Særlige regler for frugt og grøntsager (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af María Isabel Salinas García for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om forslag til Rådets forordning om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af visse forordninger - C6-0075/2007 -.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Vi er nu i den endelige og afgørende godkendelsesfase i reformen af frugt- og grøntsagssektoren. Vi igangsatte forhandlingen den 24. januar 2007, og siden da har vi modtaget mange og meget værdifulde input, ikke mindst fra Parlamentet og i form af fru Salinas Garcías betænkning. Jeg takker Dem for dette og for Deres vedvarende opbakning om de generelle målsætninger og de generelle principper i Kommissionens forslag.
Ud fra en overvejelse af substansen i Deres udtalelse, har jeg valgt at koncentrere mig om nogle få emner, som De har fokuseret specielt meget på.
Hvad angår producentorganisationer, er det klart, at både Kommissionen og Parlamentet mener, at producentorganisationerne bør opretholdes og endda yderligere forstærkes for at forøge koncentrationsgraden i udbuddet. Dét er helt fundamentalt, hvis sektoren skal kunne tilpasse sig den enorme koncentration, som vi ser nu om stunder i detailbranchen. Som De ved, har vi foreslået et antal nye initiativer for at gøre vores producentorganisationer meget mere attraktive. Vi har foreslået en yderligere EU-finansiering på 60 %, for det første til fusioner mellem producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, for det andet til regioner, hvor niveauet for koncentrationen af udbud gennem producentorganisationer er mindre end 20 %, for det tredje til økologisk landbrug, for det fjerde til nye medlemsstater og endelig til regioner i den yderste periferi.
Jeg er klar over, at De har anmodet om, at der indføjes en endnu større grad af handling i den økonomiske hjælp på 60 %, der yderligere tilføres driftsfondene fra EU, som f.eks. fælles handlinger mellem producentorganisationer eller integreret produktion. Det, vi har foreslået, vil dog allerede gøre en meget positiv forskel. Jeg vil gerne holde fast i disse tiltag i første omgang. Som De jo ved, er vi også nødt til at tage hensyn til budgetbegrænsningerne.
Med hensyn til kriseforebyggelse og -styring er jeg enig med Dem i, at det er et af de mest følsomme punkter i reformen, og jeg vil gerne takke for de idéer, De foreslår i Deres udtalelse. Jeg kan dog ikke acceptere idéen om en separat krisestyringsfond og behovet for at definere, hvad vi faktisk mener, når vi taler om en "krise". En separat fond ville medføre en væsentlig forøgelse i budgettet og desuden ikke bidrage til en yderligere forenkling.
Hvad angår anvendelse af en procentdel af den nationale reserve til krisestyring, kan det heller ikke godkendes. Den nationale reserve blev oprettet helt fra begyndelsen for at imødegå særlige situationer inden for rammerne af enkeltbetalingsordningen, og det er ikke hensigtsmæssigt at allokere dette budget til et andet formål eller andre tiltag.
Jeg forstår imidlertid Deres krav om mere fleksibilitet for at gøre krisestyring lettere. I stedet for at lave en helt separat struktur vil jeg derfor positivt overveje at tilføre mere fleksibilitet til den struktur, der er foreslået i vores første kommissionsforslag, således at ordningen gøres så effektiv som mulig, og at større prisfald undgås. Ikke desto mindre ønsker jeg at understrege, at vi også er nødt til at huske på, at enhver ændring i det nuværende forslag skal være i overensstemmelse med de generelle budgetbegrænsninger såvel som med behovet for forenkling.
Med hensyn til at inkludere frugt og grøntsager til forarbejdning i enkeltbetalingsordningen, har De anmodet om en frivillig overgangsperiode, især for tomater. De går også ind for separat betaling for tomater til historiske producenter i de nye medlemsstater. Jeg er åben over for at acceptere en kort overgangsperiode, hvor medlemsstaterne evt. kan beslutte at yde hektarstøtte. Man bør dog huske på, at en fuld afkobling både skal være en forudsætning og det endelige mål - så endelig afkobling til sidst.
Jeg er også klar over, at der er problemer i bærsektoren. Kommissionens analyse har vist, at opdelinger inden for både produktion og marketing har medvirket til de problemer, bærsektoren har haft de seneste år.
På baggrund af denne betænkning mener vi, at den bedste måde at tackle problemet på er at indføre ordninger, der kan bidrage til at øge antallet af producentorganisationer i de nye medlemsstater, hvilket er, hvad vi gjorde i vores oprindelige forslag. Når man tager følsomheden inden for denne bærsektor i betragtning, er jeg dog åben over for at overveje specifik støtte i mindre omfang, men jeg ønsker at gøre det fuldstændig klart, at det i så fald skal være en overgangsstøtte, der er begrænset til visse produkter.
Endelig er jeg, hvad angår fremme af frugt og grøntsager, helt enig med Dem i, at dette spørgsmål er af enorm betydning ikke blot for landbruget, men også for folkesundheden og forbrugerpolitikken. Vi producer masser af frugt og grøntsager af høj kvalitet i EU, men vores borgere forbruger ikke nok af dem, hvilket i stadig større grad går ud over deres helbred. Jeg kunne gå ind for en skolefrugtordning, der kunne gennemføres i tråd med det standpunkt, som Kommissionen indtog den 13. maj 2007 i sin hvidbog om en europæisk strategi for ernæring, vægt- og fedmerelaterede helbredsspørgsmål. Før dette ville vi dog være nødt til at foretage de nødvendige konsekvensberegninger af et sådant tiltag. Jeg har bedt mit kontor om straks at gå i gang med dette arbejde.
Disse var mine første kommentarer, og jeg ser frem til en konstruktiv debat med Parlamentets ærede medlemmer.
María Isabel Salinas García 
Hr. formand, fru kommissær! Jeg vil indlede med at takke kommissæren for hendes tilstedeværelse i Parlamentet og for hendes samarbejde, og ligeledes for, at hun har stået til rådighed for mig som ordfører.
Sagen er, at vi står over for reformen af en meget vigtig sektor, som kommissæren har et godt kendskab til. Den udgør 17 % af den samlede endelige landbrugsproduktion, selv om den kun modtager ca. 3 % af støtten.
Det er rigtigt, at denne sektor er meget dynamisk. Men det er også en meget sårbar sektor med strukturproblemer, der er udsat for stigende pres udefra og fra de store distributionskæder.
Den betænkning, som vi debatterer i dag, og som vi skal stemme om i morgen, er resultatet af et langvarigt arbejde. Det er en åben betænkning, og jeg mener også, at Parlamentet altid har haft en åben indstilling til Kommissionen. Vi har altid forsøgt at opnå aftaler, men det skal siges, at det også er en realistisk betænkning.
Den er kompliceret, for der er tale om 40 forskellige produkter til 27 lande. Det er ikke uden grund, at der var over 380 ændringsforslag i Landbrugsudvalget, men på den anden side var der kun to stemmer imod.
Det er bestemt ikke alt i Kommissionens forslag, som vi mener er negativt. Jeg synes, at det er meget vigtigt, at producentorganisationerne i udgangspunktet betragtes som reformens hjørnesten. Men sandheden er, at der i Parlamentet og i hele EU's sektor er nogle problemer, som vi i samtlige medlemsstater har betragtet som afgørende for reformen.
For det første afkoblingen af støtten til forarbejdede produkter, som kommissæren har nævnt. Det andet problem er ophævelse af forbuddet mod at dyrke frugt og grøntsager på arealer, der er berettigede til enkeltbetaling. Og især lægger Parlamentet vægt på manglen på en rigtig krisestyringsmekanisme.
Jeg mener, at Europa-Parlamentet har gjort en stor indsats for at nå til enighed om disse tre spørgsmål.
For det første går vi ind for at bibeholde de nuværende handelsnormer. Det er rigtigt, at de burde forenkles, men vi går ind for at bibeholde dem.
Parlamentet har udtalt sig og vil igen i morgen udtale sig imod ophævelsen af forbuddet mod at dyrke frugt og grøntsager på støtteberettigede arealer. I hvert fald indtil Kommissionen forelægger en konsekvensanalyse i henhold til Domstolens krav.
Vi anmoder om en styrkelse af producentorganisationerne på den allerede nævnte måde, nemlig en forhøjelse af støtten til dem til 6 %. I tilfælde af forhøjelse af medfinansieringen til 60 %, som kommissæren omtalte, håber jeg, at der tages hensyn til anmodninger vedrørende f.eks. integreret produktion og oprindelsesbetegnelser.
Et punkt, hvorpå vi har indgået et omfattende kompromis, fordi det er vigtigt, fordi det er en sårbar sektor, er nødvendigheden af at oprette en sikringsfond til krisestyring.
Efter at have lyttet til Deres ord mener jeg, at det er på dette punkt, at Kommissionens holdning adskiller sig mest fra Parlamentets - næsten enstemmige - holdning.
Vi har gået ind for, og vi går fortsat ind for denne krisesikringsfond, som vil være åben for alle producenter - også for producenter, der ikke er medlem af producentorganisationer - og som vil blive finansieret med to tredjedele fra EU og en tredjedel fra producentorganisationerne.
Vi understreger også nødvendigheden af en prisanalyseinstans. Denne sektors fremtid afhænger ikke af støtten, men af markedet. Derfor skal vi have troværdige og ajourførte oplysninger om udviklingen på markederne.
Endelig glæder det mig at høre, at man på afkoblingsområdet omsider aner muligheden for en overgangsperiode. Der er visse produkter med dobbelt anvendelse, f.eks. tomater og citrusfrugter, som med det oprindelige forslag kan føre til nedlæggelse af visse produktioner.
Derfor går vi helt klart ind for en overgangsperiode, og lad os håbe, at den ikke bliver så kort, som der er blevet givet udtryk for i aften, men tilstrækkelig lang til, at sektoren kan vedblive med at tilpasse sig til enkeltbetalingsordningen.
Jeg mener, at den frivillige overgangsperiode kan give mulighed for en eller anden form for delvis afkobling, som kan være en overgangsforanstaltning.
Vi understreger ligeledes nødvendigheden af at styrke støtten til bærfrugter. Jeg glædede mig over kommissærens ord, for jeg mener, at det er en indlysende nødvendighed, som Parlamentet har gjort opmærksom på, og som Kommissionen har overvejet.
Til sidst vil jeg takke alle, der har hjulpet mig i løbet af dette års arbejde, skyggeordførerne, Kommissionens tjenestemænd for deres bidrag og samarbejde med mig, udvalgets sekretariat og alle andre, for jeg mener, at den betænkning, som vi skal stemme om i morgen, og som er resultatet af stor konsensus, også er blevet beriget af bidragene fra de øvrige grupper og fra samfundet som helhed.
Esther Herranz García
Hr. formand, mine damer og herrer! Frugt- og grøntsagssektoren er i dag en af de mest dynamiske europæiske landbrugssektorer, navnlig som følge af landbrugernes, producenternes, bestræbelser på at forbedre afsætningsnettene, forbedre produktkvaliteten og koncentrere udbuddet.
Man kan ikke påstå, at frugt- og grøntsagssektoren på nogen måde er afhængig af støtten fra Bruxelles. Den gør snarere fremskridt på et meget aggressivt marked, fordi de, der deltager i den, arbejder hårdt, og de penge, de modtager, ikke udgør mere end 1 % af bedrifternes samlede omsætning.
Langt størstedelen af disse producenter anmoder hverken om subsidier eller støtte til førtidspensionering. Det, de anmoder om og kræver, er mekanismer til løsning af de aktuelle problemer, som kun bliver endnu større i fremtiden.
Det er velkendt, og hvis det ikke er det, tillader jeg mig at minde Dem om det, at frugt- og grøntsagssektoren er det store forhandlingsobjekt i de landbrugsforhandlinger, som EU fører i WTO.
I fremtiden vil det pres, der allerede ligger på markedet, blive stærkere, efterhånden som de eksisterende toldskranker fjernes.
Derfor vil jeg gerne opfordre til, at medlemsstaterne i forbindelse med den reform af sektoren, som Rådet (landbrug) sandsynligvis vedtager i næste uge, indfører passende krisestyringsmekanismer.
Krisestyring er, som ordføreren allerede har sagt i dag, og som mange af Dem også ved og erkender, et aktuelt emne og vil i fremtiden være meget vigtig for samtlige sektorer inden for den fælles landbrugspolitik som følge af afskaffelsen af interventionsforanstaltningerne.
Men i frugt- og grøntsagssektoren er det desuden et problem, der skal løses omgående på grund af den hårde konkurrence fra importvarer fra tredjelande og pres fra de store distributionskæder.
Der skal gøres en indsats for at tilbyde en fornuftig løsning, som giver sektoren mulighed for at klare de kritiske situationer, der er ved at opstå, og den løsning tilvejebringer Parlamentet i fru Salinas Garcías betænkning.
Det drejer sig om en specifik fond for alvorlige kriser, som skal træffe visse foranstaltninger, f.eks. gensidige fonde, og som hele sektoren har adgang til, hvilket er et meget positivt skridt, i betragtning af at vi ikke fraviger det, som vi har fastholdt hidtil, nemlig producenternes medansvar.
Jeg mener, at denne betænkning indeholder en pionerkrisestyringsmekanisme for frugt- og grøntsagssektoren, som andre sektorer bør efterligne i fremtiden.
Bogdan Golik
Hr. formand! En reform af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager er en af de sidste, der bliver igangsat. Ordningen er stadig ikke blevet dækket af 2003-reformen. Det er også en af de mest betydningsfulde markedsreformer i det nuværende finansielle overslag. Jeg vil gerne lykønske fru Salinas García med en meget objektiv betænkning, der dækker mange spørgsmål af betydning for både gamle og nye medlemsstater.
Da min kollega allerede har berørt alle de punkter, vi ønskede at tage op her i salen, vil jeg kun referere til bærfrugtsektoren, som er af væsentlig betydning for de nye medlemsstater. Reformen skal indeholde effektive løsninger for denne sektor, idet der tages hensyn til behovet for at sikre, at det fortsat skal være rentabelt at avle denne frugt i EU, og at avlerne i EU kan opnå et passende indtægtsniveau ved avlen. Bærfrugt er et sart produkt, som bør behandles på samme måde som andre produkter i EU, der betragtes som sarte.
Det er afgørende at anvende forskellige betalingsformer på bærfrugtsektoren ud over finansieringsrammen under den generelle arealbetalingsordning. En sådan betaling ville udelukkende blive anvist til bærfrugtproducenterne. Støtte i form af separate arealbetalinger ville føre til omstruktureringer og bidrage til en forbedret effektivitet og konkurrenceevne i sektoren. Det ville derfor stabilisere bærfrugtavlernes indtægter.
Jan Mulder
Hr. formand! På ALDE-Gruppens vegne vil jeg først og fremmest takke ordføreren. Jeg beundrer hende for, hvordan hun kæmpet sig vej gennem de mange ændringsforslag, som er stillet. ALDE-Gruppen kan i store træk støtte resultatet, og det betyder, at vi også i store træk kan støtte Kommissionens forslag. At forstærke producentorganisationerne er udmærket. Markedet for gartneriprodukter domineres stadig mere af store supermarkeder og andre handelsorganisationer, og det er nødvendigt, at producenterne forener sig for at danne en modvægt mod disse.
Flertallet i ALDE-Gruppen er uenigt med ordføreren og med Landbrugsudvalget om den allerede nu omtalte krisefond og krisestyring i al almindelighed. Vi synes, at Kommissionens forslag er bedre. For det første ved heller ikke jeg, hvor pengene skulle komme fra. Men også på længere sigt er det umuligt at antage, at nogen myndighed kunne være ansvarlig for krisestyring. Myndighederne vil altid yde et bidrag fra - det er der sørget for - men det vigtigste ansvar bør producenterne have. Hvis vi desuden opmuntrer til, at krisestyring sker gennem producentorganisationen, vil det også tiltrække flere medlemmer, og det vil samtidig også kunne betyde, at producentorganisationernes magt over for erhvervsdrivende og supermarkeder forstærkes. På dette punkt vil vi derfor stemme anderledes, end Landbrugsudvalget har foreslået.
Jeg vil endnu en gang anbefale en kvalitetspolitik. Kommissæren ved, at det er et emne, som i høj grad ligger mig på hjerte. Efter den sidste konference om dette emne var jeg ikke helt optimistisk, men det opmuntrer mig dog, at et ændringsforslag fra ALDE-Gruppen om nødvendigheden af et kvalitetsmærke for gartneriprodukter blev vedtaget enstemmigt af alle partier i Landbrugsudvalget. Det er temmelig enestående. Måske kan kommissæren med denne støtte fra Landbrugsudvalget endnu en gang tænke over en kvalitetspolitik for visse landbrugsprodukter, for vi tror stadig, at det er nødvendigt.
Jeg ved ikke, hvordan de seneste udviklinger er, hvad angår skolefrugt, men vi fandt kommissærens idé på dette punkt sympatisk.
Janusz Wojciechowski
Hr. formand! Denne reform er begrundet, men unfair. De principper, der blev fastlagt for fem år siden i København, er unfair over for de nye medlemsstater. Det blev vedtaget, at landmænd i de nye lande skulle have en støtte, der var flere gange mindre end den, landmændene modtog i den gamle Union. Vi gik med til det, idet vi håbede, at vi ville få lige behandling, når tiden var inde.
I efterfølgende reformer af den fælles landbrugspolitik har man imidlertid fortsat denne opdeling i mere eller mindre begunstigede lande. Reformen af frugt- og grøntsagsmarkedet er ét eksempel herpå. Den gamle Union modtog hundreder af millioner euro og vil fortsat gøre det. Den nye Union modtager symbolske beløb. Tillad mig at stille følgende spørgsmål: Hvor kan man finde den reelle støtte til bærfrugtproducenter i de nye medlemsstater? Hvorfor har Kommissionen ikke reageret på Parlamentets beslutning fra oktober 2006?
Meget er blevet sagt om at bakke op om EU-forfatningen og risikoen for, at hvis man ikke gør det, så vil det medføre et Europa i to hastigheder. Faktisk så har vi allerede, hvad landbruget angår, et Europa med to klasser, nemlig den mere begunstigede, gamle Union, som bibeholder den status, den tidligere har skabt for sig selv, og den mindre begunstigede, nye Union, som ikke kan forvente lige behandling.
Vi har stillet et ændringsforslag til inkludering af kirsebær og æbler til forarbejdning i reformen for bærfrugtproduktion, med ledsagelse af en forhøjelse på 148 millioner euro i de nationale rammer. Jeg opfordrer Parlamentet til at støtte dette ændringsforslag. For Unionen som helhed er det ikke mange penge, men det er et spørgsmål om principper og ikke om penge. Denne opdeling i gode og mindre gode medlemsstater må ophøre. Vi respekterer tiltrædelsestraktaterne, men der skal indføres nye principper, der bryder med opdelingen i 15 mere og 12 mindre begunstigede medlemsstater. Alle 27 medlemsstater skal have de samme rettigheder. Gruppen Union for Nationernes Europa, som omfatter medlemmer fra både de nye og de gamle medlemsstater, står fast på sit krav om dette. Vi forlanger en reform, der ikke blot er begrundet, men også fair.
Vincenzo Aita
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne rette en særlig tak til kommissæren og til ordføreren for hendes betænkning, som nu skal gennemgås her i salen, men min gruppe vil af to grunde sandsynligvis ikke stemme for den. Jeg vil gerne fokusere på disse punkter.
Det første er, at med denne reform, som er så vigtig for en sektor, der beskæftiger tusinder, hvis ikke millioner af arbejdere inden for både landbrug og forarbejdning, kan landskabet blive totalt forandret, når først der foreligger direktiver om klimaændringerne. Hvis det er sandt, at Europa fornuftigvis er ved at begynde at udvide de alternative produktionsmetoder - biodiesel, biobrændstoffer og produktion af masse og biomasse på basis af træ - så betyder det, at flere millioner hektarer vil blive taget ud af landbrugs- og fødevareproduktionen beregnet til forbrug af mennesker og dyr. Det er allerede ved at ske i store lande som Kina, dét blev sagt i nyhederne for nogle få dage siden.
Det andet punkt er, at den omhandlede reform ikke tackler et af de problemer, der har været rejst her i salen, nemlig at fortjenester på landbrugsproduktion i de seneste år udelukkende er gået til handelsvirksomheder og store multinationale selskaber. Ifølge nogle statistikker holdes mellem 60 % og 70 % af fortjenesterne ved landbrugsproduktion i distributionsleddet.
Dette problem tackles ikke i den reform, vi er ved at gennemgå. Det er de grundlægende spørgsmål, vi ønsker at rejse, og det er derfor usandsynligt, at vi vil stemme for betænkningen her i salen i morgen.
Peter Baco
(SK) Hr. formand! Jeg vil gerne rose min kollega, fru García, for hendes bestræbelser med hensyn til at udarbejde en betænkning om forslaget til rådsforordning om særlige bestemmelser for frugt- og grøntsagssektoren.
Under de ophedede debatter i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om denne betænkning blev der identificeret visse risici i forbindelse med hovedindholdet i forslaget og i særdeleshed risici på baggrund af den filosofi, der ligger til grund for dette stykke lovgivning. De alvorligste risici vedrører den tidlige gennemførelse i praksis af nogle af forordningerne og det lave niveau i bidraget fra EU-budgettet. Blot 3,1 % af budgettet er på spil, mens sektoren udgør 17 % af EU's samlede landbrugsproduktion. Marketingsmæssigt set er salat, radiser og små frugter - praktisk talt hele mixet af frugter og grøntsager - de mest sarte landbrugsvarer, og at sikre deres gnidningsløse vej fra jord til bord er en logistisk set afskrækkende opgave. Derfor bør Kommissionen ikke føre sig selv bag lyset ved at tro, at den i fremtiden måske kan overflytte hele ansvaret for den fælles markedsordning for frugt og grøntsager til landmændene.
En anden stor risiko ved det forslag, der er under overvejelse, er, at det er til ulempe for de nye medlemsstater. Problemet er, at de nye medlemsstater ikke har fungerende producentorganisationer, og det vil tage adskillige år, før de er fuldt funktionsdygtige. Frugt- og grøntsagsproducenter i EU-15-staterne har i de forløbne tiår gradvist lært at arbejde sammen med handelssystemer og er blevet ligestillede handelspartnere. Man kan med god grund forvente, at hvis forslaget blev gennemført i sin nuværende form, ville produktionen i de nye medlemsstater, som allerede er reduceret voldsomt, falde endnu mere. Det er grunden til, at jeg mener, at der bør tages fat på de påviste risici snarest muligt, når forslaget ændres.
Agnes Schierhuber
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Min tak gælder også ordføreren, for reformen af frugt- og grøntsagssektoren har bestemt ikke været noget let arbejde. De foregående talere har allerede nævnt, at der her er tale om en meget stor sektor inden for vores landbrugsproduktion. Men med denne reform vil det også inden for denne sektor af det europæiske landbrug lykkes os at tage et vigtigt skridt til moderniseringen.
Netop i betragtning af den stigende internationale konkurrence i forbindelse med globaliseringen må vores vigtigste mål være at højne de europæiske frugt- og grøntsagsavleres konkurrenceevne, samtidig med at bevarelsen af de europæiske produkters høje kvalitet til rimelige priser for forbrugerne skal sikres. En mulighed i denne forbindelse er producentfællesskaber for at kunne optræde bedre på markedet. Især bør man støtte et øget forbrug af frugt og grønt, fordi det også er en positiv sundhedsmæssig foranstaltning.
Fru Gräßle fra PPE-Gruppen vil i morgen stille et mundtligt ændringsforslag, hvor hun beder Kommissionen om ikke først i 2013 at fremlægge den første rapport om gennemførelsen af forslaget med hensyn til producentorganisationerne, driftsfondene og de operationelle programmer. Vi vil tværtimod gerne have den første rapport om det allerede i slutningen af 2010 og derefter hvert tredje år. Vi ønsker gennemsigtighed, og vi ønsker også at sikre, at støtten kommer derhen, hvor vi ønsker. Syv år er for lang en periode til det.
Det ligger således inden for vores ansvarsområde at sikre de europæiske frugt- og grøntsagsavleres fremtid ved gennem målrettet støtte at skabe et sikkerhedsnet for at forbinde bæredygtig produktion med høj kvalitet og et sundt miljø.
Katerina Batzeli
(EL) Hr. formand! Allerførst vil jeg takke ordføreren, fru Salinas Garcia, for den fremragende betænkning, hun har udarbejdet, og kommissæren for hendes meget seriøse og modige forslag om frugt og grøntsager. Jeg kalder det et "modigt forslag", fordi det er en sektor med en klar struktur med producentorganisationer og driftsprogrammer, og det vigtigste spørgsmål i den forbindelse er afkoblingsspørgsmålet.
Jeg vil gerne, på egne vegne og på min gruppes vegne, fremhæve de to grundlæggende ting, som vi vil støtte. For det første et fast budget og for det andet en fast tidshorisont for reformen inden 2013. Jeg er, på Den Socialdemokratiske Gruppes vegne, ret sikker på, at man ikke vil kunne acceptere undergravende politikker, der vil gennemføre en overgangsperiode for reformen for frugt og grøntsager, hvilket ikke har været gennemført for noget andet produkt.
Endnu et par bemærkninger: Kommissæren er jo godt klar over, at fru Salinas forslag ikke afviger særlig meget fra Rådets, og jeg vil gerne helt konkret nævne spørgsmålet om krisestyringsfonden, som jeg vil bede Dem tænke mere positivt over. Der er ikke brug for flere midler til krisestyringsfonden, men den skal holdes uden for driftsprogrammerne, da der ellers vil blive stor forvirring.
DanutBudreikait
(LT) Hr. formand! Det er en given ting, at en reform af den fælles landbrugspolitik er afgørende nødvendig, men gennemførelsen af reformen sker i EU-medlemsstater med forskellige niveauer for landbrugsstøtte. I de nye medlemsstater, som modtager næsten tre gange mindre i udbetalingsbeløb end de gamle medlemsstater, og som befinder sig i betydeligt værre udgangssituationer, er man forpligtet til at reformere sit landbrug ved yderligere at forværre dets tilstand. Der tilbydes en generel udbetalingsplan som forslag til løsning i reformen af frugt- og grøntsagsmarkedet. For de nye medlemsstater vil dette betyde endnu mindre støtte end hidtil og endnu mindre chance for at konkurrere på markedet. Kravet om, at frugt- og grøntsagsproducenter skal oprette producentorganisationer for at få EU-støtte, giver en alvorlig forvrængning på frugt- og grøntsagsmarkedet. Detailnetværk kan diktere deres betingelser og nægte at modtage små producenters produkter til videresalg. Jeg vil gerne henlede opmærksomheden på, at det i forordningen foreslås at forøge forbruget af frugt og grøntsager ved at fremme det blandt visse befolkningsgrupper - unge mennesker, skolebørn og teenagere. Hvad med resten af befolkningen?
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Hr. formand! Man har i et vist omfang endelig grebet ind med hensyn til situationen i frugt- og grøntsagssektoren, som generelt opfattes som unfair. Efter langvarige diskussioner blev der indført en antidumpingpris for kinesiske jordbær. Det var dog uheldigt, at den kun gjaldt i så kort en periode. Dernæst blev der indført en minimumspris. Og igen, det er uheldigt, at denne pris var så lav.
Vi har nu mulighed for at allokere yderligere betalinger til kirsebær og fuglekirsebær, og også til bærfrugt som f.eks. hindbær, jordbær, solbær og stikkelsbær. Uden disse betalinger vil mange avlere, der er berørt af den hårde frost, helt sikkert gå fallit. I sit ændringsforslag 116 til forordningen foreslår Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter en støtte i størrelsesordenen 120,77 euro pr. ha. Efter min opfattelse er det for lavt et tal. Det vil ikke kunne afhjælpe avlernes problemer på en effektiv måde. Støtten bør forhøjes til 400 euro pr. ha.
Ejere af æbleplantager blev også berørt af den hårde frost. Deres situation er også vanskelig, og de håber på at modtage støtte. Derfor opfordrer jeg indtrængende Parlamentet til at vedtage ændringsforslag 113, som indeholder et svar til alle dem, der håber på at modtage støtte.
Ioannis Gklavakis
(EL) Hr. formand, fru kommissær! Det glæder os, at De er her, og vi takker Dem for Deres indsats.
Jeg vil gerne rose ordføreren for det fremragende arbejde, hun har gjort.
Frugt og grøntsager er en sektor af stor betydning for os. Der er imidlertid nogle ting, jeg gerne vil fremhæve:
For det første er finansiering af krisestyringen meget vigtig inden for en sektor som frugt og grøntsager, der omfatter landbrugets mest følsomme produkter. Hvis den skal være integreret, bør den ikke indgå i driftsprogrammerne og medfinansieres af producenterne. Den bør finansieres gennem ekstra fællesskabsmidler og udvides til at omfatte forebyggelse, sådan som jeg krævede i egenskab af skyggeordfører, da vi for halvandet år siden drøftede fremtidige støtteforanstaltninger til landbrugsproduktionen.
For det andet er den obligatoriske inddragelse af landbrugsmiljøaktiviteter i producentorganisationernes driftsprogrammer som en betingelse for at blive godkendt et positivt tiltag. Men det er for meget at fastsætte en obligatorisk udgift på en femtedel af aktivitetsbudgettet, så den andel bør nedsættes.
For det tredje bør vi måske på et tidspunkt også se på de små afgrøder og de små producenter, f.eks. safran- og mastiksprodukter fra Chios. Vi er også nødt til at se på de små producenter.
For det fjerde, hvad angår producentorganisationer, er finansieringen på 60 % i områder med lav organiseringsgrad positiv, men loftet på 4,1 % af værdien af de afsatte produkter er marginalt og giver ikke mulighed for at leve op til de nye vigtige forpligtelser, de påtager sig. I samme forbindelse må vi også nævne de problemer, som øerne i Det Ægæiske Hav møder, og som betyder, at de må behandles med en vis fleksibilitet.
For det femte skal kampagner for at motivere og oplyse unge i EU ikke kun øge forbruget af frugt og grøntsager. Vi har meget dårlige kostvaner, og vores unge er nødt til at begynde at anlægge sundere vaner.
Til sidst vil jeg gerne sige og understrege, at vi er fuldstændig uenige i det mundtlige ændringsforslag, som sandsynligvis vil blive stillet i morgen, hvori man vil anmode om, at der fremlægges en rapport i 2010 om den nye fælles markedsordnings funktion, fordi det indebærer en anden tilgang til frugt og grøntsager, mens de øvrige fælles markedsordninger er reguleret på en helt anden måde. Dette er ikke acceptabelt i forhold til EU's principper.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Hr. formand! Med fru Salinas Garcías fortræffelige betænkning påvises det, at dette grundlæggende er en god betænkning. Jeg vil nævne fire positive punkter: det nationale rammesystem, støtte til producentorganisationer, risikostyring og skolefrugtordningen.
Denne reform ville være meget god, hvis ikke jeg kom fra en af de nye medlemsstater. Men reformen virker på adskillige områder diskriminerende i forhold til de nye medlemsstater. På den ene side er den diskriminerende, hvad angår direkte betalinger. Ungarn står f.eks. for 2 % af Unionens grøntsagsproduktion og modtager 0,61 % af omkostningerne ved grøntsagsproduktionen.
Det andet område, hvor der diskrimineres, har at gøre med forarbejdede produkter. Hverken polsk bærfrugt eller sure kirsebær eller de nye medlemsstaters produkter er medtaget blandt varer til forarbejdning. Og nu skal disse beløb fordeles ud fra et historisk grundlag, og det vil primært blive tre af de gamle medlemsstater, der vil modtage 800 millioner af de 1,4 milliarder. Dét er en meget stor uretfærdighed mod de nye medlemsstater, og jeg beder om, at der bliver rettet op på det.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Hr. formand! Fru Salinas Garcías betænkning har meget stor betydning for sektoren for landbrugsproduktion, men der gælder desværre ikke de samme vilkår i den for henholdsvis de gamle og de nye medlemsstater. At støtte landmænd i form af direkte betalinger er særligt vigtigt for lande, hvor landbrugsstrukturen er fragmenteret med husmandsbrug og monokultur, og hvor indkomsten knap nok rækker til at opretholde landbrugsaktiviteterne. Disse husmandsbrug drives på traditionel og miljøvenlig vis. Med den ændrede forordning bør mulighederne for betalinger til landmænd i de gamle og de nye medlemsstater udjævnes.
Det er svært at forudse frugt- og grøntsagsproduktionens effektivitet. Produkter af denne art kan let tage skade, priserne svinger, og der er konkurrence fra tredjelande. Klimaændringerne og stadigt hyppigere forekommende naturkatastrofer har også indflydelse på effektiviteten. Som eksempel kan jeg nævne frosten i foråret i Polen, som berørte 70 % af blomstringen, hvad angår ribs, blommer, pærer og søde kirsebær. Polske frugtavlere og handelsgartnere anslår, at tabene i år vil blive på 60 %. Det er i særlig grad værd at støtte ændringsforslag 6, 7 og 12 til forordningen vedrørende betragtninger 11, 13 og 18 og ligeledes ændringsforslag 113.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Hr. formand! Med dagens forhandling om betænkningen vedrørende en reform af frugt- og grøntsagsmarkedet og morgendagens afstemning om sagen afsluttes adskillige måneders arbejde i Parlamentet. Jeg tror, at vi i denne periode har formået at øge bevidstheden om de problemer, der berører det polske bærfrugtmarked, og at overbevise de fleste medlemmer i Parlamentet om behovet for at indføre passende støttemekanismer. Med sådanne mekanismer ville man kunne omstrukturere sektoren og forbedre dens konkurrenceevne. To kendetegn ved denne sektor i de nye medlemsstater er dens fragmenterede produktion og den kendsgerning, at der ikke findes nogen stærke producentgrupper eller -foreninger. Derudover er sektoren særligt sårbar i krisetider.
De nuværende støttemekanismer og de, der er foreslået i reformudkastet for den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, giver ikke mulighed for tilstrækkelig støtte og heller ikke for effektive løsninger på de problemer, der opstår i de pågældende markeder. Vi anmoder derfor om særlige betalinger til avlere af bærfrugt og kirsebær til forarbejdning, så indtægterne kan forbedres og frugt- og grøntsagsmarkedet stabiliseres.
Jeg anmoder kommissæren indtrængende om at gennemgå ændringsforslag 132, som jeg har stillet sammen med fru Herranz García for Gruppen for Det Europæiske Folkeparti (Kristelige Demokrater) og De Europæiske Demokrater. Jeg beder også om støtte til ændringsforslag 122 vedrørende støtte til markedet for tomater til forarbejdning i de nye medlemsstater under den generelle arealbetalingsordning. Med en vedtagelse af dette ændringsforslag ville man sikre, at tomatproducenterne i disse lande kunne bibeholde den støtte, de i øjeblikket får.
Fru kommissær, der er to spørgsmål, de polske bærfrugtavlere ikke kan forstå. Det første er, hvorfor de skal vente så længe på relevante forslag. Det andet er, hvorfor Kommissionen ikke engang kan fremskaffe nogle få dusin euromillioner til at støtte bærfrugtsektoren, når den har et årligt budget på over 1,5 milliarder euro. Jordbær, hindbær og ribs er lige så vigtige for polske landmænd, som appelsiner, mandariner og figner er for deres kolleger i Sydeuropa. Fru kommissær, vi håber inderligt, at De på det snarlige møde mellem landbrugsministrene i EU's 27 medlemsstater vil foreslå en tilstrækkelig støtte til disse grupper blandt landmændene. Jeg har tillid til, at forhandlingerne vil vise sig frugtbare.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den støtte, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har givet de forslag, der er indeholdt i fru Salinas Garcías betænkning, viser to ting, nemlig, at ordføreren har udført et fremragende arbejde, som jeg også takker hende for, og at medlemmerne af næsten alle de politiske grupper har udvist stor vilje til kompromis.
Jeg vil især gerne fremhæve Parlamentets henstillinger om krisestyring og styrkelse af producentorganisationerne. Jeg glæder mig navnlig over, at de forslag er blevet vedtaget, som jeg har stillet om at indføre en overgangsperiode for at sikre, at tomatproduktion fortsat er lønsom i visse medlemsstater, særlig Portugal, hvorfra jeg selv kommer. Jeg håber, at Kommissionen tager hensyn hertil.
Jeg beklager derimod, at det ikke har kunnet lade sig gøre at gå længere på andre lige så vigtige områder, f.eks. større fleksibilitet i forvaltningen af de finansielle midler til driftsprogrammerne og positiv forskelsbehandling af medlemsstater med svagest udviklede producentorganisationer.
Af det, som kommissæren sagde i begyndelsen af denne debat, frygter jeg, at Parlamentets politiske støtte til forslagene ikke fortolkes på den rette måde, men jeg håber dog, at fornuft og kompromisvilje vil ende med at vinde i Rådet og Kommissionen.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Hr. formand! Frugt- og grøntsagssektoren er meget vigtig for landbruget i Unionen generelt og for lande som Polen i særdeleshed. Desværre er de foreslåede løsninger ikke til gavn for os.
For det første foreslås det, som en del af de betydelige ændringer, der skal indføres i denne sektor, at den nuværende støtte til de gamle medlemsstater opretholdes, men de nye skal behandles, som om de ikke er egentlige medlemmer, men stadig blot ansøgere. En støtte til de nationale rammer i lande som f.eks. Italien, Grækenland og Spanien på mellem 316 og 167 millioner euro, mens Polens ramme bliver forhøjet med bare 6,7 millioner euro, selv om landet har en stor frugt- og grøntsagssektor, må da være i modstrid med princippet om solidaritet i Europa.
For det andet er der ikke tradition for producentgrupper i de nye medlemsstater. Det vil uundgåeligt betyde, at et beløb på næsten 700 millioner euro om året hovedsageligt vil gå til producentgrupper og -foreninger i de gamle medlemsstater.
Endelig undlader man i reformen at tage fat på det forhold, at Unionens marked bliver mere og mere åbent for import af frugt og grøntsager fra tredjelande. EU har et årligt handelsunderskud på mere end 8 milliarder euro i denne sektor. Disse importvarer sælges ofte til dumpingpriser, hvilket er ødelæggende for produktionen af frugt og grøntsager i EU.
James Nicholson
(EN) Hr. formand! Jeg vil gerne indlede med at lykønske ordføreren med betænkningen.
Set fra min side er der stadig nogle uafklarede spørgsmål. Vi skal kunne sikre, at virkningen inden for medlemsstaternes forskellige regioner ikke er for barsk. Mekanismen i dette forslag er kompliceret for de regioner, der har anvendt den områdebaserede hybridmodel på enkeltbetalinger pr. bedrift, herunder mit eget område, og det skal i særdeleshed løses. Det er et svært og komplekst område, der skal tackles.
Der er mange forskellige typer af udefrakommende pres, som påvirker marketingprocessen negativt. Her rangerer købekraften i de store supermarkedskæder højt, hvor leverandører eller producenter sættes op imod hinanden for at nedbringe priserne. Der er også dem, der importerer billige produkter, vender dem om og tilfører værdi til produkter af ukendt oprindelse. Det lader til, at vi ikke er i stand til at stoppe dette.
Jeg bliver nu temmelig snæversynet. I sidste uge var jeg leder i en delegation til min lokale minister i Nordirland for at bedre den vanskelige situation for champignondyrkerne i dette område. For fire år siden var der mere end 226 champignondyrkere i Nordirland, i dag er der 40 - et fald på 80 % i antal beskæftigede i erhvervet. Jeg er nødt til at spørge, om der er nogen, der kerer sig om det, og jeg er kommet til den konklusion, at svaret er nej. Landbrugsfamilier er blevet ødelagt, og man har gjort det af med deres indtægter. De er blevet totalt ignoreret af dem, der kan importere billige champignon, give dem merværdi og sælge dem til supermarkederne, som foregiver, at de er lokale.
Hvis vi viger tilbage og lader en sådan situation fortsætte på dette og andre områder, kommer vi til fuldstændigt at ødelægge strukturen i landdistrikterne, som vi kender dem. Disse handelsvarer holder sammen på familier og samfund. Vi ødelægger dem på eget ansvar. Vi må og skal forsvare landdistrikterne.
Mairead McGuinness
(EN) Hr. formand! Jeg takker ordføreren. Min kollega hr. Nicholson har ikke netop taget ordene ud af munden på mig, men jeg ønsker at gentage nogle af hans ord, og Kommissæren vil vide, at jeg er som en LP-plade. Jeg støtter idéen om producentgrupper, men jeg er slet ikke overbevist om, at vi nogensinde vil kunne hamle op med detailbranchen. Jeg har sagt det før, og jeg gentager det nu: Kommissionen er uvillig til at se kendsgerningerne i øjnene, dvs. den meget magtfulde detailbranche i Europa, som er særligt magtfuld i Det Forenede Kongerige og i Irland.
Efter at De igangsatte forhandlingen om dette specifikke emne, var der landmænd i Irland, der på tv erklærede, at de ikke længere ville dyrke frugt og grøntsager, fordi der ikke kunne tjenes penge på det, eftersom de ikke kunne få de priser, de behøvede. Men lad os se, hvad der sker efter denne reform. Jeg håber, at man i den betænkning, som vi foreslår udarbejdet i 2010, vil se på virkningen med hensyn til magtbalancen, som i øjeblikket vender i den forkerte retning.
Tankerne omkring forbrug og sundhed er meget positive, men jeg synes, at hver gang vi fortæller den europæiske befolkning, at det er sundt at spise frugt og grøntsager, er det, som om de spiser mindre af det, så vi er nødt til at finde et andet budskab. Jeg synes om idéen med skolefrugtordninger, og jeg beder om, at De i Deres vurdering af indvirkningen medregner de mange pilotprojekter. Der er især ét i Irland, som fungerer, og De har formodentlig oplysninger om det, men held og lykke med det, og jeg håber, at det kommer til at fungere for frugt- og grøntsagsproducenterne i Europa.
Mariann Fischer Boel
Hr. formand! Jeg vil gerne afslutte hurtigt, for det er sent.
Jeg vil gerne igen understrege det meget konstruktive samarbejde, som vi har haft i forbindelse med frugt- og grøntsagsreformen. Jeg tror, Deres opfattelse i det store og hele er i tråd med Kommissionens forslag og de forbedringer, der overvejes.
Jeg vil gerne komme med et par kommentarer, for jeg er sikker på, at nogle medlemmer her i Parlamentet ikke lyttede til min første tale, hvor jeg talte om bærsektoren. Jeg gjorde det klart, at jeg er bevidst om de problemer, bærsektoren har i EU. Jeg er parat til at tage sektorens følsomhed i betragtning og prøve at finde penge i budgettet til at støtte denne sektor i en overgangsperiode. Men forvent ikke de beløb, der blev nævnt. Jeg tror, at De sagde 800 millioner euro. Dét kan ikke opnås inden for budgettet. Jeg har dog klart udtalt, at jeg vil gøre at, hvad jeg kan, for at finde en løsning.
Jeg mener, at de antidumpingtiltag, der blev gjort i april, tydeligvis har været et skridt i den rigtige retning. Problemer i forbindelse med frost vil blive behandlet separat. Det er muligt inden for reglerne om statsstøtte at behandle specifikke situationer, hvor der er tale om klimakatastrofer, så vi vil forsøge at klare denne sag separat.
Der blev stillet et spørgsmål om finansiering. Efter min mening er det ikke rigtig nogen forenkling at forsøge at danne en fond uden for producentorganisationerne. Som De ved, står forenkling meget højt på Kommissionens dagsorden. Det bliver et meget komplekst instrument, og vi er nødt til at tage hensyn til, at vi skal holde os inden for et årligt budget. Vi kunne miste en hel del penge på konstruktionen af fonden, fordi den er flerårig, men jeg er sikker på, at vi finder frem til en anstændig løsning og et krisestyringsværktøj, der kan fungere effektivt.
Jeg håber, det vil være muligt at opnå en politisk aftale på Rådets møde næste mandag eller tirsdag. Jeg er ganske sikker på, at det vil lykkes os at nå frem til en politisk aftale, der vil være til gavn for hele frugt- og grøntsagssektoren i EU, så den får en bæredygtig fremtid, hvilket vel er, hvad vi alle ønsker.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Witold Tomczak 
Det er nu tre år siden, at de nye medlemsstater tiltrådte EU, men de er stadig udsat for diskrimination, hvad angår budgettildelinger til frugt- og grøntsagsmarkedet. Det fremgår tydeligt af størrelsen af de betalinger, der allokeres pr. hektar land, hvorpå der dyrkes frugt og grøntsager. I 2005 modtog de gamle medlemsstater (EU-15) 561 euro pr. ha, mens de nye (EU-10) kun modtog 20 euro pr. ha. De fattige lande modtager derfor en støtte, der er 28 gange mindre end den, de rige modtager.
Der er ingen begrundelse for en sådan diskrimination. De nye medlemsstater har tilført mange vigtige og særlige produkter til Unionen. Samtidig har de haft og har fortsat problemer med hensyn til rentabiliteten ved disse produkttyper. Problemerne skyldes bl.a. de billige importvarer fra tredjelande og den fragmenterede produktion. De nye lande havde derfor god grund til at forvente, at deres problemer ville blive set, og at de ville få mulighed for at få gavn af den samme, lange række støttemuligheder som de gamle medlemsstater.
Kommissionen har forestået missioner og foretaget en række konsultationer og undersøgelser. Ikke desto mindre er der med Kommissionens forslag til en reform af markedet stadig tale om diskrimination mod de nye medlemsstater. Kommissionen har også tilsidesat Parlamentet. I sin beslutning af 11. maj 2005 krævede Parlamentet, at der blev givet EU-støtte til bærfrugt, kirsebær, fuglekirsebær og æbler til forarbejdning ved først givne lejlighed.
Handlinger af diskriminerende art mod de nye medlemsstater på frugt- og grøntsagsmarkedet er ødelæggende, ikke kun for avlerne i de nye medlemsstater, men også for Unionen som helhed og for dens forbrugere.
