Основните права в Европейския съюз (2009 г.) - Ефективно изпълнение след влизането в сила на Договора от Лисабон (разискване) 
Председател
Следващата точка е докладът на г-жа Gál, от името на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи, относно състоянието на основните права в Европейския съюз (2009 г.) - ефективно изпълнение след влизането в сила на Договора от Лисабон.
Kinga Gál
Г-н председател, госпожи и господа, приемането на Договора от Лисабон доведе със себе си визията и идеята за силна Европа по отношение на правомощията на Общността. За гражданите той предлага обещанието за изпълнението на тази визия. Това важи и за защитата на основните права и следователно, за разлика от предишни години, тазгодишният доклад се занимава с новите правни основания, с укрепените и новосъздадените сили и институции и предоставя подробен преглед на така създаденото положение. Целта на доклада е да предложи нов и всеобхватен подход в областта на защитата на основните права.
От декември 2009 г. защитата на основните права на човека се основа на различни стълбове в рамките на Европейския съюз. От една страна, тя се основава на Договора от Лисабон и на Хартата на основните права, която стана правно обвързваща. Хартата се превърна в стандарт за създаването и прилагането на законодателството на ЕС както от институциите на ЕС, така и от държавите-членки. Друг стълб на правната система на Общността ще бъде присъединяването ни към Европейската конвенция за правата на човека - процес, който вече е в ход, но системата на гаранциите за правата на човека, заложени в правните системи на държавите-членки, ще остане подобен стълб. Правните основания ще бъдат укрепени и от създадените институции на Общността както на равнище ЕС, така и на равнище държави-членки. На равнището на Общността ще спомена Комисията, нейния член, отговарящ за основните права, работната група на Съвета, Парламента, а от агенциите ще подчертая ролята на Агенцията за основните права.
Целта на моя доклад е да повиши информираността, за да се гарантира, че съществуващите институции и механизми работят по ефективен и прозрачен начин, независимо дали при мониторинга на процеса на вземане на решения, създаването на законодателни актове, събирането на данни, или обмена на информация, както и че не отдават приоритет на определени права за сметка на други. Важно е отделните институции не само да докладват, но също да отговарят и коментират помежду си. Те трябва да използват и да надграждат работата в областта на защитата на правата на човека, както и да вземат решенията си последователно, обективно и въз основа на факти.
Затова в доклада представяме какво Парламентът очаква от тези институции. Коментираме съобщението на Комисията от октомври, което следва подобна концепция. Една от основните цели на доклада е да подчертае, че настоящата структура на основните права трябва да започва и завършва с индивида, тоест с гражданите. Това означава, че трябва да предоставим на гражданите достатъчно информация, за да гарантираме, че те са запознати и разбират своите възможности, и са в състояние да се възползват от тях. Системата за защита на основните права трябва да бъде разбираема, достъпна и полезна, тъй като цялата структура си струва само ако защитава правата на гражданите на ЕС. За постигането на тези цели посочените институции и държавите-членки трябва да поемат балансираща роля, за да гарантират, че ЕС може да увеличи доверието на гражданите в себе си. И накрая, моят доклад се фокусира върху онези области, които изискват не само бързи действия, но също така средносрочни и дългосрочни стратегии, като например интеграцията на ромите, борбата срещу бедността сред децата и езика в малцинствените общности.
Надявам се, че с доклада, който ще бъде приет утре, ще можем да изпратим лесно разбираемо и ясно послание към посочените институции: Комисията, Съвета, агенциите, органите и съдилищата на държавите-членки, за да направим системата още по-ефективна. Затова призовавам за вашата подкрепа утре, за да можем след влизането в сила на Договора от Лисабон, сега, когато основите, институциите вече са налице, да работим в този дух.
Вивиан Рединг
Г-н председател, днешното разискване относно състоянието на основните права в Европейския съюз е много важно не само защото идва 10 години след провъзгласяването на Хартата - годишнината беше в началото на месеца - но и защото това е първото обсъждане в Парламента, посветено на това, което докладчикът, г-жа Gál, нарича "новата структура на основните права след Договора от Лисабон". Тя е напълно права. Започнахме с едно ново начало за значението на правата на човека и основните права в Европа. Искам да благодаря на докладчика и на членовете на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи за техния много ценен принос за разискването.
Вече имаме правно обвързваща Харта, която е част от първичното законодателство на ЕС. Сега трябва да я приложим на практика. Именно поради тази причина през октомври Комисията прие съобщение относно стратегията за ефективно прилагане на Хартата. Основната цел на Комисията е да направи правата, залегнали в Хартата, възможно най-ефективни за благото на всички хора, живеещи в ЕС, а като членове на Парламента вие представлявате тези хора.
Хартата трябва да бъде нашият компас и трябва да я следваме, особено когато създаваме закони. Това се отнася до изготвянето в Комисията и приемането от Европейския парламент и Съвета, както и до прилагането на новите разпоредби от държавите-членки.
Комисията въведе систематична оценка на въздействието на новите законодателни предложения върху основните права чрез списък на основните права, който се използва от всички служби на Комисията. Доволна съм, че докладът на г-жа Gál подкрепя този подход. В него се изтъква по-специално колко е важно Европейският парламент и Съветът да следят за спазването на Хартата в целия законодателен процес. Хартата трябва да е спазена не само в предложения текст, но трябва да се отчете и отражението на последващите изменения на текста. Всяка институция следователно трябва да помисли как да гарантира, че измененията на законодателните предложения са подходящо оценени. Приветствам призива в доклада за по-добро сътрудничество между институциите.
Също така трябва да видим как се прилага Хартата, когато държавите-членки прилагат правото на ЕС. Отново искам да заявя в залата, че няма да се поколебая да започна процедура за нарушение, когато е необходимо.
В доклада се подчертава също така присъединяването на Европейския съюз към Европейската конвенция за правата на човека. Бързото присъединяване на Европейския съюз към Конвенцията е основен приоритет за Комисията. Преговорите са в ход и се движим напред бързо и конструктивно. Ако всичко върви добре, както изглежда, се надявам, че ще успеем да постигнем окончателно споразумение през първата половина на 2011 г. Така че нещата се развиват бързо и добре.
Напълно споделям и целта да се гарантира безпроблемно сътрудничество с международни организации. За нас това е ежедневие. Комисията вече взема предвид Конвенцията на ООН за правата на детето, когато подготвя нови предложения, които могат да повлияят на деца. Неотдавна проведохме обсъждане и относно хората с увреждания и е ясно, че и в тази област също прилагаме Конвенцията на ООН в държавите-членки и на равнище Европейски съюз.
Докладчикът говори за Агенцията за основните права, която има ключова роля за предоставяне на сравними и надеждни данни за положението в 27-те държави-членки в области, в които ЕС може да действа. Тук също искаме да работим не само на теория, но и на практика. Аз например поисках от Агенцията да се включи в работата на работната група относно ромите. Комисията подкрепя разширяване на мандата на Агенцията, така че да предостави своя опит също в областта на съдебното сътрудничество по наказателноправни въпроси и на полицейското сътрудничество. За да стане това възможно, на 2 декември Комисията прие предложение за изменение на многогодишната рамка, където са изброени тематичните области, в които Агенцията може да работи.
Сега искам да спомена нещо ново, което считам, че напълно съответства на линията на докладчика, и то е стимулът, породен от Договора от Лисабон, който трябва да запазим. С оглед на това през пролетта на 2011 г. Комисията ще публикува своя първи годишен доклад относно прилагането на Хартата. Идеята е да се публикува такъв годишен доклад всяка пролет. Считам, че тогава Парламентът трябва да се намеси и да предизвика истинско разискване за това как се прилага Хартата на практика. Когато подготвяме първия годишен доклад относно прилагането на Хартата през пролетта на 2011 г., ще обърна специално внимание на доклада на Европейския парламент, както и на другите дейности на Парламента в областта на основните права. Това не само ще ни позволи да провеждаме разискване за правата на човека извън Европейския съюз, който е обичаен за залата, но ще ни позволи да провеждаме и годишно разискване на основните права и как те се прилагат от различните правителства в рамките на Европейския съюз, както и да видим дали европейските институции си вършат работата.
Simon Busuttil
Г-н председател, първо, искам да благодаря на Kinga Gál за нейния доклад, и по-специално за акцента, който поставя върху Хартата на основните права, която е толкова важна за Европейския съюз, и нейното прилагане. Считам, че съсредоточаването на Kinga Gál върху въпроса имаше ключово значение тази година. Искам да отбележа колко е важно да продължим да считаме правата на човека за основни права на човека, защото понякога се опасявам, че не всеки тълкува понятието основни права по един и същи начин. Първо, трябва да стане ясно, че правата на човека не означават, че трябва да пренебрегваме понятието, да речем, субсидиарност или да тъпчем различните ценности на държавите-членки. За съжаление някои се опитват да манипулират въпроса за основните права точно с тази цел. Европейският съюз трябва да остави държавите-членки да се справят с етични въпроси като евтаназията и абортите. Второ, трябва да гарантираме, че основните права са наистина основни и не включват други права, които макар и важни, не са основни и следователно рискуват да бъдат нереалистични в контекста на днешния ден. Пример за това са правата в областта на имиграцията, които са от голямо значение, но не винаги са основни права. И накрая, трябва да се стремим да заемем разумна позиция по отношение на например сигурността и значението на защитата на данните. В заключение, считам, че се нуждаем от основни права, но в същото време трябва да гарантираме, че те са логични и реалистични.
Monika Flašíková Beňová
Г-н председател, госпожи и господа, аз също искам да благодаря на докладчика, г-жа Gál, тъй като считам, че тя успя да изпълни основната цел на доклада, а именно конкретно да изясни ролите, които отделните институции и механизми ще изпълняват в новата структура на основните права след Договора от Лисабон.
Считам, че от ключово значение са три области, съдържащи се в доклада. Важно е Съюзът да защитава правата не само на своите граждани или на хората на своята територия, но и да се превърне в световен лидер в тази област. Новосъздадената Европейска служба за външна дейност (ЕСВД) може да играе ключова роля тук. Затова искам да призова Комисията да гарантира, че структурата, ресурсите и дейността на дипломатическата служба ще бъдат определени по такъв начин, че европейската дипломация да може ефективно да насърчава основните права и в чужбина.
Второ, след Лисабон демокрацията и правата на човека имат ново изражение с европейската гражданска инициатива. Инициативата увеличава ролята на гражданите на ЕС, които могат да я използват, за да инициират европейско законодателство. Трето, искам да изразя удовлетворението си от факта, че докладът призовава държавите-членки и институциите на ЕС да удвоят усилията си за повишаване на осведомеността на обществеността относно основните права.
В заключение, искам да благодаря на докладчика, че беше отзивчива към нашите коментари, както и че докладът също така съдържа изричното позоваване, което поискахме, на борбата срещу бедността и социалното изключване в раздела относно дейностите, необходими за защитата на основните права.
Renate Weber
Г-н председател, утре следобед ще можем да споделим нашите мисли относно състоянието на правата на човека в света, но тази сутрин се съсредоточаваме върху състоянието им в Европейския съюз. Обсъждането първо на Европейския съюз и след това на останалата част от света е правилната подредба според мен, защото преди да критикуваме другите, трябва да въведем ред в собствения си двор. Ако искаме да ни вземат на сериозно, не трябва да си затваряме очите за нарушенията на правата на човека на собствената ни територия.
Резолюцията, за която искам да поздравя нашия докладчик, г-жа Gál, се фокусира върху бъдещето на политиката на ЕС в областта на защитата и развитието на правата на човека след влизането в сила на Договора от Лисабон. В нея се посочва не само кой за какво носи отговорност, но също така се набляга на темите, които трябва да заемат централно място в бъдеще.
Искам да подчертая два аспекта. Останах доволна от подкрепата в комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи за идеята за механизъм, посредством който оспорвани национални политики или решения могат да бъдат преустановени, докато Комисията вземе официално решение дали да започне процедура за нарушение. Считам, че подобен механизъм ще допринесе за създаването на по-надеждна политика в областта на основните права в рамките на Европейския съюз. Затова се надявам, че цялата зала ще подкрепи механизма, когато гласуваме утре.
Другият аспект е свързан с правото и задължението на Парламента непрекъснато да анализира състоянието на правата на човека в държавите-членки и да критикува, включително да посочва и обвинява, когато е необходимо.
Hélène Flautre
Г-н председател, докладът е много добър и първият след влизането в сила на Договора от Лисабон. Първо, искам да благодаря на докладчика, г-жа Gál, за усилената й работа, възприемчивостта и ползотворното сътрудничество. Ще се върна към четири послания, които се съдържат в доклада.
Първото е нашето искане към Комисията да изпълни своята роля по отношение на новите ресурси, с които разполага, и на влизането в сила на Хартата на основните права. Положението на ромите за съжаление беше първият практически случай, а Комисията в крайна сметка стигна само до средата, като се позова единствено на Директивата за свободното движение.
Комисията заобиколи въпроса за недопускането на дискриминация въз основа на член 21 от Хартата на основните права, но не може да бъде толкова половинчата в бъдеще след ратификацията на Европейската конвенция за правата на човека и съм доволна от ангажимента на Съюза това да се осъществи.
Добавената стойност на доклада се състои и в това, че подчертава необходимостта от ранно откриване на възможни нарушения чрез прилагането на система за предупреждение. Системата предвижда, наред с други неща, мерките, които има съмнение, че представляват нарушения, да бъдат преустановени, докато се проведе ускорена процедура за установяване дали противоречат на основните права.
Искам също така да подчертая необходимостта да се създаде система за предотвратяване по модела например на общия периодичен преглед, извършван от Съвета на ООН.
Още веднъж подчертавам абсолютната необходимост от съгласуваност между вътрешните и външните процеси, както вече споменахте, г-жо Рединг. В това отношение подписването на споразумения за реадмисия представлява истинско предизвикателство.
Ние сляпо одобряваме тези споразумения, когато действителните условия за тяхното прилагане се определят в съвместни комисии, от които Парламентът е изключен.
Konrad Szymański
Г-н председател, сега, когато Хартата на основните права стана правно обвързваща в Европа, имаме две системи за защита на правата на човека, които до известна степен се конкурират помежду си. Едната се основава на Хартата на основните права и практиката на Съда на Европейските общности, а другата - на Европейската конвенция за правата на човека и практиката на Европейския съд по правата на човека. Считам, че основното предизвикателство, определено в доклада Gál, е осигуряването на съгласуваност между тези системи както от гледна точка на съдържание, така и в институционален план.
Хартата на основните права не трябва да се тълкува по такъв начин, че да води до поемане на нови правомощия от Европейския съюз. Член 51 заявява това много ясно, но считам, че си струва да напомня на всички, особено на членовете на Парламента, че въпросите в областта на семейното право, наказателното право и правната защита на неродените не могат да бъдат регулирани на равнище ЕС нито пряко, нито от който и да е съд или трибунал. Политизирането на инструментите за защита на правата на човека може да доведе само до едно - спад на доверието в международната съдебна система.
Marie-Christine Vergiat
Г-н председател, на свой ред искам да благодаря на нашия докладчик за готовността да ни чуе и за работата й, както и на докладчиците в сянка, които допринесоха за качеството на доклада.
За нас докладът е важен, защото прави заключения от един от малкото положителни резултати от Договора от Лисабон, ако се прилага ефективно. Наистина ефективното прилагане на основните права в Европейския съюз е важен, ако не и основен въпрос за бъдещето на Европейския съюз. Но образният език няма да бъде достатъчен.
Договорът, Хартата на основните права, а скоро и присъединяването към Европейската конвенция за правата на човека ще ни предоставят нови инструменти в тази област и ще позволим на Европейския съюз и държавите-членки да стигнат нов етап.
Мнозина твърдят, че правата на човека са част от основните ценности на Европейския съюз, но малцина ги разпознават като наистина всеобщи и неделими. Неделими означава. че всички права на човека, заложени в Хартата, но и в Европейската конвенция, както и във всички европейски и международни конвенции, които произтичат от Всеобщата декларация за правата на човека, имат една и съща стойност.
Гражданските и политически права не са по-важни от икономическите и социални права. Правото на достоен живот е също толкова важно, колкото и религиозната свобода например.
Всеобщи означава, че правата на човека са еднакви за всички, независимо от националност, независимо от правен статут. Въпреки това знаем, че правото на образование и правото на семеен живот, дори и тук например, постоянно се пренебрегват в почти всяка държава-членка. Положението на ромите за съжаление показва точно това. Така че да, Комисията трябва да реши да започне процедури за нарушение и да бъде също толкова строга, колкото е по икономическите въпроси.
Всеобщи също така предполага правата на човека да имат една и съща стойност по целия свят, което означава, че Европейският съюз трябва да отдава същото значение на правата на човека, както на икономическите или дипломатически въпроси във външната си политика и споразуменията за партньорство. Не стоят така нещата в държави като Тунис, Либия, Колумбия и много други. Така че да, въпросът е ключов; доверието в Европейския съюз и бъдещето на неговата външна политика са заложени на карта.
Krisztina Morvai
(HU) Г-н председател, като унгарка и политик аз съм горда, че колега унгарка, Kinga Gál, създаде с големи усилия този много важен документ за по-добро отстояване на правата на човека и го представи пред Европейския съюз. За това искам да й благодаря.
Според мен обаче липсва акцент върху традиционните граждански и политически свободи и едва ли някой в ЕС може да подчертае по-добре от нас, унгарците, че в Европейския съюз проблемът не касае само дискриминацията срещу малцинствата или интеграцията на ромите, когато става въпрос за правата на човека, но и свободата на изразяване, на сдружаване и на словото, и нищо не илюстрира това по-добре от ситуацията в Унгария между 2002 г. и 2010 г. Комисията по правата на човека на унгарския парламент неотдавна прие много задълбочен и подробен доклад, който показва чрез съдебни решения, доклади на омбудсмана и други средства, че унгарските социалистически правителства между 2002 г. и 2010 г. запазиха властта си, като грубо и постоянно нарушаваха правата на човека. Моят въпрос към докладчика, от една страна, е дали този конкретен унгарски доклад най-сетне може да бъде представен на Европейския съюз и дали Европейският съюз ще го проучи, защото това наистина би било реалистична индикация, че е налице някаква степен на промяна в областта на правата на човека. От друга страна, ако изобщо можем да говорим за по-голяма възможност да се отстояват правата на човека в Европейския съюз, как можем по-добре да избегнем инциденти като този, при който в Унгария през 2006 г. хора бяха простреляни в окото, особено когато заместник-председателят на комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи по онова време е била член на правителство, което е прострелвало хора в окото?
Salvatore Iacolino
(IT) Г-н председател, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, можем да се изкажем само положително за доклад, така умело изготвен от докладчика г-жа Gál, който описва положението по отношение на прилагането на основните права и точно, и подробно.
Искам да повдигна няколко дребни въпроса по отношение на самото прилагане. Благодарение на Хартата на основните права, която сега е задължителна, и на Лисабонския процес, който не може вече да бъде спрян, няма съмнение, че подкрепата за благоденствието и човека произтича от набор от ценности, наистина споделени, както личи от реално постигнатите резултати.
Затова трябва да имаме предвид Договора от Лисабон, Програмата от Стокхолм и основните принципи като солидарност, интеграция и борба срещу организираната престъпност и тероризма. Трябва да имаме предвид, че принципът на субсидиарност очевидно не може да пречи на прилагането на основните права на хората в Европа.
След няколко дни ще одобрим ново досие и новия регламент по отношение на законодателната инициатива в полза на гражданите срещу трафика на хора. Тези досиета са интегрирани помежду си и образуват обновена правна рамка. Всички мерки имат точно определена цел: да ценят човешкото достойнство.
В заключение, г-н председател, искам да кажа, че правомощията за извършване на проверки и за прилагане на реални санкции трябва да бъдат приложени през 2013 г. - Европейската година на гражданството. Това със сигурност може да бъде важен фактор наистина да се оцени значимостта на мярката.
Michael Cashman
(EN) Г-н председател, и преди Лисабон, и след Лисабон почти няма с какво да се гордеем. В Европа жените все още са дискриминирани. Днес го чухме в залата: жената не може да избира какво да прави с тялото си. Хората са дискриминирани въз основа на възраст, увреждане, религия, убеждения, сексуална ориентация. По отношение на предлагането на стоки и услуги няма напредък с директивата на Съвета. Ако лица от един и същи пол са в партньорство, съжителство или брак, могат да бъдат дискриминирани от държава-членка съгласно разбирането за субсидиарност. На тази основа можете да насърчавате неравенството.
Имаме Европа, в която някои хора са равни, а други не. Стоим тук и не правим нищо, виждайки нарастваща ксенофобия, расизъм, антисемитизъм, хомофобия, трансфобия и да, погледнете какво се случва с ромите.
Нищо ли не сме научили от Втората световна война? Нищо ли не сме научили от тридесетте години, когато се обърнахме и не направихме нищо, защото хората бяха различни от нас? Не виждаме ли, че религията, достойната религия се използва като извинение за дискриминиране на хомосексуалната, бисексуалната и транссексуалната общност? Не разбираме ли, че да ограничаваме правата на другите в крайна сметка означава да ограничаваме нашите собствени? Няма с какво да се гордеем.
Daniël van der Stoep
(NL) Г-н председател, очевидно е, че Договорът от Лисабон има различен подход към основните права от досега. Първо, разбира се, заради присъединяването на Европейския съюз към Европейския съд по правата на човека, което доведе до странна ситуация, в която съдилищата се конкурират помежду си. Все още е неясно как точно ще се решат нещата в това отношение. Боя се, че с присъединяването на ЕС към Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи (ЕКПЧ) е възможно да сме се приземили в правно минно поле. Може ли членът на Комисията да коментира въпроса?
Второ, дългосрочното отражение на Хартата на основните права върху европейското законодателство. Имам конкретен въпрос към члена на Комисията, свързан с решение на Съда на Европейския съюз от 9 ноември 2010 г. Става дума за съединените дела на Volker и Hartmut Eifert с номера C 92/09 и С 93/09. Накратко тези дела касаят противоречието между правото на неприкосновеност на личния живот и правото на публичен достъп до европейско финансиране.
Съдът реши, че правото на неприкосновеност на личния живот е по-важно от общия европейски интерес от прозрачност. Решението ме изненада много и искам да чуя мнението на члена на Комисията по въпроса, в контекста на дългосрочното отражение на основните права, гарантирани в Хартата, върху настоящото и бъдещото законодателство на ЕС.
Milan Zver
(SL) Г-н председател, първо, искам да поздравя колегата г-жа Gál за изготвянето на добър доклад. Вярно е, че положението в Европейския съюз се промени по отношение на защитата на правата на човека. Струва ми се, че свободата се увеличава и че това е нещо добро. Докладът е съвсем съвременен или модерен, дори говори за права от "трето поколение".
Но защитата на правата на човека и свободите включва и поправяне на грешките от миналото.
В доклада може да сме подчертали много права от "трето поколение", както ги наричат, но сме забравили някои въпроси като връщането на собственост, конфискувана от тоталитарните режими, на собствениците или достойно погребение за многото хора, брутално убити в Централна и Източна Европа през 1945 г. и заровени в набързо изкопани гробове.
Поради тази причина ние, сегашното поколение политици, сме отговорни за поправянето на тези грешки от миналото. Само тогава ще можем да говорим с чиста съвест за нови, от "трето поколение" права и свободи, както ги наричат, за настоящето и за бъдещето.
Kinga Göncz
(HU) Г-н председател, г-жо член на Комисията, с Договора от Лисабон Хартата на основните права също стана правно обвързваща и предостави възможност да се започне процедура за нарушение, в случай че е налице такова. В някои държави-членки социалното напрежение, което възникна в резултат от кризата, доведе до ограничаване на демократичните права, вместо да се предприемат мерки в тази посока. Доведе до ограничаване на свободата на медиите, до ограничаване на правото на стачкуване, до заобикаляне и ограничаване на социалния диалог, до засилване на дискриминацията и до разклащане на основите на принципите на правовата държава и правната сигурност. Комисията в ролята си на пазител на Договорите има задължение да следи за подобни знаци. Считаме, че създаването на портфейл по въпросите на основните права в рамките на Комисията е важна стъпка, и призоваваме г-жа Рединг редовно да наблюдава държавите-членки и да обръща внимание на случаите, в които са нарушени основните права и основните принципи на демокрацията, за да гарантира, че те са задължителни за страните кандидатки не само преди тяхното присъединяване, но и след това, защото неспазването им допълнително ще подкопае доверието в ЕС.
Monica Luisa Macovei
(RO) Г-н председател, първо, искам да поздравя Kinga Gál за доклада й.
Имаме общност на ценности и принципи, отразени в сложна система за защита на правата на човека, която включва Хартата на основните права - най-прогресивният регионален сборник от права на човека. Държавите-членки трябва да спазват разпоредбите на Хартата при прилагането на законодателството на ЕС. Разпоредбите на Хартата могат да се прилагат пряко от националните съдилища, което им възлага голяма отговорност.
Второ, имаме Европейската конвенция и практиката на Съда на Европейските общности в Страсбург. Те гарантират личните права в държавите-членки. Присъединяването на Европейския съюз към Конвенцията ще гарантира, че Европейската конвенция за защита на правата на човека ще се прилага и при действията, предприети от ЕС като институция, и от държава-членка, която прилага законодателството на ЕС. Със сигурност трябва да наблюдаваме отблизо реформата на Съда в Страсбург и нейното въздействие за съкращаване на производството.
Трето, на национално равнище държавите-членки имат задължението и възможността да прилагат пряко разпоредбите, които гарантират основните права, да ги прилагат в собствените си страни чрез решенията на собствените си институции.
Следователно и правните, и институционалните механизми са налице. Ключовата дума е прилагането, което трябва да бъде бързо и ефективно. Друга ключова дума е координацията между институциите, които разглеждат нарушенията на правата и присъждат обезщетения.
Joanna Senyszyn
(PL) Г-н председател, включването на Хартата на основните права в законодателството на ЕС не разширява обхвата на правомощията на ЕС и спазва принципа на субсидиарност, тъй като Хартата е неразделна част от политиката на ЕС. Затова призовавам отново полските органи да изпълнят своите задължения и да приемат Хартата на основните права. Отказът на Полша да приеме Хартата не е оправдан. Това политическо решение компрометира моята страна и е в ущърб на полските граждани.
Приемането на Хартата е особено важно в контекста на предстоящото полско председателство. Всички европейци трябва да имат равни права, независимо къде живеят и доколко държавата им е в плен на духовенството. За съжаление дори и конституционният съд в Полша не винаги разбира това. Според мен зачитането на правата на жените - единственото мнозинство, обект на дискриминация, е особено важно. Затова призовавам отново за европейска директива относно насилието срещу жените, включително сексуално и репродуктивно насилие, както се практикува от някои държави-членки с пълната санкция от националното законодателство.
Ádám Kósa
(HU) Г-н председател, прогресивното в доклада вече беше посочено от много от колегите. Най-накрая имаме доклад, който обхваща различните въпроси, свързани с правата на човека, без да отдава предимство на дадена област за сметка на друга. Особено съм доволен, че докладът специално подчертава недопускането на дискриминация и равните възможности. Докладът се основава на Хартата на основните права. Това е смисълът на моето изказване. Спазването и прилагането на Хартата могат да бъдат успешни само ако европейското общество признава, че всички хора са равни и че равенството може да бъде постигнато единствено чрез еднакво третиране. Ако някой е поставен в неизгодно положение по какъвто и да е начин не по негова вина, той трябва да получи подходяща и съразмерна помощ, за да могат хората, гражданите да имат еднаква стойност. Пътят към тази цел е труден и са необходими методични усилия за постигането й. Докладът на г-жа Gál е значим момент по този път. Благодарен съм за много важната й работа.
Anna Záborská
(SK) Г-н председател, искам да посоча една опасност. Комбинирането на различни форми на борба срещу дискриминацията може да доведе до дискриминация. Това беше обсъждано и на срещата на Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа (ОССЕ), проведена миналата седмица във Виена.
Парадоксално е, но когато политиката за борба с дискриминацията се превърне в идеология, хората започват да се дискриминират. Виждаме как понятието дискриминация излиза извън своето определение. Ако Европейският съюз има сериозни пропуски в тази област, те са в необходимостта да се възстанови първоначалното значение на думата "дискриминация", тъй като тя вече не е разбираема нито за защитниците на правата на човека, нито понякога дори за собствената ни Агенция за основните права. Затова призовавам за демократичен контрол над институцията. В противен случай тя дори може да се превърне в скъпо финансово бреме, като засегне доброто име не само на Европейската комисия, но косвено и на целия Европейски съюз.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Г-н председател, докладчикът е свършила отлична работа. Но както се казва в популярна унгарска поговорка, ако не се приложи, ще загуби всякаква стойност. Не виждам политическа воля в Европейската комисия да наложи правата и да започне процедури за нарушение срещу държавите-членки. Имам голяма вяра в г-жа Рединг. Тя има повече смелост от всички мъже в Комисията взети заедно, тъй като дръзна да се противопостави на г-н Саркози, въпреки че г-н Барозу дълго се опитва да я разубеди. Тя ще се изправи пред голямо предизвикателство, тъй като унгарското правителство, което ще поеме председателството на ЕС, извършва сериозни нарушения на основните права. То ограничава свободата на медиите, отменя правата на синдикатите по отношение на държавните служители и не защитава частната собственост, когато присвоява личните пенсионни спестявания на три милиона граждани. Това правителство нарушава основните права и Вие, г-жо Рединг, трябва да имате смелостта да започнете процедура за нарушение.
Sonia Alfano
(IT) Г-н председател, независимо от Европейската конвенция за правата на човека, Хартата на основните права, членове 6 и 7 от Договора за Европейския съюз и националните конституции в Европейския съюз и в държавите-членки продължават да се извършват сериозни нарушения на правата на човека всеки ден.
В моята страна, Италия, е в сила режим, при който свободата на печата се нарушава, политически партии участват в изборите, като представят фалшиви подписи, държавна тайна прикрива ожесточени нападения (включително от мафията), нашият министър-председател - да се надяваме не за много дълго - печели от международно сътрудничество с режими като тези в Русия и Либия, както беше потвърдено и от "Уикилийкс". Европейският съюз не може да си позволи да си затваря очите за всичко това.
Поради тези причини подкрепям доклада, който съдържа много от измененията, внесени от мен и одобрени в комисията по граждански свободи, правосъдие и вътрешни работи. Сред тях искам да откроя параграфи 20 и 40, които призовават нарушенията на правата на човека да се следят и санкционират, и националните законодателни предложения, които биха могли да нарушат правата на човека, да се спират преди да се превърнат в закони, докато ЕС не ги одобри.
Подкрепих и идеята за използване на членове 6 и 7 от Договора за Европейския съюз за справяне с нарушенията на правата на човека и за укрепване на мандата на Агенцията за основните права.
В доклада има много положителни елементи по отношение на малцинствата, правата, лесбийките, гейовете, бисексуалните и транссексуалните, имигрантите и търсещите убежище, свободата на печата и социалните права. Поради тези причини призовавам колегите да гласуват в полза на доклада.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, всички сме наясно, че много форми на дискриминация все още съществуват в държавите от Европейския съюз, като засягат различни слоеве от населението и културни малцинства. Не можем да забравим обаче дискриминацията срещу жените като цяло: тя продължава да се усеща в по-голяма или в по-малка степен в много различни области в държавите-членки на ЕС. Жените все още трудно намират работа и градят кариера, жертва са на ниски заплати и други форми на дискриминация, които винаги ги засягат. Разликата в заплащането на мъжете и жените в ЕС е около 18%. Следователно са необходими спешни мерки за справяне с подобна дискриминация.
Franz Obermayr
(DE) Г-н председател, присъединяването на ЕС към Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи крие и риска Европейският съд по правата на човека (ЕСПЧ) да може да се произнася по всеки законодателен акт на ЕС; съдиите от Съда на Европейските общности вече предупредиха да не предприемаме тази стъпка.
Силно се съмнявам, че ЕСПЧ винаги ще излиза с неутрални и подходящи решения. Лично неговият председател призна, че ще разглежда делата, заведени от лица, търсещи убежище, по-внимателно от останалите. Преференциалното отношение към определени жалбоподатели не подхожда на неутрален съдия. Понастоящем ЕСПЧ се опитва да спре Дъблинската конвенция и депортирането от Австрия в Гърция. Защо? Гърция опасна ли е? Наистина ли желаем съд, който иска да забрани кръста в класните стаи? Кръстът е символът на християнството, една от основите на Европа и една от нашите основни ценности.
Ако Европейският съд по правата на човека очевидно не зачита тези права на човека, не считам, че е възможно да го признаем като одобрен и подходящ орган за вземане на решения.
Alajos Mészáros
(HU) Г-н председател, Европейският съюз винаги е готов да критикува страни извън своите граници с цел насърчаване на основните права. Със собствените си държави-членки обаче често е безсилен след тяхното присъединяване. Това не може да продължава, тъй като днес ни свързват не само икономически принципи. Докладът на Kinga Gál обобщава най-спешните и важни стъпки във вътрешното развитие на защитата на основните права. Нуждаем се от ефективна система за защита на правата и благодарение на Договора от Лисабон сега ще можем да създадем такава. Нарушенията на основните права на гражданите не могат да остават без последствия. Трябва да накараме нарушителите да отговарят и на равнище държава-членка, и на равнище Европейски съюз.
Естествено съм съгласен с г-жа Рединг, че Комисията трябва да упражни правото си да започне процедура за нарушение, когато има основания за това. Добавянето към съществуващите процедури на процедура с блокиращ ефект може да послужи като ефективен инструмент за защитата на правата, когато мерки на държава-членка нарушават основни права. Да, трябва да защитим хората с увреждания, трябва да премахнем дискриминацията, и не на последно място, трябва да защитим европейското езиково многообразие.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Г-н председател, въпросът за правата на човека трябва да бъде адресиран на европейско равнище и държавите-членки също трябва да поемат отговорност за гарантиране на основните права на гражданите си. На европейско равнище например е много важно да се създаде стратегия на Европейския съюз за правата на детето, тъй като не всички държави-членки са в състояние да гарантират защитата на правата на децата на национално равнище. Затова е необходимо да се разработят конкретни мерки за борба с малтретирането на деца, сексуалната експлоатация и детската порнография.
Хората с увреждания, които все още са дискриминирани в социалния, професионалния и културния живот, също са приоритет. Затова трябва да създадем конкретна система от законодателство на ЕС относно правата на хората с увреждания и да разработим стратегия на ЕС за хората с увреждания.
Искам да подчертая, че трафикът на хора, особено на жени и деца, все още е голям проблем и едно от най-сериозните нарушения на правата на човека.
Също така е много важно да се борим с бедността и социалното изключване по-специално по отношение на възрастните хора, които пострадаха най-много по време на рецесията.
Вивиан Рединг
Г-н председател, искам да благодаря на всички членове на комисията, които работиха заедно с докладчика, г-жа Gál, както и на всички членове на ЕП, които взеха думата днес в залата, с което показаха, че основните права са много важни. Мога само да подкрепя казаното от някои колеги, че е крайно време да се съсредоточим върху основните права в Европейския съюз, за да се ползваме с доверие и да можем да говорим за основните права извън Европейския съюз. Този въпрос беше в известна степен пренебрегван. Вече няма да бъде.
Считам, че годишният доклад на Комисията относно прилагането на Хартата, който ще отчете всички забележки по отношение на специфичните форми на дискриминация, наистина ще ни даде възможност всяка година да обсъждаме какво не работи и да се опитаме да го поправим.
Как да го поправим? Имаме идеята за "механизъм за преустановяване", както го нарича докладчикът, система за превенция, при която да се намесим по отношение на дадена мярка на държава-членка до момента, в който бъде приложена. Поисках от моите експерти да я анализират и институционалните въпроси, които този механизъм повдига, са много сложни. За момента, въпреки че ще трябва да продължим с анализа и да видим какво наистина се случва, ми се струва, че нямаме правно основание да действаме по такъв начин и че ще е необходимо изменение на Договора, за да задействаме такъв механизъм за превенция. Идеята е привлекателна. Ще продължим да търсим механизъм, който може да се използва, без да се изменя Договорът, за да се справим с най-належащите въпроси.
Искам обаче да ви обърна внимание, че Хартата не е приложима в абсолютно всички случаи, тъй като това е често срещано погрешно схващане. Тя е приложима, само когато държавите-членки прилагат европейските разпоредби, например когато европейска директива, приета от Съвета и Парламента, се включва в европейското законодателство. При това положение Хартата се прилага, но не в абсолютно всички случаи. В абсолютно изражение, тоест във всички останали случаи, компетентни са националните съдилища.
Когато Европейският съюз стане член на Конвенцията на Съвета на Европа, ще има още едно измерение, което ще трябва да изпълним, и то се отнася до начина, по който управляваме нашата политика в областта на правата. Това според мен е най-важното, освен всички конкретни въпроси, които бяха зададени - ще отговоря лично на колегите, които ги зададоха.
Извън ЕС, в нашите държави-членки, в рамките на правителствата значението на Хартата все още не е напълно разбрано. Затова трябва да повишим осведомеността, така че културата на правата, политиката на ценностите да съществува в цяла Европа, така че когато се приеме даден закон, когато се прилага даден закон, хората навсякъде да се запитат дали той отговаря на ценностите, които подкрепяме; като политически лидери трябва да се запитваме почти систематично, когато действаме, дали това, което правим, съответства на основните права, които подкрепяме.
Това според мен е най-важният елемент. Всъщност мога да ви кажа, че днес Комисията трябва да вземе решение дали да се откаже от екзекватурата, с други думи, ще бъде внесено предложение съдебните решения да станат валидни навсякъде в Европа. Това е много важно решение и за първи път, предлагайки този нов законодателен акт, се фокусирахме върху зачитането на основните права. Ние не просто направихме икономически анализ или изследване на въздействието върху пазара, а проучихме и въздействието върху ценностите.
Както виждате, постепенно вървим към новата политика и считам, че ние - Комисията, Съветът и Парламентът - трябва да гарантираме, че годишният доклад относно прилагането на Хартата, който ще представя от името на Комисията и който Парламентът ще разкритикува или одобри, е моментът на истината и възможност да се разгледат отблизо въпросите. Така също ще покажем на външния свят, на нашите избиратели, че Хартата е живо същество. Хартата не е само текст, тя трябва да се приложи на практика. И ако не се приложи на практика, избраните представители на хората ще го кажат силно и ясно.
Това е, което трябва да се опитаме да направим за двете или трите години преди следващите избори. Считам, че можем да постигнем целта постепенно, като започнем през пролетта, след което създадем традиция в залата, така че вече никой да не може да каже, когато се разглеждат правата на човека извън Европейския съюз в сряда или четвъртък, че не сме въвели ред в собствения си двор. Нека да го направим заедно!
Kinga Gál
Г-н председател, благодаря, госпожи и господа, за насърчението и подкрепата. Искам да благодаря специално на г-жа Рединг за откритото сътрудничество, в което работим от доста време, и за ясните и конкретни отговори и послания. Считам, че в крайна сметка всички забележки на докладчиците в сянка и колегите са включени в доклада и са постигнати приемливи компромиси. Затова не мога да приема внесените отново предложения за изменения, тъй като смятам, че докладът е приемлив в сегашния си вид. Искам да подчертая, че по никакъв начин не трябва покрай несъщественото да изхвърляме и същественото в общата система на защита на основните права, винаги трябва да отчитаме конкретните факти и да се опитаме да превърнем очакванията, които разискваме днес, в нещо материално.
Затова съм доволна, че в утрешното заседание ще видим тези конкретни факти по темата за борбата с трафика на хора, където ще бъде предоставена специална защита на децата жертви. Същото ще разискваме и сега с приемането на гражданската инициатива, в резултат на което наистина ще можем да говорим за Европа на гражданите, тъй като европейските граждани ще бъдат в състояние да влияят върху законодателната процедура. Считам за символично също така, че ще обсъдим и приемем доклада относно състоянието на правата на човека в света утре. Фактът, че унгарското председателство определя своите приоритети в подобен дух и поставя акцент върху укрепването на Европейски съюз, който е близо до своите граждани, е добре дошъл. Но искам да напомня на колегите, че не трябва да използваме двойни стандарти, особено тук, в залата. Казвам това на моите колеги - унгарските социалисти - които участваха може би в продължение на години в най-сериозните нарушения на правата човека, а сега отправят към другите неоснователни обвинения, само за да си възвърнат доверието на избирателите, което загубиха именно в резултат на нарушенията на правата на човека. Благодаря на всички за сътрудничеството и помощта.
Michael Cashman
(EN) Г-н председател, трябва да опровергая обидата, отправена от г-жа Gál срещу социалистите, че подкопават правата на човека. Не можете да изказвате подобни твърдения, без да бъдете абсолютно конкретни и без да представите съществени, конкретни доказателства.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Alexander Mirsky
Искам да изразя искрената си благодарност към докладчика Kinga Gál за усилията й да разкрие проблема с нарушаването на правата на човека в Европейския съюз. Как можем да укоряваме или поучаваме някого извън ЕС, ако в нашата Общност законът се нарушава редовно? Досега Латвия - член на ЕС, не е приложила резолюция на Европейския парламент от 11 март 2004 г., в която Парламентът предлага латвийските органи да предвидят възможността да позволят на лицата, които не са латвийски граждани, но пребивават дългогодишно в страната, да участват на местните избори. Триста тридесет и пет хиляди постоянни жители (15%) в Латвия са лишени от основните си права, но това не притеснява никого. Европейският парламент може да обсъжда случаи на нарушения на правата на човека навсякъде, освен на собствената си територия. Гласувах в полза на инициативата на Kinga Gál. Предоставям цялата си подкрепа и благодарността на 335 000 души.
Kristiina Ojuland
Използвам възможността да благодаря на докладчика за разясняването на този толкова важен въпрос. Договорът от Лисабон предефинира компетентностите и отговорностите в много области и направи Хартата на основните права правно обвързваща. Европейският парламент играе ролята на пазител на основните права, потвърден в Договора от Лисабон. Силно подкрепям идеята за укрепване на ролята на Европейския парламент по отношение на систематичен подход към законодателните предложения и изменения. Докато критикуваме нарушенията на правата на човека по света, трябва да следим по същия начин какво се случва в границите на Европейския съюз. Няма причина да бъдем особено доволни, тъй като твърде често получаваме сигнали за расизъм, ксенофобия, сексизъм и други форми на дискриминация в държавите-членки. Предстои ни още много работа, но съм повече от сигурна, че постоянните усилия в защита на основните права в ЕС ще ни помогнат да успеем.
Csaba Sógor
Европейският съюз като общност от държави, които предлагат висока степен на защита на правата на човека, винаги смело критикува сериозните нарушения, които се извършват в други части на света. Европейският парламент обикновено осъжда практики, които показват пълно незачитане на всеобщите, основни принципи на правата на човека в похвален унисон. По-рядко обаче отговаряме със същата решимост на нарушенията в границите на ЕС, въпреки че това би било най-ефективният начин да изпратим послание до държавите по света, които не зачитат правата на човека. Общите действия на ЕС биха постигнали най-голям резултат, ако изразим недоволството си със същата решимост и настойчивост на наша територия по отношение на утвърждаването на правата на човека и основните свободи. В много малко случаи търсим сметка от нас самите във връзка с тези идеали, които са неразделна част от европейския дух и които вече от една година са правно обвързващи благодарение на Хартата на основните права. А когато го правим, излизаме безпомощни и безсилни заради липсата на подходящи санкции. Това от своя страна неминуемо се отразява на силата и надеждността на нашите критики към трети страни и на усилията на външната ни политика за насърчаване на правата на човека и демокрацията. Не считам, че Европа може да се откаже от тях в бъдеще.
