Kérdések órája (a Tanácshoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0017/2010).
A következő kérdéseket a Tanácshoz intézték.

Tárgy: Az EU és Törökország közötti együttműködés az illegális bevándorlás terén
Az Európai Unióba illegálisan bevándorlók többsége Törökországból, a tengeri határokon át érkezik Görögországba. Görögországból azután tovább folytatják útjukat az EU más országaiba.
Figyelembe véve, hogy Törökország teljesen indokoltan az Európai Unió tagja kíván lenni, milyen kezdeményezéseket készül tenni a spanyol elnökség annak érdekében, hogy nyomást gyakoroljon Törökországra, hogy az kész legyen az elengedhetetlenül fontos együttműködésre?
Milyennek ítéli a spanyol elnökség az EU és Törökország között a visszafogadási megállapodásról folyó, illetve a Törökország és a Frontex között az információcseréről és Törökország közös műveletekbe való bevonásáról folyó tárgyalások előrehaladását? Tájékoztatják-e Görögországot a tárgyalások előrehaladásáról?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim! Mint tudják, a harmadik országokkal - a migrációban érintett származási és tranzitországokkal - való fokozott együttműködés az Európai Unió illegális bevándorlás elleni küzdelmének kulcseleme.
Ez az eddig elért egyik legfőbb változás, fejlemény és előrehaladás, ami annak az eredménye, amit a bevándorlás globális megközelítéseként és az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum néven ismerünk. A bevándorlás forrását jelentő országokkal való együttműködés az új bevándorlási politika egyik legfontosabb eleme - az Európai Unióban 2004 előtt gyakorlatilag nem létezett bevándorlási politika -, és a 2004. évi Hampton Court-i ülésből eredő politika egyik legfontosabb eleme az illegális bevándorlásban érintett származási és tranzitországokkal való együttműködés.
Amint említettem, ez az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum részét képezi, és a Tanács múlt év decemberi, bővítéssel kapcsolatos következtetéseiben üdvözölte a szorosabb párbeszéd megkezdését Törökországgal, a bevándorlás témájában, és konkrét intézkedések meghozatalát kérte például a visszafogadásra, a határellenőrzésre stb. vonatkozóan.
A Stockholmi Program megerősítette az illegális bevándorlás elleni fellépés szükségességét, sőt világosan kitűnik a Stockholmi Programból és a Tanács 2009. decemberi következtetéseiből, hogy a meglévő kétoldalú megállapodások érvényesítése mellett visszafogadási megállapodásokat kell kötnünk Törökországgal.
Elmondhatom, hogy csak a múlt hónapban - február 19-én, Ankarában - került sor a visszafogadásról szóló megállapodás utolsó tárgyalási fordulójára, és a Tanács továbbra is támogatja a Bizottság arra vonatkozó erőfeszítéseit, hogy a tárgyalások a lehető legkedvezőbb módon záruljanak.
Meg kell említenem a Frontex és Törökország közötti együttműködést is. A Tanács 2007/2004/EK rendelete elősegíti a tagállamok és a harmadik országok közötti operatív együttműködést, és azt is el kell mondanom, hogy a Frontex és Törökország között az ebben a rendeletben említetthez hasonló megállapodásról is folynak tárgyalások.
Ez olyan operatív feladat, ami információcserét, kockázatelemzést, kutatást és összehangolt együttes FRONTEX fellépéseket foglal magában. E kereten belül alakul ki az Ügynökség és a török hatóságok közötti operatív együttműködés.
Reméljük, hogy a lehető leghamarabb és sikerrel zárulnak ezek a tárgyalások, és a tagállamokat minden esetben tájékoztatjuk a további fejleményekről.
Georgios Papanikolaou
(EL) Nagyon köszönöm a válaszát. További két megjegyzésem lenne.
Az első megjegyzésem, hogy a görög parlament ma vagy holnap, a mai vitát követően fog szavazást tartani a görög kormány egy olyan jogalkotási kezdeményezéséről, aminek révén a korábbinál egyszerűbben és könnyebben lehet görög állampolgárságot szerezni. Ez természetesen még vonzóbbá teszi Görögországot a bevándorlók - különösen az illegális bevándorlók - szemében, akik úgy vélik, hogy valamikor törvényessé tehetik státuszukat. Meg szeretném kérdezni, hogy az elnökség stratégiai szempontból helyes lépésnek tartja-e ezt.
Másodsorban februárban bejelentették, hogy a Frontex Pireuszban létrehozza első kirendeltségét, hogy megerősítse jelenlétét az Égei-tenger térségében. Van-e valamilyen menetrend erre vonatkozóan?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt képviselő úr! Most nem tudom pontosan megmondani, mi lesz a most folyó tárgyalások további menetrendje. Annyi bizonyos, hogy megvan a politikai akarat a tárgyalások sikeres befejezésére. A Görögországra vonatkozóan említett információk rávilágítanak arra, hogy szükséges és lehetséges, hogy az illegális bevándorlás elleni küzdelmet e visszafogadási megállapodások révén fokozzuk.
Támogatnunk kell ezeket az elsősorban a Bizottság által folytatott megbeszéléseket, tárgyalásokat. Hadd emlékeztessem Önöket arra, hogy a múlt év végén, 2009. november 5-én a svéd elnökséget képviselő Billström miniszter és Barrot úr, a Bizottság alelnöke Törökországba látogatott.
A látogatást követően a Bizottság felvette a kapcsolatot. Ami az új Bizottságot illeti, ez a kérdés alapvetően Malmström asszony feladatkörébe tartozik, aki nagyon jól ismeri a Stockholmi Programot, mivel részt vett annak összeállításában és megvalósításában. Optimista vagyok a tekintetben, hogy az Ön által említett információkat a Törökországgal kötendő visszafogadási megállapodások - valódi visszafogadási megállapodások - sokkal szorosabb szabályozása révén ellensúlyozhatjuk. Pillanatnyilag nem rendelkezem az erre vonatkozó, pontos menetrenddel, de elmondhatom, hogy a Tanács és a Bizottság elnökségének határozott óhaja, hogy megkössék Törökországgal ezeket a visszafogadási megállapodásokat. Nem csak Törökországgal kívánunk megállapodni, hanem más olyan országokkal is, amelyek olykor az illegális bevándorlás származási vagy tranzitországai.
Azt is el kell mondanom Önöknek, hogy a Frontex megállapodásait - ebben az esetben a Törökországgal kötött megállapodásait - közvetlenül a Frontex kezeli. Sok esetben technikai és operatív megbeszélésekről van szó, és habár a Tanács mint intézmény nem vesz részt ezeken a tárgyalásokon, tájékoztatást kap, és természetesen minden esetben tájékoztatja a többi tagállamot, ami Görögországot is magában foglalja.
Nikolaos Chountis
(EL) Tisztelt elnök úr! Említette, hogy tárgyalások folynak a Frontex és Törökország között, és hogy a Bizottság beszámol a Tanácsnak ezekről a megbeszélésekről. Következésképpen arra kérem, mondja el, tudni szeretném, hogy a Törökország és a Frontex között folyó megbeszélések alapját képezi-e a görög-török határvonal tiszteletben tartása, más szóval az EU külső határainak elismerése és tiszteletben tartása. Emlékeztetni szeretném Önt arra, hogy mind a mai napig erre a vitára alapozza Törökország a Frontex repülőgépek zaklatását.
Azt is megszeretném kérdezni, hogy Törökország megszabott-e bármi egyéb feltételt a Frontex-szel kötendő megállapodás megkötéséhez.
Roger Helmer
Hadd gratuláljak a miniszter úrnak kiváló válaszához és ahhoz a nagyszerű munkához, amit a bevándorlók jogainak védelmében végzünk Európában!
Attól tartok, hogy néha nem védjük meg saját polgáraink jogait, amikor egyik országból a másikba költöznek. Elsősorban egyes kelet-közép-angliai választóimra gondolok, akik megtakarításaikból spanyolországi otthonokat vettek, hogy ott töltsék nyugdíjas éveiket, és akik - miután két-három éve ott élnek - azt látják, hogy buldózerek jelennek meg az ajtajukban, és a spanyol bíróságok és a spanyol hatóságok egyszerűen semmibe veszik a tulajdonjogukat, a szerződés érvényesítésére vonatkozó jogaikat.
Hálásan megköszönném, ha a miniszter úr kifejtené, miért van ez így, és hogy milyen lépést tesz Spanyolország annak érdekében, hogy megoldja az európai polgárokat az ő országában érintő problémát.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Ami a Görögországra vonatkozó kérdést illeti, az Unió tagállamainak határait természetesen tiszteletben kell tartani. A megállapodások célja pontosan az, hogy tiszteletben tartsák ezeket a határokat.
Ha megállapodást kötünk egy olyan harmadik országgal, amelyen keresztül illegális bevándorlás folyhat, és létezik visszafogadási megállapodás - és ez a cél -, és következésképpen az Európai Unió harmadik országgal való megállapodásai megszilárdulnak - és ez az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum globális megközelítése és filozófiája -, az történik, hogy az Unió tagállamainak határai megszilárdulnak. Ez a megállapodás hatása. Ha nem tudjuk hatékonyan ellenőrizni az illegális bevándorlást, mert nincsen megfelelő együttműködés a többi országgal, mert nem léteznek visszafogadási megállapodások, a kérdéses határok a gyakorlatban meggyengülnek. A tárgyalások és a visszafogadási megállapodások célja következésképpen egyértelműen az, hogy megerősítsük a határokat, és ebbe beletartoznak Görögország határai is.
Ami a tisztelt képviselő azon brit állampolgárokról szóló kérdését illeti, akik Spanyolországba költöztek és megtakarításaik egy részét ott fektették be, azt kell mondanom, hogy nyilvánvaló, hogy nem Spanyolország és a polgárok igazságügyi kapcsolatait képviselem, hanem az Unió Tanácsának képviseletében vagyok itt. Az említett jogviszonyokat vagy az esetlegesen felmerülő problémákat a spanyol állam független bíróságain lehet rendezni. Következésképpen tartózkodom attól, hogy adott ország nevében, olyan ügyekben nyilatkozzak, amelyek nem tartoznak az uniós jog körébe.
Tárgy: Családon belüli erőszak
A spanyol elnökség 2010. januári plenáris ülésen tett nyilatkozatában hangsúlyozta, hogy határozott szándéka felvenni a harcot a nőkkel szembeni erőszak ellen, javasolni egy, a nőkkel szembeni erőszak ellen fellépő jogszabálytervezetet, valamint létrehozni a Családon belüli Erőszak Európai Megfigyelőközpontját. Kifejtené-e bővebben az elnökség, hogy mik a tervei ezen a területen és mikorra várhatjuk e kezdeményezések életbe lépését?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Jól ismert tény, hogy az Unió Tanácsa spanyol elnökségének egyik prioritása a nemen alapuló erőszak elleni küzdelem, más szóval a férfiak és nők közötti egyenlőség az Európai Unióban, amit az Unió megszületése óta eltelt 50 év alatt sem sikerült maradéktalanul megvalósítani. A nőkkel szembeni erőszak legelsősorban a megkülönböztetés legszélsőségesebb formája, az európai társadalomban és a világ más társadalmaiban előforduló legnagyobb csapás, olyan csapás, ami sajnos gyakorlatilag valamennyi társadalomban előfordul.
Ez az elnökség egyik alapvető célkitűzése, mert úgy véljük, hogy Európa számára is alapvető célkitűzést jelent. Ez oknál fogva - mivel európai méretű problémáról van szó, aminek megoldása Európa számára is célkitűzést jelent - a jelenség elleni küzdelem érdekében európai stratégia is szükséges. Ez a spanyol elnökség programján kívül a Belgiummal és Magyarországgal alkotott elnökségi trió 18 hónapos programjába is bekerült.
Örülünk, hogy a Parlament olyan intézmény, amely mindig kifejezetten aktív szerepet játszott ezen a területen, és többször is intézkedéseket kért erre vonatkozóan, azaz a nemen alapuló erőszak ellen. A Parlament egyik, múlt év novemberében elfogadott állásfoglalásában szorgalmazta, hogy a Bizottság fogalmazzon meg általános irányelvet a nemen alapuló erőszak valamennyi formájának megelőzéséről és az erőszak elleni küzdelemről. A Parlament azt is szorgalmazta, hogy a tagállamok készítsenek részletesebb statisztikát a nemen alapuló erőszakról.
Amint már említettem, a spanyol elnökség a Parlament álláspontját tükrözve rendkívül fontosnak tartotta ezt az ügyet. Konkrétabban kezdeményezte, hogy a Foglalkoztatási, Szociális, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács (EPSCO) hozzon létre egy, a nemen alapuló erőszakkal foglalkozó megfigyelőközpontot. Az EPSCO március 8-án, hétfőn, a Nemzetközi Nőnapon hagyta jóvá az erre vonatkozó következtetéseket. Most készül egy, a nemen alapuló erőszak elleni védelmi határozatról szóló irányelv. Ez két igen fontos, alapvető témakör, amely reményeink szerint az Európai Tanács spanyol elnöksége hat hónapos hivatali időszakának lejárta előtt kidolgozható és véglegesíthető.
Marian Harkin
Köszönöm, miniszter úr, és gratulálok a spanyol elnökségnek ahhoz, hogy rávilágított a nemen alapuló erőszak kérdésére. Ez a probléma gyakran a szó szoros értelmében zárt ajtók mögött marad, mert a legtöbb erőszak zárt ajtók mögött, a családi otthonokban történik. Úgy vélem, hogy a kezdeményezésük nyomán bizonyos, hogy az EU egész területén tudatosabban fognak ehhez a problémához hozzáállni az emberek.
Említette az Európai Parlament által 2009 novemberében jóváhagyott állásfoglalást. Az említett állásfoglalásban többek között annak lehetőségét taglalták, hogy e területre vonatkozóan világos jogi alapot hozzanak létre. Kíváncsi vagyok, vajon támogatnák-e a Bizottságot a nemen alapuló erőszak megelőzését célzó fellépésről szóló, átfogó irányelv kidolgozásában, és mi a véleményük a világos jogi alap létrehozásáról.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony és Harkin asszony! Mint tudják, a Lisszaboni Szerződés módosítja az európai jog jogalapját - a rendeletekre és irányelvekre vonatkozóan -, mivel a közösségi pillérben egyesíti a korábbi három pillért: a közösségi pillért, a kül- és biztonságpolitikát, valamint az igazság- és belügyeket.
Ezeket mind egyetlen pillérbe és egyetlen jogi személyiségbe egyesítették, és ezt azt jelenti, hogy a szokásos, hagyományos közösségi módszer kerül bevezetésre a külpolitika és az igazságügyek meghatározott területei - a polgári és bűnügyi igazságügyi együttműködés -, valamint a rendőrségi együttműködés esetében. Ez azt jelenti, hogy a Bizottság és a Parlament is fokozottabb képviselettel rendelkezik Luxemburgban, az Európai Bíróságon.
A bűnügyi együttműködés területén marad még egy lehetőség, ami azt jelenti, hogy az Európai Unió kormányainak egynegyede tehet kezdeményezést ezen a területen. Ez történt a nemen alapuló erőszakról szóló irányelv esetében. Tizenkét kormány kezdeményezést terjesztett elő, amelyre vonatkozóan a Tanácsnak és a Parlamentnek végleges döntést kell hoznia, mert az a rendes jogalkotási eljárás körébe tartozik.
Már készül ez az irányelv - válaszképpen a szerződés adta lehetőségre -, amely révén a kormányok kezdeményezhetnek, és ami véleményünk szerint megfelelő jogi alappal bír, mert bűnügyekre vonatkozó igazságügyi együttműködésről szól.
A durva bántalmazással járó bűncselekményekről, a személy ellen irányuló erőszakról beszélünk, ami az Unió valamennyi országában bűncselekménynek minősül. A bűncselekmények áldozatainak védelméről van tehát szó. A bűnügyi együttműködés jelenti annak jogi alapját, és megértjük, hogy az következésképpen - amint azt a Tanács jogi szolgálatai elmondták - e jogi szöveg révén valósítható meg maradéktalanul, amelyet a tisztelt Háznak kell majd megvizsgálnia és megvitatnia.
Remélem, hogy erre gyorsan sor kerül, mert úgy gondolom, hogy ez az, amire az Európai Unióban nők - és férfiak - milliói várnak. Erre a védelemre várnak, ami - ahogyan azt helyesen mondták - most nem csak nemzeti, hanem európai szinten is ki kell, hogy kerüljön a zárt ajtók mögül. Az európai menetrend részévé kell, hogy váljon. Ez az Európai Unió 12 kormánya által előterjesztett kezdeményezés célja.
David Martin
Harkin asszonyhoz csatlakozva hadd gratuláljak én is a spanyol elnökségnek ahhoz, hogy politikai napirendjén előkelő helyet foglal el a nők ellen irányuló erőszak kérdése.
Vajon az elnökség foglalkozna-e egy 20 évvel ezelőtt történt esettel? Edinburgh városi tanácsa az Európai Szociális Alapból származó pénzből "Zéró tolerancia” elnevezésű, a nők ellen irányuló erőszakkal foglalkozó kampányt folytatott.
Arra a következtetésre jutott, hogy holisztikusan kell megközelíteni a kérdést. Tájékoztatási politika szükséges, be kell vonni a lakásügyi hatóságokat, be kell vonni a rendőrséget és az igazságügyi hatóságokat is.
Megvizsgálja-e a Tanács a projektet azt meghatározandó, hogy milyen következtetéseket lehet abból levonni?
Andreas Mölzer
(DE) Tisztelt López Garrido úr! Rövid említést tett arról, hogy a családon belüli erőszak természetesen nem csak a nők ellen irányul, hanem a gyermekek ellen is, és a családon belüli erőszak a túlzott igények eredményeképpen problémát jelent az idősek gondozásával kapcsolatosan is. A családon belüli erőszak e megnyilvánulási formái milyen mértékben kerülnek bele a tervezett Családon Belüli Erőszak Európai Megfigyelőközpontjának feladatkörébe?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony, Martin úr! A kezdeményezés mögött természetesen az az alapfilozófia áll, amit nagyon helyesen a nemen alapuló erőszak "zéró toleranciájának” nevezünk, és amit ebben az esetben törvényes csatornákon, a lehető leghatékonyabb csatornákon keresztül, egy demokratikus állam törvényes csatornáin keresztül támogat a Parlament, ami a szabályozást illeti. Ez azt jelenti, hogy úgy tekintünk a nemen alapuló erőszakra, mint valami olyanra, ami nagyon mélyen, kulturális szempontból is beágyazódott a társadalmaink szociális struktúráiba.
Következésképpen globális megközelítés, átfogó megközelítés szükséges ahhoz, hogy a nemen alapuló erőszak elleni küzdelem hatékony legyen, mert az erőszaknak olyan formájáról van szó, amit nagyon nehéz, rendkívül nehéz felszámolni. Ezért van az, hogy az ilyen típusú erőszak elleni küzdelem terén, nemzeti szinten elért haladás ellenére még mindig rendszeresen találkozunk ezzel a csapással, ami gyakran csak a jéghegy csúcsát jelenti, mert a ténylegesen előforduló erőszaknak csak elenyésző hányadát jelentik be, így az továbbra is létezik.
Globális, átfogó megközelítés szükséges tehát, minden rendelkezésünkre álló jogi eszközt be kell vetnünk, fokoznunk kell a tudatosságot a médiában és biztosítanunk kell, hogy az oktatási rendszerek figyelemmel legyenek a problémára. Az Foglalkoztatási, Szociális, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács (EPSCO) hétfőn jóváhagyta a nemen alapuló erőszak elleni küzdelem átfogó, globális megközelítését, más szóval a "zéró toleranciát”.
Ami a tisztelt képviselő gyermekek és idősek ellen irányuló erőszak létezésére vonatkozó kérdését illeti, véleményem szerint a kiszolgáltatottak, a legkiszolgáltatottabbak ellen irányuló erőszakról van szó. Amint azt a "hulljon a férgese” kifejezés is mutatja - amely kifejezés valamilyen formában szinte mindegyik országunkban, az én országomban is létezik -, az erőszak a gyengébb személy kiszolgáltatottságához kapcsolódóan nyilvánul meg, ami viszont a kiszolgáltatottabb személy - legyen akár nő, akár gyermek vagy idős - ellen erőszakot tanúsító személy gyávaságát mutatja és fejezi ki. Ez a jelenség vonatkozik erre a helyzetre.
A Tanács és a Parlament határozottan felkérte a Bizottságot arra, hogy vegye fontolóra egy, a gyermekek, fiatalok és nők ellen irányuló erőszak elleni küzdelem európai évére vonatkozó kezdeményezés lehetőségét. Ezt a Daphne III programban vetettük fel. Tisztelt képviselő! Ez annak igényét fejezi ki, hogy ezt a védelmet kiterjesszük valamennyi kiszolgáltatott emberre, akik körébe bizonyára beletartoznak a gyermekek és az idősek, tehát az Ön által említett két csoport.
Tárgy: A Duna-stratégia
Milyen lépéseket tervez a Tanács annak érdekében, hogy a terveknek megfelelően még ebben az évben bemutathassa a Duna-stratégia tervezetét? Milyen ütemtervet követ, és mely tartalmi kérdésekre helyezi a hangsúlyt?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony, Posselt úr! A Duna-régióra vonatkozó stratégia a Spanyolország, Belgium és Magyarország alkotta elnökségi trió programjának egyik eleme. Gondolhatják, hogy Magyarország kezdeményezésére került a programba a stratégia.
A három ország ezért elkötelezetten segédkezik az Európai Unió Duna-régióra vonatkozó stratégiájának kidolgozásában, és erre vonatkozóan a Tanács a múlt év júniusában szorgalmazta, hogy a Bizottság azt ez év végéig terjessze elő. Várjuk, hogy a Bizottság elkészüljön az anyaggal.
A Bizottság nyilvános konzultációt kezdeményezett. A nyilvános konzultáció ez év márciusáig fog tartani, és azt követően a Bizottság - miután megvizsgálta a konzultáció eredményeit - javaslatot tesz a stratégiára, aminek hivatalos jóváhagyására reményeink szerint ez év decemberében fog sor kerülni, bizottsági közlemény formájában. Meg kell várnunk a közlemény elkészültét.
Mindenesetre azt akarom mondani, hogy február 25-én fontos megbeszélésre került sor Budapesten, Ausztria, Bulgária, a Cseh Köztársaság, Németország, Magyarország, Románia, Szlovákia és Szlovénia kormányainak részvételével, amely találkozón a stratégia lehetséges tartalmát illetően előrelépés történt, fontos következtetéseket hagytak jóvá, és javaslatokat tettek a jövőbeli stratégia legfontosabb elemeire vonatkozóan. Arról van szó, hogy ezek az országok az Európai Unión belül és az Európai Unió oltalma alatt, európai alapokat felhasználva, és pénzügyileg semleges módon egyesítik erejüket, hogy megvalósítsák a haladás és a fontos gazdasági, szociális és idegenforgalmi fejlesztési célkitűzéseket.
Ismétlem, ezért várjuk a Bizottság erre vonatkozó közleményét, miután befejeződött a konzultáció. A Tanács azt követően fogja kialakítani álláspontját, hogy megkapta a Bizottság közleményét.
Bernd Posselt
(DE) Köszönöm, miniszter úr a határozott és kimerítő választ. Két rövid, kiegészítő kérdésem van. Először is milyen mértékben kapcsolódik a Duna-stratégia a közlekedés és a kultúra területéhez? Véleményem szerint mindkettő különösen fontos a határokon átnyúló együttműködés szempontjából. Másodszor megvan-e már a résztvevő országok végleges listája, vagy még dönteni kell róla, mivel a Parlament a résztvevők körének bővítését javasolta?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Az országok listája - mint az bizonyára belátják - olyan dolog, amiről a Tanács soros elnöksége dönthet. Az általam előbb említett kormányoknak érdekükben áll a stratégia kidolgozása, és meg kell várnunk, hogy a Bizottság kiadja közleményét.
El akarom mondani, hogy ezek az országok úgy vélik, hogy az Európai Unió - különösen a Bizottság - a Duna-régióban való együttműködés elősegítése révén vezető szerepet kell, hogy játsszon ebben a stratégiában.
Az általam korábban említett nyilatkozat - amire február 25-én került sor - arról szól, hogy régióközi és nemzetközi együttműködés és koordináció révén hogyan kellene alkalmazni a Duna-régióra vonatkozó stratégiát a régióban élők jólétének, biztonságának és békéjének fokozása érdekében.
A következő stratégiai politikai területeket is be kívánja vonni a stratégiába: infrastruktúra, innováció, kulturális és művészeti tevékenységek, fenntartható gazdasági fejlődés, idegenforgalom, élelmiszer-biztonság, gazdaság, kis- és középvállalkozásokra vonatkozó együttműködés, kutatás és fejlesztés, migráció, sport, oktatás, foglalkoztatás, egészségügy, szociális ügyek, valamint egyéb, a dokumentumban részletesen és igényesen tárgyalt területek.
Úgy vélem, hogy a Duna-régióra vonatkozó stratégia fontos dokumentum, ezért megköszönöm kérdéseiket, amelyek lehetővé tették, hogy a témáról szóljak. Ambiciózus célkitűzésnek tartom, és - még egyszer ismétlem - arra várunk, hogy sor kerüljön a konzultációra, és a Bizottság kiadja közleményét, de a politikai akarat természetesen megvan. Az elnökségi trió három tagjának és a Tanács elnökségének politikai akarata, hogy elindítsák a Duna-régióra vonatkozó stratégiát.
Paul Rübig
(DE) A Duna folyó, és a folyók esetében azok tisztaságára is figyelnünk kell. Következésképpen fontos kérdésnek tartom, hogy a folyóvíz minőségének javítása érdekében milyen víztisztító telepek és milyen szennyvízkezelő telepek szerepelnek a tervekben. A mi célunk az lenne, hogy a Duna vize annak teljes hosszában ivóvíz minőségű legyen. A második kérdésem arra vonatkozik, hogy hogyan lehet a vízenergiát fokozottabban felhasználni energiatermelésre, ugyanakkor és elsősorban hogyan lehetne megoldani a víztárolást, hogy Európában biztonságosabb legyen az energiaellátás?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Az Európai Unió Duna-stratégiájának sikere egy ambiciózus cselekvési tervtől, valamint olyan speciális projektek meghatározásától fog függni, amelyek javítani fogják a Duna-régió polgárainak életét.
Tudni szeretném, hogy megkezdődött-e a Duna-régió fejlesztését célzó, stratégiai projektek meghatározásának folyamata, és hogy milyen kritériumok szerint kerülnek kiválasztásra ezek a projektek.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Természetes meggyőződésem, hogy a Rübig úr által említett célkitűzés szerepelni fog a Duna-régióra vonatkozó stratégiában, amelynek dimenzióiról már szóltam.
Valóban fontosak a stratégia célkitűzései, és számos olyan kérdéshez kapcsolódnak, amelyek hatással vannak a térségben élők mindennapi életére. Ennélfogva kapcsolódnak a gazdasághoz, a kulturális dimenziókhoz, a környezet és a természeti erőforrások védelméhez, aminek körébe természetesen a víz is beletartozik.
Amint már elhangzott, a természetes környezet valami olyan dolog, ami magától értetődően kapcsolódik a régióhoz, és meggyőződésem, hogy ez egyértelműen szerepelni fog abban a stratégiában, amelyet azoknak az országoknak kell irányítaniuk, amelyek támogatják azt. Az általam felsorolt országokról van szó, amelyek néhány nappal ezelőtt Budapesten üléseztek, hogy tovább haladjanak a célkitűzések meghatározásában és a stratégia pontosításában, mivel az nincsen még elég részletesen kidolgozva.
Ezért korainak tartom - és a másodikként felszólaló képviselő által elmondottakra utalok -, hogy a projektek kiválasztási kritériumairól vagy a projektek támogathatóságáról beszéljek, melyek közül néhányat megemlítettem. Más területeket is be lehetne vonni: például hajózási kérdések, energiabiztonság, az éghajlatváltozás elleni küzdelem, a pénzpiaci mozgások hatásai és általában véve minden olyan terület, amelyet kétségtelenül fejleszt ez a stratégia és annak megvalósítása.
Úgy vélem, hogy mindannyiunknak együtt kell dolgoznunk az Európai Unióban, mert európai nagyságrendű dologról beszélünk, ami az Európai Unió egészére és annak főbb politikáira hatással van. Biztos vagyok abban például, hogy a kohéziós politika - nem csak a társadalmi kohézió, hanem a Lisszaboni Szerződésben szereplő új aspektus is, a területi kohézió is - a figyelem középpontjába kerül. Ez a kohéziónak olyan formája, olyan dimenziója, amely megjelenik a Lisszaboni Szerződésben, és nagyon jól beleillik a Duna-stratégiára vonatkozó kezdeményezésbe.
Elnök
A következő kérdéseket együtt tárgyaljuk, mivel ugyanazzal a témával foglalkoznak:
Tárgy: Az európai szociális modell és a szegénység elleni küzdelem
A gazdasági recesszió és válság idején a munkanélküliek, az alacsony keresetűek és a kisnyugdíjasok számára a legnehezebb a tisztességes életszínvonal fenntartása. Az Európai Szociális Alap és az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap felhasználása nem vezetett a várt eredményekhez, mivel állampolgártársaink közül 80 millióan élnek a szegénységi küszöb alatt. Az európai szociális modell alapja nem csupán a jó gazdasági teljesítmény, hanem a magas szintű szociális védelem.
Ennek tükrében hogyan képzeli el a spanyol elnökség - a soron következő elnökségekkel együttműködésben folytatott közös politika részeként - az alacsonyabb gazdasági és a társadalmi rétegek támogatását, túlélésüket elősegítendő, illetve ezzel egy időben a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatának kitett állampolgári csoportok védelmét, ezáltal is megőrizve a szociális Európa lényegét?
Tárgy: A szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai éve
2010-re 17 millió eurót különítettek el a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai évére. Jóllehet az európai év hozzájárul majd ahhoz, hogy ez a tárgykör nagyobb figyelmet kapjon, emellett szükség van egy hatékony közös fellépésre is annak érdekében, hogy alapvetően a középpontba kerüljenek az Európai Unióban élő milliók, akik a szegénység és a társadalmi kirekesztés miatt szenvedésre kényszerülnek. Milyen lépéseket szándékozik tenni a Tanács annak érdekében, hogy még ebben az évben konkrét intézkedések elfogadására kerüljön sor? Kifejtené-e a Tanács, hogy miként használják majd fel hatékonyan az európai évet és a hozzá kapcsolódó költségvetési keretet a hosszú távú eredmények elérésére?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Az elnökség osztja a képviselői véleményeket a magas szintű szociális védelem biztosításának célkitűzésére vonatkozóan - különösen a szegénységnek és a társadalmi kirekesztés veszélyének kitett csoportokra vonatkozóan -, ami az európai szociális modell egyik sarokpillérét jelenti. Ez különösen igaz a gazdasági recesszió idején.
Munkanélküliség: a jelenlegi vélekedések szerint a gazdasági válság kezdete óta több mint ötmillióval nőtt a munkanélküliek száma. Ez azt jelenti, hogy sok háztartás bevételei csökkenését tapasztalja, és sokakat érint a szegénység és a túlzott eladósodás. Az is valószínű, hogy a munkanélküliség továbbra is nagymértékű lesz, és ebből következően ez a tartós munkanélküliség társadalmi kirekesztést fog eredményezni.
A gazdasági válság társadalmi következményei tehát fontos helyet fognak elfoglalni az európai politikai menetrendben az elkövetkező hónapokban, és ez minden kétséget kizáróan igaz az elnökségi trió európai menetrendjére is.
Erre a célra van egy eszközünk. Az, hogy a 2010. évet a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai évévé nyilvánítottuk, aminek négy meghatározott célja van: a szegénységben és társadalmi kirekesztettségben élő emberek méltóságteljes élethez és a társadalomban történő teljes részvételhez való jogának elismerése, a közvélemény társadalmi integrációs politikák melletti elkötelezettsége, összetartóbb társadalom és természetesen hosszú távú erőfeszítés a kormányzás minden szintjén, a szegénység és a társadalmi kirekesztés felszámolása érdekében. Ez az erőfeszítés különösen a legkiszolgáltatottabbak védelmét célozza - ezt a kifejezést használtam, amikor egy korábbi kérdésre válaszoltam -, azokét, akiket végül is a leginkább sújt mind a szegénység, mind a társadalmi kirekesztés. Ez vonatkozik a gyermekek, a nők és az idősek esetére.
Következésképpen természetesen támogatjuk a különféle, a szegénységgel és a társadalmi kirekesztéssel, valamint az azok elleni küzdelemmel összefüggésbe hozható kezdeményezéseket, és el kell mondanom, hogy remélem, hogy ez az Európai Unió egész, növekedésre és munkahelyteremtésre irányuló stratégiájának egyik központi célkitűzésévé válik. A Bizottság által, március 3-án előterjesztett dokumentumban meghatározott egyik célkitűzés az, hogy 20 millióval csökkentsük a szegénység által veszélyeztetett emberek számát.
Konstantinos Poupakis
(EL) Köszönöm a válaszát, miniszter úr.
Figyelembe véve azonban - amint az Ön is elmondta -, hogy a munkanélküliség 2009-ben elérte a 10%-ot, a munkanélküli európaiak 45%-a több mint egy éve esett ki a munkából, és az egyértelmű intézményi keretek hiányában rugalmas foglalkoztatási formák alakultak ki, aminek eredményeképpen 19 millió szegény munkanélküli van. Tudni szeretnénk - mivel mindig nagyon pontosan fogalmaz, és ezt örömmel vesszük -, milyen különös, azonnali intézkedéseket és aktív és passzív foglalkoztatási politikákat szándékoznak elfogadni európai szinten, az európai szociális modell alapelveivel összhangban és szellemében, a napi megélhetési gondokkal küszködő, szegény munkavállalók és munkanélküliek - különösen a tartósan munkanélküliek - kérdésének kezelésére.
Liam Aylward
Fel tudná vázolni a Tanács, hogy mi módon fogja biztosítani, hogy az aktív integrációról szóló ajánlás - ami a családok szegénysége elleni küzdelem eszköze, és amelyet jóváhagyott a Foglalkoztatási, Szociális, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács - bekerüljön az EU 2020 stratégiába, és a szegénység enyhítése terén való előrehaladás biztosítása végett végrehajtásra kerüljön?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Még egyszer el kell mondanom, hogy most először van szándék arra, hogy ilyen ambiciózus európai stratégiát dolgozzunk ki e probléma kezelésére. Más szóval a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelmet - különösen a tartósan munkanélküliek és az idősek aktív integrálását - célzó stratégiáról van szó, így megint csak visszatérünk a társadalom legkiszolgáltatottabb tagjaira vonatkozó koncepcióhoz.
Először is, az Európai Unió a jelenlegi gazdasági válságra reagálva összehangolt politikát hajtott végre, egy azonnali, rövid távú sokkterápiát, aminek keretében állami pénzt pumpált a pénzügyi rendszerbe. Ez azt váltotta ki, amit a közgazdászok automatikus stabilizátornak neveznek, ami a jóléti államokban biztosított szociális védelmet jelenti. Ez azt jelentette, hogy olyan reakció történt, ami legalább enyhítőleg hatott azokra az emberekre, akik munkanélkülivé váltak, és akiknek nehéz új munkát találniuk, legalábbis rövid távon.
Más szóval figyelemre méltó reagálás történik, mert az az Európai Unió létező, aktuális, azonnali, rövid távú reakciója. Az Európai Unió ezenkívül olyan stratégián gondolkodik, amely a tartós munkanélküliségből adódó szegénység elleni küzdelmet veszi célba, és amely a képzésre, szakosodásra, átképzésre vagy oktatásra alapulna - ami nem ér véget fiatal korban -, hogy megteremtse a foglalkoztathatóság feltételeit. Ez az előbb említett EU 2020 stratégia igen fontos része, és a Foglalkoztatási, Szociális, Egészségügyi és Fogyasztóvédelmi Tanács e heti ülésének következtetései között is szerepelt, amint arról más sokszor szó esett itt.
Európai stratégiáról van szó, az Unió EU 2020 stratégiájában meghatározott, egyik legfontosabb célkitűzéséről. Az egyik számszerűsített célkitűzés az - és meglátjuk, hogy elfogadják-e az Európai Tanács március 25-26-i ülésén -, hogy 25%-kal csökkentsük a szegénység küszöbén álló emberek számát.
Emlékezzünk, hogy Európában 80 millió embert veszélyeztet a szegénység! Ennek a számnak 20 millióval való csökkentése és ugyanakkor a munkaképes lakosság számának növelése olyan középtávú célkitűzést jelent, amely a stratégia része, és amely ennélfogva az összehangolt európai stratégiák egész sorát fogja kialakítani.
Végül, hölgyeim és uraim, a helyzet kulcsa az, hogy össze kell hangolnunk a foglalkoztatási és szociálpolitikáinkat. A Lisszaboni Szerződés ezt elég világosan kimondja: össze kell hangolnunk a foglalkoztatási és szociálpolitikáinkat.
Ez az, amibe a válság által űzött Európai Unió belevág. Ezzel adjuk a legjobb választ a helyzetre, nyilvánvalóan felhasználva az Európai Unióban meglévő eszközöket, amelyek az Európai Unió alkotórészei: mint például a belső piac vagy az Európai Unió strukturális alapjai.
Vicky Ford
Egyes tagállamokban nyilvánvalóan súlyosabbak a gazdasági hatások, mint másokban. Köszönöm, hogy említést tett a nyugdíjasokról. Az én értelmezésem szerint a Bizottságnak megvan a lehetősége arra, hogy visszatartsa a strukturális alapokat, ha a tagállamok nem tartják be az uniós jogszabályokat.
Vállalná-e az elnökség, hogy kivizsgálja, hogy a Parlament révén, múlt év márciusában megszavazott Auken-jelentés ajánlásainak eleget tettek-e? Ezek a spanyolországi ingatlan-tulajdonosokra vonatkoznak. Ez megsemmisítőleg hatott az európai nyugdíjasokra, egyeseket szegénységbe és kirekesztettségbe taszítva.
Ádám Kósa
(HU) Egyetlen kérdésem van. A szegénység két társadalmi csoportot érint leginkább: az alacsony képzettségű társadalmi csoportot, illetve a fogyatékkal élők társadalmi csoportját. A kérdésben szerepel, hogy két pénzügyi alap nem volt elegendő ahhoz, hogy hatékonyan kezeljék e két csoport problémáját. Az a kérdésem, hogy az Európai Tanács kíván-e foglalkozni azzal, hogy hatékonyabban tudják segíteni e két társadalmi csoportot, illetve ennek a csoportnak a helyzetét?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Az első kérdés, ami a spanyolországi tulajdonnal rendelkező nyugdíjasokra vonatkozik, nagyon hasonlít egy másik, előzőleg feltett kérdésre, és a válasz is nagyon hasonló lesz a korábban adott válaszomhoz.
Azt kell mondanom, hogy ez egy tagállamon belüli, belső jogszabályok alkalmazásának tisztázásáról szóló kérdés. Nem szólhatok a Tanács nevében olyan ügyről, amelyre egy adott tagállam belső jogi csatornái vonatkoznak. Ha bármely más tagállamban történt volna, biztos vagyok abban, hogy pontosan ugyanilyen módon kezelték volna a kérdést: a belső jogi csatornákon.
Ami a kiszolgáltatott emberekről szóló kérdést illeti, teljesen egyetértek azzal, hogy különös hangsúlyt kell fektetnünk a tisztelt képviselő által említett két csoportra. Ez még inkább így van, mivel most újabb eszközt is bevethetünk: az Európai Unió alapjogi chartáját, amennyiben az a különösen kiszolgáltatott emberek - akár idősek, akár fogyatékkal élők - jogait, az ő emberi méltósághoz, valamint társadalmi és kulturális életben való részvételhez való jogukat említi. Mindenesetre az ő védelmükről, a testi és szellemi sérthetetlenségük védelméről, az ellenük irányuló, megalázó vagy embertelen bánásmód ellen szól.
Az Európai Unió különféle eszközöket dolgozott ki a helyzet javítása érdekében, többek között részletes tanulmányt készített a helyzetről. Hadd említsem meg az Eurobarometer 2007 egyik érdekes eredményét, miszerint az európaiak fele gondolja úgy, hogy az idős emberekkel - akik a legkiszolgáltatottabbak - nem foglalkoznak kielégítő módon, és akár visszaélések is történnek, ami az igényeik kielégítésének módját illeti. Az európaiak közel fele gondolja úgy, hogy a társadalom negatív módon kezeli ezeket az embereket, pontosan azért, mert kiszolgáltatottak.
A tagállamok és az Európai Unió az egyeztetés nyitott módszerét alkalmazza a célból, hogy a tagállamok tapasztalatot cseréljenek a témában. A tárgyra vonatkozóan azt is meg kell említeni, hogy néhány esetben olyan ügyekről beszélünk, amelyekkel nemzeti jogszabályok keretében foglalkoznak. Nemzeti hatáskörbe tartozó ügyek, következésképpen a tagállamoknak kell azokat megoldaniuk, többek között a szubszidiaritás elve alapján.
Az Európai Unió támogathatja ezeket a politikákat, de nem helyettesítheti azokat teljes mértékben. Támogathatja azokat, de véleményem szerint olyan valamiről van szó, aminek szociális dimenziója is van, amint arról már szó volt. Megint visszatérek erre, mert fontosnak tartom. A növekedésre és munkahelyteremtésre irányuló stratégia szociális dimenziója hangsúlyozottan szerepel a Bizottság által előterjesztett dokumentumban, és azt meg fogják vitatni az állam- és kormányfők.
Azt hiszem, hogy a szociális dimenzióba bele kellene, hogy férjen mindaz az Önök által említett probléma, amely nem szerepelt ilyen kifejezetten az előző stratégiában. Úgy vélem, hogy a jövőben - mivel olyan válságot élünk meg, aminek szociális dimenziója van - határozottan figyelembe kell vennünk a gazdasági válság szociális hatását.
Robert Atkins
A miniszter úr szerint mit fog tenni az elnökség azon polgártársaink védelme érdekében, akiket a szegénység és a társadalmi kirekesztés fenyeget Spanyolország briteket és más tagállamok lakosait érintő politikájának közvetlen következményeként, miszerint Spanyolország különböző térségeiben kisajátítják az ingatlanaikat, és a tulajdonosok kétséges fejlesztési politikák áldozatául esnek? A miniszter úr az elnökségre hivatkozva többé nem kerülheti meg ezt a kérdést, kérdőre kell vonnia a spanyol kormányt, és fel kell szólítania, hogy tegye meg a szükséges intézkedést.
Daniel Hannan
(ES) Nagyon köszönöm, hogy eljött hozzánk, López Garrido úr. A kérdésem a Spanyolország egyes területein tartózkodó európai polgárok szegénységére vonatkozik. Megértem, hogy e helyütt nem a spanyol igazságszolgáltatást, hanem az elnökséget képviseli, és hogy nem a Valencia autonóm közösség szóvivője, de választ szeretnénk kapni. A visszaélésnek nincsen semmi köze az írott törvényhez, az inkább a törvény végrehajtására vonatkozik, és ez olyan probléma, amire létezik megoldás. Nem kérek Öntől mást, mint hogy a spanyol kormány vizsgálja ki a feltárt visszaéléseket.
Elnök
Lenyűgöző a spanyol nyelvtudása, Hannan úr. Újfent a miniszter belátására bízom, hogy kíván-e foglalkozni ezzel a témával.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Nem akarok visszaélni a Tanács soros elnökeként betöltött pozíciómmal, és nem kívánok semmilyen kormányt vagy nemzeti jogszabályt a védelmembe venni. Nem kívánok visszaélni a helyzettel, mert biztos vagyok benne, hogy kritika érne amiatt, hogy ezt a platformot arra használom fel, hogy megvédjem egy adott tagállam vagy egy adott ország központi vagy regionális kormányának intézkedéseit.
Önök tökéletesen tudatában vannak annak, hogy ez olyan kérdés, amivel nemzeti szinten kell foglalkozni, és ennek megvannak a nemzeti szintű csatornái. Nem csak Spanyolország, hanem az Európai Unió mind a 27 tagállama jogállam, és megfelelő jogi út áll az ilyen feltételezett visszaélés rendezésére.
Valamennyi európai országban működnek ezek a jogi csatornák, és biztos vagyok abban - és nem csak Spanyolország esetére utalok -, hogy más európai országokban is - ahol bizonyára előfordul visszaélés vagy törvényszegés - megvan a megoldás jogi útja.
Ez történik bármelyik európai országban, ahol ilyen eset fordul elő. Nem akarok kitérni a válaszadás elől, és azt sem akarom mondani, hogy nem válaszolok, de jól tudják, hogy ha a Parlamentben tesznek fel kérdést, lehetséges, hogy nem kívánok a Tanács soros elnökeként betöltött tisztségemmel élni olyan kérdésre vonatkozóan, ami az Unió egyik tagállamának belügye.
Elnök
A 6. kérdést visszavonták.
A következő kérdéseket együtt tárgyaljuk, mivel ugyanazzal a témával foglalkoznak:
Tárgy: Az Európai Unió és Oroszország közötti vízumrendszer
A Tanács spanyol elnöksége törekszik az uniós és az orosz állampolgárokra vonatkozó vízumkötelezettség eltörlésére. Ez a folyamat elhúzódhat, és nagymértékben függ attól, hogy Oroszország képes-e megfelelően végrehajtani az erre irányuló cselekvési tervet.
Az Európai Uniónak az orosz kalinyingrádi körzet felé történő megnyitását, illetve az ellenkező irányú folyamatot az Európai Uniónak és Oroszországnak a "vízumfal” lebontására irányuló törekvése igazolja. A kalinyingrádi régióval kapcsolatos antiizolacionista politika és a határokon átnyúló együttműködés alapelvei Oroszországnak és az Európai Uniónak egyaránt érdekében állnak. Ezért a szomszédos Lengyelország és Litvánia megállapodott a határ mentén élők határátlépésének könnyítéséről, amit azonban még nem hajtottak végre.
Mi a Tanács álláspontja a kalinyingrádi körzet sajátos helyzetéről az EU és Oroszország között a vízumkérdésről folytatott párbeszéd vonatkozásában? Hogyan lehetne ezt a párbeszédet felhasználni arra, hogy megállapodások jöjjenek létre az uniós tagállamok (Litvánia, Lengyelország) és az Orosz Föderáció közötti helyi forgalomról, és ezáltal a határ mentén élők számára egyszerűsödjenek a határátlépéssel kapcsolatos eljárások?
Tárgy: Az EU és Oroszország közötti kapcsolatok a spanyol elnökség munkaprogramjában
Az EU spanyol elnöksége ambiciózus programot dolgozott ki az EU és Oroszország közötti kapcsolatok vonatkozásában: Spanyolország szeretné lezárni a partnerségi és együttműködési megállapodásról (PEM) Oroszországgal folytatott tárgyalásokat, szeretne megkötni Oroszországgal egy vízummentes rendszerről szóló megállapodást, valamint előrehaladást szeretne elérni az EU és Oroszország közötti szabadkereskedelmi megállapodás területén.
Mielőtt szabadkereskedelmi megállapodást köthetne az EU-val, Oroszországnak a WTO tagjává kell válnia. Oroszország közeljövőbeli WTO-csatlakozására vannak-e reális kilátások? Van-e a Tanácsnak arra irányuló stratégiája, hogy Oroszországot a WTO-hoz való csatlakozásra késztesse?
Lát-e a Tanács alapvető előrelépést az új PEM-ről Oroszországgal folytatott tárgyalásokat illetően?
Időszerűnek tartja-e a Tanács egy Oroszországgal megkötendő szabadkereskedelmi megállapodás gondolatát, figyelembe véve az EU-ban a témával kapcsolatos nézeteltéréseket? Úgy véli-e a Tanács, hogy Oroszország felkészültebb a vízummentes rendszer kialakítására, mint az EU más partnerei, például Ukrajna, Moldova és Grúzia?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony! Értem, hogy két kérdés van: az egyik a vízumokra, az orosz és az európai polgárokra vonatkozó vízumkötelezettségekre vonatkozik, a másik témája az Európai Unió és Oroszország közötti kapcsolatok a stockholmi csúcstalálkozó után, valamint Oroszország WTO-hoz való csatlakozása. Ha jól értem, erről a két kérdésről van szó, elnök asszony.
Ami a vízumok kérdését illeti, hadd mutassak rá, hogy a Tanács 2003-ban rendeleteket fogadott el, amelyek egyszerűsített átutazási okmányt és egyszerűsített vasúti átutazási okmányt hoztak létre. A Bizottság három évvel később megállapította, hogy gördülékenyen folyik a rendszer hatályba lépése, és hogy mindkét partner elégedett.
Hosszú távon gondolkodva - a kalinyingrádi térség és az Orosz Föderáció többi részének viszonyáról beszélünk - az úgynevezett egyszerűsített átutazási rendszer az Európai Unió és az Orosz Föderáció közötti vízumpolitikai megállapodások jövőbeli végrehajtásától függene.
Az EU-Oroszország Állandó Partnerségi Tanács múlt év december 2-án megtartott, igazságügyekkel és belügyekkel foglalkozó ülését követő, közös nyilatkozatban a résztvevők úgy határoztak, hogy megvitatják az Európai Unió Oroszországgal kötött vízummegállapodásának lehetséges módosítását, hogy megkönnyítsék az utazást az európai és orosz állampolgárok, különösen a kalinyingrádi térség lakosai számára.
Az Európai Unió és Oroszország ugyanezen közös nyilatkozat szerint másfelől remélte, hogy kishatár menti forgalmi megállapodásokat sikerül megtárgyalni és megkötni Oroszország és az Európai Unió esetleg érdekelt, szomszédos tagállamai között. Erre vonatkozóan az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok külső szárazföldi határain való kishatárforgalom szabályainak meghatározásáról, valamint a Schengeni Egyezmény rendelkezéseinek módosításáról szóló, 1931/2006/EK rendelete felhatalmazza a tagállamokat arra, hogy a kishatár menti forgalomra vonatkozó szabályok alkalmazása érdekében kétoldalú megállapodásokat kössenek harmadik országokkal.
E megállapodások megtárgyalása ebben az esetben az érintett tagállamok és az Orosz Föderáció felelősségi körébe tartozik. A Tanács mindenesetre megjegyzi, hogy Litvánia és Oroszország, valamint Lengyelország és Oroszország között is folynak tárgyalások.
Ami az Európai Unió és Oroszország közötti stratégiai kapcsolatokra vonatkozó kérdést illeti, a Tanács tájékoztatja a Parlamentet, hogy az Oroszországgal novemberben, Stockholmban megtartott csúcstalálkozót követően újabb csúcstalálkozóra kerül sor a spanyol elnökség hat hónapos hivatali ideje alatt. Az Európai Unió és Oroszország képviselői Oroszországban fognak találkozni, ami újabb lendületet ad a felek közötti kapcsolatoknak.
Nyilvánvaló, hogy mindig megvan annak lehetősége, hogy nehézségek merüljenek fel az ilyen kapcsolatok során, és nézeteltérések is előfordulhatnak, de széleskörű és sokszínű az Európai Unió és Oroszország közötti kapcsolat. Gazdasági és kereskedelmi kapcsolataink fejlődnek, és be kell látnunk, hogy határozottan függünk egymástól, ami az energiát és más területeken megnyilvánuló, közös érdekeinket illeti, amelyek az országaink határain túllépő problémákkal kapcsolatosak, továbbá olyan kihívásokkal - többek között globális kihívásokkal - nézünk szembe, amelyekkel foglalkoznunk kell, és amelyekkel a lehető legszorosabb összefogással kell foglalkoznunk.
Tehát mindig a javunkra fog szolgálni, ha alkalmat keresünk az Oroszországgal való kapcsolataink megerősítésére, szilárdan ragaszkodva alapelveinkhez és az Európai Unió alapvető értékeihez.
Ami Oroszország WTO-hoz való csatlakozását illeti, az Európai Unió támogatja azt, de Oroszországnak kell megtennie az előrehaladáshoz szükséges intézkedéseket.
Ami az Európai Unió és Oroszország közötti, új megállapodást illeti, mindkét fél egyetért abban, hogy egy széleskörű, új megállapodás lenne a jó megoldás. Az Európai Unió és Oroszország közötti partnerségről és együttműködésről szóló megállapodás - aminek megtárgyalására az 1990-es években került sor - sok tekintetben elavult. Az 1990-es évek óta sok minden történt és sok minden megváltozott, és az új megállapodás irányában kell elmozdulnunk, amit lelkesen meg is teszünk. Magasra tettük a mércét, és lehetőség szerint az EU és Oroszország közötti kapcsolatok valamennyi területével foglalkozni szeretnénk.
E tárgyalások egyes területein előrehaladást értünk el. Más területeken - mint például a kereskedelem és a beruházás területén - lassabb a haladás. Mindenesetre nagyon fontosnak tartjuk, hogy a kereskedelemre, a beruházásra és az energiára vonatkozóan szilárd rendelkezések legyenek, hogy szilárd megállapodásaink legyenek Oroszországgal.
Ami a szabadkereskedelmi megállapodásokat illeti, egyetértünk azzal, hogy Oroszország WTO-hoz való csatlakozását követően tárgyaljunk a szabadkereskedelmi megállapodásról (amennyiben és amikor arra sor kerül).
A vízumok liberalizálása olyan kiemelkedő politikai jelentőséggel bíró kérdés, ami közvetlenül érinti az orosz és az uniós polgárokat. Úgy vélem, hogy ez ügyben közös szándékunk, hogy lehetőség szerint könnyítsünk a vízumhelyzeten.
A vízumok liberalizálása, más szóval a vízumkötelezettség eltörlése lenne az ideális megoldás, de nyilvánvalóan sok még a teendő e tekintetben. Egyensúlyt kell teremtenünk továbbá a kockán forgó biztonsági érdekek között, és ez mindig a kölcsönösség alapján kell, hogy megtörténjen.
Ami Ukrajnát, Moldovát és Grúziát illeti, ezen országok sajátos helyzetben vannak vízumpolitikai szempontból, és pillanatnyilag nem tudjuk megjósolni, hogy az Oroszországgal a vízumok ügyében folytatott párbeszéddel összehasonlítva milyen előrehaladás történik ebben a három országban. <>
Bernd Posselt
Hadd tegyek ismételten említést a két legkritikusabb problémáról! Az első a demokráciára, a jogállamiságra és az emberi jogokra vonatkozik. Ezek a legnagyobb hiányosságok. Mennyire intenzív az e kérdésekben folytatott párbeszéd? Olyan érzésünk van, hogy erre vonatkozóan inkább hátralépés történik, semmint előrehaladás.
A második kérdésem az energiabiztonságra vonatkozik. Hogyan állnak az energiaügyi tárgyalások? <>
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt elnök asszony, tisztelt képviselő! Mint tudják, az energiabiztonság az Unió egyik prioritása vagy központi stratégiai célkitűzése. Az Európai Unióban rendkívül nagy hangsúlyt helyezünk az energiabiztonságra - különösen mivel az Európai Unió számos országát közvetlenül érintette az Oroszország és Ukrajna között 2009 elején kirobbant gázválság -, és határozottan úgy véljük, hogy az az Európai Unió egyik fő célkitűzése, olyan célkitűzés, ami természetesen összefügg az éghajlatváltozás elleni küzdelem fő célkitűzéseivel.
A Tanács és a Tanács elnökségének energiára és energiabiztonságra vonatkozó stratégiája értelmében a szállítók, az energiaforrások és azok elosztása tekintetében fokozottabb differenciálás irányában kell elmozdulni. Ezért bővítenünk kell a lehetőségeket, kerülnünk kell az oligopóliumokat vagy a túlzott függőséget.
Egyes európai országok egyértelműen túlzott energiafüggőségben állnak Oroszországgal, és ez arra tényre vezethető vissza, hogy Európa a XX. század során sokáig megosztott volt, valamint arra tényre is, hogy bizonyos esetekben nincsen közvetlen összeköttetés az európai országok között.
Az említett válság kirobbanásakor azt láttuk, hogy egyes, a válságban nem érintett országok közvetlen összeköttetés hiányában nem tudtak az érintett országoknak segítséget nyújtani. Európa energiaügyi célkitűzései tehát közép és hosszú távon rendkívül fontosak, következésképpen támogatjuk az energiaforrások diverzifikálását és az olyan projekteket, mint a Nabucco, az Északi Áramlat vagy a Déli Áramlat - ami Oroszországgal kapcsolatos -, valamint olyasvalami elérését, ami jelenleg nem létezik Európában: az egységes energiapiac megvalósítását. E célkitűzések megvalósítása érdekében - amelyeket a Lisszaboni Szerződés támogat azzal, hogy bevezeti az energiaügyre vonatkozó hatáskört, ami eddig nem létezett - alapvető fontosságú, hogy stratégiai kapcsolatot építsünk ki Oroszországgal energiaügyben és más ügyekre vonatkozóan.
Mi több, a Lisszaboni Szerződés más külpolitikai eszközöket is biztosít. A Lisszaboni Szerződés megerősíti a külpolitikát: létrehozta az Európai Tanács elnökének és az EU főképviselőjének tisztségét, és megalakul az Európai Külügyi Szolgálat. Más szóval megerősödött az Európai Unió külső képe, ami minden területen - a gazdaság és az energia területén is - támogatja a más országokkal folytatott tárgyalásainkat. Az Oroszországgal való kapcsolatainkra vonatkozóan tehát ezt a jövőképet tudom felvázolni Önök előtt.
Olyan megállapodásról tárgyalunk, amelyben kulcsszerepet játszik az energia témája. Most kezdődnek ezek a tárgyalások, és kitűnőek a kilátásaink, de nyilvánvaló, hogy mint minden megállapodás, ez is igen bonyolult tárgyalásokon múlik, amelyek viszont arról az együttműködési megállapodásról folytatott tárgyalássorozat részét képezik, amelyet aktualizálni kívánunk - amint említettem -, mert az elmúlt 15-20 év során sok minden történt Európában. Ezek közé tartozik az Oroszországgal feltétlenül kialakítandó kapcsolat, azzal az Oroszországgal, ami - amint azt mindenki tudja - a legtöbb változást érte meg az elmúlt évek során.
Bogusław Sonik
(PL) Tisztelt elnök asszony! A 9. kérdésre hivatkozva - amit Morkūnaitė-Mikulėnienképviselőtársam nevében tettem fel, és ami az előző kérdéshez kapcsolódik - Oroszország atomerőművet szándékozik telepíteni az Európai Unió keleti határához közel, Kalinyingrád térségében, és Fehéroroszországnak is hasonló tervei vannak. A csernobili tapasztalatokat figyelembe véve ezek a tervek nyugtalanságot keltenek az azzal járó veszély miatt. Az Oroszországgal folytatott tárgyalások következő fordulója során fel kívánja-e vetni a Tanács a környezeti biztonság kérdését? Ez igen fontos lenne a mi szempontunkból.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Hadd térjek vissza a 7. és a 8. kérdésre, valamint az Európai Unió és Oroszország közötti kapcsolatokra! López Garrido úr helyesen mondta, hogy az értékeink mentén kell kialakítani a kapcsolatokat, de ha ez így van, akkor az Uniónak különös kötelezettségei vannak az emberi jogok oroszországi védelmezőivel szemben.
Erre vonatkozóan a következő kérdést szeretném feltenni: az EU tagállamainak és az egész EU politikája tartalmazzon-e különös szabályokat az emberi jogok oroszországi védelmezőire vonatkozóan? Ez azt szolgálná, hogy ezek az emberek viszonylag könnyen kapnának vízumot.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) A nukleáris biztonság témájában tett felszólalásra válaszképpen el kell mondanom, hogy a Nemzetközi Atomenergia Ügynökség nemzetközi megállapodásaiban, más szóval a nukleáris biztonságról szóló egyezményben határozzák meg a felelősséget, ami ezen a területen nemzeti felelősséget jelent. Fehéroroszország, Oroszország, az Euratom és az Európai Unió tagállamainak többsége csatlakozott a nukleáris biztonságról szóló egyezményhez.
A Tanács megérti, hogy konzultálni szükséges azon szerződő felekkel, akik a tervezett nukleáris létesítmény közelében élnek, mivel az hatással lehet rájuk. Ezért az Euratom és Oroszország között, az atomenergia békés felhasználására vonatkozóan most létrejövő megállapodás rendelkezéseket kell, hogy tartalmazzon a nukleáris biztonság ellenőrizhető követelményeire, valamint a munkavállalók egészségvédelmére és biztonságára vonatkozóan. Hadd emlékeztessem Önöket arra is, hogy ezzel a kérdéssel rendszeresen foglalkozunk az Európai Unió és Oroszország közötti energiaügyi párbeszéd keretében.
A következmények nemzetközi összefüggésben való értékelésére tekintettel a Tanács megjegyzi, hogy Fehéroroszország tagja az országhatáron átterjedő környezeti hatások vizsgálatáról szóló, espoo-i egyezménynek, ami kényszerítő erejű kötelezettségeket tartalmaz a környezeti következmények és az esetleges környezeti kockázatok felmérésére vonatkozóan. Ebben az esetben azonban a Tanács kimondja, hogy a környezeti felmérés megszervezésének felelőssége elsősorban a projekt kidolgozóira hárul.
Az Orosz Föderáció nem írta alá ezt az egyezményt. Mindenesetre azt szeretnénk, ha Oroszország önkéntesen alkalmazná az espoo-i egyezményben foglaltakat. Egy ideje e szerint cselekszik a meglévő atomerőművei esetében.
Végül arra kérdésre válaszolva, amelyet a tisztelt képviselő az emberi jogok oroszországi vonatkozásai témájában tett fel, hadd mondjam el, hogy egy korábbi megbeszélés során felmerültek az emberi jogokkal kapcsolatos kérdések, és úgy vélem, hogy az emberi jogok védelmére vagy az emberi jogok megsértésének bejelentésére vonatkozó kritériumok mindenhol érvényesek, ahol ilyesmi előfordul. Következésképpen egyik ország sem mentesül a jogsértések törvényes elítélése alól - sőt ezt erkölcsi kötelességünk is megtenni -, és akkor is elítéljük és el kell ítélnünk az ilyen jogsértéseket, ha azokra az Európai Unión belül vagy annak egyik tagállamában kerül sor.
Ennek vízumpolitikával való összekapcsolása olyan akadályt jelent, amit jelenleg nagyon nehéz meghatározni. Általános tárgyalások folynak a vízumokról. Véleményem szerint az általános vízumtárgyalások keretében javasolhatna valaki más utat a vízumkönnyítés érdekében, de amint említettem, pillanatnyilag igen széleskörű vízumtárgyalásokat folytatunk Oroszországgal, és úgy gondolom, hogy általánosságban kell koncentrálnunk a vízumok megszervezésére.
Ez azért van így, mert a személyek szabad mozgása szempontjából ennek lehetne a legjobb hatása, sőt azt mondanám, hogy az európaiak és Európa egésze tekintetében ez biztosítaná a legjobb lehetőséget arra, hogy az emberek az Európai Unión kívüli területeken is az európai értékek szerint éljenek.
Elnök
Az idő hiánya miatt megválaszolatlan kérdésekre írásban kapják meg a választ (lásd melléklet).
Ezzel a kérdések órája lezárult.
