Bolagsrätt (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om bolagsrätt.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Europabolagsordningen har ständigt återkommit på Europaparlamentets föredragningslista och även, som ni känner till, på utskottet för rättsliga frågors föredragningslista. Olika argument som har redovisats under dessa debatter har visat att en Europabolagsordning kan ge fördelar för små och medelstora företag, och det har också funnits ett stöd för idén om samråd med berörda parter.
Kommissionen erkänner att lagstiftningen måste anpassas för att göra det möjligt för små och medelstora företag att få ut så mycket som möjligt av de alltmer integrerade europeiska marknaderna. Vi måste göra det lättare och billigare för små och medelstora företag att genomföra gränsöverskridande affärer. Det är viktigt att vidta åtgärder som kan hjälpa dessa företag att dra nytta av alla fördelar med den inre marknaden.
Tillväxten för små och medelstora företag är avgörande, som vi alla vet, för den europeiska ekonomins konkurrenskraft, och kommissionen anser att en Europabolagsordning kan underlätta utvidgningen för små företag utanför de nationella gränserna. Genom att tillhandahålla ett alternativ skulle man skapa fler valmöjligheter för företagen utan att lägga några ytterligare bördor på dem.
Den kan minska fullgörandekostnaden betydligt för företag som vill bedriva verksamhet i flera medlemsstater. Om detta kan åstadkommas skulle små och medelstora företag få lättare tillgång till nya marknader. Kommissionen är därför medveten om Europabolagsordningens betydelse för EU:s medlemsstater och för företagen i EU.
Jag kan försäkra er att min kollega, kommissionsledamot Charlie McCreevy, kommer att gå vidare med ett lagförslag för en Europabolagsordning, som han förklarade för utskottet för rättsliga frågor den 3 oktober 2007. Detta förslag bör vara klart senast i mitten av 2008. Som ni vet genomför vi just nu ytterligare samråd om förslagets exakta utformning och innehåll, vars resultat sedan kommer att införlivas i den konsekvensbedömning som ska vara klar i början av nästa år. Min kollega Charlie McCreevy diskuterar gärna saken med er efter det att förslaget har lagts fram.
Klaus-Heiner Lehne
för PPE-DE-gruppen. - (DE) Herr talman! Fru kommissionsledamot, jag vill börja med att uppriktigt tacka er för ert uttalande, som snabbt för mig in på min första kommentar, nämligen den europeiska stadgan för europeiska privata aktiebolag. Jag kan säga att vi är mycket nöjda med att kommissionen, efter utdragna svårigheter, äntligen har blivit övertygad om behovet av detta lagstiftningsförslag, och att vi nu kan se fram emot att motta det. Det är en heder för parlamentet att detta möjliggjordes tack vare kraftiga påtryckningar från vår sida. Det må vara som det vill med den saken, men vi kan endast helhjärtat glädjas över resultatet.
Jag vill emellertid nämna en annan punkt som också tas upp i dagens resolution, och där vi inte är nöjda med händelseutvecklingen. Jag talar om det fjortonde bolagsrättsdirektivet om flyttning av ett bolags säte, den plats där företaget är registrerat. Kommissionen har haft planer på att täppa till detta kryphål i bolagsrätten. Nu hör vi att detta mer eller mindre har strukits från lagstiftningsprogrammet, åtminstone vad kommissionen anbelangar, och detta kryphål kommer därför att förbli öppet.
Här vill jag betona att åtminstone min grupp - och även en överväldigande majoritet av utskottet för rättsliga frågor tror jag, att döma av tendenserna i utskottets diskussioner under de senaste åren, och hela parlamentet - alltid har ansett att detta kryphål måste täppas till och att det fjortonde bolagsrättsdirektivet är en nödvändighet.
Det handlar inte om ytterligare byråkrati och nya skyldigheter för företagen. Det handlar helt enkelt om att ge företagen den möjlighet som de lovas i fördraget att röra sig fritt inom EU och etablera sig i vilken medlemsstat som helst. Vi har hört att ett av skälen till att kommissionen ansåg att det inte var möjligt att gå vidare med denna fråga och lägga fram ett förslag var att den ansåg att de befintliga förordningarna om sammanslagningar och andra bestämmelser var tillräckliga för att garantera företagens rörlighet.
Jag kan bara säga att om ett företag inte kan flytta sitt registrerade säte inom den inre marknaden om den inte finner ett nytt företag i ett annat land och sedan slår sig samman med det, är de befintliga bestämmelserna knappast exemplariska för att undvika byråkrati eller minska kostnaderna. Det idealiska vore en sund sekundär lagstiftning för att garantera företagens rätt att utöva den rätt till fri rörlighet på den inre marknaden i praktiken som de ges i fördraget i teorin.
Ett av argumenten för att behålla status quo är att tidigare utslag från EG-domstolen ändå har bidragit till att bolagsrätten har avreglerats avsevärt. Det är visserligen sant, men domstolens enda skäl till att avge dessa domar är att främja fullständig tillämpning av primärrätten, helt enkelt för att de lagstiftande organ som är ansvariga för sekundärrätten, nämligen parlamentet och rådet - även om vi är beroende av kommissionen - inte kan möjliggöra en förnuftig sekundärrätt som verkligen skulle bidra till att garantera de friheter som anges i fördragsbestämmelserna om inrättandet av den inre marknaden.
Det är skälet till att parlamentet håller fast vid sin ståndpunkt att kommissionens monopol på initiativrätten binder den att lägga fram ett förslag till ett fjortonde bolagsrättsdirektiv i vederbörlig ordning. Vi uppmanar kommissionen att på nytt överväga om det fjortonde direktivet, som redan finns i registren hos kommissionens tjänsteavdelningar, kan infogas i lagstiftningsprogrammet under de kommande åren.
Om detta inte sker förbehåller sig parlamentet - vilket vi uttryckligen förklarar i vår resolution - att åberopa artikel 192 i fördraget och lägga fram ett initiativbetänkande för att begära ett lagstiftningsförslag. Och medan vi ändå är inne på frågan om bolagsrätt, vill jag ta detta lämpliga tillfälle i akt för att säga ett par korta ord om kommissionens senaste meddelande om förenkling av bolagsrätten. Detta meddelande behandlas inte direkt i resolutionen, men det finns en tematisk koppling mellan de två.
Jag anser att vi i parlamentet är eniga om att vi motsätter oss att innehållet i etablerad gemenskapsrätt och praxis - gemenskapens regelverk - urholkas till följd av förenklingsåtgärder. Med andra ord kan det enligt min mening inte bli fråga om att upphäva hela direktiv. Det vi däremot kan stödja är åtgärder som är utformade för att avlasta företagen, minimera de byråkratiska och statistiska skyldigheterna och befria företagen från kravet på att offentliggöra minsta detalj i sina årsbokslut, sådant som egentligen kan vara ganska oviktig information. Här anser jag att det finns utrymme för ett nära samarbete med kommissionen för att förbättra bolagsrätten.
En annan sak som slog mig när jag läste kommissionens dokumentation om denna fråga var att vissa rättsakter som vi har antagit - ett exempel är direktivet om insyn som antogs i kölvattnet efter Sarbanes-Oxley Act - innehåller vissa bestämmelser som nu ger upphov till frågan om varför de inte ses över inom ramen för en förenklingskampanj. Jag skulle välkomna att kommissionen tänkte över denna fråga ytterligare, eftersom även en sådan översyn skulle bidra till att förbättra bolagsrätten.
Manuel Medina Ortega
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Klaus-Heiner Lehne har förklarat det väsentliga i den ståndpunkt som ledamöterna av utskottet för rättsliga frågor har i den här frågan. Han gjorde det gruppen för Europeiska folkpartiet, och jag kommer att göra det för den socialdemokratiska gruppens räkning.
Det vi finner oroande för närvarande är, precis som Klaus-Heiner Lehne har sagt, att vi förlitar oss alltför mycket på den rättsliga utvecklingen av lagstiftningen, det vill säga, utveckling genom EG-domstolens rättspraxis. EG-domstolens rättspraxis bidrar till att fylla de luckor som lämnas av EU:s sekundärrätt, men vi har ingen sekundärrätt. Många områden har en mycket allmän karaktär i fördragen, vilket ger utrymme för olika tolkningar, och underlättar därför inte inrättandet av den inre marknaden för närvarande.
Som Klaus-Heiner Lehne har påpekat är våra förslag dubbelriktade. Först och främst stöder vi kommissionens förslag om att lägga fram ett direktiv om europeiska privata aktiebolag, vilket helt klart skulle bidra starkt till att skapa fri rörlighet inom EU, och för det andra kommer vi att fortsätta att driva på inom bolagsrättsområdet genom att kräva ett nytt direktiv, det fjortonde, som skulle kunna komplettera dessa bestämmelser.
Jag delar Klaus-Heiner Lehnes oro när han säger att vi om vi inte antar bestämmelser om flyttning av ett bolags säte i själva verket skulle lämna ett rättligt kryphål öppet eftersom sammanslagningar är en annan fråga som inte omfattas helt av denna kategori. Vi hoppas att kommissionen kan inbegripa denna typ av verksamheter i sitt arbetsprogram.
För det första hoppas jag att förslaget till direktiv om stadgan för europeiska privata aktiebolag kan läggas fram under 2008 och om möjligt för den 30 juni, och för det andra får vi hoppas att kommissionen inte ger upp tanken på att fortsätta att utveckla bolagsrätten på områden som etableringsfrihet och byte av säte för företag.
Det var allt jag hade att säga.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig svara på båda frågorna.
Som svar på den första anser jag att det är tydligt. Som svar på den andra, angående det fjortonde bolagsrättsdirektivet, hade vi föreslagit att ytterligare ett medel för att förbättra rörligheten skulle kunna vara ett direktiv i vilket man anger villkoren för flyttningen av bolagssäten i EU. Resultaten av den ekonomiska analysen av det möjliga mervärdet av ett direktiv var inte övertygande; företagen har redan de rättsliga medlen för att kunna utföra flyttningen utomlands. Åtskilliga företag har redan flyttat sina säten genom att använda möjligheterna som finns genom Europabolagsordningen.
Snart kommer direktivet om gränsöverskridande sammanslagningar, vilket träder i kraft i december, att ge alla aktiebolag - däribland små och medelstora företag - valmöjligheten att flytta sitt säte. De kan göra detta genom att etablera ett dotterbolag i den medlemsstat till vilken de vill flytta och sedan göra en sammanslagning mellan det befintliga företaget och detta dotterbolag.
Kommissionen anser att framtida lagstiftning i form av ett fjortonde direktiv om bolagsrätt bara kan vara berättigad om denna ram behövs. Charlie McCreevy har därför för ögonblicket beslutat sig för att inte gå vidare med detta fjortonde direktiv om bolagsrätt, men jag ska naturligtvis återigen meddela honom era frågor.
Talmannen
Jag har mottagit ett resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum inom kort, under omröstningen.
