Elektromagnetväljadega seotud terviseprobleemid (lühiettekanne)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni nimel Frédérique Riesi koostatud raporti "Elektromagnetväljadega seotud terviseprobleemid” lühiettekanne.
Frédérique Ries
raportöör. - (FR) Härra juhataja, enne teema juurde asumist soovin ma öelda mõne sõna vormi kohta, kui te lubate. Ma ei ole esimene ega kindlasti ka viimane, kes taunib avalikult kodukorra artiklit 45, mille tõttu ei ole meil võimalik täna õhtul arutada teemal, mis on sellele vaatamata Euroopa inimeste jaoks kõige olulisem.
Pole mingit arutelu, mingeid sõnavõtte fraktsioonide nimel, mitte midagi. Sellest hoolimata soovin tänada proua Ayalat, proua Lucast, härra Adamoud, proua Sinnottit, proua Ferreirat ja ka härra van Nistelrooijd, kuigi ma pean kahjuks märkima, et neid ei ole täna siin, selles suhteliselt tühjas saalis, kui kell on peaaegu 11 õhtul. Kell 11 õhtul pole just kõige parem kellaaeg teema jaoks, mis puudutab ja huvitab miljoneid Euroopa kodanikke.
Ma asun nüüd asja sisu juurde. Meie parlament ei ole seda teemat kümne aasta jooksul tõstatanud. Seega oli nüüd viimane hetk, sest kümme aastat on piisav aeg või peaaegu piisav aeg, kui küsimus puudutab uut tehnoloogiat: on toimunud juhtmeta seadmete, mobiiltelefonide, WiFi, bluetooth'i, tugijaamade ja kõrgepingeliinide võidukäik. Kõik need lained ümbritsevad meid ja nad on vaieldamatult kasulikud - ma ei sea seda raportis hetkekski kahtluse alla -, kuid samas tuleb tõdeda, et nad tekitavad ka tõsiseid küsimusi seoses mõjuga meie tervisele.
Seetõttu tuleb selgelt öelda, et see teema, mille kohta ma pidin raporti koostama, on mõnevõrra tundlik, sest see hõlmab järjest enam vastuolusid uute madalsagedusega lainetega kaasnevate terviseriskide ja teadusringkondade võimetuse vahel nende suhtes kokku leppida.
On mõned näited edasipüüdlikest ettepanekutest, mida, ma loodan, homme toetatakse: ohustatud piirkondade ja haavatavate inimeste kaitsmine, s.o koolid, lasteaiad, vanadekodud, taastusravikeskused ja mõistagi tervishoiuasutused.
Ka eetilised kaalutlused on selle küsimusega seoses olulised ning me peame määrama kindlaks korra, millega tagatakse teadusuuringute ja -ekspertiiside sõltumatus. Samuti peame kutsuma üles muutma mobiiltelefonide kasutamise harjumusi - julgustama kasutama kuulareid, piirama mobiiltelefoni kasutamist laste ja noorte hulgas, õpetama neile ohutumaid võtteid, jälgima teatud turustuskampaaniaid ja panema telefonioperaatorid ja elektrienergiaettevõtted samu tugijaamu ja maste kasutama.
Ühest on mul siiski kahju ja see on oluline, sest see puudutab minu raporti esialgset lõiget, milles kutsuti üles vaatama läbi elektrivälja tugevuse piirnormid. Kahjuks ei toetanud seda minu kolleegid keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjonist, ehkki - ma pean selle esile tooma - sõna-sõnalt sama teksti toetati peaaegu ühehäälselt meie eelmise aasta 2. septembri täiskogu istungjärgul seoses raportiga Euroopa keskkonna- ja tervishoiualase tegevuskava kohta ajavahemikuks 2004-2010.
Komisjoni praegune pea liiva alla peitmine - volinik, ma vabandan väljendusviisi pärast - ei aita kindlasti tuua selgust, mida Euroopa kodanikud ootavad; vastupidi, eksperdid on jätkuvalt eriarvamusel ja järjest enam on kohtuvaidlusi, milles tehakse otsused mõnikord operaatorite ja mõnikord kohalike elanike ühenduste kasuks.
Kokkuvõttes on see asjade praegust seisu eelistav lähenemisviis, mida toetab Maailma Terviseorganisatsioon ja ka komisjon oma randevuu klausliga, mille kohaselt tehakse otsus 2015. aastaks ehk põhimõtteliselt järgmises kümnendis ja mille eesmärk on vaadata läbi, kas pidev kokkupuude kõikvõimalike madalsageduse lainetega võib põhjustada vähkkasvajat. See lähenemisviis on seega vale. Mulle näib see kergekäeline ja ma loodan kogu südamest, et kui me seisame tulevikus vastamisi võimalike terviseprobleemidega, ei öelda meile, et see oli vastutustundlik.
Meie ettepanekute aluseks olev ettevaatuspõhimõte ei ole mitte tegevusetuse, vaid tegutsemise ja asjatundlikkuse põhimõte, mille eesmärk on vähendada ebakindlust. Me pooldame praegu elektromagnetlainete valdkonnas, mis on väga tundlik, paindlikku ja edasiviivat käsitusviisi. Seetõttu toetan ma täielikult Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni esitatud alternatiivset resolutsiooni -pean selle selgelt välja ütlema. Soovin lisada, et selles tullakse tagasi minu esialgse ettepaneku juurde vähendada elektrivälja tugevuse piirnormi, sest üheksa liikmesriiki ja paljud piirkonnad, millest kaks - Valloonia ja Brüsseli piirkond - on mulle iseäranis olulised, juba teevad seda, nimelt kasutavad nad piirnormi kolm volti meetri kohta, selle asemel et kasutada 41 volti meetri kohta, nagu kehtiva 1999. aasta soovituse kohaselt on lubatud.
Sellest hoolimata olen ma antud küsimust käsitlev Euroopa Parlamendi raportöör ja soovin eelkõige säilitada raporti teised eelised, mis parlamendikomisjonis vastu võeti. Mõistagi palun ma teil homme viimaste poolt hääletada.
Härra juhataja, härra volinik, lõpetuseks soovin edastada kaks sõnumit. Elektromagnetlainete ja nende mõju küsimus on endiselt lahendamata ja ma olen veendunud, et Euroopa Parlamendi järgmine koosseis tõstatab selle teema taas. Euroopa peab andma kodanikele kindlustunde ja võtma üle selle arutelu, mille üle praegu otsustatakse vaid kohtutes.
Günter Verheugen
Härra juhataja, austatud parlamendiliikmed, ma soovin avaldada siirast tänu Euroopa Parlamendile ja eeskätt raportöör Frédérique Riesile elektromagnetväljasid käsitleva algatusraporti eest.
See teema - elektromagnetväljad - on tõepoolest paljude Euroopa kodanike silmis väga vastuoluline, ehkki paljud näevad seda väga olulise teemana, sealhulgas ka meie.
Teema keerulisus ja tugevad tunded, mis seda ümbritsevad, näitavad, et oluline on koguda selle kohta väga täpseid andmeid ja hinnata neid hoolikalt, asjakohaselt ja objektiivselt.
Seetõttu jätkab komisjon teema käsitlemist ja teeb seda väga tähelepanelikult, nagu nõukogu soovituses 1999/519 on ette nähtud.
Selleks küsib komisjon sõltumatutelt teaduskomiteedelt kogu aeg teavet, et olla kursis võimalike elektromagnetväljadest tulenevate ohtudega. Terviseriskide teaduskomitee (SCENIHR) viimane sellekohane arvamus - pädeva teaduskomitee arvamus - võeti vastu alles käesoleva aasta jaanuaris.
Ma soovin siinjuures lisada, et komisjon jälgib sündmusi liikmesriikides ja viimaseid Prantsusmaal mobiilifirmade vastu algatatud kohtuasjades tehtud otsuseid suure huviga ning samuti vaatleb ta hoolikalt tugijaamade elektrivälja tugevuse piirnormide vähendamist pealinna Brüsseli piirkonnas.
Võin Euroopa Parlamendile kinnitada, et komisjon võtab resolutsioonis esitatud nõudmisi hoolikalt arvesse.
Lubage mul käsitleda lühidalt mõningaid punkte.
Esiteks on ELi tasandil olemas raamistik, milles on kehtestatud nii elektrivälja tugevuse piirnormid ja tootmisstandardid kui ka määratud kindlaks kaitsetase, mis põhineb teadaoleval mõjul.
Teiseks ei anna senised sõltumatud teadusuuringud põhjust elektrivälja tugevuse piirnormide teaduslikku alust muuta.
Komisjon jälgib jätkuvalt tähelepanelikult teaduslikke edusamme nimetatud valdkonnas, et teha kindlaks, kas elektrivälja tugevuse piirnorme on vaja muuta.
Kolmandaks on komisjon võtnud eesmärgiks edendada huvirühmadega peetavat dialoogi elektromagnetväljade võimaliku mõju üle tervisele. Lisaks soovib komisjon teha koostööd peamiste asjaosalistega, et üldsuse muredele oleks võimalik sobival viisil reageerida.
Ma soovin tuua selgelt esile meie püüdlusi edendada ka asjaomast teadustegevust ja saada sellega lahendamata küsimustes selgust.
Juhataja
Päevakorrapunkti käsitlus on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Véronique Mathieu  
Me peame mõistma, et praegu on meil liiga vähe usaldusväärseid ja vastuvõetavaid teaduslikke andmeid magnetväljade mõju kohta inimorganismile. Kuid me puutume mobiiltelefonide ja juhtmeta seadmete tõttu nendega iga päev kokku; 80% kodanikest leiab, et neil ei ole piisavalt teavet võimaliku mõju kohta ja 50% neist ütleb, et nad on selle pärast mures.
Seni on teadusringkonnad suutnud avaldada vaid üksteisest lahknevaid ja mõnikord vastuolulisi arvamusi ning ametiasutused ei ole tegelikult probleemile tähelepanu pööranud. Seetõttu toetan ma täielikult seda raportit, milles kutsutakse riike üles ajakohastama järjepidevalt kõnealuse valdkonna piirnorme ja soovitatakse ettevaatuspõhimõtte kohaselt keelata antennide paigaldamine ohustatud piirkondadesse (koolid, tervishoiuasutused).
Samuti toetan ma seda, et Euroopa Komisjon algataks teadusuuringu, mille käigus hinnataks elektromagnetväljadega kokkupuutumise mõju paremini. Ametiasutused, tootjad ja tarbijad peavad saama korrektset teavet nende riskide mõõtmiseks ja vajaduse korral asjakohaste kaitsemeetmete võtmiseks. Samuti on oluline anda headel tavadel põhinevaid soovitusi, et kodanike tervist paremini kaitsta, olenemata sellest, kas nad on seadmete kasutajad või elavad tugijaamade või kõrgepingeliinide läheduses.
