gerjesztettek, mint például, az atomenergia elterjedésének előmozdítása a régióban.
A demokrácia és az emberi jogok középszerű eredményeiről 2005-ben egyhangúlag megállapították, hogy akadályozzák a barcelonai célkitűzéseket. Ezért ragaszkodik ahhoz az Európai Parlament, hogy minden olyan mechanizmust, amely a demokrácia és a jogállamiság, valamint a folyamat parlamenti dimenziójának és a civil társadalom szerepvállalásának megerősítését célozza, ennek az új célként megjelölt, euromediterrán térségnek a keretei között kell megfelelő módon biztosítani.
Módosítást nyújtottak be a közel-keleti konfliktussal kapcsolatban. Hölgyeim és uraim, úgy gondolom, az Európai Parlament helyesen tenné, ha elfogadná. Helyénvaló, ha biztosítjuk, hogy a térségben megvalósuló új kezdeményezéseket ne a konfliktus megoldásától tegyék függővé, de becsapnánk önmagunkat, ha figyelmen kívül hagynánk azt a negatív hatást, amelyet a konfliktus a polgárok számára fontos földközi-tengeri projektek megvalósításához szükséges konkrét képességekre gyakorol.
Sőt, az eseti küldöttség, amely a közelmúltban Palesztinába látogatott, több esetben a humanitárius jog és az emberi jogok súlyos megsértését dokumentálta, ami az oslói és az annapoliszi kötelezettségvállalások egyértelmű megsértését jelenti. Értelmetlen lenne azt a látszatot kelteni, mintha ennek a folyamatnak az állandósulása nem lenne nagyon káros hatással a térség partnerei és polgári társadalmai közötti kölcsönös bizalomra, arra a bizalomra, amely létfontosságú feltétele az euromediterrán célkitűzések sikerének.
Konrad Szymański
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Elnök asszony! Az Európai Uniónak sok, úgynevezett régi szomszédja van délre és sok úgynevezett új szomszédja van keletre. Ami az előzőeket illeti, létezik egy eszköz a külső együttműködésre, aminek megerősítése jelenleg folyamatban van. Ennek a megerősítési folyamatnak folytatódnia kell, ez azonban nem fogja maga után vonni egyik érintett ország Unióhoz való csatlakozását sem. Ami a szomszédsági politikában érintett keleti szomszédainkat illeti, esetükben határozottan fennáll az uniós tagság lehetősége. A hatékony együttműködésnek nem a tagság a célja, de egy sikeres szomszédsági politika biztos, hogy elvezet abba az irányba.
A barcelonai folyamatnak új lendületre van szüksége, mert a "mindenkinek megfelelni kívánó” szomszédsági politika nem felel meg sem a keletnek, sem a nyugatnak. Ezért teljesen helyénvaló, hogy közel egy időben két projekt is szerepelt az európai napirenden, az egyik a Mediterrán Unióra, a másik pedig a keleti partnerségre vonatkozott.
Mint Ukrajna, Belarusz, Moldova és Grúzia szomszédja, nagyon remélem, hogy semmilyen káros hatású versengés nem alakul ki a keleti és déli szomszédsági politikák között. A kettőnek inkább egymást kiegészítőnek kellene lennie. Ha például a költségvetési tárgyalásokon sikeresek akarunk lenni, akkor közös erőfeszítést kell tennünk. Kölcsönös politikai szolidaritásra van szükség a szomszédsági politika keleti és déli szempontjainak kialakításánál. A déli és keleti irányba folytatott politikánkban sürgősen szükség van egyenlő versenyfeltételek kialakítására intézményi, politikai, segítségnyújtási és gazdasági szinten is.
Ezért, nagyon támogatom a földközi-tengeri országokkal való szomszédság politikai keretének megerősítését és megújítását. Támogatjuk a hitelezéssel, kommunikációval és az energiával kapcsolatos projekteket is, csakúgy, mint a déli országokat érintő intézményi reformokat. Bízunk abban, hogy a jövőben hasonló támogatásban részesül a kelet felé irányuló politika megerősítése.
Francis Wurtz
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (FR) Tisztelt elnök asszony! Biztos asszony! Európának a Földközi-tenger déli partján élő népekkel kialakított kapcsolatában lényeges többen a kihívás, mint egy egyszerű szomszédsági kapcsolatban.
Talán egy békés jövő forog kockán ebben a példátlanul megosztott régióban. A helyzet okai világosan láthatók. Az első a gazdasági egyensúly problémája. Tizenhárom évvel a barcelonai folyamat elindítása után, nemcsak hogy a megígért közös jólét nem valósult meg, de még nagyobb lett a különbség. Valójában, a szabad kereskedelemmel kapcsolatos megszállottság elsőbbséget élvez a fejlődés célkitűzéseivel szemben. Ahhoz, hogy sikeresek legyünk holnap ott, ahol tegnap sikertelenek voltunk, irányváltásra van szükség. Ezt, azonban nem látom.
A második problémát a bevándorlókkal szembeni megalázó bánásmód jelenti. Ezeknek az országoknak nagyon fiatal a lakossága. Az emberek élni akarnak, de semmilyen jövőt sem látnak maguk előtt. Annak ellenére, hogy erősen kötődnek földjükhöz, kultúrájukhoz, civilizációjuk történelméhez és annak lenyűgöző kihatásaihoz - minden tisztelet Berlusconi úrnak -, sokan közülük Európára nézve azt látják, hogy kivándorló testvéreik szenvednek azoktól a megalázásoktól, amelyek mindannyiunk előtt ismertek: kezdve a profilozástól a hátrányos megkülönböztetésig, a fogva tartástól egészen a kitoloncolásig.
Ezen a téren is csak nagyobb lett a szakadék. Addig, amíg nem vetünk véget ezeknek a gyakorlatoknak, teljesen hiteltelen a kultúrák közötti párbeszédről és különböző népek közeledéséről beszélni.
Végezetül itt van Európának a palesztin problémával kapcsolatos tehetetlensége. Erre azzal vágnak vissza, hogy az Unió és a tagállamok Palesztina legnagyobb adományozói, ez igaz és ez jó dolog. Azonban bármely megfigyelő megerősíti, mint ahogy azt a közelmúltban Közel-Keletről visszatért parlamenti küldöttség is megtette, hogy politikai szintű kötelezettségvállalás nélkül a segély egyetlen valódi kérdést sem fog megoldani.
Másképp fogalmazva, ami ebben a vonatkozásban Európától elvárható a dél-mediterrán térséggel kapcsolatban az az, hogy végül kerekedjen felül azon, amit a korábbi ENSZ-megbízott, de Soto úr helyesen öncenzúrának nevezett Izraellel, valamint a nemzetközi jog és saját kötelezettségvállalásainak folyamatos megsértésével kapcsolatban.
Izraelnek meg kell értenie - és az Unió kötelessége, hogy segítse ebben -, hogy ára van annak, hogy a térség egészével normalizálja kapcsolatait, és ez az ár se nem több, se nem kevesebb, mint amit az Arab Liga békekezdeményezése, a négyek útiterve, vagy az annapoliszi nyilatkozat meghatároz. Nevezetesen, véget kell vetni a megszállásnak és az ebből eredő barbarizmusnak, és el kell ismerni az 1967-ben érvényes határok közötti palesztin államot.
Európának a témára vonatkozó álláspontja döntő lehet abban, hogy az euromediterrán partnerség újraindítására tett minden további kísérlet sikeres vagy sikertelen lesz-e.
Ezért ajánlott, hogy a június 16-án tartandó Európai Unió-Izrael Társulási Tanács ülésén, amikor Izraelnek az Unióval kialakult partnerségi státusz magasabb szintre emelésére vonatkozó kérését vizsgálják, komoly figyelmet szenteljenek ennek a kérdésnek.
Graham Booth
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony! Megkértek, hogy ma az Euromedről beszéljek. Ez egy őrült kísérlet egy pánmediterrán blokk létrehozására, összekötve Európát Észak-Afrikával. A terv alkotómesterei számára ragyogó elképzelésnek tűnt: Európa pénzt és technológiát juttat Észak-Afrikába, és Észak-Afrika olcsó munkaerőt, kőolajat és földgázt juttat Európába.
A valóságban ez egy katasztrofális elképzelés. Már láttuk, hogy mi történik, ha a szegény országok népei számára mozgásszabadságot biztosítanak a gazdagabb országok irányába. El tudják képzelni, hogy mennyire igaz lesz ez abban az esetben, ha Észak-Afrika is megkapja ezt a jogot? A nemzetközi terrorizmus élénkülése idején, valóban jó ötlet mozgásszabadságot biztosítani olyan országoknak, amelyekben köztudottan jelen van az al-Kaida? A madridi és londoni terrorista rémtettek után az ember azt gondolná, hogy Európa megtanulta a leckét. Hát nem így történt!
Beszéljünk a kőolajról és a földgázról. Az észak-afrikai országok tudják, hogy Európát ezzel sarokba lehet szorítani. Tényleg jó ötlet energiabiztonságunkat olyan katonai diktatúra kezébe adni, mint Algéria, vagy mint Kadhafi tábornok Líbiában, amikor mindkét rendszer tisztában van a sebezhetőségünkkel?
Nyomatékosan felszólítom az EU-t, hogy hagyjon fel ezzel a tervvel. Már volt egyszer birodalmi mare nostrum-unk. Nincs szükségünk egy másikra.
Jean-Claude Martinez
(FR) Tisztet elnök asszony! Biztos asszony! A Földközi-tenger a megosztottságok térsége: a földrajzi megosztottságé, a történelmi megosztottságé - Szalaminban, Axionban és Lepantóban - a demográfiai megosztottságé, sőt még a mágikus gondolkodás és a logikai gondolkodás közötti filozófiai megosztottságé is, más szóval a Kelet és a Nyugat közötti megosztottságé, de a kelet és a nyugat égtáj közötti megosztottságé is, Mózes Egyiptomjától egészen Jézusig és Mohamedig, Omar Kajjamtól Baudelaire-ig, Szíria fennsíkjától Langeudoc alföldjéig. A mediterrán térség három monoteista vallás lelke, a bornak és búzának, és nem a Chez Léonnál kapható savanyú káposztának, sörnek és kagylónak a civilizációja.
Az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés nemcsak a tenger megtisztításával és a polgári biztonsággal foglalkozik. Ahhoz tűzoltók kellenek! A mediterrán térséget nem 44 vezető tisztségviselő irányítja Brüsszelből, a mediterrán térség fővárosából. Ne legyen talán egy Erasmus díj, hogy Platón és Arisztotelész eljöhessen a Bruges College-be, hogy a közösségi jogot tanulhassa?
A mediterrán térség irányítja az ott élő emberek ügyeit: más szóval a jólétet, például a halászokét, akik ezt kérik most Önöktől; más szavakkal, békét kérnek nyugaton, Marokkó szaharai területein, és keleten, Palesztinában.
Ferrero-Waldner biztos asszony, olyan nagy álmokra van szükségünk, amelyek nem tudnak szertefoszlani, miközben valóra váltjuk őket, ezért a Földközi-tenger népei számára nem létezik egy korlátok közé szorított unió.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! A mediterrán térség az európai egyesülés óta szerepet játszik Európa külkapcsolataiban. Már a Római Szerződés is kilátásba helyezte preferenciális kapcsolatok kialakítását néhány földközi-tengeri országgal. A Földközi-tenger térségének politikája és a nemzetközi helyzet elősegítette intézményi keretünk kialakítását, mivel a régió mindig is a nemzetközi kihívások és problémák színtere volt.
Mivel általánosan elismert tény, hogy nem teljesítettük az 1995-ben, Barcelonában meghatározott ambiciózus célkitűzéseinket, ezért 2005-ben új célokat jelöltünk meg. Az euromediterrán kapcsolataink kétségtelenül számtalan lehetőséget kínálnak kétoldalú és nemzetközi találkozókra, és ismerkedésre, amelyek célja a nyilvánossággal és a parlamentekkel kialakított kapcsolatok javítása.
A Sarkozy elnök úr által javasolt Unió a mediterrán térségért kezdeményezés, illetve annak fejlődése az EU és intézményeinek égisze alatt, kihangsúlyozta a mindkét oldalon valóságosabbá és előrehaladottabbá vált euromediterrán álom megvalósításának sürgősségét. Ez az álom fontos hozzájárulást jelentett. A Földközi-tenger térsége mindig is szerepelt kérdéseinkben, változásainkban, terveinkben, és kulcsszerepe volt az EU erőegyensúlyában és kapcsolataiban. Az előrelépés, amit ez a javaslat képvisel, bizonyítéka annak, hogy milyen mobilizációra, innovációra és kötelezettségvállalásra képes az Unió, amikor fontos kihívások előtt áll.
Elismerésemet fejezem ki és megköszönöm az Európai Bizottságnak és különösen Ferrero-Waldner biztos asszonynak munkáját és javaslatát, amely meglátásunk szerint kiegyensúlyozott és egységes. Javaslata a lehető legteljesebb érvényesíti a kötelezettségvállalásainkban foglaltakat és érdekeinket; az új francia javaslatokra épül és egyengeti az előre vezető utat.
A közös állásfoglalás által az Európai Parlament üdvözli és támogatja ezeket az erőfeszítéseket. A már elindult érdekes és ambiciózus projektet támogatni fogja. A régióban a kihívások nagyobbak, mint valaha és egyre sürgetőbbé is válnak. Mély politikai és gazdasági különbségek, komoly biztonsági problémák és gazdasági egyenlőtlenségek léteznek. Ezen túlmenően, a mediterrán térség gazdasági és politikai környezete egyre összetettebbé válik. Az Amerikai Egyesült Államokat, éppúgy, mint Kínát és Oroszországot is figyelembe kell venni, ezért körültekintőbbnek és hatékonyabbnak kell lennünk.
Pasqualina Napoletano
(IT) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az Európai Parlament haladéktalanul reagálni kívánt a Bizottság közleményére. Ennek oka, mint ahogy maga a biztos asszony is mondta, hogy látni szeretnénk az euromediterrán partnerség újjáéledését, megújulását és fejlődését.
Támogatjuk azt a bizottsági véleményt, miszerint az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés kialakításában - európai oldalról - az Európai Uniónak kell a kulcsfontosságú intézményi és politikai szerepet betöltenie. Ez déli partnereinket az egymás közötti szorosabb együttműködésre ösztönözheti, ami mindezidáig rendkívül nehéznek bizonyult.
Egyetértünk azzal, hogy az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés feladata a Földközi-tenger medencéjében fekvő országok közötti gazdasági és területi integráció megteremtése, amelyeket nagyszabású infrastrukturális projektek révén kell megvalósítani, és úgy gondoljuk, hogy a Bizottság a célnak megfelelő példákat hozott fel.
Ennek érdekében egyértelművé kell azonban tenni, hogy kinek mi a feladata. Mindenekelőtt, elkerülendő a Bizottság és a leendő titkárság szerepköre közötti bármilyen átfedés. Ami a partnerség újjáéledését illeti, természetesen mindent elkövetünk politikai dimenzióinak támogatása érdekében: a kormányok közötti párbeszéden túl érdekeltek vagyunk a parlamentek szerepében, az Euromediterrán Parlament létrehozásában és munkájában, a civil társadalom tevékenységében is, itt külön is kiemelem a szociális partnerek alapvető szerepét.
Végezetül, egyértelművé kell tenni, hogy a Bizottság közleményében meghatározott projektek megvalósítása semmilyen módon sem hátráltathatja a már folyamatban lévő kulturális, örökségi, képzési és audiovizuális regionális programokat. Ezzel összefüggésben kérjük az Erasmus Mundus program erőteljesebb finanszírozását és az Euromed Audiovizuális program újbóli finanszírozását.
Thierry Cornillet
(FR) Tisztelt elnök asszony! 13 év elteltével üdvözöljük az Európai Unió és a Földközi-tengerrel határos országok közötti kapcsolatokat meghatározó folyamat újraindítása alkalmából!
Az állásfoglalásunk egyértelmű. Nem volt nem megfelelő kezdeményezés. Ellenkezőleg, időszerű és üdvözlendő kezdeményes volt: egy új kezdeményezés, új lendület, új lökés volt. Ezt bizonyítja, hogy legalább a barcelonai folyamatot sikerült tökéletesíteni, és erőfeszítéseinket ebbe az irányba fogjuk összpontosítani.
Üdvözöljük hát a "Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért” kezdeményezés alkalmából. Ez az első alkalom, hogy az eszköz elsőbbséget élvez a céllal szemben. Nincs kétségem afelől, hogy az Unió a mediterrán térségért megmarad általános elnevezésként, de nem akarok senkivel sem vitatkozni erről. Az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés Kolumbusz tojása, nemde! A Földközi-tenger egy tó. Mindannyian a partjain élünk, néhányan szervezetten, néhányan kevésbé, vagy egyáltalán nem - mint például a déli országok - de együtt kell dolgoznunk. Ezzel összefüggésben, először - és ezt tökéletesen kihangsúlyozta a Bizottság - a környezetszennyezéssel, az energiatermeléssel és a fiatalok munkahelyteremtésével összefüggő specifikus projektekkel kell indítanunk, amelyek alapvető jelentőségűek a földközi-tengeri országok számára.
Üdvözöljük továbbá abból az alkalomból, hogy a parlament ismét napirendjére vett az emberi jogokhoz és a nemek közötti egyenlőséghez kapcsolódó, kevésbé kézzelfogható területeket. Összefoglalásképpen azonban azt kell mondanom, biztos, hogy nem lesz szükség arra, hogy harmadszor is nekirugaszkodjunk a témának.
Ez alkalommal mindenképpen sikeresnek kell lennünk, ellenkező esetben saját érdekeink ellenségeként tüntetjük fel magunkat.
Rebecca Harms
(DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! Sok szó esett a francia elnök elképzeléséről, miszerint a Mediterrán Unió keretei között biztosítsunk az észak-afrikai és közel-keleti országok számára polgári és katonai használatra is alkalmas nukleáris kapacitást. Hadd idézem itt Asterix, a gall egy mondatát: "Ezek a franciák bizonyára megőrültek!” Most azonban, még jobban aggódom e miatt a fejlemény miatt, lévén a tervet az Európai Bizottság is felkarolta és buzgón támogatja.
Körülbelül két héttel ezelőtt találkozóra került sor dr Mohamed ElBaradei, a Nemzetközi Atomenergia-ügynökség (NAÜ) főigazgatója és a Bizottság között. Barroso úr is jelen volt. Megállapodás került aláírásra a NAÜ és az Euroatom, illetve a Bizottság között, amely az atomenergia elterjedését kívánja előmozdítani. Láthatóan létezik egy olyan szándék, hogy azokat a fejlődő országokat, amelyek Sarkozy úr számára is fontosak, állítsák a helyes útra és támogassák mindenféle módon, annak érdekében, hogy képessé váljanak az atomenergia alkalmazására.
Véleményem szerint, ez több kérdést is felvet. Először is, biztos asszony, eredetileg Ön ennek a megállapodásnak társaláírója lett volna. Rendelkezésemre áll az erre vonatkozó megállapodás-tervezet. Miért tartózkodott ettől? Talán, mert a Szerződésekben valójában nem található alap ehhez a megállapodáshoz? Másodszor, mi Solana úr álláspontja az ilyen jellegű megállapodások aláírásával kapcsolatban? Nem tudom elképzelni, hogy biztonsági szempontból, különös tekintettel az Iránnal kialakult nehéz helyzetre, ez a megállapodás képes lenne valaha is megszerezni Európa támogatását.
Mivel úgy tűnik, hogy mindez titokban történt, nagyon örülnék, ha magyarázatot kapnék a biztos asszonytól, különös tekintettel arra, hogy egy olyan országból, nevezetesen Ausztriából jön, amely nagyon kritikus hozzáállást tanúsít az atomenergiával kapcsolatos kérdésekhez.
Salvatore Tatarella
(IT) Elnök asszony, biztos asszony, hölgyeim és uraim! Schulz úr biztos örömmel hallja, hogy nem szándékozom franciául beszélni. Ez azonban nem akadályoz meg abban, hogy fenntartás nélkül támogassam Sarkozy elnök kezdeményezését, amelynek nyomására - vagy amelynek lendülete nyomán - olyan helyzetbe került Európa, amelyben visszanyerheti kulcsszerepét a földközi-tengeri térségben.
Az a Sarkozy-kezdeményezés érdeme, hogy bátor módon reagál a barcelonai folyamat kimenetelével kapcsolatos kérdésre. Ha bármikor feltesszük magunknak azt a kérdést, hogy a mediterrán térségnek milyen előnye származott a barcelonai folyamatból, az objektív, komoly és igaz válaszunk biztos, hogy nem ad elégedettségre okot. Természetesen ott volt a háború, és még mindig konfliktushelyzet van a Közel-Keleten. Amikor 1995-ben, Barcelonában elhatározták, hogy elindítják ezt az új európai politikát, az elképzelés a konfliktus után létrejött béke kezelését szolgálta. Akkor sem és most sem ez a helyzet. Európa még mindig csak ímmel-ámmal halad előre és a francia elnök kezdeményezése a legjobb időben érkezett.
Támogatjuk a Bizottság kezdeményezését és az ebből született kompromisszumot. Támogatjuk, azonban úgy gondoljuk, hogy még mindig nem elégséges az, ami Európának a mediterrán térségben betölthető és betöltendő szerepére vonatkozik. Egyesek tartottak és még ma is félnek attól, hogy a francia kezdeményezés veszélyeztetheti az európai kohéziót, én azonban nem hiszem, hogy létezik ilyen veszély. Sohasem létezik ilyen veszély akkor, amikor Európát arra kérik, hogy inkább a politikára, mint a piacra koncentráljon.
Patrick Louis
(FR) Elnök asszony, hölgyeim és uraim! A mai vita kulcsfontosságú. Kontinensünk jövőjének egyik kulcsa abban a képességünkben rejlik, hogy meg tudunk-e akadályozni egy mély szakadást, amely a Földközi-tenger medencéjét két, kulturálisan és gazdaságilag is antagonisztikus részre osztaná. A mare nostrum két partja között meglévő összes különbség ellenére, sokkal erősebb az, ami egyesít bennünket, mint ami elválaszt.
Ezért tökéletes elvben Nicolas Sarkozy kezdeményezése: új életet lehelt a barcelonai folyamatba, amely egy helyben topog. A módszerrel kapcsolatban, azonban van némi fenntartásom.
Amikor Franciaország aláírta a különböző szerződésekben megfogalmazott európai kötelezettségvállalásokat - kezdve a Maastrichti Szerződéstől a Lisszaboni Szerződésig -, hozzájárult ahhoz, hogy számos előjogát, elsősorban a külügyek terén, átruházza a Közösségre - és ez az, amit sajnálok. Guénot úr iránt érzett minden tiszteletem ellenére, sajnos ilyen az a világ, amit ezek szerződések ránk kényszerítenek. Ezért tartom némiképp ellentmondásosnak egy ilyen projekt elindítását, óriási média hűhó kíséretében. Valójában Franciaországnak már nincs meg ahhoz az ereje, hogy bárkire is ráerőltessen egy ilyen projektet. A projekt keresztülvitelének egyetlen módja az volt, hogy Franciaország felhasználta az összes rendelkezésére álló diplomáciai és emberi erőforrását, hogy a barcelonai folyamat reformjának megvalósításáról meggyőzze partnereit, kerülve a már elért vívmányok megsemmisítésének látszatát, még akkor is, ha ezek a vívmányok távolról sem voltak kielégítőek.
Ma látható ennek az ellentmondásosságnak a következménye, mert biztos, hogy nem a véletlennek köszönhető, hogy tegnapról, amikor a Tanács is jelen lehetett volna, ma reggelre halasztották ezt a vitát, amikor csak a Bizottság van képviselve. Ez több mint jelzésértékű: a Bizottság nem szándékozik lemondani erről az ügyről.
Tokia Saïfi
(FR) Tisztelt elnök asszony! Biztos asszony! Örülök, hogy a "Barcelonai folyamat: Unió a mediterrán térségért” kezdeményezés kiemelt helyen szerepel az európai menetrenden.
Úgy tűnik, hogy helytálló a Bizottság elemzése. Az 1995 óta megvalósított euromediterrán együttműködés vívmányaira alapozva, új életet lehel a folyamatba, hogy felülkerekedjen a meglévő különbségeken és hiányosságokon.
Ezzel összefüggésben annak is örülök, hogy a kijelölt célok a paritás és az egyenlőség alapelveire épülnek, amelyek az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés középpontjában állnak. A megvalósítandó regionális projektek láthatóbbá teszik az Euromed partnerséget, de legfőképp közelebb hozzák majd a polgárokhoz. Valójában, az emberek részvétele fogja garantálni egy erős partnerség és a dél-mediterrán térségben megvalósuló nagyobb regionális együttműködés kialakulását.
Ennek a célkitűzésnek a megvalósítása során az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlés által betöltött hivatalos szerep kulcsfontosságú lesz. A Közgyűlést végre elismerik az euromediterrán partnerség parlamentáris támogatásaként.
Végezetül, a projekt irányításáról kívánok említést tenni. A célkitűzésünk továbbra is a politikai kapcsolatok erősítése, a felelősség megosztása, az egyenlőség előmozdítása és az euromediterrán partnerek közötti találkozók számának növelése lesz. Nem hígíthatjuk fel a projekt politikai tartalmát egy tehetetlenséghez vezető intézményi mechanizmus súlya alatt. Biztosítanunk kell továbbá a projekt tényleges hatékonyságát, az egyenlőséget és közös felelősségvállalást garantáló észak-dél társelnökség, és az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés irányításáért és az egyedi projektek végrehajtásának felügyeletéért felelős titkárság felállításával.
Az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés egy fontos lépés előre, és ahogy biztos asszony, Ön is mondta, a partnereinkkel kialakult kapcsolatokban - remélem - egy új korszak nyitányát jelenti, mert közös sorson osztozunk.
Carlos Carnero González
(ES) Elnök asszony! Mivel van élet az Európai Parlamenten kívül is, úgy gondolom, néhányunknak lehetősége van hétvégenként egyszer-egyszer moziba menni.
Én az elmúlt vasárnap ezt tettem, és láttam egy filmet, amit nagyon ajánlok, pedig nem vagyok anyagilag érdekelt sem a készítésében, sem a forgalmazásában: a The Yacoubian Building című film Egyiptomnak, e nagy földközi-tengeri országnak a politikai, gazdasági és társadalmi problémáit mutatja be.
A majdnem két és fél órás filmben még csak utalás sem történt az Európai Unióra, a jelenlétünkre, a barcelonai folyamatra. Ez azt jelenti, hogy nem létezik a barcelonai folyamat, hogy nem volt sikeres? Nem, nem erről van szó. Nem volt eléggé szemmel látható, de tartalmazott olyan elemeket, amelyek az emberek javát szolgálták, és amelyek mára az együttműködésen és egyenlőségen alapuló különböző típusú külpolitikák hivatkozási pontjává váltak.
A barcelonai folyamat pontosan az Európa és a dél-mediterrán országok közötti történelmi kapcsolat ellentéte. Ez nem egy neokolonialista folyamat, ez nem a követelések folyamata: ez a partnerség folyamata, ez egy társulási folyamat, és ezt nem szabad elfelejtenünk.
Ez a folyamat nem volt képes megváltoztatni a földközi-tengeri térség főbb dinamikáit, de hogyan várhatnánk el, hogy alig több mint 10 év alatt, több száz éve létező dinamikákat legyünk képesek megváltoztatni? Mindezek ellenére a folyamatnak sikerült új irányt kijelölnie ezen dinamikák számára. Ezért programokkal és finanszírozással kell megerősítenünk, mind politikai, mind intézményi szinten is. Ez, az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés.
Az Európai Bizottság világosan megfogalmazza ezt közleményében, és ez a Parlament ezért ma támogatni fogja a közleményt, és támogatni fogja, amit az európai kormányok nagy többsége akar: még több barcelonai folyamatot, még több barcelonai folyamatot, még több barcelonai folyamatot. Az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés értelmében nem több struktúrára van szükség, hanem arra, hogy az egyenlő partnerek közötti együttműködésnek köszönhetően az embereknek lehetőségük nyíljon egy jobb életet élni.
Azt akarom mondani, hogy ebben az esetben, az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlésnek olyan jogalkotó testületnek kell lennie, amely demokratikus legitimációt ad ennek a folyamatnak. Nem véletlen egybeesés, hogy a mai ülésen Rothe asszony, pont Ön elnököl, aki egyben az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlésnek is tagja.
Baroness Nicholson of Winterbourne
Tisztelt elnök asszony! Köszönetet mondok minden képviselőnek aki felszólalt és aki sok éven át támogatta a barcelonai folyamatot. Ez egy csodálatos elképzelés, amely megérdemli, hogy sikeres legyen. Különösen üdvözlöm a Pöttering úr által előterjesztett, a barcelonai folyamat előremozdítását szolgáló, egy Parlamenten belüli struktúra kialakítására vonatkozó kezdeményezését, és Sarkozy elnök úrnak a folyamat különböző szempontokkal történő megerősítése iránti elkötelezettségét.
Ez a hétfőn, június 9-én nyitja meg kapuit az Euromediterrán Egyetem. Tisztelt képviselőtársaim, kérem, jegyezzék meg ezt a dátumot. Azt mondjuk, hogy sikerünk a párbeszédben rejlik és az Európai Mediterrán Folyamat legjobb példája egy sikeres egyetem. Gratulálok a szlovén elnökségnek az egyetem területének felajánlásáért, de megkérdezem a bizottságokban tevékenykedő kollégáimat - és a Bizottságot és az elnökök értekezletét - miért nem biztosítottak külön költségvetést az egyetem részére? Biztos, hogy nem lenne szabad kizárólag a soros elnökségi tisztet betöltő egyetlen államra - ebben az esetben Szlovéniára - bíznunk az egyetem jövőjének alakulását. Ha azt akarjuk, hogy az egyetem sikeres legyen, akkor meg kell találnunk a következő évek költségvetési forrását is.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Tisztelt elnök asszony! A Földközi-tenger történelme összetettebb, mint a földrajza. Nem kell ebből a térségből származni ahhoz, hogy megértsük - mint ahogy a Bizottság helyesen kiemelte - a legfőbb problémáit: a migrációt, az emberkereskedelemmel foglalkozó maffiákat, ami sajnos nem szerepel az állásfoglalásra irányuló indítványban, a kábítószereket, a Földközi-tenger két partja között meglévő gazdasági különbséget és természetesen a radikális iszlám fundamentalizmust, amely a nemzetközi politika egyik legnagyobb fekete foltja.
Ezért olyan fontos a saját politikai projektjeink stabilitása és biztonsága szempontjából a földközi-tengeri térségben kialakult helyzet. Ezért üdvözöljük ezt a bizottsági közleményt: üdvözöljük a szorgalmát, amivel rendkívüli gyorsasággal teljesített egy tanácsi felhatalmazást; üdvözöljük éleslátását, ahogyan a dolgokat perspektívába helyezi; és üdvözöljük az ésszerűségét, ahogyan kiemeli az addicionalitást és a kezdeményezések többoldalú jellegét, amelyek ebben az új kezdeményezésben öltenek formát, kifejezetten azzal a céllal, hogy új életet leheljenek a barcelonai folyamatba.
Arra akarok rámutatni elnök asszony, hogy nem értek egyet a vita során elhangzott néhány kritikával. Hiszem, hogy amikor szükség van rá, akkor az Európai Unió és a Bizottság elsőbbséget ad az eszméknek a számokkal szemben, és egyértelmű, hogy külső fellépései során az Európai Unió minden esetben megpróbálja megvédeni azokat az alapelveket, amelyekben hiszünk. Azonban az is igaz, elnök asszony, hogy gyakran az üdvösség és a nagy elvek helyett a könyveléssel kell foglalkoznunk, annak érdekében, hogy biztosítani tudjuk a hitelességet és a realitást, és a szavakat pedig tettekre kell váltani azoknál a politikáknál, amelyeket támogatni kívánunk.
Ezért elnök asszony, nagyon könnyű dolog kritizálni és kezdeményezéseket javasolni, de ezeket a kezdeményezéseket azokkal a pénzügyi forrásokkal összefüggésben kell értékelni, amelyeket a tagállamok a politika megfelelő végrehajtása érdekében biztosítanak az Európai Unió számára. Ezért hiszem azt elnök asszony, hogy a jelenlegi pénzügyi terv keretei között azzal kell gazdálkodnunk, amink van, és ha nem használjuk fel ezeket a forrásokat, nem leszünk képesek megvalósítani azokat a céljainkat, amelyekért mi, az Európai Unió erőfeszítéseket teszünk.
Kader Arif
(FR) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Az elindítása annak, ami akkor a Mediterrán Unió kezdeményezés volt, számos ellentmondásra és aggodalomra adott okot mind Európában, mind pedig földközi-tengeri partnereink körében.
Világos, hogy ez nem lehetett egy tisztán francia vagy tisztán európai kezdeményezés, sem pedig az euromediterrán kapcsolatok biztonságra vonatkozó jövőképnek a kifejeződése.
Ezért üdvözlöm a biztos asszony ma délelőtti szavait és az ismertetett konkrét javaslatokat, amelyek választ adnak néhány aggodalmunkra. Ennek a közös projektnek az egyenlőségre és a közös irányításra épülő kollektív párbeszédből kell állnia. Az euromediterrán kapcsolat azonban egy asszimetrikus kapcsolat, amely egyszerre érzelmi és irracionális. Nyilvánvalóan asszimetrikus, amikor a kereskedelem kerül szóba: mind az észak-dél országai, mind pedig a déli országok közötti kereskedelem esetében is. Ezért meg kell vizsgálnunk, hogy vajon szükség van-e egy szabadkereskedelmi zóna kialakítására 2010-ben. Irracionális, mert kapcsolatai egy olyan történelmen alapulnak, amely gyakran fájdalmas és igen bonyolult - ezt felnagyítja a civilizációk összecsapása, a nyugati és a keleti tömb közötti konfrontáció, amit bizonyos konzervatív csoportok el szeretnének érni.
Következésképpen, ha döntést kellene hozni, akkor először ezt az euromediterrán kapcsolatot kellene elfogulatlanul és racionálisan megvizsgálni. Racionálisnak kell lennünk a parlamentek, elsősorban az EMPA szerepének megerősítésével kapcsolatban, racionálisnak kell lennünk a felelősségteljes kormányzásra tett javaslatainkat illetően, racionálisnak kell lennünk, ha a dél-dél viszonylatban nyújtott segélyről van szó, és racionálisnak kell lennünk akkor is, ha az emberek szabad mozgásáról vagy az izraeli-palesztin kérdésről esik szó. Elfogulatlannak kell lennünk azért is, mert ha nem tudunk azok maradni, akkor nem fogjuk megteremteni a békét ezen a területen, és nem fogjuk megakadályozni a civilizációk között összecsapást, amit egyesek óhajtanak.
Ioannis Kasoulides
Elnök asszony! Ferrero-Waldner biztos asszony és az előző felszólalók jól bemutatták a Barcelonai folyamat: Mediterrán Unió kezdeményezésnek adott új lendületet. A Barcelona gondolata ma érvényesebb, mint eddig bármikor. Az Európai Unió és a legtöbb fölközi-tengeri ország közötti életszínvonalbeli különbség sajnos növekedett. Az Európai Unióval lassan kialakuló szabad kereskedelem nem vonzotta a hazai és a külföldi befektetést, ami nélkülözhetetlen a mediterrán partnereink életszínvonalának fellendüléséhez.
Sok minden múlik a javasolt új projektek sikerességén, amelyeknek a Földközi-tenger mindkét oldalán élő polgárok számára láthatónak és kézzelfoghatónak kell lenniük, amelyeknek egybe kell esniük a magánszektor érdekeivel és vonzónak kell lenniük számukra: olyan témákkal foglalkozó projektek, mint a polgári védelem, az éghajlatváltozás hatásai, szárazság és vízhiány, erdőtüzek, a Földközi-tenger megtisztítása, és a napenergia legjobb felhasználását eredményező technológia fejlesztése, amely Földközi-tenger mindkét oldalának előnyére válik.
Az összes földközi-tengeri országra irányuló közös projektek jelentik a siker egyik kulcsát, akár déli, akár északi országokról legyen is szó. A migráció, a társadalmi integráció, az igazságügy és a biztonság szintén olyan kérdések, amelyek láthatóságot és kölcsönös előnyöket eredményeznek. Ne feledkezzünk meg arról, hogy partnereink a Szaharától délre fekvő területekről érkező migrációs hullámok tranzitországává váltak.
A finanszírozás kérdése, különösen egy ilyen nagyon ambiciózus projekt esetében, nyitott marad. Minél nagyobb lesz a projekt kézzelfogható és látható előnye, annál nagyobb hajlandóságot mutatnak majd a tagállamok a források biztosítására.
Vural Öger
(DE) Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Ebben a nehéz helyzetben, vonakodva bár, de ez egyszer, gratulálni kívánok Sarkozy elnök úrnak. Az euromediterrán kapcsolatok körül kialakított nagy kavarodással tulajdonképpen sikerült elérnie, hogy az 1995 óta létező barcelonai folyamat az őt megillető mértékben láthatóvá és ismertté váljon, és sikerült vitát kezdeményeznie a szomszédos déli régiókkal kapcsolatban.
Ha azonban a végeredményt nézzük, akkor világossá válik, hogy Sarkozy úr 2007-ben útjára indított eredeti elképzelése három szempontból is elbukott. Először, a 2007 decemberében, Rómában elfogadott nyilatkozattal, Spanyolországnak és Olaszországnak sikerült meghiúsítania Törökország uniós csatlakozásának lehetőségét. Ezt követően, Merkel kancellár biztosított afelől, hogy az euromediterrán kapcsolatok továbbfejlesztésére a meglévő uniós keretek között kerül sor. Végül, a Bizottság most leállította Sarkozy úrnak a projekt titkárságra és vezetői struktúrájára vonatkozó ambiciózus terveit. Látható, hogy Sarkozy mindenkitől különálló megközelítéseit nem tolerálják az Európai Unióban.
Simon Busuttil
(MT) Szükségünk van erre az új kezdetre; szükségünk van új energiára a földközi-tengeri politika számára, amely olyan fontos a földközi-tengeri térség és Európa számára is. Talán a barcelonai folyamat legnagyobb hibája az volt, hogy a földközi-tengeri térségben lévő szomszédos országok mindig úgy érezték, hogy ez a rájuk kényszerített folyamat egy európai folyamat, és hogy hiányzik belőle a megfelelő tagság- és egyenlőségérzet. A július 13-i csúcstalálkozón garantálnunk kell, hogy valódi tagságra és valódi egyenlőségre fogjuk ezt az új - Unió a mediterrán térségért - projektet építeni. Különálló struktúrákra kell építenünk, nem kényszeríthetjük másokra saját elképzeléseinket. Ez természetesen azt jelenti, hogy nemcsak az egyik, de mindkét oldalon vannak kötelezettségek is a jogok mellett. Kételkedéssel, ugyanakkor reménnyel is fogadjuk ezt a javaslatot. Remélem a remény fog győzedelmeskedni a kételkedés felett.
Luís Queiró
(PT) A barcelonai folyamat kizárólag azért létezik, mert kapcsolatunk a déllel egy sor központi fontosságú európai politikára van hatással. Ezek közé tartozik az energia, a terrorizmus elleni küzdelem, a demográfia és bevándorlás, a gazdasági fejlődés és a bűnüldözés kérdése is. Azt azonban el kell fogadnunk, hogy a barcelonai folyamat önmagában véve nem volt sikeres.
Európa nagy sikerét valójában az jelentette, hogy támogatta a reformokat a tagjelölt országokban. A Földközi-tenger déli partjain elterülő országok igaz nem csatlakozhatnak az Európai Unióhoz, de egyes esetekben mégis ők a legproblematikusabb szomszédaink. Ezért, az a kérdés, hogy hogyan alakítsuk át a folyamat újraindításának stratégiáját, hogy az új "Unió a mediterrán térségért” kezdeményezés ne csak egy újabb, nagyszerű elképezés legyen.
Hisszük, hogy az előrehaladást az igazán nyitott piacok kerete között megvalósuló egyedi beruházások támogatása jelenti? Hiszünk a közösségi helyreállítási eszközök lehető legszélesebb körű hozzáférésében? Megvédjük azt az elgondolást, miszerint a segély összege a meghozott reformintézkedések minőségének legyen a függvénye? Úgy gondolom, igen, mert a földközi-tengeri országok problémája egyben a mi problémánk is. Nem feledkezhetünk meg erről, és ha nem tudjuk megérteni, hogy mi romlott el Barcelonában, akkor nem leszünk képesek új dinamikát vinni a déli partnereinkkel kialakított kapcsolatokba.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Elnök úr, szeretném megkérni Ferrero-Waldner biztos asszonyt,
hogy ne kizárólag puszta gazdasági folyamatnak tekintse a barcelonai folyamatot. Amikor Európának energiára van szüksége, akkor Afrikához fordul, hogy hasznosítsa az afrikai napot és homokot. Ez nem túl kevés? Ezt a folyamatot nem inkább a kultúra terén végzett munka révén kellene végrehajtanunk? Olyan országokkal kerülünk kapcsolatba, amelyek nagyon különböznek egymástól, amelyek büszkék és amelyeknek történelme és nagyszerű kultúrája van. Nem inkább alapos kulturális munkával kellene erőfeszítéseket tenni a társadalmi kohézió javítására?
Egyetlenegy dokumentum sem utal az Anna Lindt Alapítványra, amely jó néhány éve tesz erőfeszítéseket az együttműködés előmozdítására. Nagyon szeretnék tovább előrelépést látni a javasolt Euro-Arab egyetemmel kapcsolatban is.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! A Fekete-tengeri Unió létrehozásának kérdése stratégiai jelentőségű. Ez a jövőre vonatkozó közös fejlesztési folyamat, amely nemcsak az Európai Unió növekvő befolyását és gazdasági együttműködését, de a jószomszédságot is érinti.
A földközi-tengeri térség különösen fontos a maga gazdag kulturális és történelmi rétegeivel és a modern politikai és gazdasági befolyásával. Én ezt egy folyamatnak tekintem, egy lépésnek abba az irányba, ahol az EU, mint egy egész, nem pedig mint valamelyik ország, kap globálisabb szerepet.
Ugyanakkor, az uniós politikák fejlesztésében a földközi-tengeri tengelyt össze kellene kötni az EU stratégiai projektjeinek keleti dimenziójával. A Fekete-tenger térségét mindig összekötötték a fölközi-tengeri térséggel, ezért a két térséget összehasonlíthatóvá kellene tenni, és azonos módon kellene őket kezelni.
Csak így tudjuk megvalósítani az új hatékonyságot, és így tudunk nagyobb befolyást szerezni az Európai Unió politikáinak és értékeinek. Ez fogja létrehozni az uniós politikák új hozzáadott értékét.
Marios Matsakis
Elnök úr, azt mondom a biztos asszonynak, hogy gyorsforgalmi utak építése nem fogja megoldani a földközi-tengeri térség előtt álló súlyos problémákat, hacsak nem áll szándékában egy hatsávos, Franciaországot Törökországgal összekötő gyorsforgalmi út megépítéséről meggyőzni Sarkozy elnököt!
Biztos asszony, elégedetlen voltam az Ön bevezetőjével, mivel nem érintette a földközi-tengeri térség néhány fontos politikai problémáját: például a palesztinok területének izraeli megszállását; Törökország ciprusi megszállását; és a folytatódó gyarmatosítást - most, a 21. században -, gondolok itt két marokkói spanyol gyarmatra, és Nagy-Britannia két ciprusi és - ismereteim szerint - egy spanyolországi gyarmatára.
Amennyiben nem foglalkozik ezekkel a súlyos kérdésekkel, akkor a Mediterrán Unió elméleti terveit nem leszünk képesek valóra váltani.
Ryszard Czarnecki
(PL) Elnök úr! Európa tényleg két tüdővel lélegzik. Az egyik tüdő a földközi-tengeri dimenzió, amiről jelenleg folyik a vita. A másik a keleti dimenzió, amelybe a Lengyelországgal határos országok is beletartoznak. Példaképp megnevezhetném Ukrajnát, Belaruszt és Oroszországot. A keleti dimenzióba beletartoznak a kaukázusi országok is, mint Grúzia és Örményország.
Helyes és helyénvaló, hogy ma, 13 évvel Barcelona után, ilyen sok időt szentelünk az európai politikánk létfontosságú földközi-tengeri dimenziójának. Kihangsúlyozandó azonban, hogy ez csak egy része egy nagyobb egésznek. Szükséges és megújításra szorul a Földközi-tenger medencéjében található országokra vonatkozó politika, azonban ez csak egy eleme az Európai Unió átfogó külpolitikájának. Ebben fontos helyet kell kapnia az Európai Unió jövőbeli tagjaival szemben folytatott politikánknak. Hogy világos legyek, nem hiszem, hogy azok közül a földközi-tengeri országok közül, amelyekről ma beszélünk, bármelyik is csatlakozni fog az Unióhoz. Ukrajna, Grúzia és Örményország azonban biztos, hogy előbb-utóbb tag lesz.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Tisztelt elnök úr! Biztos asszony! Ami engem illet, kettőn áll a vásár. Azt akarom megtudni, hogy vajon a Földközi-tenger másik oldalán valóban megvan-e a megfelelő érdeklődés. Amikor látjuk ma, hogy a francia kormánynak hogyan kell udvarolnia ahhoz, hogy a földközi-tengeri térség államfőit sikerüljön összehozni, hogy rávegye őket, hogy július 13-án Párizsba jöjjenek, azon tűnődöm, hogy vajon a másik oldalon is megvan-e ugyanez az elkötelezettség.
El akarom mondani, hogy az Ön újra megvitatott projektje rendkívül érdekes. Az Európai Uniót a háború után szénre és acélra építették fel. Ha azt javasoljuk a partnereinknek, hogy a 21. század számára építünk egy projektet, aminek az alapját az éghajlatváltozás, a megújuló energiák, a teljesen tönkretett földközi-tengeri környezet helyreállítása jelenti, akkor igen, tudjuk támogatni ezt a projektet. Hol van azonban a következetesség, biztos asszony? Mit mondhatunk Sarkozy elnöknek erről a magánszámáról, aki még ma is, az elnöksége előtt, sürgeti Algériát, hogy írjon alá egy atomerőmű létrehozására vonatkozó megállapodást? Úgy gondolom, hogy ez egy világos példája a Tanács és Bizottság között esetleg fennálló ellentmondásnak.
Carlo Fatuzzo
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Matsakis úrnak igaza van. Az általa elmondottak nagy részével egyetértek. A mare nostrum-mal, ahogy 2000 évvel ezelőtt hívták, határos országokban mindig is voltak nehézségek és problémák.
Amit azonban Watson úr, a liberális képviselőcsoport elnöke mondott, az véleményem szerint szintén igaz: meg kell tanulnunk adni és kapni is. Ezért felszólítom a Berlusconi miniszterelnök úr irányítása alatt működő új olasz kormányt, hogy vegye figyelembe Kadafi tábornok kéréseit és könyörgéseit, akinek oly nagyon a kedvében akartunk járni a bolgár ápolónők ügye idején, figyelmen kívül hagyva mindent, ami az ügy hátterében volt. Több esetben is felkérte Olaszországot, hogy építsen egy gyorsforgalmi utat hazájában. A gyorsforgalmi útnak nemcsak Kadafi elnök, de ÉszakAfrika minden lakosa is élvezi majd az előnyeit, tehát ezzel kimutatjuk jóindulatunkat és a földközi-tengeri térség egészéért teszünk valami jót.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Elnök úr, az Európai Unió szemszögéből a Földközi-tenger medencéje és a Közel-Kelet stratégiailag fontos területnek számít. Egyértelmű, hogy létre kell hoznunk a demokrácián, a szolidaritáson és az együttműködésen alapuló, béke és biztonsági stabilitás területét, amennyiben fel akarunk nőni a közös kihívásokhoz. Szükség van a barcelonai folyamat felélénkítésére és fejlesztésére is, annak érdekében, hogy egy erős partnerség alakuljon ki a kül- és biztonságpolitika területén, különös tekintettel a terrorizmus elleni küzdelemre.
Az euromediterrán partnerség nem koncentrálhat kizárólag gazdasági és kereskedelmi kérdésekre. Párosulnia kell a megerősített regionális együttműködéssel, a szorosabb társadalmi integrációval és a természeti környezet védelme területén megvalósuló együttműködéssel. Ezen túlmenően, hangsúlyoznunk kell a térségben a nők szerepének megerősítését célzó politikák szükségességét, a nemek közötti egyenlőség előmozdítása révén. A szokások és hagyományok tiszteletben tartása nem sértheti a nők alapjogait.
Végül üdvözölni szeretném az Euromediterrán Parlamenti Közgyűlésre vonatkozó bizottsági javaslatot. Meg kell erősíteni a Közgyűlés szerepét és demokratikus legitimitását.
Benita Ferrero-Waldner
a Bizottság tagja. - (FR) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Franciául fogom folytatni. Lehet, hogy Schulz úr nem ért ezzel egyet, de úgy hiszem, hogy Sarkozy elnök úr adta meg a lökést az Unió a mediterrán térségért kezdeményezésnek. Ezért gondolom, hogy most az egyszer, én mégis ezen a nyelven folytatom beszédem.
Először is, hölgyeim és uraim, látom, hogy ez a vita, illetve ez a téma erős érzelmeket váltott ki. Mindenkinek van valami mondanivalója a témával kapcsolatban, és ez rendkívül fontos. Meglátásom szerint igaz, hogy bizonytalan a béke a Földközi-tenger térségében. Az is igaz, hogy a két part között még mindig léteznek különbségek: egyre kisebb mértékben ugyan, de még mindig megvannak. Számba kell vennünk az elért eredményeket: a makrogazdasági stabilitás, alacsonyabb infláció és jelentős javulás az emberi jogok terén. Természetesen, még mindig rengeteg a tennivaló. Egyrészről, komoly szükség van reformokra, és ezeknek a reformoknak gyorsabbnak és átfogóbbnak kell lenniük. Ezen túlmenően, alapvető fontosságú a kereskedelem és a beruházások kérdése is. Nem értek egyet Wurtz úrral abban, hogy a barcelonai folyamat halott. Nem halott, ahogy mindig is mondtam: nagyon nehéz volt a végrehajtása a meglévő politikai problémák miatt, és ez valóban igaz. Amikor politikai problémákat vitattunk meg, mint ahogy mindannyian tudjuk, akkor mindig a barcelonai folyamatról volt szó. Még ha nagyon egyedi projektekkel is próbáljuk megoldani ezeket a kérdéseket, amit én támogatok, ezek a problémák sajnos még akkor is megmaradnak. Ezért gondolom, hogy ez az elképzelés egy jó elképzelés, amit, meglátásom szerint, egy mindenre kiterjedő, pragmatikus és konkrét megközelítés révén újítottunk meg.
Ami a szabad kereskedelmet és a szabadkereskedelmi megállapodásokat illeti, hölgyeim és uraim, rá kell mutatnom, hogy a rendkívül hosszú átmeneti időszakok miatt 2010 lesz az első év, amikor képesek leszünk végrehajtani ezeket a megállapodásokat. Valójában, még mindig nincs egyetlen szabadkereskedelmi megállapodásunk sem. Ami a mezőgazdaságot illeti, a tárgyalások közepén tartunk, de ez a másik oldal számára is nagyon bonyolult, mert nemcsak annak kérdését érintik, hogy mit kell adni, hanem azt is, hogy mit kell kapni. Ezek a tárgyalások mindig nehezek. Tunéziával és Izraellel 2010-ben lépnek hatályba a szabadkereskedelmi megállapodások. Marokkóval véglegesítés alatt áll egy hasonló megállapodás, de még jelentős erőfeszítésekre van szükség. Az utolsó, érintett ország Egyiptom lesz. Láthatják, hogy a dolgok nagyon lassan haladnak előre, és ez nem a folyamat miatt, hanem maguk az országok miatt van, amelyek nem kívánnak gyorsabb ütemben haladni. Fontos erre rámutatni. Mindezek ellenére, ez egy jó elképzelés, lehetőség, és remélem a partnerek élnek majd vele. Az is igaz Isler-Béguin asszony, hogy a partnereknek is egyértelműen részt akarniuk kell a részvételt. Azért beszélt a Bizottság mindegyikükkel, hogy garantálja, hogy javaslata az ő gondjukat és nézőpontjukat tükrözi.
Amikor az emberi jogok kerülnek szóba, akkor hölgyeim és uraim, ki kell emelnem, hogy az emberi jogok létezése nélkül, én magam semmit sem tettem volna. A barcelonai folyamat azonban megmarad, ez az elképzelés. Az intézmények is érintettek. Elvben, az intézmények is szerepet játszanak, és ez az Anna Lindt Alapítványra is vonatkozik. Természetesen az Anna Lindt Alapítvány jelen van, és egy új elnökséggel és egy új igazgatóval, ezeket a szempontokat tovább kell erősíteni. Ezek a dolgok nincsenek veszve. Természetesen megmarad az említett szomszédsági politika is, amely egy kétoldalú politika, mert cselekvési tervei révén ténylegesen a reformok megerősítésére és előmozdítására törekszik. Ne gondolják tehát, hogy ez kimarad. Ez jelenti a ténylegesen végrehajtott és kihangsúlyozott projektjeink igazi hozzáadott értékét.
Ami a Portorožban megalakuló Euromediterrán Egyetemet illeti, mindenekelőtt azt gondolom, hogy ez kiváló ötlet volt a szlovén elnökség részéről. Személyesen is részt veszek a felavatásán, meghívást kaptam és szándékomban áll ott lenni.
Ami a finanszírozás kérdését illeti, először és mindenekelőtt, lévén ez egy szlovén elképzelés, magától értetődő, hogy a szlovénoknak is hozzá kell járulniuk, amelyet 1 millió EUR összegben meg is tesznek. Engem is felkértek a hozzájárulásra, ezért próbáltam az elvben már felosztott alapok között találni valamit. Ez több mint nehéz. Találtam 1 millió EUR összeget, amelyet hozzáteszek ehhez a projekthez. Léteznek azonban más eszközök is, amelyekről tájékoztattam az elnökséget. Először is, ott vannak a strukturális alapok és a Kohéziós Alap, amelyeket egyszerűen újra fel kell osztani Szlovéniában, másodszor ott vannak a kutatásra és az oktatásra szánt pénzügyi források. Ezenkívül, Önök előtt is ismert az Erasmus ösztöndíj, amely még mindig felhasználható. Ez egy olyan új dolog, amit meg fogunk erősíteni.
Szeretnék röviden szólni a kultúráról, asszonyom. Azt hiszem valaki utalt arra, amit egykor Robert Schuman mondott, hogy ha ismét nekifognánk az Európai Unió felépítéséhez, akkor a kultúrával kellene kezdenünk. Ez igaz, de amíg annyi szegénység és írástudatlanság stb. létezik, más dolgokat is tennünk kell, és csak meg tudom ismételni, amit az emberi jogokkal kapcsolatban mondtam: az összes kulturális program megmarad, és jó néhány van belőlük.
Végül, röviden szólok a titkárságról, mert ez egy nagyon konkrét kérdés volt. A kifejtett különböző vélemények ismeretében, arra a következtetésre jutottunk, mint ahogy azt a közleményünkben is jeleztük, hogy a titkárságot arra kell felkérni, hogy közös kezdeményezésekre tegyen javaslatokat, amik aztán a politikai testületek által elfogadásra kerülnek, illetve, hogy biztosítsa az állam- és kormányfők által hozott, projektekkel kapcsolatos döntések szükséges nyomon követését. A titkárság autonóm státusszal és önálló jogi személyiséggel rendelkezhet. A részletes szabályok még tisztázásra várnak.
Befejezésképpen néhány szót ejtenék a nukleáris kérdésről. Az egyetértési nyilatkozat, asszonyom, amit az elnökünk a NAÜ-vel, a Nemzetközi Atomenergia-Ügynökséggel, Bécsben írt alá, a biztonsággal és védelemmel kapcsolatos. Én személy szerint támogatom, és szerintem mindenkinek támogatnia kellene, mert nem határozhatjuk meg, hogy milyen energiaforrásokat használjanak fel az országok. Minden országnak, ahogyan Ön is mondta, joga van bizonyos fenntartással élni az atomenergiával szemben, és Ön tudja, hogy nekünk is vannak fenntartásaink. Az országoknak azonban legalább lehetőséget kell arra biztosítani, hogy belátásuk szerint járjanak el. Ezért kulcsfontosságú a biztonság és védelem, és ezek azok a kérdések, amivel a nyilatkozat foglalkozik.
Elnézést kérek elnök úr, de mint ahogy a elején is mondtam, ez a vita erős reakciókat váltott ki bennem.
Elnök
A vita lezárásaként hat állásfoglalásra1 irányuló indítványt nyújtottak be hozzám az eljárási szabályzat 103. cikke (2) bekezdésével összhangban.
A vitát lezárom.
A szavazásra 11 órakor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozat (az eljárási szabályzat 142. cikke)
John Attard-Montalto  
írásban. - Élvezet a Tanács és a Bizottság részéről a barcelonai folyamattal és az Unió a mediterrán térségért kezdeményezéssel kapcsolatos nyilatkozatokat hallani. A kezdeményezés július 13-án, a francia elnökség alatt veszi kezdetét.
Málta kormánya állásfoglalást adott ki az említett nyilatkozattal kapcsolatban. Teljes mértékben egyetértek az Unió a mediterrán térségért kezdeményezésre vonatkozó javaslatokkal. Mivel fontos, hogy ne tegyünk felesleges erőfeszítéseket, a tengeri tevékenységekre vonatkozó javaslat dicséretre méltó.
Málta felajánlotta, hogy otthont ad egy olyan titkárságnak, amely az ilyen jellegű javaslatok végrehajtását tekintené át, és én teljes mértékben támogatom ezt a felajánlást, nemcsak a szigetnek a Földközi-tengerben való kivételes földrajzi fekvése miatt, de azért is, mert rendelkezünk olyan infrastruktúrával, személyzettel és tapasztalattal, ami egy ilyen intézmény befogadásához szükséges.
Befejezésül, meg szeretném említeni, hogy harminc évvel ezelőtt a munkáspárti kormánynak sikerült felhívnia a világ figyelmét a földközi-tengeri térségre és a tenger északi és déli partjával határos országok közötti együttműködés szükségességére.
Alessandro Battilocchio  
írásban. - (IT) Üdvözlöm az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés létrehozását, amely elősegíti a mediterrán partnereinkkel kialakított kapcsolatok javulását és elmélyítését, és előmozdítja a kölcsönös megismerést, a növekedést, a foglalkoztatottságot és a továbbképzést az EU-ban és az érintett 12 nem európai országban.
A béke és demokrácia, a bevándorlás ellenőrzése, a gazdasági kapcsolatok és az alapanyag-ellátás előmozdítása: történelmileg mindig is ezek voltak a hazám és a földközi-tengeri országok közötti szomszédsági politika kulcskérdései. Bettino Craxi úttörő volt e téren.
Az Unió a mediterrán térségért kezdeményezés megkönnyíti majd az egész térség számára fontos határokon átnyúló projektek végrehajtását, elősegíti a tengeri autópályák fejlesztését, a tengeri szennyezés elleni fellépést, javítja a polgári védelmet, létrehoz egy jobban integrált energiapiacot és új, megújuló technológiákat fejleszt ki.
Az Unió a mediterrán térségért kezdeményeznek hozzá kell járulnia a demokrácia előmozdításához, valamint a Közel-Keletet és a Nyugat-Szaharát még mindig destabilizáló konfliktusok megoldásához; ebbe teljes mértékben be kell vonni az Euromed Parlamenti Közgyűlést, amelynek a fenti célok megvalósítását kell elősegítenie.
