Budoucnost strategického partnerství Afrika-EU před 3. summitem Afrika-EU (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o budoucnosti strategického partnerství Afrika-EU před 3. summitem Afrika-EU.
Olivier Chastel
úřadující předseda Rady, jménem místopředsedkyně Komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. - (FR) Paní předsedající, dámy a pánové, především jsem vám velmi vděčný za to, že jste mi umožnili promluvit o příštím summitu Evropská unie-Afrika. Vím, že se o něj mnozí z vás zajímají.
První summit, který se konal v roce 2000 v Káhiře, zahájil proces kontinentální spolupráce, zatímco druhý, který se uskutečnil v roce 2007 v Lisabonu, vytyčil nový program pro vztahy Evropské unie a Afriky. Třetí summit v Tripolisu by měl naše strategické partnerství upevnit a konečně přinést konkrétní výsledky.
Nejdůležitější je, aby Africká unie sehrávala vůdčí roli v otázkách míru a bezpečnosti. Africká unie jako první vyslala mírovou misi do Súdánu. V Dárfúru přebírá Africká unie díky skupině vedené panem Mbekim globální vedoucí politickou úlohu. Pokrok, který byl nedávno dosažen na jednáních o rámcové dohodě Sever-Jih, je důležitým krokem k pokojné transformaci. Vyslání mise pozorovatelů Unie v průběhu voleb mimoto jasně zdůrazňuje naše odhodlání přispět k zajištění pokojné transformace v Súdánu. V Somálsku je AMISOM, mise Africké unie v Somálsku, jediným aktérem, který je přítomen na místě, a sice v Mogadišu.
Pokud jde o státní převraty, pravidlo přísné nulové tolerance uplatňované Africkou unií poskytuje ochranu a sehrává rozhodující roli při znovunastolení ústavního pořádku. Africká unie se stala organizací, která vytváří normy nejen v této oblasti, ale také v oblasti politické správy věcí veřejných na africkém kontinentu a v procesu hospodářské integrace. Poskytuje politický rámec, který jejím členským státům a regionálním hospodářským společenstvím umožňuje stimulovat vnitroafrickou výměnu a nadnárodní infrastrukturu. Celé portfolio nového partnerství pro rozvoj Afriky včetně jeho socioekonomického programu je nyní plně integrováno s Africkou unií.
Tento vnitřní proces probíhá současně s reformami, které jsou uskutečňovány v souvislosti se zastoupením Afriky v mezinárodních strukturách správy věcí veřejných. Africká unie má dobrou pozici, aby koordinovala africký postoj k této problematice na mezinárodní scéně. Například ministerský předseda Etiopie byl Africkou unií pověřen, aby vystupoval jménem Afriky na mezinárodní scéně v otázkách změny klimatu.
V některých otázkách, v nichž potřebujeme od Afriky řešení a přispění, se Africká unie stala pro Evropskou unii nepostradatelnou, ať už jde o zachování míru, migraci, obchod s drogami, změny klimatu nebo Mezinárodní trestní soud. Afrika také nabízí příležitosti, které by Unie měla prozkoumat, vezměte si například spolupráci v oblasti energetických vztahů, smlouvu o obchodování se zbraněmi a perspektivy, které nabízí soukromý sektor, abych uvedl aspoň některé. Zvlášť velká výzva v rámci spolupráce Evropská unie-Africká unie jasně souvisí s Mezinárodním trestním soudem. Naši afričtí partneři přispěli k jeho vytvoření a jejich spolupráce je i nadále nezbytná pro tento politický cíl, který má pro Evropskou unii prvořadý význam. Kritizují však způsob, jakým byla řešena záležitost súdánského prezidenta al-Bašíra, a to, že Rada bezpečnosti neuplatnila postup pozastavení, což vedlo k tomu, že se Africká unie od tohoto soudu distancovala. My v Unii očividně i nadále plně podporujeme nezávislost tohoto soudu a můžeme pouze ponechat tuto záležitost, pokud jde o případný postup pozastavení, v rukou Rady bezpečnosti. Na příštím summitu jasně vyjádříme své mínění, přičemž velmi dobře víme, že summit nepochybně nepovede ke změně v postoji Africké unie, který je také pevně zakotven.
Evropa zůstává nejdůležitějším partnerem Afriky. Politická, hospodářská, institucionální a rozvojová spolupráce vždy převyšuje stávající spolupráci v rámci kteréhokoli jiného regionálního partnerství nebo v rámci vztahů s vládou kterékoli země. Unie by však neměla podceňovat rychle rostoucí zapojení rozvíjejících se partnerů. Evropu by měla tato nová situace těšit, ale protože má dopad na vztahy mezi Evropskou unií a Afrikou, žádáme také o to, aby byl znovu kladen důraz na známé prvky, které představují naše trumfy a přinášejí přidanou hodnotu. Zajistilo by to lepší koordinaci a přednostní zaměření na situace, které jsou výhodné pro všechny.
My v Unii se nacházíme v institucionální situaci, která jinde ve světě nemá sobě rovnou: dvě unie, které si vytyčily jako svůj cíl regionální integraci a chtějí přispívat k zavedení multilaterálního systému globální správy věcí veřejných. Africká unie se zájmem sleduje vznik nových institucí, které se zavádějí díky Lisabonské smlouvě. Afrika je nenucená a předcházejí si ji mnozí partneři, kteří jí poprvé, tedy poprvé po dlouhé době, nabízejí nadějné vyhlídky růstu. Bude tedy jistě chtít, aby se s ní zacházelo jako s rovnocenným partnerem.
Příprava na summit proto pokračuje. Diskuse s našimi libyjskými hostiteli a protějšky z Africké unie jsou užitečné. Mnozí vedoucí představitelé z Evropy i Afriky potvrdili, že se zúčastní na nejvyšší úrovni. Hlavní diskuse na summitu se zaměří na jeho ústřední téma: investice, hospodářský růst a tvorbu pracovních míst, a také na některá vedlejší témata, jež s tím souvisejí. Doufáme, že tyto diskuse povedou ke konkrétním výsledkům.
Účastníkům politického dialogu na ministerské úrovni, který se uskutečnil v Malawi, se podařilo dokončit komuniké summitu, Tripolskou deklaraci, a společný akční plán na léta 2011-2013. Tento plán představuje solidní základ pro naše budoucí úsilí, neboť zajišťuje dobrou vyváženost mezi tradičními rozvojovými prioritami - infrastruktura, rozvojové cíle tisíciletí -, politickými tématy - mír a bezpečnost demokratická správa věcí veřejných a lidská práva, migrace, mobilita, pracovní místa - a novými slibnými oblastmi spolupráce, jako je obnovitelná energie, změna klimatu, informační technologie a vesmír, abych se zmínil jen o některých.
Na závěr bych vám chtěl říci jménem prezidenta Van Rompuye, že upřímně vítám pozitivní zapojení Parlamentu do diskusí o budoucnosti vztahů mezi Afrikou a Evropskou unií a vítám schůzku mezi Evropským parlamentem a Panafrickým parlamentem, která se bude konat v Tripolisu dne 27. listopadu, bezprostředně před summitem. Tato schůzka bude výbornou příležitostí pro přípravu základních doporučení pro projednání v plénu, které se uskuteční v době summitu. Stejně tak jsem potěšen vyzněním dnešní rozpravy a se zájmem očekávám vaše názory.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Paní předsedající, je pravdou, že ústřední místo v partnerství Evropy s Afrikou i nadále zaujímá dosažení rozvojových cílů tisíciletí a překonání chudoby. Zároveň však naše vztahy jdou mnohem dále. Možnosti spolupráce obou kontinentů jsou mimořádně velké.
Komise tento měsíc předložila návrhy, jak upevnit naše vztahy tím, že je posílíme a zaměříme se na dlouhodobý udržitelný růst podporující začlenění. Summit v Tripolisu bude výbornou příležitostí diskutovat o možnostech zlepšení naší spolupráce v tomto směru.
Komise se domnívá, že je třeba posílit politický dialog a dialog o politikách překračující rámec tradičních rozvojových scénářů. EU a Afrika musí dvoustranně spolupracovat a musí spolupracovat i na mezinárodní scéně, aby podpořily náš společný zájem: vyrovnat se se změnou klimatu, dosáhnout pokroku v plnění rozvojových cílů tisíciletí a podporovat mír a bezpečnost, demokratickou správu věcí veřejných a lidská práva.
Cílem je zajistit, že obě strany budou moci společně čelit globálním výzvám, jež budou hlavním tématem na pořadu summitu, a že připraví půdu pro efektivnější a vzájemně výhodnou spolupráci.
S ohledem na zaměření summitu na investice, růst a tvorbu pracovních míst se musíme dohodnout i na tom, jak společně usilovat o překonání důsledků hospodářské a finanční krize. K tomu bude zejména nutné podpořit prostředí příznivé pro podnikání a investice. Bude to příležitost, abychom se zabývali slibnými oblastmi, jako jsou obnovitelné energie, informační a komunikační technologie, věda a další. Jsou to oblasti, po kterých je v Africe obrovská poptávka a kde zároveň Evropa má co nabídnout. Můžeme také navázat na dosavadní společné úspěchy: mír a bezpečnost a regionální integraci.
Tato ambiciózní agenda vyžaduje, abychom navázali na úspěch lisabonského summitu v roce 2007 a na výsledky dosažené od té doby díky společné strategii Afrika-EU a jejímu prvnímu akčnímu plánu. Na základě poučení z předchozího vývoje komuniké také vyzývá obě strany, aby dělaly více pro překonání současné roztříštěnosti politických rámců a finančních nástrojů. Měla by být nalezena lepší součinnost mezi politikami EU zejména vůči subsaharské Africe a vůči Středomoří, aby se zajistila větší soudržnost, efektivita a zviditelnění. Je také zapotřebí lepší vnitřní koordinace s členskými státy a aktivní zapojení všech zúčastněných subjektů - Parlamentu, občanské společnosti, soukromého sektoru.
Aby bylo dosaženo lepších výsledků, měl by se akční plán na léta 2011-2013 přednostně zaměřit na činnosti, které mají jasnou regionální, kontinentální nebo globální přijatou hodnotu. Summit bude výbornou příležitostí pokročit vpřed. Bude vyžadovat změny i na evropské straně a k tomu bude nutné zlepšit způsob, jakým EU řídí své vztahy s Afrikou.
Domnívám se, že bude třeba, abychom po summitu v této diskusi pokračovali, ale velmi se těším na dnešní rozpravu, abychom byli na summit dobře připraveni.
Filip Kaczmarek
Paní předsedající, společné výzvy, před nimiž stojí Afrika a Evropská unie, jsou jasné a jednoznačně dané. Hovořili o tom pan Chastel i pan Piebalgs. Nepochybně mezi ně můžeme zařadit odstranění chudoby, mír a bezpečnost, demokracii a lidská práva, globální správu věcí veřejných a změnu klimatu. Máme také stanoveny konkrétní cíle na mezinárodní úrovni - rozvojové cíle tisíciletí. Souhlasím s panem Piebalgsem, že dosažení rozvojových cílů tisíciletí bude skutečně mimořádně důležité pro spolupráci v oblasti rozvoje a pro budoucnost Afriky.
Zformulovali jsme také určité další cíle, které jsou velmi důležité pro vzájemné vztahy mezi Evropskou unií a Afrikou. Je to zdokonalování politické správy věcí veřejných a efektivní, řádná a udržitelná správa přírodních a ekonomických zdrojů. Doufáme, že partnerství mezi Evropskou unií a Afrikou a také společné strategie a společná opatření přinesou nesporné výsledky. Například doufáme, že hospodářský růst, jehož jsme svědky v mnohých afrických zemích, urychlí sociální začlenění a sníží míru chudoby a sociální nerovnosti. Proto skutečně chceme vytvořit podmínky pro investice a obchod a v důsledku toho pro tvorbu nových pracovních míst. Doufáme také, že tento vývoj bude udržitelný, což znamená, že povede k vybudování efektivního, ekologického a konkurenceschopného hospodářství.
Jedním aspektem, který bude jistě také na summitu silně zdůrazněn, je obrovský a zatím stále nevyužitý potenciál Afriky v oblasti obnovitelné energie včetně vodních, slunečních, větrných a geotermálních elektráren a elektráren na biomasu. Představují určitý potenciál, který až dosud nebyl plně využíván a který stejně jako další aspekty potenciálu Afriky nepřináší vždy prospěch lidem, kteří tam žijí. Důraz na dobrou správu věcí veřejných a na využití tohoto potenciálu povede podle mého názoru ke kvalitativní změně.
Monika Flašíková Beňová
Paní předsedající, jediným mezikontinentálním partnerstvím, které Evropská unie navázala, je právě strategické partnerství s Afrikou.
Po přečtení textu, který Komise zveřejnila před nadcházejícím summitem, jsem se však nemohla ubránit dojmu, že vyznívá až příliš pozitivně. Jako by ho psal někdo v růžových brýlích.
Skutečnost však má k růžové barvě velmi daleko. Chceme-li problémy překonat, musíme o nich zcela otevřeně hovořit. Na straně Afriky stále převládá dezintegrace. Politický mandát Africké unie je slabý a africký kontinent je stále rozdrobený, i hospodářsky.
Dohody o hospodářském partnerství mezi EU a africkými zeměmi nefungují a africká regionální hospodářská společenství celou situaci ještě více znepřehledňují.
Stručně řečeno, stěží lze tedy stěží hovořit o Africe jako o jednom celku. Na druhé straně Unie a její členské státy nemají vůči Africe soudržné politiky a k partnerství se často stavějí prospěchářsky nebo paternalisticky. Bylo by proto dobré, aby Komise ve své zprávě zohlednila i tyto aspekty.
Charles Goerens
jménem skupiny ALDE. - (FR) Paní předsedající, současná doba poznamenaná krizí by neměla nechávat vyzkoušeným a ověřeným postupům a tomu, co jsme slýchali dříve, příliš mnoho prostoru. Nemá-li být summit EU-Afrika zbytečný, měl by úspěšně atakovat skutečné problémy. Navíc, a to je zdaleka nejdůležitější moment, by měl otevřít vyhlídku na značný potenciál, kterým africký kontinent disponuje.
Od Afriky očekáváme jasný signál, pokud jde o zlepšení její správy věcí veřejných, schopnost realizovat přidanou hodnotu a odhodlání zastavit drancování jejích zdrojů. Očekáváme také, že Afrika poukáže na překážky, které zatím není schopna překonat vlastními silami.
Od Evropy očekáváme, že rozvine svou schopnost naslouchat, své zapojení do pokroku Afriky, svůj zájem na osvobození černého kontinentu od politického, hospodářského a obchodního otroctví. V těchto oblastech má Evropa mimořádnou odpovědnost.
Pokud summit Evropská unie-Afrika pomůže připravit půdu pro lepší zastoupení Afriky v Radě bezpečnosti a v G20 a lépe ji vyzbrojit pro boj proti chudobě, nebude tento summit zbytečný.
Judith Sargentini
Paní předsedající, vztahy mezi Evropou a Afrikou jsou napjaté. Může za to podle mého názoru nejen hospodářská krize, ale i způsob myšlení, který je zaměřený krátkodobě a nikoli dlouhodobě. Chceme mít v krátkodobém výhledu v celé Africe volný obchod, a tedy vyvíjet na všechny tyto země tlak prostřednictvím dohody o evropském partnerství, anebo chceme mít v dlouhodobém výhledu v Africe rostoucí hospodářství, se kterým pak budeme moci velkoryseji obchodovat? Chceme, aby Afrika nyní udržela své migranty doma, nebo si uvědomujeme, že naše vlastní obyvatelstvo bude v budoucnu stárnout a že pak budeme potřebovat pracovníky? Chceme se nyní vyhnout platbám za celosvětové oteplování a za problémy, které vyvolává v Africe, a později čelit destabilizaci země nebo kontinentu a velkým skupinám uprchlíků? Chceme se příležitostně dostat do střetu s Čínou nyní, abychom co nejrychleji získali suroviny, anebo chceme být i nadále schopni později těžit z prosperity Afriky? A především také, jak zajistíme, že Afrika bude moci i v dlouhodobém výhledu těžit ze svých vlastních surovin? Jak zajistíme, že afričtí občané budou moci volat africké vůdce k odpovědnosti? A konečně, tento summit EU-Afrika v Tripolisu také ukazuje, že máme co do činění s vůdci, kteří již dlouho přesluhují: Bouteflika, dos Santos, Mugabe - dalo by se pochybovat, zda některý z těchto mužů má zrovna ty nejlepší plány se svým lidem. Na tyto otázky musíme najít odpovědi.
Nirj Deva
jménem skupiny ECR. - Paní předsedající, Afrika je nejbohatší kontinent na světě, a její lid je podle příjmu na jednoho obyvatele nejchudší. Jak je to možné? Myslím, že komisař Piebalgs trefil do černého, když řekl, že potřebujeme konkrétní opatření na regionální, kontinentální úrovni.
K tomu, abychom se k nim dopracovali, nepotřebujeme další almužny, které jen udržují lid v existenční chudobě, ale musíme usilovat o vytvoření hospodářského růstu. Hospodářský růst může vzejít jen z podniků a vzdělání, ale vzdělání a podniky přijdou jen tehdy, existují-li nástroje k vytvoření hospodářského růstu. Například velká část Afriky dosud nemá elektřinu, takže Afrika nemá potřebné vzdělání ani potřebné počítače ani potřebnou infrastrukturu pro hospodářský růst. Musíme nyní přivést do Afriky více elektřiny, potřebujeme čistou vodu a potřebujeme zajištění potravin. Jsem potěšen, že Africká unie nyní provádí politiku nulové tolerance ke státním převratům. Sláva, jak pravila Rada.
Musíme nyní hledět na Afriku jako na moderního, rozvíjejícího se hospodářského tygra a pomoci Afriku rychleji nasytit, aby mohla více zbohatnout.
(Řečník souhlasil s položením otázky postupem modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Richard Howitt
Paní předsedající, děkuji panu Devovi za jeho vystoupení, ale rád bych se ho zeptal, když říká, že euroalmužny skončily, zda tedy nesouhlasí s tím, že všechny členské státy včetně Spojeného království by se měly řídit kalendářem pro dosažení rozvojového cíle tisíciletí přispívat nejpozději od roku 2013 na rozvojovou pomoc 0,7 % svého HNP?
Pokud ne, jak může být naplněna jeho touha po čisté vodě, zajištění potravin a vymýcení chudoby, aniž by mezinárodní společenství splnilo své sliby týkající se výše pomoci?
Nirj Deva
Paní předsedající, jsem panu poslanci velmi zavázán za jeho zásah. Řekl jsem sněmovně, že almužny jednoduše chudobu nezmírní.
Rozvojové cíle tisíciletí samozřejmě podporuji a tleskám vládě konzervativců, která - ačkoli musela snížit náš státní rozpočet, včetně rozpočtu na školství, přibližně o 30 % - účelově vázala a zvýšila rozpočet na rozvojovou pomoc o 27 %.
Jsem panu Howittovi velmi vděčen, že mi umožnil informovat o tomto mimořádně konzistentním a velkorysém opatření koaliční vlády v Londýně.
Ale dokonce ani zvýšením rozpočtu o 27 %, a dokonce ani v případě dosažení rozvojových cílů tisíciletí, chudobu v Africe neodstraníme, pokud nepomůžeme Afričanům více zbohatnout.
Evropa se nestala tím, čím je dnes, jen tím, že by odstraňovala chudobu a žila na existenčním minimu. Zbohatla díky prosperitě. Dokud nevytvoříme v Africe bohatství, které si bude moci ponechat a nebude odčerpáno pryč, neuspějeme.
Elie Hoarau
Paní předsedající, Evropská unie často vydává dohody o hospodářském partnerství za příležitost pro africké země. Zoufale se také snaží, aby tyto dohody byly rychle podepsány.
Nás však znepokojuje, že tyto země nespěchají s podpisem těchto dohod, když jsou pro ně tak výhodné, a chtěli bychom vědět proč. Názory na kvalitu těchto dohod se zcela jednoznačně liší, a dokud tyto názorové rozdíly trvají, bude skupina afrických, karibských a tichomořských států (AKT) odmítat je podepsat.
Nebylo by záhodno zintenzivnit dialog a zvýšit porozumění tím, že obavám a očekáváním skupiny států AKT budeme naslouchat? Tyto státy chtějí jednat o rozvojové strategii, zatímco Evropa opakovaně reaguje tím, že hovoří jen o otevírání trhů.
Právě toto naslouchání požaduje Smíšené parlamentní shromáždění AKT-Evropská unie. Domnívám se, že ostatní evropské orgány by měly postupovat stejně, chceme-li vybudovat mezi Afrikou a Evropskou unií skutečné strategické partnerství.
Giancarlo Scottà
jménem skupiny EFD. - (IT) Paní předsedající, dámy a pánové, třetí summit mezi Evropskou unií a Afrikou je zásadní příležitostí k upevnění vztahů mezi oběma stranami.
Během této akce budeme jednat o hospodářském růstu, udržitelném rozvoji a politické správě věcí veřejných a posuzovat několik záležitostí, včetně hodnocení odvětví zemědělství a bezpečnosti potravin v souvislosti s rozvojovými cíli tisíciletí.
Aby bylo možné zaručit všem lidem přístup k potravinám, bojovat proti chudobě ve venkovských oblastech a zlepšovat kvalitu zemědělské výroby, je nezbytná účast organizací producentů a odvětvových sdružení. Měli by mít možnost se angažovat, dostávat informace a zlepšovat distribuci a řízení přírodních zdrojů.
Evropská unie musí usilovat o co nejlepší využití těchto příležitostí, o zintenzivnění dialogu a spolupráce na podporu regionální integrace v Africe. Zejména je třeba bojovat proti nerovnostem a korupci v oblasti iniciativ ke spolupráci. Povinnosti vlád nesmí převažovat nad povinnostmi občanské společnosti a musí být zaručeno zapojení všech zúčastněných stran do strategií udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, na summitu EU-Afrika mají být projednávány konkrétní iniciativy pro růst a rozvoj, a to je dobře. Není to však dobře u absurdního projektu, jako je transafrická superdálnice, která má být postavena s podporou EU. V roce 2012 má být vybudováno 500 km této silnice, která má vést přímo přes Tanzanii a Keňu, přímo přes Serengeti, největší rezervaci volně žijící zvěře na světě. Je to tedy projekt, který by měl být odmítnut. Miliony volně žijících zvířat každoročně putují přes Serengeti ke svým napajedlům na severu. Vědci vydávají konkrétní varování ohledně ekologické katastrofy, která zde hrozí: jestliže se zvířata nedostanou k vodě, ekosystém se zhroutí a biologická rozmanitost bude ztracena. To pak poškodí místní cestovní ruch, který se podílí na příjmech Tanzanie z 23 %. Vyzývám proto Radu a Komisi, aby tento projekt, který je výrazem ekologického a hospodářského šílenství, rozhodně odmítly. Chraňme poslední zdroje Afriky, zachraňme podruhé Serengeti. Rád bych se vás také zeptal, zda podepíšete písemnou deklaraci proti tomuto projektu dálnice Serengeti, kterou jsem předložil.
Cristian Dan Preda
(RO) Paní předsedající, summit Evropská unie-Afrika, který se bude konat příští týden v Tripolisu, nám poskytuje příležitost zamyslet se nad tím, jakým směrem chceme vést toto partnerství, které nás s Afrikou spojuje.
Sdělení Evropské komise ze dne 11. listopadu je podle mého názoru vítané. Chtěl bych především ocenit důraz, který je v tomto dokumentu kladen na potřebu doplnit rozvojovou spolupráci o konkrétní opatření, jež by mohla nastartovat udržitelný růst v tomto regionu podporující začlenění.
Chceme-li skutečně, aby se země v Africe staly skutečnými partnery Unie a vzaly řízení svého osudu do svých rukou, není jiné cesty, jak toho dosáhnout, než podpora hospodářského růstu. Rád bych poukázal na tři aspekty, které, jak se domnívám, jsou pro naše budoucí vztahy s Afrikou zvlášť důležité.
Za prvé, chceme-li, aby bylo hlas Unie v Africe slyšet, musíme zajistit, že jednáme s partnerem, který je schopen vnímat to, co říkáme. Vzhledem k tomu je prvořadým úkolem institucionální posílení Africké unie a zvýšení její operativnosti.
Za druhé, domnívám se, že oblastí spolupráce s Afrikou, která podle analýzy Komise i expertů momentálně funguje nejlépe, je partnerství v oblasti míru a bezpečnosti. Domnívám se však, že můžeme udělat více než dosud. Podle mého názoru musíme posilovat aspekt předcházení konfliktům a politické konsolidační mechanismy, protože konflikty a nestabilní situace v některých zemích regionu očividně ovlivňují plnění rozvojových cílů tisíciletí;
A konečně bych rád zdůraznil, jak nesmírně důležité je nastolit demokracii a dodržovat lidská práva. Evropská unie a Afrika spolu v této problematice často nejsou v souladu. Musí být proto posílen politický dialog a zavedení demokracie v tomto regionu musí být prioritní otázkou, která bude ve vztazích s Afrikou systematicky nastolována.
Joanna Senyszyn
- (PL) Paní předsedající, dosažení rozvojových cílů tisíciletí je klíčovým prvkem nového plánu na provádění společné strategie Afrika-EU. Hlavním problémem je odstranit chudobu, která se v důsledku krize prohloubila. Téměř 30 % světového obyvatelstva žije v extrémní chudobě, což znamená, že mají méně než 1,25 USD na den. Více než 100 milionů lidí nemá přístup k bezpečné vodě. Každou minutu umírá hlady téměř 80 lidí, z toho 60 dětí. Každoročně to je 40 milionů, což odpovídá počtu obyvatel některé velké evropské země. Nejhorší je situace v Africe, zejména v subsaharské Africe.
Kromě strategických opatření to vyžaduje také zvýšení okamžité pomoci. Umírající nemohou čekat. Unie je největším poskytovatelem rozvojové pomoci. Od nás přichází více než polovina oficiální pomoci. Na to bychom měli být hrdí. Svou pomoc pro Afriku musíme zintenzivnit a musíme zvýšit její efektivitu. Proto podporuji Komisi v jejích plánech na posílení spolupráce v oblasti rozvoje, která je založena na udržitelném růstu a opatřeních s cílem předcházet sociálnímu vyloučení.
Louis Michel
(FR) Paní předsedající, pane Chastele, v roce 2007 jsme byli, my Afričané a Evropané, velmi ambiciózní. Naše společná strategie vycházela z akčního plánu, který obsahoval osm zcela konkrétních strategických partnerství.
Na summitu v Tripolisu bude přijat druhý akční plán. Za sebe bych rád zdůraznil čtyři požadavky, které musí být splněny, aby tento strategický plán byl skutečně úspěšný. Zaprvé bych trval na větším zapojení vnitrostátních parlamentů, Evropského a Panafrického parlamentu, do realizace této společné strategie.
Za druhé, společná strategie musí být lépe propojena s dohodou z Cotonou.
Za třetí, má-li summit v Tripolisu, který je věnován investicím, hospodářskému růstu a tvorbě pracovních míst, být úspěšný, musí naléhavě řešit otázku zlepšení podmínek pro podnikání - slyšel jsem, že to v některých projevech bylo zmíněno, ale je to nezbytné. Jedním z klíčů k hospodářskému a sociálnímu rozvoji Afriky je právně a soudně chráněná nedotknutelnost soukromých investic. Nebude žádná jiná rozvojová strategie, pane Hoarau, než otevírání trhů. Všechno ostatní je charita a ta bohužel dodnes nefunguje, alespoň ne dostatečně.
A na závěr, poslední věc: chtěl bych vás, pane komisaři, požádat, abyste se podíval, zda by nebylo užitečné projednat to rychle v Komisi a připravit nějaké návrhy, aby se zajistilo, že naše podniky působící v rozvojových zemích, a zejména v odvětví přírodních zdrojů v těchto zemích, splňují podmínky Doddova zákona, který byl přijat Kongresem USA, nebo že jsou s ním souladu. Znamenalo by to totiž obrovský krok v boji proti drancování přírodních zdrojů a proti korupci.
(Řečník souhlasil s položením otázky postupem modré karty podle čl. 149 odst. 8 jednacího řádu)
Nirj Deva
Paní předsedající, chtěl bych se zeptat pana Michela, s ohledem na jeho postavení bývalého komisaře pro rozvoj a jeho obrovské zkušenosti s Afrikou, zda dokáže prosadit, aby africké parlamenty - zejména výbory pro veřejnou kontrolu financí a rozpočtu v afrických parlamentech - dostaly pravomoci, byly posíleny a poskytli jsme jim větší podporu, tak aby se mohly skutečně ptát, co dělají ministři a prezidenti při přijímání legislativních a rozpočtových opatření, jak je to s jasností a odpovědností v tomto procesu? Souhlasí s tím, že to může být něco velmi důležitého, co můžeme v praxi udělat?
Louis Michel
(FR) Paní předsedající, to by jistě bylo možné. Musím však říci, že Komise již po mnoho let financuje činnost a kapacity vnitrostátních parlamentů v rozvojových zemích právě proto, aby jim poskytla prostředky pro provádění takové kontroly. Asi také víte, že v jiném parlamentu a v jiné době naše kolegyně poslankyně paní Kinnocková prosazovala návrh, aby strategické dokumenty pro každou zemi a regionální dokumenty byly v případě potřeby - a řekl bych téměř preventivně - aktivně projednávány v parlamentech jednotlivých zemí.
Asi také víte, že aby například mohlo existovat to, co se nazývá rozpočtovou pomocí, že jednou z podmínek, aby mohla existovat rozpočtová pomoc, která je aktem důvěry v instituce rozvojových zemí, je projednání státního rozpočtu, a tedy použití rozvojových prostředků, v parlamentu příslušné země. Domnívám se, z tohoto hlediska Komise již celou řadu podmínek a celou řadu metod v každém případě uplatňuje.
Charles Tannock
Paní předsedající, již několikrát se ukázalo, že Africká unie při konfrontaci s mnoha výzvami Afriky zklamala. Při střetu s autokracií, korupcí, volebními podvody a nezákonnými státními převraty je AU až příliš často zticha.
Chtějí-li EU a Afrika v budoucnu prohloubit a zintenzivnit svou strategickou spolupráci, nemůžeme se vyhnout tomu, abychom důrazně a otevřeně řekli, co od Afriky očekáváme. Ve skutečnosti to znamená, že Africká unie musí být zodpovědnější organizací, která bude lépe reagovat a bude mít skutečnou morální a politickou autoritou.
Jestliže Afrika potřebuje pomoc při řešení humanitárních krizí, samozřejmě bychom měli i nadále poskytovat nezbytné finanční a lidské zdroje. EU zejména musí zajistit, že její závazek v oblasti rozvojových cílů tisíciletí zůstane stejně pevný jako dřív. EU také musí reagovat na škodu, kterou africkým ekonomikám způsobily její obchodní politiky a její - někdy poněkud absurdní - režim subvencování zemědělských podniků.
Ale koneckonců problémy Afriky mohou vyřešit jen Afričané. Musíme tuto realitu pochopit a učinit z ní hlavní východisko našeho přístupu k tomuto strategickému kontinentu a našich vztahů s ním.
Mariya Nedelcheva
(FR) Paní předsedající, nemá smysl zmiňovat se o tom, že společná strategie je strategie, která stanoví společné priority a cíle. Takovou strategii již máme. Nyní potřebujeme zavést konkrétní nástroje pro dosažení těchto cílů.
Pro tento účel potřebujeme jasné politické linie, ucelené hospodářské politiky a stabilní sociální kritéria. V politické oblasti zůstává naším vodítkem respekt k demokratickým hodnotám a lidským právům. V souvislosti s tím bych ráda vyzvala naše partnery, aby co nejdříve ratifikovali Africkou chartu o demokracii a dohlédli na to, aby závazky přijaté oběma stranami byly dodržovány.
V hospodářské oblasti jsou dalšími zárukami úspěchu našich společných činností zajištění přiměřeného a transparentního financování této strategie a boj proti korupci na všech úrovních. Je také nanejvýš důležité, abychom i nadále usilovali o vytvoření regionálních trhů, na kterých má zajištěné místo zemědělství.
V sociální oblasti je třeba věnovat pozornost přednostně dialogu s místními nevládními organizacemi a všemi aktéry občanské společnosti. Musíme trvale usilovat o vyšší úroveň sociální politiky. V této souvislosti se domnívám, že zvláštní pozornost musíme věnovat vzdělávání, odborné přípravě a mobilitě mládeže, aby byla obnovena globální dynamika. Oba naše parlamenty, Panafrický a Evropský parlament, musí usilovat o zavedení pravidelné kontroly zpráv a ročních akčních plánů s pomocí skupiny expertů. Stojíme tak před několika výzvami. Abychom se jich zhostili, musíme překonat rozdíly mezi oběma našimi kontinenty a také uvnitř těchto kontinentů. Summit EU-Afrika je příležitostí k navržení účinných společných řešení a je na nás, abychom se této příležitosti chopili.
Norbert Neuser
(DE) Paní předsedající, dámy a pánové, summit EU-Afrika vypadá velmi slibně. Bude zcela ve znamení otázky rovnoprávného partnerství pro lepší společnou budoucnost. Dva měsíce po summitu v New Yorku věnovanému rozvojovým cílům tisíciletí máme jedinečnou příležitost přijmout další konkrétní, závazná opatření v boji proti chudobě v Africe.
S velkým znepokojením samozřejmě sledujeme veškeré rozsáhlé aktivity Číny na africkém kontinentu, které jí mají zajistit vlastní dodávky surovin. Velmi silně to připomíná chování koloniálních států. Evropská unie proto musí vyvinout tlak na přijetí nařízení na podporu společných zájmů a sociálního pokroku afrických zemí. Vznikne tak dílo, které bude udržitelné. Důrazně proto vítám návrh Komise na provádění účinných kontrol v oblasti řízení surovin. Společně s africkými partnery musíme podporovat strukturální politiku, která podpoří růst a ochranu klimatu, aby se africký lid vymanil z pasti chudoby. Podporujeme návrhy Komise v oblasti sociální soudržnosti, protože pomohou vytvořit pracovní místa. Musíme africkému lidu napomoci dostat se do situace, kdy si dokáže vydělat na živobytí svou vlastní prací.
Na závěr bych chtěl uvést výčet těchto priorit: Za prvé, musíme posílit Africkou unii a její zastoupení ve všech mezinárodních orgánech - Radě bezpečnosti, G20 a v Panafrickém parlamentu. Cílů tisíciletí musí být v Africe dosaženo prostřednictvím dalších iniciativ do roku 2015. Musíme zajistit, že sociální normy stanovené Mezinárodní organizací práce budou závaznou formou zakotveny ve všech hospodářských a obchodních dohodách mezi EU a Afrikou.
Geoffrey Van Orden
Paní předsedající, akční plán pro strategické partnerství EU-Afrika obsahuje část týkající se demokratické správy věcí veřejných a lidských práv, které jsou považovány za "klíč k udržitelnému rozvoji". S realizací těchto cílů však na tom jsme velmi špatně.
Názorným příkladem byl neúspěch úsilí o prosazení radikální změny v Zimbabwe. V roce 2007, před prvním summitem EU-Afrika, jsme si hořce stěžovali na pokrytectví EU, která na jedné straně vyhlásila zákaz cestování a zmrazení bankovních účtů Mugabeho a spol., ale na straně druhé Mugabeho pozvala na summit v evropském hlavním městě - Lisabonu. Nyní zjišťujeme, že Mugabe je znovu pozván na summit EU-Afrika, pravda, v Libyi, a my pokorně klušeme dál, jako by se nic nestalo. Stýkat se s Mugabem je urážkou našich zásad a je to v přímém rozporu s vlastním deklarovaným postojem EU. Je neúspěchem naší diplomacie v Africe, že kterákoli africká vláda má něco společného s Mugabem.
Paní předsedající, mohu položit dvě otázky Radě a Komisi? Vyjádří v Libyi představitelé EU nespokojenost s přítomností Mugabeho? Za druhé, co dělá EU, aby aktivně prosazovala řádnou správu věcí veřejných? Bez ní je jen malá naděje na prosperující, demokratickou budoucnost Afriky.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Paní předsedající, pane komisaři, během několika málo týdnů hrála Evropská unie vedoucí úlohu na mnoha summitech, nejprve s Čínou, pak s Asií, Spojenými státy a G20. Brzy pojedeme do Cancúnu a příští týden na summit EU-Afrika.
Mohli bychom na to pohlížet prostě jako na záležitost našeho programu, rutinní řadu summitů, kterou zažíváme každoročně nebo neustále. Mohli bychom však na to pohlížet také jako na řadu summitů, na kterých musíme posunout věci dále, kde musíme prosadit nezbytné reformy, abychom čelili světu, který se, pokud jde o jeho problémy, jeho odpovědi a jeho aktéry, mění.
Takto musíme pohlížet i na nadcházející summit EU-Afrika. Setká se tam 80 zemí, které představují třetinu členských států Organizace spojených národů a 1,5 miliardy lidí, což znamená čtvrtinu obyvatel světa. Nemůžeme bohužel říci, že máme stejně proporcionální hrubý domácí produkt, neboť mezi 53 africkými zeměmi je několik nejchudších zemí světa.
Co musíme udělat pro vylepšení opatření, která přijímáme? Za prvé, musíme zaměřit pozornost v prvé řadě na více infrastruktury, větší zajištění potravin a větší podporu řádné správy věcí veřejných.
Za druhé, musíme soustředit své nástroje pomoci, podporovat občanskou společnost, podporovat soukromou iniciativu a posílit úlohu Evropského parlamentu a Panafrického parlamentu. A konečně, musíme se spojit s Afrikou řetězcem strategických vztahů, týkajících se například mezinárodních finančních institucí.
Reforma Světové banky poskytla velké pravomoci rozvíjejícím se zemím, ale odňala pravomoci Africe. Prezident Světové banky v dubnu prohlásil, že koncepce "třetího světa" se nyní odsouvá do učebnic dějepisu. Bohužel k tomu zatím nedošlo, ale můžeme něco udělat, abychom zajistili, že se to stane realitou v blízké budoucnosti.
Salvatore Iacolino
(IT) Paní předsedající, dámy a pánové, především nesmíme zapomínat, že Afrika je desátou největší velmocí světa, dokonce i v roce, ve kterém si připomínáme důležitou záležitost - chudobu -, jež zajisté zasahuje Afriku, tak jako zasahuje mnohé další kontinenty.
Musíme posilovat dohody o přidružení a přijmout opatření k dosažení hospodářské udržitelnosti, zejména prostřednictvím infrastruktury, vzdělávání, zdravotnictví a vodních zdrojů, přičemž přiměřenost finančních opatření schválených pro africké země je třeba důkladně kontrolovat a přitom mít na paměti, že jednotlivé regiony Afriky se navzájem velmi liší. Existují například zvlášť potřebné regiony, z nichž často proudí toky nelegálních přistěhovalců. Musíme naopak přizpůsobit migrační vlny skutečným potřebám trhu práce. Konstruktivní dialog určitě může na tomto mimořádně důležitém kontinentu chránit lidská práva a podporovat správu věcí veřejných.
Ana Gomes
Paní předsedající, na nadcházejícím summitu EU-Afrika v Libyi se vedoucí představitelé EU budou stýkat s Melesem Zenawim, předsedou vlády Etiopie. Etiopie není jen zemí s druhým největším počtem obyvatel v Africe a sídlem Africké unie, je také partnerem - ve smyslu dohody z Cotonou -, který v roce 2005 a nedávno, v roce 2010, zabránil předání volební zprávy EU v Addis Abebě, aby nevyšly najevo nesrovnatelnosti a manipulace v průběhu voleb.
Jaký smysl má jednání o demokracii, lidských právech a řádné správě věcí veřejných, které EU povede s africkými mluvčími, jestliže mluvčím Afriky je Meles Zenawi, diktátor v Etiopii?
Jaroslav Paška
(SK) Paní předsedající, všichni si uvědomujeme, že obyvatelstvo mnoha afrických zemí je dnes odkázáno na humanitární pomoc z vyspělých zemí. Naše pomoc by se však měla v budoucnu více zaměřovat na pobídku hospodářského rozvoje hustě osídlených oblastí, aby občané afrických zemí mohli sami, vlastním přičiněním postupně měnit povahu svých zemí.
Nerostný a lidský potenciál dává africkým zemím možnost se s citlivou pomocí průmyslových zemí vymanit ze zaostalosti a bídy. K tomu, aby africké země přitahovaly pracovní místa, know-how a velké investice, je nepochybně nutná větší politická stabilita, normální právní prostředí a přijatelná pravidla pro podnikatele, kteří pak budou ochotni poctivým způsobem rozvíjet v afrických zemích své aktivity.
Velkou překážkou pro vytvoření takového prostředí jsou zatím divoké autoritářské režimy, které svým chováním odrazují všechny slušné lidi od jakékoli spolupráce. To je, myslím, problém, který teď nejvíc dusí možnosti rozvoje afrického kontinentu. Tento problém musí být řešen.
Andreas Mölzer
(DE) Paní předsedající, každý zná africké přísloví, které praví, že "chudoba je jako lev; jestliže nebojuješ, sní tě". Hodnotíme-li současnou rozvojovou pomoc a spolupráci mezi Afrikou a Evropskou unií, nevyhneme se myšlence, že v současnosti se spíš předhazují miliardy jako potrava lvu, než aby se skutečně používaly na pomoc lidem.
Africký kontinent má samozřejmě celou řadu problémů. Za prvé tam probíhá množství ozbrojených konfliktů, které se nám skutečně nedaří přivést k mírovému konci a které opakovaně pohlcují peníze poskytnuté formou pomoci, jež se často dostává do nesprávných rukou. Za druhé, problematická je skutečnost, že míra hospodářského růstu jde zřídka ruku v ruce s úspěchem v boji proti chudobě. V této souvislosti musíme brát vážně kritiku, že EU tlačí africké státy, aby otevřely své trhy, což by mohlo zhoršit chudobu a hlad. To musí být nastoleno na jednáních o dohodě o volném obchodu na summitu EU-Afrika, spolu s kritikou, že vývoz levných potravin ohrožuje živobytí celých skupin obyvatelstva.
Elena Băsescu
(RO) Paní předsedající, nadcházející summit EU-Afrika nabízí vhodnou příležitost pro naplánování realistické strategie spolupráce.
Myslím si, že návrhy předložené Evropskou komisí usnadní přijetí konkrétního akčního plánu na summitu, pokud jde o posilování vztahů mezi oběma kontinenty. Rozhodnutí přijatá nejvyššími představiteli států a vlád, kteří se při této příležitosti sejdou, ovlivní osudy 1,5 miliardy lidí v 80. zemích.
Vymýcení chudoby, lidská práva a hospodářská správa věcí veřejných jsou společnými výzvami, jež vyžadují společný přístup. Je proto důležité, aby partnerství EU-Afrika nadále již nebylo partnerstvím mezi poskytovatelem a příjemcem pomoci, ale stalo se partnerstvím rovných.
Stejně jako jsem to učinila při rozpravách týkajících se boje proti chudobě, ráda bych zdůraznila význam dosažení rozvojových cílů tisíciletí. Myslím si, že je nutná lepší koordinace mezi čtyřmi prioritními oblastmi opatření: financováním, zajištěním potravin, zdravím a vzděláváním.
Alf Svensson
(SV) Paní předsedající, mělo by snad být také poznamenáno, že Afrika sama ve skutečnosti v poslední době dosáhla některých zlepšení. Víme však, že stále ještě zbývá mnohé udělat.
Evropu rozkolísala a stále ještě rozkolísává hospodářská krize. Analyzujeme každodenní život, ale velmi malou pozornost věnujeme tomu, co se v důsledku globální hospodářské krize přihodilo rozvojovým zemím. Myslím, že by bylo velmi důležité provést analýzu nazvanou "Jak byly rozvojové země zasaženy hospodářskou krizí?".
Rád bych také zdůraznil, jak je důležité, abychom usnadnili, nebo spíše zlepšili podmínky pro investice v rozvojových zemích, a to i pro evropské investice v rozvojových zemích. Není nedostatek nápadů a investic ze samotných rozvojových zemí, ale existuje potřeba stability. Bylo by mimořádně pozitivním vývojem, kdyby pomoc - nebo jak to chceme nazývat - přispěla k vytvoření stability, tak aby nápady, projekty a investice domácí povahy v rozvojových zemích skutečně mohly být realizovány.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Paní předsedající, toto je mimořádně bohatá diskuse a rád bych v rámci odpovědi na některé otázky zdůraznil několik bodů.
Myslím, že by nebylo správné neuznat, že Afrika se podstatně změnila. Afrika má větší sebedůvěru a má k tomu pádný důvod. Její hospodářství roste a svým způsobem se vyrovnala s hospodářskou a finanční krizí lépe, než to dokázala Evropa.
Afrika je mnohem lépe organizovaná a mnohem silnější - dokonce více než Evropská komise - a má větší pravomoc v podobě Africké unie. Zároveň by nebylo správné srovnávat Africkou unii s Evropskou unií, protože to jsou rozdílné typy unie a neměli bychom se pokoušet je navzájem srovnávat. Je však zcela jednoznačné, že Africká unie existuje.
Důležité také je, že Afrika si uvědomuje svou sílu na mezinárodní scéně. Africké země usilují o zastoupení v souladu se svým politickým směřováním. Znamená to, že tento summit je velmi zvláštní summit. Rozhodně to není summit poskytovatelů a příjemců pomoci. Je to summit, který možná nemá příliš velkou publicitu, ale musíme zajistit, aby se tento vztah rozvíjel.
Domnívám se, že se musíme zaměřit na dvě zásadní otázky. Jedna je jednodušší: a sice to, že rozvojové cíle tisíciletí by měly být dosahovány udržitelným způsobem prostřednictvím růstu, který napomáhá začlenění. Proto se zaměřujeme na problém energie. Proto je kladen tak velký důraz na udržitelné zemědělství, protože bez něho budou naše výsledky při plnění rozvojových cílů tisíciletí a v boji proti chudobě a za zajištění větší stability ohroženy.
Druhým problémem je velmi závažná politická diskuse. Ano, na pořadu jednání jsou řádná správa věcí veřejných a lidská práva. Ale není tomu již tak, že jedna strana poslouchá, a druhá tvrdí svoje. Je to dvousměrná ulice. Na jedné straně je to výzva, a na druhé straně je to příležitost. Lidská práva a řádnou správu věcí veřejných považujeme za základ stability v našich společnostech. Není to něco, co bychom chtěli kázat. Domníváme se však, že dosažení rozvojových cílů tisíciletí a vymýcení chudoby bez řešení těchto otázek není možné.
Znamená to, že klíčem ke všem programům, kterými se zabýváme, je řádná správa věcí veřejných. V rámci předběžného postupu nejednáme s vládami, u kterých nevidíme naději na řádnou správu věcí veřejných. V takových případech navazujeme kontakty s nevládními organizacemi; snažíme se podpořit obyvatelstvo jinými prostředky. Avšak v každém projektu bez výjimky stále více zdůrazňujeme význam řádné správy věcí veřejných a lidských práv.
Do popředí naší politiky se dostává také udržitelnost. Například nefinancujeme projekt Serengeti. Žádné peníze EU nejdou do jakéhokoli projektu, který poškozuje životní prostředí. Každý projekt je hodnocen na základě posouzení dopadů na životní prostředí. Máme velmi udržitelný přístup k projektům. Ale zároveň zcela nepochybně nemůžeme očekávat, že kontinent, na kterém se za velmi krátkou dobu zdvojnásobí počet obyvatel, nebude mít dopad na životní prostředí.
A opět, naším úkolem za současné situace je usilovat o udržitelný růst; a klíčem k zajištění takového typu růstu je obnovitelná energie.
Domnívám se, že tento summit je velmi zvláštním summitem. Je to summit, kde nejde ani tak o politická hesla, jako spíše o důvěru, která již existuje. Je dosti křehká. Mohli bychom z těchto vztahů hodně získat, ale mohlo by se také nadělat hodně škody.
Domnívám se, že tento summit bude mít trvalý dopad, protože důraz je podle mého názoru kladen na správné oblasti. Na politickou úlohu Afriky se díváme z pohledu Afriky. Poskytli jsme nemalou podporu, abychom přivedli Afriku tam, kde je dnes, a jsme odhodláni ji prostřednictvím naší podpory posunout ještě více vpřed a rozhodně ji budeme povzbuzovat, aby přijala odpovědnost za procesy, které v ní probíhají.
Olivier Chastel
úřadující předseda Rady. - (FR) Paní předsedající, dámy a pánové, spíše na doplnění toho, co nám právě sdělila Komise, a na závěr bych vám chtěl říci, že třetí summit Evropská unie-Afrika v Tripolisu musí vyslat důležitý politický signál, jehož cílem bude prohloubení naší spolupráce s Afrikou v příštích letech.
Půjde o lepší spolupráci týkající se výzev, kterým oba kontinenty čelí, o lepší využití možností, jež nabízí spojení jejich obrovského potenciálu, a o lepší koordinaci našich postojů na mezinárodní scéně. Afričtí a evropští představitelé při hledání ukazatelů další cesty nezklamou. V této rozpravě jsme vyslechli některé konkrétní pokyny, které určitě neopomeneme předat dál. Všechny příspěvky, zejména příspěvky poslanců Parlamentu, jsou vítány.
Také bych chtěl odpovědět zejména na jednu otázku. Někteří z vás se konkrétně zmínili o dohodách o hospodářském partnerství, které - a to je pravda - jsou citlivou otázkou a na summitu 2007 v Lisabonu vyvolaly vážné neshody. Vzhledem k silnému odporu Afriky k uzavírání dohod o hospodářském partnerství určití aktéři skutečně požádali o politický signál, který by dal najevo, že tento africký postoj bereme v úvahu; jiní vyzývají k mnohem pozitivnějšímu a aktivnějšímu přístupu, pokud jde o povahu našich návrhů.
Máme oprávněný pocit, že na summitu bude v každém případě nejlepší hledat v této záležitosti nějakou dohodu, aby bylo možné tato jednání znovu zahájit.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat během příštího dílčího zasedání v prosinci.
Písemná prohlášení (článek 149)
Nuno Teixeira
Strategické partnerství Afrika-EU vzešlé z lisabonského summitu v roce 2007 umožnilo oběma kontinentům definovat společné zájmy a strategické cíle, jež překračují rámec tradiční rozvojové politiky EU. Vytyčené cíle byly převedeny do praxe přijetím společné strategie Afrika EU a akčního plánu na období 2008-2010, který stanoví osm prioritních oblastí: mír a bezpečnost; demokratická správa věcí veřejných a lidská práva; obchod, regionální integrace a infrastruktura, rozvojové cíle tisíciletí; energie; změna klimatu, migrace, mobilita a zaměstnanost, věda, informační společnost a vesmír. Tématem třetího summitu Afrika-EU, který se bude konat v hlavním městě Libye Tripolisu, budou "investice, hospodářský růst a tvorba pracovních míst", s cílem vytyčit v těchto oblastech dlouhodobé společné hlavní směry při zachování priorit stanovených ve strategii EU 2020. Domnívám se, že je to příležitost pro portugalské obchodníky, aby v rámci své obchodní sítě navázali užší kontakty na africkém trhu, ale musíme se zabývat problémy nedostatečné bezpečnosti a vysoké míry trestné činnosti páchané příslušníky portugalského společenství, zejména komunity Madeiřanů žijících v Jižní Africe. Je proto nezbytné posilovat a rozvíjet konkrétní a koordinovanou spolupráci a zároveň ji přizpůsobit novým výzvám v oblasti mezinárodních vztahů.
