Hitelminősítő intézetek (vita) 
Elnök
A következő napirendi pont a Gauzès úr által a Gazdasági és Monetáris Bizottság nevében előterjesztett, a hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK rendelet módosításáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletre irányuló javaslatról szóló jelentés - C7-0143/2010 -.
Jean-Paul Gauzès
Tisztelt elnök úr, Chastel úr, biztos úr! A 2010. évi pénzügyi jogalkotás folyamán elérkeztünk a harmadik jogi aktushoz. A felülvizsgálatot követően, az alternatív befektetésialap-kezelőkről szóló irányelv után, ismét visszatérünk a hitelminősítő intézetekhez. Azért mondom, hogy "ismét”, mert Európa nem késlekedett ezen a területen a rendeletalkotással, amelynek koncepciója 2009-ben már készen volt, most pedig életbe lép.
A hitelminősítő intézetek általában véleményezik, a szó szoros értelmében minősítés formájában, az üzleti vállalkozások és államok hitelképességét, illetve az összetett pénzügyi termékeket. A minősítés annak a kockázatnak az értékelését tükrözi, amelyet a pénzügyi eszközök azon kibocsátói jelentenek, akik nem tudják törleszteni adósságaikat. Ezek az ügynökségek, több okból, fokozatosan egyre nagyobb jelentőségre tettek szert a pénzügyi világban.
Először is azért, mert a minősítéseket a banki szabályozás a befektetések fedezetéül szolgáló önrész összegének meghatározása céljából veszik figyelembe. Másrészt a minősítések a kibocsátások sikerének egyik tényezőjét alkotják, hiszen a befektetők számára az egyik leglényegesebb mutatóvá váltak.
Jóllehet, nem állítható, hogy elsősorban a hitelminősítő intézetek okozták a legutóbbi pénzügyi válságot, hatásuk bizony mégis káros volt. Hiszen alábecsülték azt a lehetőséget, hogy a kibocsátók bizonyos összetett pénzügyi eszközei esetleg nem teljesítenek.
A piaci bizalom helyreállításának és a befektetővédelem megerősítésének szükségével szembesülve 2009-ben az Európai Bizottság javaslatot tett a hitelminősítő intézetek munkájának figyelemmel kísérésére és felügyeletére. Így még abban az évben elfogadta a hitelminősítő intézetekről szóló 1060/2009/EK rendeletet.
A rendelet elfogadását megelőző európai parlamenti viták folyamán az előadó rámutatott, milyen nagy szükség van a hitelminősítő intézetek termékeinek ellenőrzésére és integrált felügyeletükre az Európai Unió egész területén. Az ilyen fajta európai felügyelet akkoriban jogilag kizárt volt. A Bizottság azonban vállalta, hogy ezekkel az elvekkel összhangban jogalkotási javaslatot készít, Ön pedig, biztos úr, be is tartotta ezt az ígéretét.
A Tanács és az Európai Parlament között az európai felügyeleti rendszer felépítéséről létrejött megállapodás, amely 2011. január 1-jén lép életbe, most már a minősítő intézetek felügyeletének hatékony végrehajtását tesz lehetővé
Az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságot létrehozó rendelet kiemeli, hogy ennek a hatóságnak a hatáskörébe tartozik a felügyelet gyakorlása, különösen a hitelminősítő intézetek tekintetében. Ez volt a célja a rendeletet módosító kiegészítő rendeletnek, amelyben megállapodtunk, és amelyről holnap fogunk szavazni.
Amit én akartam - és munkatársaim támogatták ezt a kérést -, hogy a hitelminősítő intézetekre vonatkozó egyéb, az államadósság allokálásával, a díjazási konstrukciókkal és a versennyel kapcsolatos kérdéseket halasszák el, és saját kezdeményezésű jelentés formájában tanulmányozzák őket, még a 2011 első félévében elkészítendő jogalkotási javaslat előtt, amelynek egyeztetési eljárását már megindult.
Meggyőződésem, hogy a hitelminősítő intézetek európai szintű felügyeletével nagy lépést teszünk előre ugyanazon az úton, amelyen a már végrehajtott felügyeleti intézkedésekre is sor került. Most pedig szeretném megköszönni a belga elnökségnek a pénzügyi kérdésekkel kapcsolatban tett fáradhatatlan erőfeszítéseit, Önnek, biztos úr, az Önnel dolgozó csoportoknak és természetesen azoknak az európai parlamenti képviselőtársaimnak, akik részt vettek ennek a tanulmánynak az elkészítésében és támogatták álláspontunkat.
Olivier Chastel
Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim! Gauzès úr felszólalását és egy ilyen jelentést követően egyértelműen örömömre szolgál, hogy Didier Reynders belga pénzügyminiszter megbízásából Önök között lehetek a hitelminősítő intézetekről szóló rendelet módosításának vitanapján.
Ahogyan az imént mondotta, olyan pénzügyi szolgáltatásokhoz kapcsolódó intézkedésről beszélünk, amelyről a három intézmény nemrégiben rekordidő alatt jutott megállapodásra.
Az is nagy örömünkre szolgál, hogy erről a megállapodásról, a három intézmény megegyezése szerint, a Parlament holnap fog szavazni.
A rendelet tehát úgy módosul, hogy még több jogkört biztosít az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságnak. A hatóságnak ezzel lehetősége nyílik arra, hogy az egész Unióban mindenütt szigorúbb felügyeletet gyakoroljon a hitelminősítő intézetek felett. Ez olyan fontos lépés, amely véleményünk szerint elősegíti a pénzpiacok stabilitásának javulását és egy sokkal eredményesebb felügyeleti keretrendszer kialakulását.
Miután a rendelet életbe lép, a hatóság megfelelő jogkört kap a hitelminősítő intézetek nyilvántartásba vételére és közvetlen felügyeletére. Felhatalmazást kap annak megállapítására is, hogy egy hitelminősítő intézet megsértette-e a hatályos rendeletet, és megfelelő szankciókat is kiszabhat majd.
Természetesen a tagállamok illetékes szervei és az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság közötti együttműködési keret is biztosított lesz. Készen állunk ugyanakkor arra is, hogy mélyebb vitákat folytassunk magának a hitelminősítő szektornak a szabályozásáról is, miután a Bizottság jövőre elénk terjeszti a szektor átfogó felülvizsgálatára vonatkozó javaslatát. Természetesen azt remélem, hogy a holnapi szavazás eredménye pozitív lesz, különösen mély hálámat kívánom kifejezni Bowles asszonynak, a Gazdasági és Monetáris Bizottság elnökének, Gauzès úrnak a Parlament előadójának és természetesen árnyékelőadóknak, valamint Barnier biztos úrnak, akik Reynders úr, a belga pénzügyminiszter oldalán, hat hónapon át végezték ezt a jelentőségteljes munkát, és gyorsan tető alá hozták azokat a megállapodásokat, amelyekből végül ebben a Parlamentben a pénzügyi ágazatra vonatkozó valódi döntések születtek. Mindenképpen köszönettel tartozunk a szakterületen kifejtett eredményes, hatékony együttműködésükért. Biztos vagyok benne, hogy a következő elnökségek idején is folytatják majd ezt a munkát.
Michel Barnier
Tisztelt elnök úr! Mindenkinek jó napot kívánok! Gauzès úr felszólalása igazán remek volt, akárcsak az imént Chastel úré, aki Reynders úr nevében szólalt fel a mai napon a nagy árfolyam-fedezeti alapok és a tőzsdén nem jegyzett vállalatok ágazatának felügyeletéről és szabályozásáról, holnap pedig a hitelminősítő intézetek szabályozásának éppen folyamatban lévő második szakaszáról beszél majd, amit egyértelműen Önök vállaltak, és ami Önöknek köszönhető hölgyeim és uraim, továbbá a Tanácsnak és a Bizottság kezdetben végzett munkájának. Ami a szabályozást illeti, Európa konkrét és eredményes fejlődésen megy át, levonta a válság tanulságait, mivel valamennyi adófizető, aki egyben európai polgár is, ezt kívánja.
Hölgyeim és uraim! A hitelminősítő intézetek felügyelete fontos lépés, s én magam is szeretnék köszönetet mondani Önnek, Gauzès úr, és természetesen azoknak, akik az Ön oldalán dolgoztak, a Bizottság elnökének, Bowles asszonynak, valamint az árnyékelőadóknak, Klinz úrnak, Giegold úrnak, Pittella úrnak és Fox úrnak. Néhány napon belül lejár a belga elnökség megbízatása. Számos sikert könyvelhet el, jelentős előrehaladást ért el, és szívből köszönöm Reynders úrnak és egész csapatának, hogy ilyen jó kapcsolatot ápolt velünk ez alatt a hat hónap alatt.
Ez a megállapodás jó, bár meg kell mondanom, hogy akár kiváló is lehetett volna, ha a végső kompromisszum megkötésekor elfogadtuk volna azon szabályokat, amelyeket a Bizottság már kezdetben javasolt a strukturált pénzügyi eszközök átláthatóságának fokozására. Amint azonban a rendelet bevezető részében jelzik, még visszatérünk erre a tárgyra, ha Önök is akarják, a rendelet 2011. évi átdolgozása során.
Ahogyan Chastel úr is elmondta, 2011 júliusától kezdve a 2009. évi rendelet módosítása az ESMA-t, azaz az új Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságot közvetlenül feljogosítja arra, hogy európai szintű felügyeletet gyakoroljon a hitelminősítő intézetek felett. Hölgyeim és uraim, valóban meg kell érteni annak a döntésnek a jelentőségét, amelyet ma meghozni készülnek. Ez a legelső alkalom, hogy az ESMA, egy új európai hatóság, jogot szerez az Európa-szerte működő pénzintézetek közvetlen felügyeletére.
Ezzel a módosítással teljessé válik az új európai felügyeleti rendszer. Ez jelentős mértékben megerősíti az ESMA jogkörét, amint Gauzès úr nagyon helyesen kifejtette, majd Giegold úr is, aki itt van velünk, és ügyelt rá, hogy a felügyelet vitája során kiemelje. Ezért tehát ez az Önök számára és számunkra is rendkívül fontos.
Az ESMA olyan intézmény, amelynek feladata a hitelminősítő intézetek nyilvántartásba vétele és felügyelete az Unió egész területén, s amely szigorú ellenőrzést fog gyakorolni. A jogszabályok az összes olyan felügyeleti jogot biztosítják részére, amely ahhoz szükséges, hogy a hitelminősítő intézetekkel betartassa a rendelet előírásait.
Az ESMA képes lesz felügyeleti jogának gyakorlására - és itt gondolok tájékoztatás kérésére, valamint a helyszíni ellenőrzések végzésére -, s ha azt veszi észre, hogy egy hitelminősítő intézet jogsértést követ el, köteles lesz megtenni azokat az intézkedéseket, amelyekkel az intézet rákényszeríthető, hogy megszüntesse a jogsértő helyzetet. Az ESMA arra is kap felhatalmazást, hogy - egyértelmű szabályok szigorú keretei között - pénzbírságot szabjon ki a rendeletet megszegő minősítő intézetekre. Egyértelmű, hogy ez e rendelet szavatolja a minősítő intézetek védelmét is, különösen a meghallgatás, a dokumentumokba való tekintés jogát és egyéb eljárási jogokat. Végül pedig a felügyeleti jog gyakorlása során az ESMA tiszteletben tartja majd az Alapjogi Chartában rögzített jogokat, valamint az Európai Unó jogának egyéb elveit és rendelkezéseit, így az arányosság elvét is.
A minősítő intézetekről szóló új rendelet gondoskodik róla, hogy az összes minősítő intézet egyetlen kapcsolattartó ponttal tarthassa a kapcsolatot, valamint olyan szabályozási háttérről, amely az Európai Unió egész területén harmonizált, amely egyenlő bánásmódot biztosít, és az Európai Unióban mindenütt következetesebben alkalmazza az intézetekre vonatkozó szabályokat.
Ezért úgy vélem, a hatékonyság, átláthatóság és biztonság terén jelentős előnyt biztosít azokon az általános kereteken belül, amelyeket hétről hétre építgetünk az intelligens felügyelet és a hatékony szabályozás céljából.
TTisztelt elnök úr! Nem áll szándékomban olyan hosszasan szónokolni, ahogy az imént tettem, de talán érdemes egy kicsit bővebben kifejtenem, amit Chastel úr mondott, és említést tennem a következő szakaszról, hiszen én magam mondtam, hogy tovább kell haladnunk, ha megfelelő szabályozást akarunk biztosítani a minősítő intézetek számára, eközben megjegyezvén, hogy nem maguk az intézetek okozzák a pénzügyi piacok zavarait, problémáit. Nem a lázmérő okozza a lázat, de azért pontosan kell működnie. A múltban azonban nem ez volt a helyzet. Éppen ezen kívánunk segíteni az egymást követő rendeletekkel.
A Bizottság máris a következő szakaszt gondolja végig: 2010. november 5-én nyilvános konzultáció kezdődött e vita kiterjesztése és az összes érintett fél álláspontjának összegyűjtése érdekében, s mint tudják, nem művitákat folytatunk ezekről a rendeletekről. Hölgyeim és uraim! Nagyon fontosnak tartok minden hozzászólást, kritikát és ötletet, amely az ilyen konzultációk keretein belül hangzik el.
Most pedig először a minősítő intézetek körében széles körben elterjedt "kibocsátó fizet” modell következményeit vesszük szemügyre, másrészt a bankoknak és egyéb intézményi befektetőknek a hitelminősítéstől függését; harmadrészt az államadósság minősítését, amely nem egyszerű dolog; negyedrészt az összeférhetetlenség jobb kezelése érdekében megnövelt átláthatóságot, valamint ötödrészt a jelenleg mindössze néhány szereplős minősítési piacon az élesebb versenyt és nagyobb sokszínűséget.
A konzultációra jövő januárig van lehetőség, és a beérkező összes válasz és Klinz úr saját kezdeményezésű jelentése alapján valamikor 2011-ben, de nem túl későn, döntést hozunk azokról az intézkedésekről, amelyeket végre kívánunk hajtani annak érdekében, hogy a harmadik szakaszban teljessé váljon ez a minősítő intézetekre vonatkozó két rendelet, amelyeket már most majdnem teljesen végrehajtottunk.
Sebastian Valentin Bodu
a Jogi Bizottság véleményének előadója. - Tisztelt elnök úr! A Jogi Bizottság elnökhelyetteseként szeretnék szólni néhány lényeges szempontról, amelyek e bizottság napirendjén vita és az előterjesztett módosítások tárgyát képezték.
Először is, jelenleg azokért a strukturált eszközökért, amelyeket a minősítő intézetek értékelnek, a kibocsátó társaság fizet. Ezen a ponton összeférhetetlenség léphet fel, mivel a minősített vállalatok érdekeltek a jó minősítésben. Egy másik lehetőség az, hogy a minősítés felhasználói fizetnek. A felhasználók érdekei eltérőbbek, nem arról van szó, hogy egyetlen érdek összeférhetetlenséghez vezetne. Egyes felhasználók a jó minősítést részesítik előnyben, például amikor részvényeket akarnak eladni, és vannak, akik a rosszabbat, mondjuk, ha részvényvásárlást terveznek.
Másrészt a minősítő intézetekre vonatkozó szabályozás előnyt kovácsolhat a könyvvizsgálókra vonatkozó szabályokból is. A minősítő intézetek és a könyvvizsgálók roppant nagyrészt viselnek a vállalatok hírnevének és a piac megfelelő működésének felelősségéből. A könyvvizsgálókra azonban sokkal szigorúbb szabályok vonatkoznak, mint a minősítő intézetekre.
Harmadrészt az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság, az ESMA arra is kapna felügyeleti jogot a hitelminősítő intézetek felett, hogy ellenőrizze azokat az esetleg jelentős mértékű ellentmondásokat, amelyek egy és ugyanazon strukturált pénzügyi eszközre vonatkozó, különféle intézetektől származó minősítések között állnak fenn. Az ESMA nagyobb jogérvényesítési hatáskörrel is rendelkezne.
Negyedrészt az irányelv az Egyesült Államok jogából átvett új elvet is bevezet. Ha az értékelésre szerződöttön kívüli minősítő intézet ugyanazt az eszközt értékeli, mint a szerződésben álló, akkor rá is a szerződés szerinti értékelés szabályai vonatkoznak. Ezért a szerződéses kapcsolatban nem álló intézet köteles az értékelt instrumentum bizonyos információit közzétenni. Így két jótékony hatást is elérünk: egyrészt nincs második vélemény, másrészt csökken a szerződött intézet felelőssége.
Végül szeretném kiemelni, hogy az új jogszabályi keretet alkotó irányelv rendelkezései csak a strukturált pénzügyi eszközökre vonatkozzanak, maguk a hitelminősítő intézetek viszont a strukturált finanszírozás fontos elemei. A többi pénzügyi eszköz, a törzsrészvények és az egyszerű kötvények 150 éves intézményei, amelyek nem jelentenek rendszerkockázatokat, ne tartozzanak ennek az irányelvnek a hatálya alá, ha szigorúak akarunk lenni, de nem akarjuk túlszabályozni a rendszert, ha versenyképesek akarunk lenni túlságosan magas adminisztratív költségek nélkül, illetve, ha a tőkét Európában akarjuk tartani és nem akarjuk, hogy kiáramoljon a feltörekvő piacokra.
Gianni Pittella
Tisztelt elnök úr, hölgyeim és uraim! Sokat próbált együttműködésünknek köszönhetően hatékonyan tudtuk Gauzès úrral közösen továbbfejleszteni e rendeletet, és sikerült előre lépni néhány fontos rendelkezést illetően, amelyek a pénzpiacok stabilitása szempontjából kiemelten fontos területeket szabályoznak.
Az egyik ilyen dolog kétségtelenül az újonnan létrehozott Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatósággal (ESMA) kapcsolatos terv, hogy az kötelességszegés esetén jogosult legyen közvetlenül büntetni a hitelminősítőket. Ehhez mindenképpen ragaszkodnom kellett. A Parlament így tudja kinyilvánítani, hogy harcol egy olyan erős európai felügyeletet gyakorló testület kialakításáért, amely tényleges jogkörökkel rendelkezik.
Azzal is tisztában vagyunk, hogy ez a rendelet nem old meg minden problémát ezen az ágazaton belül, amely az utóbbi években csak fokozta a válságot. A leküzdendő akadályokat, amelyek a Klinz úr által megfogalmazott parlamenti jelentés tárgyát képezik, különösen két kérdést érintenek: a tagállamok államadósságának értékelését és a nyilvánvaló oligopólium jellemezte piac általános szerkezetét.
Az Európai Uniónak világos célt kell kitűznie ezekkel a kérdésekkel kapcsolatban, azaz a finanszírozást részben függetleníteni kell a minősítésektől. A hitelminősítőkkel kapcsolatos törvényekben és szabályokban megfogalmazott utalásokat alternatív hitelképességi szabványokkal kell helyettesíteni. Az Egyesült Államok és a G20 már elmozdult ebbe az irányba.
Nemzetközi szinten kell legyen bennünk annyi bátorság és ambíció, hogy megváltoztassuk a Basel II előírásokat támogató szabályokat, vagyis a minősítések alkalmazásának kötelezettségét - ez a mechanizmus vezetett oda, hogy a bankrendszer felügyelete megszűnt, és ennek következményei ma már nyilvánvalóak.
Befejezésül szeretnék röviden utalni az államadósság minősítésre: ezt a területet nem szabad a hitelminősítők hatáskörében hagyni, mert minősítéseikkel és spekulációikkal gyakran megzavarják a piaci hangulatot. Ehelyett azon a lehetőségen kellene gondolkodni, hogy egy európai intézmény, akár egy létező intézmény, mint például az Európai Számvevőszék, kapjon szerepet ezen a területen.
Valóban remélem, hogy javaslataimat a Parlament elfogadja és Barnier Biztos úr is támogatja, akinek ezúton szeretném ismételten kifejezni elismerésemet.
Wolf Klinz
Tisztelt elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, néhány héten belül olyan új felügyeleti rendszert vezetünk be Európában, amelyet jelentős mértékben az Európai Parlament alakított ki. A három új felügyeleti hatóság közül az egyik a piacokért és értékpapírokért felel: az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság (ESMA).
Az ESMA mondja ki az utolsó szót a hitelminősítők regisztrációjával és felügyeletével kapcsolatban, és az ESMA felel annak biztosításáért, hogy a hitelminősítők valóban betartsák az új szabályokat. Az ESMA jogosult ezt a határokon átívelő felelősséget átruházni a nemzeti felügyeleti hatóságokra, ha ezek a felügyeleti hatóságok kicsik és csak nemzeti kereteken belül működnek.
Ezért ez a javaslat nem több, mint a 2009. áprilisi rendeletnek az új körülményekhez adaptálása, ugyanakkor megerősíti az ESMA szerepét. Az új felügyeleti hatóságnak nagyobb hatáskört biztosít és vadonatúj elemként felhatalmazza az ESMA-t hogy a rendelet alkalmazásának elmulasztás esetén büntetést szabjon ki. Ezt a magam részéről mindenképpen üdvözlöm, mert hiszek abban, hogy az új európai felügyeleti hatóság pozíciójának megerősítése valóban növelni fogja annak hitelességét a piacon.
Csak egy dologban lenne kritikai véleményem. A rendelet 2009. áprilisi megfogalmazásakor politikai döntést hoztunk arról, hogy hogyan bánjunk Európában a harmadik országokból származó minősítésekkel. Azt mondtuk, hogy akkor lehet ezeket alkalmazni Európában, ha megfelelnek az ekvivalenciaeljárásnak, vagy ha Európában bejegyzett és elismert hitelminősítő intézet támogatását élvezik, azaz megfelelnek a hitelesítési eljárásnak.
A Bizottság ezt most a 2. szinten megváltoztatta, és kimondta, hogy a hitelesítés a továbbiakban nem lehetséges. Ezért csak az ekvivalenciaeljárás alkalmazható. Mivel ez egyoldalúan lett megállapítva, én nem tartom demokratikus eljárásnak, és úgy gondolom, ragaszkodnunk kell a 2009 áprilisában meghozott döntésünkhöz.
Amint azt a biztos úr is említette, továbbra is sok olyan ügy van folyamatban, amelyben hitelminősítők is érintettek, és amelyeket kritikusan kell kezelni, nevezetesen a verseny hiánya, elégtelen átláthatóság és az, hogy az üzleti modellnél a kibocsátó vagy a befektető fizessen. Vannak kérdések a fizetési rendszerrel kapcsolatban és a túlzott függőséggel kapcsolatban is, mert a valóságban a szabályozási rendelkezések miatt sok minősítő de facto szabályozási hitelesítő hatóság lett. Ezt a saját kezdeményezésű jelentésben is felvetem, és örülök, hogy a Bizottság a jövő évben jogalkotási javaslatot fog beterjeszteni az ügyben.
Sven Giegold
Tisztelt elnök úr, Chastel úr, Barnier úr, Gauzès úr, hölgyeim és uraim, árnyék-jelentéstevők! Számomra nagy öröm, hogy ezt a lépést megtettük, és az európai pénzügyi rendszer egy ágazata - most először - közvetlen európai ellenőrzés alá kerül. Lépés ez a belső piac erősítésének és a válságban szerepet játszó ágazat szigorú ellenőrzésének irányába is. Ezzel kapcsolatban szeretnék egy megjegyzést tenni. Barnier úr, a kiválasztási eljárás az új hatóságok tekintetében természetesen folyamatban van, és az új hatóságok olyan színvonalúak lesznek, mint a dolgozóik. Csak remélhetem, hogy a munkatársak kiválasztásakor valóban a szakértelem, az ellenőrizendő pénzügyi szektortól való függetlenség és a közérdek szolgálata lesz a szempont, és a kiválasztási eljárás során nem fogunk többet olyan nemzeti kvótákkal találkozni, amelyek figyelmen kívül hagyják ezeket a fontos kritériumokat.
Továbbá még mindig sok tennivalónk akad a hitelminősítőkkel kapcsolatban. Továbbra sincs igazi átláthatóság a hitelminősítők által kezelt információk tekintetében, és túl nagy a szerepe a pénzügyi szektorban és a pénzügyi terület szabályozásában a szabályozói minősítéseknek. Komoly összeférhetetlenség áll fenn, három fő szolgáltató egyértelmű piaci erővel rendelkezik, és a gondatlanul kiadott minősítésekért nincs felelősségre vonás. Biztos úr, jó, hogy a konzultációk folyamatban vannak, és érdekelődéssel várjuk az eredményeket. A civil társadalmat mindenképpen be kellene vonni a konzultációkba, de ebben az esetben bátor javaslatot kell tennie. Kíváncsian várom a javaslatát. Kérem, legyen olyan bátor, mint amilyen eddig, és az elkövetkező évben dolgozzunk együtt olyan jogszabályok kialakításán, amelyek valóban európai módon oldják meg a hitelminősítési piac még meglévő problémáit. Ennyivel tartozunk a polgárainknak.
Ashley Fox
Elnök úr, szeretném megköszönni Gauzes úrnak a tárggyal kapcsolatban végzett kiváló munkáját. Örömmel veszem, hogy a háromoldalú tárgyalások során törölve lett a 8a és a 8b cikk. Az elején a Bizottság javaslattervezete biztonságos weblapok létrehozását javasolta. Számomra ez sosem volt meggyőző. Meglátjuk, hogyan alakul a helyzet az Egyesült Államokban, és ha a weblapok hasznosnak bizonyulnak, akkor a későbbiekben bármikor bevezethetjük őket Európában is.
Elnök úr, örömmel tájékoztatom, hogy képviselőcsoportom meg fogja szavazni holnap a jelentést, és szeretnék ismételten köszönetet mondani Gauzès úrnak.
Jürgen Klute
Tisztelt elnök úr, Chastel úr, Barnier úr, hölgyeim és uraim! Az év kezdete óta eltelt néhány hónap megmutatta, hogy milyen nagy kárt tudnak okozni a hitelminősítők. Ezért sürgősen cselekedni kell. Ezért én is üdvözlöm az irányelvet, különösen pedig azt, hogy a hitelminősítők felügyelete és regisztrációja átkerül az ESMA-hoz. Ez jó irányba tett fontos és helyes lépés.
Mindazonáltal, számos jó és előremutató javasat elsikkadt a jelentés tárgyalása során. Ezt szeretném még egyszer megemlíteni. Ezért az ESMA kinevezése marad az egyetlen valóságos és pozitív változás. A hitelminősítés kiadására vonatkozó közös adatbázist érintő javaslatokat, és egy közös hitelminősítő létrehozására történő hivatkozásokat elvetették. Ugyanígy a feledés homályába merült a kiadott minősítések felügyeleti hatóságok általi következetes és folyamatos vizsgálata. Továbbá a Bizottság korábban javasolta a kéretlen hitelminősítések támogatását, hogy kezelni lehessen a pénzpiaci termékek értékelésére vonatkozó katasztrofális kibocsátói rendelkezéseket. Ez a javaslat is elsikkadt.
Remélem, hogy ezeket a szempontokat a még készülő és a Gauzès úr és Ön, Barnier úr által említett vonatkozó jelentések figyelembe veszik.
Hans-Peter Martin
(DE) Tisztelt elnök úr! Biztos úr! A mai hírek hallatán ismét a buzgó fohászok ideje közeledik, ismét az euróval kapcsolatban, amiért hálásak vagyunk. Nagyon remélem, hogy - bátor megközelítésének köszönhetően - nem lesz túlhaladott az ügy, amelyet képvisel. Szeretnék csatlakozni ahhoz, amit az előző felszólaló mondott, és gyorsan megkérni Önt, hogy biztosítsa - saját hatáskörében -, hogy a kiválasztás nemcsak nemzeti kvóták alapján történik, de a pártpolitikai preferenciákat is félreteszik, hogy végre szakíthassunk egy nagyon kellemetlen, visszás és kizárólag Európában jelentkező hagyománnyal a tisztségviselőket illetően, és hozzuk be a legjobbakat!
Második kérésem, hogy sokkal nagyobb legyen az átláthatóság az EU-n kívüli nemzetközi piacokon működő versenytársakat illetően, amelyek mindig politikai kérdést csináltak minősítésükből, és azt sugallták, hogy mindentudók, ami messze nem egyezik meg sem azzal a valósággal, amely jelenleg a piacokat jellemzi, sem jelentőségükkel.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Tisztelt Elnök úr! Tisztelt Biztos úr! Tisztelt jelentéstevő! Tisztelt képviselőtársaim! Igazán nagy örömömre szolgál, hogy Gauzès képviselő úr ilyen nagyszerű jelentést készített. A téma rendkívül fontos. A hitelminősítő intézetek habitusát és működését elnézve mindig van aktualitása. Támogatandó a jelentéstevő azon törekvése, miszerint a hitelminősítő intézeteket és termékeiket integrált módon, egységes uniós standardok szerint kell ellenőrizni, ugyanakkor fontos tudni, hogy pontosan mit és hogyan minősítenek. Fel kell tenni ezeket a kérdéseket, hiszen köztudott, hogy a válság bekövetkezte előtt ezen hitelminősítők több ezermilliárd dollár kétes vagy rossz fedezetű értékpapírnak adtak kiváló besorolást, ezzel sajnos korlátlan teret adva a spekulációnak.
Először is vizsgálni kell a függetlenség kérdését. Ha igaz ugyanis, hogy a bankok és egyes befektetőcsoportok finanszírozzák az értékelések díjait, akkor felmerülhet a kérdés, hogy a hitelminősítők döntései érdekmentesen születnek-e meg. Második kérdés a minősítés metodikája. Harmadik kérdés, hogy összehangolt leminősítésekkel és negatív híresztelésekkel bármelyik országot fizetésképtelen helyzetbe lehet hozni, így azt is biztosítani lehet, hogy újabb hitelek felvételére kényszerülve egyre kiszolgáltatottabb ügyfél maradjon az adósok piacán. Különösen veszélyeztetett helyzetben vannak a kis, nyitott gazdaságok és az eurózónán kívüli tagállamok.
Meggyőződésem ezért, hogy annak elfogadása, hogy a hitelminősítők nem felelősek az általuk kiadott minősítésekért, helytelen. Tisztelt képviselőtársaim! Kezeljük hát helyén a minősítéseket, és csak a hitelességük mértékéig támaszkodjunk rájuk, és vegyük őket iránymutatónak a szabályozás kialakítása során. A jelentés több mint támogatandó. A gazdasági világválság megmutatta, hogy szükség van ezen intézmények működésének szabályozására és uniós szintű felügyeletére.
Evelyn Regner
(DE) Tisztelt elnök úr! Chastel képviselő úr! Biztos úr! A hitelminősítők szégyenteljes módon viselkedtek és viselkednek a pénzügyi válságban. Túl kevesen vannak, túl nagy hatalmat kaptak, és túlságosan átláthatatlanok; szerkezetük és jelentőségük példázza, milyen balul üthetnek ki a dolgok a globális pénzügyi rendszerrel kapcsolatban.
A hitelminősítők iránti bizalom kizárólag akkor állítható helyre, ha új, stabil szabályokat alakítunk ki számukra. Holnap e fejlődés egyik állomásáról szavazunk, arról, hogy a hitelminősítőket be kell ágyazni az európai pénzügyi piacokba, az új komitológiai eljárásrendbe, valamint a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokba.
Az ESMA meg fog valósulni. Jogában áll majd folyamatosan felülvizsgálni a hitelminősítéseket, alapos vizsgálatot végezni a hitelminősítőknél és büntetést kiszabni, amelynek összege magasabb, mint a jogsértésből adódó nyereség. Ezek az új fejlemények - minimum - elengedhetetlenül szükségesek.
Szeretném azonban kihangsúlyozni, hogy az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságban olyan munkatársaknak kell dolgozniuk, akiknek a segítségével hatékonyan végezheti feladatát. Nem engedhető meg, hogy viszonylag kevés számú állománnyal működő ESMA alkalmazottainak szinte emberfeletti feladatokkal kelljen megbirkózniuk.
Teljes mértékben nyitottaknak kell maradnunk a hitelminősítők küszöbön álló, jelentős mértékű reformjával kapcsolatban, és ma azt kell megvitatni, amit szinte lehetetlen vagy nehéz elképzelni. Mindenekelőtt azok a céltársaságok, amelyekbe a bankok a bóvlikötvényeket helyezték letétbe a legmagasabb minősítést kapták a hitelminősítőktől. Tehát, a jelentős felülvizsgálat során majd fontolóra kell vennünk az európai közszektorban működő hitelminősítő létrehozását, valamint a díjazási modell módosítását és vizsgálatát. Végül pedig, természetesen azt is át kell gondolnunk, szükséges-e második minősítés. Komoly, erőteljes szabályozásra van szükség, hogy még egyszer ne történhessen meg, hogy három nagy hitelminősítőnek kelljen viselnie a felelősséget a jelenlegi sajnálatos pénzügyi helyzetért.
Seán Kelly
Tisztelt elnök úr! Ez a helyzet egy latin mondást juttat eszembe: "Quis custodiet custodes?”. Vagyis: "Ki őrzi az őrizőket?” Itt is erről van szó. Ki minősíti majd a hitelminősítőket? Szerencsére megvan az eszköz, amellyel lehet; az már igaz, hogy a hitelminősítők nem viselkedtek hitelt érdemlően, éppen ellenkezőleg: viselkedésük hiteltelenné tette őket az elmúlt néhány év során, és inkább súlyosbították, semmint enyhítették a pénzügyi helyzetet.
Tehát örömmel tölt el, hogy az Európai Palament és hatóságaink veszik át a helyzet irányítását, és nagyrabecsülésemet fejezem ki Gauzès és Barnier uraknak, valamint a Tanácsnak, amiért kialakították és létrehozták azt az eszközt, amellyel mindez megoldható. Már nagyon várom a holnapi szavazást, s ha lehetőség nyílik rá, háromszor-négyszer is szavazok, ha kell, hogy ezeket a hiénákat kordában tarthassuk.
Zigmantas Balčytis
(LT) Először is gratulálni szeretnék az előadónak e nagyon fontos dokumentum elkészítéséhez. Eddig is sokat tettünk már egy európai uniós pénzügyikontroll-rendszer megteremtéséért és működéséért. A hitelminősítők rendkívül fontos szerepet játszanak és közvetlenül befolyásolják a pénzügyi rendszert, annak stabilitását, egészséges működését. Az az érzésem, a fő probléma az, hogy az Európai Unióban működő felügyelő hatóságoknak nincs valódi jogkörük, amelynek révén közvetlen hatást tudnának gyakorolni és kötelező érvényű határozatokat tudnának hozni. Éppen ezért támogatom, hogy egy európai felügyelő hatóság, jelen esetben az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság, nagyobb jogkört kapjon, hogy nyomon követhesse és biztosíthassa az EU engedélyével működő hitelminősítők munkájának átláthatóságát a pénzügyi piacok és az egységes belső piac elvének torzulását elkerülendő.
Csanád Szegedi
(HU) Tisztelt Elnök úr! Tisztelt Képviselőtársaim! Mindenekelőtt, ha őszinték akarunk lenni, akkor sajnos ki kell mondanunk, hogy a hitelminősítő intézetek gyakorlatilag a nemzetközi nagytőke leányvállalatai. Az intézeteken keresztül nyomást gyakorolnak az államokra, megpróbálva befolyásolni a döntéseiket. A legnagyobb probléma a minősítésekkel, hogy azok szinte teljes mértékben szubjektívak és nem adnak pontos képet az adott országok pillanatnyi gazdasági állapotáról. Ezek a valóságtól elrugaszkodott minősítések egyértelműen gátolják az országok válságból való kilábalását.
Mindeközben természetesen vannak objektív mérőszámok, mint például az államháztartási hiány, vagy a külső-belső eladósodottság. A megoldás felé nagy lépés egyébként egy olyan szervezet felállítása, egy olyan felügyelet felállítása, amely ezeknek az intézményeknek gyakorlatilag a minőségellenőrzését végzi, megelőzve ezzel a sokszor téves minősítéseket. De mindenképpen lenne egy kérdésem a Biztos úrhoz, hogy az ESMA - sokat beszéltünk róla, hogy különböző szankciókkal fog élni - de mikor derül ki az, hogy mik lesznek azok a szankciók, milyen mértékűek lesznek és mikortól lehet bevezetni ezeket a szankciókat. Előre is köszönöm a választ.
Elena Băsescu
(RO) Tisztelt elnök úr! A Gauzès-jelentés célja az, hogy további részletekkel szolgáljon az ESMA nemzeti intézetekre vonatkozó új jogosítványaival, hatásköreivel kapcsolatban. Véleményem szerint a hatáskört nagyon pontosan kell meghatározni. Ezenkívül a pénzügyi piacok résztvevőinek tudniuk kell, melyik hatóság illetékes a hitelminősítő szektorban.
Úgy vélem, az új hatóságnak kizárólagos jogkört kell kapnia a meglévő hitelminősítők nyilvántartásba vételére és felügyeletére. Lehetőséget kell kapniuk arra, hogy hozzáférjenek a versenytársak által minősített pénzügyi eszközökre vonatkozó információkhoz. Ugyanakkor a honlapokhoz való hozzáférést csak akkor szabad megengedni, ha a kért információ bizalmas kezelését garantálják.
Végül pedig szeretném hangsúlyozni a felelős hatóságok által nyilvántartásba vett hitelminősítők fontosságát és hitelességét az EU egész területén.
Gay Mitchell
Tisztelt elnök úr! Örömömre szolgál, hogy ma este ezzel a kérdéssel foglalkozunk. Ritkán felvetett kérdés, hogy - egészen a közelmúltig - az állami szektort Írországban a versenyszektor szabályozta. Hatékonyan szabályozták a hitelminősítők és a piacok. Azok közé tartozom, akik üdvözlik a versenyszektortól való elszakadást, védőpajzsként, a mostani körülmények között, itt van az EKB, az EU és az IMF.
Az intézkedéscsomag egészével talán nem értek egyet, de úgy vélem, jobb helyzetet teremt, mintha a hitelminősítők és a piacok kénye-kedvének lennénk kiszolgáltatva. A piacoknak korlátozástól menteseknek kell lenniük. Ez is olyan kérdés, amelyről vitát kellene folytatnunk valamikor. De a hitelminősítőket illetően: egyikük évente 800 millió dollárt kapott a strukturált finanszírozás minősítéséért. Elfogulatlanságukról valóban számot kell adniuk, és amikor megvizsgáljuk múltbeli, vagy akár mostani tevékenységüket, van okunk aggodalomra. Ideje, hogy a számonkérésre sor kerüljön és örülök, hogy ezek a szervezetek erősebb felügyeletet kapnak majd.
Michel Barnier
Tisztelt elnök úr! Szeretnék pontosan, de tömören válaszolni mindazoknak, akik reagáltak, s akiket ezért köszönet illet.
Először Bodu képviselő úrnak. Teljes mértékben egyetértek Önnel a "kibocsátó fizet” modell kockázatairól alkotott véleményét illetően. Én magam is felhoztam ezt az érvet korábbi felszólalásomban. Ezért tehát ez a téma az egyeztetés részét képezi a majdani javaslatban, a harmadik szakaszban. Amint Fox képviselő úrnak és Băsescu képviselő asszonynak is mondtam, vissza kell térnünk a strukturált termékek kérdésére. Fox képviselő úr! Figyelmesen hallgattam aggályait a biztonsággal kapcsolatban az információcserét illetően. Nem feledkezünk meg róluk, még visszatérünk erre a kérdésre. Továbbra is az ESMA kompetenciájára hagyatkozunk ebben a kérdésben. Számunkra ez a hatékonyság kérdését is jelenti.
Pittella képviselő úr! Köszönöm bíztató szavait. Úgy vélem, hasznos, hogy Klute képviselő úrhoz és Gáll-Pelcz képviselő asszonyhoz hasonlóan, Ön is kiemeli ennek az új hatóságnak a fontosságát.
Vannak még megoldandó nehéz kérdések, amelyeket feltártunk, és amelyekre jogosan emlékeztetett: a verseny hiánya a szektorban, az államadósság minősítése, amelyeket Kelly képviselő úr említett, és amelyek sajátos problémát jelentenek. Ezeket a gondolatokat figyelembe vesszük majd a konzultáció új szakaszában.
Egyetértek Klinz képviselő úr véleményével a bírság fontosságával kapcsolatban, továbbá, hogy az ESMA-nak lehetőséget kell kapnia pénzbüntetés kiszabására. Regner képviselő asszony is említette ezt a kérdést.
Ami a harmadik országokat illeti, Klinz képviselő úr, célunk az, hogy biztosítsuk: elvárásaink továbbra is szigorúak maradnak, és ugyanezt tudom mondani Mitchell képviselő úrnak is, aki Európa hitelességéről beszélt azokkal a határozatokkal kapcsolatban, amelyeket meg kell hozni.
Hálás vagyok Giegold képviselő úrnak, hogy kedvezőnek értékeli az előrelépést, amelyet ma sikerült elérnünk. Ami az európai hatóságokat vezető munkatársak toborzását illeti, konkrét nevekkel még nem tudok szolgálni, de szeretném tájékoztatni Giegold és Martin képviselő urakat arról, hogy a kiválasztási folyamat elindult, teljes mértékben objektív és, véleményem szerint, a szakértelem és a függetlenség az a két szempont, amely alapján választani kell.
Regner képviselő asszonynak megemlíteném továbbá, hogy az ügynökségek befolyása nőni fog. Már a legelső csoportoktól kezdve azokkal a jogkörökkel összhangban fejlődnek, amelyeket kaptak és kapni fognak. Igyekszünk biztosítani az ügynökségek munkájának hitelességét a módszerek és határkörök tekintetében.
Klute képviselő úr! Köszönöm észrevételeit. Pontosan és egyértelműen fogalmazta meg a problémát, amellyel továbbra is foglalkozni kell, és tudom - ahogyan több képviselőnek említettem is -, hogy alaposan meg kell vizsgálnunk ezeket a kérdéseket. Ezért tartom konstruktívnak és pozitívnak, hogy a hitelminősítők szabályozásának kérdésével három szakaszban foglalkozzunk.
Balčytis képviselő úr, amint mondtam, nem a hitelminősítők okozzák a problémákat. Nekik mindössze megfelelően kell értékelniük őket, és a mérőműszereknek jól kell működniük. Ami a termékeket, az üzleti vállalkozásokat és az országokat illeti, jogunkban áll, a minősítések fontosságára tekintettel olyan lépéseket elvárni és megtenni, amelyeknek a segítségével objektív, hiteles értékelés és minősítés biztosítható. Az a véleményem, hogy ebből a perspektívából szemlélve, Balčytis képviselő úr, nem szabad alábecsülni azt a szerepet, amelyet az ESMA játszik majd.
Végezetül pedig Szegedi képviselő úrnak szeretnék válaszolni. A szöveg, amelyet jóváhagynak majd az ESMA paramétereiről, részletesen ismerteti a szankciók mértékét, továbbá az ESMA az arányosság elvének megfelelően alkalmazza a büntetéseket.
Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Előre is köszönöm szavazataikat, amelyekkel ezt az új szakaszt támogatják. Mindez, szeretném ismételten hangsúlyozni, bizonyítja, hogy Európa konkrét és objektív haladást ért el, levonta a válság tanulságait, a belga elnökség támogatásának és ösztönzésének, továbbá az Európai Parlament képviselőcsoportjai támogatásának köszönhetően.
Olivier Chastel
Tisztelt elnök úr! Hölgyeim és uraim! Először is szeretnék visszatérni arra, hogy ebben a vitában sok jó kérdés hangzott el. Barnier biztos úr egyenként válaszolta meg őket. Annyit szeretnék mondani mindössze, hogy ez a módosítás, a szabályozásnak ez a kiegészítése az első lépés, amely felruházza az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságot a szükséges felügyeleti hatáskörrel és jogosultságokkal, s amint már szó volt róla, hamarosan a szabályozás további felülvizsgálata várható. Véleményem szerint ebben a kérdésben, csakúgy, mint a ma felvetett sok más fontos kérdésben is, valódi lehetőség nyílik arra, hogy összegezzük az egész vitát abban a felülvizsgálatban, amelyet a Bizottság javasolni fog nekünk.
Ugyanebben az összefüggésben szeretnék visszatérni egy pillanatra a hitelminősítések és a kapcsolódó információk átláthatóságára vonatkozó rendelkezések megszüntetésére, amelyet Barnier biztos úr épp most említett. Nem hiszem, hogy ez azt jelenti, hogy az európai intézmények ne támogatnák a hitelminősítések átláthatóságának gondolatát. Épp ellenkezőleg. Most azonban, amikor határozatot hozunk, a legjobb megoldás, ha előzetesen önmagunkat koordináljuk a nemzetközi fejlemények alapján, hogy ne befolyásoljuk az európai piacok versenyképességét. Jelenleg e kérdés jobb megoldásait még keresik, alakítják, azokról vita folyik, és - véleményünk szerint - a legjobb politikai kompromisszum az, amiről holnap Önök fognak szavazni.
Végül szeretném megismételni, hogy ez fontos lépés, ahogyan Önök közül már többen is kiemelték, amely javítani fogja a pénzügyi piacok stabilitását és támogatja egy hatékonyabb felügyeleti keret kialakítását.
Jean-Paul Gauzès
Tisztelt elnök úr, Chastel úr és Barnier úr! Az elhangzott vélemények alapján két következtetés vonható le.
Az első, hogy a Parlament elsöprő többséggel fogja ezt a jelentést támogatni, ami ismételten azt jelzi, hogy a Parlament, illetve annak jelentős többsége értékeli a Bizottság szabályozásra és felügyeletre vonatkozó fellépéseinek jelentőségét, amelyeket a belga elnökség is erőteljesen támogatott.
A második következtetés, hogy nem jutok ma döntésre. Sokkal inkább egy új vita kezdődik, a mostani egyeztetés és Klinz képviselő úr saját kezdeményezésű jelentése alapján, amely ezeket a nehéz kérdéseket vizsgálja.
Tehát nem megkerülhető az a tény, hogy 2009-ben, amikor az első szabályozást hoztuk létre, már feltettük ugyanezeket a kérdéseket. Ha nem foglalkoztunk velük, ennek az volt az oka, hogy nem találtunk megfelelő választ. Éppen ezért azt remélem, hogy - hála a Klinz-jelentés benyújtásához kapcsolódó kérdések átgondolásának - az egyeztetésről éppen zajló vita ez alkalommal segít majd abban, hogy megadjuk a hitelminősítőkről szóló szabályozás befejezéséhez szükséges válaszokat.
Zárásképpen azonban, ha megengedik, megismétlem, amit az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság elnöke mondott, azaz, minimális célként az lenne a jó, ha a pénzügyi piacok eltávolítanák a hitelminősítőket, hogy a befektetők közvetlenül, személyesen tudják megítélni a különféle helyzeteket és kockázatokat. És, úgy vélem, ez garancia is lenne.
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap (2010. december 15-én, szerdán) kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
George Sabin Cutaş
A hitelkockázatok alábecslése miatt a hitelminősítők azon tényezők közé tartoztak, amelyek a globális pénzügyi válsághoz vezettek. Továbbá nincs igazi verseny a hitelminősítő szektorban. Ez a helyzet növeli az összeférhetetlenség és, mutatis mutandis, az átláthatóság és minőség hiányának kockázatát a különféle pénzügyi eszközök minősítése szempontjából. 2011. január 1-jén életbe lép az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóságot létrehozó rendelet. Legfőbb ereje abban áll, hogy felügyeli az ilyen típusú intézményeket. A hitelminősítőket európai uniós szinten figyelő és felügyelő mechanizmus bevezetése szükségszerű lépésnek bizonyul. Úgy vélem, az új hatóságnak, létrehozását követően, gyakorolnia kell felhatalmazását. Szeretném hangsúlyozni, hogy az Egyesült Államokban hozott határozat, amely szigorúbb felügyeleti szabályozást vezet be, kijelölte az utat a globális harmonizáció felé.
Alfredo Pallone
Az Európai Unió már végrehajtott szabályokat; amelyek az év végén lépnek hatályba. Azoknak a hitelminősítőknek, amelyek az Európai Unióban szándékoznak működni és, ebből következően, működési engedélyt kérnek, a rájuk vonatkozó szabályok szerint többek között bejegyzési kötelezettségük van, továbbá, speciális transzparenciaszabályoknak és a "jó magaviselet”-re vonatkozó előírásoknak kell megfelelniük. Véleményem szerint ezek a szabályok nem elég szigorúak, és üdvözlöm azokat a további intézkedéseket, amelyekről éppen vitát folyatunk a Gazdasági és Monetáris Bizottságban. Ezeknek az intézeteknek jelenleg roppant nagy hatalmuk van: minősítésükkel válságba taszíthatnak országokat, illetve rendszereket (az országok leminősítésével, ami a félelem láncreakcióját indítja el a világpiacokon). Munkájuk fontos a megbízhatóság és a stabilitás szempontjából, de kételyek merülnek fel azokkal a szabályokkal és elvárásokkal kapcsolatban, amelyek minősítésük alapját képezik. Ezért Gauzès úr jelentése, amely azt javasolja, hogy a hitelminősítők kerüljenek az Európai Értékpapír-piaci Felügyeleti Hatóság felügyelete alá, a helyes irányt jelenti.
