Usnášeníschopnost
Předsedající
Těší mě, že je zde předseda Výboru pro ústavní záležitosti, protože musíme vyřešit ožehavý problém. Drahý Jo, vraťte se prosím na své místo. Vysvětlím, o jaký problém se jedná, dámy a pánové.
Článek 149 stanoví, že můžeme zjistit, zda je přítomna usnášeníschopná většina. Jak víte, v Parlamentu je vždy spousta poslanců připravených diskutovat o programu a přijímat zápisy, takže v tomto případě není usnašeníschopnost vyžadována. Nicméně čl. 149 odst. 3 stanoví, že pokud alespoň čtyřicet poslanců vzneslo předem žádost, musíme zjistit, jestli je přítomna usnášeníschopná většina či nikoli.
Obdržel jsem písemnou žádost od čtyřiceti poslanců, kteří chtějí, abychom ověřili, zda je přítomna usnášeníschopná většina. Proto... pane Posselte, dovolte mi, prosím, objasnit fakta. Považuji za zřejmé, že byla předem podána žádost.
Problém je následující: dále již jednací řád není tak jednoznačný. Nikde neříká, že těchto čtyřicet poslanců musí být přítomno ve sněmovně, aby tuto žádost mohlo předložit, ale také to nevylučuje. Proto jsem na pochybách. Při předchozích příležitostech, které jsme prověřili, se předsedající vždy domníval, že těchto čtyřicet poslanců musí být ve sněmovně, aby mohl být naplněn čl. 149 odst. 4, který stanoví, že pokud se počítá usnášeníschopnost, těchto čtyřicet poslanců by mělo být započítáno. To naznačuje, že mají být přítomni.
Mám ovšem také výhrady k tomu, jak je žádost formulována: týká se hlasování o naléhavých záležitostech, což znamená o všech naléhavých záležitostech; nejen o jedné z nich, ale o všech. Pokud rozhodneme, že žádost o zjištění usnášeníschopnosti je přípustná a že usnášeníschopná většina není přítomna, pak se upustí ode všech naléhavých záležitostí, a ty, jak víte, se nemohou odložit. Znamená to, že nebudeme hlasovat o Kašmíru, trestu smrti nebo Bangladéši. Pokud o nich nebudeme hlasovat, neodložíme je na příští zasedání. Parlament o těchto otázkách, které jsou údajně naléhavé, nerozhodne.
Proto bych, dříve než vydám své stanovisko, obzvláště rád znal stanovisko předsedy Výboru pro ústavní záležitosti. Pane Leinene, měl bych podle vašeho názoru vyžadovat přítomnost čtyřiceti podepsaných poslanců ve sněmovně, jak naznačuje čl. 149 odst. 4, nebo mohu považovat za dostačující samotnou předchozí písemnou žádost, jak naznačuje čl. 149 odst. 3? Vaši odpověď si pozorně vyslechnu.
Jo Leinen
Pane předsedající, právě jsem si jej vyhledal a je pravda, že čl. 149 odst. 3 stanoví, že pokud tak 40 poslanců učiní společně, mohou požádat o zjištění, zda je přítomna usnášeníschopná většina. Usnášeníschopnost je možná, pokud je ve sněmovně přítomna třetina poslanců Parlamentu. Předsedající na takovou žádost odpovídá zjištěním, zda Parlament je nebo není usnášeníschopný.
Pak je zde odstavec 4, který jste zmínil a který stanoví, že "Poslanci, kteří požádali o zjištění usnášeníschopnosti, se počítají jako přítomní [...] i v případě, že již nejsou v jednacím sále". My jsme nyní na zasedání, které bylo znovu zahájeno, a podle mého názoru by poslanci, kteří byli přítomni a prohlásili, že by chtěli zjistit usnášeníschopnost, měli být započítáni jako přítomní, i když dnes odpoledne nejsou přítomni zde na zasedání. Takto chápu odstavec 4.
Vyslechl jsem, že jste obdržel žádost od 40 poslanců této sněmovny, abyste dnes zjistil, zda je přítomna usnášeníschopná většina či nikoli. Můžete se rozhlédnout - jedna třetina ze 785 je něco přes 200, a nás je zde asi 30. Při nejlepší vůli není pravděpodobné, že bychom dnes dosáhli počtu 200, pokud se všichni zbývající neobjeví.
Pane předsedající, můžeme o této záležitosti diskutovat, ale pokud rozhodnete, že počet přítomných poslanců nedosahuje jedné třetiny, pak nemůžeme hlasovat. To říká jednací řád.
Bernd Posselt
(DE) Pane předsedající, já jsem veteránem těchto aktuálních a naléhavých rozprav. Dříve se konaly v pátek, poté se přesunuly na čtvrteční odpoledne. Všechny skupiny často zkoušely triky s podáním takovéto žádosti, když se naskytla nějaká naléhavá záležitost, která jim nevyhovovala, jako v tomto případě téma Kašmíru.
Proto byl jednací řád upraven a zavedlo se ustanovení, že 40 poslanců - možná není formulováno zcela jasně, ale to byl záměr reformy - musí být ve sněmovně a zpochybnit usnášeníschopnost. Bylo zavedeno proto, že jsme si byli vědomi tohoto problému, a od té doby nikdy nebyl ve sněmovně potřebný počet poslanců k podání žádosti o zjištění usnášeníschopnosti, takže vždy bylo rozhodnuto, že Parlament je usnášeníschopný.
Domnívám se, že je důležité zvážit záměr tohoto pravidla. Jsem si jistý, že ten se dá dohledat v zápisu výboru a zasedání. Záměrem reformy bylo spojit otázku usnášeníschopnosti s počtem přítomných poslanců, který by měl být dostatečně vysoký, aby se zabránilo tomu, že se rozpravy stanou běžnou společenskou hrou, protože to by je naprosto zničilo. Tuto usnášeníschopnost o 40 poslancích jsme zavedli za účelem jejich záchrany.
Ovšem pokud z toho teď uděláme 40 podpisů, pak tato reforma ztratí smysl.
Pierre Pribetich
(FR) Pane předsedající, zeptal jste se nejprve na názor našeho kolegy pana Leinena, abyste zjistil, co si o tom myslíme. Jak již řekl můj kolega, je pravda, že tento postup se zdá být trochu liknavý; jinými slovy, čtyřicet našich kolegů, kteří se, z důvodů, které jsou jejich záležitostí, nemohli zúčastnit tohoto zasedání, se snaží využít opatření a postupů k zabránění naléhavé rozpravě, která se má konat dnes odpoledne. Skutečně si myslím, že místo úzkostlivého uplatňování pravidel bychom se měli zaměřit na povahu jednacího řádu.
Smyslem jednacího řádu je skutečně zajistit, aby lidé, kteří žádají o zjištění usnášeníschopnosti, byli přítomni a mohli sami zjistit, že usnášeníschopnosti není dosaženo. Jinak bych měl za to, že žádost je buď politický manévr, nebo že je taktická, ale ona je liknavá. Nechtěl bych, abychom se přísným uplatňováním práva dostali do pozice, kdy se budeme "vyhýbat" důležitým naléhavým rozpravám pravidelně konaným ve čtvrtek odpoledne, což by činnosti Parlamentu neprospělo.
Sarah Ludford
Pane předsedající, domnívám se, že předchozí řečníci předložili cenné postřehy. Pochopila jsem, že pan Leinen z jednacího řádu vyčetl - a pokud se pletu, nechť mě opraví -, že poslanci by zde měli být alespoň na začátku zasedání, i když poté odejdou. Jakákoli jiná interpretace by byla nepochybně vypočítavá, protože by lidé, kteří jsou nepřítomní, mohli zpochybnit usnášeníschopnost, ale přitom pomohli tomu, aby jí nebylo dosaženo! Nevím, jak by bylo možné dojít k závěru, že mohou být zcela nepřítomní, a přitom prohlásit, že my ostatní netvoříme usnášeníschopnou většinu.
Jinou skutečností je, upřímně řečeno, zvyk čtvrtečních odpolední. Víme, že pro naléhavé situace nikdy nemáme usnášeníschopnou většinu a pokud se jí nyní najednou začneme dožadovat, mohl by vzniknout rozpor s jednacím řádem, který budeme muset vyřešit. Pokud hodláte zmařit dnešní naléhavé záležitosti, mohl byste zmařit všechny čtvrteční naléhavé záležitosti.
Můj základní názor je: jak by bylo možné vykládat jednací řád tak, že 40 nepřítomných lidí může tvrdit nám přítomným, že netvoříme usnášeníschopnou většinu, a přitom tuto situaci zapříčinit?
José Ribeiro e Castro
(PT) Pane předsedající, není to poprvé, kdy jsme svědky takové taktiky, a já bych rád upozornil kolegy poslance na následující skutečnost: všechny světové parlamenty mají dvě věci, pravidla a nařízení, ale také parlamentní zvyklosti, zavedené postupy. To se děje ve všech parlamentech světa a naše čtvrtky jsou zavedeným zvykem, stejně jako byla páteční rána. Toho jsme si všichni vědomi.
Taktika, kterou zde vidíme, je zjevně nečestná, a já jsem přesvědčen, že na žádost poslanců, kteří nejsou přítomni, nelze brát ohled. Navíc bych rád vyzval poslance, kteří mají více zkušeností s přípravou změn jednacího řádu, jmenovitě pana Leinena a také pana Corbetta, aby připravili pozměňovací návrh k tomuto pravidlu, který určí toto: pokud je vznesena žádost o zjištění usnášeníschopnosti a osoba, která žádost vznesla, není ve sněmovně přítomna v době jejího zjišťování, přijde za ten den o svou denní náhradu, a všichni, kdo nejsou ve sněmovně, pokud není přítomna usnášeníschopná většina, přijdou o polovinu své denní náhrady za tento den, abychom tuto taktiku jednou pro vždy zmařili. Je to nečestný útok na způsob činnosti Parlamentu a zejména na způsob činnosti ve Štrasburku.
Ewa Tomaszewska
(PL) Pane předsedající, nejsem právnička, ale mám za to, že slušnost velí chovat se jinak, než se chovají žadatelé. To je jedna věc. Nyní druhá: pokud je někdo nepřítomen, nemá důvod pochybovat, zda je přítomna usnášeníschopná většina. Zatřetí tento přístup k otázkám lidských práv, která jsou pro nás obzvláště významná, spolu s absencí a snahou přerušit postup, se mi jeví jako trestuhodný. Domnívám se, že duch zákona je důležitější než jeho doslovná aplikace.
Esko Seppänen
(FI) Pane předsedající, projednávaným problémem bychom se měli zabývat v souladu s jednacím řádem Parlamentu a podle mého názoru pan Leinen nemá pravomoc interpretovat jednací řád, protože mu nepřísluší jednat jako jeho vykladač.
Podle mého názoru odpovědnost za to, jak bychom měli postupovat v této otázce, přísluší, pane předsedající, vám, a poté by směr, který zvolíte, měl být prozkoumán právním úřadem a předsedy, jinak se tato záležitost nijak nevyjasní.
Marios Matsakis
Pane předsedající, faktickou poznámku, myslím, že pan Leinen řekl, že by mám mělo stačit, že oněch 40 poslanců bylo započítáno na začátku - tedy během dnešního dne. To se nestalo. Započítal dnes pan předsedající těchto 40 poslanců, kteří tuto žádost podali? Zjevně nezapočítal. Takže hledisko pana Leinena, že situace vyhovuje odstavci 4, se na tento případ nevztahuje.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Pane předsedající, toto je nepochybně postup, k němuž by nemělo docházet, ale my jsme také rozumní lidé. Máme oči a vidíme a je třeba upřímně říci, že usnášeníschopná většina není přítomna. Všichni to vidíme. Nemusíme si nic namlouvat. Nemůžeme si vytvářet interpretace, které porušují jednací řád. Na druhou stranu toto je natolik důležitá záležitost, že ji nemůžeme opomíjet. Proto zvláště žádám, abychom vedli tuto rozpravu, ale nikoli proto, abychom prováděli interpretace, které nejsou v souladu s myšlenkou řádu, ale proto, abychom jednací řád pozměnili. Pokud porušíme jednací řád a ústavu, znamená to, že my sami děláme něco, co není dobré pro demokracii, a že mi sami ji poškozujeme.
Neena Gill
Pane předsedající, ve skutečnosti otázka usnášeníschopnosti nesouvisí s touto rozpravou. Rozprava se může uskutečnit. Otázka usnášeníschopnosti souvisí s hlasováním. Překvapuje mě, že o ní diskutujeme nyní, protože usnášeníschopná většina je třeba pro hlasování.
Souhlasím se všemi svými kolegy, že tyto naléhavé záležitosti jsou velmi důležité. Ale je nás zde velmi málo. Minule v této sněmovně hlasovalo 58 poslanců ze 785. Skutečně si nemyslím, že zvyšuje důvěryhodnost sněmovny, když zde tak málo poslanců hlasuje a účastní se rozhodování o zásadních otázkách. Proto bych vás vyzvala k rozhodnutí prostřednictvím hlasování, protože problém je, že není přijatelné, že zde nikdy není přítomna usnášeníschopná většina.
Domníváme se, že tyto naléhavé záležitosti jsou důležité. Měli bychom se ujistit, že poslanci jsou přítomni. Snažíme se ujistit, že se lidé dostaví na hlasování o naléhavých záležitostech. Není dobré, když stále schvalujeme naléhavé záležitosti, přestože zde nejsme v plném počtu.
Jo Leinen
(DE) Pane předsedající, pan Onesta se zeptal, jak chápu čl. 149 odst. 4. Pochopil jsem, že pan Posselt a další tvrdí, že bychom měli jednat, i když nedodržíme jednací řád. Těší mě argument pana poslance: buď máme jednací řád a řídíme se jím, nebo se jím neřídíme, a tudíž jej nepotřebujeme.
Jsem sice předsedou Výboru pro ústavní záležitosti, ale tento článek vytvořili a naprostou většinou hlasů přijali na zasedání přítomní poslanci. Odstavec 4 je naprosto jasný. Říká: "Poslanci, kteří požádali o zjištění usnášeníschopnosti, se počítají jako přítomní [...], i v případě, že již nejsou v jednacím sále." To je zcela srozumitelné. Pokud 40 poslanců, kteří se účastnili zasedání ve Štrasburku, požádají o zjištění hlasování nebo usnášeníschopnosti, pak budou přidáni na seznam přítomných. Tak tento odstavec chápu já.
Pokud chcete, aby to bylo jinak, musíte změnit odstavec 4, ale nyní platí tak, jak je napsán. Pane Posselte, každý, kdo jej čte, jej tak musí chápat; nedá se vyložit jinak.
Proto je nyní, pane předsedající, na vás, abyste učinil rozhodnutí.
Bernd Posselt
(DE) Pane předsedající, pan Leinen mě nařkl z navrhování, abychom ignorovali jednací řád. Já jsem byl přítomen, když byl řád přijat, vy nikoli. Kontext byl ten, že přišlo 40 poslanců do jednacího sálu, požádalo o zjištění usnášeníschopnosti a poté odešlo. O to v článku jde.
Předsedající
Toto je můj výklad poté, co jsem vám, věřte mi, velmi pozorně naslouchal. Způsob, jakým je žádost čtyřiceti navrhovatelů formulována, nezmiňuje otázku Kašmíru, ale všechny naléhavé záležitosti, všechny dnešní naléhavé záležitosti, včetně trestu smrti. To je důležitá otázka. Paní Gillová má pravdu, že můžeme bez problémů vést rozpravy. Tato otázka se týká pouze hlasování, ale chtěl jsem touto rozpravou začít, aby bylo po zbytek odpoledne jasno.
Domnívám se, že důvod, proč se Parlament obtěžoval s psaním čl. 149 odst. 4, který stanovuje, že poslanci, kteří žádali o zjištění usnášeníschopnosti, budou započítáni, v souladu s odstavcem 2, i v případě, že nejsou přítomni v zasedacím sále, je, jak řekl pan Posselt, podle mého názoru ten, že tento článek byl napsán jen proto, aby zabránil poslancům v opuštění zasedacího sálu v době počítání, což znamená, že poslanci byli přítomni na začátku počítání.
Vzhledem k tomu, že nevidím, že by těchto čtyřicet žadatelů bylo přítomno na začátku počítání - pokud nebudou, jak říká paní Gillová, přítomni později při hlasování, což zkontrolujeme, a v tom případě zde bude požadavek na zjištění usnášeníschopnosti -, budu se řídit precedenty, které vytvořili předchozí předsedající, kteří se s tímto problémem také setkali, a prohlásím, že žádost o zjištění usnášeníschopnosti nemůže být potvrzena, protože čtyřicet žadatelů není přítomno.
Tudíž nás pan Leinen správně upozorňuje na skutečnost, že způsob, jakým je odstavec 4 napsán, může být zmatečný. Proto se domnívám, že je příhodný čas - rozhodnutí není na mně, ale na odpovědných orgánech -, aby výbor, kterému vy, Jo, předsedáte, velmi rychle objasnil, zda odstavec 3 stanoví, že poslanci musí být přítomni, když podávají žádost o zjištění usnášeníschopnosti, a zda musí být přítomni na zahájení počítání. Myslím, že výklad Výboru pro ústavní záležitosti nás z této složité situace vyvede.
Nicméně, co se týče dnešního dne, vzhledem k významu rozprav a vzhledem k názorům, které jste projevili a které zjevně podporují to, co jsem právě řekl, a na základě předchozích rozhodnutí povedeme rozpravy, a až přijde na hlasování, pokud nebude přítomno čtyřicet žadatelů, nebudu žádat o zjištění usnášeníschopnosti. Rozpravy tedy mohou začít.
