Moterys ir mokslas (diskusijos) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - B. Thomsen pranešimas dėl moterų ir mokslo, Moterų teisių ir lyčių lygybės komiteto vardu.
Stavros Dimas
Pone pirmininke, pirmiausia norėčiau padėkoti Europos Parlamentui ir visų pirmą pranešėjai B. Thomsen už paramą Komisijos politikai moterų ir mokslo srityje. Taip pat norėčiau padėkoti Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto pranešėjui D. Dover už konstruktyvų požiūrį.
Sutinkame su B. Thomsen aiškinamuoju pareiškimu, kad diskriminacijos dėl lyties mokslo srityje panaikinimas žymi naują Europos tyrimų ir ekonominės plėtros bei inovacijų laikotarpį. Komisijai gerai žinoma, kad šiuo metu moterų ir vyrų tyrinėtojų skaičius neatitinka pusiausvyros. Iš naujausių statistikos duomenų matyti, kad nors moterys sudaro daugiau nei 50 % visų universitetų fakultetų absolventų skaičiaus, tik 15 % dėstytojų yra moterys. Mokslo inžinerijos ir technologijų srityje atitinkami skaičiai yra: 34 % moterų absolvenčių ir 9 % - moterų dėstytojų. Komisija sutinka, kad tokiu būdu švaistoma daug talentų ir išteklių bei pažeidžia lygybės principą.
Nuo 1999 m. Europos Komisija nagrinėja nepakankamo moterų skaičiaus tyrimų srityje problemą. Komisija Penktojoje pagrindų programoje suteikfinansinę paramą studijoms ir projektams moterų ir mokslo srityje. Nuo 2003 m. Komisija taip pat skelbia statistinius duomenis "She figures", iš kurių matyti moterų dalyvavimas Europos tyrimų srityje. Kitas leidimas numatytas 2009 m.
Kalbant iš esmės, B. Thomsen pritaria planiniams rodikliams: 40 % moterų ir 40 % vyrų įvairiose komitetuose pagal pagrindų programą. Šis neprivalomas planinis rodiklis taikomas jau nuo 2000 m. ir atnešlabai gerų rezultatų. Pvz., moterų dalyvavimas komitetuose vertinant tyrimų darbą padidėjo nuo 10 % ketvirtojoje pagrindų programoje iki 34 % šeštojoje pagrindų programoje. Tai rodo, kad tinkamai aptarus problemą, pažanga galima net be privalomųjų planinių rodiklių. Iš tiesų ilgalaikiai privalomieji planiniai rodikliai pasirodytų neefektyvūs, nes tai rodo vyrų diskriminaciją, o daugelis moterų ir vyrų su jais nesutinka.
Pranešime pabrėžiama neigiama pertraukiamo užimtumo moterų mokslininkių karjeroje įtaka. Europos tyrimų srities kontekste Europos Komisija pritaria susirūpinimui ir remia politikos priemonių padėsiančių geriau suderinti profesinį ir šeimos suderinimą, priėmimui. Moterų mokslininkių kontaktai taip pat gali iš esmės prisidėti pritraukiant daugiau moterų į mokslo ir pagrindines pareigas. Todėl mes įsteigėme Europos moterų mokslininkių platformą šiam procesui skatinti ir sektiniems pavyzdžiams mokslinių tyrimų srityje kurti.
Vienu pagrindinių planiniu rodikliu numatoma padidinti moterų skaičių svarbiausiose tyrimų pareigose. Jis tiesiogiai susijęs su valstybių narių 2005 m. suderintu planiniu rodikliu: moterys turėtų užimti 25 % aukštesnių pareigų valstybinėse tyrimų organizacijose. Pranešimas šiuo klausimu "Įveikti labirintą: kaip daugiau moterų pritraukti į aukštas mokslines pareigas" buvo paskelbtas visai neseniai. Pranešime daroma išvada, kad norint geriau atstovauti moterims sprendimo priėmimo institucijose nepakanka vien skaidraus ir sąžiningo įvertinimo. Būtina keisti nusistovėjusį suvokimą. Specialistai pateikia pasiūlymų dėl dabartinio mokslinio mentaliteto ir kultūros išplėtimo ir atvirumo didinimo, tačiau sunkiausia tai įgyvendinti praktiškai. Šiais projektais tęsiama septintoji pagrindų programa; jie susieti su Europos tyrimų zonos įgyvendinimu. 2009 m. gegužės mėn., ES pirmininkaujant Čekijos Respublikai numatytoje konferencijoje ketinama įvertinti paskutinių 10 metų pasiekimus ir nustatyti vietas, kur reikalingos didesnės pastangos. Šiuo požiūriu Europos Parlamento indėlis yra neįkainojamas.
2006 m. kovo mėn. Komisija priėmmoterų ir vyrų lygybės planą 2006-2010 m. Šis planas yra Komisijos veiksmų pagrindas bei išreiškia mūsų įsipareigojimą išoriškai ir iš vidaus skatinti lyčių lygybę visose mūsų politikos srityse. Mūsų prioritetai: suderinti asmeninį ir profesinį gyvenimą; skatinti lygų moterų ir vyrų dalyvavimą politinėse ir sprendimus priimančiose institucijose bei mokslo ir technologijų srityse ir panaikinti lyčių stereotipus švietimo, mokymo ir kultūros bei darbo rinkos srityse.
Britta Thomsen
Pone pirmininke, dėkoju už suteiktą galimybę pasisakyti. Man malonu, kad šiandien į darbotvarkę prioritetiniu klausimu galime įrašyti moteris ir mokslą, nes, mano įsitikinimu, tai esminis Europai kylantis klausimas siekiant įgyvendinti Lisabonos strategiją. Europoje būtina kurti daugiau naujų darbo vietų; privalome kurti geresnes darbo vietas ir sustiprinti savo poziciją tyrimų ir inovacijų srityje. Moterys yra labai svarbios ieškant visų trijų užduočių sprendimo. Būtina padidinti moterų skaičių mokslo srityje, vadovavimo bei sprendimus priimančių institucijų pareigose. Jei norime ateityje Europoje sukurti iki 700 000 darbo vietų tyrimų srityje, privalu geriau panaudoti moterų talentus.
Apskritai šį pranešimą rengiau dviem tikslais. Pirma, norėjau išdėstyti dabartinę padėtį. Kokia moterims tenkanti dalis tyrimų srityje, kodėl reikalai klostosi taip prastai? Antra, norėjau pažvelgti į ateitį ir pateikti sprendimus ir pasiūlymus padėčiai pagerinti. Šiuo metu padėtis yra nepatenkinama. Moterys sudaro vidutiniškai vos 35 % viešajame sektoriuje dirbančių ir tik 18 % privačiame sektoriuje dirbančių tyrinėtojų. Be to, nors moterys sudaro daugiau nei 50 % ES studentų ir gauna 43 % daktaro laipsnių, jos užima tik 15 % aukštesnių akademinių pareigų. Todėl aiškiai matyti iškreiptas atstovavimas moterims sprendimo priėmimo ir vadovaujamose pareigose.
Mūsų pačių neseniai įsteigtos institucijos, pvz., Europos mokslinių tyrimų taryba taip pat neatitinka jokių lygybės kriterijų. Vos 5 ir 22 šios tyrimų tarybos narių yra moterys. Taip pat pabrėžiau, kad daugelyje Europos šalių moterims vis dar yra pernelyg mažai atstovaujama moksliniuose komitetuose, o tai dar vienas nepakankamo atstovavimo moterims sprendimų priėmimo institucijose pavyzdys.
Norėčiau trumpai pasisakyti dėl antrosios ir galbūt įdomesnės mano pranešimo dalies - sprendimai ir pasiūlymai ateičiai. Atidžiai išklausiau to, kas išsakyta moterų teisių ir lyčių lygybės komitete surengto konsultacijų proceso metu, o vienas iš aiškių iškilusių momentų - nacionalinių politikos sričių parengimas šioje srityje. Jei šiai problemai nebus skirta dėmesio nacionaliniu ir instituciniu lygmeniu, nieko nepasieksime. Todėl pranešime įtraukiau reikalavimą valstybėms narėms ir Komisijai nustatyti ne mažiau nei 40 % moterų planinį rodiklį visose priėmimo į darbą ir vertinimo komisijose. Manau, kad tai būtina. Jei norime padėties pokyčių privalome užtikrinti didesnį moterų skaičių sprendimų priėmimo institucijose, kad būtų įmanomos pastangos ir atsirastų nauja kultūra. Taip pat paraginau nustatyti atviresnes priėmimo į darbą procedūras. Iš patirties matyti, kad uždara priėmimo į darbą tvarka yra daug palankesnvyrams, kurie vienas kitą įvertina kaip labiausiai tinkamus.
Pranešime taip pat aiškiai nurodžiau, kad privalu neatsisakyti pozityvių veiksmų, norint išlaikyti lūkesčius, kad padėtis pasikeis pakankamai greitai. Galiausiai iš mūsų pačių turimų duomenų matyti, kad šiuo metu negalima kalbėti apie natūraliai teigiamus pokyčius. Todėl išreiškiau rekomendaciją skirti atskirų lėšų moterims tyrinėtojoms skatinti ir skirti dėmesio paprastoms skatinamosioms priemonėms - tinklams ir pavyzdžiams, kurie valstybėse narėse davteigiamų rezultatų. Labai paprastos iniciatyvos, pvz., nuostata nurodanti, kad moterys ypač kviečiamos pateikti dokumentus, davgerų rezultatų.
Todėl mano darbas ties šiuo pranešimu paroddaugelio kliūčių buvimą. Be abejonės, tinkamos galimybės suderinti tyrinėtojos ir šeimyninį gyvenimą yra labai svarbios kartu paliekant galimybę pasinaudoti motinystės atostogomis net studijuojant doktorantūroje, bet tai irgi susiję su kultūra. Be abejonės, kultūrines kliūtis taip pat sunkiau suformuluoti, bet iš tiesų kaip ir konkretesnių kliūčių atveju tai susiję su dėmesio skyrimu tam tikriems iškraipymams. Pasisakymą baigsiu, tačiau nekantriai laukiu jūsų pastabų šiam pranešimui.
Den Dover
Pramonės, mokslinių tyrimų ir energetikos komiteto nuomonės referentas. - Pone pirmininke, man labai malonu girdėti Komisijos narės kalbą šį vakarą ir pasveikinti B. Thomsen, puikiai padirbėjusią rengiant pranešimą šiuo labai svarbiu klausimu. Man labai džiugu atstovaujant Parlamento centro dešiniosioms jėgoms sveikinti socialistę iš kitos pusės ir iš kitos šalies bei palinkėti jai geros kloties, nes ji suderino visą metodą; ji pabrėžsvarbiausius veiksnius susijusius su tuo, kad merginos paauglystės sulaukia jau pralenkusios vaikinus.
Jos protingesnės; jos darbštesnės; jos moka išreikšti save, tačiau, net pradėjusios studijas ar siekdamos karjeros tyrimų srityje jos kartais netęsia savo kelio. Tai dažnai nutinka dėl spaudimo namuose, asmeniniame gyvenime. Reikėtu sutikti su B. Thomsen ir jos pranešime išsakytomis mintimis ir šį vakarą skirti dėmesio šioms problemoms.
Pranešime pateikiama konstruktyvių idėjų. Man užkliuvo tik viena: specifinių tikslų moterų procentui nustatymas, kurios turėtų pasiekti tam tikrą laipsnį ar užimti vienas ar kitas pareigas. Tai pernelyg paprasta. Tačiau kita vertus visiškai pritariu šiam pranešimui. Man teko garbrengti pramonės tyrimų ir energetikos komiteto nuomonę. Dėkoju šešėliniams pranešėjams pagrindiniu pranešimu ir mano nuomone už jų visišką bendradarbiavimą. Tai yra tikras teisės akto ir Europos Parlamento pranešimo pavyzdys, parodantis puikų mūsų bendradarbiavimą mokslinių tyrimų poreikiams patenkinti.
Pabaigoje norėčiau pasakyti, kad praėjusį ketvirtadienį su vienu iš savo kolegų, Olandijai atstovaujančiu Lambert van Nistelrooij nuvykau į Oksfordo universitetą. Visos mokslininkės ir tyrėjos buvo moterys. Labai tuo džiaugiuosi.
Pirmininkas
Dėkoju, D. Dover. Dėkoju pirmiausia, todėl, kad jūs, be Komisijos nario S.Dimas, esate vienintelis vyras užsiregistravęs šio vakaro diskusijoms. Kitos kalbėtojos yra išimtinai moterys.
Edit Bauer
PPE-DE frakcijos vardu. - (SK) Dėkoju pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai. Norėčiau pasveikinti B. Thomseną, PPE-DE frakcijos šešėlinės pranešėjos A. Sartori ir savo vardu. Noriu pasakyti, kad moterų ir mokslo padėtis panaši į moterų ir politikos padėtį, nors mokslo srityje moterims atstovaujama nedaug geriau. Tai pasakytina nepaisant to, kad apie 60 % universitetų absolventų yra moterys. Mokslinkarjera neapsiriboja darbu nuo devintos iki penktos valandos. Taip pat paminėtinas ir konkurencijos aspektas: moterims dažnai tenka pasirodyti geriau nei vyrams, norint, kad jas pripažintų. Viena vyresnio amžiaus kolegman apie tai buvo užsiminusi mano mokslinės karjeros pradžioje prieš daugelį metų.
Ar tinkama klausti, kodėl moterims taip nepakankamai atstovaujama mokslo srityje, kodėl po kurio laiko jaunų moterų mokslininkių skaičius mažėja, todėl prarandame gabius mokslininkus. Moterims mokslininkėms labai svarbu sudaryti sąlygas derinti darbo ir šeimos gyvenimą. Šiuo požiūriu tai labai svarbu siekiant Barselonos tikslų. Jei iš moterų tikimasi sėkmingos mokslininkių karjeros, joms sudaromos sąlygos turi būti patikimos, prieinamos aukščiausios rūšies, tinkamos pagal mokslinio darbo pobūdį ir reikalavimus ir pakankamai lanksčios.
Tačiau taip pat būtina panagrinėti bendrosios paramos mokslui ir plėtrai klausimą. Jei darbo užmokestis svyruoja nuo žemo iki žemiausio, nerealu tikėtis, kad šios profesijos bus patrauklios jaunoms moterims ar net jauniems šeimą sukūrusiems vyrams. Tai yra tikra kai kurioms šalims kylanti problema pirmiausia naujosioms valstybėms narėms, kur mokslui ir tyrimams skiriama parama nesiekia n1 % BVP. Pabaigoje norėčiau pasakyti, kad padėtis spręstina keičiant sąlygas, o ne nustatant kvotas.
Zita Gurmai
PSE frakcijos vardu. - (HU) Pone pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, moterų dalyvavimas aukštojo mokslo srityje paskutiniais metais smarkiai padidėjo. Tačiau tai nesukėlmoterų ir vyrų santykio mokslo srityje pagerėjimo. Moterų skaičius inžinerijos srityje taip pat apdidėjo per paskutinius dvidešimt metų, tačiau tai nkiek neprilygo moterų skaičiui kitose profesijose ir mokslinėse disciplinose.
Dėl šių sunkumų daugelis moterų mokslininkių atsisako mokslinės karjeros, kas yra nepriimtina ir neprotinga. Moterims gerokai sudėtingiau tobulėti savo profesijoje, Tai pirmiausia taikytina darbo užmokesčio sričiai. Moterims nepakankamai gerai atstovaujama mokslinėse institucijose. Moterys mokslininkės verčiamos rinktis karjerą arba šeimą. Dėl laikinų pertraukų moterų mokslinėje karjeroje dėl šeimyninių priežasčių joms kilti karjeros laiptais sudėtingiau. Privalome nagrinėti metodus, kuriais siekiama suderinti darbinį ir asmeninį gyvenimą ir pasinaudoti gerąja patirtimi.
Lisabonos strategija taip pat reikalaujama taikyti lyčių lygybės principus tyrimų ir plėtros srityje. Privalome aktyviau veikti visose mokslo srityse ir užtikrinti skaidresnes priėmimo į darbą procedūras bei paaukštinimui keliamus reikalavimus. Privalome siekti užtikrinti lyčių lygybę universitetų ir ne universitetų tyrimų srityje ir šių institucijų valdymo organuose.
Pranešimas iš tiesų puikus ir rekomenduoju jam pritarti. Taip pat sveikinu kolegę Britta Thomsen, nes pastaroji dar būdama tyrinėtoja pakankamai išsamiai studijavo šį klausimą. Dėkoju jums už pastangas.
Siiri Oviir
ALDE frakcijos vardu. - (ET) Komisijos nary, ponia pirmininke, ponios ir ponai, gyvenimas šiuolaikiniame pasaulyje vis labiau susijęs su mokslu ir technologijomis tiek dėl naujų ar patobulintų produktų ir paslaugų, tiek dėl technologijų plėtros. Prie šio proceso neabejotinai prisideda ir Europos moterys mokslininkės.
Jau buvo minėta, kad moterys pirmosios pakopos studijų metu skaičiumi universitetuose lenkia vyrus; tai pasakytina ir apie magistro bei doktorantūros studijas, kuriose taip pat studijuoja daugiau moterų. Tačiau moterys skaičiumi septynis kartus nusileidžia vyrams lyginant aukštesnio lygio pareigas mokslo ir švietimo institucijose; vidutiniškai šis skaičius siekia 15 %. Kodėl taip yra? Mokslinį pasaulį visais laikais daugiausia sudarvyrai. Tai buvo teisinama tuo, kad tikrųjų žinių galima pasiekti naudojantis tik objektyviais metodais ir loginėmis diskusijomis, kurios ne tokios įprasto moterims kaip vyrams.
Tai, kad mokslines institucijas net ir šiandien daugiausia sudaro vyrai, parodo, kad mokslinmintis yra labiau vyriška, o ne pagrindžia aukščiau pateiktą teiginį. Akademinis mokslas parodė, kad objektyvumas su vyriškumu visiškai nesietinas. Tačiau iš tiesų šiandien ši legenda neabejotinai daro įtaką skirstant darbo vietas ir sprendimų priėmimo procese, susijusiame su mokslinio tyrimo finansavimu.
Prie šio menkinančio požiūrio taip pat prisideda žiniasklaida, kurioje moterys vaizduojamos iš vienos perspektyvos ir tendencingai. Dažnai moterys žiniasklaidoje pateikiamos, bet kaip, paprastai kaip moterų grupių narės, o ne kaip savo srities profesionalės. Kartu labai nedaug padaryta padėčiai pakeisti ir pagerinti moterų galimybes gauti geresnį darbą. Norint pakeisti šį visuomenėje plačiai paplitusį požiūrį pirmiausia privalome skatinti domėtis mokslu abiejų lyčių atstovus nuo pat ankstyvos laikotarpio, nes tai yra įdomi ir patraukli sritis. Iš vaikiškų knygelių būtina pašalinti paveikslėlius, kuriuose moterys vaizduojamos su prijuostėmis, o vyrai kosminiuose laivuose.
Pritariu pranešime siūlomoms teigiamoms priemonėms, skirtoms skatinti ir remti moteris mokslininkes, tiek teikiant konsultacijas dėl karjeros moterims mokslininkėms ar rengiant specialias programa skatinti merginų ir moterų domėjimąsi moksline karjera. Tačiau negaliu pritari mechaniniams lytimi pagrįstoms kvotoms, nes tokiu būdu esame suvaržomi konkrečiu laikotarpiu, todėl rezultatas tikėtinas labiau kiekybinis, o ne kokybinis. Dėkoju pranešėjai už glaustą darbą ir atsiprašau.
Hiltrud Breyer
Verts/ALE frakcijos vardu. - (DE) Pone pirmininke, lyčių lygybyra Europos Sąjungos vertybir tikslas. Tačiau, nepaisant daugelio tam skirtų straipsnių, diskriminacija vis dar laikytina kasdieniu reiškiniu.
Deja, moksle taip pat egzistuojam suvokiama lygybė. Mums žinoma, kad daugiau mergaičių, nei berniukų baigia vidurinę mokyklą, yra geriau pasirengusios stojamiesiems egzaminams, be to, daugiau moterų, nei vyrų įgyja trečiosios pakopos kvalifikaciją. Todėl moterys yra puikiai išsilavinusios, tačiau, baigusios universitetą, jos susiduria su diskriminacinėmis kliūtimis. Skaičiai išties verčia išsiblaivyti: vos 15 % visų dėstytojų - moterys. Moterys užima tik 15 % aukščiausių pareigų, nors jos sudaro universitetų absolventų daugumą ir pusę doktorantūros studijas baigusių studentų.
Mokslo srityje taip pat susiduriama su darbo užmokesčio diskriminacija: komitetuose, kuriuose priimami sprendimai dėl tyrimų projektų, moters sudaro mažiau nei 20 % narių. Galima net daryti prielaidą, kad daugiau lėšų išleidžiama tyrimo projektui, tuo mažiau tikėtinas moterų dalyvavimas.
Todėl, norint ne vien kalbėti apie lygybę, būtinos kvotos - beje, ambicingos, norint iš tiesų apčiuopiamų rezultatų. Lyčių lygybtaikytina visose mokslo srityse, ir ši lygybtaikytina ne mažiau kaip 40 % nepakankamai atstovaujamai lyčiai, t. y. moterims, o ne vien 25 % Todėl, norint šio to pasiekti, privalome pasirinkti būtent ambicingus tikslus.
Pabaigoje norėčiau paminėti kitą man artimą dalyką: kaip žinia, iki 2010 m. Europos Sąjungai prireiks papildomų 700 000 tyrinėtojų. Todėl privalome daryti visa, kad Europos Sąjunga nevirstų mokslo dykviete. Tačiau labai gabios merginos nurašomos labai anksti. Mano nuomone, labai svarbu skatinti talentingas jaunas moteris, todėl norėčiau paprašyti pranešėjo tam skirti daugiau dėmesio.
Ewa Tomaszewska
UEN frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, mano gimtojoje Lenkijoje moterų išsilavinimo lygis aukštesnis už atitinkamą vyrų lygį. Pagal išsilavinimą esu fizikė, dirbusi Varšuvos universitete; galiu pasakyti, kad man iki šiol neteko susidurti su diskriminacija dėl lyties. Jausčiausi pažeminta, jei mano profesinpadėtis priklausytų ne nuo mano žinių ir protinių sugebėjimų, bet nuo įvairių antrinių savybių, pvz., lyties.
Marie Skłodowska-Curie savo darbu ir aistringu atradimų siekiu pasiekrezultatų, du kartus jai pelniusių Nobelio premiją. Pirmąją vietą šalyje užimanti mokslininkė, mano universiteto rektorė, irgi yra moteris - fizikos profesorė.
Tačiau moterų padėtis mokslo pasaulyje priklauso nuo įvairių aplinkybių. Problemos akivaizdžios, sužinojus, kad moterys sudaro tik 35 % Europos Sąjungoje valstybiname sektoriuje ir aukštojo mokslo srityje dirbančių mokslinių darbuotojų, ir tik 18 % - privačiame sektoriuje. Kartais, nors ir ne visada, tai susiję su šeimos pareigų išskyrimu prieš mokslinį pašaukimą.
Mano manymu, svarbios šio pranešimo 2 ir 3 dalių išvados. Faktiškai, juk būtent pirmojo švietimo laikotarpiu lengviausia parodyti, kad mokslas, nepaisant jo sudėtingumo, visuomet įtraukia, todėl verta dėti pastangas siekiant atrasti mūsų susidomėjimą keliančių dalykų, kurie pasiekiami tik moksliniais tyrimais. Dera skatinti visus, pasirengusius imtis mokslinio darbo: daugelis moterų tam turi reikiamų sugebėjimų, todėl šioms galimybėmis nepasinaudoti būtų gėdinga. Šiuo požiūriu tinka ir 3 dalyje nurodyti pavyzdžiai, nes jie parodo, kad šios pastangos būna vaisingos.
Pagal Lisabonos strategiją, ir nepriklausomai nuo jos, investicijų į žmones ir jų švietimą vertneišmatuojama. Tai didina asmens galimybes darbo rinkoje. Tai taikoma ir labai specifinei - mokslinei - darbo rinkai. Todėl svarbu išvengti diskriminacinių kriterijų norint pasinaudoti stažuotėmis, švietimo institucijų pasikeitimo programomis ir kitomis galimybes pagerinti savo darbinę padėtį.
Eva-Britt Svensson
GUE/NGL frakcijos vardu. - (SV) Dėkoju pranešėjai B. Thomsen už nelygybės problemos mokslo ir tyrimų srityje apibūdinimą. Nelygybapėmusi visą visuomenę. Tačiau, be kita ko, dėl moterų organizacijų įsipareigojimų ir nuomonės formavimo išplito nelygybės daugelyje sektorių suvokimas, o daugelis suprato ir neigiamas nelygybės pasekmes visai visuomenei. Tačiau būtent mokslinėje bendruomenėje apie tai ilgą laiką tylėta. Todėl šis pranešimas itin svarbus.
Nors ES pabrėžiama tyrimų svarba ekonomikos plėtrai, tyrimai daugeliu atveju apriboti vienai lyčiai. Viešajame sektoriuje moterys sudaro 35 % mokslininkų, o privačiame - tik 18 % Tik penki iš 22 Europos mokslų tarybos tyrimų tarybos narių yra moterys.
Šiame pranešime skiriama dėmesio šiai problemai, tačiau, mano manymu, to nepakanka. Privalome elgtis ambicingiau.
Norėčiau pasisakyti diskutuojant dėl lygybės: būtina ir toliau ginti lygybės poreikį, motyvuojant tai ekonomikos augimo ir plėtros sumetimais. Kada galėsime teigti, kad lygyb- tai tikslas pats savaime, kurio nereikia pagrįsti ekonomikos sumetimais? Lygios teisės - žmogaus teisės!
Urszula Krupa
IND/DEM frakcijos vardu. - (PL) Pone pirmininke, atrodo, kad moterų vaidmuo moksle atskirose ES valstybėse narėse skiriasi. Labai sudėtingu komunizmo laikotarpiu moterims buvo sudarytos sąlygos siekti mokslo ir naudotis politinėmis teisėmis gerokai anksčiau nei daugelyje senosios ES šalių. Kaip ir anksčiau, daugiausia rūpesčių kėllabiau sunki ekonominpadėtis ir neaiškūs išteklių skyrimo moksliniams tyrimams kriterijai paprastai nepriklausomai nuo lyties.
Nepaisant šių kliūčių daugelis moterų yra ne tik žmonos ir motinos, bet ir atlieka svarbias socialines funkcijas, eidamos ministrų, direktorių dekanų ir dėstytojų aukštojo mokymo įstaigose ar dirbdamos daktarais, tačiau jos visiškai nesijaučia diskriminuojamos palyginti su vyrais. Priešingai nei teigia rėksmingos feministės, mano šalyje moterys paprastai gerbiamos. Jos neturi kompleksų ir suvokia savo vertę ir tvirtumą, nes žino, kad kartu su vyrais jos yra svarbios visose gyvenimo srityse, tačiau kartu daugiausia dėmesio skiria gyvybei apsaugoti, santuokai apginti, šeimai ir kitoms aukščiausioms vertybėms.
Faktiškai studijuojančių moterų skaičius nuolat auga ir jau XX a. paskutiniame dešimtmetyje jos siek51 %. Kaip teigiama pranešimuose, moterys sudaro 38 % mokslinių darbuotojų Centrinės ir Rytų Europos ES šalyse, nors daugelis jų dirba srityse, kuriose nevykdoma daug mokslinių tyrimų. Todėl pasiūlymas skirti daugiau lėšų ir skatinti dirbti mokslinį darbą bei toliau stiprinti moterų padėtį pirmiausia įtvirtinant teisės aktų nuostatas padedančias suderinti šeimos ir profesinį gyvenimą, pripažįstant darbą namuose finansiniu ir socialiniu požiūriu, siekiant suteikti iš tiesų laisvą pasirinkimą, tačiau nenustatant analogijų ar nusižengiant tobulumo apibrėžimui atrodo pagrįstas.
Procentindiferenciacija vadovavimo pareigose gali būti siejama su pernelyg didele protinių ir fizinių pastangų našta. Todėl moterims reikėtų atstovauti pripažįstant ir panaudojant žinias ir asmeninius polinkius ir kartu gerinti teisines ir ekonomines sąlygas bei pagalbos infrastruktūrą, padedančius geriau suderinti šeimos gyvenimą su profesija.
Zita Pleštinská
(SK) Siekiant įgyvendinti Lisabonos strategijos tikslus, pagrindinis Europos Sąjungos uždavinys turi būti didelės mokslininkų bazės kūrimas, kuri sugebėtų įgyvendinti kokybiškus tyrimus aukščiausiu tarptautiniu lygmeniu. Moterų dalyvavimas moksle neatitinka tyrimų poreikių, nors moterys ir įgyja aukštesnį išsilavinimą nei vyrai ir nors moterų dalis viršija vyrų aukštojo mokslo srityje. Todėl būtina dėmesį skirti geriausių moterų mokslininkių švietimui ir paramai bei motyvuoti talentingas moteris siekti mokslinės karjeros; tam reikalingos tinkamos sąlygos kokybiškam moksliniam darbui, su tinkamos karjeros galimybėmis ir darbo užmokesčiu. Šiandien vis dar galime kalbėti apie kliūtis, trukdančias moterims dalyvauti moksliniame darbe. Taip pat pažymėtina psichologija ir kartais nepakankamas moterų solidarumas.
Iš tiesų moterims tyrinėtojoms daug sudėtingiau nei vyrams derinti darbą ir šeimos gyvenimą. Dėl pertraukų mokslinėje karjeroje šeimyniniais sumetimais daroma neigiama įtaka moterų karjeros galimybėms. Kadangi mokslinis darbas yra nepertraukiamo pobūdžio, moterims būtų pravartu taip pat dirbti ir namuose, išskyrus atvejus, kai būtina atvykti į darbą. Moterys dažniausiai susiduria su mobilumo problemomis, nes paprastai būtent moterims tenka pareiga rūpintis vaikais, pagyvenusiais asmenimis ar kitais šeimos išlaikytiniais. Moterys palankiai vertintų vaiko priežiūros sąlygas mokslo institucijose.
Manau, kad kvotomis nepavyks išspręsti nepakankamo moterų mokslininkių skaičiaus, jei pačios moterys nenorės pakeisti status quo. Jos privalo turėti tinkamas sąlygas, labiau pasitikėti savimi ir demonstruoti tarpusavio solidarumą. Tikiuosi, kad pagal Septintąją pagrindų programą ir mokslinių tyrimų programas pavyks paremti projektus, kuriais moterys skatinamos siekti mokslinės karjeros. Svarbus projektų atrankos sistemos skaidrumas. Būtent todėl moterims turėtų būti lygiai atstovaujama vertinimo Komisijose ir atrankos komitetuose.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Nors moterys sudaro daugiau nei 50 % ES studentų ir joms suteikiama 43 % ES daktaro laipsnių, jos vidutiniškai užima tik 15 % aukštesnių akademinių pareigų ir sudaro tyrinėtojų mažumą. Joms vyriausybiniame ir aukštesnio mokslo sektoriuje tenka 35 % tyrinėtojų, o privačiame sektoriuje - vos 18 %.
Tyrimai rodo, kad dabartinės priėmimo į darbą sistemos nėra neutralios lyčių požiūriu. Dokumentai gerai parodo "stiklo lubas", su kuriomis susiduria moterys, mėgindamos užimti aukštesnes pareigas ir turi įtakos visoms ekonomikos sritims, pirmiausia susijusioms su mokslu ir technologijomis. Komisija ir valstybės narės turėtų nustatyti skaidrias priėmimo į darbą procedūras kaip įmanoma greičiau, siekiant užtikrinti lyčių pusiausvyrą priėmimo į darbą institucijose.
Kadangi tyrimai yra esminis sektorius Europos Sąjungos ekonomikos plėtrai, o Europai reikia 700 000 papildomų tyrinėtojų, siekiant įgyvendinti Lisabonos strategiją plėtrai ir vystymuisi, labai svarbu programuoti mokslą kaip abiem lytims atvirą sritį ir užtikrinti, kad moterims būtų tinkamai atstovaujama mokslinėje bendruomenėje. Tuo tikslu būtina suteikti tinkamas darbo sąlygas priimtinas moterims mokslininkėms bei infrastruktūrą užtikrinančią sklandžią profesinio ir šeimos gyvenimo sąveiką.
Galiausiai norėčiau pasveikinti pranešėją B. Thomsen už puikiai parengtą dokumentą.
DanutBudreikait
(LT) Tenka apgailestauti, kad, nepaisant ES priimamų teisės aktų, deklaracijų, vykstančių diskusijų, lyčių integravimo aspektas moksle, kaip ir kitose srityse, yra nepatenkinamas. Galėčiau taip teigti iš savo patirties moksle.
Nors ES universitetuose studijuoja daug moterų, tik 18 % visų mokslininkų, dirbančių privačiame sektoriuje, ir tik 15 % visų vyresniųjų mokslininkų, užimančių pareigas su sprendimų priėmimo galiomis, yra moterys. Vyriausybiniame ir aukštojo mokslo sektoriuose dirba tik 35 % moterų. Be to, moterų, dirbančių mokslinių tyrimų srityje, atlyginimai dažniausiai gerokai mažesni nei vyrų, o jų pareigos apima daugiau mokymą nei tyrimus ir retai leidžia pasiekti pripažinimo.
Tad kviečiu Komisiją ir valstybes nares padidinti pastangas remti mokslininkių karjeros siekiančias moteris. Negalime pamiršti ir to, jog į paramos priemones būtina integruoti šeimos aspektą, numatyti mokslininkėms lanksčias darbo valandas, gerinti vaikų priežiūros įstaigų veiklą, skatinti šeimų judumą.
Avril Doyle
Pone pirmininke, esu kilusi iš mokslinės aplinkos ir džiaugiuosi svarbiomis diskusijomis dėl moterų mokslo ir technologijų srityje. Iš esmės sutinku su B. Thomseno pranešimu, kuriuo siekiama nustatyti nepakankamo moterų atstovavimo kliūtis mokslo srityje ir sutinku, kad daugelyje Europos švietimo sistemų ir toliau išlieka lyties stereotipų.
Jos pranešime pažymimi ir kiti veiksniai, prisidedantys prie nepakankamo atstovavimo šioje bei deja daugelyje kitų profesinių sričių. Iš šių veiksnių paminėtina neigiama karjeros pertraukų dėl šeimyninių priežasčių įtaka ir ribotas mobilumas dėl šeimos įsipareigojimų. Sveikinu raginimą Komisijai ir pirmiausia valstybėms narėms imtis teigiamų veiksmų daugelyje sričių: švietimo, vaikų priežiūros, socialinės apsaugos, tėvystės atostogų ir suteikti tinkamą finansavimą, norint pagerinti moterų galimybes siekti karjeros ar grįžti į mokslinį darbą užauginus šeimą.
Kompetentingos moterys mums reikalingos visais visuomenės lygmenimis: iš tiesų mums reikalingos ir moterys, turinčios mokslinį išsilavinimą ir politikoje, tačiau esu įsitikinusi, kad to niekada nepavyks pasiekti nustačius lyčių dalyvavimo kvotas. Vietoje to turėtume siekti didesnio skaidrumo priėmimo į darbą srityje, patarėjų schemų, stiprinti moterų mokslininkių tinklą, skatinti moteris mokslininkes rodyti pavyzdį ir, be abejonės, skirti tinkamą finansavimą moterims pasirinkti mokslą, kartu išlaikant teisingumą ir lygybę. Esu įsitikinusi, kad su manimi sutiktų daugelis moterų mokslininkių.
2003 m. mano šalyje, Airijoje, įsteigtas Mokslo, inžinerijos ir technologijų komitetas (SET), kuriam pavesta parengti rekomendacijas dėl strategijų padidinti mokslinius dalykus ir aukštesnio lygio matematiką antruoju lygiu pasirenkančių moterų, merginų skaičių ir padidinti moterų, pasirenkančių trečiojo lygio mokslinės inžinerijos ir technologijos kursus. Šiam komitetui pirmininkauja garsi akademikJane Grimson, Trejybės koledžo Dubline profesorė.
Šalyje taip pat veikia organizaciją WITS (moterys technologijų ir mokslo srityje), įsteigta 1999 m. Taip pat vykdomas išmintingesnės darbo jėgos projektas, siekiant padėti moterims mokslininkėms grįžti į darbą. Taip pat veikia Airijos mokslo fondas, pradėjęs keturias programas nepakankamam moterų atstovavimui Airijoje mokslo ir inžinerijos srityse spręsti.
Galiausiai šiomis schemomis siekiama paskatinti ir paremti tvarių priemonių ir veiklos vystymąsi siekiant užtikrinti, kad moterys mokslininkės turės vienodas galimybės konkuruoti savo moksline patirtimi, žiniomis ir galimybėmis.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Pirmininke, Komisijos nary, pranešimas Apie moteris ir mokslą yra labai tinkamai parengtas; jame nagrinėjamas moterų dalyvavimas viename svarbiausių - mokslinio tyrimo procese. Tai svarbu dėlto, kad pranešime aptariama mokslinio vystymosi struktūra ir pateikiami pagrindiniai sprendimai dėl žmoniškųjų išteklių sudėties moksle. Moterys yra svarbios universitetams, tyrimų institucijoms ir privačiam sektoriui. Nepatenkinamas moterų dalyvavimo lygis sprendimų priėmimo ir valdymo srityse, nedideldoktorantūrą baigusių, einančių dėstytojų pareigas ar akademijos narių pareigas dalis, susijusi su visuomenės stereotipais ir sunkumais, pasitaikančiais moterų kelyje siekiant mokslinės karjeros.
Todėl reikia taikyti lankstų darbo laiką, parengti paslaugas padedančias moterims ir suteikti galimybes pasirinkti ir išreikšti save. Didesnis moterų vaidmuo moksle nelaikytinas tik dar viena lyčių politiką. Šioje misijoje geriau pasinaudojama moterų galimybėmis, tačiau nepereinama prie kito kraštutinumo. Moterys dėl atsidavimo mokslui neturėtų atsisakyti savo prigimtinio tikslo kurti šeimą ir būti motina. Jaunoms moterims mokslo srityje taikytinas dvigubas prioritetas: šeima ir karjera.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Pone pirmininke, Komisijos nary, manau, kad siekiama to paties tikslo, t. y. lygybės, tačiau nesame vieningos nuomonės dėl būdų tam pasiekti.
Komisijos nary, jūsų statistiniai duomenys yra gerai parengti, įrodantys, kad mūsų laukia ilgas ir sudėtingas kelias, o jūs tinkamai pasielgėte nustatydami kvotas parenkant kandidatus į komitetus, nes be aktyvios politikos moterų nerasime, nes norint rasti moterų pirmiausia turime to norėti.
Taigi, kuo aukščiau laipteliais lipame, tuo su didesniu nenoru skiriamos moterys; dar nelokiškiau yra tai, kad švietimo sektoriuje moterys sudaro didžiąją daugumą, ko negalima pasakyti apie akademinę aplinką.
Taigi kodėl taip yra? Manyčiau reikalinga analizė. Turime paraginti valstybes nares ir galbūt Komisijos narį parodyti tam tikrą spaudimą valstybėms narėms, kad šios nustatytų tam tikrus būdus padėčiai universitetuose pagerinti.
Kalbant apie atrankos į dėstytojų pareigas procesus dažnai taikomi skirtingi kriterijai. Moterų visuomet klausiama: "kaip pasirūpinsite vaiko priežiūra?". Šis klausimas niekuomet nepateikiamas vyrams, todėl šioje diskusijoje visi kalbame apie mūsų pareigas rūpintis vaikais. Kodėl nepažvelgus į problemą iš kitos pusės, juk, be to, tai nėra problema. Šeima teikia didelį džiaugsmą, tai didelvertybir vyrams, kodėl nepakeitus savo nuostatų?
Manau, kad derėtų patikslinti dėstytojų skyrimo tvarką bei atrankos procesą ir pateikiamus klausimus ir norint pasiekti pažangos moderniųjų technologijų srityje Komisija turėtų imtis tikslingos veiklos. Kalbant apie tobulumo kriterijų, nemanau, kad derėtų nuolaidžiauti.
Gabriela Creţu
(RO) Ponai kolegos, labai trumpai paminėsiu tris problemas. Buvusiose socialistinėse šalyse padėtis atrodo dar dramatiškesnė, nes dėl ankstesnės lyčių politikos išsivystnedidelmoterų dalis, kurios aktyviai veikmokslo srityje. Priešingai, pereinamuoju laikotarpiu labai smarkiai sumažėjo tyrimams skirtos lėšos kaip ir tyrėjų skaičius. Šiuo metu moterys, anksčiau dirbusios tyrinėtojomis prekiauja draudimo polisais, eina valstybės tarnautojų pareigas ar yra palikusios savo gimtąsias šalis, o tai sukelia daugelį neigiamų pasekmių: švaistomi žmogiškieji ištekliai, patiriamas nepasitenkinimas ir susiduriama su kliūtimi vystymuisi.
Antroji šiandieninproblema yra tai, kad masinių komunikacijų, viešųjų ryšių ir reklamos bendrovių veikla yra labai svarbi taip pat ir ekonomiškai formuojant bendrą vidaus produktą. Tai siejama su tyrimais humanitariniuose ir socialiniuose moksluose, kur darbuojasi daug moterų, tačiau tradicinėje mokslo hierarchijoje jos negauna pakankamo socialinio pripažinimo, o tai pasireiškia kaip netiesiogindiskriminacija prieš moteris mokslininkes šiose srityse.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, B.Thomsen pranešime užsimenama apie subtilų mano asmeninės patirties aspektą. Daktaro laipsnį esu įgijusi Sorbonos universitete; tuo metu jau turėjau tris, o mano vyras - 4 vaikus. Buvau priversta atsiriboti nuo tolesnių tyrimų pasaulio. Akademinio tobulumo siekis įauga į kraują ir jautiesi labai prastai būdamas priverstas jo atsisakyti. Po daugelio metų, užauginusi dar daugiau vaikų turiu pripažinti, kad Vokietijos universitete, kuriame siūloma konkrečiai motinoms skirta programa, įgijau galimybę tęsti savo tyrimą ir savanoriškai jį tęsiu iki šiol. Todėl galimybės iš tiesų yra, todėl šeimos aspektą reikėtų įtraukti į tyrimų programų ir tyrimų pareigų planavimo procesą, siekiant visiškai panaudoti žmogiškuosius išteklius. Taigi manau, kad nebeliks privalomųjų planinių rodiklių poreikio, o moterų indėlio į tyrimus suvokimas pasikeis.
Dėl šios priežasties planuoti būtina, kad moterys būtų priimtos atsižvelgiant į konkretų jų profesinio gyvenimo etapą. Moteris dėl kelerių metų, kai ji priversta pasitraukti, praranda akademinio darbo džiaugsmą visam gyvenimui, o visuomennetenka to, ką ši moteris galėtų pasiūlyti. Todėl moterims tyrinėtojoms reikėtų sudaryti galimybę dalyvauti programose. Vėliau moterų dalyvavimas tyrimų programose turėtų būti vienu iš kriterijų universitetų studijų kokybei įvertinti.
Taip pat norėčiau jums priminti apie mūsų praėjusiais metais pateiktą pranešimą, kuriame nurodėme, kad derėtų numatyti galimybę derinti profesinį ir šeimos gyvenimą pradedant jau bakalauro studijomis.
Małgorzata Handzlik
(PL) Pone pirmininke, sveikinu kolegę Parlamento narę su labai puikiu pranešimu. Didesnis dalyvavimas moksliniame tyrime yra būtinas, siekiant Lisabonos strategijos principų. Kaip pabrėžia pranešėja, siekiant sėkmingo strategijos principų įgyvendinimo Europai reikia papildomų 700 000 tyrinėtojų. Esu įsitikinusi, kad dėl moterų dalyvavimo ir jų galimybių moterų dalis šioje grupėje padidės.
Tačiau man kelia susirūpinimą pasiūlymas užtikrinti lyčių pusiausvyrą vertinimo ir priėmimo į darbą komitetuose. Esu moteris ir politikė, todėl nenorėčiau, kad mano veikla būtų vertinama išimtinai per mano lyties prizmę Man būtų labiau priimtina, jei mano darbas būtų vertinamas pagal jo kokybę ir rezultatus.
Pranešime pateikiamas įdomus pasiūlymas didinti jaunimo susidomėjimą pasirinkti tolesnį mokymąsi specifinėse ir techninėse srityse. Jį reikėtų papildyti veikla, skirta skatinti mokslą, kaip darbo ir profesinio tobulėjimo požiūriu įdomią sritį tiek vyrams, tiek moterims. Manau, kad pasiūlymai leidžiantys suderinti profesinę karjerą ir šeimos gyvenimą yra verti dėmesio. Jie vertintini platesniame kontekste: ten, kur moterų dalyvavimas darbo rinkoje remiamas ir skatinamas.
Miroslav Mikolášik
(SK) Kaip ką tik nurodmano kolegė, Europai šiandien reikia daugiau kaip 700 000 tyrinėtojų. Tai kelia nerimą. Moterys galėtų prisidėti prie šio atotrūkio mažinimo. Dabartiniai statistikos duomenys rodo, kad nors moterys nors ir įgyja aukštesni išsilavinimą nei vyrai, jos sudaro tik vieną trečdalį valstybinio sektoriaus tyrinėtojų ir tik 18 % - privataus sektoriaus. Esu įsitikinęs, kad pirmiausia būtina atsikratyti lytinių stereotipų, kurie daro įtaką ne tik jaunų moterų pasirenkamai studijų sričiai, bet ir darbo paskyrimo procesui, tyrimų finansavimui ir priėmimo į darbą kriterijams.
Nors sutinku, kad būtina užtikrinti moterų dalyvavimą ES ir nacionalinėse programose, nemanau, kad tam reikalingos kvotos. Pritariu idėjai moterims pasiūlyti naujoviškas lankstaus darbo laiko formas, kurios padėtų joms tęsti tiriamąjį darbą net ir perėjus į motinystę. Tuo galima reikšmingai padidinti moterų einamą aukščiausių mokslinių pareigų skaičių.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Šis pranešimas yra reikšmingas finansine prasme tiek dėl Bendrijos lėšų, kurias būtų galima panaudoti kovai su lyčių nelygybe mokslo srityje, tiek valstybių narių nacionaliniu biudžetu.
Pirmiausia paminėtina, kad nepakanka vien kalbėti apie galimas lėšas pagal Septintąją mokslinių tyrimų pagrindų programą. Didelės sumos yra, savo ruožtu, prieinamos iš Europos regiono vystymo fondo ar Europos socialinio fondo; jas irgi galima skirti tyrimų ir vystymo veiklai paremti. Todėl nederėtų apsunkinti moterų dalyvavimo įtvirtinant sąlygas dėl kvietimo teikti pasiūlymus, kuriais įgyvendinamos šios programos. Be to, reikalinga atskiromis biudžeto eilutėmis finansuoti didesnį moterų dalyvavimą tyrimų programose ar skiriant Bendrijos finansavimo subsidijas.
Be to, įsteigus Europos technologijų institutą reikėtų užtikrinti vienodą atstovavimą jaunoms moterims studijuojančioms doktorantūroje.
Marios Matsakis
Pone pirmininke, esu vienas iš nedaugelio šioje svarbioje diskusijoje dalyvaujančių vyrų ir mokslininkas, todėl norėčiau pasakyti štai ką:
Ilgalaikmano turima gydytojo praktika leidžia teigti, kad moterys mokslininkės niekuo nenusileidžia, o kartais net lenkia vyrus. Vienintelproblema, dėl kurios moterims sunkiau užimti aukščiausias pareigas buvo, mano nuomone, susijusi su labai sunkiu pasirinkimu, kai moterys būdavo priverčiamos pasirinkti: būti pilnaverte motina ir mokslininke likusiu laiku, ar atvirkščiai. Moterys visuomet pasirinkdavo pilnavertę motinystę.
Todėl, mano nuomone, pranešimas labai svarbus. Sveikinu pranešėją, tačiau reikalingi praktiniai būdai padėti moterims užimti aukščiausias pareigas, nes teorinių idėjų nepakanka.
Stavros Dimas
Komisijos narys. - Pone pirmininke, norėčiau padėkoti visiems pasisakiusiems šio vakaro diskusijose už labai teigiamą indėlį. Komisijos politiką dėl lyčių tyrimų srityje galima skirti į dvi kryptis: moterų dalyvavimą tyrimuose ir tyrimų lyties aspektą. Pirmąja kryptimi siekiame užtikrinti moterų dalyvavimą visose karjeros pakopose ir panaikinti lyčių skirtumus įvairiose pagrindinėse srityse. Antroji kryptis leidžia skirti dėmesį tyrimams planuoti ir atsižvelgti į lyčių įvairovę tyrimų srityje. Komisija kaip niekad nusiteikusi skatinti lyčių lygybę tyrimų srityje.
Kalbant apie kvotas esame įsitikinę, kad tokie planiniai rodikliai kaip 40 % planinis lyčių rodiklis taikomas įvairioms ekspertų grupėms ir vertinimo Komisijoms pagal Septintąją pagrindų programą yra objektyvūs, suderinti bei teikia gerų rezultatų. Ketiname ir toliau siekti šių tikslų ir tikimės tokiu būdu padidinti moterų mokslininkių skaičių. Mūsų pastangos jau davvaisių, todėl norėčiau padėkoti jums už paramą mūsų pastangoms, siekiant pagerinti padėtį ir užtikrinti geresnį moterų įtraukimą mokslo ir tyrimų srityje.
Dėkoju už pastabas ir tvirtą bendradarbiavimą.
Britta Thomsen
Pone pirmininke, dėkoju už suteiktą žodį. Komisijos nary, ponios ir ponai, dėkoju jums už pastabas. Man malonu girdėti, kad pritariate tam, kas man kelia susirūpinimą ir Europos tyrimų ateities vizijai. Dėl aukščiau nurodytų kvotų manau, kad likau ne iki galo suprasta. Nekalbu apie tyrinėtojų kvotas, tačiau visiškai akivaizdu, kad vienas iš svarbiausių kliūčių moteris įdarbinti ir panaudoti jų talentą susijęs su priėmimo į darbą komitetų sudėtimi. Reikalas tas, kad juose nesilaikoma neutralaus požiūrio į lytį, todėl esu tikra, kad reikia kažko imtis šiuo klausimu. Privalu nedelsiant reikalauti imtis politinių veiksmų. Komisija neabejotinai aktyviai veikšioje srityje, kai prieš kelerius metus Generaliniame mokslinių tyrimų direktorate buvo įsteigtas skyrius moterims ir tyrimams. Būtent valstybės narės atsilieka šiuo požiūriu. Joms tenka įsipareigojimas, nuo kurio labai daug priklausys pastangų užtikrinti pokyčius universitetuose ir tyrimų institucijose sėkmė.
Norėčiau padėkoti savo kolegoms Parlamento nariams, sekretoriatui ir Komisijai už bendradarbiavimą. Man buvo labai malonu bendradarbiauti su tyrinėtojais, o pirmiausia, Europos moterų mokslininkių platforma; jiems norėčiau itin padėkoti.
Pirmininkas
Diskusijos baigtos.
Balsavimas vyks rytoj.
Rašytiniai pareiškimai (142 straipsnis)
Mihaela Popa
, raštu. - (RO) Esu matematikos mokytoja ir man teko tiesiogiai susidurti su nuolat mažėjančiu jaunų moterų dalyvavimu mokslo pasaulyje.
Atsižvelgiant į statistikos duomenis, kurie rodo, kad vis mažiau jaunų moterų renkasi mokslinius fakultetus, kur intensyviai dėstoma matematika, fizika, biologija ar chemija, manau, kad Europos Parlamento pranešimo projektas dėl moterų ir mokslo yra savalaikis.
Iš turimos patirties švietimo srityje galiu teigti, kad vis mažesnis moterų dalyvavimas mokslo pasaulyje yra susijęs su mentalitetu ir visiškai nesusijęs su pajėgumais.
Todėl, manau, svarbu Europos Parlamentui inicijuoti daugiau programų siekiant skatinti lygias galimybes ir požiūrio į jaunų moterų dalyvavimą mokslo gyvenime pokyčius. Keitimosi patirtimi programomis ir Europos lygio konkursais net ir nuo ankstyvo amžiaus galime jaunimui įkvėpti pasitikėjimo ir juos paskatinti bei padrąsinti rinktis mokslo mokyklas.
Mums reikia kaip įmanoma daugiau Europos programų, kuriomis būtų prisidedama prie lygių galimybių ir skatinamas kūrybiškumas, loginis mąstymas, intuicijos ir pasikeitimas idėjomis Europos lygmeniu.
