Terrorismivastane võitlus (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühine arutelu järgmiste suuliselt vastatavate küsimuste üle:
, mille on nõukogule esitanud härra Weber Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni nimel, proua Roure Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel, härra Alvaro Euroopa Demokraatide ja Liberaalide fraktsiooni nimel ning proua Muscardini ja proua Angelilli fraktsiooni Liit Rahvusriikide Euroopa eest nimel terrorismivastase võitluse kohta (B6-0139/2007) ning
, mille on komisjonile esitanud härra Weber ja Härra Daul Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni nimel, proua Roure Euroopa Parlamendi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel, härra Alvaro Euroopa Demokraatide ja Liberaalide fraktsiooni nimel ning proua Muscardini ja proua Angelilli fraktsiooni Liit Rahvusriikide Euroopa eest nimel terrorismivastase võitluse kohta (B6-0313/2007).
Kathalijne Maria Buitenweg
Härra president, ma palun, et me ei alustaks enne, kui nõukogu on kohal, kuna minu arust on üsna kummaline, et me oleme nõukogule, samuti komisjonile, esitanud suuliselt vastatavad küsimused ning arutame neid üksnes komisjoni kohalolekul. Sellel pole mõtet. Tohin ma paluda, et me katkestame selle, millega oli kavas praegu jätkata, kuni nõukogu on siin, et meid ära kuulata?
Juhataja
Vabandage proua Buitenweg, et ma nii ütlen, kuid ma ei pea seda asjakohaseks, kuna meil pole aimugi, millal nõukogu saabub. Me võime jääda ootama niikaua, kuni pole enam üldse võimalik meie arutelu pidada. Lisaks algab arutelu fraktsioonide esindajate kõnedega. Seepärast teen ettepaneku nendega algust teha.
Kas täiskogu on sellega nõus?
(Parlament otsustas alustada arutelu)
Joseph Daul  
autor. - (FR) Härra juhataja, komisjoni president, daamid ja härrad, terrorismivastane võitlus on ala, kus Euroopal tuleb lülituda ümber virtuaalsusest tegelikkusesse. Terrorismi ülemaailmne mõõde nõuab ülemaailmset reaktsiooni. Poliitilise Euroopa ülesehitamine hõlmab suutlikkust terrorismi lõplikult välja juurida - me oleme sellest veel väga kaugel. Meie fraktsioon on käesoleva arutelu algatanud, sest usume, et Euroopa ei ole siiani veel täielikult teadvustanud eesseisvate ohtude tõsidust.
Esimene väga otsene oht on terroristlikest islamistlikest ja rühmitistest nagu ETA Hispaanias tulenev oht meie igapäevasele julgeolekule. Volinik, me näeme seda iga päev. Teine sama murettekitav oht seisneb selles, et need jõulised võrgustikud võivad üle võtta Euroopa demokraatiate poliitilise kultuuri, et õõnestada meie põhiväärtusi ning asendada need oma usuliste põhimõtetega. Meil on vaja kindlustada, et liikmesriigid teevad rahvusvahelise terrorismi vastases võitluses enam koostööd. ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori härra de Vries'i ameti mahapanek märtsis ning suutmatus teda siiani asendada, näitab kui palju tööd siin on vaja veel teha. On tõsi, et härra de Vries loobus ametist isiklikel põhjustel, kuid on hästi teada, et talle antud puudulikud ressursid muutsid võimatuks talle pandud ülesannete täideviimise.
Me palume nõukogul, mis ei ole kohal, tema eesistujal ning samuti ÜVJP kõrgel esindajal härra Solanal ja komisjoni presidendil härra Barrosol täita oma kohustusi ning nimetada nii kiiresti kui võimalik ametisse uus ELi terrorismivastase võitluse koordinaator koos piisavate ressurssidega.
Daamid ja härrad, terroriorganisatsioonide vastane võitlus nõuab suurt püsivust ning ei tohi sisaldada läbirääkimisi või järeleandmisi. Terroriorganisatsioonid ei ole tavapärased tsentraliseeritud vormis ühendused, millest võib tavaliste sõjaliste operatsioonidega jagu saada. Nad tegutsevad võrgustikena, kasutades väga keerukaid tehnoloogiaid oma kuritegelike operatsioonide läbiviimiseks. Meil on võimalik neid võrgustikke neutraliseerida üksnes kindlate rahaliste, inimressursside ja luureallikate jätkuval ühisjõul. Üksteist austades, tagades seaduste ja üldiste vabaduste elluviimise, kinnitades uuesti oma nägemust sellest, mis on inimlik ja milline peaks olema elu ühiskonnas, ning ühiselt tegutsedes, teeme me lõpu terrorismile, mis küll kasutab 21. sajandi vahendeid, kuid lähtub eelarvamustest ja kasutab kõige ebainimlikumaid meetodeid.
See ei ole, nagu sageli öeldakse, tsivilisatsioonide kokkupõrge, vaid vastasseis nende vahel, kes seavad kõige kõrgemale üksikisikute austamise ja pluralismi, ning nende vahel, kes džihaadi nimel kõrvaldaksid igaühe, kes ei mõtle samamoodi nagu nemad või kellel on teised tõekspidamised. 11. septembri ohvrid, keda me mõne päeva pärast, viie aasta möödumisel traagilistest sündmustest Manhattanil, mälestame, kuid ka 11. märtsi Madridi ja Londoni pommiplahvatuste ohvrid sunnivad meid otsustavalt tegutsema. Eurooplased vajavad julgeolekut, kindlustatust oma tööelus, energiavarustuse ja toiduga varustatuse kindlust. Vähim, mida me saame Euroopa jaoks teha, peale rahu tagamise, on teha kõik võimalik, et tagada kõige põhilisem julgeolek, isiklik julgeolek.
Martine Roure  
autor. - (FR) Härra juhataja, nõukogu eesistuja, volinik, liikmesriigid on sisse seadnud mitmeid vahendeid terrorismi vastu võitlemiseks Euroopas. Ometi seisavad mitmed Euroopa riigid jätkuvalt silmitsi märkimisväärse terrorismiohuga ning seepärast on aastaid pärast nende vahendite jõustumist vajalik hinnata Euroopa õigusaktide rakendamise tõhusust sellel alal.
Vaatamata meetmetele julgustada terrorismi vastu võitlemise eest vastutavaid asutusi teavet jagama, on selge vajadus vastastikuse usalduse järele. Et võimalda terrorismivastase võitluse tõelist tõhusust, ei ole meil vaja teha täiendusi kehtivatesse õigusaktidesse, vaid jälgida, et liikmesriigid neid korralikult kohaldavad. Ma arvan, et me peaksime keskenduma eelkõige liikmesriikide vahelise koostöö olulisele parandamisele.
Hindamine võimaldaks meil ka asjaomased määrused uuesti läbi vaadata. Protsessi käigus on minu arvates vaja taastada tasakaal kaaskodanike julgeolekuvajaduse ning eraelu kaitse õiguste säilitamise vahel. On vastu võetud teatavad meetmed, mis on meie kaaskodanikele väga piiravad ning me võime nüüd tagantjärele näha, et mõned neist ei ole andnud selliseid tulemusi nagu me ootasime ning võivad vastupidi luua julgeolekust vale ettekujutuse.
Terrorismivastane võitlus nõuab ka paremat koostööd Euroopa Liidu ja selle partnerite vahel üle kogu maailma. Oma atlandiülestes suhetes näiteks peaksime me nõudma ühise terrorismivastase võitluse strateegia koostamist, mis austab põhiõigusi ja privaatsust. Euroopa Liit peaks nendes küsimustes võtma ülemaailmse lähenemise ning kehtestama üldpõhimõtted USA partneritega peetavaks teabevahetuseks ning selle teabevahetuse raames andmete kaitsmiseks.
Lõpuks, Euroopa Parlament on sageli jäänud eemale nõukogu terrorismialastest aruteludest. Ma arvan, et meile on tähtis pidada tõelist arutelu, mis viib parema Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide demokraatliku kontrollini.
Alexander Alvaro  
autor. - (DE) Härra juhataja, aastatel 2001-2007 on kuus aastat olnud poliitiliselt motiveeritud terrorismivastast võitlust. Ainus, mida oleme selle kuue aasta jooksul näinud, on igale võetud meetmele poliitilise vastuse otsimine. Ma ei oska siiski välja tuua lähenemist Euroopa terrorismivastase poliitika suhtes globaalses kontekstis. Millist rolli me etendame? Millist rolli me tahame ülemaailmselt etendada? Kas meil on olemas üldplaan?
Tänini ei ole ma näinud ühtegi komisjoni ega nõukogu - ega muuseas ühegi liikmesriigi - plaani või dokumenti, mis pakuks välja lühiajalise, keskmise pikkusega või pikaajalise terrorismivastase strateegia. Me oleme käivitanud lühiajalise toimega meetmeid rahavoogude tõkestamiseks - mis on olnud suurepärased. Me oleme lasknud käiku meetmeid, mille eesmärk on võidelda terrorismiga mõõduka aja jooksul, tuues isikutuvastusdokumentidesse sisse biomeetrilised andmed - mida ma isiklikult ei pea õigeks lähenemiseks, kuid mille otsustas poliitiline enamus.
Pikemas perspektiivis ei näe ma arengutoetuse valdkonnas, julgeolekupoliitika mõttes, mingit arengut ega liikumist. Samuti ei näe ma mingit muutust nende kultuuride austamises, kust terrorism võib oletuslikult pärineda; see tähendab muutust jõupingutuste näol, et pigem aktsepteerida ülemaailmastunud olelust, rahulikult üksteisega üleilmastunud maailmas koos eksisteerida, kui välja minna ja püüda oma ühiskonda ülejäänud maailmale edasi anda. Seepärast on küsimuseks: millise rolli Euroopa võtab?
Alates 11. septembrist 2001 on vastus sellele küsimusele koosnenud mitmesugusest tegevuslusest: iga kord, kui toimub rünnak, püüavad vastavad valitsused rahvale kindlustunde tagasi anda, käivitades lühiajalisi meetmeid, olgu selleks brittide ägedus andmete säilitamise läbisurumisel vahetult pärast traagilisi rünnakuid Londonis või Saksamaa püüdlus suruda läbi online otsingud. Puudu on põhiplaan. Põhiõiguste rikkumised üksi, mis kaasnevad hädaolukorra seadustega, ei lahenda probleemi. Kui soovime edukalt terrorismi vastu võidelda, peame me pigem määratlema Euroopa ülemaailmse rolli selles võitluses, mitte jätkama riigisisest tegevuslust, mida viiakse läbi üksnes Euroopas.
Cristiana Muscardini  
autor. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, asjaolu, et see arutelu lükati juulist edasi septembrisse ning me peame arutlema küsimuste üle, mida tahame tõstatada praegustes tingimustes, nõukogu puudumisel, näitab iseenesest, et Euroopa ei ole tegelikult valmis terrorismiprobleemi kindlalt ja laiaulatuslikult käsile võtma, ning et see parlament on kahjuks poliitilises mõttes endiselt liiga nõrk.
Kunagi kui terrorirühmitused levisid mitmes ELi riigis, olid meil siseprobleemid, Euroopa oli juba suures osas ühinenud ning käis juba jutt ühisest strateegiast, mis kunagi ei teostunud. Jõudis kätte aasta 2001 ja me mõistsime, et terrorism on ülemaailmne nähtus, mis ei ole püramiiditaoline organisatsioon, vaid koosneb rakkudest, mis on omavahel ühenduses peamiselt Interneti ja parimate IT-süsteemide kaudu, ning mis on juurdunud üle maailma ja on võimeline tegutsema kuidas tahab ja millal tahab.
Sellele vaatamata ei ole olemas Euroopa Liidu poliitikat Interneti kontrollimiseks või täpsete julgeolekueeskirjade andmiseks kodanikele, kes ei mõista, millised meetmed on EL vastu võtnud või milliseid kavatsetakse lähitulevikus vastu võtta. Kõige tähtsam meede on panna vastutus teenuseosutajatele, kes haldavad saite, kus soodustatakse, toetatakse või õigustatakse terroritegevust, näiteks selliste saitide likvideerimise kaudu, mis on otseselt või kaudselt seotud isikutega, kes levitavad, õhutavad või õigustavad vägivalda. Šveitsis on seda kõike juba pikka aega tehtud, samal ajal kui Euroopa endiselt kõhkleb ja asjatuid kõnelusi peab.
Puudub ühine seisukoht petislike usuliste koosolekukohtade või petislike imaamide järelevalveks, kes, nagu on hiljuti juhtunud Hollandis ja Itaalias, on kasutanud kohti, mis peaksid olema mõeldud palvetajatele, et külvata viha, kavandada rünnakuid, õhutades vägivalda Lääne, demokraatia, inimõiguste, sealhulgas naiste õiguste, vastu, algatades tegelikult terrorirünnakuid meie linnades.
Härra juhataja, enam ei piisa ühisest terrorismivastasest strateegiast rääkimisest - meil on vaja tugevust ja julgust, et võtta otsuseid, tegutseda ühelt poolt tulevaste rünnakute ärahoidmise nimel ning teiselt poolt eesmärgiga neutraliseerida terrorirakukesi, mis varitsevad pimeduses ja toodavad usuvahetajaid, kasutades meie vabaduse väärtusi, usu- ja sõnavabadust, et rünnata vabadust ennast.
Äsjased lõhkeainerünnakute kavandamises kahtlustatavate inimeste arreteerimised Taanis on tõestuseks, et praegu pole sobiv aeg valvsuse vähendamiseks, ning et Taanis vastu võetud terrorismivastased seadused toimivad, samas on arreteerimised ka hoiatussignaaliks kogu ELile. Me ei või enam loota üksnes riigisiseste seaduste või üksikute riikide uurimisjõudude tõhususele, me vajame enam kooskõlalisust.
Liiga sageli peitub poliitilise korrektsuse taga suutmatus või vastumeelsus teha otsuseid. Ohtu satub demokraatia, vabadus ning üksikisikute õigus elada rahus ja vabaduses. Vabadus saavutatakse ettekirjutuste kaudu. Me peame tegema seda, mis on poliitiliselt õige mitte üksnes oma rahvaste kindlustamiseks, vaid ka nende kaitsmiseks kogu maailmas, kes austavad oma õigusi ja on teadlikud oma kohustustest. Iga viivitus teeb meid pahateo kaasosaliseks.
Olgu käesoleva arutelu lõpptulemuseks ühine kohustus astuda koheseid samme, mitte oletatavate vasak- või parempoolsete seisukohtadega, vaid tugev ja ühtne seisukoht. See on parim austusavaldus nende elude mälestuseks, kes alates 11. septembrist kuni tänaseni on üle kogu maailma julmade tegude läbi katkenud. Mõistku igaüks meist, et terrorism on inimsusevastane kuritegu.
Kathalijne Maria Buitenweg  
autor. - (NL) Härra juhataja, minu kõige tähtsam küsimus nõukogule on tegelikult see, kas ta peab end ekslikuks. Kas on mõeldav, et nõukogu teeb aeg-ajalt vigu või on ta kõiketeadev? Kas nõukogu usub, et kõik viimastel aastatel terrorismivastaseks võitluseks võetud meetmed on olnud kõige õigemad? Samuti, kas on tõepoolest väljaspool kahtlust, et oleks toimunud mingitki ebaproportsionaalset kodanikuõiguste rikkumist? Kui nõukogu on eksimatu, tähendab see, et ei ole vaja mingit hinnangu andmist, kuid kui nõukogu usub võimalusse oma arusaamist parandada, on hindamist vaja. Ma tahaksin ka, et nõukogu teavitaks meid arutelu käigus, kas on mingeid kindlaid meetmeid, mis on nende arust puudu, teatavaid meetmeid, mida nad nüüd peavad vajalikuks, kuid mida ei ole veel võetud. Tõepoolest, kas praeguseks on kavandatud mingeid meetmeid? Kodanikuõiguste rikkumised on Euroopa õiguse alusel lubatud, kuid need on õigustatud vaid juhul, kui vastavad tarvilikkuse, proportsionaalsuse ja tõhususe kriteeriumidele ning inimestel on võimalus end kuritarvituste vastu kaitsta. Ma tahaksin näha nõukogu hinnangut kõikidele viimastel aastatel võetud meetmetele ning samuti nende nimetatud kriteeriumidele vastavuse kontrollimist. Kas nõukogu saab seda meile täna lubada?
Lubage mul tõsta esile mõned aspektid, mis vajavad igakülgset hindamist. Esiteks kuritarvitamise aspekt: kas on mõeldav, et kodanikud võiksid tahtmatult sattuda ohvriteks? Ma tahaksin esitada näitena terrorismis kahtlustatavate nimekirjade koostamise. Siinkohal ei ole küsimuseks mitte üksnes see, kuidas inimesed või organisatsioonid nendesse nimekirjadesse lisatakse, vaid ka see, kuidas neid sealt eemaldatakse. Oletame, et teie nimi ilmub nendesse nimekirjadesse. Kõik teie varad ja pangahoiused külmutatakse, kuid ametivõimud ei võta teid koheselt vastutusele. See tähendab, et pole õiguslikku menetlust, milleks tunnistust esitada. Põhimõttest süütuse kohta kuni süüdimõistmiseni on loobutud. Pealegi suudan ma täiesti ette kujutada, et pangahoiused külmutatakse enne, kui see asjaolu on teatavaks tehtud ning raha on hetkega teisel pool maailma. Ometi ei suuda ma ette kujutada, et me aktsepteerime asjaolu, et inimesed jäävad edasi nimekirjadesse ja neid seega jätkuvalt karistatakse ilma, et oleks tõendatud nende süüd. See on kriminaalõiguses tõendamiskohustuse vastuvõetamatu ümberpööramine. Esimese astme kohus on juba mitmel korral sedastanud, et sellist menetlust tuleb muuta. 11. juulil otsustati kohtulikult, et Al-Aqsa ja José María Sison olid nimekirja pandud ekslikult. Ma tahaksin kuulda, millised õppetunnid on nõukogu nendest kohtuotsustest saanud, ning kas ta on valmis muutma või hindama otsustusprotsessi selliste nimekirjade koostamise suhtes ja ka vaatama üksikisikute võimalusi õigluse saavutamiseks.
Minnes edasi tõhususe juurde: kas kõnealused meetmed on tõhusad? Ma tahaksin tuua näiteks meetmed vedelike kohta. Üle miljoni inimese Euroopas peab endiselt enne oma lennule minemist nägema vaeva plastikaatkottidega, täites neid sõnakuulelikult 100 ml pudelitega - mis sageli jõuavad prügikasti, kuna reisijad on selle eeskirja unustanud - ning siin ei ole tegemist ülemäärase kodanikuõiguste rikkumise ega ahistamisega. Kas kõnealune meede on siiski tõhus? Kas nõukogu on valmis sellele teadusliku tõenduse alusel hinnangut andma?
Siinkohal jõuan ma proportsionaalsuse küsimuseni. Kas kõnealused meetmed on proportsionaalsed? See on veel üks tähtis aspekt hinnangu andmisel. Lubage mul võtta näiteks reisijate andmed ja leping Ameerika Ühendriikidega. Minu fraktsioon suudab samuti täielikult mõista riikide soovi teada, kes nende territooriumile siseneb. Peamiseks probleemiks ei ole mitte niivõrd see, et nõutakse ülemäära suurt hulka andmeid, vaid et neid saab nõuda väga erinevatel eesmärkidel. Nõukogu õigustab sellist meedet alati sõnadega, et kõik see on vajalik terrorismivastaseks võitluseks. Nagu lepingus on sedastatud, võib "vastavalt USA seadustele” neid andmeid siiski kasutada ka muudel eesmärkidel. Seega on teoreetiliselt võimalik, et eesmärgiks ei ole mitte üksnes terrorismiga võitlemine, vaid ka jalgrattavarguse või pangapettuse lahendamine. Kas on proportsionaalne kõnealuseid andmeid selliselt kasutada? Kas nõukogu on valmis lepingut ka nendel alustel taas läbi vaatama?
Ja lõpuks tarvilikkus. Ma tooksin näiteks liiklusandmete säilitamise kuni kaheks aastaks, millele minu fraktsioon oli vastu, kuid mida toetas täiskogu enamus. Kogu teave, mida olen tänaseks näinud, tõestab, et kõige tõhusamad ja tarvilikumad on kuni kolme kuu vanused andmed. Kas nõukogu on valmis andma hinnangut selle kohta, kas andmeid, mida säilitatakse kauem kui kolm kuud, tegelikult ka kasutatakse? Lühidalt, kas nõukogu on valmis teostama hindamist, mille aluseks on tõhususe, proportsionaalsuse ja tarvilikkuse kriteeriumid, ning samuti hindama võimalust võidelda ahistamise vastu?
Viimane aspekt hinnangu andmisel on nõukogu seisukoht inimõiguste rikkumiste suhtes Euroopa Liidu piires seoses CIA tegevusega. Euroopa Parlament on neid uurinud nii põhjalikult kui võimalik ning minu arust on äärmiselt kahetsusväärne, et me ei ole kunagi kuulnud ühtegi nõukogu kommentaari. See võiks sisaldada nõukogu arvamust selle kohta, milliste aspektidega kõnealuses raportis ta nõustub ja millistega mitte ning millised meetmed ta kavatseb võtta. Kas nõukogu on valmis andma oma vastuse Fava raportile või vaikib ta jätkuvalt?
Giusto Catania  
autor. - (IT) Härra juhataja, daamid ja härrad, me oleme harjunud kuulutama, et terrorismiga võitlemine on prioriteet, ning käivitama uusi poliitilisi õigusloomega seotud algatusi.
Ma usun, et peaksime esmalt hindama valikuid, mida on viimaste aastate jooksul tehtud, ning esitama mõningaid küsimusi. Esiteks: kas meie õigusloomealgatuste tulemusena on terrorism tugevam või nõrgem? Teiseks: kas me oleme andnud konkreetse panuse oma õiguskultuuri ja väärtuste arengusse või oleme me need terrorismikriisi nimel hüljanud?
Ma olen veendunud, et peaksime nendele kahele küsimusele vastamise seadma esikohale ning kui me seda teeme, avastaksime, et hädameetmed on sageli olnud ekslikud ja terroriorganisatsioonide nimekirjad on olnud ebatäpsed, sest määravaks on olnud pigem poliitilised motiivid kui tegelik kõnealustest organisatsioonidest tulenev oht. Me oleme nimetanud ametisse terrorismivastast tegevust koordineeriva inimese ning siis, ilma selge põhjenduseta, leidnud, et saame hakkama ilma selle isiku funktsioonideta. Seepärast palun ma nõukogul mitte nimetada uut terrorismivastase tegevuse koordinaatorit, sest viimaste kuude jooksul oleme me näinud, et saame temata hõlpsasti hakkama.
Me oleme sageli öelnud, öeldes seda kindlalt, ning ma arvan, et peaksime seda nüüd istungisaalis taaskord ütlema, et terrorism on meie tsivilisatsiooni vaenlane, see on demokraatliku valitsemise vaenlane: terrorism on barbaarsus. Terrorirünnakud kujutavad endast minekut õigusriigist tagasi primitiivsesse seisukorda. See kõik on tõsi, kuid selle asemel, et keskenduda arutelus demokraatliku võimu taaskehtestamisele, oleme me otsustanud lahendada küsimuse kodanike kooseksisteerimise reeglite piiramise kaudu. Me oleme otsustanud võidelda oma vastase kodupinnal, võistelda temaga inimõiguste rikkumistes, sõjalises kontrollis tsiviilelanikkonna üle, demokraatia juhtpõhimõtete eiramises.
Pildid Abu Ghraibist või Guantanamo baasist sümboliseerivad terrorikultuuri võitu meie õigusriigi ja meie õiguskultuuri juhtpõhimõtete üle. Teiseks sümboliks on CIA lennud ja inimeste äraviimised Euroopas, millesse on selgelt kaasatud ka Euroopa valitsused. Nende sündmuste osas valitseb piinlik vaikus - sarnaselt teistele parlamendiliikmetele kutsun ma samuti nõukogu üles selles punktis oma arvamust avaldama - selline vaikimine on piinlik, kõik on seda öelnud! Euroopa Parlament on kõnelenud CIA kohustustest, Euroopa valitsuste kohustustest, meie luureteenistuste kohustustest. Komisjon on rääkinud ja Euroopa Nõukogu räägib sellest küsimusest. Üksnes Euroopa valitsustelt on kuulda vaid piinlikku vaikust ning ma arvan, et see on vastuvõetamatu. Loodame, et täna esitab nõukogu oma seisukoha selles küsimuses.
Euroopas on kahjuks erand muutunud reegliks ning nüüd peame me pidama selge arutelu oma õigusloomega seotud valikutest tulenevate mõjude üle: biomeetrilised andmed passides ja viisades, isikuandmete kontrollimise süsteem, telefoniside andmekogud, lennureisijate andmekogud, lennureisijate isikuandmete lepingud, SWIFT süsteem, sõrmejälgede säilitamise süsteem ja isegi korraldus vedelike osas, mille me loodame täna kindlalt tagasi lükata, andes komisjonile märku, et me peaksime tegema valikuid, mis on proportsioonis sellega, mille vastu tahame võidelda.
Ma usun, et peaksime rõhutatult ütlema, et oleme valinud õigusriigi autoritaarse moonutamise selle asemel, et kindlustada õigusriiki terrorismi vastu võitlemiseks. Pole selge - ja ma kohe lõpetan, härra juhataja -, kas viimaste aastate jooksul on Euroopa kodanikud seatud suuremasse ohtu terrorismi või terrorismi vastu võitlemiseks võetud meetmete tõttu. Üks Ameerika feministlik kirjanik on öelnud, et kui meile pakuvad lahendusi need, kes on meie probleemide eest vastutavad, peaksime me olema valvel. Ma usun, et me peaksime olema valvel.
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma tahaksin paluda kõigepealt vabandust, et jõudsin parlamenti väikese hilinemisega, puhtalt ja ainult seetõttu, et hindasin valesti hotelli ja parlamendi vahelist liiklust.
Ma tahaksin ka tervitada volinik Frattinit, kes on siin meiega, ning püüda vastata parlamendiliikmete esitatud küsimustele; ma loodan anda kõik selgitused, mis meil paluti esitada.
Pole kahtlust, et hiljutised sündmused Londonis ja Glasgows, samuti Hispaania ja Portugali vahelisel piiril, lisaks rünnakud Jeemenis, on kinnitanud, et terrorism kujutab olulist ohtu Euroopa julgeolekule ning meie demokraatlike ühiskondade väärtustele, eelkõige Euroopa kodanike õigustele ja vabadusele.
Meil pole kahtlustki, et liikmesriigid peavad seetõttu jätkama koostööd terrorismivastase võitluse meetmete tugevdamisel ja rakendamisel, austades samas alati inimõigusi ja põhivabadusi, mis on meie ühiskonna põhiväärtused, ning nende kaitsmine ja edendamine aitab terrorismi ennetada.
Terrorismiga tuleb võidelda nii riigi kui rahvusvahelisel tasandil. Rahvusvaheline koostöö nii riigi kui mitmepoolsel tasandil on oluline vahend tõhusaks võitluseks selle nuhtluse vastu. Me teame, et terrorism kujutab endast ülemaailmset ohtu ja vajab seepärast ülemaailmselt kooskõlastatud vastust, mis tingimata hõlmab teabevoo ja -vahetuse suurendamist, seisukohtade seesmist kooskõlastamist, kooskõlastust/partnerlust kolmandate riikidega, ülemaailmse terrorismivastase strateegia rakendamist, kus Ühendatud Rahvaste Organisatsioon etendab juhtivat rolli, ning tihedat koostööd terrorismivastasesse võitlusesse kaasatud eri piirkondlike ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.
Euroopa Liidu tegevus on pärast 11. septembrit 2001 ning seejärel pärast kohutavaid rünnakuid Madridis aastal 2004 ja Londonis 2005. aastal intensiivistunud. 2005. aasta detsembris võttis nõukogu vastu ELi terrorismivastase võitluse strateegia, mille alusel on Euroopa Liit pühendunud terrorismi vastu võitlemisele ülemaailmselt, austades samas inimõigusi, võimaldades oma kodanikel elada vabaduse, julgeoleku ja õigluse alal.
ELi terrorismivastase võitluse strateegia hõlmab nelja töövaldkonda: ennetamine, kaitsmine, jälgimine ja reageerimine. Eesistujariik kinnitab, et nõukogu viib tõepoolest läbi kuuekuulist olukorra ülevaatust ELi terrorismivastase võitluse strateegia ja terrorismi rahastamise vastase strateegia rakendamise suhtes ning aastast radikaliseerumise ja terroristide värbamise vastase strateegia rakendamise hindamist. Samuti vaatab nõukogu iga kuue kuu järel läbi terrorismi vastu võitlemise tegevuskava ning kord aastas radikaliseerumise ja terroristide värbamise tegevuskava. Käesolev järelvalvemenetlus võimaldab nõukogul täpselt välja selgitada, milliseid ELi tasandil pakutud meetmeid ei ole vastu võetud või mida ei ole liikmesriigi tasandil korrapäraselt rakendatud. Samuti annab see nõukogule võimaluse võtta edasi teatavaid taktikaid. Näiteks otsustas eesistujariik kiirendada tööd lõhkeainete valdkonnas.
Teatavate meetmete vastuvõtmist politsei ja kriminaalküsimustes õigusalase koostöö valdkonnas on aeglustanud vajadus ühehäälse otsustuste tegemise järele valdkonnas. Terrorismivastaste meetmete vastuvõtmist ja rakendamist kiirendab lepingu ratifitseerimine, mille kinnitab valitsustevaheline konverents Euroopa Ülemkogu viimasel kohtumisel juunis vastu võetud volituse alusel.
Mis puutub vajadusse tihedama koostöö järele õiguskaitse- ja julgeolekuorganite teabeteenistuste vahel, teevad liikmesriikide julgeolekuteenistused praegu väga tihedat ja tõhusat koostööd terrorismivastase võitluse töörühmas. Europol on töötanud välja väga tõhusad analüüsifailid, mida täiendatakse liikmesriikide õiguskaitseteenistuste antava teabega. Pole kahtlustki, et veel enam on vaja ära teha. Euroopa Parlament peab jätkuvalt vahetut ja otsest poliitilist dialoogi nõukogu ja komisjoniga.
16. mail 2007 kohtusid nõukogu eesistuja, komisjoni asepresident ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimees, et hinnata mitmeid terrorismivastaseid strateegiaid ja ELi terrorismivastase võitluse strateegia rakendamist. Need iga kuue kuu järel toimuvad kohtumised on äärmiselt kasulikud leidmaks üksmeelt terrorismiga võitlemise valdkonnas väljatöötatavate strateegiate osas. ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori positsiooni suhtes teavitas peasekretär / kõrge esindaja liikmesriike sellest, et ta kaalus tihedas koostöös eesistujariigiga, kuidas nõukogu piires kõige paremini koordineerida tööd terrorismivastase võitluse valdkonnas. Mis puutub ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori ja EL vaatluskeskuse suhtesse, ei osale SitCen ELi terrorismivastase strateegia koostamises ega terrorismivastase võitluse valdkonnas nõukogu läbiviidava töö kooskõlastamises; samuti ei kontrolli ta nõukogu otsuste järelmeetmeid.
Terrorismivastase võitluse valdkonnas piirdub SitCeni pädevus nõukogule terroristidest tulenevatele ohtudele strateegiliste hinnangute esitamisega, mis põhinevad liikmesriikide teenistustest saadud teabel. Samuti toetab ta ELi koordineeritud hädaolukorra ja kriisialaseid korraldusi, mida võib rakendada, et aidata ELi tasandil kooskõlastada reageerimist tõsistele kriisidele, millega võivad kaasneda ka terrorirünnakud. See on mehaaniline funktsioon, mis hõlmab teabe levitamist, kokkusaamisvõimaluste loomist ja asutuste kehtivate otsuste tegemise korralduste toetamist. See ei ole koordineeriv roll. Ometi kinnitas nõukogu just SitCeni koostatud ohuhinnangute alusel poliitikaalased soovitused mitmetes valdkondades, nagu lõhkeainete valdkond, et ennetada nende ebaseaduslikku kasutamist terroristide poolt.
Eesistujariigil pole kahtlustki, et tema jõupingutusi terrorismivastase võitluse alal toetavad Euroopa kodanikud, kes pealegi ei näidanud kõige hiljutisemate rünnakute ajal tugevalt üles mitte üksnes oma solidaarsust nende rünnakute ohvritega, vaid ka soovi, et töötataks välja ELi vastureaktsioonimehhanism. Sellise terrorismivastase võitluse strateegia koostamisel on eesistujariigil olemas oma partnerite toetus, kes esitavad ideid kõrgetasemelistes aruteludes, ning eelkõige etendab olulist rolli Euroopa Parlament.
Nõukogule on ülimalt tähtis Euroopa Liidu lepingu artikli 6 sätete järgimine, nagu ka aluslepingute kõigi muude artiklite järgimine. ELi terrorismivastase võitluse strateegia tugisammasteks on koostöö ja dialoog kolmandate riikidega. Ainuüksi käesoleval poolaastal on kavas kolmepoolsed kõnelused Venemaa, Ameerika Ühendriikide, Alžeeria ja Marokoga, mis peegeldab huvi nende riikidega dialoogi laiendamise vastu. Euroopa Liit peab jätkuvalt terrorismivastast dialoogi ka muude riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.
Siis, mis puutub meie Vahemere piirkonna partneritesse, jätkame me oma tavapäraseid ad hoc Euromedi ekspertide terrorismialaseid kokkusaamisi, mis annavad võimaluse pidada Vahemere partneritega laiemaid arutelusid piirkonnale tõsist huvi pakkuvas küsimuses, ning milles keskendutakse Euro-Vahemere terrorismivastase käitumise juhiste eelisvaldkondade rakendamisele.
Tuleks mainida, et pidades eriti silmas Ameerika Ühendriike, peab eesistujariik mitmete organitega ning väga erinevatel tasanditel terrorismiga võitlemise alal korrapäraseid kõnelusi, mis hõlmavad selliseid teemasid nagu radikaliseerumine ja terroristide värbamine, sealhulgas Interneti kasutamine äärmuslaste rühmituste poolt, terrorismiohtude analüüs, koostöö rahvusvahelistel foorumitel, avalikud/mitteavalikud partnerlussuhted terrorismivastaseks võitluseks, eriti lõhkeainete ohutuse alal, elutähtsa infrastruktuuri kaitsmine, terrorismi rahastamine lisaks muudele koostöövormidele tsiviil- ja politseiasutuste vahel.
Portugali eesistumisel tuleb koos Ameerika Ühendriikidega korraldada finantssanktsioonide kohaldamise alane arutlusring terrorismi vastu võitlemiseks. Inimõiguste austamise küsimust terrorismivastases võitluses on samuti mõlemad osapooled mitmetel kordadel tõstatanud ning eesistujariik on arvamusel, et on väga tähtis jätkata seda dialoogi, mis eesistuja meelest on mõlemale poolele oluline.
Käesoleva punkti lõpetuseks mainiksin, et Haagi programmi ja sellega seotud tegevuskava kohase õigusel, vabadusel ja turvalisusel põhineva ala tugevdamine on üks põhiülesandeid eesistujariikide Saksamaa, Portugali ja Sloveenia ühises 18-kuulises programmis. Terrorismivastane võitlus on üks suurimaid väljakutseid ning kolm kõnealust eesistujariiki lisasid oma eesmärkidesse suurema koostöö võitluseks terrorismiga ELi terrorismivastase võitluse strateegia rakendamise abil.
Teie lahkel loal, härra juhataja, tahaksin ma nüüd vastata suuliselt vastatavale küsimusele. Samuti tahaksin teavitada täiskogu sellest, et nagu ma mainisin, teeb Euroopa Liidu Nõukogu perioodilisi ülevaateid terrorismivastasest võitlusest ning igal aastal vaatame me ka läbi radikaliseerumise ja terroristide värbamise vastase strateegia ja tegevuskava; iga kuue kuu järel vaatame me üle terrorismi rahastamise vastase strateegia. Peagi esitleb nõukogu esimest korda aruannet kommunikatsioonistrateegia rakendamisest, mis on ette nähtud meediale ja kiidetud heaks juulis 2006. Terrorismivastase võitluse strateegia tingimuste alusel tuleb eesistujariigil ühel korral läbi viia kõrgetasemeline terrorismivastane kohtumine nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendi vahel. Sellised koosolekud toimusid eesistujariikide Austria ja Saksamaa juhtimisel. Liikmesriikide parlamentide roll tugevneb uue lepingu alusel, mis on hetkel arutelu all valitsustevahelisel konverentsil. Suuremaks prioriteediks on juba olemasolevate meetmete rakendamine. Nõukogu rakendab mitmesuguseid hindamismehhanisme, nagu ELi liikmesriikide terrorismivastase võitluse meetmete ühetaoline hindamine, Euroopa vahistamismääruse rakendamise hindamine, hinnangu andmine teabevahetusele Europoli ja liikmesriikide ning liikmesriikide endi vahel jne.
Uusi meetmeid, nagu Euroopa programm elutähtsa infrastruktuuri kaitseks või meetmed, mis käsitlevad biotootmistehnoloogia programmi, jms, on juba analüüsitud. Nõukogu on korraldanud Europoli ja liikmesriikide ning liikmesriikide endi vahelise teabe jagamise hindamist. Peasekretär Javier Solana kaalutleb, kuidas kõige paremini seda funktsiooni peasekretariaadis täita. Samuti on arutlusel võimaliku uue koordinaatori volitus ja juhendid.
Nagu kõik institutsioonid, on nõukogu kohustatud järgima Euroopa Liidu lepingu artiklis 6 sisalduvaid sätteid, mis sedastab, et liit põhineb vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetel. Nende väärtuste edendamine on üks ELi prioriteete. Liikmesriikide kohustus austada põhivabadusi on samuti talletatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartasse. Pealegi on Euroopa Liidu liikmesriigid, nii nagu Euroopa Nõukogu liikmed, seotud Euroopa inimõiguste konventsioonist tulenevate kohustustega.
Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet tugevdab ELi võimet teostada järelevalvet ja koguda teavet, edendades seeläbi põhiõiguste maksimaalset austamist. ELi liikmesriigid peavad tagama, et meetmed, mis nad võtavad vastu terrorismi vastu võitlemiseks, on järjepidevad nende rahvusvahelisest õigusest, eriti rahvusvahelisest humanitaarõigusest, inimõigustest ja põgenike õigusest tulenevate kohustuste suhtes.
Eesistujariik on seisukohal, et terrorismivastast võitlust tuleks läbi viia sellisel viisil, et austatakse inimõigusi, arvestades, et õigusriik, hea valitsemistava ja põhivabaduste kaitsmine on terrorismivastases võitluses abivahenditeks. See põhimõte on kesksel kohal terrorismivastase võitluse strateegias, mille, nagu te teate, võttis nõukogu vastu detsembris 2005.
Asun nüüd Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2006. aasta otsuse juurde, millele küsimuses viidatakse. Esiteks tahaksin ma mainida, et 12. detsembri 2006. aasta kohtuotsus asjas T-228/02, mida teatakse kui OMPI kohtuasja (Organisation des Modjahedines du Peuple d'Iran versus Euroopa Liidu Nõukogu) ei õigusta järeldust, et ELi praktika terroristide nimekirjade osas on vastuolus ELi õigusaktidega. Kohus ei otsustanud tegelikult terroristide nimekirjade vastu, vaid leidis lihtsalt, et mõned põhiõigused ja tagatised, sealhulgas õigus kaitsele, kohustus esitada põhjused ja õigus tõhusale õiguslikule kaitsele, on põhimõtteliselt täielikult kohaldatavad ühenduse fondide külmutamist käsitleva otsuse vastuvõtmise kontekstis vastavalt määrusele (EÜ) nr 2580/2001.
Teiseks on üldteada, et nõukogu on juba süsteemselt vaadanud läbi menetlused seoses määruse (EÜ) nr 2580/2001 kohaste nimekirjadega isikutest ja üksustest. Nõukogu võttis täpsemalt vastu järgmised meetmed kohtuasja T-228/02 otsuse rakendamiseks: ta juhtis tähelepanu võimalusele vaidlustada nõukogu otsus enne Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohut; ta tõi välja, et on võimalik esitada nõukogule taotlus koos seda toetavate dokumentidega, et hinnataks otsust nimekirjadesse lisamise ja sealt väljaarvamise osas - selliseid taotlusi kaalutakse kohe pärast nende kättesaamist; ta esitas kõigile isikutele, rühmadele ja muudele subjektidele, kelle puhul see oli praktiliselt võimalik, põhjused - muul juhul teavitati isikuid, rühmi ja subjekte teadaande kaudu, mis avaldati Euroopa Liidu Teatajas; nõukogu vaatab üldiselt nimekirjad läbi vähemalt iga kuue kuu järel vastavalt eelpool kirjeldatud menetlustele, võttes alati nõuetekohaselt arvesse mis tahes täiendavat teavet.
Nõukogu otsustas ka asutada uue töörühma - ühise seisukoha 931 töörühma -, mis peab tegelema taotlustega nimekirjadesse lisamise või sealt eemaldamise kohta ning valmistama ette nõukogu korrapärase nimekirjade läbivaatamise. Käesoleva uue töörühma volitused, praktiline korraldus ja töömeetodid sisalduvad nõukogu vastu võetud avalikus dokumendis. Kõiki nimekirja lisatuid, kelle suhtes kehtib määrus (EÜ) 2580/2001, käsitletakse ühetaoliselt, nagu võib välja lugeda eelnevast vastusest. Institutsioonide roll ja pädevused on sätestatud aluslepingutes. Nõukogu võtab vajalikud meetmed, mis on nõutavad Euroopa Kohtu otsuste rakendamiseks kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikliga 233. Mis puutub parlamendi kontrolli selle otsuste üle, järgib nõukogu alati asutamislepingutes sätestatud menetlusi.
On tähtis mainida, et vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 308 konsulteeriti Euroopa Parlamendiga määruse (EÜ) nr 2580/2001 vastuvõtmisel. Suur tänu tähelepanu eest.
(Aplaus)
Franco Frattini
komisjoni asepresident. - Härra juhataja, komisjon on jätkuvalt täielikult pühendunud 2005. aastal kinnitatud ELi terrorismivastase võitluse strateegia, või siis tegevuskava, nagu nõukogu just ütles, rakendamisele. Meie poliitiliseks eesmärgiks on jätkuvalt saavutada sobiv tasakaal kodanike julgeoleku põhiõiguse, mis eelkõige tähendab õigust elule, ning üksikisikute muude põhiõiguste, sealhulgas eraelu- ja menetlusõigused, vahel. Kõik allikad viitavad, et uute terrorirünnakute oht on jätkuvalt kõrge. Meie liikmesriikide asutused on suutnud mõned rünnakutest ära hoida, mille eest me peame olema väga tänulikud. Ma pean siin silmas Hispaaniat, Itaaliat, Belgiat, Ühendkuningriiki ja Saksamaad. Eile ajasid Taani ametivõimud laiali rühma noori terroriste, samuti taani rahvusest, kes olid valmis pommirünnaku korraldamiseks. Minister Espersen ütles, et see oli kõige tõsisem terrorismijuhtum Taanis.
Täna hommikul kuulsime, et Frankfurtis on arreteeritud terrorismis kahtlustatavad ning Saksamaa kaitseminister ütles, et rünnak oli väga lähedal.
Kas te usute, et kõigi nende juhtumite puhul pole jõutud mingite tulemusteni? Kas te ei arva, et terrorirünnaku lõppstaadiumi ärahoidmine on Euroopa jaoks iseenesest suurepäraseks tulemuseks? Minu vastus on - jah.
(Aplaus)
Seega ei tohiks praegu nautida enesega rahulolu ega kaotada valvsust. Ma tahaksin kõigepealt kasutada seda head võimalust, et teavitada teid meetmepaketist, mida minu teenistused ette valmistavad, ning mille komisjon käesoleval sügisel tihedas koostöös eesistujariik Portugaliga vastu võtab. Me töötame ennetamise ja jälitamise kallal. Käesolev pakett sisaldab lõhkeainete ohutuse Euroopa tegevuskava, ettepanekut muudatuseks terrorismialases raamotsuses, et käsitleda Interneti kuritarvitamist terroristide poolt, ning ettepanekut Euroopa lennureisijate isikuandmete poliitika kohta. Lisaks on paketis raport terrorismialase raamotsuse liikmesriikide poolt rakendamise hindamise kohta.
Mõned sõnad kõigi paketiosade kohta:
Euroopa tegevuskava lõhkeainete kohta on komisjoni 2005. aasta samateemalise teatise järelmeetmeks ning selle eesmärgiks on vastata Euroopa Ülemkogu ja ministrite nõukogu korduvatele üleskutsetele parandada lõhkeainete olukorda Euroopas.
Kindlasti mäletate, et rünnakud Madridis viidi läbi kasutades kaubanduses kättesaadavaid lõhkeaineid ja detonaatoreid, mis oligi ELi sellealasele tegevusele üleskutsumise ajendiks. Mul on heameel, et saan teile raporteerida, et meie talitused on koos suure hulga sidusrühmadega, sealhulgas erasektori esindajatega, teinud ära palju head tööd. Ma olen saanud avaliku ja erasektori eksperdirühmalt, mille asutasin, aruande, mille puhul usun, et see osutub murranguliseks, ning mis sisaldab umbes 50 väärtuslikku ja konkreetset soovitust parandada lõhkeainete, lähteainete ja detonaatorite ohutust kogu Euroopas. Need soovitused loovad aluse Euroopa tegevuskavale, mis tuleks, nagu ütlesin, vastu võtta enne novembrit.
Meede, mis selles välja pakutakse, sisaldab näiteks Euroopa lõhkeainete andmekogude sisseseadmist Europolis koos viidetega liikmesriikide kõigi vastutavate teenistusteni, lisaks varasele hoiatussüsteemile, nii et neid teenistusi teavitatakse väga kiirelt näiteks juhul, kui lõhkeaineid on varastatud või usaldusväärse luureinfo kaudu on avastatud uus terroristide tegutsemisviis.
Siinkohal jõuan ma Interneti ja selle juurde, kuidas seda vahendit, mis on meie maailmale andnud suurepäraseid hüvesid, on terroristid kuritarvitanud. Me kõik teame, et terroristid naudivad Internetist saadavat kasu täpselt samamoodi nagu tavakodanikud, näiteks oma rünnakute kavandamiseks või konkreetselt terrorirünnakute läbiviimisele õhutavate sõnumite levitamiseks.
Terroristide tähelepanuta ei ole jäänud ka e-õppe võimalused. Internetist võib leida veebilehti näiteks üksikasjaliku teabe ja juhistega kõikvõimalike terroristide taktikate, sealhulgas lõhkeainete valmistamise kohta. Ettepaneku, mida just mainisin, eesmärgiks on tagada, et sellised negatiivsed ja kuritegelikud käitumisviisid muudetakse karistatavaks kogu Euroopas.
Veel üks meetmepaketi osa on seotud ideega kujundada välja lennureisijate isikuandmete alane Euroopa poliitika. Käesoleva ettepaneku üksikasjade kaalumine on endiselt käimas, kuid komisjoni peamiseks eesmärgiks on tagada, et iga liikmesriik kogub kokku lennureisijate isikuandmed, töötab need läbi ja vajadusel vahetab neid teistega. Praeguseni on lennureisijate isikuandmed olnud seotud läbirääkimistega, mille sihiks on tagada, et meie partnerid ja liitlased, eelkõige Ameerika Ühendriigid, töötlevad Euroopa kodanike andmeid korrektselt.
Ma arvan, et käes on aeg muuta osaliselt suunda ning kasutada ressursse pühendumaks Euroopa Liidu julgeolekule. Liit on vähemalt sama tõenäoline terrorirünnaku sihtmärk kui Ameerika Ühendriigid ning lennureisijate isikuandmete kasutamine ja analüüsimine on tähtis õiguskaitsevahend, et kaitsta meie kodanikke, kes väärivad samasugust kaitset nagu Ameerika Ühendriikide kodanikud.
Paketi viimane osa sisaldab teist raportit terrorismivastase võitluse raamotsuse rakendamise kohta. Uus raport sisaldab ka teavet olukorrast uutes liikmesriikides, mis ei olnud kättesaadav aastal 2004 - ja te mõistate miks.
Käesolevaga jõuan üldisema tõstatatud küsimuseni, mis käsitleb kõigi siiani vastu võetud terrorismivastastele meetmetele üldise igakülgse hinnangu andmist. Muidugi olen ma selle põhimõtte poolt, et hinnata poliitikameetmete tõhusust. Mis puutub poliitikasse eelkõige õigluse, vabaduse ja turvalisuse alal, siis te võiksite teada, et ülemaailmsete hindamismehhanismide arendamises toimub pidev töö. Ma olen valmis tegema koostööd, nagu ka varem, parlamendiga ning eelkõige kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoniga, et viia läbi olemasolevate meetmete, sealhulgas meie rahvusvaheliste partneritega sõlmitud rahvusvaheliste ja Euroopa lepingute hindamine. Kuid lubage mul öelda selgelt välja, et minu eesmärk on tugevdada, mitte nõrgestada meie võimet tõhusamalt ennetada ja jälitada terrorismi.
Liikmesriikide ja Euroopa institutsioonide vahelise teabe vahetamise suhtes olen ma täiesti nõus, et see on oluline aspekt terrorismivastases võitluses. Nagu te teate, olen ma sellel alal olnud aktiivne. Viimaste aastate jooksul olen ma esitanud hulga ettepanekuid andmekaitse kohta kolmandas sambas, kättesaadavuse põhimõtte ning elektroonilise side andmete säilitamise kohta. Kahjuks, välja arvatud andmete säilitamise osas, ei ole nõukogus õnnestunud nendes ettepanekutes, eelkõige andmekaitse suhtes kolmandas sambas, kokkuleppeni jõuda. Kuid ma jätkan jõupingutusi nende vastuvõtmise nimel ning koos Portugali ettepanekuga on meil põhimõtteliselt kokkulepe püüda jõuda andmekaitset kolmandas sambas käsitleva raamotsuse lõpliku vastuvõtmiseni detsembriks.
Väga sageli on öeldud, et tõhusaks koostööks, eelkõige terrorismivastases võitluses, on vaja vastastikust usaldust. Minu arvamus on, et me saame usaldust tugevdada peamiselt kahel viisil. Esiteks selle kaudu, et tagame selge ja sobiva õigusliku raamistiku, mis annab kindlustunde, et edastatud teavet käsitletakse sobival viisil, ning teiseks, soodustades võimalikult palju ühiseid rahvusvahelisi kogemusi, sealhulgas ühiseid koolitusharjutusi, nii et selles valdkonnas töötavad inimesed õpivad üksteist tundma ja hindama.
Mis puutub ELi vaatluskeskusesse (SitCen), peaksin mainima, et see on kahtlemata varustanud nõukogu väärtusliku strateegilise analüüsiga terrorismiohtudest ning ma olen tänu koostööle härra Solanaga seadnud sellel alal sisse väga hea praktilise koostöö. Sellele vaatamata ei näe ma SitCenile operatsioonilise koostöö alal mingit rolli, kindlasti mitte uurimiste koordineerimise osas, kuna selle volitus on piiratud mitteisikulise teabe käsitlemisega. See on sobiv ülesanne pigem Europolile ja Eurojustile. Ma olen veendunud, et need organisatsioonid peaksid olema paremini varustatud selliste ülesannetega tegelemiseks.
Me ei tohiks unustada, et valdav enamus meie kodanikest - 84% viimase Eurobaromeetri järgi - pooldab kindlalt ELi tegevust terroristide ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemisel. Nii et tugevdame sellele tuginedes Europoli ja Eurojusti.
Loomulikult, mis tahes tegevus, mille me ette võtame, peab olema kooskõlas põhiõiguste acquis'ga ja asutamislepingu artikliga 6. Mul on kavas esitada liikmesriikidele küsimustik nende vastu võetud terrorismivastaste meetmete, nende tõhususe ja selle kohta, kuidas need on seotud inimõiguste raamistikuga. Ma olen valmis saadud andmeid ja tulemusi teiega jagama.
Lõpetuseks, ma olen veendunud, et meie terrorismivastase võitluse alased jõupingutused nõuavad selgelt ühistegevust ning nõukogu, parlamendi ja komisjoni täielikku pühendumist. Ma olen valmis taaskord positiivselt vastama parlamendi ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni võimalikele tulevastele kutsetele, nagu olen teinud minu komisjoni nimetamisest saadik.
(Aplaus)
Manfred Weber
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (DE) Austatud juhataja, daamid ja härrad, eespool kõneldes ütles härra Catania, et Euroopa avalikkus kardab õigusriigi lagunemist. Euroopa avalikkus loeb tänastest ajalehtedest terroristide vahistamise kohta Taanis, kel olid tehtud kindlad plaanid rünnakuks. Saksamaa avalikkus ärkas täna uudiste peale, et kolm terroristi olid kavandanud rünnakut Frankfurt am Maini lennujaamale. Avalikkus on hirmul. Ta on mures. Terrorism on Euroopas põhjustanud surmasid ja palju kannatusi. Avalikkus loodab olla kaitstud. Selle käsilevõtmine on meie kui Euroopa poliitikute ülesanne.
Milline on Euroopa reaktsioon? Kuulates täna nõukogu eesistujat, sain ma aru, et siin on võimust võtnud stagnatsioon ja halvatus. Ma olen pettunud. Nagu me teame, ulatub terrorism võrgustikuna üle kogu Euroopa. Selle rakukesed teevad koostööd Interneti vahendusel ja kasutades eri meetodeid. Siseministrid ajavad riigi tasandil oma asja ning on veendunud, et neil on asjad kontrolli all.
Mina olen samuti hindamise ning rakendatud meetmete praeguse testimise poolt, kuid meil on vaja ka uut jõudu. Terrorismist ei ole jagu saadud. Meil on vaja uut värsket algust. Sel põhjusel toetab Euroopa Rahvapartei (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsioon komisjoni algatusi.
Terrorism on suunatud meie eluviisile ning seepärast tahaksin ma rõhutada, et selle vastu võitlemine on kultuuriline väljakutse. Näiteks toetab Euroopa soolist võrdõiguslikkust, seega ei taha me Euroopas sunnitud abielusid. Igaüht, kes sunnib noori tüdrukuid abiellumisele, tuleb karistada. Euroopa seisab sallivuse eest ja seega ei taha me näha viha jutlustajaid, kes mõistavad hukka muud religioonid. Ma olen selliste inimeste Euroopast väljasaatmise poolt. Ma ütleksin kõigile jutlustajatele: ükski jumal ei kiida tapmist heaks.
Ma paluksin, et tänast arutelu kasutataks selleks, et anda tuge nõukogule ja eelkõige meie komisjonile, kes on esitanud häid ettepanekuid, et luua nii uut jõudu.
Jan Marinus Wiersma
fraktsiooni PSE nimel. - (NL) Austatud juhataja, ma olen veendunud, et on tähtis pidada täna seda arutelu. Samuti on parlamendi jaoks tähtis esitada küsimusi edusammude kohta liikmesriikide vahelises koostöös kõrge tähtsusega alal, terrorismivastases võitluses. On mõned kahtlused selles, kas see koostöö on alati küllaldane, ning kas nõukogu reaktsioon ohule, mida on täna mitmel korral kirjeldatud, on alati adekvaatne. Nõukogu edusammude mitmete punktide suhtes on ilmnenud puudujäägid kiireloomulisuses. Selles suhtes on tähtis ka Gijs de Vries'i järglase küsimus terrorismivastase võitluse koordinaatori ametikohal, mis on juba mitmeid kuid olnud täitmata. Samuti on jätkuvalt üleval küsimus, mis on saanud nõukogu vastusest Fava raportile, parlamendi laiaulatuslikule raportile CIA ja teatavate praktikate kohta, mida on terrorismivastases võitluses kasutatud. Koostöö ei ole alati selline nagu peaks olema, vaatamata - ma pean seda kordama - volinik Frattini tohutule pühendumusele, kes on just veelgi tõestanud oma jõulist lähenemist. Ometi, loomulikult on see, mida ta tahab ja mida saab teha, lõppkokkuvõttes määratud teatavas osas sellega, mida nõukogu võimaldab.
Täna tahaksin ma juhtida tähelepanu eelkõige ühele tähtsale aspektile, millele on vihjanud nii volinik kui eesistuja, ning selleks on radikaliseerumine ja terroristide värbamine. Me peame otsima parimat viisi radikaliseerumise - olgu see motiveeritud religioonist või paremäärmuslusest - vastu võitlemiseks ka Euroopa tasandil liikmesriikide vahelise koostöö vormis. Seejuures on tähtis leida teid jõudmaks noorte inimesteni, kes on sellise radikaliseerumise suhtes vastuvõtlikud. See on üks nõukogu ja komisjoni prioriteete ning ka parlament arutab seda teemat lähitulevikus edasi.
Me peame püüdma teada saada noorte inimeste motiive, keda radikaliseerumise tulemusena on mõnikord ahvatletud terrorismitegevusse astumisele. Need motiivid hõlmavad rahulolematust oma olukorraga, rahulolematust seoses rahvusvahelises poliitikas toimuvaga või nende oma seltskonna vastandlikuks muutumisega, vajadust tähenduse järele ning pettumust maailmapoliitika suhtes. Vaesus võib samuti olla motiiv. Kui me tahame jõuda tõhusa lähenemiseni, peame kõiki neid motiive uurima. Noorte inimeste motiivid Marokos, kes on viinud läbi rünnakuid, on sageli täiesti teistsugused kui nendel, kes on teinud sama Madalmaades, näiteks mehel, kes tappis Theo van Gogh'i. Me peame ühiselt otsima argumente, millega on võimalik radikaliseerumise vastu võidelda, ning olukorda parandama, et noored ei oleks radikaliseerumisele ja vägivallale õhutamise suhtes nii otseselt vastuvõtlikud.
Esmane väljakutse on radikaliseerunud noorte arvu ohjamine. Siinkohal on sobivaks repressioonitaktika: tuleb võtta käsile need, kes õhutavad teisi vägivallale, võtta käsile virtuaalsed Interneti-võrgustikud, kus õhutatakse noori äärmuslikule tegevusele, ning samuti kontrollida gruppe, suunates neid ennetavale tegevusele. See saab alguse kohaliku kogukonna tasandilt, kuid seda võib üle kanda ka riigi ja Euroopa tasandile. Ma tahaksin selles suhtes juhtida tähelepanu Hollandi valitsuse väljakuulutatud uutele algatustele, mille jaoks on eraldatud ka oluline rahasumma. See on mõeldud kasutamiseks kohalikul tasandil, naabruskonnas, et leida lähenemine nende noorte tuvastamiseks, kes võivad olla vastuvõtlikud radikaliseerumisele ning kõigele sellest tulenevale.
Ma soovitaksin, et komisjon osutaks erilist tähelepanu Madalmaade kogemusele ning sellele, kuidas saaks seda teiste liikmesriikidega jagada. Samuti võib olla võimalik kasutada komisjoni Integratsioonifondi, et edendada mõningaid nendest tegevustest, tuues nii sellele alale juurde ka Euroopa lähenemise lisandväärtust. Ma tahaksin volinikult veelkord küsida, kas ka tema näeb võimalusi Hollandi praktika jagamiseks teiste liikmesriikidega, kes seisavad silmitsi samade probleemidega, eelkõige suurtes linnades.
Graham Watson
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja, minnes natuke enam kui 2000 aastat tagasi, tuletame meelde, kuidas aasta 68 eKr sügisel tabas maailma ainsat suurvõimu väheorganiseeritud piraatide jõugu terrorirünnak ning paanikas andis Rooma Senat Pompeiusele, vähemalt Plutarchosele tuginedes, Lex Gabinia kaudu "absoluutse autoriteedi ja piiranguteta võimu igaühe üle”. Vanima pettusvõtte abil kukutasid sõjaväevõimud Rooma hirmunud kodanike vastuseisuta vabaduse, demokraatia ja põhiseaduse ning kulus 1 800 aastat, enne kui Euroopas küps demokraatia taas pinnale tõusis.
Nüüd taaskord riskime seaduste kaudu, mis võtavad ära meie vabadusi, valest uksest sisenemisega. Ma tervitan suuliselt vastatavaid küsimusi, mille kolleegid on täna esitanud ning mis kujutavad endast väga konkreetseid küsimusi nõukogule ja komisjonile.
Ma ei väida, et terrorismivastased seadused oleksid ebavajalikud. Kolme inimese arreteerimine eile Saksamaal ja veel kolme arreteerimine täna hommikul Taanis tõestavad jätkuvat ohtu, mida terroristid meie ühiskonna jaoks kujutavad. Minu fraktsioon on ühtne veendumuses, et meil on vaja enam õigusalast koostööd muutmaks Europoli ja Eurojusti nii tõhusaks kui võimalik.
Me toetasime täielikult Euroopa vahistamismäärust, uskudes, et nõukogu seab sisse minimaalsed menetlustagatised. Me toetaksime Euroopa FBId. Liberaalid ja demokraadid ei ole kuritegevusest sisse võetud. Me oleme tõepoolest hämmastunud selle üle, et parempoolsete suhtes ülekaalus oleval nõukogul ei õnnestunud leida sidusat lähenemist õiguse ja korra küsimusele. Mida me siiski öelda tahame, on see, et seadused peavad olema proportsioonis ohtudega.
Ning tõesti, kui oht on nii suur, siis miks ei ole nõukogu veel jõudnud selleni, et täita oma terrorismivastase koordinaatori koht pärast eelmise lahkumist märtsis?
Härra eesistuja, te olete meile öelnud, et "arutlete selle üle, kuidas kõige paremini koostööd tagada”. Nojah, terroristidel on olnud kuus kuud sel ajal, kui teie arutlete. Te ütlete meile, et "Ameerika Ühendriikidel on terrorismivastases võitluses juhtiv roll”. Me tahame, et Euroopa Liit paneks paika oma poliitika. Te ütlete meile, et Euroopa Parlamendil on, ma tsiteerin, "igipõline roll”, kuid see igipõline roll osutub iga kuue kuu tagant aset leidvaks viisakuskohtumiseks parlamendikomisjoni esimehega.
Ma tervitan volinik Frattini tänast nõusolekut anda koos parlamendiga hinnang Euroopa Liidu poliitika tõhususele ning ma loodan, et nõukogu eesistujariik ühineb temaga selleks aruteluks.
Alates 11. septembri terrorirünnakust on meil olnud terrorismivastase võitluse strateegia, tegevuskava, raamotsus ja mitmed koostööalgatused. Ühtegi neist ei ole põhjalikult ja avalikult hinnatud, rääkimata, et seda teeksid Euroopa demokraatlikud institutsioonid. Nõukogu ja komisjon peaksid kaasama parlamendi kõigi siiani võetud meetmete igakülgsesse läbivaatamisse.
Siin parlamendis peaksime me kindlalt nõudma terrorismivastaste seaduste lõppklausleid, et õigusaktid, mis on vastuvõtlikud kuritarvitamise suhtes, ei jääks seadusandlikesse kogudesse kauemaks kui vajalik.
Näiteks on meil nüüd kolmas ja lõplik lennureisijate isikuandmete leping, mis loovutab igaveseks teatavad õigused ebamääraste kasude vastu. Minu fraktsioon esitab küsimuse, kas julgeolek tõepoolest nõuab, et Ameerika Ühendriikide valitsus teaks meie toidueelistusi.
Volinik Frattini, te räägite, et 85% kodanikest on tugevalt Euroopa tegevuse poolt. Härra Lobo Antunes, teie ütlete meile, et eesistujariigil pole kahtlustki, et kodanikud toetavad võetud meetmeid. Kas teie kaks ei ole sel suvel ühtegi lennujaama läbinud? Kas te ei ole kuulnud noori naisterahvaid küsimas, miks peab nende huulepulgad enne lennukipardale minekut konfiskeerima? Kas te ei ole kuulnud vanemaid daame pahameelt väljendamas, kui nende varbaküünekäärid ära võetakse? Kas te ei ole kuulnud inimesi, kes on vihased sellepärast, kuidas terrorismivastaseid seadusi kasutatakse ärilistel eesmärkidel? Minu kohalik lennujaam nõuab inimestelt 50 penni plastikaatkoti eest, kuhu reisijad peavad oma hambapasta panema. Valijad on mulle kirjutanud, kui palju nõutakse raha pudelivee eest pärast turvakontrolli.
Lex Gabinia oli klassikaline näide soovimatute tagajärgede seadusest, sest see kukutas lõplikult institutsioonid, mida ta pidi kaitsma. Ma loodan, et Euroopa terrorismivastaseid seadusi ei oota samasugune lõpp samasuguste tagajärgedega.
Karl Popper on kunagi öelnud: "Me peame tegema plaane vabaduse, mitte üksnes julgeoleku alal, kui mitte muul põhjusel, siis seetõttu, et vaid vabadus suudab muuta julgeoleku kindlaks”.
(Aplaus)
Konrad Szymański
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Austatud juhataja, New Yorgi, Madridi ja Londoni traagiliste kogemuste järel on meie võimekus terrorismivastaste küsimuste alaseks koostööks kasvanud nii ELi kui atlandiüleses kontekstis. Me peaksime sellel suunal astuma edasisi samme.
Meie muret seoses privaatsuse ja kodanike õigustega ei tohiks kasutada tõhusa tegevuse tõkestamise õigustamiseks. Turvalisuse eest sellel alal tuleb vältimatult maksta teatavat hinda. Meie kodanikud ootavad eelkõige turvalisust.
On vaja ka muudatusi rahvusvahelises õiguses. Nüüdisaegne terrorism on toonud esile senitundmatu nähtuse - kodakondsuseta võitleja. Tema kodakondsusetus muudab keeruliseks Genfi konventsioonide kohaldamise. Samas peame me nõustuma, et pole mingit mõtet anda terroristidele Euroopa karistusmenetlusele iseloomulikke menetlusõigusi, ning et see vähendab meie tõhusust selle nähtuse vastu võitlemisel.
Cem Özdemir
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra juhataja, täna saime me uudised terrorismis kahtlustatavate vahistamiste kohta Taanis ja Saksamaal, mida on mitmeid kordi mainitud. See tõestab, et kõnealune küsimus ei ole teoreetiline, vaid reaalne. Antud juhul ei saa olla päevakorral moto "mida rohkem, seda parem”; selle asemel on meil vaja eesmärgiks seatud meetmeid, mis on kooskõlastatud kogu Euroopas ning, mis peamine, tõestavad oma tasuvust praktikas ja on tõepoolest kasulikud.
Siinkohal jõuan ma oma esimese punktini, täpsemalt kohese vajaduseni vaadata läbi meetmed, mille riigid on kuni tänaseni vastu võtnud. Ma tervitan voliniku teadannet küsimustiku koostamise kohta. Meil on seda hindamist vaja, just seepärast, et me tahame veenda oma kodanikke vajaduses terrorismivastaste meetmete järele. Ometi peame me selleks tõestama, et need on tõesti tõhusad.
Lõppude lõpuks soovime me teada, mida on terrorismivastases võitluses tänaseks saavutatud. Seoses sellega oleme me huvitatud ka kahetsusväärsest keeldumisest võtta seisukohta CIA ebaseaduslike inimröövide suhtes Euroopas. Me vajame ka selles punktis vastuseid. Ma tahaksin teha ühe asja selgeks: salavanglad ja väljaandmised kolmandatele riikidele, kus toimub piinamisi, on samuti seotud terrorismivastase võitlusega, täpsemalt selle moraalse mõõtmega. Terrorismivastase võitluse moraalset mõõdet ei tohi unustada, kuna me peame edu saavutamiseks ka selles osas eeskuju andma.
Mõned kõnelejad on maininud Euroopa Parlamendi käesolevasse arutelusse kaasamise tähtsust. Ma usun, et nõukogu eesistujal on vaja mõista, et vabalt valitud rahvaesindajate kaasamine on heakskiidu saamiseks hädavajalik. Ma tahaksin, et nõukogu eesistuja rõhutaks käesoleva arutelu seda aspekti. Nagu eesistuja teab, on Euroopa Kohus teinud korduvalt otsuse, et ELi terroriorganisatsioonide nimekirjad rikuvad nii ühenduse kui rahvusvahelist õigust. Ma tervitan tema tänaseid kommentaare selles küsimuses. Ma olen huvitatud ka sellest, et kuulda siiski, kas iga-aastased hindamised, millest ta rääkis, tehakse kättesaadavaks ka parlamendile ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile. Lõppude lõpuks on meil neid oma tööks vaja, et võimaldada meil tõepoolest hinnata, mis juhtub nende "terroristide nimekirjadega”, millises ulatuses on tagatud õigusriik ja parlamentaarne järelevalve ning mil määral saab tagada, et need, kes on nimekirja sattunud ekslikult, eemaldatakse sealt võimalikult kiiresti.
ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori küsimus on juba tõstatatud. Me tahame teada, mida on seoses selle ametikohaga tulevikuks kavandatud. Minu fraktsioon ei ole põhimõtteliselt sellise Euroopa koordineerimise vastu. Teoreetiliselt tundub mõistlik ühendada pädevused selles valdkonnas, et püüda koondada kokku riigi tasandil omandatud kogemused. Samuti oleme huvitatud sellest, et siiski kuulda, mida on nõukogu eesistujal öelda terrorismivastase üksuse Euroopa tasandil siiani tehtud töö kohta. Mis laadi kogemusi on selles osas saadud? Seega minu küsimus eesistujale: millised õppetunnid olete te saanud härra de Vries'i siiani tehtud tööst?
Tobias Pflüger
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (DE) Austatud juhataja, minu arvates on käesolev arutelu täiesti asendamatu demokraatia jaoks Euroopa Liidus. On hea vaadata hetkeks tagasi. Alates 12. septembrist 2001 on peetud "sõda” terrorismi vastu. Sel päeval laskis NATO käiku vastastikuse kaitse klausli, olles ekslikult hinnanud rünnakuid New Yorgis ja Washingtonis sõjalisteks rünnakuteks. Kuidas seda vastastikuse kaitse klauslit saab tühistada, võib igaüks ise oletada. Nüüdseks on "sõda terrorismi vastu” peetud üle kogu maailma, näiteks Afganistanis, kus pidevalt kasvab iraagistumine, samas kui kohalikul tasandil on kehtetuks muutunud järjest enam põhi- ja kodanikuõigusi. Kogu olukorda võib kirjeldada kui pidevat hädaolukorda.
EL on vastu võtnud terrorismi vastu võitlemise raamotsuse. Selles on sätestatud suur hulk punkte, mille liikmesriigid ja EL ise on rakendanud või mida kavatsetakse rakendada.
Me näeme praegu laiaulatuslikku "tegevuslikkust”, eelkõige Saksamaa siseministri Wolfgang Schäuble' puhul, kes nüüdseks kujutab kõike terrorismina ning astub seejuures ilmselgelt üle piiridest, mis tähistavad tegelikku vajadust.
Pärast Londoni sündmusi avaldas kirjanik A.L. Kennedy väga huvitava kommentaari, mida tahaksin siinkohal tsiteerida: "Keegi ei maini asjaolu, et sellist hulka ohvreid, nii kohutav kui see oli, peetaks Baghdadis enamasti üksnes keskpäraseks. Keegi ei ütle, et otsustades saata meie sõjaväelased kasu nimel sõtta, seadis Tony Blair ka meie riigi ohtu [...] Keegi ei maini seda, et meie tegevus on üksnes suurendanud terroriaktide hulka ja intensiivsust. Keegi ei märka, et ka meie ise oleme õigustanud vangide piinamist, öeldes, et rünnakuid on võimalik seeläbi ennetada. Keegi ei maini, et suure osa maailma jaoks oleme just meie terroristid”. Täpselt seda tuleb vältida, mistõttu ei või jätkuda põhi- ja kodanikuõiguste kehtetuks muutumine.
Johannes Blokland
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Austatud juhataja, ma tahaksin alustada siira tänuga nõukogu eesistujale ja Euroopa Komisjoni asepresidendile üksikasjalike vastuste eest meie küsimustele. Mul on hea meel, et käesolev arutelu annab meile võimaluse vaadata tagasi, et siis taas edasi liikuda. Käesolevas arutelus on esikohal küsimus, millised meetmed on võetud terrorismi vastu võitlemiseks ning kas need on olnud tõhusad. Veelgi tähtsam on siiski küsimus, kas kõnealused meetmed on vastuolus demokraatliku õigusriigiga.
Täna tuleb meil hääletada lennutranspordi käsipagasi alaste eeskirjade muutmist. Härra Watson on sellest juba rääkinud. See hääletus - ma loodan - teeb lõpu vaidlusalusele meetmele. Meetmed vedelike kohta on ebatõhusad ja tekitavad suurt vastuseisu. Me peame tagama, et terrorismivastane võitlus ei kujune eksiarvamuste poliitikaks. Alates 2001. aasta rünnakutest on kogutud kokku tohutu hulk teavet - andmete kogumine peab aga viima ka andmete töötlemiseni. Pärast rünnakuid Londonis ja Madridis on ilmnenud, et luureteenistuste käsutuses olid tegelikult andmed, kuid nad ei tegutsenud õigeaegselt. Andmed võivad olla kättesaadavad, kuid kohaldamine on jätkuvalt probleemiks.
Hiljuti avaldati Madalmaades raamat terrorismist ja selle vastu võitlejatest. Selles väidetakse ajaloolisest perspektiivist, et terrorismi tulemuslikkus on piiratud. Teiselt poolt avaldab terrorismivastane võitlus mõnikord olulist mõju ühiskonnale, mille tulemuseks on viha. Need, kes terrorismi vastu võitlevad, kaotavad selle lahingu käigus kodanike jaoks oma moraalse usaldusväärsuse - mis tähendab võitu terroristidele. Uute meetmete võtmisel peame me seepärast leidma õige tasakaalu õigusriigi ja tõhusa terrorismivastase võitluse vahel. Selles suhtes on õiguspäraseks parlamentaarseks vahendiks järelevalve teostamine.
Endine terrorismivastase võitluse koordinaator Gijs de Vries ütles, et tema kogemusel ei tahtnud mitte ükski liikmesriik Euroopa politseijõudu või Euroopa julgeolekuteenistust. Liikmesriigid tahavad, et jätkuvalt korraldataks julgeolekut riigi tasandil. Ometi püüame me endiselt organiseerida Euroopa koostööd. Üks probleem, mis sellest tuleneb, on demokraatliku kontrolli puudumine selliste operatsioonide üle. Liikmesriikide parlamendid teostavad järelevalvet omaenda teenistuste, kuid mitte selle koostöö üle. Mida arvab nõukogu Euroopa Parlamendi järjekindlast ja korrapärasest teavitamisest? Siinjuures ei pea ma silmas eeskätt uute meetmete kinnitamiseks esitamist, vaid vastamist küsimustele, mida ei ole väga tihti tõstatatud. Sarnaselt liikmesriikide parlamentide julgeolekukomisjonidele, peaks selliste koosolekute toimumine olema lubatud kinniste uste taga. Ma tahaksin kuulda, kas nõukogu soovib selles osas koostööd teha.
Andreas Mölzer
fraktsiooni ITS nimel. - (DE) Austatud juhataja, viimased kuuldused Taanist ja Frankfurt am Mainist Saksamaal on tõestuseks, et islamistide terrorismist tulenev oht ei ole kadunud. Ometi näitavad kõige hiljutisemad uuringud, et see oht on väiksem väljastpoolt - see tähendab Al-Qaidast - kui Euroopa Liidus elavate noorte moslemite poolt, kes on vastuvõtlikud radikaliseerumise suhtes ning muutuvad hiljem terroristideks.
Järelikult ei ilmu terroristid lihtsalt nagu välk selgest taevast; potentsiaalsed pahategijad kasvavad üles meie islamistide paralleelühiskondades, kus olulist, kohutavat, osa etendavad medresed ja eelkõige vihajutlustajad. Tänu poliitilisele korrektsusele sildistatakse pärismaiseid Euroopa inimesi liiga kergelt paremäärmuslasteks või isegi rassistideks oma aluskultuuri nõudmise eest, samas kui sisserännanud seisavad sellise probleemiga harva silmitsi. Nüüdseks kogu Euroopas eksisteerivaid islamistide paralleelühiskondi sageli alahinnatakse.
Terrorismi juured peituvad sageli koolis. Sealt areneb see edasi noortekampadesse, millele järgneb radikaliseerumine, ning võib seejärel jõuda haripunkti rünnakute näol. Me peame oma ühiskonnas täitma valesti suunatud sallivusest tekkinud tühimikud, milles terrorism saab jõudsalt kasvada. Me peame tõmbama piirid, kindlasti ei ole meil vaja olla tolerantne kõige suhtes. Oma traditsioonilise elustiili muutmine ja omaenda kultuuri salgamine loob terrorismile parima kasvulava. On seega ülim aeg, et ka Brüssel tunnistaks, et multikultuurne nägemus on kokku kukkunud, ning toetaks üle pika aja taas Euroopa põlisrahvastest elanikke, selle asemel, et neid rassismi väljajuurimise ettekäändel pidevalt diskrediteerida.
Jim Allister
Austatud juhataja, on kaks olulist punkti, mida tahaksin käesolevas tähtsas arutelus välja tuua. Esiteks, me kõik või enamus meist saab tulla siia täiskogu ette ning samamoodi terrorismi taunida ja avalikult hukka mõista, sest see on kõigis oma vormides alatu ja andestamatu. Kuid kas ELi piires praktiseerime me alati järjepidevalt seda, mida jutlustame?
Sündmused Frankfurdis ja Taanis on selle igikestva terrorismiohu meeldetuletuseks. Kui mõni minister kuskil Euroopas mõistaks täna hommikul või hiljem need vahistamised hukka, et avaldada vastupanu sellega seotud vajalikele väljaandmistele, oleksime me kõik solvunud, sest terrorism on terrorism ning see ei muutu ajaga vastuvõetavamaks.
Ent vaid mõned nädalad tagasi oli minu väikeses riigis asepeaminister Martin McGuinness, kes teab terrorismi koledast praktikast enam kui kõike, avaldamas vastuseisu ning kritiseerimas ägedalt Saksamaa valitsuse kehtivat taotlust Euroopa vahistamismääruse alusel ühe Saksamaal mitme aasta taguses pommitamises kahtlustatava Iiri vabariiklase väljaandmiseks. Selline käitumine on väljakannatamatu. Samamoodi nagu ka kolme Kolumbias süüdi mõistetud IRA terroristi varjamine Iirimaa poolt.
Seega ütlen ma, et me kõik Euroopas peaksime järgima üht eeskuju. Me ei saa terrorismi vastu võitlemisel ja sellele vastu seismisel valida ja otsustada. Kui me oleme selle vastu, peame olema kõige selle vastu ja vastavalt käituma. Kui keegi tõeliselt toetab õigusriiki, siis ei esita ta kriitikat ega protesteeri rahvusvahelise õigluse tagamise vahendite vastu.
Minu teine punkt on, et aktiivse terrorismi kasutamine ETA poolt on ajakohane meeldetuletus selle kohta, et harva vahetab terrorismileopard oma tähne. Nendel, kes laskuvad terrorismi kasutamiseni, on amoraalne mõtteviis, mille tõttu nad on võimelised taktikalistel põhjustel ajutiselt ümber lülituma, sidudes end poliitiliste vahenditega, kui see aitab paremini nende eesmärke saavutada.
Me peaksime kõik selliseid ettevaatlikult vältima ning mitte kunagi tegema seda viga, et hakata terroriste arvustama omaenda standardite järgi.
Jaime Mayor Oreja
(ES) Austatud juhataja, ma tahaksin alustada öeldes, et käesolev võitlus ei käi terrorismi kui nähtuse vastu. Igal üksikul juhul on see võitlus teatava organisatsiooni vastu, millel on teatav poliitiline kava ning konkreetsed poliitilised eesmärgid.
Seepärast on meil vaja alustada sellest, et teeme kindlaks, milline terroriorganisatsioon meie vastas seisab, ning praegusel hetkel on Euroopa Liitu ähvardavaks põhiliseks tulevikuohuks džihaadi terroriorganisatsioon, mis ei ole nähtus, vaid pigem organisatsioon, mis on juba saanud üle hirmust meie kontinendil rünnakuid toime panna.
Erinevus käesoleva organisatsiooni ning muude traditsiooniliste organisatsioonide vahel, mis on Euroopa Liitu rünnanud ja seda praegu ründavad, seisneb selles, et see on endiselt suures osas tundmatu suurus, kuna me ei mõista nende rünnakute rütmi ega riikide valikut tingivat põhjust ning kuna nende ajataju on oluliselt erinev meie omast.
Seetõttu, nagu härra Watson nii hästi väljendas, ei ole ELi institutsioonide ülesanne mitte luua põhjalikku meetmete nimekirja, vaid pigem on aeg rajada alused, sambad ja väljad Euroopa institutsioonide tegevusele, et etendada osa terrorismivastases võitluses.
Meil on vaja otsida suunda. Sellel alal ei ole määravaks järjest suurema hulga meetmete väljakuulutamine. Meil tuleks mõista, et ELi institutsioonide roll peaks olema seada sisse see, mida eelkõige vajame selle organisatsiooni vastu võitlemiseks, ning selleks on luure ja teave.
Seega, esiteks ja peamiselt vajame me Euroopa mudelit selle terroriorganisatsiooni vastu võitlemiseks, sest vastasel juhul, kui Euroopa Liit ei tooda lisandväärtust, kui ta ei ole usaldusväärne ning eurooplaste jaoks terrorismi vastu võitlemisel ei kasulik ega tunnustatud, imestatakse 2025. aasta Euroopas, mis mõtet Euroopa Liidul üldse on.
Bárbara Dührkop Dührkop
(ES) Austatud juhataja, ma usun, et on tüütuseni korratud, et terrorisminähtus - mis loomulikult kujutab endast selgelt äratuntavaid rühmitisi - ei ole üksnes Euroopa mureküsimus, vaid ülemaailmne küsimus, nagu nõukogu ütles, ning pole kahtlustki, et meil on vaja ülemaailmset ja Euroopa-sisest reageeringut.
Ma olen veendunud, ning pidades silmas, mida härra Frattini ütles täna hommikul juhtunu kohta, millest ma samuti kuulsin, et see on ilmselt kõige suurem ELi ees seisev väljakutse, kuna see ei kahjusta mitte üksnes kodanike julgeolekut ja nende füüsilist puutumatust, vaid see püüab õõnestada midagi väga tähtsat: demokraatlike ühiskondade väärtusi. See on põhjus, miks Euroopa Liit otsib ühiseid vastuseid.
Ma usun, et see suuliselt vastatav küsimus parlamendile tõestab, kui väga soovib parlament terrorismivastases võitluses edusamme teha, kuid see näitab ka, et meil on muresid, kuna härra Watson esitas hulga küsimusi, mis võivad tähendada eksimusi meie võetavate meetmete kontekstis, kuna eelkõige on meil käesolevas võitluses vastutus demokraatia ja vabaduse ees, mis on väga tähtis ja mida ei tohi unustada.
Ma tahaksin ka öelda, et minu arvates on kõnealused meetmed vajalikud, nagu kõik, mida oleme teinud ja mis härra Frattini sõnul ellu viiakse, ning et ka politsei tehtud töö on väga oluline, kuid mitte piisav. Minu arust on meil vaja ka tugevdada strateegiaid, mis loovad eri kultuuride vahel integratsiooni ja dialooge. Ma arvan, et tsivilisatsioonide vaheline liit on õige vahend terrorismivastases võitluses.
Meil on vaja jätkata seda, mida Tamperes arutasime, ja tööd, mida seejärel Haagis tegime, et olla ühtne enda poolt väljaöelduga: tasakaal vabaduse, julgeoleku ja õigluse vahel.
Sel põhjusel kiirustab Euroopa Parlament vastu võtma Prümi lepingut enne suve. Võimalus vahetada kiirelt ja tõhusalt täpset teavet omab suurt tähtsust rahvusvahelise terrorivastase koostöö saavutamiseks.
On tõsi, et me korrutame vajadust sobitada kodanike ja üksikisikute õigusi julgeolekuvajadusega. Euroopa Parlamendil on määrav roll, kuid nagu nõukogu ütleb, ei ole parlamendil tänasel päeval tegelikku sõnaõigust selle üle, mida selles valdkonnas tehakse.
Nõukogu võtab kas ühehäälse otsuse või ta ei võta mingit otsust. See on põhjus, miks ma arvan, et see nõrgestab ja kärbib Euroopa Liidu jõudu uutele väljakutsetele vastu astuda. Nagu härra Watson nii selgesõnaliselt ütles, on Euroopa Parlamendi ainus võimalus nõukoguga ühiselt tööd teha viisakuskoosolek, ning demokraatlikult valitud koguna peaks meil olema võimalus võtta osa otsustustest.
Me tervitame Euroopa Põhiõiguste Ameti loomist ning loodame, et see amet on võimeline teostama selget järelevalvet kõigi ELi tegevuste üle politsei- ja õigusalase koostöö valdkonnas.
Ma tahaksin ka rõhutada, et meie fraktsioon toetab ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatorit, ükskõik kes selleks saab, kuid see võiks juhtuda peagi. Tähtis on, et ta ei oleks paberist tiiger, vaid omaks selget ja tugevat mandaati.
Kokkuvõttes, ja sellega ma ka lõpetan, arvan, et on õige öelda, et Euroopa Liidu tegevus terrorismivastases võitluses ja selle tagajärjed peaksid sisaldama olulist mõõdet: ohvrite ning nende perekondade toetamist ja kaitsmist.
Sarah Ludford
Austatud juhataja, olles pärit Londonist, ei alahinda ma mingil moel terrorismiohtu. Meie, londonlased, oleme seda aastakümneid tõepoolest talunud, sealhulgas Iiri vabariiklaste terrorismi, mis oli osaliselt rahastatud Ameerika Ühendriikidest. Olulise tähtsusega põhialuseks on ebakindel asukoht.
Europol räägib meile, et ELis oli eelmisel aastal ligi 500 terrorirünnakut. Loomulikult on see suur kuritegevuse oht, kuid samamoodi on ka salakaubitsemine uimastitega, inimkaubandus ja korruptsioon. Kuhu jääb nõukogu tegevus nõudmaks, et kõik liikmesriigid allkirjastaksid ja ratifitseeriksid Euroopa inimkaubanduse konventsiooni? Kuhu jäi nõukogu protestiavaldus, kui Ühendkuningriigi valitsus lõpetas jaanuaris ulatusliku korruptsiooni uurimise seoses "riigi parima” relvatootjaga BAE?
Lihtsalt see, et liberaalid seavad kahtluse alla vedelike piirangu tõhususe võrreldes sellest tuleneva ebamugavusega, või vaidlustavad isikuandmete massilise kokkukogumise, ei tähenda, et me oleme terrorismi suhtes leebed. Ükski politseiala ei tohiks hoiduda kõrvale demokraatlikust vastutusest.
Mul oli au olla Euroopa Parlamendi erakorraliste väljaandmiste uurimisrühma aseesimees ning ma jagan solvumistunnet, mida teised on väljendanud seoses nõukogu täieliku vaikimisega vastuseks meie uurimistulemustele, mille järgi on mitmed liikmesriigid olnud kaasosaliseks ulatuslikes inimõiguste rikkumistes, vägivaldsetes äraviimistes ja piinamistes.
Nõukogu peaks vaatama oma kapsaaeda enne, kui võtab ELi kodanikelt ära kodanikuvabadused. Parlamendiliikmed ei ole saanud mingit teavet enam kui viis aastat tagasi vastu võetud terrorismialase raamotsuse rakendamise kohta. Kas kõik liikmesriigid on selle täielikult sisse viinud? Kui palju kaasuseid on olnud? Kui palju uurimisi või süüdimõistmisi on registreeritud? Me teame, et ametid, isegi ühe riigi piires, ei jaga teavet omavahelise kadeduse, võimuvõitluste ja jõumängude tõttu, rääkimata piiriülesest koostööst. Miks mitte võtta see prioriteediks, selle asemel, et luua meeleheitlikult õigusakte meie privaatsuse äravõtmiseks?
Samuti on palju vastuolulisust seoses äärmusluse käsitlemisega. See on tähtis küsimus, kuid hõlmab ka mõõdukate moslemite suure enamuse integratsiooni, ning ometi on ELis piirkondi, kus mošeede ehitamine on tehtud väga keeruliseks. Miks mitte seda vaadata?
Härra Szymański väljendas oma äärmiselt parempoolset arvamust, et me ei saa julgeoleku eest maksta liiga kõrget hinda. Ma ei ole sellega põhimõtteliselt üldse nõus. Kas mitte samamoodi ei õigustanud kommunistid oma repressioone? Selle asemel, et anda liiga palju ära vabadust julgeoleku vastu, vaatame, mis tegelikult toimib: eesmärgistatud uurimised ja luurel põhinev korrapidamine. See on viis hoida üleval avalikku usaldusväärsust ja koostööd.
Mario Borghezio
- (IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, 11. septembril korraldasid mitmed katoliiklusel ja kristlusel põhinevad demokraatlikud liikumised Brüsselis suure meeleavalduse islami terroristide vastu ning 11. septembri ohvrite mälestuseks, kuid sotsialistist Brüsseli linnapea keelas selle ära põlastusväärsetel sisepoliitikaga seotud põhjustel.
See saadab terrorismi kohta negatiivseid signaale, kuid veelgi tõsisem on Hamasi terroristide meelitamine peaminister Romano Prodi ja välisminister härra D'Alema poolt. Euroopast edastatavad poliitilised signaalid peaksid selle asemel olema ühiselt islami terrorismi vastu ning me peaksime ühiselt olema nende vastu, kes peavad mošeedes meie ja meie julgeoleku vastaseid jutlusi.
Ma tervitan voliniku avaldust, et Euroopa kodanikud peavad olema enam kaitstud ja tundma end enam kaitstuna vähemalt samapalju kui USA kodanikud, ning seepärast on vajalik tugevdada atlandiüleseid suhteid. Ma küsin teilt ometi, härra Frattini, läheneva ohu kohta seoses terroriaktidega, milles kasutatakse näiteks bakterioloogilisi relvi - jumal hoidku - või tuumarelvi: kas me oleme valmis? Lõuna-Euroopa näitas, et ei ole valmis tulekahjudest tulenevaks ohuks, kuid nüüd tundub mulle, et me peame tegema palju-palju enam. Ma soovin teile teie töös palju edu, härra Frattini.
Kyriacos Triantaphyllidis
(EL) Austatud juhataja, lubage ma alustan tuues välja, et viimaste aastate jõupingutused muuta terrorism Euroopa Liidu võtmeprojektiks ja esmatähtsaks valdkonnaks, on osutunud juba ette läbikukkumisele.
USA salateenistused on peagi võimelised ilma piiranguteta kontrollima igaühe telefonikõnesid, tegevust Internetis ja e-kirju kõigis Ameerika Ühendriikides asuvates serverites. Selline areng on järjekordne samm kodanike üldise kontrollimise ja valvamise suunas ülemaailmselt ning EL on kahjuks leppinud meetmete vastuvõtmisega, mis on osutunud takistuseks tema enda arengule. Suur osa ELi eelarvest on määratud politseiasutuste, sõjaliste operatsioonide, sisserändajate kinnipidamisrajatiste vms asutamiseks ja tugevdamiseks.
Eriti sooviksin ma puudutada terroristide nimekirjade koostamist. Nende nimekirjade suhtes ei kehti mingi demokraatlik ega institutsiooniline õigusalane kontroll ega õigusalase kontrolli või kaebuste esitamise menetlus. Isegi pärast Euroopa Kohtu 12. detsembri 2006. aasta otsuseid, kui tehti teatavaks kohtuotsus puuduliku kontrolli ja inimõiguste kaitsmiseks vajalike meetmete mittejärgimise kohta, tegi Euroopa Liit üksnes pealiskaudseid muudatusi.
Põhiprobleemid on alles jäänud. Liikmesriigid ei ole sunnitud esitama tõendeid üksikisikute kohta, kelle kohta tehakse ettepanek nad nimekirja lisada, samas kui veelgi ohtlikum on asjaolu, et komisjon ise jääb vastutavaks üksikisikute ja organisatsioonide nimede nimekirja lisamise ning sealt eemaldamise suhtes. Teiste sõnadega, härra juhataja, komisjon on jätkuvalt kohtunik, vandekohtunike kogu ja timukas.
Koenraad Dillen
(NL) Austatud juhataja, ma panen oma kahetsuseks tähele, et suur osa inimesi siin auditooriumis kohkub taaskord tagasi nimetamast asju õigete nimedega. Kas meile meeldib või mitte, on ebamugav tõelisus see, et rahvusvaheline terrorism on üksnes ja lihtsalt sõda, mille islami äärmuslased on Lääne ja Euroopa vastu välja kuulutanud. Meil peab jätkuma julgust tunnistamaks, et vaenlane on juba meie uksest sisse astunud. Džihaadivõrgustikud tegutsevad kogu Euroopas ning mošeed kutsuvad usklikke üles pühasse sõtta meie avatud ühiskonna vastu. Eile jõudis meieni järjekordne näide sellest Taanis. Seepärast on vajadus islami Trooja hobuse vastaste igakülgsete meetmete järele suurem kui kunagi varem. Lõppude lõpuks on meil õigus ja kohustus kaitsta oma avatud ühiskonna väärtusi.
Kuid kas me seda ka teeme? Nagu mu kolleeg härra Borghezio just ütles, on tüüpiline näide Euroopa argusest Freddy Thielemans'i, sotsialistist Brüsseli linnapea otsus keelata ära teisipäevaks, 11. septembriks kavandatud kasvava islamiseerumise vastane marss põhjusel, et meeleavaldust võidakse mõista üha kasvava ja valijatena huvipakkuva islamikogukonna tõsise noomimisena. Euroopa püüab üle kogu maailma propageerida avatud ühiskonna väärtusi, peamiselt sõnavabadust, samal ajal kui selle ametlikus pealinnas vaigistatakse nende samade Euroopa väärtuste kaitsjaid. Et selles osas ei ole võetud selget seisukohta, ütleb selle parlamendi kohta nii mõndagi.
Timothy Kirkhope
Austatud juhataja, käesolev arutelu käib meie rahva turvalisuse ja meie eluviisi säilitamise, meie liberaalse demokraatia, õigusriigi ja vabaduse kaitsmise kohta.
Terrorism tabab kõiki neid asju otse südamesse. Kõigis oma vormides määratleb terrorism hea ja kurja vahelise võitluse ning me peame olema alati valvel. Suurbritannias pidime me kolm aastakümmet tegelema IRAga. Üsna hiljuti olid meil suitsiidiplahvatused Londonis ning katsed korraldada veresauna Glasgows.
Minu kolleegid Hispaaniast võitlevad ETA juhitud kurja terroriga. Neil on oma julges vastutegevuses meie täielik toetus. Radikaliseerumise vastu võitlemine on suur väljakutse, kuid me elame maailmas, kus terrorioht muutub pidevalt ning on kujunenud keerukamaks. Maailma demokraatiad peavad püsima valvel, jagama tõhusamalt luureinfot ning olema valmis astuma tõsiseid samme.
Terrorism on sõjaakt meie ühiskonna ülesehituse vastu. Seda saadavad korda kurjategijad ja mõrvarid, kes põlastavad meie liberaalset demokraatiat ja vabadust. Terrorirühmitused tuleb ära keelata ning neid, kes panevad toime vägivalda, õhutavad terrorismi või osutavad abi terroristidele, tuleks takistada. Tegevuse suhtes, mida ELi liikmesriigid saavad koos teha, on näiteks ETA pommivalmistajate vahistamine nädalavahetusel. See näitab, et ühine uurimine lisab väärtust terrorismivastasesse võitlusesse.
Täna hääletame me vedelike piiramise üle lennukipardal. Lendajate julgeolek peab olema meie põhimureks - meie endi, meie valitsuste, lennujaama ja lennufirmade operaatorite mureks. Kuid, nagu kõigi õigusaktide puhul, saab midagi parandada pidades silmas kogemust ning ma usun, et nüüd on võimalus - ja hea võimalus - näha, kuidas see toimib.
Samal ajal peaksime me põhiliselt toetuma olemasolevale teabele, et aidata seadusloojatel ja meil endil määratleda püsiva ohu olemus ja ulatus. Ma kiidan volinik Frattini ettepanekuid, mis on selles suhtes positiivsed.
Ma tunnustan, et siin on habras tasakaal, kuid igal juhul peame me alati tegema kõik mis võimalik, et kaitsta oma inimesi terrorismi kurjuse ja mõrvarlike kavatsuste eest.
Claudio Fava
(IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, ma arvan, et käesolev arutelu võimaldab meil vahepeal saada jagu, anda ülevaadet, kuid ka ületada mõningaid ohtlikke vigu - peamist viga. Me arutleme terrorismi-, mitte islamivastase strateegia üle ning terrorismi põhjuste vähendamise üle lihtsustatud viisil, kus islami fundamentalism oleks üsna pealiskaudne lahendus, üsna lihtsustatud seletusviis. Samamoodi teevad mõned sõnastusviisid, mida just kuulsin, mind murelikuks: mošeed toovad sõja meie ühiskondadesse! Need on üsna üldised, üsna vaenulikud ja üsna toored arvamusavaldused. Kujutlege, kui Türgis astuks homme üks parlamendiliige Türgi parlamendi ette ning ütleks "kristlikud kirikud toovad sõda meie ühiskonda” - kui palju meelepaha oleks siinse parlamendi reaktsioonis?
Ma tahaksin ka anda soovituse härra Frattinile: me teame, et kõige olulisem töö on täideviimine, samuti ka ennetamine. Ma usun siiski, et arvestusi tuleks teha mitte vahistatud väidetavate terroristide, vaid tegelikult süüdi tunnistatud terroristide alusel. Oleks kasulik kontrollida või teha mõningast uurimistööd, kui palju terrorismis kahtlustatavaid on viimaste aastate jooksul meie riikides vahistatud ning seejärel vabastatud.
Me oleme nõukogult saanud mõned vastused, kuid osa neist on andnud vaid pooliku vastuse. Ma tahaksin keskenduda kolmele punktile, mida me peame põhjalikumalt uurima: meile pole päris selge, milline peaks olema parlamendi roll ning kuidas see peaks olema täpselt seotud käesoleva Euroopa Liidu strateegiaga. Me pole veendunud - ning sellele on viidanud ka teised parlamendiliikmed -, et iga kuue kuu järel aset leidev kohtumine asepresidendi, kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimehe ning nõukogu vahel on piisav. Me usume, et on vaja teatud üksmeele kvaliteeti ja taset, mis ei saa piirduda nende vormiliste, rituaalsete kohtumistega.
Meile pole selge, mis saab ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori funktsioonidest. Meile on selgitatud, et see funktsioon on seotud eelkõige strateegiliste hinnangute esitamise ja teabe levitamisega. Kui meie komisjonil oli võimalus rääkida härra de Vries'ga, tunnistati meile, et see funktsioon on täiesti ilma sisu ja vahenditeta. Sellisel juhul, ma usun, et miski ei saa mõjuda kahjustavamalt kui institutsiooniline funktsioon, millele puuduvad vahendid elus püsimiseks ja enda tõestamiseks.
Lõpuks, austatud juhataja, ei ole selge, millise seisukoha võtab eesistujariik Portugal euro-atlandiülese koostöö osas. Ma tahaksin minna tagasi meie küsimuses sisaldunud väga lihtsa ja siira nõude juurde. Küsimus oli see, kas käesolevat koostööd tehakse meetoditega, mis järgivad asutamislepingu artiklit 6 nagu parlament on CIA uuringu lõpuleviimisel soovitanud. Me vajame selget vastust. Ühisel strateegial on mõtet siis, kui ta hõlmab kodanike põhivabaduste täielikku austamist, kuid alati ei ole see nii olnud.
Me tervitame asepresident Frattini algatust küsimustiku osas, mis jagatakse liikmesriikidele, et selgitada välja, millised vahendid nad on sisse seadnud ning milliseid tulemusi on need vahendid andnud, sealhulgas kodanike põhivabaduste austamise vallas, kuid selles punktis tahaksime me anda teile teada, et parlament kavatseb siiski innustada CIA uurimiskomisjoni järelduste edaspidisele jälgimisele ning esitada vormilise küsimuse: millise tegevuse on nõukogu ja komisjon ette võtnud mitmete nendes raportites esitatud nõuete suhtes?
Austatud juhataja, lõpetuseks võin vist öelda, et terrorismi vastu võitlemine nõuab kõrgetasemelist ühiskondlikku konsensust ning me peame olema valvsad asutamislepingu artiklis 6 sätestatud põhimõtete suhtes. Kuritarvitamiste ja lihtsustamise vältimine on ainus viis, et tagada üksmeeleni jõudmist.
Sophia in 't Veld Veld
(NL) Austatud juhataja, demokraatia, kodanikuõigused ja õigusriik on need, mida pean äärmiselt kalliks, samamoodi ka omaenda ja teiste eurooplaste elu. Nende kahe poole vahelisest lõivsuhtest rääkimine on ohtlik rumalus. Demokraatia vaenlastele tuleb vastu seista; selle all pean silmas terroriste, kuid ka seda ohtu demokraatiale, mis tuleneb riigi ülemäärasest võimust ja demokraatliku korra kõrvaldamisest. Ikka ja jälle kuuleme me nõukogu ja vähemal määral ka komisjoni kõnelemas põhiõigustest, inimõigustest ja demokraatiast, kuid see kõlab kuidagi õõnsana, kui mõistame, et riigi kontroll kodanike üle on kiirelt kasvamas. Iga intiimne detail meie eraelust on nüüd teada. Teiselt poolt ometi on kodanikel järjest vähem ja vähem kontrolli riigi üle.
Veel enam, liikmesriikide ametiasutused ja nõukogu keelduvad aruandekohustusest. Ma tahaksin, et nõukogu räägiks meile näiteks olukorrast seoses kõrgetasemelise siderühmaga, mis on kaasatud meie isiklike andmete edastamise alastesse läbirääkimistesse Ameerika Ühendriikidega. Meile on alati räägitud, et need on uurimuslikud kõnelused, kuid Ameerika Ühendriigid tunduvad arvavat, et me oleme juba valmis lepingule alla kirjutama. Eesistuja, milline on olukord? Milline on läbirääkijate mandaat? Mis on läbirääkimiste teema? Seda arutati Lissabonis 19. ja 20. juulil. Miks pole liikmesriikide parlamente ega Euroopa Parlamenti - Euroopa kodanikke - sellest teavitatud?
Veel üks näide on hiljutine USA välisluure jälitustegevuse seadus. Härra Watson ja mina oleme selle kohta küsimusi esitanud. See on seadus, mis võimaldab Ameerika Ühendriikidel teostada järelevalvet peaaegu kogu meie Euroopa-sisese side, telefonikõnede ja e-kirjade üle. Miks ütleb nõukogu, et see ei puutu üldse meisse? Kas nõukogul pole mingit kohustust kaitsta Euroopa kodanike privaatsust?
Kolmandaks näiteks on lennureisijate isikuandmed. Me oleme seda teemat varem sadu tuhandeid kordi arutanud. Tint lepingupaberil on vaevalt kuivada jõudnud, kuid USA on juba kõrvale heitnud selle ainsa hea punkti: Euroopa kodanike puutumatuse seaduse kohaldamise. Komisjon ütleb, et Euroopa lennureisijate isikuandmete süsteem seatakse sisse, kuid kas siiani on antud hinnangut Ameerika lennureisijate isikuandmete programmi tulemustele? Mul on hea meel, et volinik ütles, et hinnang tuleb ning et see hõlmab mitte üksnes rakendamist, vaid ka terrorismi vastu võitlemise poliitika tulemusi ja mõju põhiõigustele, kuna see on pikalt hiljaks jäänud.
On huvitav, et kui sa kritiseerid terrorismivastast poliitikat või esitad selle kohta kriitilisi küsimusi, avastad, et sageli peetakse sind Ameerika-vastaseks. Ometi on nimelt ameeriklased need, kes esitavad kriitilisi küsimusi ning kes on viimastel kuudel läbi viinud põhjalikke hindamisi ja seavad nende meetmete tõhususe suure küsimärgi alla. Seepärast, selle asemel, et kopeerida ja vastu võtta viletsat USA poliitikat, peab Euroopa vastu võtma hea poliitika ning ühinema USAga, kaalumaks, mis on vajalik ja mis mitte.
Paul Marie Coûteaux
(FR) Austatud juhataja, loomulikult ei ole ma ilusate mõtteavalduste, manamiste ja vagameelsete soovide ettelugemise vastu, mis on käesolevas arutelus valdavaks olnud, kuid ma ei näe neis tegelikult sellist objektiivsust, mida pean vajalikuks, et mõista nähtust, mis on nii järsku asunud meie mõtteid valdama - pealegi nii järsku, et me ei vaevu välja selgitama selle sisendeid ja väljundeid, põhjuseid ja tagajärgi. Daamid ja härrad, mis on poliitika, kui mitte meid vahetult puudutava põhjuste ja tagajärgede kannatlik väljatöötamine?
Kõikjale, avalikesse kohtadesse ja isegi tänavatele, on seatud hirmutavad videojälgimissüsteemid. Miks? Et võidelda terrorismi vastu. Me peame arvet kodanike üle, arendame politseiteenistusi ja vahel salapolitseid. Miks? Et võidelda terrorismi vastu. Me võtame taas kasutusele piinamise. Miks? Et võidelda terrorismi vastu. Me muudame seadusi ja järjest enam hülgame neid, me hülgame isegi inimeste põhiõigusi, mis on meie vanade piiblite oletatavaks asemikuks. Miks? Et võidelda terrorismi vastu. Me seame kõikjale üles raketikilbid, isegi sellistesse riikidesse nagu Tšehhi Vabariik, sealse rahva suureks meelehärmiks, kes ei ole niikuinii kogenud mingit terrorismi, ning seda kõike terrorismivastase võitluse nimel. Lühidalt, me lahutame rahvaid, loome inimeste vahel usaldamatust ja mis peamine, hirmutame neid, mis on juhtunud meie Euroopa rahvastega ning paraku ka idas ja läänes. Miks? Et võidelda terrorismi vastu.
Daamid ja härrad, kas pole ilmselge, et mitte terrorism ei haara meid kaasa, vaid terrorismivastane võitlus? Meie vaadet varjab salakaval loor ja me ei suuda seda isegi näha. Muidugi ei eita ma rünnakute alatust meie rahva vastu Hispaanias ja Ühendkuningriigis. Ometi räägivad need näited iseenda eest, et terrorism tabas neid riike, sest nad toetasid sõjalist akti: sissetungimist sõltumatusse riiki. Pealegi ei karda ma öelda, et see, mis toimus Iraagis, ei olnud mitte niivõrd vastuseks terrorismile, vaid teine aegunud barbaarne terrorismivorm, mis viis rahvusvahelise pinge ülima piirini.
Tõtt öelda on terrorism ise tagajärjeks maailmale, mis on sügavalt tasakaalust väljas ja mida valitseb impeerium, mis sarnaselt kõigile maailma impeeriumidele eitab piiride ja rahvaste olemasolu, eesmärgiga luua ühemõõtmeline, ühetaoline maailm, mis painajalikult keskendub üksnes kaupade väärtusele. Maailm, mis on nii äge ja vägivaldne erinevate inimeste mitmekesisuse suhtes, et ainsaks vastuseks saab olla teist tüüpi vägivald, mis on loomulikult sama vastuvõetamatu: terror.
Jätkugu meil julgust selle üle tõsiselt mõelda. Mis siis, kui terrorism oleks peamiselt tagajärjeks sellele uuele kategoorilisele imperatiivile, mille sunnivad peale turujõud ja on osaks selle loogikast: piiride mahasurumine. Mitte üksnes piiride kaotamine, piiriülesuse mood ei hävita maailma mitmekesisust ja aja vihale neid, kes tahavad seda alles hoida, vaid piiride kadumine soodustab ka kampade mahhinatsioone. Võibolla see, daamid ja härrad, on arutluspunkt, mille võiks lisada terrorismivastase võitluse arutellu?
Ryszard Czarnecki
(PL) Austatud juhataja, muistse Euroopa reaalsuseks oli ukse ees seisev Hannibal. Nüüdisaegse Euroopa reaalsuseks on ukse või väravate ees ootav terrorism. Nüüdseks juba aasta aega on Euroopa Parlament olnud ametlikult kaasatud institutsioonidevahelisse arutellu. See on hea, eelkõige seetõttu, et Euroopa kogeb jätkuvalt terrorirünnakuid ning saab neid kindlasti tunda ka tulevikus. Me räägime reaalsete piiride seadmisest võimalusele selliseid rünnakuid läbi viia.
Seepärast on õige, et me peaksime tahtma teada, millisel ELi liikmesriigil ei ole õnnestunud kehtestada terrorismivastaseid meetmeid, mis on varem sisse seatud. See peab olema selge, tagamaks, et üksikud ühiskonnad ei ärka üles šokis, kui nende riigis on just toime pandud rünnak. Samamoodi tahame me teada ELi terrorismivastase tegevuse koordinaatori, härra de Vriesi tagasiastumise tegelikke põhjuseid. Kas see ametist vabastamine oli ajendatud vaidlustest pädevuse üle?
Terrorism ei ole abstraktsioon; see on väga reaalne. Ma räägin kui riigi esindaja, kelle relvajõud on kaasatud Iraagis ja Afganistanis. Minu riigi jaoks, millel puuduvad terrorirünnakute kogemused, on terrorism sellele vaatamata väljakutse.
Miguel Portas
(PT) Ma olen tähelepanelikult kuulanud, mida nõukogu ja komisjon on rääkinud, ning ma pean ütlema, et olen kindel, et peame seda arutelu mõnekuulise vahe järel taaskord - täpselt samades tingimustes -, sest dr Lobo Antunes'i ja volinik Frattini silmis on kõik, mis tehtud, hästi tehtud; mingeid vigu ei ole tehtud ning ükski hindamine ei ole välja toonud ainsatki eksimust. Me kuuleme pidevalt üht ja sama asja üha uuesti ning see on peamiseks probleemiks - see on ekslik! Nii kaua kuni me läheneme terrorismile kui probleemile, mis jääb politsei ja teabeteenistuste reguleerimisalasse, jätame me kõrvale keskse küsimuse.
Praegusel ajal on terrorism lähedalt seotud sümmeetriliste poliitiliste põhimõtetega, mis soodustavad tsivilisatsioonide kokkupõrget ja sõda, ning selles punktis on teie vaikimine kõrvulukustav. Näiteks teeb volinik Frattini teatavaks meetmed lõhkeainete kontrollimiseks täpselt sel ajal, kui sõda Iraagis on muutunud mitteavalikuks äritehinguks, mis on väärt miljoneid dollareid, ning Ameerika Ühendriigid tellivad alltöövõtuna salastatud teabe kogumist ja töötlemist.
Kontrollida lõhkeaineid? Ma tean üht viisi: riigistada tootmine ja kaubandus. See on ainus viis hoidmaks ära seda, et terrorismist ja terrorismivastasest võitlusest saab ühe mündi kaks külge: muutes elu ja surma äriks.
Viorica-Pompilia-Georgeta Moisuc
(RO) Proua juhataja, terrorism on pika ajalooga kompleksne nähtus, mis on kehastunud eri vormides, alates õõnestavatest liikumistest, mille eesmärgiks on suruda maha riikide suveräänsus ja sisemine kord, vallandades kodusõja, kuni atentaatide, mõrvade ja pogrommideni. See on põhjus, miks käesolevale küsimusele tuleks läheneda realistlikult, kohusetundega, ning aruteludes peaksid osalema eri valdkondade spetsialistid.
11. septembri terrorirünnakud, kümned tuhanded ohvrid ja tohutu kahju sunnivad ühiskonda, Euroopa riike ja institutsioone võtma ette kooskõlastatud, süstemaatilist ja pidevat tegevust mitmel suunal, mida ma tahaksin teile meelde tuletada:
1. käesoleva fenomeni põhjuste objektiivne otsimine ja seejärel pidev parendamine.
2. terroriaktide rahastusallikate ning riigiüleste poliitiliste ja finantsvõrgustike tuvastamine.
3. terrorismi enda, relvapoliitika ja strateegilise toormaterjali allikate kogumiseks peetavate sõdade vahelise suhte määratlemine, terrorismivastase võitluse ettekäändel.
Ükski ühekülgne lähenemine terrorismiküsimusele ei aita kaasa tõe väljaselgitamisele ning selle ohtliku riikideülese nähtuse väljajuurimisele.
Antonio Tajani
- (IT) Austatud juhataja, daamid ja härrad, terrorismi vastu võitlemine peab jääma üheks Euroopa Liidu peamiseks prioriteediks. Kindlasti vajame me tõhusaid, kindlaid, koordineeritud meetmeid, et ennetada terrorismi ja selle vastu võidelda ning seega on teretulnud härra Frattini poolt käesolevas istungisaalis sedastatud ettepanekud.
Esiteks ei tohiks me teha seda viga, et vähendame oma valvsust, kui rahvusvaheline terrorism võtab suuna Euroopast kaugemale. Kahjuks ei ole vähenenud islami fundamentalismist tulenev oht, isegi kui rünnakud leiavad aset kaugel meie piiridest.
Koordineeritud tegevus tähendab eelkõige koostööd ELi piires, samuti tugevat sidet Ameerika Ühendriikidega: sidemete katkestamine Ameerika Ühendriikidega terrorismivastases võitluses oleks äärmiselt suur viga ning tooks kogu Euroopa Liidu rahvastikule väga tõsist kahju, kuid peaksid olema sidemed ka mitteäärmuslike Araabia riikidega, sealhulgas nendega, mis on Al-Qaida nägemispiirkonnas.
Euroopa peab nendes meetmetes võtma juhtiva rolli, et ennetada terrorismi ja selle vastu võidelda, kuid peab tagama, et oluline tegevus saab võitu bürokraatlikust manööverdamisest. Kahjuks on lihtsam seada sisse rangeid kontrolle deodorandipudelite üle, mida ei transpordita sobivates plastikaatkottides, kui terroristide üle, kes on sisse imbunud ebaseaduslike sisserändajatena. Seega, ma kordan, on teretulnud kindel tegevus Euroopa Komisjoni ja nõukogu poolt.
Terrorismivastast võitlust tuleks siiski pidada ka poliitiliste algatuste kaudu, et leida lõpuks lahendust Iisraeli-Palestiina kriisile, koos Palestiina riigi sünniga ja tagatud turvalisusega Iisraeli riigile, tegemata mis tahes järeleandmisi fundamentalistlikele organisatsioonidele, mis on maskeerinud end poliitilisteks fraktsioonideks - ma viitan Hamasile ja Hezbollah'le.
Terrorismivastases võitluses ei tohiks me siiski unustada, et Euroopas on islamielemendi ohtude kõrval ka relvastatud rühmitiste ohtlik võrgustik, mis on seotud sisemaiste ja separatistlike poliitiliste liikumistega. Euroopa - ja ma lõpetan siinkohal - ei tohi vähendada oma valvsust ka selles plaanis. Sündmused, mis leidsid aset Hispaanias, näitavad meile, et iga kord kui vähendame oma valvsust või valime läbirääkimiste tee, tulevad terroristid tagasi rünnakule.
Michael Cashman
Austatud juhataja, ma tervitan volinik Frattini ja nõukogu eesistuja vastuseid. Ometi, reaalsus on see, et meil siin täiskogus on luksus rääkida, rääkida, rääkida. Kuid tegelikult peab valitsuses ja komisjonis asuma tegevusse - tegevusse, et ennetada terrorirünnakuid: terrorirünnakuid, mida ei kujutata lihtsalt ette; terrorirünnakuid, mis on reaalselt, mida just praegu kavandatakse. Reaalsus poliitikas on see, et kui sa ei asu tegevusse, ründavad sind need samad käesoleva täiskogu liikmed, kes ründaksid sind ka seetõttu, et sa ei astunud tegevusse.
Seepärast ma tervitan kõnealust strateegiat ning asjaolu, et me vaatame selle läbi. Lisaks, mida me peame tegema, nagu varem öeldud, on võtta käsile terrorismi juured. Need peituvad lootusetuses ja meeleheites, vaesuses, viha jutlustamises. Lubage mul üsna otse ja ühemõtteliselt välja öelda, et need, kes seovad põhjuse, traditsiooni või religiooni oma terrorirünnakutega, õõnestavad oma ideoloogiat, oma religiooni, oma põhjust ja oma traditsiooni.
Nüüd eelkõige on meil vaja tegutseda kui 27 liikmesriiki - mitte eraldi - ning tegutseda koos liitlastega, sealhulgas Ameerika Ühendriikidega. Ameerika Ühendriigid ei ole probleem. Rünnakud Ameerika Ühendriikide vastu ei leidnud aset 11. septembril, need leidsid aset enne seda, ning rünnak meist ühe vastu tähendab väidetavalt rünnakut meie kõigi vastu.
Ignasi Guardans Cambó
Austatud juhataja, me kõik tunnistame terrorismiohtu ning me peame jätkama sellele reageerimist, andmata ära seda, kes ja mis me oleme. Me oleme demokraatlik ühiskond, mis juhindub õigusriigist. Nii ja üksnes nii peame me reageerima kuritegelike aktide vastu ning toetama ennetustööd võimalike tulevaste rünnakute vastu. Siiski asume me väga ohtlikule teele, kus kõik tundub olevat lubatud ennetamise ettekäändel. Me oleme moraalse väljapressimise subjektiks neile, kes ütlevad: kui sa kahtled selles meetmes, sead sa meid ohtu - isegi kui see meede on kuritarvituslik või täiesti kasutu.
See on vastuvõetamatu. Ent just selles on mõnesid meist süüdistatud komisjoni ametnike poolt, kui me näiteks kahtleme lennujaama julgeolekumeetmetes või kritiseerime määrust, mis mõned päevad tagasi takistas Lourdes'ist Vatikani lennukiga naasval katoliku palverändurite grupil võtta endaga Lourdes'ist kaasa püha vett, mida peeti julgeolekuohuks. Meil on õigus kritiseerida seda rumalat õigusloometeost ning mitte leppida väljapressimisega, kui ma kohustuste täitmisel peetakse meid terroristide sõbraks.
Härra Frattini, see on ala - ning mul on kahju seda öelda -, kus te väldite oma kohustusi ja kus te olete lennutranspordisektori terrorismivastased õigusaktid jätnud komisjonis grupi fanaatikute kätesse, kes anonüümselt rakendavad neid salajasi õigusakte.
Teie kohustus komisjoni asepresidendina on koos vastutusega nende küsimuste eest - sellel alal - ennetada selle toimumist või jätkumist. Täna on teil hääletuse legitiimsus parlamendis, mis annab teile vahendid minna ja esitada mõningaid nõudmisi oma transpordi eest vastutavale kolleegile komisjonis. See on teie kohustus ja me ootame teilt palju.
Kõned põhiõigustest on kõvahäälselt vastu salajastele õigusaktidele ning tugevalt vastuolus meelevaldsete privaatsuse ja individuaalse vabaduse alaste piirangutega.
Pealegi ei ole rakendatud palju tõhusamaid meetmeid, mis on juba heaks kiidetud. Tehke seda harjutust, mida hästi oskate: nimeta ja häbista. Nimetage ja häbistage liikmesriike, mis ei rakenda õigusalase ja poliitilise koostöö meetmeid, ning teil on selleks kogu meie toetus.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Austatud juhataja, siiamaani ei ole terrorismi mõistet korralikult määratletud ning see on enam kui lihtsalt suusõnaline probleem. See on küsimus ühe strateegia praktilisest rakendamisest, et võidelda ühe nüüdisaegse maailma suurima ohu vastu, mis puudutab tavalisi kodanikke.
Üks terroriorganisatsioonide vastu võitlemise Euroopa strateegia tähtis ala on atlandiülene koostöö. Ameerika Ühendriigid on selle hirmuäratava nähtuse käsitlemisel võtnud enda kanda kõige raskema koorma. Siiani on teatavad institutsioonid, nagu näiteks Euroopa Nõukogu ja kahjuks ka Euroopa Parlament, pannud käima sellised kasutud tegevused nagu imelike komisjonide nimetamine, et püüda leida oletatavaid CIA vanglaid Euroopas. Nende organite poolt läbi viidud töö ei ole aidanud kaasa atlandiülesele koostööle; tegelikult on see õhutanud Ameerika-vastaseid tundeid ja seega oluliselt nõrgestanud terrorismi vastu võitlemise süsteemi.
Me peame avaldama lootust, et tänane arutelu käivitab Euroopa Parlamendi osas tõelise pühendumise terrorismivastase strateegia ülesehitamisele ja mitte lihtsalt sellise puhtvormilise pühendumise, mida oleme seniajani näinud; see peab olema strateegia, mille eesmärgiks on tõepoolest kõigi meie kodanike turvalisuse edendamine.
Mihael Brejc
(SL) On asjakohane ... kuidas terrorismi vastu võideldakse ning selles suhtes toetan ma täielikult härra Frattinit ja komisjoni võetud meetmeid. Ometi on ka asjakohane esitada küsimusi selle kohta, miks see meiega aset leiab, ning kes on see, kes ohtu tekitab.
Eelmisel aastal tegi komisjon ettepaneku, et me ei peaks kasutama selliseid mõisteid nagu "islami džihaadlus”, ning et need inimesed on selle asemel, ma tsiteerin, "terroristid, kes kasutavad religiooni oma tegevusteks”. Ma pean oluliseks, et me tunnistaksime, et nähtust tuleks nimetada selle õige nimega. Ning minu jaoks on korrektne nimetus "džihaadi terrorism”, sest need inimesed on fundamentalistid, kes jagavad viha demokraatliku, pluralistliku ühiskonna suhtes. Nende ideoloogia on risti vastupidine traditsiooniliste demokraatiate omale ning nende eesmärk on luua kalifaat. Džihaadlusele viidatakse sageli kui religioonile, mis võistleb kõrvuti teiste religioonidega, ja kui ideoloogiale, mis otsib oma kohta maailmas, kuid see on ebakorrektne. Džihaadlus ei ole inspireeritud majandusest ega ole võimeline võistlema teiste religioonidega - see on ideoloogia, mille eesmärgiks on teisi ideoloogiaid hävitada.
Seepärast on vajalik luua Euroopa Parlamendis ja Euroopa institutsioonides tingimused demokraatia levitamiseks maailmas, võibolla tegevuskava, ning majandusliku ja poliitilise koostöö tugevdamiseks islamiriikidega.
Islamimaailmas eksisteerivad demokraatlikud jõud, mis on võimelised muudele jõududele vastu seisma. Neid demokraatlikke jõude on võimalik mitmes vormis toetada, näiteks demokraatlikke ideid levitavate meediajaamade rahastamise ja terroristide tegude esitlemise kaudu. Samuti on vajalik luua tingimused kõigi eri seletusviiside kõnetamiseks ning arutelude, foorumite ja veebilehtede vaba mõttemaailmaga moslemitele kättesaadavaks tegemiseks. Avalikkus Euroopas peab samuti terrorismist enam rääkima.
Ja lõpuks on tähtis ka möönda, et terrorismivastases võitluses peab Euroopa Liit olema teadlik oma väärtustest ning kaitsma neid kartuseta ja muretsemata taktikate pärast.
Dan Mihalache
(RO) Käesolev arutelu on äärmiselt tähtis, kuna annab meile võimaluse uurida terrorismivastaste strateegiate järjekindlust ja sidusust. Tänaseks on meil piisavalt analüütilisi andmeid, ütlemaks, et nende strateegiate edu sõltub mitmete põhielementide tihedast seosest.
Ühel pool on Euroopa Liidu julgeoleku ja õigluse alased meetmed, nende meetmete ja põhiliste inimõiguste austamise vaheline korrektne suhe, ning teisel pool ELi välispoliitika, võitlus sotsiaalse väljaarvamise vastu ja terrorismi sotsiaalsed põhjused.
Minu arust ei piisa tegevusest ilma ennetuseta; kohalikest vahenditest ilma järjekindla välise dialoogita ei piisa. Nende õiges vahekorras segamine peaks olema Euroopa terrorismi vastu võitlemise mudeli aluseks, mis võiks tagada ELi kodanike julgeoleku ja vastavalt nende põhivabadused.
Me peame tunnistama, et on puudusi Euroopa Parlamendi, tema õigusloomejõu ja terrorismivastase võitluse valdkonna vahelises suhtes ning see tingib demokraatliku puudulikkuse. Selleks et etendada Euroopa tasandil otsustusprotsessis tõhusat osa, on meil vaja täielikku kaasatust kaasotsustusmenetlusse.
Ma tahaksin kutsuda nõukogu üles kiirendama menetlust valimaks uut ELi terrorismivastast koordinaatorit koos kokkulepitud strateegiate suhtes tõhustatud volitustega.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Proua juhataja, ELi uus terrorismivastase võitluse strateegia on õige, kuid mitte tänu uutele ametnikele, organitele ja organisatsioonidele. Põhikohustus terrorismi vastu võitlemisel lasub liikmesriikide valitsustel ja iseseisvatel liikmesriikidel. Edukaks terrorismivastaseks võitluseks riigi tasandil on vaja, et oleks usaldusel põhinev ja väga tõhus Euroopa ja rahvusvaheline koostöö. Nagu volinik Frattini ütles, on usaldus koostöö eeltingimuseks. Usaldus sõltub selgetest ja täpsetest Euroopa õigusaktidest, selgetest koostöövormidest ja inimõiguste austamisest.
Terrorismivastane võitlus lennujaamades on saavutanud naeruväärsed mõõtmed. Näiteks konfiskeerivad nad huulepulga. Sama ajal on EL ja mitmed liikmesriigid unustanud, et ka looduskatastroofe on võimalik ennetada.
(Juhataja katkestas kõne)
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Proua juhataja, kui meditsiinivaldkonnas püütakse võidelda mingi haigusega, ei keskenduta mitte niivõrd selle sümptomitele, vaid sügavamatele, varjatud põhjustele; samamoodi terrorismi vastu võitlemisel ei pea me keskenduma mitte üksnes üksikutele pomme külvavatele kamikazedele, vaid ka põhjustele, miks nad seda teevad.
Terrorism on pime vägivallaakt, mille eesmärgiks on rahuldada omaenda nõudmisi ja põhjustada kannatusi kõigile ümberringi, ning sellele tuleb kindlalt lõpp teha. See on vastuvõetamatu viis rahuldada vajadusi, mis põhinevad teataval hierarhial. See on käitumine, mis meile ei meeldi, kuid sellel on oma tähendus. Kuidas saame me moslemitele praegu tõestada, et meie vajaduste hierarhia on parem kui nende oma? See ei ole võimalik, see on keeruline eetiline probleem, kuid me peame kuskilt alustama. Ma soovitan meil alustada sellega, et näitame üles suuremat lugupidamist moslemite vajaduste suhtes nende territooriumi osas, et vähendada nende mõju Lääne maailmas.
Barbara Kudrycka
(PL) Proua juhataja, ülemaailmses terrorivastases võitluses on ainus viis tagada, et vähem inimesi sureks ideoloogiliste tapjate käte läbi, terroriohtude täpse tuvastamise ja hindamise kaudu. Sel eesmärgil vajame me head ja läbiviidavat Euroopa terrorismivastast strateegiat. Käesoleva strateegia põhipunktiks, minu arvates, on Euroopa terrorismivastase menetluskoodeksi loomine. Seepärast tervitan ma nõukogu algatust selles küsimuses.
Sellist koodeksit on vaja põhjustel, mis ulatuvad kaugemale lihtsalt liikmesriikide võetud tegevuste kooskõlastamisest. See peaks ka selgelt määratlema, millised meetmed on vastuvõetavad terroriaktide ennetamise võitluses. Mida me seega vajame, on selliste olukordade tuvastamine ja üksikasjalik täpsustamine, mille puhul terrorismiohtu käsitletakse hädaolukorrana, ning vastastikune kokkulepe teatavate kindlate meetmete ja teatavate õiguslike meetmete kasutamise osas, mis kahjuks piiravad kodanike õigusi ja vabadusi mõnedel aladel. Kodanike vabaduste põhjendatud piiramine on vajalik, sest ilma selliste piiranguteta võime me terroristidele kohe öelda: me hoolime rohkem teie õigustest ja vabadustest kui nende inimeste omadest, keda te oma rünnakutes tapate.
Samuti on tähtis määratleda terrorismivastase tegevuse koordinaatori roll. Me seisame silmitsi valikuga: me kas jätkame administratiivse pädevuse tugevdamise ja võimete koordineerimise suunal, nagu härra de Vries'i ajal - kuigi see teerada nõuab, et me laskume tõsisesse mõtisklusse ja koostame järeldused selle kohta, mis viimase nelja aasta jooksul on toimunud -, või peaksime me kaaluma selle inimese poliitilise profiili tõstmist, kes selle koha saab. Igal juhul tõstatub seejärel küsimus võistlusest Javier Solanaga. Otsus, mille teeme selles osas, kas ühel või teisel viisil, ei saa põhineda lihtsalt isiklikul arvamusel.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Rahutused Prantsusmaa äärelinnades ja verised terroriaktid Londonis, mille panid toime noored kolmanda põlve moslemid, kes räägivad Yorkshire'i aktsendiga, toovad välja kriisi siserännanute vähemuste integreerumises läänepoolsemas Euroopas. Üheks näiteks sellest on Madalmaad, mis oli kunagi üks kõige sallivamaid riike Euroopas, kuid seisab nüüd tegelikult silmitsi kriisiga rahvustevahelises kooseksisteerimises.
Isegi kui me püüame võitluses terrorismi vastu tegeleda selle probleemi juurtega Euroopas, on meil aeg, nagu paljud inimesed on soovitanud, vaadata uuesti vähemuste integreerumise küsimust. Euroopa ei ole sellele küsimusele sügavalt silma vaadanud. Ei Euroopa Ülemkogus ega Euroopa Liidus ole siiani olnud nii "pehme seaduse” vahendit sisserännanute vähemuste probleemi või - nagu ma ise Euroopa Ülemkogus ettepaneku tegin ja see võeti vastu - uute vähemuste probleemi osas, kuigi me teame, et vähemuste, nii siserännanutest kui pärismaistest vähemuste probleemi puhul saab garantiiks olla üksnes kahe või enama identiteedi tunnustamine. Parim näide pärismaistest vähemustest on tegelikult Lõuna-Tiroolis, kus neil on topeltidentiteet, kuid võib mainida mitmeid näiteid.
Euroopa ei tee sellel alal, vähemuste pliitikas, edusamme, kui me sellist vahendit vastu ei võta.
Juhataja
- Minu tähelepanu on juhitud sellele, et ma ei ütle kunagi "härra või proua see ja see, teil on sõna, tänan teid”. See ei ole ebaviisakusest, vaid lugupidamisest teie aja vastu, sest ma ei taha seda raisata. Seepärast paluksin ma teil jääda antud aja piiresse, vastasel juhul ei jõua me kunagi lõpule.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Terrorism on jätkuv oht Euroopas, kus moslemi äärmuslus on sageli tegutsemas. Euroopa Liit peab võtma adekvaatsed meetmed ja seadma sisse järjekindla strateegia, mis on kõigile liikmesriikidele ühine. Komisjoni tulevased selle nähtusega kaudselt seostuvad õigusloomealased ettepanekud peaksid sisaldama sätteid, mis aitavad kaasa terrorirünnakute levimise ja intensiivistumise ennetamisele. Selliseks näiteks on seadusliku ja ebaseadusliku rände õigusloomepakett.
Pädevad Euroopa asutused peavad viivitamatult leidma tõhusa tee koostööks, mis põhineb usaldusel ja teabe vahetamisel. Euroopa teabekeskuse nõuetekohane tegevus sõltub liikmesriikide vastastikusest usaldusest.
Peale Euroopa tasandil vastu võetud meetmete peab iga riik panustama kõigi terrorismivormide vastu võitleva ühistegevuse tõhususse. Liikmesriigid, nagu Rumeenia, kus islamiterrorismi ei peeta ohuks, peaksid olema sama valvsad kui teised, selle ohuga silmitsi seisvad Euroopa riigid.
Need riigid peaksid saama teavet ja olema kaasatud ühistesse Euroopa programmidesse, mis aitavad kaasa nii terroriakte vallandavate põhjuste kui olukordade ennetamisele. Me ei pea piirduma terroriaktide ennetamise ja avastamisega, me peame tuvastama selliseid nähtusi soodustavad tegurid, nagu vaesus, sotsiaalne väljatõrjumine või äärmuslus, ning nende vastu võitlema.
Religioonidevaheline dialoog võib anda olulise ja otsustava panuse terrorismi vähendamisse. Usuliidrid peavad seadma selle küsimuse prioriteediks ja olema kaasatud, et tagada rahu ja nende kogukondade stabiilsus, kelle eest nad vastutavad. Heaks näiteks on Euroopa oikumeeniline assamblee, mis leiab nendel päevadel aset Rumeenias Sibius.
Euroopa kodanikud peavad olema teadlikud terrorismist tulenevast ohust. Teavituskampaania ja kõigi konflikti tekitavate küsimuste esitlemine peaks andma aluse kodanike kaasamisele koos institutsioonidega, et seda nähtust välja juurida.
Genowefa Grabowska
(PL) Proua juhataja, terrorism on ilmselge kurjus - see ründab inimeste elu ja tervist ning kujutab ohtu riikidele, lüües nende demokraatliku toimimise põhialuseid; siiamaani on terroristid ometi olnud selles mängus meist eespool, rünnates ilma hoiatamata ja kahjuks sageli saavutades edu. Üksnes selliste rünnakute järel võtame me ette vastumeetmed ja seega tegutseme me tagantjärele. Taani ja Saksamaa näited, millele volinik täna viitas, on selles osas kiiduväärt eranditeks. Õnnitlused nende teenistustele, kuid need olid siseriiklikud tegevused ning minu küsimus volinikule on: kuidas on ennetamisega Euroopa tasandil? Kas meil on terrorismi vastu võitlemises heade tavade vahetamise süsteem ja kuidas see töötab?
Euroopa Liit võtab vastu uusi terrorismivastaseid meetmeid ja rajab spetsiaalseid institutsioone: meil on nüüd Europol ja Eurojust, ELi vaatluskeskus SitCen, kuid kas nad teevad omavahel tõhusalt koostööd ja eelkõige kas nad vahetavad teavet? Selles kontekstis, institutsioonide kontekstis, on mul volinikule järgmine küsimus: kas teie arvates ei oleks parem kasutada ja kaasata Frontexit, liidu piiride valvamise eest vastutavat institutsiooni, terrorismivastasesse strateegiasse? Mulle on samuti jäänud mulje, et SIS II kehtestamise hilinemine nõrgestab oluliselt käesolevat strateegiat. Näib, et Schengen II ei ole tähtis mitte üksnes uute riikide kodanikele, vaid ka terrorivastase sõja kontekstis liidu kui terviku julgeoleku jaoks.
Bogdan Klich
(PL) Proua juhataja, esmaspäevased arreteerimised Kopenhaagenis näitavad, et terrorism on Euroopas endiselt reaalseks ohuks. Europoli raport näitab, et see püsis kõrgel tasemel kogu eelmise aasta jooksul. Piisab sellest, kui öelda, et eelmisel aastal registreeriti 498 terroriakti.
On tõsi, et see oht ei ole ühtlaselt laiali laotuv, kuna 294 juhtumit leidis aset Prantsusmaal ja 145 Hispaanias, kuid üleilmastumise ajal pakub terroristidele huvi kogu Euroopa Liidu territoorium. Pealegi ei muuda seda asjaolu, et nende aktide oluline enamus on separatistlikku loomu (millega harjumine on Euroopal võtnud aastakümneid), nagu Baski või Korsika terrorism või vasakpoolne anarhia Kreekas.
Kas see terrorismiga harjumise protsess tähendab, et meie Euroopas oleme hästi ette valmistunud selle vastu võitlemiseks? Minu kindel veendumus on, et vastus on endiselt eitav. Kontseptuaalsete alusdokumentide rakendamine, isegi millegi nii põhimõttelise nagu terrorismivastase võitluse strateegia või 2002. aasta juuni raamotsuse vormis õiguslike vahendite rakendamine jätab palju soovida.
Ennetamise ja terroriaktidele reageerimise koordineerimine on samuti mitterahuldav. Selles suhtes on kiireloomuline vajadus sellist koostööd, eelkõige operatiivset koostööd ja liikmesriikide vahelist teabevahetust parandada; meil on vaja tõhustada Europoli ja Eurojusti võimekust; meil on vaja - ja see on midagi, mida me pidevalt nõuame - tugevdada elutähtsa infrastruktuuri kaitsmist, eelkõige energia ja transpordi osas. Me peame ka nõudma, et solidaarsusklausel, mis kirjutati varasemasse põhiseaduslepingu eelnõusse, lisataks uude lepingusse, ning et sobiv terrorismivastane klausel lisataks lepingutesse kolmandate riikidega; minu raport nõudis seda enne puhkust.
Ana Maria Gomes
(PT) (mittekuuldav) ... nõukogu vastumeelsus anda Europolile, Eurojustile, terrorismivastase tegevuse koordinaatorile ja SitCenile mis tahes institutsionaalset, õiguslikku või rahalist jõudu, mis võiks muuta ad hoc seosed tõeliseks terrorismi vastaseks strateegiliseks koostööks. Eri liikmesriigid ei ole veel isegi ratifitseerinud peamisi rahvusvahelisi konventsioone selles valdkonnas.
Al-Qaida ja ETA ei austa piire ega rahvuslikku suveräänsust, kuid meie politseil ja salateenistustel seisavad endiselt ees puudulikud takistused. Euroopa ei vaja üksnes suuremat tõhusust, vaid ka suuremat rangust, sest see kõikelubav lähenemine on täpselt see, kuidas terroristid mõtlevad, ning rahvusvaheline terrorism ei teinud tegelikult oma edusamme New Yorgis, Balil, Madridis, Londonis ega isegi Baghdadis. Suurima võidukäigu, mis iga päev toob talle uusi liikmeid, andsid talle kätte demokraatlikud valitsused seeläbi, millise kergusega nad ohverdavad põhiväärtusi, -õigusi ja -tagatisi: demokraatia ja tsivilisatsiooni alussambaid.
Euroopa peab puhastama oma nime, mida on kahetsusväärselt määrinud Euroopa valitsuste süstemaatiline koostöö Bushi administratsiooniga vägivaldsetes väljaandmistes, terrorismis kahtlustatavate ebaseaduslikus kinnipidamises ja piinamises. Parlament ootab nendelt valitsustelt endiselt selgitusi. Euroopal on vaja olla tõhusam strateegilises koostöös, seesmiselt ja oma liitlastega, et võidelda terrorismiga, kuid ka selleks, et võidelda terrorismiga poliitiliste ideede ja õiguse kaudu.
Portugali eesistumisel sotsialistliku valitsuse juhtimisel on kohustus püüda viia ellu muutusi.
Hubert Pirker
(DE) Proua juhataja, volinik, terrorism on inimsusevastane kuritegu ja kujutab suurimat ohtu meie ühiskonnale; ning kahjuks on see juba võtnud Euroopa-mõõtme. Küsimus on: kas Euroopa Liit on astunud samme? Vastus on selge "jah” ja edusammud näitavad, et on võetud head meetmed. Jumal tänatud, on toimunud vahistamised Taanis ja Saksamaal. Ma võlgnen tänu volinik Frattinile tema pühendumise eest selles suhtes; see näitab, et komisjon on õigel teel.
Ometi on meil vaja ka ülevaadet sellest, kas meie meetmed on tõhusad, millised meetmed on tõhusad, ja milliseid uusi meetmeid oleks vaja. Me peaksime ka küsima endilt, kas meie üldine strateegia on piisav. Igal juhul peaksime me ülevaate järel jätkama sellise strateegia väljatöötamist. Seda strateegiat on kindlasti vaja enne, kui me saame otsustada, kas saab olema uus terrorismivastase tegevuse koordinaator. Me peame ka tegema eelnevalt liikmesriikidele selgeks, et kui saab olema uus koordinaator, peaks tal olema vajalikud volitused ja kohustused, sest vastasel juhul me sellist ametikohta kindlasti ei vaja.
Ma nõustun paljude teistega, et igal juhul peame me tugevdama ning eesmärgipäraselt kasutama Europoli ja Eurojusti. Nad on edukad ja nende käsutuses on vahendeid. Me oleme teinud otsuseid, sarnaselt eilsele, analüüsifailide kasutamist lihtsustavate eeskirjade rakendamise kohta ning seatakse sisse lõhkeainete andmestik. Siiski on probleemiks andmete esitamine liikmesriikide poolt. Ma pöörduksin teie poole üleskutsega, eesistuja, avaldada liikmesriikidele survet andmete õigeaegseks esitamiseks.
Eesistuja, te ütlesite, et Ameerika Ühendriikidega toimuvad regulaarsed jutuajamised. See on hea ja tundub mõttekas, kuid ma paluksin teil tungivalt kasutada iga võimalust, et muuta koostööd viljakaks mõlema poole huvides. Teiste sõnadega paluksin ma teil teostada läbirääkimisi selliselt, et kohe, kui on tekkinud terrorismikahtlus, on Ameerika Ühendriigid kohustatud ...
(Juhataja katkestas kõne)
Libor Rouček
(CS) Daamid ja härrad, terrorism kujutab endast tõsist ohtu rahule, stabiilsusele ja heaolule Euroopas.
Nagu hiljuti mainitud, tähendab terrorism ka rünnakut põhiväärtuste vastu, mis on olnud Euroopa integratsiooni aluseks: inimõigused, õigusriik, vabadus ja demokraatia. Seetõttu usun ma, et Euroopa Liidu ja liikmesriikide reaktsioon terrorismiohtudele peab olema radikaalne ja ühemõtteline. See kindlameelne vastus ei tohiks siiski koosneda üksnes repressiivsetest julgeolekumeetmetest. Selle asemel peaks see keskenduma ennetamisele ja ennetavatele meetmetele enam kui senini nii liikmesriikide piires kui väliselt suhetes meie ülemerenaabritega.
Meie ühise välis- ja julgeolekupoliitika eesmärk peaks olema majandusliku ja sotsiaalse arengu tugevdamine, kodanikuühiskonna ja inimõiguste kontseptsiooni toetamine, rahvusvahelistes konfliktides rahumeelse lahenduse suunas püüdlemine, sealhulgas Iisraeli-Palestiina konfliktis. Suuremal määral peaks meie ühine välis- ja julgeolekupoliitika keskenduma ka piirkondliku koostöö toetamisele ja arendamisele nii Euroopa naabruspoliitika kui Barcelona protsessi raames.
Viimane, kuid mitte vähetähtis, on see, austatud juhataja, volinik, et koos oma sõpradega USAst ja teistest riikidest peaksime me kavandama laiaulatusliku ÜRO terrorismi vastase konventsiooni.
Herbert Reul
(DE) Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, me oleme näinud traagilisi sündmusi Madridis ja Londonis. Me oleme näinud rünnakute ebaõnnestumist näiteks kohvrite avastamise või nende plahvatamise luhtumise tõttu, nagu juhtus Saksamaal. Pealegi oleme me viimastel päevadel taas näinud tõhusat politseitööd, mis jõuab rünnakutest õigel ajal ette, nagu tänastes uudistes samuti Saksamaal. See tõestab muidugi, et terrorism on reaalne ja suur oht, ning et kahtlemata on üks meie kui poliitikute peamisi ülesandeid kaitsta inimesi, kaitsta inimelu.
Paljud minu kolleegidest on väitnud täna, et üks või teine meede on vaevalt vastuvõetav, ning et me peame kaaluma, kas see kujutab suurt ohtu kodaniku- ja põhiõigustele. Ma arvan, et see on põhjendatud küsimus, ja seda tuleks tõsiselt uurida, kuid seda uurimist ei tohi nii pikale venitada, et võimalikke meetmeid, mis on vajalikud, arutatakse surmani. Ma usun, et me kanname vastutust kaitsta inimesi ja inimelu, ning see on kõige tähtsam. See on meie suurim prioriteet ja seepärast kutsun ma meid kui poliitilisi juhte üles pigem kaitsma vajalikke meetmeid kui neid surmani arutama või näiteks unustama kogu kriitika seas neile inimeste toetust leida - sest neile puudub alternatiiv.
Mul ei ole aega nende panuste jaoks arutellu, mis korvavad mis tahes käitumise Ameerika Ühendriikide või teiste riikide poolt selles suhtes. Ma ei mõista seda. Meie kohustus on kaitsta inimelu ja rakendada vajalikke meetmeid ning ma olen volinikule tänulik edasiste, väga konkreetsete ettepanekute eest, mis ta on täna teinud. Ma olen tänulik neile, kes on öelnud, et me peame kaaluma, kas meie meetmed teevad seda, mida nad eeldatavalt peaksid tegema. Ma olen kindlalt nende poolel, kes kaitsevad ettevaatlikku läbivaatamist, kas uued institutsioonid on vajalikud või kas neid ülesandeid ei saaks samahästi täita ka olemasolev institutsioon.
Terrorismivastane võitlus mängib olulist rolli ja nii see peabki olema. Muide, tulevikus, kui raamleping on rakendatud, me ...
(Juhataja katkestas kõne)
Proinsias De Rossa
Proua juhataja, ma toetan tugevalt tulemusliku, tõhusa, tasakaalustatud ja usaldusväärse julgeoleku nõudmist terrorismi kõnetamisel Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil.
Kui me tahame vältida ohu soodustamist, on tasakaalu ja proportsionaalsuse tagamiseks oluline demokraatlik aruandlus. Ükskõik kui tõhusa julgeoleku toomine vastusena ei ole piisav. Me peame käsitlema rahvusvahelist, poliitilist ja majanduslikku ebaõiglust, mida teatavad demagoogid kasutavad ära selleks, et puudutada nooruslikku janunemist õigluse järele.
Nende pöördumine põhineb tabloidajalool, tabloidpoliitikal, mis eitab nüansse ja vastuolusid, kõigi meie poliitiliste ja religioossete traditsioonide lahutamatut osa.
Võitlus südame ja hinge pärast nõuab, et me väldiks tervete kogukondade ja usukummardajate kujutamist kurjuse kehastusena. See nõuab avatud dialoogi, mitte vastandumist; see nõuab selle reaalse ja tajutud eraldatuse käsitlemist, mida mõned noored inimesed kogevad. Euroopa ideest "ühtsusest mitmekesisuse kaudu” võiks olla abi, kuid see nõuab julget poliitilist juhtimist, mida nõukogu tasandil kahjuks napib.
Lõpetuseks tahaksin ma pöörduda vähemalt siin täiskogus viibivate inimeste, esindajate poole palvega vältida lohakat keelekasutust, mis viitab lohakale mõtlemisele. Fundamentalismi automaatne võrdsustamine terrorismiga näitab lohakat mõtlemist. On miljoneid katoliiklasi, protestante, juute ja moslemeid, kes usuvad sõna-sõnalt Vana Testamenti, Uut Testamenti ja Koraani, kuid nad ei ole terroristid. On väga väike hulk inimesi, kes tunnevad sõna-sõnalt oma religiooni ja on kaasatud terrorismi. Me peame uurima, miks see nii on.
Charlotte Cederschiöld
Proua juhataja, terrorism kujutab ohtu kõigile riikidele ja kõigile inimestele: see seab tõsisesse ohtu meie julgeoleku, meie demokraatlike ühiskondade väärtused ning meie kodanike õigused ja vabadused.
Loomulikult on uued meetmed suurendanud tõhusust terrorismivastases võitluses, kuid veel enam on vaja ära teha. Meil on vaja näidata, et loovad meetmed tõesti kaitsevad kodanikke, ja et nad on proportsioonis rikkumistega isiklikus sfääris. Ma kahtlen, kas määrus vedelike kohta lennukites on proportsioonis oma eesmärgiga. Mõned süütud inimesed jäävad ilma olulisest ravimitest, rääkimata tonnidest konfiskeeritud šampoonidest, huulepulkadest jms.
Kui see toob täieliku julgeoleku, oleks see vastuvõetav, kuid kodanikud küsivad, kuidas seda on käsitsetud - paranemine on ilmselt võimalik. Et leida õiget tasakaalu, tuleb viia läbi terrorismivastast võitlust, võitlust kuritegevuse vastu ning panna õigusriigil põhinevas demokraatlikus ühiskonnas maksma põhiõigused. See peaks sisaldama ka teavet Euroopa Parlamendile enne mis tahes Euroopa-USA tehingu allkirjastamist ning meil oleks täielik usaldus volinik Frattini ja komisjoni suhtes.
Legitiimsuse saavutamiseks selles valdkonnas on meil vaja suuremat demokraatlikku kontrolli kaasotsustamise kaudu, ning Euroopa kodanikud peaksid otsustusprotsessis etendama suuremat rolli; meil on vaja enam läbipaistvust ja enam demokraatlikku legitiimsust. Nõukogu peab oma meetmeid avalikult Euroopa tasandil põhjendama. Samuti on meil vaja parandada atlandiüleseid suhteid.
Lõpuks, meil on vajadus karmide terrorismivastaste meetmete järele. Seda oleks palju lihtsam saavutada, kui me aktsepteeriksime paremini omaenda demokraatlikku ...
(Juhataja katkestas kõne)
Giulietto Chiesa
- (IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline tippkohtumine aprillis oli viimane võimalus. Pidades silmas Euroopa Parlamendi erikomisjoni tulemusi salajaste CIA lendude kohta, oleks Washingtonile pidanud selgelt ütlema, et edu atlandiüleses koostöös terrorismivastaseks võitluseks saab põhineda üksnes EÜ asutamislepingu artikli 6 järgimisel ning inimõiguste täielikul austamisel.
Seda ei tehtud: see tähendab mitte üksnes seda, et terrorismivastast võitlust ei tugevdata, vaid seda nõrgestatakse, sest, nagu parlament ise on öelnud, lisaks mitteproduktiivsusele on ka vastuvõetamatu võidelda terrorismi vastu ebaseaduslike, terroristlike meetoditega.
ELi liikmesriigid, kes avaldasid USAle survet nende meetodite kasutamiseks, pole mitte üksnes rikkunud ELi aluspõhimõtteid, vaid ka võtnud suuna ebaseaduslikkusele, seades Euroopa suuremasse terroristliku kättemaksu ohtu. Terrorismivastase võitluse suurendamine tähendab eelkõige selle juures õiguse täielikku järgimist.
Maria da Assunção Esteves
(PT) Terrorism on väljakutseks meie vabale ja avatud ühiskonnale. Mõnikord tekitab see meis isegi kiusatust luua julgeolekualased õigusaktid, mis on väga lähedal meie tsivilisatsiooni väärtuste õõnestamisele.
Seepärast peab Euroopa Liit kiireloomulise küsimusena koostama ühise koodeksi, mis sätestab selgelt selle põhimõtted ja meetodid.
Esiteks peab see tagama inimväärikuse ja õigusriigi põhimõtted terrorismi vastu võitlemise kõigis aspektides. Me ei saa kahjustada demokraatia moraalseid aluseid, mis põhinevad nendel samadel väärtustel. Nagu Simone de Beauvoir on öelnud, me ei tohi lubada oma timukatel anda meile edasi halbu harjumusi.
Teiseks tuleb luua ühetaolised õigusaktid kõigile liikmesriikidele. Selles aspektis peab liit tõesti tähendama liitu. Terrorismivastane võitlus nõuab hädasti ühtsete ja sidusate eeskirjade kohaldamist; seda ei saa jätta iga liikmesriigi ja selle hetke avalikkuse arvamuse meelevalda.
Kolmandaks on meil vaja ergutada töötamist võrgustikuna ja edendada konsensust meetmete heakskiitmise kaudu Euroopa Parlamendis ja liikmesriikide parlamentides.
Neljandaks on Euroopa Liidul vaja töötada selles suunas, et asutada ÜRO rahvusvaheline mehhanism hädaolukorra menetluste ja õigusaktide järelevalveks. Võitlus terrorismi vastu toimub suures ulatuses ning ei piirdu üksnes Euroopa või Euro-Atlandi teljega.
Lõpuks, selleks, et terrorismi vastu võidelda, on meil vaja töötada parema ja tasakaalustatuma rahvusvahelise kogukonna loomise suunas; meil on vaja tuvastada põhjused ja kitsaskohad, edendada õiguste kultuuri, mis võtab vastu kõik inimesed, ning töötada tõsiselt tsivilisatsioonide vahelise dialoogi edendamiseks. Terrorism on keeruline nähtus. Me ei saa sellele vastata lihtsustatud seletusviisiga.
Ioannis Varvitsiotis
(EL) Proua juhataja, lubage mul kõigepealt esitada nõukogule kaks küsimust: esiteks, miks on härra de Vries'i koht endiselt tühi, isegi pärast nii pikka aega. Kas nõukogul on kavas see täita? Kas nõukogu peab seda vajalikuks? Jah või ei?
Teiseks, miks ei ole vastuvõetud terrorismivastaseid meetmeid jõustatud kõigi liikmesriikide poolt?
Veelgi tähtsam siiski on küsimus, kas oma pingutustes terrorismi vastu võidelda oleme me astunud samme lihtsalt vastuseks terroristide tegevusele. Kas me järgime terrorismipõhjuste vastu võitlemise eesmärgil arukat, integreeritud strateegiat? Me ei tohiks seda kunagi silmist kaotada. Hirm meie enda julgeoleku pärast sunnib meid sageli vastu võtma strateegiaid, mis loovad petliku turvatunde.
Ma olen siin korduvalt kinnitanud, et avaliku julgeoleku kaitsmine on meie üldine endastmõistetav eesmärk. Ometi, meie meetod on tõestuseks meie tsivilisatsiooni küpsusest. Meie õiguste austamine ei ole üksnes lahutamatult meie oma, see on meie ainus tee heaolu ja julgeolekuni.
Ma olen veendunud, et meil ei ole vaja hinnata üksnes kõigi seniste terrorismivastase meetmete tõhusust, vaid hinnata lähemalt ka meie edusamme, mis ei pea hõlmama üksnes järjestikuseid reaktsioone terroristide tegevusele.
Nõukogu, komisjoni ja parlamendi vahelisi arutelusid tuleb seega suurendada. Liikmesriikide koostöö on väga tähtis. Viimaks, ma usun, et me peaksime hoogustama dialoogi kolmandate riikidega. Ma pean seda oluliseks, kuna oleme näinud, kui kasulik on olnud koostöö Ameerika Ühendriikidega.
Józef Pinior
(PL) Proua juhataja, tänane arutelu puudutab terrorivastast sõda, julgeolekuküsimust, õigusriiki ja isikuvabadusi, s.t suurimaid väärtusi ELi süsteemis. Euroopa Parlament esitab järjestikku küsimusi nõukogule ja komisjonile, mille lahendused on olulised kodanike julgeoleku, õiguse austamise ja kodanike vabaduste olukorra jaoks.
Ma soovin siin keskenduda Euroopa Liidu terrorismivastase strateegia läbipaistvuse küsimusele. Demokraatlik kontroll sellel alal ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide roll tagab Euroopa Liidu lepingus üleval hoitavate põhivabaduste järgimise. Lubage mul teile meelde tuletada, et Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa riikide väidetava kasutamise kohta CIA poolt vangide transpordiks ja ebaseaduslikuks kinnipidamiseks soovitab kasutada meetodeid, mis on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikliga 6.
Geoffrey Van Orden
Proua juhataja, ma tulen just pressikonverentsilt, kus nõuti majanduslike sanktsioonide täpset rakendamist Iraani režiimi, Lähis-Idas ja kaugemal terrorismi kurikuulsa rahastaja vastu.
Ma olen kindel, et me kõik tervitame meetmeid, mis tõeliselt aitavad võitluses terrorismiga, kuid ma tahaks teada, kui palju sellest pikast ELi tegevuste nimekirjast, millest oleme täna hommikul kuulnud, sellesse kategooriasse kuulub.
EL on väga tubli oma pädevuste laiendamisel ja bürokraatlikku aparatuuri lisamisel, kuid tema tegevuse ja kulude osas on vähe näidata.
Me oleme pidanud mõningast arutelu ELi terrorismivastase tegevuse koodinaatori üle. Teema tiitel vihjab mingisugusele järelevalverollile, mis on täiesti sobimatu. Minu arust peaks selline inimene keskenduma ELi tegevusele ja piiratud aladele, kus on selge ühistegevuse lisandväärtus.
Ma tunnen suurt lugupidamist volinik Frattini vastu, kuid EL ei saa tõesti võtta vastu tunnustust meie riikliku politsei ja julgeolekuteenistuste tegevuse eest. Oleks kasulik viia läbi iseseisev hindamine ELi niinimetatud terrorismivastaste meetmete kohta.
Terrorismivastane võitlus peab jääma liikmesriigi kohustuseks ja rahvusvahelise koostöö küsimuseks. EL peaks keskenduma viisidele, kuidas ta saab toetada isiklikult juhitud terrorismivastase tegevuse jõupingutusi.
Üheks tõsiseks raskuseks meie jõupingutustes kaitsta kodanikke on suutmatus kontrollida piire - terroristid tulevad ja lähevad ning jätkuv kontrollimatu sisseränne on tõsiseks takistuseks end sisse seadnud immigrantide korralikuks integreerumiseks. See peab olema iga terrorismivastase strateegia põhielement.
See probleem muudab küsitavaks ka kogu inimeste vaba liikumise põhimõtte ning see on veel üks ala, mida sõltumatu organ peaks uuesti uurima.
Ma mainisin liikmesriikide asutuste vastutust nendes küsimustes. Pean kahetsusega ütlema, et Briti asutused on kohutavalt ebaõnnestunud piiride kaitsmisel. See ei tähenda mitte üksnes seda, et meil on väga vähe ettekujutust sellest, kes meie riiki siseneb või sealt väljub, vaid on suured küsimärgid seoses Piiri- ja Immigratsiooniametiga, millele pandi kohuseks rakendamiskontroll.
Ma olen ärevuses, lugedes, et üks naine, kes tundis mitmeid kuid kahtlustatavaid terroriste, kes on hetkel kohtu all terrorirünnakute eest Glasgows, on nüüdseks võetud tööle immigratsiooni ...
(Juhataja katkestas kõne)
Marianne Mikko   -
(ET) Kallid kolleegid. Ma keskenduksin terrorismivastasest võitlusest rääkides sellele, mis puudutab Maastrichti lepingu kuuendat artiklit: see jutustab põhiõigustest ja -vabadustest.
Minu tegevus Moldova delegatsiooni juhi ja sotsiaaldemokraadina on pühendatud Euroopa turvalisusele, meie väärtuste hoidmisele ning nende levitamisele naabruspoliitika maades. Me tahame, et Euroopa Liidu naabruses valitseks stabiilsus ja rahu. Terrorismivastases võitluses vajame me tuge ka sellistelt riikidelt, nagu Pakistan, Venemaa, isegi Iraan.
Meie edu oma väärtuste kaitsel sõltub paljuski sellest, kuidas suudame kaasata partnereid. Iga põhivabaduste ning -õiguste kärpimine Euroopa Liidus peegeldab viieteistkordselt tagasi 15st naabruspoliitika riigist, rääkimata juba Venemaast ja Hiinast. Kolmandad riigid jälgivad meie tegusid, mitte sõnu.
Komisjon ja nõukogu peavad aru andma, et ka meie endi kodanike toetus terrorismivastasele võitlusele kaob, kui me ei suuda austada oma aluslepingute põhiõiguste osa.
Jana Hybášková
Austatud juhataja, ma ei kavatse võtta osa mõttetust aruelust vedelike üle. Ainsad, kel on õigus seda teha, on julgeoleku- ja tehnikaeksperdid. Kui nad jõuavad selgete järeldusteni, siis on meie kohus koheselt reageerida. Miski ei hirmuta terroriste rohkem kui meie võime reageerida.
Terrorismioht on üles ehitatud meie paindumatusele - kindlate konservatiivsete süsteemide paindumatusele - ning meie puudulikule võimele kohaneda uute mõõdetega kommunikatsioonis, teabevoogudes, rahaülekannetes ja inimvoogudes. Ainus tee edasi on luua vabalt liikuvad struktuurid, ajutised meeskonnad, horisontaalne, koostalitlusvõimeline teabe jagamine ning ametite ja riikide ülene koostöö, ning anda õigusi Europolile ja Eurojustile. Härra de Vries'i ametist lahkumine oli ilmselgelt väga halb märk. See oli kinnituseks ELi suutmatusest saada üle rumalast, vanamoodsast, riigil põhinevast julgeoleku lähenemisest. See oli kahjuks teabe jagamise ja otsuste teostamise võime puudumise tunnuseks. Reformileping teiselt poolt edastab suure ja positiivse signaali.
Minimaalsed politseikoostöö reeglid, kriminaal- ja tsiviilkoodeksite lähendus, kriminaal- ja tsiviilasjade alaste kohtuotsuste vastastikune tunnustamine, samuti ELi tunnistajakaitse, kuriteoohvrid ja kurjategijad ise on mõõdupuud, mis näitavad, et suure energia, raha ja poliitilise vaevaga suudame me terrorismiga toime tulla, ning et me saame olla abiks Euroopa kodanikele Londonis, Glasgows ja teistes ohustatud paikades.
Volinik, liikmesriikidel on kuni 2007. aasta detsembrini aega rakendada kolmandat rahapesu direktiivi. Ma kutsun komisjoni üles olema selgesõnaline ja otsustav oma pingutuses vajalike julgeolekumeetmete rakendamiseks, et kontrollida rahapesu ja terrorismi rahastamist. Sellest võib meile abi olla ja meie peame aitama teid. Siis võime selgelt öelda, et oleme valmis võitlema ja võitma.
Paulo Casaca
(PT) 12. detsember 2006 on ajalooline päev, mil Euroopa Kohus otsustas täielikult selle väite kasuks, mille ma aastaid tagasi siinsamas istungisaalis nõukogu ja komisjoni vastu kaitsesin ja mis käsitleb õigust olla teavitatud terrorismisüüdistusest. Õiglust ei ole veel siiski täide viidud ja ei saa olema mingit reaalset võitlust terrorismi vastu niikaua kuni süütud ohvrid püsivad nendes nimekirjades, nagu People's Mujahidin of Iran, ning kuni maailma tähtsaim terroriorganisatsioon - Iranian Revolutionary Guard ja kõik nende satelliitorganisatsioonid Iraagis, Liibanonis, Pärsia lahe ääres ja kogu maailmas - jätkab karistamatult tegutsemist, vastuväideteta seetõttu, et Euroopa institutsioonid kardavad terrorismikoletisele vastu astuda.
Ma pöördun institutsioonide poole palvega teha, milleks nad on ellu kutsutud.
Manuel Lobo Antunes
nõukogu eesistuja. - (PT) Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma arvan, et see on olnud äärmiselt kasulik, huvitav ja väga kohane arutelu, eriti, nagu varem mainitud, hiljutisi sündmusi Taanis ja Saksamaal silmas pidades.
Ma kannan üle mitmed teie ettepanekud, mured ja soovituse nõukogule - nagu on minu kohus - ning ma tahaksin teile kinnitada, et eesistujariik Portugal on loomulikult avatud koostööks ja dialoogiks parlamendiga, võttes arvesse õiguslikke sätteid, millest me juhindume.
See on loomulikult keeruline ja kompleksne arutelu. Mõned inimesed arvavad, et me peaksime minema edasi, teised arvavad, et oleme läinud liiga kaugele ja peaks ehk astuma sammu tagasi. Mõned inimesed kritiseerivad samal ajal, kui teised aplodeerivad, mõned mõistavad hukka, teised julgustavad. Ometi, me kõik muidugi nõustume, et me peame pidama kindlat ja otsustavat võitlust selle uue nuhtlusega, mida teatakse terrorismina, ning et me igal juhul peame nõudma mis tahes vaherahu selles võitluses. See on ka meile õppeprotsessiks, pidevaks paremaks muutumise protsessiks. See on uus oht, mida me varem ei tundnud ning millega me ei olnud harjunud võitlema ja tegelema. Seepärast peame me loomulikult pidevalt edusamme tegema, õppima ja olema aktiivsed, tagamaks, et enam ei kordu sellised rünnakud, mille tunnistajateks oleme olnud.
Me oleme teinud palju tööd, üsna õiges suunas, teinud ulatuslikult koostööd kolmandate riikidega. See on rahvusvaheline võitlus. Liikmesriik, kes seisab üksi, ei suudaks tõhusalt seista silmitsi võitluse või ohuga, mis lasub meie ees, ning seda ei suudaks ka ükski organisatsioon ega eraldiseisvate riikide grupp. Meil on vaja väga tugevat rahvusvahelist koostööd.
Käesolevaks aruteluks ette valmistudes märkisin ma üles meetmeid ja tegevusi, mida oleme selles valdkonnas võtnud terroriaktide ennetamiseks, nende vastu kaitsmiseks, seiramiseks ja neile vastamiseks. Ma tegin järelduse, et kuigi veel palju on vaja ära teha, on suur osa juba tehtud, ning me peaksime püüdma teha edusamme nendel aladel, kus ei oli siiani väga hästi läinud. Siin on oluline mainida hindamismehhanisme, mille me oleme sisse seadnud konkreetselt selleks, et võimaldada meil pärast seda, kui meetmed on mõnda aega käigus olnud, teha järeldusi, et aidata võetud meetmeid parandada.
Ma tahaksin öelda, et nii eesistujariik Portugali kui nõukogu jaoks võib terrorismivastast võitlust pidada üksnes, ja ma kinnitan teile, et seda ka järgitakse, meie põhiväärtuste ja aluspõhimõtete raames; just need punktid satuvad terrorismivastases võitluses ohtu: see tähendab me kaitseme neid põhimõtteid ja väärtusi. Meile ei piisa sellest, kui neid oma võitluses terrorismiga ignoreerime või need ära põlgame. Eesistujariik Portugal on selle punkti suhtes eriti valvas ja ei tee mingeid kompromisse.
Lõpetuseks tahaksin ma öelda - see punkt on siin pälvinud suurt tähelepanu ja mainisin seda ise oma esimeses sõnavõtus -, et eesistujariik teeb tihedat koostööd nõukogu peasekretäriga terrorismivastase tegevuse koordinaatori küsimuse uurimises, seega selles osas, kuidas laiendada tema volitusi ja võimekust, et võimaldada tal tõhusalt etendada rolli, mille jaoks see ametikoht algselt loodi. Ma mõistan, et siin võib olla mõningane viivitus. Eesistujariik Portugal võtab ette arutelu kiirendamise nõukogu organite piires ja sobival ajahetkel teeb teatavaks uue terrorismivastase tegevuse koordinaatori nimetamise.
Nagu ma ütlesin, võtan ma siit arutelust muidugi kaasa teie soovituse, ettepanekud ja mured. Me ei ole ega hakka kunagi olema ükskõiksed teie arvamusavalduste suhtes; me ei väida ega ole kunagi väitnud, et oleksime täiuslikud või et kõik, mis me oleme teinud, oli hästi tehtud; me ei väida, et oleksime veatud või mitte avatud kriitikale. Vastupidi, meie jõupingutused on alati suunatud parandamisele, tagamaks, et meie ühiskonnad jäävad alati vabaks, avatuks ja demokraatlikeks, ning seisavad vastu nendele ühiskondadele, kes seda kõike ei taha. Suur tänu teile.
Franco Frattini
komisjoni asepresident. - (IT) Proua juhataja, daamid ja härrad, ma tahaksin tänada kõiki, kes on sõna võtnud käesolevas arutelus, mis on nii tähtis. Mõned on öelnud, et terrorism nõuab poliitilist strateegiat. Ma nõustun selles osas, härra Mayor Oreja. Terrorismi vastu tuleb võidelda ülemaailmse poliitilise strateegiaga.
Te olete rääkinud väga palju ennetamisest ja võitlusest vägivaldse radikaliseerumise vastu. Oma sissejuhatuses andsin ma mõned konkreetsed vihjed mõnede ettepanekute kohta. Ma võin teile öelda, et on olemas tähtis vägivaldse radikaliseerumise alane algatus.
Natuke enam kui kuu aja pärast, 16. ja 17. oktoobril, leiab aset Euroopa konverents, kus esimest korda käsitletakse hariduse ja koolide rolli vägivaldse radikaliseerumise väljajuurimises noorimate ühiskonnaliikmete hulgas. Me oleme kutsunud üles haridusmaailma Euroopas, ning loomulikult kutsun ma vaatlejaid Euroopa Parlamendist, kes sooviksid konverentsil osaleda. See on võimalus selgelt välja öelda, et me tahame asendada kurjusekultuuri ja vägivalla sallivuskultuuri ja koostööga.
Me kaardistame kõik liikmesriikides esitatud algatused, et võidelda radikaliseerumisega ja ennetada terroristide värbamist. Selle kaardistamisega selgunud tulemused ja head praktikad tehakse parlamendile loomulikult kättesaadavaks.
Me oleme rääkinud palju andmete ja teabe levitamisest ning vahetamisest. Sageli, daamid ja härrad, on meil palju andmeid, isegi andmete üledoos, kuid mitte piisavat andmeanalüüsi. See on põhjus, miks peame andma Europolile tugevama rolli. Ma tänan kõiki, kes toetasid Europoli tugevdamist, sealhulgas härra Pirkerit. Eelmise aasta detsembris esitasin ma nõukogu ees selleteemalise ettepaneku ning ma loodan, et eesistujariik Portugal toetab Europoli suurema analüütilise rolli vastuvõtmist enne selle aasta lõppu.
Juulis esitleti bioterrorismi alast algatust. Me näitasime väga selgelt ära, millised on haavatavad sektorid ja kus on vaja suuremat Euroopa koostööd - see on suunatud härra Borgheziole, kes selle teema tõstatas. Mõned on kõnelenud liikmesriikide ebaõnnestumisest tegutseda. Ma olen "nimeta ja häbista” harjutuste poolt. Juunikuus avaldasin ma dokumendi, mis toob väga selgelt välja, millised liikmesriigid ei ole rakendanud isegi jõus olevaid terrorismivastaseid õigusakte. See näitab, ja siinkohal kõnetan ma eelkõige härra Guardans Cambó'd, et ma olen valmis juhtima tähelepanu kohustustele, kuid need harjutused on kasulikud üksnes siis, kui kõik liikmesriigid ja nõukogu mõistavad avaldust tegutsemise ebaõnnestumise kohta kui soovitust ja julgustust edasi liikuda.
Paljud on rääkinud atlandiülestest suhtest. Ma usun, daamid ja härrad, et on vaja suuremat koostööd Ameerika Ühendriikidega, ning samal ajal on meil vaja suuremat kaasatust Euroopa poolt. Teiste hulgas tahaksin ma tänada härra Cashmani, et ta seda põhimõtet väljendas. Meile ei tundu olevat mõttekas aeglaselt ette valmistada ja arendada Euroopa mudelit ning samal ajal läheneda Ameerika Ühendriikidele, sest neil tõesti on mudel olemas. Ma arvan, et on vaja enam Euroopa sisendit ja enam koostööd Ameerika Ühendriikidega, kuid pole vaja öelda, et Euroopa probleemiks on Ameerika Ühendriigid. Probleemiks on terroristid ja nende tegevus Euroopa südames. See on asi, mida meeles pidada.
(Aplaus)
Veel viimane mõte: ma olen kindel, et uus Euroopa alusleping annab meile paremad vahendid, et see annab meile vahendi, mille abil töötada koos parlamendiga, et lõpuks luua kolme institutsiooni vaheline kaasvastutus. See annab ka meile komisjonis ja nõukogus enam jõudu. Ma arvan, et sel hetkel on kõik kodanikud võimelised nägema läbipaistvalt, kes on teinud vea, kes on tegutsenud korrektselt ja kes ei ole tegutsenud siis, kui oleks pidanud seda tegema. Seega lootus on, et see leping saab reaalsuseks, et selles lepitakse lõpuks kokku, ja et parlamendist saab koos meiega küps institutsiooniline osaleja terrorismivastases võitluses.
(Aplaus)
Juhataja
Aitäh teile, härra Frattini. Palun vabandust lärmi pärast, kuid see ei tähendanud viisakuse puudumist teie vastu.
Ühine arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub 11. oktoobril.
Kirjalikud avaldused (artikkel 142)
Pedro Guerreiro  
kirjalikult. - (PT) Nagu eelnevates aruteludes, on EP enamus, komisjon ja nõukogu vältinud üksikasjadesse laskumist ning isegi tõsise analüüsi tegemist terrorismi - kõigis selle vormides, sealhulgas riikliku terrorismi - või "terrorismivastase võitluse” kohta; on selge, et nad püüavad pidevalt tõsta terrorismi analüüsi kontekstist välja, et loobuda lähemalt kirjeldamast terrorismi sügavaid põhjuseid ja strateegiaid, mis terrorismi esile kutsuvad.
Selline käitumisviis on seda enam tõsine ja poliitiliselt oluline, kui see on järjest silmnähtavam "terrorismivastases võitluses” - kus USA ja EL etendavad juhtivaid rolle -, et inimesed maailmas seisavad silmitsi vahendiga, mis on mõeldud rahvusvahelise õiguse mitteaustamiseks, rahvaste suveräänsuse kukutamiseks ning riikide iseseisvuse ohtu seadmiseks, soodustades vahelesekkumist, agressiooni ja sõda kas Afganistanis, Iraagis või Palestiinas koos sadade tuhandete ohvritega.
Olgugi, et mõned kõnelejad on tüdimuseni korrutanud inimõiguste kaitsmist "terrorismivastases võitluses” ja seda võitlust toetavate julgeolekumeetmete kampaanias, osutab kasvav olukordade ja faktide hulk kodanike põhivabaduste, õiguste ja tagatiste austamise ebaõnnestumisele.
Alexander Stubb  
kirjalikult. - ELi aluseks on inimeste, kaupade, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Sellele seatud takistusi tuleb võtta tõsiselt. Terrorismivastast võitlust kui osa rahvusvahelisest kuritegevusest ei tohi kõrvale jätta.
Terrorism on siiski delikaatne teema. Me ei tohi kunagi unustada, et kõik terrorismivastase võitluse strateegiad ei ole põhinenud põhiõiguste ja inimväärikuse austamisel.
Meetmed peavad olema ka tõhusad ja proportsioonis saadava julgeolekuga. Ma kahtlen näiteks, kas uued piirangud seoses vedelikega lennukipardal vastavad nendele kriteeriumidele.
Kokkuvõttes, tuleks tervitada iga jõupingutust parema liikmesriikide vahelise ning nende ja ELi institutsioonide vahelise koordineerituse suunas. Pärast härra de Vries'i lahkumist tuleks nii kiiresti kui võimalik nimetada uus ELi terrorismivastase tegevuse koordinaator.
Sophia in 't Veld Veld
(NL) Härra juhataja, ma märgiksin üksnes, et arutelu jooksul esitati nõukogu eesistujale - kes on juba lahkunud - ja komisjonile mõned väga täpsed küsimused, millele me ei ole saanud vastuseid. Ma tahaksin saada kirjalikku vastust nõukogult ja komisjonilt oma küsimustele andmekaitse kõrgetasemelise siderühma ning USA välisluure ja jälitustegevuse seaduse kohta.
Juhataja
Me toimime kooskõlas kodukorraga ja samuti esitatud taotluse alusel.
