2. Aserbajdsjan (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er fortsættelse af forhandlingen om seks forslag til beslutning om Aserbajdsjan.
Marie-Christine Vergiat
Hr. formand! Endnu en gang skal vi kigge på situationen i Aserbajdsjan. Den demokratiske situation i landet er dramatisk nok. Men der er tale om et land, der er en ikke ubetydelig partner i EU's østlige partnerskab.
Oppositionspartierne og ikkestatslige organisationer fordømmer fortsat angreb på menneskerettighederne og den politiske undertrykkelse, der trives der, for ikke at nævne det siddende regimes korruption. Værdierne demokrati og menneskerettigheder udgør i teorien en integrerende del af EU's værdier.
Skal vi ikke tage ved lære af det, der sker i de såkaldte arabiske lande, og undlade at kræve det samme af vores østlige partnere, som vi ikke krævede af nogen regeringer, især i Tunesien, Libyen og Egypten? Hr. Andor, skal vi ikke sørge for, at demokratiet endelig kan indføres i disse lande, at vi har nogle minimumskrav i dette spørgsmål?
Jeg mener, at den foreliggende beslutning i bedste fald er en beslutning med den lavest mulige profil. Derfor tager vi afstand fra den, og vi nøjes med at stemme hverken for eller imod ved afstemningen.
Charles Tannock
Hr. formand! Aserbajdsjan er desværre en etpartistat, der er halvvejs autoritær, hvor den politiske opposition til Aliyev-familiens dynasti kun lige akkurat tolereres.
Valget i december sidste år førte som forudsagt til et overvældende flertal til Heydar Aliyevs nye Aserbajdsjan-parti. Som reaktion på dette erklærede OSCE, at gennemførelsen af disse valg samlet set ikke var tilstrækkelig god til at udgøre et meningsfuldt fremskridt i landets demokratiske udvikling. I OSCE's rapport sagde man videre, at ytringsfriheden var begrænset, og at den normale politiske diskurs var nærmest umulig på grund af de stramme restriktioner på medierne.
Nu hører vi nye rapporter om, at man går efter oppositionspartier og journalister. Det er ikke noget nyt, men det er udmærket, at vi her i Parlamentet fra tid til anden minder os selv om Aliyev-regimets sande natur. Det er trods alt et land, der som alle EU-lande er medlem af Europarådet og en del af vores østlige EU-partnerskab.
Aserbajdsjan siges at være engageret i demokrati, retsstatsprincippet og menneskerettigheder. Virkeligheden er noget anderledes. Aserbajdsjan bruger masser af petrodollars på at forsøge at overbevise udenforstående om regimets godartede karakter, men jeg føler mig ikke overbevist.
Cristian Dan Preda
Hr. formand! Jeg vil begynde med nogle opmuntrende nyheder. Jeg henviser specifikt til løsladelsen af de to bloggere, Adnan Hajizade og Emin Milli, som vi har diskuteret her i salen. Men derudover er situationen mere end bekymrende i Aserbajdsjan. Vi hører om chikane mod journalister og trusler mod menneskerettighedsaktivister, der sigtes for lovovertrædelser. Desuden foretog man 200 anholdelser i kølvandet på de seneste protester i Baku i marts og april. Alle disse hændelser giver anledning til alvorlige spørgsmål hos os, og vi må navnlig ikke glemme, at Aserbajdsjan har undertegnet den europæiske menneskerettighedskonvention.
De aserbajdsjanske myndigheder har tilsyneladende ikke forstået, at der skal etableres en dialog mellem dem og civilsamfundet, og at myndighederne ikke skal udøve pres på samfundet. Ikke desto mindre er det mit håb, at vi kan etablere et samarbejde inden for det østlige partnerskab og i Euronests parlamentariske forsamling.
Marietje Schaake
Hr. formand! Selv om vi hilser løsladelsen af Adnan Hajizade og Emin Milli velkommen, stopper de gode nyheder om Aserbajdsjan også der. Europa-Parlamentet er meget bekymret over de massive angreb på ytrings- og forsamlingsfriheden, der gennemføres i Aserbajdsjan efter de fredelige protester mod regeringen i marts og april i år. Unge mennesker, aktivister fra civilsamfundet, mediefolk og oppositionspolitikere chikaneres og trues. Nogle demonstranter er blevet dømt ved masseretssager, der fandt sted sent om natten, hvor folk ikke havde adgang til en advokat. De fleste af disse advokater fik ikke besked om, hvor retssagerne fandt sted. Menneskerettighedshuset i Aserbajdsjan er blevet lukket efter ordre fra justitsministeriet.
Dette klima af frygt og trusler og krænkelser af menneskerettighederne skal bringes til ophør. Den aserbajdsjanske regering mister sin troværdighed ved at overtræde de konventioner, som den selv har undertegnet, f.eks. Europarådet og den europæiske menneskerettighedskonvention. Vi ønsker, at præsident Aliyev holder ord. Europa mister også troværdighed, hvis vi ikke griber ind over for disse overtrædelser. De bør få virkelige konsekvenser for relationerne mellem EU og Aserbajdsjan.
Ulrike Lunacek
Hr. formand! For et par dage siden fejrede vi åbningen af Euronest i Europa-Parlamentet i Bruxelles. Aserbajdsjan er stiftende medlem af denne forsamling og har dermed forpligtet sig til demokrati, menneskerettigheder, retsstatsprincippet samt forsamlingsfrihed og mediefrihed. Dette er også et grundlæggende aspekt af forhandlingerne om en associeringsaftale mellem EU og Aserbajdsjan, der har fundet sted siden juli 2010.
I lyset af dette er det temmelig forbløffende, hvordan den aserbajdsjanske regering har opført sig over for fredelige demonstranter i de seneste to måneder. Her har vi unge mennesker - der organiserer sig via sociale netværk som Facebook - som bliver arresteret og idømt fængselsstraffe på op til to et halvt år, fordi de har demonstreret fredeligt under sloganet "narkotikamisbrug". Andre trues med en lignende skæbne. Mindst 30 mennesker, der ligeledes protesterede fredeligt, er blevet idømt fem til otte dages fængsel uden at få mulighed for at kontakte deres advokater i en hemmelig operation, hvor befolkningen holdes udenfor.
Det er uacceptabelt! I en fælles beslutning fra de fem største grupper i Parlamentet opfordrer vi til, at alle disse mennesker skal løslades straks, og til at man sikrer retsstatsprincippet, ytringsfrihed og mediefrihed, således som præsident Aliyev lovede os for år tilbage - i 2005 - "Ingen journalister forfølges i Aserbajdsjan". Nu skal han holde sine løfter.
Jeg håber virkelig, at det inden den interparlamentariske forsamlings møde i juni vil lykkes os at få alle disse mennesker løsladt, herunder avisredaktøren Eynulla Fatullayev, og at regeringen og regeringspartierne nu endelig vil holde deres løfter. Eller skal det have konsekvenser.
Eduard Kukan
Hr. formand! Situationen med hensyn til demokrati og menneskerettigheder i Aserbajdsjan giver med rette anledning til bekymring. Det gælder ytringsfrihed, mediefrihed, forsamlingsfrihed og mange andre områder. Vi overvåger hændelser med bl.a. arrestationer og politisk pres på demokratiske aktivister, journalister og den politiske opposition. Aserbajdsjan og andre lande i regionen skal have et klart signal om, at krænkelser af menneskerettigheder og borgerrettigheder under ingen omstændigheder kan tolereres. Hvis de ønsker at være partnerlande med EU, skal de respektere vores værdier.
Forhandlingen om krænkelser af menneskerettigheder og demokratiske standarder bør derfor dække hele regionen i det sydlige Kaukasus. I den forbindelse vil jeg også gerne henlede opmærksomheden på en opblusning i spændingerne mellem Aserbajdsjan og Armenien i regionen Nagorno-Karabakh. Denne situation udgør nu en sikkerhedsrisiko for hele regionen. Derfor er det vigtigt, at vi vedtager beslutningen nu. EU bør vælge en mere aktiv og mere ansvarlig fremgangsmåde, ikke kun i Aserbajdsjan, men i hele regionen. Vi bør tage ved lære af erfaringerne med konflikten mellem Rusland og Georgien og forhindre, at den slags tragedier gentager sig.
Kristian Vigenin
Hr. formand! Det er korrekt, at situationen i Aserbajdsjan er vanskelig, og der er grund til bekymring. Her vil jeg især gerne nævne sagen med hr. Hajiyev. Jeg mener, at myndighederne bør forstå, at fredelige demonstrationer er en naturlig del af det politiske liv i alle demokratiske lande, og at meningspluralisme og politiske overbevisninger er en grundlæggende del af et demokratisk samfund.
På den anden side må jeg sige, at det er ret uheldigt, at vi har sat de uopsættelige spørgsmål om Aserbajdsjan og Hviderusland lige efter hinanden - en uge efter at Aserbajdsjan var - og blev hilst velkommen som - medstifter af Euronests parlamentariske forsamling sammen med os, Europa-Parlamentet. Vi har behov for kontakter med både myndighederne og med civilsamfundet, og vi skal gøre mere ud over at vedtage hasteforanstaltninger og -beslutninger.
Det østlige partnerskab og Euronest-forsamlingen er en god platform for et sådant engagement, og jeg mener, at der blæser nye vinde fra Aserbajdsjan, et fornyet ønske om politisk dialog. Delegationen, der skal til Aserbajdsjan i juni, bør udnytte denne mulighed til at tage menneskerettighedsspørgsmålet op, men skal også etablere en mere konsekvent dialog med landet.
Graham Watson
Hr. formand! Jeg vover at antyde, at hvis Aserbajdsjan var kendt som Azeria som med Georgien og Armenien, ville de europæiske borgere være langt mere bekymrede for de demokratiske standarder i landet.
Men min gruppe kan ikke være enig med hr. Vigenin. Medierne i Aserbajdsjan er ikke frie. Valgene er ikke retfærdige. Befolkningen er udsat for vilkårlig og undertiden voldelig behandling fra myndighedernes side. Fredelige demonstrationer i de seneste uger er blevet mødt med undertrykkelse, der har mere til fælles med et arabisk end et europæisk land, fra et 18 år gammelt regime, der langsomt har kvalt håbet om fremskridt. Landets fortsatte deltagelse i den europæiske naboskabspolitik skal være betinget af demokratiske reformer snarere end dets vilje til at levere olie til Nabucco-rørledningen.
Heidi Hautala
Hr. formand! Demokrati og respekt for menneskerettigheder og retsstatsprincippet er en integrerende del af den nye associeringsaftale, der i øjeblikket forhandles om mellem Aserbajdsjan og EU.
Hvis disse principper ikke overholdes, er det umuligt at se, hvordan Aserbajdsjan kan have en fælles fremtid med sine europæiske partnere. Jeg vil også gerne tilslutte mig de kolleger, der påpeger, at vi skal være meget tydelige og objektive, når vi taler med vores partnere i landene i det østlige partnerskab. Vi må ikke tro, at vi kan slippe af sted med at hakke på Hviderusland, fordi der er alvorlige problemer i Aserbajdsjan og i adskillige andre af de østlige partnerskabslande, og jeg håber, at den kommende undersøgelse, som Underudvalget om Menneskerettigheder har bestilt, vil give os en indikation af, hvordan vi bør tale til disse lande om deres menneskerettighedssituation.
Jaroslav Paška
Hr. formand! Aserbajdsjan er en af EU's særlige partnere og medstifter af Euronest-gruppen og nyder derfor betydelige fordele af sine privilegerede relationer med EU.
Som et land med en sådan særstatus har det imidlertid i forbindelse med underskrivelsen af gensidige aftaler som partner med EU lovet at overholde principperne om demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet, der er grundlæggende forudsætninger for et sådant samarbejde. De ubegrundede anholdelser af journalister, repræsentanter for ungdomsorganisationer og borgerretsaktivister, forbuddet mod fredelige protester og brugen af fysisk magt over for demonstranter er derfor uacceptabel.
Jeg forventer, at den højtstående repræsentant og næstformand i Kommissionen, Baroness Ashton, og Kommissionen som sådan vil viderebringe vores bekymring over undertrykkelsen af demokratiet i landet til den aserbajdsjanske regering og kræve øjeblikkelige ændringer. Ved at vedtage dette forslag til beslutning vil vi give både Kommissionen og den højtstående repræsentant det nødvendige mandat til dette.
Sari Essayah
(FI) Hr. formand, hr. kommissær! Det er nærmest grotesk, at vores Euronest-partnere, Aserbajdsjan og Hviderusland, begge diskuteres her efter hinanden som uopsættelige spørgsmål på menneskerettighedsområdet. Det er klart, at partnerskabet burde kræve respekt for europæiske værdier.
Ifølge menneskerettighedsorganisationen Amnesty International forsøger de aserbajdsjanske myndigheder at kvæle kritiske røster med henblik på at forhindre, at protesterne breder sig, sådan som man har set i den arabiske verden i de seneste måneder. I de seneste uger har politiet i Aserbajdsjan standset adskillige demonstrationer i landet og har anholdt repræsentanter for oppositionen på forfalskede anklager, ofte om narkotikabesiddelse.
Savalan-sagen og eksemplet med demonstranter, der blev anholdt for nylig, viser, at de grundlæggende rettigheder i Aserbajdsjan stadig står svagt, og at myndighederne er parate til at bringe kritikere til tavshed.
Seán Kelly
(EN) Hr. formand! Situationen i Aserbajdsjan er meget skuffende. Her er et land, der stort set ikke har bevæget sig fremad med hensyn til politiske rettigheder, siden Sovjetunionen brød sammen. Der er for mange eksempler på manglende friheder - ytringsfrihed og pressefrihed, der er grundlæggende for ethvert korrekt fungerende demokrati - samt beviserne for tortur af fanger, retssager, hvor ulovligt fremskaffede beviser altid tillades osv.
Fordi vi har tætte forbindelser med landet, skal vi bestemt indgå i en dialog, men min holdning ligger tættere på hr. Watsons tankegang, nemlig at vi skal tage fløjlshandskerne af, for hvis man bliver ved med at være blødsøden, kommer man ingen vegne. Så jeg håber på et ja til dialog og ja til engagement, men vi skal øge indsatsen og fremsætte skærpede krav om frihed: ytringsfrihed, talefrihed og frem for alt pressefrihed.
Mitro Repo
(FI) Hr. formand! Ytringsfrihed og forsamlingsfrihed er universelle grundlæggende rettigheder og hjørnesten i et demokratisk samfund. Det er trist, at chikane, trusler og arrestationer bruges som middel til at undertrykke mangfoldigheden i civilsamfundet.
Aserbajdsjan har undertegnet den europæiske menneskerettighedskonvention og er medlem af Europarådet, og landet har et ansvar for at sikre sine borgeres menneskerettigheder og respektere dem. Bloggere, journalister og aktivister fra civilsamfundet nægtes ytringsfrihed i Aserbajdsjan, og fredelige protester forhindres. Unge mennesker forhindres i at bruge den nye kommunikationsteknologi og de sociale medier, og de bliver endda straffet, hvis de bruger dem.
Dette er ironisk, for staten ville bestemt have gavn af et aktivt og mangfoldigt civilsamfund. Aserbajdsjan bør støttes i sin udvikling i retning af demokrati og menneskerettigheder inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik og det østlige partnerskab.
Vytautas Landsbergis
(EN) Hr. formand! I beslutningen om Aserbajdsjan udtrykker vi vores bekymring over nordafrikanske tilstande i dette land, som er en del af vores europæiske partnerskab.
Landets ledelse bør i sine metoder over for oppositionen og fredelige demonstranter undgå enhver lighed med regimerne i Nordafrika, Rusland eller Hviderusland. Dette forslag og denne advarsel kan findes i det foreliggende dokument, hvor vi på visse punkter kan udtrykke denne kritik mere tydeligt.
Formuleringen om den forværrede menneskerettighedssituation og det stigende antal hændelser bør have ordet "for nylig" foran sig, eftersom der ikke er tale om den generelle udvikling fra slemt til værre i årenes løb. Frem til begivenhederne i foråret gjorde Aserbajdsjan tværtimod forholdsvis fine fremskridt og var ikke på Human Rights Watchs liste over problemstater som Kina, Irak, Israel, Rusland, Saudi-Arabien eller Usbekistan. Da landet ikke stod nævnt, så det bedre ud i Aserbajdsjan, men nu har vi behov for en lidt bedre balance.
Vasilica Viorica Dăncilă
(RO) Hr. formand! Ikke bare som EU's aktive partner inden for den europæiske naboskabspolitik og det østlige partnerskab, men også som stiftende medlem af Euronest skal Aserbajdsjan opfylde de forpligtelser, landet har indgået over for EU. Dette omfatter respekt for demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet samt de grundlæggende friheder, som garanteres gennem den europæiske menneskerettighedskonvention og andre international traktater, som Aserbajdsjan har undertegnet. Et land, der ønsker at blive et globalt anerkendt demokrati, kan ikke fungere uden at give borgerne lov til at demonstrere fredeligt, især unge mennesker. Det er heller ikke i orden at forbyde dem at tage deres eksamen, blot fordi de har en anden politisk holdning end landets nuværende ledelse.
Vi europæiske partnere ønsker at se Aserbajdsjan i en løbende dialog med civilsamfundet, en presse, der har ytringsfrihed og kan rapportere uden politisk pres, for at give befolkningen adgang til korrekte oplysninger samt fri og ucensureret adgang til internettet for at lette kommunikationen mellem Aserbajdsjan og Europa.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Hr. formand! Det moderne Aserbajdsjan har to ansigter. På den ene side udviser Aserbajdsjan en imponerende økonomisk vækst, der er tegn på de store mængder olie, fremskridt i forhandlingerne med EU om en associeringsaftale og deltagelse i Euronests parlamentariske forsamling. På den anden side forekommer der arrestationer, restriktioner på pressen, med andre ord en situation, der i bekymrende grad minder om den i Hviderusland, som mine kolleger talte om. Jeg mener, at myndighederne i Baku skal lytte til den offentlige opinion, fordi det ikke nytter noget at sidde i elfenbenstårnet, og EU skal med alle sine instrumenter hjælpe landet med at vælge den rigtige retning.
László Andor
Hr. formand! Udviklingen i Aserbajdsjan med hensyn til demokrati og menneskerettigheder vækker fortsat stor bekymring hos os alle. I de seneste år har vi bemærket en bekymrende tendens med stadig flere restriktioner på dette område. Parlamentsvalget den 7. november 2010 var ikke godt nok til at blive betragtet som et vigtigt fremskridt i landets demokratiske udvikling.
Der findes andre områder, hvor vi mener, at Aserbajdsjan skal forbedre sig for at leve op til sine forpligtelser inden for Europarådet og OSCE. Første og fremmest mediefrihed. Der er mangel på mediepluralisme overalt. Der kommer også rapporter om chikane og vold mod journalister samt tvivlsomme retssager mod mediernes repræsentanter. Enkeltsagerne på dette område vækker fortsat bekymring.
Forsamlingsfriheden er et andet område, hvor jeg er dybt bekymret. De seneste måneder har vi været vidne til adskillige skrappe foranstaltninger fra myndighedernes side over for organiserede protester og forsøg på at organisere protester, der var inspireret af revolutionerne under det arabiske forår. Fængslingen af aktivister og andre undertrykkende foranstaltninger over for demonstranter er dybt beklagelige.
EU har et ansvar for at viderebringe klare budskaber om betydningen af demokrati, menneskerettigheder og respekt for retsstatsprincippet. Disse budskaber blev overbragt af hr. Barroso selv under hans besøg i Baku i januar, og de vil stå højt på vores dagsorden ved fremtidige besøg.
Menneskerettigheder og demokrati er hjørnestene i vores samarbejde med Aserbajdsjan under den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale. Sidste år oprettede vi et nyt underudvalg om retfærdighed, frihed, sikkerhed og menneskerettigheder samt demokrati. Demokrati og menneskerettigheder er også et centralt tema i vores forhandlinger om en ny associeringsaftale.
Jeg glæder mig over Aserbajdsjans vilje til at diskutere disse metoder. Jeg glæder mig også over den rolle, som Europa-Parlamentet spiller med at slå til lyd for demokratiske værdier over for partnerne i Aserbajdsjan, herunder gennem Parlamentets arbejde i Samarbejdsudvalget mellem EU og Aserbajdsjan.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted om lidt.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Monica Luisa Macovei
Enhver i Aserbajdsjan, der kritiserer regeringen, bringes til tavshed. I Europa-Parlamentets beslutning og i rapporter fra menneskerettighedsorganisationer fremhæver man alvorlige menneskerettighedskrænkelser. En sådan krænkelse, som jeg har henledt Rådets opmærksomhed på i en skriftlig forespørgsel, drejer sig om journalisten Eynulla Fatullayev, der stadig holdes fængslet, selv om Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol udsendte en beslutning, hvori man krævede ham løsladt. Jeg påpegede det dengang, og nu opfordrer jeg til, at bestemmelserne om ærekrænkelse, bagvaskelse og fornærmelse (artikel 147-148) fjernes fra straffeloven. I en rapport om Aserbajdsjan for nylig fra Transparency International siger man, at regeringen ikke træffer foranstaltninger til bekæmpelse af korruption, og retsvæsenets uafhængighed ikke er sikret. Desuden reagerede myndighederne på de seneste protester, der fandt sted den 11. marts og 2. april, med arrestationer og chikane. Demokrati er baseret på befolkningens frit udtrykte ønske. Jeg opfordrer Rådet og Kommissionen til at tilskynde myndighederne i Aserbajdsjan til at respektere menneskerettighederne, navnlig vedrørende ytringsfrihed og fredelige demonstrationer, samt til at træffe konkrete foranstaltninger til bekæmpelse af korruption og reformer af retsvæsenet. EU skal støtte alle dem, der sætter deres liv og frihed på spil i dette land for de værdier, som vi deler.
Fiorello Provera
Aserbajdsjan deltager aktivt i den europæiske naboskabspolitik, er en af EU's seks østlige partnere og er en af stifterne af Euronests parlamentariske forsamling. Kerneværdierne i disse tre initiativer er respekt for demokrati, menneskerettigheder og retsstatsprincippet. Disse initiativer har til hensigt at fremme en løbende politisk dialog, der kan uddybe forbindelserne mellem medlemslandene og give Europa mulighed for at ledsage dem på vejen mod reformer. Vi mener, at instrumentet med en uopsættelig beslutning kan være utilstrækkeligt eller endda virke mod hensigten om at nå de ønskede mål, nemlig at Aserbajdsjan skal gøre stadige fremskridt i retning af målet om et fuldstændigt og moderne demokrati. De institutioner, der oprettes i henhold til aftalerne på interparlamentarisk og mellemstatsligt niveau, har til formål at nå disse mål. Dette er det rette sted at kræve forklaringer på eventuelle krænkelser af rettigheder og effektivt tilskynde til forsvarlig regeringsførelse og demokratiske reformer.
Tadeusz Zwiefka
Endnu en gang gør vi opmærksom på spørgsmålet om ytringsfrihed og pressefrihed og den generelle behandling af journalister i Aserbajdsjan. Rapporter fra en række kilder tyder på, at situationen for journalister og alle former for politiske aktivister i Aserbajdsjan bliver stadig vanskeligere. Helt tilbage i 2005 lovede Aserbajdsjans præsident, Ilham Aliyev, at alle journalisters rettigheder ville blive respekteret, og at de ville kunne regne med hjælp i tilfælde af fare. I virkeligheden er disse ord blot tomme løfter.
Jeg har i mange år arbejdet som journalist og har et indgående kendskab til jobbet, og derfor er dette spørgsmål af særlig betydning for mig. I Aserbajdsjan forhindres journalister konstant i at udfylde deres grundlæggende rolle - den pålidelige og troværdige levering af information. Det er uacceptabelt, at journalister skal udføre deres arbejde under trusler om anholdelse og kropsvisitation. De aserbajdsjanske myndigheder skal erkende, at frie og uafhængige medier er et klart signal til det internationale samfund om, at landet er en troværdig partner i verden.
Budskabet fra Europa-Parlamentet bør være klart - fordelene ved et økonomisk samarbejde med EU må ikke overskygge forventningerne om nødvendigheden af at gå i retning af europæiske standarder for respekten for grundlæggende menneskerettigheder, navnlig ytringsfrihed og pressefrihed, der er grundpiller i demokratiet, og uden hvilke et moderne demokratisk samfund umuligt kan eksistere.
