Terroristattentaten i Förenta staterna
Talmannen
Kära kolleger! Det är med sorg och stark sinnesrörelse som jag inleder detta extra möte, känslor vi alla delar efter ett fasansfullt brott av en omfattning som tycktes omöjlig.
Vi samlas till detta möte i första hand för att visa vår solidaritet med det amerikanska folket, som har utsatts för en barbarisk terrorism, vårt medlidande med offren, som utan tvekan kommer att bli förfärligt många, och vårt stöd till alla dem som med stor envishet mobiliserar sig för att försöka rädda fler liv. Redan i går uttryckte jag denna solidaritet för president Bush, personligen och å hela Europaparlamentets vägnar, och försäkrade honom om att européerna står på Förenta staternas sida i den tragiska prövning som hans folk nu går igenom. När terrorismen slår till i ett av Europeiska unionens medlemsländer känner vi oss alla berörda. Jag upplever samma känsla av upprördhet och indignation inför dessa förfärliga attentat. Amerikanernas smärta i dag är också vår. Den som drabbats är den storslagna demokrati som har gjort så mycket för att hjälpa Europa att återfå sin frihet. Men det är också de heliga värdena liv och demokrati som har kränkts.
Detta datum, den 11 september 2001, kan aldrig suddas ut från mänsklighetens minne. Det får oss att tappa fattningen, men manar också till ett närmare samarbete mellan alla de länder som förkastar terrorism, så att de som står bakom dessa fruktansvärda brott och de som har stött dem kan identifieras, jagas, arresteras och dömas, och den blinda terrorismen utplånas från jordens yta. Det innebär också att hela världssamfundet måste engagera sig för att finna en fredlig lösning på de konflikter som ger näring åt och underhåller fanatismen. I dag måste alla aktörer på den internationella arenan ta sitt ansvar, utöver alla uttalanden och utöver det gemensamma svar på terrorismen som vi alla vill ge. Det är nu dags för beslutsam handling, och för Europeiska unionens del är jag övertygad om att det fordras brådskande beslut.
Jag är glad att premiärminister Verhofstadt, minister Michel och kommissionens ordförande Romano Prodi är närvarande här i dag.
Europeiska unionen kommer inte att bli trovärdig om den inte förser sig med en gemensam politik för bekämpning av terrorism. Europeiska kommissionen och Europaparlamentet har klart och tydligt uttalat sig i den riktningen, framför allt under den senaste sammanträdesperioden. Jag skulle önska att rådet granskar dessa förslag så snart det över huvud taget är möjligt. Sedan Europeiska rådets toppmöte i Tammerfors har vi visserligen tagit ett antal blygsamma steg framåt när det gäller det europeiska området med frihet, säkerhet och rättvisa, men långt ifrån vad som är nödvändigt. Vi måste gå längre, och det är brådskande. Även om Europeiska unionen gör sig gällande på den internationella arenan, i Mellanöstern, Durban eller f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, visar gårdagens händelser - om det nu skulle behövas - det absoluta kravet på att så snabbt som möjligt inrätta ett försvarets Europa och en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Ett extraordinärt möte i Europeiska rådet skulle vara ett lämpligt sätt att driva på denna utveckling, för historien väntar som bekant inte.
Jag inbjuder er, kära kolleger, att hålla en tyst minut till minne av alla offer.
(Kammaren iakttog stående en tyst minut.)

Verhofstadt
. (FR) Fru talman, mina damer och herrar! För knappt 24 timmar sedan utsattes Förenta staterna för en attack av en omfattning och brutalitet av aldrig tidigare skådat slag. I denna stund kämpar kvinnor, män och barn för sina liv, i alla åldrar, av alla övertygelser och alla slags ursprung, andra gråter över förlusten av en närstående och ytterligare andra plågas av oro i väntan på lugnande nyheter om vad som hänt de försvunna.
Fru talman! Våra tankar går till detta vänfolk som utsatts för ett motbjudande och barbariskt våld. Vi skulle vilja kunna ge uttryck för hur nära vi känner oss dess lidanden. I dag känner vi oss också som amerikaner. Vi får nämligen inte missta oss: det är inte bara Förenta staterna och dess invånare som är måltavla, utan också demokratin. Demokratin och dess värden, frihet, tolerans och mänsklighet, som är den blinda självmordsterrorismens absoluta motsatser. I egenskap av människor, demokrater och européer får vi inte, får vi aldrig vika oss för sådant barbari.

För unionens räkning, fru talman, och efter att ha konfererat med kommissionens ordförande, Romano Prodi, och ledarna för alla medlemsstater, har jag framfört vårt djupaste deltagande till president Bush. Som tecken på solidaritet och deltagande har unionen beslutat att fredagen den 14 september skall iakttas som en dag av sorg och solidaritet med det amerikanska folket.
Stats- och regeringscheferna i Europeiska unionens femton medlemsstater kommer att tillkännage en gemensam politisk förklaring på morgonen. Klockan 12.00 kommer tre minuters tystnad att iakttas i hela Europeiska unionen, varvid alla verksamheter skall stoppas.
(Livliga applåder) Kandidatländerna för anslutning till Europeiska unionen inbjuds också att ansluta sig till denna solidaritetsaktion. Med detta uttryck för solidaritet, vid sidan av de politiska beslut som vi kommer att fatta under de kommande veckorna, vill Europeiska unionens befolkning uttrycka sitt djupa deltagande med den bedrövelse och framför allt den smärta som i dag drabbar det amerikanska folket.
(Livliga applåder)

Prodi
. (IT) Fru talman, herr premiärminister, parlamentsledamöter! Kommissionen har under förmiddagen sammanträtt i extraordinarie session. Efter en tyst minut diskuterade vi de olika politiska aspekter av denna fruktansvärda tragedi som faller inom kommissionens direkta behörighet.
Denna eftermiddag har jag inför Europaparlamentet och rådet (allmänna frågor) betonat hur nödvändigt det är att Europa visar sin totala solidaritet med det amerikanska folket och att vi intar en gemensam europeisk ståndpunkt när det gäller samtliga aspekter av dessa tragiska händelser.
Kommissionen är förfärad inför dessa kriminella och barbariska handlingar och har redan framfört sitt deltagande med offren och deras familjer samt sin solidaritet med det amerikanska folket. Vårt samarbete med Förenta staterna i kampen mot terrorismen är nu nödvändigare än någonsin och kommer att fortsätta. Kommissionen kommer under de närmaste dagarna att granska förslagen till ytterligare ingripanden för att än effektivare bekämpa terrorismen.
Lyckligtvis är den ekonomiska och sociala strukturen i våra länder stark och motståndskraftig. Därför förblir vi, även under dessa sorgliga omständigheter, lugna och förtröstansfulla. Vi kommer inte att låta terrorismen splittra oss, och inte heller kommer vi att tillåta att terrorismen splittrar världen, vilket är avsikten med dess gärningar.
I denna stund måste vi reflektera över Europas roll. Med denna kriminella handling har man försökt angripa samtliga våra gemensamma värden och friheten själv. Detta är en händelse efter vilken ingenting längre kommer att vara som förr. Inför detta måste vi därför ge kraftfulla bevis på vår solidaritet och vår vänskap med det amerikanska folket och den amerikanska regeringen. I dessa dramatiska stunder och i framtiden kommer de europeiska institutionerna och de europeiska regeringarna att arbeta i nära samarbete med våra amerikanska vänner och med andra vänskapligt sinnade länder.
Men det finns även en rent europeisk dimension. De dramatiska händelser som vi har bevittnat understryker än en gång nödvändigheten av ett enat Europa som är starkt, beslutsamt och solidariskt och som försvarar friheten och räddar freden i Europa och i världen. Ett Europa som handlar enigt sida vid sida med de länder som delar samma mål, som handlar enigt för att skydda och främja frihet och solidaritet, värden som utgör grundvalen för vår demokrati som beskyddas av detta parlament.
Jag vänder mig därför till er med en vädjan om att gårdagens tragedi skall finnas med i våra diskussioner kring dessa tilldragelser. Våra medborgare kommer i själva verket att kunna garantera freden och stabiliteten för sig och för sina barn endast om de förmår handla solidariskt, endast om de känner att de kan lita på Europa. Detta är våra folks intresse, detta är vår väg: det gäller att följa den med mod, beslutsamhet och ansvarskänsla.
(Livliga applåder)

Louis Michel
. (FR) Fru talman, mina damer och herrar parlamentsledamöter! Å rådets vägnar skull jag först vilja delge er vår oändliga bestörtning, indignation och upprördhet inför de tragiska händelser som drabbade Förenta staterna i går morse. Jag vill här - å Europeiska unionens, dess ledares men också å unionsmedborgarnas vägnar - än en gång sända våra mest uppriktiga kondoleanser till offren och deras familjer, det amerikanska folket och den amerikanska regeringen. Detta fasaväckande dåd har kränkt det amerikanska folket, men också de universella värden som Europa alltid har delat med Amerika. Å rådets vägnar vill jag högtidligen betyga de europeiska folkens osvikliga solidaritet med det amerikanska folket i försvaret av dessa värden. Förenta staterna måste veta att Europa står på deras sida för att bekämpa det onda som terrorismen är, oavsett vilken form den antar. Vi kan inte tolerera att en maskerad terror ifrågasätter den fria och demokratiska världens värderingar. Vi kommer att stå enade och solidariska för att angripa det stora hot som utgörs av den vittförgrenade terrorismen. Kampen mot denna plåga kommer att bli ännu effektivare då den kommer att stödjas av tidigare insatser och en förstärkt politisk dialog med de länder i världen där terrorismen utvecklas. Gårdagens terrorattack på Förenta staternas territorium var en provokation av synnerligen motbjudande grymhet och saknar tidigare motsvarighet. Sådant barbari, sådana terrordåd och sådana gemena handlingar kan omöjligen tolereras. Vidden av denna tragedi kräver ett väl avpassat svar. Tillsammans med sina allierade kommer Europeiska unionen att undersöka alla möjliga medel för att förebygga sådana handlingar och för att kunna besvara dem på lämpligt sätt. Europeiska unionen kommer att intensifiera sina insatser i de internationella församlingar som arbetar mot terrorism för att se till att de som utför, de som gör sig medskyldiga till och de som står bakom terrordåd blir maktlösa. Men vår beslutsamhet får under inga omständigheter innebära att vi frånsäger oss en ansvarsfull försiktighet. Just nu vet vi inte vilka som begick dessa hemska attentat, vilka som gav order och vilka som eventuellt är medskyldiga. Det måste vi veta för att kunna döma och svara på ett rationellt sätt, med ett ansvarsfullt och ändamålsenligt förhållningssätt. Vi måste undvika alla former av improvisation.
I väntan på att få svar på dessa frågor har våra regeringar vidtagit nödvändiga åtgärder för att skydda sina befolkningar. Rådet har informerats om de brådskande säkerhetsåtgärder som vidtagits av medlemsstaterna. För att garantera största möjliga samarbete mellan staterna har rådet bett justitie-, inrikes- och transportministrarna att så snart som möjligt vidta de åtgärder som krävs för att upprätthålla maximal säkerhetsnivå, framför allt på luftfartsområdet, samt alla slags åtgärder som är lämpliga för att förhindra fler attentat. Rådet (rättsliga och inrikes frågor) kommer att hålla ett möte den 27 september och vid det informella mötet i rådet (transport) den 14 september kommer man att utvärdera de åtgärder som vidtagits och de som eventuellt bör komplettera dem. Vid det extra mötet i rådet (allmänna frågor) har vi med de allra hårdaste ordalag fördömt dessa barbariska dåd, som är en skymf mot våra gemensamma värderingar. Vi har utsett fredagen den 14 september till sorgedag i de 15 medlemsstaterna. Vi har bett ordförandeskapet att bibehålla en nära kontakt med Förenta staterna för att tillsammans med dem undersöka hur vi på bästa sätt kan hjälpa dem när det behövs. På begäran från flera medlemsstater har Nato:s generalsekreterare informerat rådet om de diskussioner som nu pågår inom organisationen.
Jag kan nu läsa upp Europeiska unionens deklaration:
"Europeiska unionens råd, som i dag har samlats till ett extra möte där också Atlantpaktens generalsekreterare är närvarande, har gett uttryck för den fasa som väckts av gårdagens terroristattentat i Förenta staterna. I denna tragiska stund har rådet visat sin fulla och oavkortade solidaritet med Förenta staternas regering och det amerikanska folket, och vi har uttryckt vårt djupaste medlidande med alla offer och deras familjer. Vi vill be alla européer att hålla tre tysta minuter fredagen den 14 september kl. 12.00, och vi förklarar också den 14 september 2001 till sorgedag. Dessa fruktansvärda dåd är en attack, inte bara mot Förenta staterna utan också mot hela mänskligheten och de värderingar och den frihet vi alla delar. Våra öppna och demokratiska samhällen kommer att bestå och fortsätta att fungera, de kommer inte att rubbas. Unionen fördömer med största beslutsamhet dem som begick och dem som ligger bakom dessa barbariska dåd. Unionen och dess medlemsstater kommer inte att spara på sina ansträngningar för att identifiera de ansvariga, ställa dem inför rätta och straffa dem. Terroristerna och deras ledare kommer inte att kunna hitta en fristad någonstans. Unionen kommer att agera i nära samarbete med Förenta staterna och alla sina partner för att bekämpa den internationella terrorismen. Alla internationella organisationer, särskilt Förenta nationerna, måste delta i denna kamp, och alla relevanta internationella instrument, även de som avser finansiering av terrorism, måste utnyttjas fullt ut. Gemenskapen och dess medlemsstater har förklarat för Förenta staterna att de kommer att erbjuda allt stöd som är möjligt att ge i efterspanings- och räddningsarbetet. Just nu pågår diskussioner om vilket slags stöd som vore mest värdefullt. Med en erinran om de starka band som sedan lång tid tillbaka förenar Europeiska unionen och Förenta staterna har rådet bett ordförandeskapet att bibehålla en nära kontakt med Förenta staternas regering för att överlämna detta budskap om solidaritet."
Här, fru talman, följer också rådets slutsatser. På så sätt är ni fullständigt informerade:
"Rådet har framfört Europeiska unionens djupa solidaritet med det amerikanska folket och antagit en deklaration som fördömer terroristattentaten i Förenta staterna. Rådet har underrättats om de
Rådet har begärt att ordförandeskapet, den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och kommissionen så snart som möjligt skall inge en rapport om konkreta åtgärder som skulle kunna rekommenderas för att påskynda genomförandet och förstärkningen av de operativa instrumenten inom såväl den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken som inom området för rättsliga och inrikes frågor.
Dessa åtgärder kommer att inriktas på att stärka Europeiska unionens kapacitet att tillsammans med Förenta staterna och alla våra parter effektivt bekämpa den internationella terrorismen.
(FR) Rådets avsikt är att regelbundet återkomma till den här frågan, för att garantera att unionens alla åtgärder samordnas."
(Livliga applåder)

Poettering
Fru talman, herr rådsordförande Verhofstadt, herr kommissionsordförande Prodi, kära kolleger! Fru talman, å min grupps vägnar vill jag framföra ett stort tack till er för att ni har sammankallat detta möte, så att vi här gemensamt kan ge uttryck för vår djupa samhörighet och solidaritet med de lidande familjerna, med presidenten för Amerikas förenta stater, med kollegerna i den amerikanska kongressen och med alla människor i Amerikas förenta stater.
Gårdagens djävulska attentat i Washington och New York är inte bara ett attentat mot Förenta staterna, det är ett attentat mot hela den civiliserade världen, ett attentat mot var och en av oss i denna kammare. Det är ett attentat mot våra ideal i form av demokrati, mänskliga rättigheter och fred. Det är med sorg och förfäran som vi ställs inför en katastrof som aldrig får upprepas, och alla civiliserade krafter i världen måste nu i djupaste solidaritet med Förenta staterna ställa dem som är ansvariga för detta attentat till svars och i nära samarbete i framtiden effektivt motverka terroristattentat. Vi måste hitta ett svar på frågan om hur förberedelser till sådana attentat kan förhindras, och detta kommer också att kräva en helt ny dimension i det europeiska och internationella samarbetet.
Vi måste i dag förbinda oss att utan minsta tvekan förklara krig mot terrorismen så att apokalypsen i New York och Washington inte blir hela världens apokalyps i morgon, och vi kan som parlament vara stolta över att vi under den gångna veckan med så överväldigande stor majoritet antog vår kollega Watsons betänkande mot terrorismen.
I går hade jag under några få timmar det intrycket att man ifrågasatte handlingsförmågan hos Amerikas förenta stater, denna världsmakt som européerna har att tacka för att de under andra världskriget bekämpade nationalsocialismen och möjliggjorde en framtid i frihet för Europa, denna världsmakt som med bestämdhet motstod den totalitära kommunismen, vilket slutligen ledde till att muren mitt i Berlin, i Tyskland och Europa föll. Jag talar för vår grupp: Vi har ett intresse av att Amerika har handlingsförmåga, att Amerika är starkt, att Amerika är en god partner och vän till Europeiska unionen, och låt oss gemensamt arbeta för detta i framtiden!
(Livliga applåder)
Vi känner inte till vilka gärningsmännen är. Det finns antaganden, men jag varnar för att se dessa antaganden som sanningen. Framför allt råder jag oss alla att vi, om vissa antaganden skulle bekräftas, tänker på det när det gäller hela den arabiska och islamiska världen. Jag har aldrig i hela mitt liv glömt det storslagna tal som Anwar al Sadat, Egyptens mördade president, höll den 10 februari 1981. Anwar al Sadat sade: Islam borde aldrig bedömas efter de missriktade och oförsvarliga handlingar som utförts av människor som påstår sig vara anhängare av denna storslagna tro. Islam är en religion för tolerans, inte för fanatism, en religion för kärlek, inte för hat, ett i sig slutet system som bygger på ordning, inte på kaos.
Må vi akta oss för generaliseringar, och låt oss säga att vi inte endast vill leva i partnerskap med våra amerikanska vänner, utan att vi vill leva i partnerskap och - om det är möjligt - i vänskap med de arabiska och islamiska länder som känner sig förpliktade att värna om freden.
(Livliga applåder)
Låt oss i dag förplikta oss själva att med alla våra grannar bygga upp en ordning i Europa och i världen genom att européerna är starka och eniga. Därför är det ett storartat tecken, herr rådsordförande Verhofstadt, att ni liksom kommissionens ordförande är här, att vi är eniga och starka som européer, att vi vill leva i vänskap och partnerskap med alla våra grannar på basis av mänskliga rättigheter, demokrati, frihet, socialt välstånd och framför allt fred. Det måste vara budskapet i dag, dagen efter den fruktansvärda 11 september år 2001!
(Livliga applåder)

Barón Crespo
Fru talman, herr tjänstgörande rådsordförande, herr kommissionsordförande, ärade kolleger! Vår grupp delar den indignation och fasa vi alla känner inför terroristattentaten i New York och Washington.
Vi vill uttrycka vår solidaritet med de amerikanska offren för dessa fruktansvärda attacker och med offrens familjer. Vi vill även uttrycka vår djupaste sorg till de europeiska offrens familjer och till alla de som har förlorat familjemedlemmar, oavsett hudfärg eller vilken kontinent de kommer ifrån, för denna attack riktades inte bara mot Förenta staternas folk, utan även mot européerna och alla andra folk som lever tillsammans i den kosmopolitiska värld som är New York, och jag erinrar om att Förenta nationernas högkvarter endast ligger några steg från World Trade Center.
Det handlar om en attack mot våra gemensamma värderingar, mot demokratin, mot de grundvalar som vår civilisation är byggda på. Som den innerligt saknade Francisco Tomás y Valiente, ordförande för Spaniens författningsdomstol som även han mördades av terrorister, skrev i en nästan postum artikel: " Varje gång en människa dödas, dör något inom oss alla" .
Det har gått exakt en vecka sedan parlamentet enhälligt antog resolutionen om bekämpning av terrorismen. Då var det ett europeiskt problem i några av unionens medlemsstater. I dag kan vi konstatera att situationen har förändrats drastiskt: även terrorismen har globaliserats tack vare en dödlig kombination av fanatism, feghet och högteknologi.
Våra filmarkiv är överfulla av skräck- och katastroffilmer, där monster attackerar New York och andra städer. Det som hände i går påminner oss att det inte behövs några monster: det är vi människor som blir sådana när vi blir galna. Som en målning av Goya: " Förnuftets drömmar skapar monster" .
Vi européer har en mycket viktig roll att spela i kampen mot den globaliserade terrorismen, i kampen för våra gemensamma värderingar, för en fredlig och rättvis värld. Vi vill kämpa sida vid sida med amerikanerna, med våra kolleger i Förenta staternas kongress och även med våra övriga allierade i en gemensam aktion för att övervinna de mest brännande konflikterna i världen med enträgenhet och beslutsamhet.
Vi anser att det är hedervärt att Förenta staternas folk, anförda av sin president, trots denna fega aggression hittills har hållit huvudet kallt, att de har lagt band på sitt raseri som Kofi Anna vädjade om i går, och det med rätta. Vi ber de ansvariga att de inte avviker från denna väg, att de inte besvarar terror med terror, att vi agerar gemensamt, framför allt för att vi måste uppnå något mycket viktigt, för nu är det dags att vi förstärker vår allians med Förenta staterna och med alla världens folk som delar våra ideal om fred, rättvisa och frihet.
(Livliga applåder)

Cox
Fru talman, herr tjänstgörande rådsordförande, herr kommissionsordförande, kolleger! Det här är en viktig plats att högtidlighålla denna viktiga stund på. Vi i detta parlament är Europeiska unionens folktribun, och vi har samlats här i dag för att högtidligt tillkännage vår upprördhet, vårt deltagande, vår solidaritet och våra gemensamma mänskliga och demokratiska band med Förenta staternas folk, och med människorna i New York och Washington D.C.
Vi bevittnade i går en djupt chockerande händelse, en ny och låg tröskel i människans historia. Vi bevittnade en krigshandling - utan någon krigsförklaring - från personer, rörelser eller stater, något som än så länge inte är helt fastställt, men som agerade med en ohygglig och fokuserad beslutsamhet. Vi måste se till att vårt genmäle är gemensamt och inte isolerat, att vi alla står bakom det så att det inte blir ensidigt, och det skall vara inriktat på vår gemensamma fiende, vilken är terrorismen, men inte på mer omfattande grupper som islam eller hela arabvärlden, om det nu skulle visa sig vara ursprunget till detta monster.
Denna moderna apokalyps är Amerikas skada, men såren delas av alla inom de demokratiska nationernas gemenskap. Till Förenta staternas folk, dess president, dess ledare i kongressen och på kommunal nivå, och dess samfund över hela landet, särskilt människorna i New York och Washington, till de saknades och dödas sörjande familjer och till dem som har överlevt denna prövning framför vi vårt deltagande i denna stund av lidande och förödelse.
New York är en mycket speciell plats. Det är en mångkulturell mikrokosm av hela världen. Det är en särskild förbindelse mellan vår gamla kontinent och Nya världen. I tidigare generationer, och innan den demokratiska andan djupt slog sin rot över hela vår kontinent, var det till Ellis Island som våra ihopfösta massor, våra förtryckta och svältande folk vände sig för att finna frihet, demokrati och möjligheter.
När den franska republiken gav Förenta staterna en gåva för att fira denna stora republiks 100-årsjubileum var det ingen tillfällighet att de gav denna staty namnet " Frihetsgudinnan" : det var heller ingen tillfällighet att hennes utsträckta armar bar frihetens fackla. När någon angriper denna symbol, angriper de oss alla djupt, eftersom den är en del av våra gemensamma mänskliga och demokratiska band och arv.
Jag minns när jag som skolpojke på TV hemma såg John Fitzgerald Kennedy besöka platser som jag aldrig hade besökt på vår uppdelade kontinent. Jag minns hans besök i den stora symbolen för denna skamliga uppdelning, Berlin, med dess mur. Jag minns att jag som pojke, även om jag inte visste något om politik eller internationella frågor, kunde förstå att när denne man sade " Jag är berlinare" , så sade han något djupt och meningsfullt för solidariteten vid denna tidpunkt.
I dag är vi, som premiärministern sagt, alla amerikaner, vi är alla New York-bor, vi är alla Washington-bor. Vi delar deras känsla av chock och fasa. Vi delar deras förvirrade upprördhet, vi känner sårbarheten, för detta är vårt gemensamma arv från gårdagens barbariska attentat. Vi delar gemensamma demokratiska värderingar och intressen, och vi står tillsammans redo att bekämpa terrorismen och att främja dessa intressen och värderingar.
Det är viktigt att vi som européer i dag säger till kongressens ledare " Ni är inte ensamma. Ni är inte isolerade. Vi kan göra gemensam sak av detta, och det måste vi göra." Men framför allt går vi i dag samman i våra gemensamma mänskliga band, medan våra amerikanska vänner tappert söker efter sina överlevande och sina döda.
Språket räcker ofta inte till vid sådana här tillfällen. Mina egna kolleger har bett mig att uppmana er, fru talman, att utöver denna högtidliga stund ta initiativ till en kondoleansbok, så att vi också på så sätt, vid lämpligt tillfälle, kan förmedla till kongressen, vår samtalspartner inom den amerikanska demokratin, att trots det avstånd som skiljer oss åt över Atlanten är vi fast enade genom våra band för demokrati och frihet och i vår kamp mot terrorismen.
Vårt budskap till dem i dag, i denna kamp för demokrati och mot terrorism, är att vårt enda alternativ är att stå enade; för enade står vi, men söndrade faller vi.
(Livliga applåder)

Hautala
Fru talman, herr kommissionsordförande och herr rådsordförande! Världen känns i dag mycket dystrare än före tisdagens chockerande händelser. De fasansfulla bilderna av de brutala och fega terroristdåden mot World Trade Center i New York och Pentagon i Washington kommer att finnas i vårt medvetande för evigt. Inget ändamål skulle någonsin kunna berättiga en så fruktansvärd handling av kallblodigt barbari.
Som talesman för Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen vill jag framföra den djupa sorg som vi känner för de offer som miste sina liv i denna tragedi, och jag vill sända mitt djupa deltagande till de familjer och alla de som har mist sina kära. Våra tankar går också till de räddningsstyrkor, brandmän och poliser som riskerade och miste sina liv för att rädda andras.
Vad världen i går bevittnade - och det finns inga andra ord för att beskriva det - var ett brott mot mänskligheten. Så snart som terroristerna har identifierats borde de ställas inför en internationell domstol för brott mot mänskligheten och dömas därefter. Nu är tiden inne att påskynda inrättandet av en permanent internationell brottmålsdomstol.
I denna tragedis efterdyningar borde Förenta staterna också erkänna behovet av en sådan institution. Om Förenta staterna å andra sidan svarar med attacker mot möjligt misstänkta länder kommer de inte bara att döda fler oskyldiga människor, precis som dem som så tragiskt miste sina liv i tisdags, utan också uppmuntra till fler motattacker: man kan inte utplåna en orätt genom att begå en ny.
De förödande konsekvenser som en våldsspiral ger upphov till är i dag som tydligast i Mellanöstern. Vi borde göra allt som står i vår makt för att försäkra att denna inställning inte upprepas i global utsträckning. Jag skulle vilja uttrycka vår djupa oro angående situationen i Mellanöstern, och uppmana till internationella ansträngningar för att fredsförhandlingarna skall återupptas och intensifieras. I detta hänseende välkomnar vi det tydliga åtagande som den belgiske utrikesministern Louis Michel gjorde i denna riktning i dagstidningarna i dag och som företrädare för Europeiska unionens tjänstgörande ordförandeskap.
Vi måste ta i med hårdhandskarna mot terrorismen, men vi måste också inta en tuff attityd mot orsakerna till terrorismen. Vi behöver ett politiskt svar i global utsträckning på denna aldrig förut skådade utmaning för att avskaffa de verkliga orsakerna till terrorismen som härstammar från politiska, sociala och miljömässiga konflikter: det är dessa principer som Watsons betänkande, som detta parlament antog i förra veckan, är grundat på.
Om det finns en utbredd fanatism som föder och stöder denna typ av terrorism kan vi anta att något är fel politiskt. Europeiska unionen har ett bra utgångsläge för att engagera sig i former av konfliktförebyggande och konfliktlösning som innebär att man tar itu med orsakerna och inte bara behandlar symptomen. Därför anser vi att ett toppmöte borde hållas mellan Europeiska unionen och Förenta staterna för att ta itu med alla aspekter av de nya terroristhoten, däribland de sociala och politiska orsakerna.
I tisdags visade sig vår känsla av säkerhet vara en illusion. Det blev tydligt att högteknologiska åtgärder, som till exempel ett missilförsvarssystem, skulle vara maktlösa inför denna nya typ av " lågteknologisk" terrorism. Vad som hände i New York och Washington kan inte någonsin få hända igen. Alla som försvarar demokratin måste skydda vår dyrbara civilisation och upprätthålla den civiliserade rättssäkerheten.
(Applåder)

Wurtz
Fru talman, herr rådsordförande, herr kommissionsordförande! Vi saknar ord för att uttrycka våra känslor inför denna mest barbariska terrorattack som Förenta staterna har utsatts för. Det amerikanska folket måste övervinna en djupt traumatisk händelse som riskerar att förvärras i takt med att vidden av den nyss inträffade katastrofen klargörs. I denna ofattbara prövning måste detta folk kunna räkna med vår förbehållslösa solidaritet.
Jag vill tillägga att dessa ansiktslösa monster i går ställde in sitt sikte på Förenta staterna, men att de i morgon kan sprida skräck och död i vilken del av världen som helst, givetvis också på den europeiska kontinenten. Min grupp, fru talman, stämmer helt och hållet in i de deklarationer och åtgärder ni har vidtagit i vårt namn. Dessa förskräckande attentat utgör en utmaning för hela mänskligheten, en utmaning som vi nu måste lära oss att anta. Jag säger "lära oss", för även om vi alla är överens om att man måste söka efter de skyldiga och bestraffa dem, måste vi också erkänna att tragedin den 11 september 2001 gav upphov till fler frågetecken än säkra fakta. I mina ögon vore ingenting mer olämpligt och rent ut sagt farligt än om man reagerade på detta i grunden nya fenomen med gamla idéer, som på ett grymt sätt har visat sina begränsningar. Frestelsen att besvara en förolämpning av detta slag med ett blixtangrepp kan vara stor, men skulle få oanade konsekvenser.
Dessutom har ni rätt, herr Poettering, i att man inte skulle göra freden en tjänst om man lät fanatiska brottslingar sammanblandas med hela folk. Dessa folk har företrädare som, i vissa fall med stor värdighet och ansvarskänsla, har fördömt terroristerna med eftertryck och uttryckt sin solidaritet med det amerikanska folket.
Till sist och mer allmänt får ingen någonsin glömma att vi är en del av samma värld. Den mäktigaste av nationer är inte osårbar. Hela världssamfundet är dömt att stå enat och konfronteras med världens stora problem - klyftor som fördjupas, dialoger som bryts, oceaner av frustration - och att samarbeta så nära som möjligt för att hitta varaktiga lösningar. Detta är utan tvekan det avgörande bidrag som Europa kan ge världen, så att vi tillsammans kan anta den civilisatoriska utmaning vi har ställts inför.
(Livliga applåder)

Pasqua
Fru talman, herr premiärminister, herr ordförande, mina kära kolleger! De första tankar vi bör ge uttryck för i denna stund är vår medkänsla med offren och vår solidaritet med det amerikanska folket. Det föll offer för ett terrorangrepp som inte bara riktades mot själva det amerikanska folket. Måltavlan var demokratins hjärta. Demokratier är sköra, och vi vet mycket väl att de har svårt att hålla stånd i konfrontation med den här typen av dåd. Med tanke på det amerikanska folkets historia och erfarenhet är jag dock övertygad om dess förmåga att övervinna den här prövningen, och i denna stund tror jag att det är viktigt att vi i vår församling visar vår solidaritet med detta folk.
Jag skulle samtidigt vilja tacka er, fru talman, för att ni organiserade detta möte. Det var en begäran från min grupp, och även från andra grupper. Jag glädjer mig åt att det äger rum. Min förhoppning är att det så småningom kommer att följas av en debatt som ger oss möjlighet att gå till grunden med de problem som den internationella terrorismen ger upphov till. Då jag vid två tillfällen har haft ansvaret för att leda insatser mot terrorismen i mitt eget land skulle jag vilja säga att det finns en första falsk uppfattning som vi måste göra oss kvitt: att det finns goda terrorister och onda terrorister. Det enda som finns är kort och gott terrorister.
(Livliga applåder)
Då terrorism är en minoritets försök att med våld och våldshandlingar påtvinga det stora flertalet sin ståndpunkt, är den aldrig någonting annat än ett uttryck för den totalitarism och fascism som vi har kämpat mot och som vi med stor beslutsamhet måste bekämpa. Men kampen mot terrorismen förutsätter en ständig mobilisering. Och det är förmodligen på grund av att vi har förlorat denna uppfattning och självklarhet ur sikte som vi i dag konfronteras med den tragiska situationen i Förenta staterna. Förenta staternas misstag tror jag består i att de sannolikt trodde att de inte kunde drabbas av ett dåd som detta. Det är däremot något som vi i Europa har fått erfara: i Tyskland, Italien, Frankrike, Spanien och många andra länder. Vi vet att terrorismen är blind och att den kan drabba var som helst, när som helst. För att bekämpa terrorismen vet vi också att det krävs en politisk vilja. Denna vilja måste hävdas. Det krävs också samarbete. Om varje stat vill behålla sin inhämtade information för sig själv finns det inget verkligt samarbete mellan berörda instanser, och då kommer vi att möta fler katastrofer. Men om det på statsnivå och inom det internationella samarbetet uppstår en insikt och en vilja att slå samman all tillgänglig information, och om man fattar beslut om att skapa - i en form eller en annan - en permanent samarbetsenhet som kan analysera denna information och föreslå nödvändiga åtgärder, ja då har vi möjlighet att med viss framgång motsätta oss denna typ av operationer.
Jag vill i min tur ansluta mig till det som har sagts här i kammaren, först och främst av vår utmärkta kollega Poettering och även av andra, som Hautala och Wurtz. Just nu skulle det inte finnas någonting värre än att vi med oöverlagda uttalanden medverkade till att terroristerna och den muslimska världen finner en samhörighet. Det vore det värsta misstaget, den värsta dumheten. Därför får vi naturligtvis inte nöja oss med att på varsitt håll göra uttalanden som inte betyder särskilt mycket. Personligen anser jag, jag skulle uppskatta och jag tror att hela vår gemenskap skulle uppskatta om de högsta muslimska religiösa ledarna själva fördömde dessa attentat och på så sätt bevisade att det inte finns någon gemensam nämnare, att det inte går att likställa terrorister som åberopar en depraverad tro och den muslimska tro som vi alla måste visa den respekt den förtjänar.
(Livliga applåder)

Dupuis
Fru talman! Jag kommer att tala å den radikala delegationens vägnar.
Jag skulle först vilja tacka det belgiska ordförandeskapet för fredagens initiativ. Jag tror dessutom att det är ett nödvändigt initiativ, för även om en majoritet av oss känner starkt med och hyser medlidande med våra amerikanska vänner, så finns det också de som sparar på sina känslor och sitt medlidande på grund av eventuella vedergällningar från amerikanernas sida. Därför vill jag verkligen tacka er. Det finns ytterligare ett skäl att känna medlidande med våra amerikanska vänner, ett skäl som inte har tagits upp i dag, nämligen att orsaken till att det just är de som drabbas i dag, och inte vi, sannolikt ligger i att vår politik brister i mod och är tvetydig och hycklande, en tvetydighet och ett hyckleri som inte delas av våra amerikanska vänner.
Herr Poettering! Ni talar med rätta om kravet på att ta itu med terrorismens orsaker. Jag anser att Europeiska unionen omgående måste rannsaka sin egen politik, de senaste 50 årens politik; en politik som i grunden har varit rasistisk gentemot den arabiska och islamiska världen; en politik som bara har gett stöd till de värsta regimerna i dessa länder, Saddam Husseins och Khadaffis regimer och Hafez El-Assads tidigare regim, i dag hans sons; en politik som knappast har varit solidarisk med dagens eller gårdagens demokrater, som Ben Sedrin i Tunisien, Al-Sadaoui i Egypten, Ibrahimi i Egypten, likt många andra som kämpar för demokrati i sina länder. Dessutom anser jag att unionen snarast måste göra införande av demokrati i dessa länder till en politisk prioritet, att det är det enda sättet att slå sönder, att förstöra terrorismens baser i dessa länder. Terrorismen kommer inte från månen - den föds och växer i länder som uppmuntrar den och ofta finansierar den, och som såg till att vi i går fick bevittna den största tragedin sedan andra världskrigets slut, den största terrortragedin någonsin. Jag anser, och det skulle jag vilja försäkra kommissionen och rådet, att parlamentet måste göra en kraftansträngning. Parlamentet har under de senaste månaderna bokstavligen tagits i gisslan av ett antal krypto-stalinister som har drivit parlamentet till ensidiga, alltför palestinska ståndpunkter, som i dag säkert har något att göra med våra amerikanska vänners tragedi. Vi måste äntligen fatta mod och bryta med tabun. Vi har en historisk skyldighet gentemot Israel, men vi har också en skyldighet i nuläget. Israel är den enda riktiga demokratin i sin del av världen. Vi måste bryta tabut: Israel bör bli medlem av Europeiska unionen. Det är det enda sättet att garantera dess säkerhet och demokratin i detta land. Men det är också det enda sättet att lösa konflikten mellan israeler och palestinier, att garantera säkra gränser för israelerna, och därmed också för palestinierna. Herr rådsordförande! Enligt min mening får man inte heller tolerera att världens demokratier fortsätter att låta sig hånas. Louis Michel, vår tjänstgörande rådsordförande, vinnlade sig om detta i Durban. Jag vill tacka Michel för hans uthållighet och oförsonliga kamp i Durban, men man får inte acceptera vad den syriska regimen gjorde i Durban. Våra demokratier måste skapa, organisera sig i en global organisation av demokratier, så att det tomma skalet FN kan återfinna sin ursprungliga funktion: att lösa stora världsproblem.
(Applåder)

Bonde
Fru talman, kära amerikanska vänner! Vårt deltagande går till de många familjer som nu saknar sina nära anhöriga. Våra tårar fälls i dag för dem som har förlorat en son eller en dotter, en mor, en far, eller båda. Våra böner är hos dem som fortfarande lever men vars liv fortfarande är i fara. Våra tankar går till president Bush och det folk han leder. Vårt hopp är att det amerikanska folkets reaktion, i smärtan efter dessa förfärliga illdåd, kommer att blandas med klokhet.
Samtidigt som vi sörjer vet vi att detta inte är ett tillfälle för hat och hämnd. Detta är ett sanningens ögonblick, en stund för eftertanke för oss alla. Vi har bara en värld, och vi är alla ansvariga för den och för dess folk. Fred i världen är något som vi alla drömmer om, men vi har genom bittra erfarenheter lärt oss att det inte var tillräckligt att bara riva muren mellan öst och väst. Vi har lärt oss att det inte bara är supermakterna som kan tillägna sig metoderna och medlen för massförstörelse. Små, ansiktslösa grupper som är inställda på förstörelse har makten att förstöra hela vår värld.
Svaret är inte bara förbättrade underrättelseväsen och sofistikerad säkerhet. Vägen till fred i världen går ut på att arbeta för den genom att respektera mänskliga rättigheter och rätten till nationellt självbestämmande för alla. Vi måste bekämpa tortyr, terrorism och alla brott mot mänskligheten. Vi måste ta den hållbara utvecklingen på allvar. Vi måste hjälpa de fattiga, de förtryckta och de maktlösa innan de blir desperata, självmordsbenägna terrorister. På samma sätt som terror aldrig kan berättigas, kan heller inte förtryck berättigas. Förtryck föder människor som i ett hat av våldsam intensitet är beredda att offra allt liv som kommer i deras väg.
Vi måste överbrygga klyftan mellan väst och resten av världen i stället för att strida mot varandra. På det sättet kanske vi kan avskaffa terrorismens raison d'être. Det är fortfarande för tidigt att förutse alla de lärdomar som kan dras från tisdagens chockerande händelse, men det är inte för tidigt att veta att tisdagen den 11 september 2001 utgjorde en vändpunkt i historien. Vår värld kommer aldrig mer att bli densamma. Våra tankar är hos offren för dessa fasansfulla attentat och hos dem som sörjer dem. Låt minnet av dessa fruktansvärda händelser alltid påminna oss om vår plikt att ta bättre hand om denna värld.
(Livliga applåder)

Berthu
Fru talman! Denna tragiska dag ger vi uttryck för vår solidaritet och vänskap med det amerikanska folket som fallit offer för det mest avskyvärda terrorbrott. Vi får inte heller glömma att många medborgare från Europa arbetade i World Trade Center, och att många säkert har omkommit. Attentatets verkningar är kännbara för oss, eftersom det på ett djupare plan inte bara är Förenta staterna som är måltavla, utan hela västvärlden, där vi är en viktig del. Det är i själva verket inte bara Förenta staterna, utan hela den västliga civilisationen som har utsatts för en krigshandling, ett nytt krig, dödligt men ogripbart, eftersom det inte följer de traditionella kriterierna. Efter Sovjetunionens fall trodde somliga att världen blev mindre farlig, och fann däri en enkel ursäkt till att släppa på säkerheten. Det var ett allvarligt misstag. Vi har i själva verket gått in i en ny era, där en stor risk består i att skurkstater styrs av folk som blivit galna och blinda av hat och ideologi. Och värre ändå är att icke-statliga terroristorganisationer är svårare att greppa än skurkstaterna - deras dödliga galenskap följer inte någon som helst logik. Detta nya krig kommer att tvinga oss att ompröva alla våra strategiska begrepp. För det första måste Europa förstå att det nu är nödvändigt att prioritera säkerhet framför avskaffandet av kontroller vid gränserna och på andra platser. Jag skall inte insistera på den punkten, som ni redan är medvetna om. För det andra måste vi stärka vår kamp mot terrorism och kriminella organisationer genom europeiskt och internationellt samarbete när det gäller insatser och informationsutbyte, men även genom att först bringa ordning i våra egna länder. Man vågar faktiskt inte tänka på vilka idéer som kan slå rot i andra miljöer till följd av de attentat som världens största stormakt har utsatts för. För det tredje måste vi åter satsa på försvaret på de områden där man har släppt efter, som i mitt land under de senaste åren. Hotet är reellt och mångfasetterat. Den snabbinsatsstyrka som Europas länder har inrättat är en god idé, dock under förutsättning att man visar större respekt än man gör i dag när det gäller demokratisk kontroll, variabel geometri och medlemmarnas frihet att fatta beslut om åtaganden, vilket vi redan har haft tillfälle att påpeka. Men först och främst är den otillräcklig.
Samtidigt som vi försöker utplåna terrorismen, som ni sade fru talman, måste vi lyckas bättre med att göra våra territorier till fredade områden, för att kunna erbjuda våra befolkningar ett bättre skydd. Och för att göra våra territorier till fredade områden måste alla användbara medel utnyttjas. Det råkar vara så att president Bush för en tid sedan lade fram ett förslag om ett antimissilförsvar för Förenta staterna. Européerna tog emot idén på ett övervägande negativt sätt. I dag måste vi ompröva den frågan. Skulle inte också Europa ha ett intresse av att dra igång forskning för att få ett eget värn, ensamt eller i samarbete med Förenta staterna? Det bör undersökas. Självklart skulle detta inte skydda oss mot ett attentat som gårdagens, men det skulle skydda mot andra risker som vi är skyldiga att föregripa. I dag har vi givetvis inte de tekniska medel som krävs, men att sträva efter att införskaffa dem är en utmaning värd att anta. Detta skulle obestridligen vara ett projekt av europeisk omfattning, fru talman, som på ett påtagligt sätt skulle visa medborgarna det värdefulla med ett samarbete som respekterar den nationella suveräniteten och t.o.m. är avsett för att skydda dem.
(Applåder)

Talmannen
Kära kolleger! I dag ville vi utföra en högtidlig handling. Tillsammans med de politiska gruppernas ordförande undersöker jag nu möjligheten att organisera en stor grundläggande debatt redan under sammanträdesperioden nästa vecka. Jag skulle också vilja tala om att jag naturligtvis välkomnar förslaget att få till stånd en kondoleansbok avsedd för våra kolleger i den amerikanska kongressen. Denna bok kommer att placeras vid kammarens utgång i morgon kl. 10.00.
Jag vill mycket varmt tacka premiärminister Verhofstadt, tacka premiärminister Louis Michel, tacka Romano Prodi, tacka er alla och förklara detta högtidliga möte avslutat.
(Mötet avslutades kl. 18.10.)

