- A nemi alapú megkülönböztetésmentesség és a generációk közötti szolidaritás (rövid ismertetés) 
Elnök
- A következő napirendi pont a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság nevében Záborská asszony által nemi alapú megkülönböztetésmentességről és a generációk közötti szolidaritásról készített jelentés rövid ismertetése.
Anna Záborská
Először is őszintén köszönöm valamennyi képviselőtársamnak a saját kezdeményezésű jelentésemhez nyújtott segítségüket. A Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottságban nagyon széles körű vita és kiigazítások után szavaztuk meg a jelentést.
Elismerést érdemelnek azok a nők és férfiak, akik jelenleg részt vesznek a generációk közötti szolidaritás hálózatának kialakításában. Elkötelezettségükkel nagyon fontos hozzájárulást tesznek a nemzeti és európai jóléthez és a közjóhoz. Sajnálatos módon ez a hozzájárulás nem szerepel a nemzeti statisztikákban és elszámolásokban. Ez az oka annak, hogy a férfiak és nők ki vannak téve a megkülönböztetés rejtett formáinak. A nőknek és férfiaknak joguk van a megfelelő és megélhetést biztosító tevékenységek szabad megválasztására. A társadalomra háruló kötelesség, hogy garantálja ezt a választási szabadságot, és ne diszkrimináljon egyetlen tevékenységet sem azért, mert az nem tartozik a hivatalos munkaerőpiac szokásos körébe.
Ez a rövid összefoglalása a nemi alapú megkülönböztetésmentességről és a generációk közötti szolidaritásról szóló saját kezdeményezésű jelentésemnek. A jelentés tárgya áll az Európa jövőjéről és tagállamok foglalkoztatási helyzetéről folytatott viták kereszttüzében. Bár inkább technikai jelentésről van szó, van emberi dimenziója is. Van benne valami mindannyiunk számára, hiszen mindannyian a szélesebb vagy szűkebb család és a társadalmi viszonyok hálózatában élünk, amelynek személyesen is részesei vagyunk. Téves értelmezés, ha a generációk közötti szolidaritás koncepcióját csak a gyermekgondozásra szűkítjük. A generációk közötti szolidaritás felöleli a tisztelettel párosuló felelősséget is szüleink és az idősek iránt, valamint az eltartottak gondozását.
A generációk közötti szolidaritás felöleli a polgároknak az élet és az emberi méltóság tiszteletére és a környezet védelmére való oktatását is. Ez túlnyomórészt a társadalmi igazságosság kérdése. Ez képezi Európa jövőjének alapját és lakosainak közös javát. A humánerőforrás-menedzserek egyetértenek abban, hogy az emberi képességek az egyetemi diplomákhoz hasonlíthatók. Ezért explicit és pozitív módon értékelnünk kell ezt az értéket.
Az Európai Uniónak politikai keretet kell létrehoznia e célok eléréséhez. A nők elsőként járulnak hozzá a generációk közötti szolidaritáshoz, részt vállalva ezzel a szociális kapcsolatok megteremtésében. A jelentést ezért szenteljük főként nekik. A közgazdászok matematikai modelleket használnak a házimunka értékének megvilágítására. A közgazdászok és népességkutatók által régóta folytatott kutatások azt sejtetik, hogy a nők bruttó hazai termékhez való hozzájárulása még nagyobb lehet, ha beszámítják az általuk ellátott fizetetlen munkát. Ha figyelmen kívül hagyjuk ezt a tényt, az azt jelenti, hogy a múlt eszméit tartjuk fenn. Előre kell tekintenünk, hogy olyan feltételeket teremtsünk a nők és férfiak számára, amelyeken keresztül társadalmi rangjuktól függetlenül részeseivé válhatnak a generációk közötti szolidaritásnak.
Az Európai Uniónak cselekednie kell, ha komolyan gondolja a megkülönböztetésmentességet és az esélyegyenlőséget. Képviselőcsoportom, az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja büszke arra, hogy támogatja a megkülönböztetésmentesség politikáját, amely a közjó céljait követi és tiszteletben tartja a nők és férfiak megkülönböztető jegyeit és egymást kiegészítő természetüket. Hölgyeim és uraim, rá szeretnék mutatni, hogy ez a jelentés számos nőjogi nem kormányzati szervezettel folytatott kiterjedt konzultáció eredménye. Jelentésemben figyelembe vettem a Parlament három frakcióközi munkacsoportjának, az ATD Quart Monde, a családdal és a gyermekek védelmével foglalkozó munkacsoportnak és a gondozókkal foglalkozó munkacsoportnak a véleményét is. A Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság egyhangúlag fogadta el ezt a jelentést. Hölgyeim és uraim, fel szeretném kérni Önöket, hogy tegyék lehetővé ezen együttműködés folytatását, és holnap szavazzanak a FEMM bizottság állásfoglalásra irányuló indítványa mellett.
Viviane Reding
a Bizottság tagja. - Elnök úr, nagyon fontosnak tartom Záborská asszony munkáját, mivel az általa feldolgozott téma társadalmunk egyik legfontosabb kérdése.
A jövőben egyre fontosabb lesz az eltartottakkal kapcsolatos kérdés, mégpedig a népesség elöregedése miatt, de a nők és férfiak közötti egyenlőség szempontjából is, mivel a gyermekek és eltartottak gondozását még mindig főként a nők látják el.
Ezért olyan intézkedéseket kell átültetnünk a gyakorlatba, amelyek segítenek a nőknek belépni a munkaerőpiacra, illetve a munkaerőpiacon maradni, mégpedig a családi élet körülményeinek javításával, különös tekintettel azokra, amelyek elősegítik a magánélet és a hivatás egyensúlyának megteremtését.
Mivel külön foglalkozik az eltartottak gondozásával kapcsolatos helyzettel, a Bizottság már előterjesztette a következő intézkedéseket. Az eltartott családtagok gondozására szolgáló gyermekszabadságot felvettük az európai szociális partnerekkel a munka, a magán- és családi élet összeegyeztetéséről folytatott konzultációk témái közé. A Bizottság tanulmányozza az idős eltartott embereknek nyújtott szolgáltatások minőségét és a rossz bánásmód elleni védelmet, valamint a tagállamokkal együttműködésben európai szinten az infrastruktúra és a szolgáltatások fejlesztése és modernizálása céljából meghozható intézkedéseket is.
Az EU kohéziós politikája az Európai Szociális Alapon keresztül továbbra is társfinanszírozza a nemzeti és helyi szintű kezdeményezéseket. A szociális védelem és a társadalmi integráció terén a koordináció nyitott módszere különös figyelmet fordít a nyugdíjrendszerek modernizálására, hogy az jobban figyelembe vegye az új munkaformákat, a szakmai pályafutás megszakadását és az eltartott emberek hosszú távú gondozását.
Dolgozunk ezen, és tényleg nagyon várom, hogy szorosan együttműködhessek a parlamenti képviselőkkel. Szeretnénk gratulálni a Parlamentnek az elvégzett fontos munkához.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Elnök úr, meg kell jegyeznem, hogy a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság által abszolút többséggel elfogadott jelentésben van egy alternatív indítvány, amelyet bizonyos képviselők terjesztettek elő. Holnap felkérnek majd minket, hogy ezen indítvány és a parlamenti bizottság indítványa között választva szavazzunk. Az egyik kioltja a másikat. A plenáris ülésen nem beszélhetünk erről az alternatív indítványról, az azt előterjesztő képviselőket sem hallgathatjuk meg, és véleményünknek sem adhatunk hangot. Ez az új szabályok egyik hiányossága, amelyet Önnek szem előtt kell tartania.
Elnök
- Igen, Panayotopoulos-Cassiotou asszony, amit korábban Doyle asszonynak mondtam, az itt is igaz. A 45. cikket alkalmazzuk, amely ténylegesen nagyon szűk keretet ad a felszólalási időre, mivel csak az előadó kaphatja meg a szót.
Az Elnökök Értekezletének utasítását követjük, amely úgy döntött, hogy ez a téma az említett cikk hatálya alá tartozik. Eljárási Szabályzatunkat minden bizonnyal még alakítani kell, hogy nagyobb rugalmasságot és sokszínűbb vitákat tegyen lehetővé, de - ahogy Ön is meg fogja érteni - nem az én faladatom ma este módosítani azt az Eljárási Szabályzatot. Azzal, hogy ezt mondom, nyilvánvalóan tudomásul veszem az észrevételét.
A napirendi pontot lezárom.
A szavazásra holnap kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Corina Creţu  
A nemen alapuló megkülönböztetés még mindig valóság, sajnálatos módon még az Európai Unió tagállamaiban is. Ez nem csak a magánszektorban igaz, ahol a nagyvállalatok igazgatótanácsának kilenctizede férfi, de a közszférában is, ahol a nők alulreprezentáltak.
Azonban a lisszaboni stratégia azt kívánja biztosítani, hogy a munkaképes korú nők 60%-a munkaviszonyban legyen. Ettől eltekintve nem szabad elfelejteni, hogy Európa egyik legnagyobb kihívása közép- ás hosszú távon a demográfiai helyzet. Az Európai Unió lakosságának átlagéletkora nagyobb mértékben nő, mint a világ más régióiban, amihez az is társul, hogy a népesség növekedése csak 0,4%-os, ami azt jelenti, hogy az Európai Uniónak egyidejűleg kell szembenéznie a munkaképes lakosság csökkenésével és a népesség elöregedésével.
Következésképpen a szakmai előmenetel és a családalapítás közötti választás nem szabad, hogy végleges vagy kötelező legyen, és lehetővé kell tenni az élet e két szempontjának egyensúlyba hozását.
Daniel Petru Funeriu  
Az Európai Unió egyik kulcsfontosságú értéke a megkülönböztetés minden formájának megszüntetése. A megkülönböztetés megszüntetésén túl, ami a nők és férfiak közötti megkülönböztetés megszüntetését is jelenti, feladatunk olyan megelőző intézkedések megvalósítása is, amelyek bátorítják a nők szakmai előmenetelét. Az egyik terület, ahol a nők alulreprezentáltsága óriási, az a tudományos kutatás. Ráadásul nemcsak számszerűleg alulreprezentáltak, hanem a vezetői hierarchián belül is: ahogy feljebb haladunk a hierarchiában, annál kisebb a nők aránya.
Ezáltal a társadalom megfosztja magát a népesség egy fontos szegmensének kreatív potenciáljától. A kutatás rendkívül versengő jellege, a tudományos munkával együtt járó földrajzi mobilitás, valamint a viszonylag idősebb korban befutható karrier mind-mind olyan tényezők, amelyek miatt e tevékenység nehezen egyeztethető össze a családi élettel.
Arra használom ki e témában folytatott vitát, hogy rávilágítsak annak szükségességére, hogy egyedi politikákat kell bevezetni a nők és férfiak közötti egyenlőség elérése érdekében a tudományos szakmákban. E politikáknak figyelembe kell venniük az európai szinten elérhető bevált gyakorlatokat, mint amilyen a kettős karrier elősegítése, az egyetemek és a kutatóintézetek bátorítása, hogy ruházzanak be gyermekgondozó központokba, valamint a nők gyors és közvetlen hozzáférése a tudományos állásokhoz.
Zita Gurmai  
írásban. - (HU) Az Európai Unió tagállamainak támogatniuk kell a demográfiai megújulást, beépítve fellépésüket a növekedésre és foglalkoztatásra irányuló, megújított lisszaboni stratégiába és a férfiak és nők közti egyenlőségi politikát követve. Az európai társadalmak egyensúlya a nemzedékek között a korábbinál összetettebb szolidaritási viszonyok összességén alapul: a fiatalok tovább maradnak a szülői házban, miközben egyre gyakrabban fordul elő, hogy a szülőknek időskorú rokonaikról is gondoskodniuk kell. Az ebből származó teher elsősorban a fiatal- és középkorú nemzedékre és főleg a nőkre nehezedik. Ennélfogva a nők és férfiak közötti egyenlőség, azaz tágabb értelemben az esélyegyenlőség alapvető feltételnek tűnik a nemzedékek közötti szolidaritás új formáinak létrehozásához.
A családi kötelezettségek, illetve a családi élet és a munka összeegyeztetése tekintetében a férfiak és nők közötti egyenlőség kérdése nyilvánvalóan igen fontos ahhoz, hogy az európai családok új lendületet kaphassanak. Szintén kritikus fontosságú a megfelelő minőségű és mennyiségű gyermekgondozási lehetőség biztosítása azoknak, akik a gyermekvállalás mellett fizetett munkát is szeretnének végezni. Az Európai Szocialisták Pártja mindent megtesz az úgynevezett Barcelonai Célkitűzések érvényesülésért és csalódottan veszi tudomásul, hogy ez a törekvés láthatóan hiányzik a Cseh Elnökség programjából.
Anneli Jäätteenmäki  
írásban. - Köszönöm, elnök úr!
E jelentésnek fontos szerepe van abban, hogy szemléltesse és megfordítsa a nemen alapuló megkülönböztetést és a generációk közötti szolidaritást!
Elég nyilvánvaló, hogy megkülönböztetik azt a nőt, aki szabadságot vesz ki, hogy gondozza újszülött gyermekét. Gyakran nehézségekkel szembesülnek, hogy ugyanolyan lehetőségekkel térhessenek vissza munkahelyükre, gyakran kihagyják őket a munkahelyi előléptetéskor, és elveszik jövedelmüket és szociális ellátásaikat is.
Ráadásul azok a férfiak és nők, akik hosszabb ideig otthon maradnak, hogy gondozzák az időseket vagy a kisgyermekeket, gazdasági értelemben gyakran elvesznek, mivel nincs jövedelmük, munkájukat pedig nem számolják bele a GDP-be, jóllehet nagyon fontos munkát végeznek. Erről a munkáról a politikai döntéshozók és a társadalom egésze sem vesz tudomást. Az emberek lenézik azokat, akik úgy döntenek, hogy a munka helyett otthon maradnak, mivel úgy érzik, hogy ezek a személyek nem járulnak hozzá a társadalomhoz.
Hölgyeim és Uraim!
Az EU-nak olyan politikákat kell támogatnia, amelyek megszüntetik ezt a megkülönböztető gondolkodásmódot, és több szabadságot és támogatást adnak azoknak az embereknek, akik az otthon maradás mellett döntenek, hogy gondozzák a családtagjaikat. Ezen államilag finanszírozott politikáknak a célja az legyen, hogy csökkentsék annak valószínűségét, hogy a munkaadók megkülönbözetik a munkavállalókat!
Köszönöm!
Siiri Oviir  
Napjaink Európája soha nem látott demográfiai változásokkal szembesül. Ha Európa változtatni akar a népesség csökkenésének trendjén, akkor az uniós és tagállami politikákon keresztül minden lehetséges módon támogatnunk kell a családokat, és lehetővé kell tennünk a nők és férfiak számára, hogy összeegyeztessék családi életüket és hivatásukat, de olyan módon, hogy a családi és otthoni kötelezettségeket egyenlő módon osszuk meg a nők és férfiak között.
Teljes szívvel támogatom a nemi alapú megkülönböztetésmentességről és a generációk közötti szolidaritásról szóló európai parlamenti állásfoglalásra irányuló alternatív indítványt, amely reálisabb, mint az előző jelentés.
Külön hangsúlyoznom kell a nemek szempontjából kiegyensúlyozott gondozási politika létrehozására irányuló célkitűzést. A gondozás ellátásában megmutatkozó egyenlőtlenséget gyakran az okozza, hogy nincsenek megfizethető, elérhető és jó minőségű szolgáltatások a tagállamokban, és a nők elkerülhetetlenül azzal szembesülnek, hogy feláldozzák a társadalmi, gazdasági és politikai életben való részvételük lehetőségét.
Mindez fenntartja az egyenlőtlenséget az otthonhoz és a családhoz kapcsolódó kötelességek megosztásában a nők és férfiak között, ami általában arra kényszeríti a nőket, hogy rugalmasabb munkaszervezést válasszanak vagy feladják munkájukat, ami viszont befolyásolja szakmai előmenetelüket, a nők és férfiak bére közötti egyenlőtlenséget és a nyugdíjjogosultságokat.
Óvatos vagyok a cseh elnökség azon ajánlásával szemben, amely a gyermekgondozást "a szakmai előmenetel teljesen érvényes alternatívájává” kívánja tenni. Meggyőződésem, hogy ezen ajánlás végrehajtása állandósítaná a nők és férfiak közötti hagyományos munkamegosztást.
A lisszaboni stratégia keretében tervezett intézkedések fontos szerepet játszanak az egyenlőség megteremtésében a nők és férfiak közötti munkamegosztás terén; a foglalkoztatás növelésén, az innováció ösztönzésén és a termelékenység növelésén túl annak is a stratégia célkitűzését kell képeznie, hogy megszüntesse az EU-ban a nemek között az idők során kialakult megkülönböztetést.
Zita Pleštinská  
A gondozás évszázadokon át a nők területe volt. Az ideális anyák, akik fiatalságukat gyermekeik gondozásával töltötték, ma az idősebb női lakosság többségét képviselik, és éppen ez a gyermekgondozás és házi gondozás az, ami nem tükröződik nyugdíjaikban. Sokuk nem kap megfelelő nyugdíjat ezért az aktív élete során végzett, társadalmilag értékes munkáért. és ez a szegénység kockázatának teszi ki őket. A fiatal nők ezért tolják ki az anyaságot és részesítik előnyben a szakmai előmenetelt.
Az e Házban tartott beszédeim alatt folyamatosan hangsúlyoztam, hogy nem szembesülhetnek megkülönböztetésben azok az anyák és apák, akik szabadon úgy döntenek, hogy felnevelik gyermekeiket vagy gondoskodnak az idősekről vagy az eltartott családtagokról. Ismerek sok családot, ahol fogyatékkal élő rokonok vannak, és nagy bátorsággal végzik ezt a nagy megpróbáltatást jelentős munkát az állandóan leküzdendő akadályok ellenére is.
Beszédemben szeretném elismerni az előadó, Anna Záborská asszony javaslatait, amelyek nem csupán a kereső tevékenység hagyományos formáinak elismerését kérik, hanem a családban a generációk közötti szolidaritás részeként végzett nem kereső tevékenységek sokféle formáiét is. Ez a munka csak akkor jelenik meg a GDP-ben, ha a család foglalkoztat valakit. Ez azonban nem így van, ha az egyik szülő látja el ezt a munkát.
Hiszek abban, hogy a jelentés ösztönözni fogja a tagállamokat az EU-ban a családpolitika javítására irányuló intézkedések elfogadására.
Rovana Plumb  
Amikor Európa mély gazdasági válsággal néz szembe, amelynek nagyságrendjét nehéz megbecsülni, attól kell tartanunk, hogy a születési rátára is kihatnak majd a munkaerő-piaci zavarok negatív hatásai, mivel sok nő inkább nem fog gyereket vállalni, mert megriasztja munkahelye elvesztésének és a gyermeke gondozásához és felneveléséhez szükséges anyagi erőforrások csökkenésének veszélye.
Emiatt minden tagállam kötelessége, hogy támogassa a több generációt átfogó tevékenységeket, mint amilyen a "generációk közötti híd” központok, ahol az idős felnőttek fizetést kapnak, hogy gondozzák a gyermekeket. Ezek a "generációk közötti híd” központok, amelyek sikeresen működnek néhány tagállamban, lehetővé tennék, hogy a gyermekes nők viszonylag hamarosan visszatérhessenek a munkába, miközben az idősebb nyugdíjas embereknek is megkönnyítenék a visszatérést a foglalkoztatásba.
Dushana Zdravkova  
Az elmúlt néhány évtizedben az Európai Unió tagállamainak népessége egyre öregedett. A szakmai és személyes élet közötti egyensúly sikeres megteremtése kezd egyre fárasztóbb feladattá válni a nők számára. Ezért immár egyre fontosabb, hogy a tagállamok ösztönözzék a születési rátát és megfelelő figyelmet fordítsanak a családokra. Ezen a területen az EU közvetve közreműködhet, és segítséget nyújthat a tagállamoknak politikáik modernizálásában. Úgy vélem, hogy a "láthatatlan munkaerő” elismerése az egyik legfontosabb lépés, amelyet meg kell tenni ezen a területen.
Azt a tényt sem hagyhatjuk figyelmen kívül, hogy egyre több aktív korú ember gondoskodik egyszerre gyermekekről és idősebb közeli rokonról, akiknek helyzete bizonytalan. Ezért különösen fontos, hogy a Bizottság gyakorlati kezdeményezéseket vezessen be a gyermekek és eltartottak gondozása és a háztartás vezetése kapcsán végzett tevékenységekből szerzett készségek elismerésére, hogy ezeket a készségeket figyelembe vegyék, amikor újra belépnek a munkaerőpiacra.
Ma át kell gondolnunk mindezen anyák jövőjét, akik az Európa jövőjét jelentő gyermekekről gondoskodnak, és meg kell védenünk őket azzal a veszéllyel szemben, hogy egy napon kevesebb nyugdíjat kapnak, és a társadalom más tagjaival szemben egyenlőtlen helyzetben vannak.
