Tillämpning av Reach (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är en debatt om en muntlig fråga till kommissionen om förhandsregistrering av infasningsämnen i enlighet med Reach-förordningen - (B6-0490/2008).
Guido Sacconi
frågeställare. - (IT) Fru talman, mina damer och herrar! Jag ska inte ta upp mycket av er tid, då detta är ett ämne vi alla känner väl till. Vi talar om förhandsregistrering av kemiska ämnen - ett tidigt steg, eller faktiskt det första steget i tillämpningen av Reach, som är mycket viktigt. Det är viktigt eftersom det gör att företag kan få rätt att använda sig av ett övergångssystem, det vill säga sprida ut de fastställda tidsfristerna för att registrera ämnen. Det är ett mer omfattande förfarande som framför allt kan leda till att företag kan slå sig samman för att utbyta uppgifter, vilket är oerhört viktigt eftersom det gör att uppgifterna kan redovisas gemensamt av de företag som producerar samma ämnen.
Som vi alla vet har vi fått information om att antalet förhandsregistreringar inte bara har varit högt i jämförelse med de beräkningar som Reach-systemet grundade sig på, utan faktiskt mycket högre än beräknat. Det talades om några hundra tusen registreringar, men antalet förhandsregistrerade ämnen har troligtvis passerat en miljon. Kommissionsledamoten kommer säkert att ge oss de exakta siffrorna. Detta är ett problem för oss och det väcker även många frågor om orsakerna till den här explosionen, eller företeelsen, som till och med skulle kunna vara ett positivt tecken. Det vi nu vet är först och främst att denna lavinartade ström av uppgifter, trots att det än så länge rör sig om grundläggande uppgifter, verkligen har testat förmågan hos den nybildade Europeiska kemikaliemyndigheten i Helsingfors att hantera en sådan situation.
Vår fråga är då följande: Vi vill veta hur dessa problem har hanterats, vilken lösning man har tagit fram om det har uppstått problem för de företag som har varit mycket oroliga, i brist på en bättre beskrivning, för hur de ska kunna hålla tidsfristen för registrering. Tidsfristen för att lämna in dessa förhandsregistreringar gick ut den 1 december vid midnatt. Vi vill också veta vad kommissionen har gjort för analys och första bedömning av denna företeelse, och vilka problem det kan orsaka under förordningens nästa tillämpningsskede.
John Bowis
frågeställare. - (EN) Fru talman! I likhet med Guido Sacconi ska jag fatta mig ganska kort. Det här dokumentet kan ha varit det största som parlamentet hanterat de senaste åren och ett av de största projekt parlamentet har gett sig in i. Det är oerhört viktigt för människors hälsa och säkerhet, eftersom det är människor som hanterar, använder och förbrukar kemikalier som kan vara vådliga, farliga eller riskabla och därför måste hanteras med stor försiktighet.
Därför inrättade vi Reach. Därför införde vi förfarandet med förhandsregistrering och sedan förfarandet med godkännande. Därför blir vi så bekymrade av att höra att det har tagit sådana proportioner att den nybildade myndigheten nästan går på knäna.
Guido Sacconi sade att han var osäker på antalet förhandsregistreringar, men att han trodde att det var över en miljon. Jag kan upplysa er om att siffran den 1 december, när förfarandet avslutades, var över 2 miljoner. Det var 2 212 129 registreringar från 65 655 företag. Så stor är omfattningen av det inträffade.
Frågan är: varför så många? Jag misstänker att svaret är att många firmor har fått rådet att vidta förebyggande åtgärder om de skulle bli tvungna att gå igenom mycket dyrare förfaranden längre fram.
Då uppstår en annan fråga: I september, när vi först fick veta detta, kunde kommissionen kliva in och ge något stöd? Anser kommissionen att registreringsförfarandet kommer att fungera nu, och vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att se till att resten av myndighetens förfaranden fungerar smidigt och effektivt?
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (DE) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill tacka Guido Sacconi och de andra frågeställarna, eftersom de ger mig tillfälle att rapportera till parlamentet om de verkligt otroliga resultaten av förfarandet med förhandsregistrering inom ramen för Reach. Förhandsregistreringen av kemiska ämnen som finns tillgängliga på EU:s marknad är det första förfarandet inom ramen för Reach. Det är en nödvändig förutsättning för att företag ska kunna förlänga sina registreringsperioder, som då kommer att sträcka sig till 2018.
Den tidsperiod för förhandsregistrering som fastställdes i Reach-förordningen inleddes den 1 juni 2008 och avslutades den 1 december 2008, det vill säga sex månader senare. När vi antog förordningen trodde vi att vi skulle behöva räkna med registrering av ungefär 200 000 kemiska ämnen. I själva verket hade det vid slutet av förhandsregistreringsperioden kommit in exakt 2 236 625 registreringar. Tusentals gemensamma ansökningar är fortfarande under behandling och kan fortfarande påtagligt öka denna siffra.
Den slutgiltiga siffran kommer myndigheten att ha i mitten av december. Även vi har självklart frågat oss hur det har varit möjligt att de beräkningar som låg till grund för vår lagstiftning överskreds med tio gånger det beräknade antalet. Det enkla svaret är själva orsaken till varför vi utvecklade Reach: vi visste inte helt enkelt - eftersom ingen visste exakt - hur många ämnen som fanns tillgängliga.
Det har visat sig att ingen av de inblandade hade förstått hur stor den här uppgiften var. Uppskattningarna gjordes med hjälp av alla de uppgifter vi fått från medlemsstaterna och industrin. Självklart var det först problematiskt när det visade sig att vår arbetshypotes var felaktig. Det var oundvikligt. Enligt Reach-förordningen var det kemikaliemyndigheten i Helsingfors som hade ansvaret för att utarbeta formatet för förhandsregistreringen och för att göra tjänsten gratis tillgänglig på sin webbsida. REACH IT-systemet och det motsvarande formatet för förhandsregistrering av ämnena i fråga fanns tillgängliga för företagen i tid den 1 juni i år.
I oktober och november fick kommissionen uppgifter från företagen om att myndighetens REACH IT-system inte fungerade felfritt, och att det ibland inte fungerade överhuvudtaget.
Därefter övervakade kommissionen myndighetens verksamhet mycket noggrant och förde diskussioner med myndigheten om mjukvaruförbättringar och även om en beredskapsplan. Under hela förhandsregistreringsperioden arbetade myndigheten hårt för att förbättra IT-systemets kapacitet och effektivitet. På grund av de senaste veckornas snabba ökning av förhandsregistreringar - ibland upp till 100 000 förhandsregistreringar på en enda dag - har myndigheten vidtagit extra tekniska åtgärder och ökat systemets kapacitet.
Förändringarna gjorde att systemets tillgänglighet och hastighet kunde förbättras. Men vid de tidpunkter då aktiviteten var som högst var det oundvikligt att svaren blev försenade på grund av det extremt höga antal förfrågningar som kom in samtidigt. Det är verkligen så att - och några frågor kan vara kopplade till detta - nästan hälften av alla förhandsregistreringar lämnades in under registreringsperiodens två sista veckor, det vill säga mer än en miljon de två sista veckorna.
Med anledning av detta rekommenderade myndigheten att företagen skulle utföra förhandsregistreringen utanför perioderna med högst aktivitet om det uppstod några problem. Dessutom fick företagen rådet att utnyttja möjligheten till gemensam registrering, som var det snabbaste alternativet. I förhandsregistreringens slutskede inrättade myndigheten en extra, snabb telefontjänst för att hjälpa till att lösa problem. Tack vare denna åtgärd förbättrades svarstiden konstant, trots det stora antalet ansökningar om förhandsregistrering.
Slutligen vill jag säga att det alternativa förfarande som hade förberetts bara användes under förhandsregistreringens sista dag och att det bara behövde användas i begränsad utsträckning eftersom REACH IT-systemet fungerade på ett tillfredsställande sätt in i det sista trots allt. Jag förutsätter att alla berörda företag hade möjlighet att förhandsregistrera sina ämnen, trots de svårigheter som tillstötte, och att den första tillämpningsfasen av Reach därför föll väl ut.
Carl Schlyter
för Verts/ALE-gruppen. - Fru talman! Jag vill tacka kommissionsledamoten för svaret. Med tanke på att det var så otroligt många fler som ville förhandsregistrera än vad vi först hade trott, tycker jag ändå att man kan säga att mycket har fungerat. Trots allt har ju 2,2 miljoner lyckats registrera sig - och 65 000 olika företag, som John Bowis sade. Det är väl egentligen bra att vi får koll på hur mycket kemikalierna används. Kanske är detta en indikation om en viss nervositet och en känsla av ”better safe than sorry” som leder till att man registrerar fastän samma användning kanske redan har registrerats osv. Det kan vi dock inte utvärdera förrän senare.
Det får mig dock att vilja ställa en följdfråga. I skarp kontrast mot hur många som förhandsregistrerade sina kemikalier har vi extremt få kemikalier på kandidatlistan med de farligaste kemikalierna. Där finns bara 15 i dag, när vi har 27 PBT och 800 andra kemikalier som redan borde finnas med där. Tänk om vi får en väldigt snabb ökning av dessa. I framtida förfaranden inom Reach och när vi närmar oss nästa deadline, vad kommer då att kunna klaras av när det krävs beslut av kemikaliemyndigheten? Jag bedömer att vi kraftigt måste öka personalstyrkan hos kemikaliemyndigheten för att lyckas med Reach. Annars tror jag att de i slutet av nästa tidsfrist, när vi behöver beslut från dem, inte har en chans att fatta de beslut som behövs i tid. Jag tror därför verkligen att vi redan nu måste planera för en kraftigt utökad budget för kemikaliemyndigheten.
Guido Sacconi
frågeställare. - (IT) Fru talman! Först av allt vill jag tacka kommissionsledamot Verheugen eftersom jag anser att hans argument var mycket övertygande. Jag har framför allt förstått att den stora explosionen av förhandsregistreringar uppenbarligen visar en viktig aspekt av den här frågan, som han själv sade. Vi har haft problem eftersom Reach har fått en alltför stor genomslagskraft och vi har därför upptäckt ämnen som faktiskt är okända och som nu börjar dyka upp.
Jag vill ställa en fråga, om det går bra, som kanske ställs för tidigt eftersom det inte är troligt att man ska ha hunnit ta fram de relevanta uppgifterna och utvärderingarna i den här frågan. Vi har trots allt hela tiden trott att systemet mer eller mindre skulle innehålla cirka 30 000 ämnen. Mot bakgrund av antalet förhandsregistreringar, är det möjligt för er att just nu eller inom en överskådlig framtid uppskatta hur många ämnen som kommer att föras in i systemet via förhandsregistrering? Anledningen till att jag frågar detta är att vi - med tanke på hur dramatiskt antalet ämnen har ökat - måste börja tänka på hur de kommande faserna kommer att fungera.
Günter Verheugen
kommissionens vice ordförande. - (DE) Fru talman! Jag kan inte svara på varför det blev en så enorm skillnad mellan förhandsberäkningarna och det faktiska resultatet. Jag är inte heller någon vetenskapsman eller administrativ tjänsteman. Precis som alla andra litade jag på att uppskattningarna var någorlunda korrekta. Men jag klandrar ingen, eftersom det faktiskt var så att det inte gick att veta något exakt. Om vi hade vetat exakt vilka ämnen vi hanterar dagligen skulle Reach inte ha behövts. Det är just på grund av att vi inte visste det som vi behövde Reach.
I detta avseendet är det första resultatet som vi diskuterar i dag ett mycket övertygande bevis på att det var nödvändigt att dra i gång detta projekt - jag ser att Guido Sacconi nickar - det är ett utmärkt bevis för att den här lagstiftningen, som har fått mycket hård kritik från allmänheten, verkligen var nödvändig trots allt.
I detta inledande skede handlar det inte om att utöka listan med farliga ämnen. Det handlar inte heller om att godkänna ett eller annat ämne. Det inledande skedet handlar först och främst om att få veta vad som faktiskt finns ute på marknaden och därmed ge företagen en möjlighet att utnyttja de producenter som har förhandsregistrerat sina ämnen för att få tag på de ämnen de behöver. Systemet kommer att utvecklas gradvis, precis som det planerats i förordningen, och under denna process kommer listan över farliga ämnen troligtvis att växa.
Det handlar förstås om vilka problem som kommer att uppstå för industrin när vi fortsätter att använda Reach. Vi kommer att undersöka detta mycket noga med utgångspunkt i en analys av de inkomna förhandsregistreringarna. Just nu vet vi dock inte exakt vilka slutsatser vi kommer att kunna dra av det stora antalet förhandsregistreringar. För att göra det behöver lite mer tid på oss och jag föreslår att jag återkommer antingen till parlamentet eller till utskottet för att redovisa resultaten av analysen och ge er en exakt redogörelse för de kommande åtgärderna.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
