Fond solidarity Evropské unie:  překážky jeho reformy (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem programu je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení o Fondu solidarity Evropské unie: překážkách jeho reformy, kterou Komisi předložil Gerardo Galeote Quecedo jménem Výboru pro regionální rozvoj - B6-0472/2008).
Gerardo Galeote
autor. - (ES) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, opět věnujeme rozpravu v plénu tématu reformy Fondu solidarity Evropské unie, který má za cíl, jak všichni víme, ulehčit škody způsobené velkými přírodními katastrofami na území Evropské unie.
Velmi brzy se prokázala neúčinnost fondu při plnění svých cílů, následkem čehož Evropská komise v roce 2005 předložila návrh na úpravu nařízení týkajícího se tohoto nástroje solidarity. Záměrem bylo nejenom zvýšit jeho funkčnost, ale také zlepšit jeho přístupnost a jeho pokrytí v případě velkých přírodních katastrof.
Evropský parlament, jak lze snadno doložit, na tomto návrhu pracoval bezodkladně a intenzivně, takže v květnu 2006 náš orgán ukončil jeho první čtení. V té době jsme se domnívali a věřili, že Rada učiní totéž, vzhledem k tomu, že se jednalo o nařízení v rámci postupu spolurozhodování. To se však, jak dnes už všichni víme, nestalo. Navzdory veškerým očekáváním Rada svou nečinností tento proces zastavila.
Během tohoto období Evropskou unii zasáhly kromě závažných záplav i vážné požáry, které v některých případech skončily ztrátami na životech, a rozsáhlá sucha. Rada však zůstala pasivní. Návrh na zlepšení nařízení stále leží na stole Rady přes četná volání ze strany evropských orgánů a společenských uskupení.
Dnes chceme opět vyzvat Radu k činnosti a připomenout jí, že změna tohoto nařízení nebude vyžadovat jediné euro navíc z rozpočtu Společenství: naše požadavky nemají žádné finanční důsledky a usilují pouze o nápravu provozních problémů, které se objevily od vzniku tohoto nástroje solidarity.
Chceme prostě zlepšit jeho funkčnost a rychlost, vše v souladu se zásadou subsidiarity. Vidíme, že v jeho současné podobě je přístup k tomuto nástroji velmi obtížný, omezený a nepružný, jak jsme se bohužel přesvědčili v průběhu téměř sedmi let jeho existence.
Proto se chci zeptat, zda neschopnost delegací vytvářejících Radu dospět k nějakému společnému stanovisku má nějaký reálný důvod a zda by nám někdo mohl vysvětlit, kdo a jaké důvody zabraňují reformě tohoto nařízení. Rádi bychom, aby Evropská komise popohnala reformu tohoto fondu, řekla nám, jaké kroky zamýšlí učinit, a jasně stanovila možnosti, které zvažuje ve věci odblokování této záležitosti. Pokud Komise nějaké alternativy má, pochopitelně bychom rádi věděli, jaké jsou a jaký je jejich časový horizont.
Domnívám se, že se sluší připomenout zde přítomným, zejména francouzskému předsednictví, že tento nástroj byl založen s chvályhodným úmyslem: urychleně, vhodným způsobem a viditelně ukázat solidaritu Evropské unie s jejími občany.
Závěrem bych chtěl, pane předsedající, učinit ještě jednu výzvu, tentokrát konkrétně směrem k francouzskému předsednictví, a to ve věci s touto úzce související: vytvoření evropské civilní ochranné síly, k čemuž Michel Barnier, bývalý komisař, jak všichni víte, předložil Evropské radě zprávu v roce 2006.
Už budu končit. Fond byl vytvořen zejména jako symbolické vyjádření solidarity mezi Evropskou unií a jejími občany. Mojí poslední prosbou je, že pokud se nám po takovém čase a úsilí podaří tuto záležitost přivést v nějaké míře k fungování, měly by naše první myšlenky a činy směřovat k těm, kteří zahynuli při těchto katastrofách v Evropské unii.
Danuta Hübner
členka Komise. - Pane předsedající, ráda bych poděkovala Evropskému parlamentu a zejména členům Výboru pro regionální rozvoj za trvalý zájem o Fond solidarity a jeho podporu.
Jedná se významný nástroj k prosazování strategického cíle solidarity a od jeho vzniku v roce 2002 bylo přijato 61 žádostí, přičemž fond zasáhl ve 33 případech ve 20 různých zemích. Celková dosud přidělená částka představuje 1 523 milionů EUR. Podle nedávné zvláštní zprávy Účetního dvora je fond dobře řízen a poskytuje rychlou, účinnou a flexibilní pomoc.
Fond má však svá omezení. Práh pro uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie je extrémně vysoký. Následkem toho není fond dobře přizpůsoben pro řešení určitých druhů katastrof, zejména těch, u nichž jsou nižší způsobilé výdaje, jako například u lesních požárů, a více než dvě třetiny žádostí o pomoc fondu bylo předloženo na základě výjimky pro takzvané "výjimečné regionální katastrofy".
Navíc přes všechny existující nástroje Společenství je pro nás nanejvýš obtížné, dá se říci nemožné, reagovat na katastrofy zaviněné lidmi, jak ukazují průmyslové nehody, jako byl například únik ropy z tankeru Prestige, nebo teroristické útoky, jako byly bombové útoky v Madridu v roce 2004. Podobně je v současnosti nemožné poskytnout pomoc z Fondu solidarity Evropské unie v případě vážného ohrožení veřejného zdraví.
Z těchto důvodů Komise v dubnu 2005 schválila návrh na změnu nařízení. Navzdory společnému úsilí sledu předsednictví od roku 2005 nedokázala Rada ve věci tohoto návrhu dosud dospět ke shodě. Jedním z důvodů je, že valná většina členských států považuje fungování fondu v současné podobě za velmi dobré a nepovažuje za nutné či vhodné rozšiřovat jeho působnost tak, aby pokrývala další situace, jelikož se zejména obávají rozpočtových důsledků takového rozšíření.
Rada dosud formálně nespecifikovala postoj jednotlivých členských států, přestože stanoviska Rady mají kvazijednomyslnou podporu. Navíc nebylo naznačeno, ve kterých oblastech by bylo možné dosáhnout kompromisu, aby došlo ke schválení návrhu Komise.
Komise zůstává přesvědčená, že revize nařízení o Fondu solidarity je nutná pro zvýšení schopnosti Unie rychle reagovat v případě velkých katastrof, které jím v současnosti nejsou pokryté. Proto Komise přijme zprávu hodnotící šest let fungování fondu, odhalující jeho omezení a případný prostor pro zlepšení. Doufáme, že tato zpráva znovu zahájí diskusi v Radě a v Evropském parlamentu na téma revize současného nařízení o Fondu solidarity. Zpráva by měla být připravená koncem prvního čtvrtletí roku 2009.
Co se týká civilní ochrany, Komise začala na základě scénářů velkých katastrof identifikovat mezery v možnostech reakce civilní ochrany a hodnotit možnosti, jak zjištěné mezery zaplnit. V tomto kontextu bude Komise s členskými státy hledat nová řešení pro posílení celkové schopnosti Evropské unie reagovat na katastrofy v rámci pilotního projektu a přípravné akce, které byly začleněny do rozpočtu pro rok 2008.
Na základě této činnosti Komise možná navrhne zaplnění těchto mezer prostřednictvím rozvoje modulů civilní ochrany, které by byly připraveny k zásahu v kteroukoli dobu, nebo pomocí dalších rezervních kapacit určených k doplnění vnitrostátních reakcí na velké katastrofy, a to včetně oblasti hašení lesních požárů.
Rolf Berend
Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, mluvím z pozice zpravodaje pro Sociální fond, Fond solidarity 2002 a jeho rozšířenou a vylepšenou verzi z roku 2006.
Tato zpráva, kterou Evropský parlament velkou většinou přijal, byla dána už více než dva roky k ledu, protože ji Rada blokuje navzdory skutečnosti, že občané na pozadí stále častějších přírodních katastrof stále hlasitěji žádají evropskou solidaritu. Fond solidarity, který byl narychlo spíchnut po zničujících záplavách v roce 2002 pro poskytnutí naléhavě potřebné pomoci, byl nástroj, který sliboval okamžitou pomoc v případě katastrofy. V průběhu času se však ukázalo - jak jste velmi správně poznamenala, paní komisařko -, že tento nástroj ve své současné podobě lze jen velmi těžko, pokud vůbec, využívat k přiměřené reakci na rozsáhlé krize na úrovni EU.
Navíc současný práh pro mobilizaci fondu je, jak jste řekla, paní Hübnerová, extrémně vysoký, což znamená, že výjimky se vymykají z rukou. Přepracovaná verze fondu pro pomoc při katastrofách však poskytuje jasné řešení v této věci. Evropský parlament proto cítí, že je tím více zapotřebí zpřístupnit tento účinný nástroj lidem postiženým katastrofou, a proto ještě jedna konkrétní otázka: Proč Rada není schopna zaujmout jednotné stanovisko k otázce, která má tak životně důležitý význam pro trpící občany Evropské unie? Které členské státy vylepšenou smlouvu podporují a které ji odmítají? V Komisi jste naznačili, že by možná mohlo dojít ke shodě počátkem roku 2009. Doufáme, že ano, ale zároveň zde znovu chceme věc popohnat, protože nelze prostě nedbat výsledku hlasování Parlamentu tak, jak v minulosti činila různá předsednictví.
Iratxe García Pérez
jménem skupiny PSE. - (ES) Pane předsedající, paní komisařko, v roce 2006 jsme, jak to řekli kolegové, v této sněmovně hovořili o úpravě nařízení o Fondu solidarity se záměrem na jeho přizpůsobení takovým způsobem, aby se stal rychlým a účinným nástrojem reakce na katastrofy. Tento problém však leží na stole dodnes.
Dosažení velmi široké shody zde ve sněmovně nebylo snadné, vzhledem k tomu, že jak různé politické skupiny, tak zájmy určitých států přinesly množství velmi rozdílných názorů na to, jak nařízení změnit.
Domnívám se však, že jsme všichni vyvinuli značné úsilí k dosažení shody, která by změnu nařízení umožnila. Mám pocit, že Parlament stanovil příklad, čeho se nyní všichni musíme snažit dosáhnout: konsenzuální změny nařízení.
Evropská komise nyní musí vyvinout veškeré možné úsilí, aby dospěla k dohodě a dosáhla stanoveného cíle. Potěšila mne dnešní odpověď paní komisařky, která prohlásila, že bude vypracována studie za účelem určení cílů, které si musíme stanovit ve věci úpravy nařízení, v neposlední řadě proto, abychom v budoucnu dosáhli dohody v Radě.
Musíme zajistit, že po úpravě tohoto nařízení bude možno poskytnout rychlou, účinnou pomoc při katastrofách, které členské státy nejsou schopny řešit samy, tím, že dojde k rozšíření současné způsobilosti pro žádost o pomoc o průmyslové katastrofy, teroristické činy a ohrožení veřejného zdraví, přičemž nesmí být zapomenuto na tak závažný problém, kterým jsou vážná sucha, jež se objevují stále častěji zejména v určitých oblastech Středomoří.
Navíc musíme pevně trvat na návrhu snížit práh pro mobilizaci fondu z 3 000 milionů EUR na 1 000 milionů EUR ve způsobených škodách, majíce na paměti regionální složku. Tento nástroj musí odpovídat finanční pomocí na situace extrémních such, požárů a záplav a za všech okolností pamatovat na oběti, které potřebují okamžitou pomoc.
Fond solidarity je politický nástroj pro řešení problémů, a proto musím znovu zdůraznit potřebu vyvinout veškeré možné úsilí pohnout touto zásadní otázkou kupředu, ale musíme tak učinit prostřednictvím nezbytných změn odpovídajících dnešní realitě.
Jean Marie Beaupuy
jménem skupiny ALDE. - (FR) Pane předsedající, paní komisařko, moji kolegové už uvedli některé příklady. Rád bych se o některých z nich zmínil, abych nastolil tento problém, neboť musíme bojovat s přírodními katastrofami. Kdo si pamatuje, k čemu došlo před pouhým stoletím v roce 1908 v Messině, kde zahynulo 100 000 lidí? Všichni si pochopitelně pamatují na Černobyl, ale kdybychom se zaměřili na období uplynulých zhruba deseti let, došlo k bouřím a potopením lodí v roce 1999, k právě zmíněným povodním ve střední Evropě, ani nemluvě o teroristických útocích 11. září v New Yorku, teroristickým útokům v roce 2004, problematické nemoci chikungunye a podobně.
Nevíme, co bude příští katastrofa, v jakém rozsahu udeří, máme jistotu pouze v jediné věci, a tou je, že k další katastrofě zase brzy dojde.
Až ta chvíle nastane, pak naši spoluobčané, kteří po padesát let sledovali budování údajně jednotné Evropy - a řada zpráv, o nichž jsme tento týden hlasovali, to dosvědčuje -, se na nás obrátí a položí nám stejnou otázku, kterou nám pokládají v souvislosti se současnou finanční krizí: "A co jste udělali?"
V průběhu posledních týdnů někteří z vás slyšeli, jak bývalý ředitel Mezinárodního měnového fondu vysvětluje v předcházející zprávě z doby před třemi čtyřmi lety: "Řekli jsme na Mezinárodním měnovém fondu, že k této krizi dojde, a vysvětlili jsme, jak jí předejít."
Takže, paní komisařko, dnes jste nás tu přišla vyslechnout a my doufáme, že uslyšíte náš hlas a zajistíte, že narozdíl od toho, co se děje v souvislosti se současnou finanční krizí, Evropa nezůstane pozadu, když dojde ke katastrofě.
Za sebe bych rád přednesl dvojí návrh. Především návrh týkající se kroků, které by se měly podniknout. Řekla jste to ve svých závěrečných poznámkách, paní komisařko, zmiňovala jste se o zprávě Michela Barniera.
Nemůžeme mít dvě oddělené akce, přestože vy sama, jako každý z nás, zejména ve Výboru pro regionální rozvoj, neustále prohlašujete, že je nám zapotřebí integrovaného přístupu. Nemůžeme na jedné straně rozvíjet Fond solidarity a na druhé straně politiku prevence. Ty dvě by měly být propojeny, v neposlední řadě proto, aby přesvědčily nechvalně proslulé ministry financí, kteří nám vysvětlují, že i kdyby snad došlo k přijetí kritérií Fondu solidarity - a vy jste o tom hovořila -, že by to stálo více. Měli by se inspirovat Barnierovou zprávou, pak by pochopili, že pokud zároveň povedeme preventivní politiku tím, že sloučíme prostředky pro akci a prostředky pro prevenci nehod a přírodních katastrof, pak peníze ušetříme.
Proto jde zcela zjevně nejen o otázku ušetření peněz a odvrácení katastrof, ale především o otázku záchrany lidských životů - a to je skutečnou prioritou.
Proto vás, paní komisařko, spolu s ostatními poslanci naléhavě žádám, abyste učinila vše pro zajištění, že na konci francouzského předsednictví a během českého získáte od švédského předsednictví skutečné záruky, že akční plán nebude pouze zkoumán, ale skutečně uveden v činnost.
Spoléháme na vaše odhodlání. Potřebujeme ho. Víte, že Parlament stojí za vámi - dnes to zaznělo jasně a hlasitě. Nyní budeme rok neochvějně čekat na výsledky.
Elisabeth Schroedter
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, Rada zde není přítomna, ale je to orgán, který způsobuje toto zablokování, a proto by tato diskuse měla být směřována právě k Radě. Koneckonců kdo podává žádosti, když se šíří požáry nebo záplavy? Jsou to členské státy - a přikládají nejrůznější zvláštní požadavky. Požadují štědrou pomoc a ne vždy ji užívají správným způsobem: právě se nám dostalo příkladu ve Spojeném království.
Chtěla bych však využít této příležitosti a vyjádřit směrem ke Komisi další obavu. Původně, pod panem Bernierem, se Komise usilovně zabývala oblastí prevence, protože chápala, že s přírodními katastrofami se ve skutečnosti dá bojovat pouze prostřednictvím prevence. Dnes se tomuto aspektu nedostává dostatečné pozornosti. Uvítala bych, kdyby Komise vypracovala pokyny pro provádění Fondu solidarity, které by se skutečně zaměřovaly na prevenci.
Znovu bych poukázala na skutečnost, že Komise už má možnosti položit větší důraz na prevenci, například v rámci programu Evropského fondu pro regionální rozvoj, ale co v této oblasti dělají? Do dnešního dne se mnoho neuskutečnilo a do oblasti prevence přírodních katastrof se vložilo jen málo investic. Nedošlo k žádným investicím do přírodních toků a netrvalo se dostatečně na tom, že opětovné zalesňování například v Řecku, kde jsou borovicové lesy, které hoří obzvláště snadno, by mělo zahrnovat přirozenou směs.
Očekávám, že Komise bude jednat s větším odhodláním ve věci současných uplatňování a bude dohlížet na to, jakým způsobem jsou utráceny peníze, aby nedocházelo k opakování katastrof a aby byly umožněny investice, které jsou skutečně v souladu s přírodou. Nespatřila jsem žádné známky takového odhodlání a v tomto směru musí Komise nést část viny. Přestože hovoříme o přírodních katastrofách, většina přírodních katastrof je do značné míry způsobena lidmi, především kvůli nedostatečnému boji proti změnám klimatu a dále kvůli stavbám v záplavových oblastech a vysazování monokulturních lesů. V této souvislosti se Komise musí zapojit a už nevyčkávat.
Pedro Guerreiro
jménem skupiny GUE/NGL. - (PT) Během rozpravy o změně nařízení o Fondu solidarity, která se konala 18. května 2006 a které jsme se aktivně účastnili nastolením řady návrhů, jsme zdůraznili svůj nesouhlas s postojem, který zaujala většina v Parlamentu. Zejména jsme nesouhlasili s tím, že nebyla zachována způsobilost pro odškodnění regionálních katastrof - ke kterým dochází nejčastěji -, tak jak je stanovena v současném nařízení. Rovněž jsme nesouhlasili, že byla zamítnuta možnost větší finanční pomoci pro země soudržnosti a konvergenční regiony, a nesouhlasili jsme se snížením prahu pro mobilizaci fondu tak, že to jsou země Evropské unie s největším hrubým domácím produktem, které očividně získají nejvíce výhod.
V souladu se vším, co jsme udělali doposud, budeme kromě změny výše zmíněných problémů dále bojovat mimo jiné za následující aspekty: Rozpoznání specifické povahy přírodních katastrof ve Středomoří; přizpůsobení Fondu solidarity ve věci časových limitů (poté, co jsme byli svědky neospravedlnitelných a nepřijatelných průtahů při jeho mobilizaci a doručování prostředků Společenství k obětem); přizpůsobení Fondu solidarity, co se týká způsobilých akcí, zejména s ohledem na specifickou povahu různých přírodních katastrof, jako jsou sucha a požáry; začlenění podpory pro obnovení výrobní aktivity v oblastech postižených katastrofou mezi způsobilé činnosti spolu s operacemi pro poskytnutí pozemního a vzdušného nouzového vybavení pro boj s lesními požáry.
Co se týká iniciativ v oblasti civilní ochrany, domníváme se, že prioritou by měla být podpora prevence a zlepšování zdrojů civilní ochrany v jednotlivých členských státech a jejich koordinace.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Pane předsedající, paní komisařko, očekává se, že Evropa bude aktivní. Občané v postižených oblastech nechápou, proč by mělo trvat měsíce, než Evropa uvězněná v síti svých vlastních postupů dokáže poskytnout jasnou odpověď.
Jak to funguje? Někde se něco stane, o pár hodin později můžete vše sledovat v televizi a přistihnete se při myšlenkách, že dotyčná oblast potřebuje naši pomoc a solidaritu. Pak následuje ohlušující ticho. Jsme lapeni v prostoru mezi národními státy a evropskými úřady. Frustrující je, že v tomto bodě chybí jakákoli komunikace. Vázne to na Radě a vázne to tam už dva roky, ale určitě bychom měli být schopni zjistit příčiny těchto obstrukcí a vyslechnout alternativní řešení. Problém je zde. Zanedlouho, za šest měsíců, skončí funkční období Parlamentu Pak přijde nový Parlament a od nás se bude očekávat, že mu tuto záležitost předáme, aniž bychom byli dosáhli svých cílů, a bez kvalitních návrhů na stole.
Francouzské předsednictví se zabývá vším ostatním, jen ne touto záležitostí. Nic se kolem toho nestalo a my bychom obzvláště rádi slyšeli, proč tomu tak je. Rád bych však blahopřál Evropské komisi. Paní Hübnerová a její kolegové rozhodně dosáhli určitého pokroku a spojenými silami by mělo být možné obstrukce zcela odstranit. Při chválení a kárání musíme prohlásit, že Rada a francouzské předsednictví v tomto bodě propadly.
Wolfgang Bulfon
(DE) Pane předsedající, kdy občané potřebují evropskou solidaritu? Kdy potřebují členské státy solidaritu Evropské unie? Především v případě katastrofy, samozřejmě. To je přesně otázka, kterou jsem položil v souvislosti s hlasováním o čtvrté zprávě o soudržnosti na jaře letošního roku.
Pane předsedající, dnes tu hovoříme o revizi Fondu solidarity, abychom se lépe vyzbrojili pro budoucí výzvy a dokázali rychleji a účinněji poskytovat pomoc. Komise a Parlament jsou podle svých usnesení společného názoru, co se týká cílů této legislativní iniciativy. V červenci letošního roku jsem se Rady dotázal na status tohoto postupu. Rada mne informovala, že narozdíl od Parlamentu v té době necítila potřebu iniciativy. Ve světle skutečnosti, že bývalý francouzský komisař a ministr zdůrazňoval potřebu revize této zprávy, připadá mi postoj Rady nepochopitelný. Proto jsem si nemohl přát lepšího předsedu výboru, než je pan Galeote, který není ochoten se smířit s ignorováním rozhodnutí Parlamentu. Chtěl bych konkrétně jemu za toto poděkovat. Chtěl bych naléhavě vyzvat francouzské předsednictví, aby přehodnotilo svůj postoj k evropským občanům.
Agnes Schierhuber
(DE) Pane předsedající, toto mělo být učiněno už dávno a já bych ráda zpravodajovi vřele poděkovala.
Domnívám se, že se jedná o jednu z klíčových otázek, která drží Evropu pohromadě, a jde rovněž o otázku solidarity. Je nejvyšší čas, aby členské státy v této oblasti učinily kroky. Evropská komise musí poskytnout finanční podporu organizacím, které nám pomáhají v krizových situacích. Mnohé členské státy byly v posledních letech postiženy zničujícími přírodními katastrofami: Na mysl mi přicházejí lesní požáry, ke kterým opakovaně dochází v Řecku, včetně posledních dvou let, a povodně ve střední Evropě v roce 2002, které rovněž těžce postihly Rakousko.
Podobné katastrofy podtrhávají lidem hospodářský koberec pod nohama. V těchto situacích je zapotřebí zvláštních zdrojů, pane předsedající, protože nejde jenom o nouzovou pomoc, ale také o obnovu staleté infrastruktury. Jeden členský stát sám o sobě tyto zdroje nemá. Měli bychom mít rovněž na paměti, že některé členské státy jsou přírodními katastrofami bohužel postihovány častěji, a zde mám rovněž na mysli Rakousko. Rakušané stále se značnou vděčností hovoří o tom, jak jim Evropská unie rychle pomohla. Fond solidarity Evropské unie by neměl pouze sloužit k financování rekonstrukce, ale měl by rovněž podporovat tísňové organizace. Činnost dobrovolných hasičských služeb, Červeného kříže a dalších dobrovolnických organizací je neocenitelná: nelze si ani představit, kolik by stálo, kdyby tyto služby nebyly poskytovány na dobrovolnickém základě. Tyto organizace vždy pomáhají v tísňových situacích a jsou nepostradatelnou součástí sociální struktury ve venkovských oblastech.
Proto naléhavě potřebujeme podniknout kroky k udržení a rozšíření těchto struktur. Doufám, že zde urychleně dosáhneme dohody, abychom později nelitovali, až přijde další katastrofa a my nebudeme schopni dostatečně rychle zareagovat.
Evgeni Kirilov
(BG) Jak podotkl zpravodaj pan Galeote a řada dalších poslanců, Fond solidarity je potřebný nástroj, jehož jméno a účel naplňuje jeden ze základních principů Evropské unie - solidaritu mezi členskými státy. Během doby činnosti fondu se projevily opomenutí a nedostatky, a z tohoto důvodu je zapotřebí reformy, která tyto nedostatky napraví a zareaguje na nebezpečí, jimž čelíme. Jak bylo zmíněno, existuje reformní mechanismus a Evropský parlament vyjádřil svůj postoj. Důležité je vzít do úvahy všechny potenciální problémy, s nimiž se fond může setkat, aby se stal nástrojem skutečně užitečným a aby lidé cítili, že se něco děje. Nikdo nepotřebuje nepoužitelný nástroj, který má sice potenciál, ale v praxi téměř vůbec nefunguje. Zároveň si jasně řekněme, že nejlepších výsledků lze dosáhnout rychlou reakcí. K dosažení účinného systému máme ještě hodně daleko. Menší členské státy nemají takové zdroje jako státy větší a spolupráce a koordinace na evropské úrovni je stále v říši snů. A to, jak zde již bylo řečeno, nemusí nezbytně znamenat jen další finanční prostředky.
Letošní léto vypukl v mé vlasti Bulharsku obrovský požár v Rilských horách, nejmalebnějším a nejnepřístupnějším pohoří v zemi, který jsme dokázali potlačit pouze s pomocí francouzských hasicích vrtulníků, za které jsme velmi vděční. Avšak organizování a koordinace této operace stály příliš mnoho cenného času. Občané Evropské unie netrpělivě očekávají účinná rozhodnutí a nikoli nezbytně obrovské finanční prostředky. Účinná rozhodnutí by nám mohla, jak prohlásil pan Beaupuy, peníze dokonce ušetřit.
James Nicholson
Pane předsedající, všichni dobře víme, že Fond solidarity Evropské unie byl vytvořen na pozadí zničujících povodní, které postihly střední a východní Evropu v roce 2002, a jeho potřebu dále potvrdily další přírodní katastrofy, jako například lesní požáry v Řecku. Nedávné záplavy v mém volebním okrsku v Severním Irsku mi umožnily pochopit, o jak významnou věc se jedná.
Přes širokou podporu a nadšení pro fond, které vyjadřuje Parlament, Komise a evropští občané, neochota Rady podílet se na spolupráci zabraňuje jeho plné realizaci. Evropská unie si dozajista přeje poskytnout pomoc členským státům, které byly postiženy přírodní katastrofou. Tuto pomoc je třeba přidělovat rychle a citlivě, aby byla nějaká šance na její úspěšnost. Rada však v současné době klade překážky, které zabraňují hladkému fungování fondu. Proto mne těší, že výbor klade důraz na nastolení této otázky k ústnímu zodpovězení a její naléhavost.
Dále bych rád zdůraznil tu část otázky, kterou položil výbor, jež se ptá, které členské státy se staví proti fondu, a sdělte nám, prosím, proč tomu tak je. Fond solidarity je pro Evropskou unii extrémně důležitý nástroj, který má k dispozici. Problémy s jeho realizací se však táhnou příliš dlouho a podle mého názoru je třeba tuto záležitost co nejrychleji vyřešit.
Nezáleží na tom, zda nastanou povodně nebo lesní požár, když se lidé dostanou do nesnází, potřebují pomoc a především potřebují finanční podporu, na ruku a urychleně, nikoli jako v současném systému, kterému to trvá měsíce a roky a který je naprosto zatuhlý kvůli byrokracii. Pokud skutečně chcete udělat něco pozitivního, pak zde máte příležitost, která vám přinese větší zásluhy o Evropu než kterýkoli jiný váš návrh nebo všechny návrhy dohromady.
Chci to Radě říct zcela jasně. Rada se podle mého názoru - a jde pouze o můj osobní názor - nedohodla proto, že nechce Parlament, a co je ještě důležitější, poslance Parlamentu v regionech, kde jsme důležitější než vy, Komise, nebo oni, Rada. Protože když se něco stane, tak se lidé obracejí na poslance. Neobracejí se na Komisi a neobracejí se na Radu a nevědí, kdo jste. Jste nedotknutelný, beztvářný, byrokratický útvar v Bruselu. Takže jsou to poslanci - neschovávejte se před tím - my, Parlament, kdo jsme neustále v terénu, s lidmi, a my potřebujeme podporu. Nikdy v životě jsem neslyšel tak chatrné výmluvy; nastal čas s touto věcí pohnout.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Pane předsedající, paní komisařko, většinou prohlašujeme, že jsme Unie, jejímž základním principem je solidarita Dnes občané potřebují Unii, která tuto zásadu dokáže uvést v praxi. Potřebují činy, nikoli pouze slova. Dnes vyzýváme Radu, aby přihlédla k očekáváním občanů a prokázala, že dokáže vykonat potřebnou práci, co se týká Fondu solidarity.
Všichni jsme ve svých zemích zakusili následky často se opakujících přírodních katastrof. Všichni jsme byli svědky zoufalství našich spoluobčanů, kteří byli katastrofou zasaženi, a všichni víme a chápeme, jak je důležité, aby tito občané cítili, že Evropská unie stojí při nich. V květnu 2006 schválil Evropský parlament plán Evropské komise na nový Fond solidarity, novější, rychlejší, pružnější a účinnější fond, jehož realizace byla plánována na období 2007-2013, ale který se zatím pokrývá prachem na policích v Radě.
Skutečně nedokážu pochopit, jak je možné, že máme tak skvělý nástroj, a přitom ho neuvedeme v praxi. Evropská unie potřebuje nový Fond solidarity více než kdykoli předtím.
Oldřich Vlasák
(CS) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, paní komisařko, jako člen Regionálního výboru jsem měl šanci na vlastní oči vidět poškozené lesní porosty ve Vysokých Tatrách na Slovensku způsobené vichřicí, spáleniště v Portugalsku a záplavy v České republice. Při diskusích s občany jsem si plně uvědomil, že právě možnost využití evropských peněz za účelem nápravy škod a obnovy Tatranského parku je silně vnímána jako jeden z konkrétních projevů evropské solidarity. Fond solidarity je schopen v určitých krizích pomoci jednotlivým státům a výrazně tak posiluje povědomí o evropské sounáležitosti. Bohužel, vlastní administrace tohoto fondu není příliš efektivní, tato pomoc mnohdy přichází s mnohaměsíčním zpožděním. Z tohoto důvodu Evropský parlament dlouhodobě usiluje o změnu legislativního rámce tak, aby právo lépe zohledňovalo nové potřeby využívání těchto finančních prostředků a umožňovalo poskytnout rychlou a účinnou pomoc ve zkráceném čase.
Vzhledem ke globálním změnám v klimatu lze očekávat, že katastrofy typu záplav, velkých such, vichřicí a požárů budou na našem starém kontinentě stále častější. Přibývají také nové hrozby v podobě teroristických útoků či zdravotních pandemií. Je skutečností, že se jednotlivé státy snaží na bilaterální bázi spolupracovat a organizují společná cvičení a zásahy svých záchranných sborů. Nepřímo tak podporují některé z myšlenek, které v roce 2006 v souvislosti s civilní obranou zmínil Michel Barnier. Bohužel, dodnes tato diskuse nemá pokračování.
Dámy a pánové, rychlá reakce, zefektivnění Fondu solidarity a mezinárodní spolupráci v prevenci, při bojích proti následkům katastrof je zvláště před nadcházejícími evropskými volbami velmi živým tématem. Proto se plně připojuji k předloženým otázkám a dovoluji si apelovat na Evropskou komisi a Radu s prosbou na rychlé vyřešení této situace.
Gábor Harangozó
(HU) Velice vám děkuji, pane předsedající. Paní komisařko, dámy a pánové, Evropské společenství vytvořilo Fond solidarity s deklarovaným záměrem umožnit rychlou, účinnou a pružnou reakci v případech nouze. Nedá se však říci, že by rychlost a efektivita byly charakteristickými rysy Rady, když přijde na formulování společného stanoviska.
Největší přírodní katastrofy však bohužel nečekají, až dojde k zformulování tohoto společného stanoviska. Navzdory pozitivním výsledkům, kterých bylo od založení Fondu solidarity dosaženo, je třeba dalších zlepšení, aby bylo možno rychleji a účinněji doručovat pomoc těm, kteří ji potřebují. Leží před námi obrovské výzvy, a z tohoto důvodu nedokážu pochopit, proč roky ubíhají, aniž by Rada učinila nějaké rozhodnutí. Získat pochopení našich občanů bude ještě složitější, než získat moje.
Nesmíme dovolit další prodlevy, musíme usilovat o diskusi, která povede k výsledkům, a co nejrychleji dospět k dohodě, abychom byli schopni čelit stále častějším a častějším přírodním katastrofám. Děkuji za pozornost.
Rumiana Jeleva
(BG) V posledních letech jsme museli čelit zvyšujícímu se počtu katastrof, přírodních i zapříčiněných lidmi. Tyto katastrofy nepřinesly pouze ztráty finanční, ale bohužel také ztráty na lidských životech. V Bulharsku jsme se v posledních několika letech museli vypořádat s povodněmi, suchy a lesními požáry. Tento víkend došlo v Bulharsku k zemětřesení, naštěstí ne moc silnému. To může být malou útěchou, ale rozhodně to potvrzuje potřebu vzniku efektivního Evropského fondu solidarity.
Ráda bych poukázala na to, že nejsme jedinou evropskou zemí, která trpí takovými katastrofami. Například sousední Řecko se muselo v roce 2007 vypořádat s ničivými požáry. Znamená to, že musíme vykonat více pro řešení následků katastrof. Je zjevné, že pro vypracování pružnějších nástrojů je zapotřebí změn v předpisech. Jak pan Berend správně uzavřel ve své zprávě v roce 2006, musíme urychlit dodávky pomoci a snížit objem požadované byrokracie. Musíme zajistit, že pomoc dorazí k občanům, když ji potřebují, a ne o dny či dokonce týdny později. Proto vítám snížení prahu a zavedení urychlených výplat, které představují vyjádření skutečné solidarity. Dalším významným aspektem je, že tento přepracovaný návrh rovněž zahrnuje průmyslové nehody. Pokud by například u nás v Bulharsku došlo k výbuchu ropovodu nebo ke ztroskotání lodi, měli bychom mít rovněž možnost získat pomoc z Fondu solidarity.
A závěrem bych ráda předložila myšlenku týkající se financování. V dlouhodobém horizontu bychom mohli uvažovat o financování nástrojů, jako je Fond solidarity, použitím části prostředků, které jsou ztraceny kvůli pravidlům N+2 a N+3. Prozatím se však musíme soustředit na uskutečnění skutečné změny, a proto naléhám na Komisi a zejména na Radu, aby podpořily změnu Fondu solidarity Evropské unie.
Emmanouil Angelakas
(EL) Pane předsedající, paní komisařko, Fond solidarity je důležitým nástrojem sloužícím k vykonávání sociální politiky v členských státech, které byly zasaženy přírodní katastrofou. Představuje praktické vyjádření solidarity s evropskými občany postiženými těmito katastrofami a právě prostřednictvím podobných postupů naplňujeme vizi, podle které Evropská unie aktivně podporuje své občany.
Důležitý příspěvek fondu při řešení rozsáhlých katastrof se ukázal při povodních ve střední Evropě, zemětřeseních v Itálii a při požárech v Portugalsku a v mé vlasti Řecku v roce 2007, a výmluvná je skutečnost, že velké množství členských států využilo prostředků fondu. Zároveň podle současných pravidel a existujících zdrojů nemůže Evropská unie reagovat na další krize, které nevznikají čistě z přírodních příčin, jako je například průmyslové znečištění, evropské pandemie, sucha a podobně.
Navrhovaná reforma nařízení zahrnuje širší požadavky, urychluje postupy, nově zavádí platby předem a obecně stanovuje praktická, pozitivní opatření. Proto a rovněž proto, že Evropský parlament schválil návrh Komise, nechápu důvody a příčiny prodlev při ratifikaci tohoto nařízení.
Je uklidňující, paní komisařko, že jste ve svém dnešním vyjádření jednoznačně podpořila naše názory. Tyto prodlevy jsou v rozporu s duchem solidarity, kterým bychom se měli řídit. Velká část zodpovědnosti leží na Radě a my doufáme, že zareaguje na výzvu Evropského parlamentu a této zodpovědnosti se chopí, přestože tu dnes není zastoupená.
Maria Petre
(RO) Pane předsedající, paní komisařko, kolegyně a kolegové, především bych ráda řekla, jak jsem ráda, že se tímto tématem konečně zabýváme. Doufám, že dnešní rozprava přinese výsledky, které nám už paní komisařka přislíbila. Všichni víme, že současné postupy pro skutečný přístup k Fondu solidarity vyžadují dlouhou dobu. Proto navrhuji, aby se provedla změna rozpočtu Unie.
Když například Rumunsko chtělo získat prostředky z Fondu solidarity po záplavách, ke kterým došlo na přelomu jara a léta 2005, muselo čekat zhruba rok, než peníze obdrželo. Ustanovení nařízení určuje, že žádost musí být podána do deseti týdnů od doby, kdy dojde ke katastrofě, a je třeba vyčíslit celkové škody, což napomáhá klasifikaci katastrofy. Tyto požadavky lze jen těžko splnit, například když dojde k záplavám. K řádnému odhadu škod je třeba, aby voda zcela odtekla. To ani v nejmenším nezávisí na vnitrostátních institucích a orgánech. V dalším kroku Komise ověřuje splnění podmínek, především těch týkajících se rozsáhlé katastrofy. To vyžaduje značný objem času, včetně poskytování dalších informací a vysvětlení. Nakonec po schválení pozměněného rozpočtu Komise připravuje a schvaluje rozhodnutí pro poskytnutí grantů. Nakonec následuje převod prostředků, které musí být vyčerpány nejpozději do jednoho roku. V praxi to znamená, že tyto peníze hradí přijímajícím státům již vyplacené prostředky, které vynaložily po katastrofě, jež je postihla. Na základě těchto podmínek si musíme sami sobě položit otázku, zda se skutečně jedná o pomoc v tísni.
Ráda bych uzavřela prohlášením, že odmítnutí návrhu Komise na změnu nařízení po diskusích v pracovní skupině finančních poradců a bez porady se skupinou pro "strukturní akci" může vést k závěru, že ministři financí se prakticky neshodli. Takový závěr přináší řadu problémů nám i členským státům, obzvláště v současné atmosféře naplněné množstvím potíží.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, některé z nejlepších otázek zaznívají pozdě večer a toto je jedna z nich, přestože je zde určitý prvek "mluvení k hluchému", protože dnešní rozpravě nenaslouchá zástupce Rady.
V Evropě často obšírně hovoříme o dvou slovech: jedním z nich je "subsidiarita", tím druhým "solidarita". Subsidiarita je o respektování členských států a jejich práv, solidarita podle mého názoru odráží pospolitost Evropské unie a naši vzájemnou podporu. Proč tedy fond tímto způsobem nefunguje? Jedním z nebezpečí a škodou vyplývající z jeho nefunkčnosti je to, že vydáme prohlášení o možnosti financování, a poté nenaplníme očekávání, protože systém je pro společenství a jednotlivce tak složitý, byrokratický a těžkopádný.
Předpokládám, že nakonec jde zase o rozpočet a peníze. Velmi pozorně jsem minulý týden naslouchal poznámkám komisařky zodpovědné za finanční plánování a rozpočet o nejrůznějších záležitostech, od společné zemědělské politiky po další otázky, ale zejména volání po pružnějším rozpočtu, rozpočtu, který by umožňoval rychle reagovat na světové události, namísto toho, aby Evropská unie byla v jejich vleku.
Mrzí mne, že nehovořila o potřebě pružnosti pro reakce na události uvnitř Evropské unie, protože právě o tom tu podle mne dnes večer hovoříme. Pocházím ze země, která odmítla Lisabonskou smlouvu, kde ve vzrůstající míře hovoříme o snaze přiblížit Evropskou unii občanům a nejlepším způsobem, jak toho dosáhnout, je ukázat Evropu, která jedná, a ne jen mluvit. Obávám se, že v Evropské unii se o nejrůznějších záležitostech vydává spousta prohlášení, ale příliš málo se děje v terénu, kde lidé vidí, jak tyto věci fungují.
Na veselejší notu, v dnešních novinách byl zveřejněn průzkum, který naznačuje, že irská veřejnost by mohla ve věci Lisabonské smlouvy změnit svůj názor. Proto bych nerad sněmovnu opouštěl sklíčený.
Sérgio Marques
(PT) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, otázka k ústnímu zodpovězení, kterou Evropské komisi položil Gerard Galeote jménem Výboru pro regionální rozvoj, je naprosto oprávněná a relevantní. Mělo by dojít k vyjmenování příčin, proč Rada zablokovala reformu Fondu solidarity kvůli neschopnosti shodnout se na společném stanovisku, které by umožnilo pokračování legislativního procesu.
Příčiny pro tento postoj Rady se těžko hledají, snad kromě důvodů finančních. Nechce snad Rada hbitější, bezprostřednější reakci na přírodní katastrofy, ke kterým dochází? Nechce snad Rada, aby reakce takového druhu byla k dispozici při ostatních katastrofách, jako jsou rozsáhlé průmyslové katastrofy, teroristické činy, ohrožení veřejného zdraví?
Je nezbytné, aby na tyto otázky zazněla jasná odpověď, stejně jako je nutné objasnit, co si Evropská komise o této situaci myslí a zda má v úmyslu podniknout nějaké kroky pro odblokování legislativního procesu.
V této oblasti je třeba plně zabezpečit hodnotu solidarity. Občané by skutečně nepochopili, kdyby k tomu nedošlo.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pane předsedající, podle tohoto fondu lidé často hodnotí Evropskou unii. V posledních letech jsme byli svědky rostoucího množství přírodních katastrof, jejichž síla stále narůstá. Znovu a znovu slyšíme o záplavách, suchách, požárech či smrštích v různých členských státech. Ty nepředstavují jediný problém. Musíme umožnit získat pomoc v případech událostí, jako jsou chemické úniky, výbuchy, průmyslové požáry či nehody v jaderných elektrárnách.
Musíme být také připraveni čelit novým výzvám, například boji proti teroristickým útokům a řešení jejich následků. Stejně tak bychom neměli zapomínat na krizové situace, které se dotýkají zdraví našich občanů, či na choroby zvířat. Tváří v tvář těmto hrozbám představují náklady na léky, očkovací látky a vybavení obrovskou překážku pro řešení krizí. Fond musí být pružný, aby mohl příslušně reagovat na vzniklé situace a reagovat komplexně. Postup žádání o pomoc musí být rovněž co nejjednodušší.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Pane předsedající, dnes se paní komisařka Hübnerová ocitla ve velmi obtížné situaci. Musí odpovídat jménem Rady, která tu nemá žádného zástupce. Když došlo v roce 2002 během dánského předsednictví k přívalovým záplavám, dokázali se zmobilizovat a připravit příslušné dokumenty v řádu týdnů. Dnes bychom měli obvinit čtvero předsednictví za hlemýždí tempo při reformě Fondu solidarity. Tento fond potřebujeme. Pomoc, kterou poskytuje, by neměla být pouze znamením solidarity, ale musí být i rychlá, efektivní a zahrnovat minimum byrokracie.
Domnívám se, že se musíme zaměřit na dvě otázky. Na jedné straně otázka, jak by měl být Fond solidarity řízen a kdy, na straně druhé otázka, jak využívat dalších zdrojů, zdrojů z jiných fondů, jako je například Fond soudržnosti, pro dlouhodobé projekty prevence katastrof. To je však samostatná otázka. Rád bych využil této příležitosti a položil paní komisařce otázku. Jednu dobu se hovořilo o zřízení "nástroje pro rychlou reakci" a o připravenosti pro rozsáhlé katastrofy s přibližným rozpočtem pro tuto eventualitu ve výši 200 milionů EUR. Nevím, co se stalo s tímto projektem, který se rovněž týká otázek, o nichž tu diskutujeme.
Rolf Berend
(DE) Pane předsedající, není obvyklé znovu dostat slovo podle postupu "zvednuté ruky", ale chtěl jsem na závěr rozpravy pouze zopakovat, že kritika, která tu dnes večer zazněla, není z valné části vůbec směřována na Komisi.
Komise nám vytrvale pomáhá při návrzích změn této smlouvy a vždy stála na straně Parlamentu při snaze o jejich provádění. Vina je na straně Rady a my jsme se snažili tuto otázku formulovat takovým způsobem, který by vyjádřil naši kritiku Rady. Skutečnost, že tu dnes není zastoupená, ukazuje na pohrdání Parlamentem, a my bychom se neměli smiřovat s takovýmto přehlížením.
Paní Hübnerová, máte naši plnou podporu při všech svých jednáních s Radou, která budou usilovat o uvedení přepracovaného fondu v život.
Danuta Hübner
členka Komise. - Pane předsedající, chtěla bych vám poskytnout tři vysvětlení. Nejedná se o solidární fond nouzové pomoci, jde o fond založený na náhradě specifických nákladů na tísňové operace po katastrofách, čímž umožňuje znovunastolení normálních podmínek pro život. Komise navrhuje, Parlament a Rada rozhodují.
Za druhé, v pozměňovacím návrhu nařízení navrhujeme rozšíření záběru, snížení prahu a navrhujeme rovněž změnu postupu, který by konkrétně umožnil vyplácení prostředků předem.
Za třetí, seznam intervencí předsedy Barrosa a mne samotné u sedmi předsednictví je velmi dlouhý; tento seznam všech setkání a dopisů zabírá prakticky dvě strany. Žádné z těchto sedmi předsednictví, přestože některá zpočátku zaujímala pozitivní postoj, nedokázalo v Radě dosáhnout shody potřebné pro změnu nařízení. Odmítla jsem návrh stáhnout z Rady v naději, že nová zpráva, kterou jako Komise vypracujeme a schválíme počátkem příštího roku, přinese novou diskusi, která nám umožní s návrhy pokročit. Snad nyní máme i nové nápady, snad větší škálu pozměňovacích návrhů ohledně tohoto fondu. V tomto ohledu skutečně doufám, že se do této diskuse zapojíte a návrh Komise podpoříte.
Stručně k další otázce, prevenci. Koncem letošního roku schválíme sdělení "Směrem k novému systémovému přístupu k předcházení katastrofám". Už jsme dokončili dvě orientační studie, dokončili jsme rovněž konzultace a v současné době se připravuje hodnocení dopadu. Za další, politika soudržnosti - někdo, myslím, že pan Janowski, navrhoval začlenění politiky soudržnosti do preventivních činností - má právě preventivní činnost za jednu ze svých priorit, zejména v oblasti ochrany životního prostředí.
Tím končím, pane předsedající. Doufám, že budeme dále spolupracovat s cílem uskutečnit změnu fondu takovým způsobem, že se stane důležitějším a vstřícnějším vůči potřebám evropských občanů.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Margie Sudre  
písemně. - (FR) Parlament a Komise před více než dvěma roky dosáhly shody ve věci záběru Fondu solidarity, aby pokrýval nejen přírodní katastrofy, ale i průmyslové nehody, teroristické útoky a rozsáhlá ohrožení veřejného zdraví.
Dohoda konkrétně uvádí, že zvláštní pozornost bude věnována okrajovým regionům, i kdyby plně nesplňovaly stanovená kritéria, aby se jim dostalo pomoci v případě neočekávaných událostí.
Tato reforma se však stále ještě neuskutečnila, protože Rada nedokázala dospět k rozhodnutí, což mělo za následek, že se jen dále oddálilo přijetí společného postoje.
Navzdory skutečnosti, že fondu bylo nedávno využito pro pomoc pro Réunion po smršti Gamede a pro Martinik a Guadeloupe, které se staly obětí hurikánu Dean, přetrvává nejistota ohledně přípustnosti jednotlivých žádostí, protože Rada o reformě rychle nerozhodla.
Komise by měla rovněž přezkoumat své návrhy s cílem posílit kapacitu Evropské unie na poli civilní ochrany, aby bylo možné využít odborných znalostí a geografické polohy nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území, která se chtějí stát podpůrnými body v případě intervencí mimo území Evropy.
V obou těchto otázkách očekávají nejvzdálenější regiony od Evropské unie ambiciózní odpověď, aby byla zajištěna jejich bezpečnost.
