1. Burma
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Burmaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä.
Laima Liucija Andrikien 
laatija. - (LT) Euroopan parlamentti haluaa käyttää hyväkseen tätä keskustelua ja kohta äänestettävää päätöslauselmaa kiinnittääkseen EU:n jäsenvaltioiden, muiden EU:n toimielinten ja kansainvälisen yhteisön huomion Burman ihmisoikeustilanteeseen. Maata kutsutaan usein matkailijoiden paratiisiksi, mutta siellä asuville ihmisille se on kaukana paratiisista. Viimeksi istuva hallitus ärsytti kansalaisiaan korottamalla polttoaineiden hintoja 500 prosentilla viime kuussa. Ei ole hämmästyttävää, että tämäntyyppinen päätös on herättänyt tyytymättömyyttä ja julkisia vastalauseita, jotka on raa'asti tukahdutettu ja joita yhä tukahdutetaan. Kymmeniä mielenosoittajia hakattiin ja pidätettiin. Jotta voisimme ymmärtää, missä määrin hallitus pyrkii vaientamaan kansalaisiaan ja minkälaisiin tekoihin se kykenee, meidän on vain muistettava vuoden 1988 tapahtumat, Nobelin rauhanpalkinnon saajan http://nobelprize.org/nobel_prizes/peace/laureates/1991n tilanne, häntä vastaan tehty murhayritys vuonna 2003 ja se tosiseikka, että vuodesta 1996 alkaen hallitus on tuhonnut yli 3 000 kylää ja on pakottanut yli miljoona ihmistä muuttamaan. Maan hallitukselle on ominaista äärimmäinen raakuus; se on syyllistynyt muun muassa raiskauksiin ja kidutuksiin sekä pakkotyövoiman ja lapsisotilaiden käyttöön. Kansainvälinen yhteisö on epäilemättä tietoinen tästä kaikesta, emmekä me voi sallia, että viimeaikaiset tapahtumat kehittyvät yhä laajemmiksi sortotoimiksi.
Meidän on tuomittava ankarasti Burman istuvan hallituksen tekemät rikokset ja ihmisoikeusloukkaukset. Osoitamme solidaarisuuttamme Burman kansalle ja vaadimme, että pidätetyt mielenosoittajat vapautetaan välittömästi ja että Aung San Suu Kyille annetaan mahdollisuus antoisaan elämään ja toimintavapauteen. Tällä hetkellä raskas vastuu kuuluu myös joillekin muille alueen maille, kuten Kiinalle ja Intialle, jotka voisivat vaikutusvaltaansa käyttämällä edistää Burman konfliktin ratkaisemista sivistyneellä tavalla.
Paulo Casaca  
laatija. - (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, neljä vuotta sitten käytin täällä istuntosalissa tilaisuutta hyväkseni valittaakseni Burman räikeistä ihmisoikeusloukkauksista ja esittääkseni toivomuksen siitä, että tilanne voisi tulevaisuudessa parantua.
Ikävä kyllä näin ei ole käynyt: vaikka Burman ihmisoikeusrikkomukset ovatkin jossakin määrin muuttuneet, tilanne on tosiasiassa heikentynyt merkittävästi. Kansainvälisen Punaisen Ristin karkotus on tässä mielessä hyvin kuvaava, ja se on osoitus maan hallituksen täysin sietämättömästä toiminnasta. Meidän on kuitenkin Euroopan unionissa keskityttävä siihen, mikä on meidän poliittinen vastauksemme tämäntyyppisiin loukkauksiin: on vaikea uskoa, että seitsemän vuoden aikana emme ole järjestäneet Afrikan maiden kanssa huippukokousta Zimbabwesta, jossa valtaa pitää äärimmäisen väkivaltainen hallitus, joka ei kunnioita ihmisoikeuksia. Samaa ei voida kuitenkaan sanoa Burman tilanteesta: ilmeisesti kaupalliset edut ovat merkittävämpiä Aasiassa kuin Afrikassa! En voi hyväksyä tällaista.
Marios Matsakis  
laatija. - (EN) Arvoisa puhemies, Burma pitää hallussaan häpeällistä ennätystä, sillä se on yksi pitkäikäisimmistä yhä olemassa olevista sotilasdiktatuureista. Burmassa on ollut totalitaarinen sotilashallinto 45 vuoden ajan. Britannian entisiin siirtomaihin kuuluva Burma on kärsinyt traumaattisesta siirtomaakauden jälkeisestä ajasta, joka on luonut hedelmällisen maaperän sotilasjuntan lujalle vallalle.
Vuodesta 1962 alkaen maata ovat johtaneet armeijan kenraalit, ja Burman kansa on joutunut kärsimään vakavista ihmisoikeusloukkauksista. Kenraalien kykenemättömyyden vuoksi Burmasta on sitä paitsi tullut yksi Aasian köyhimmistä maista, ja korruptio on saavuttanut valtavat mittasuhteet. Lisäksi Burmasta on tullut muulle maailmalle vahingollinen vitsaus, sillä se on voimakkaasti mukana laajamittaisessa heroiinikaupassa. Burma on tämän hengenvaarallisen huumeen tärkein viejä.
Nykyään Burmassa on vallassa henkiseltä tasapainoltaan epävakaa kenraali Than Shwe, jonka kerrotaan olevan vihamielisen sulkeutunut ja taikauskoinen. Hän tekee säännöllisesti tärkeitä hallinnollisia päätöksiä kuultuaan ensin astrologeja. Burmassa on kuitenkin verrattoman kaunis luonto, ainutlaatuisen hedelmällinen maaperä ja rikkaat mineraalivarat sekä merkittäviä öljy- ja kaasuesiintymiä. Kaikki tämä on houkutellut puoleensa ulkomaisia sijoittajia. Ikävä kyllä näistä investoinneista saatava hyöty ei ole saavuttanut Burman kansaa, vaan se on päätynyt enimmäkseen diktaattoreiden ja heidän avustajiensa taskuihin.
Toiveita demokraattisen hallinnon paluusta oli nähtävissä vuonna 1990, jolloin kansallinen demokratialiitto (National League for Democracy, NLD) voitti kansalliset vaalit. Kenraali tukahdutti kuitenkin kaikki demokratisointipyrkimykset, ja NDL:n johtajan Aung San Suu Kyin valtaanpääsy estettiin. Lisäksi hänet määrättiin kotiarestiin kansainvälisestä vastustuksesta huolimatta.
Burmasta on laadittu parlamentissa useita ihmisoikeuksia koskevia päätöslauselmia monissa yhteyksissä, ja jotkin pakotteet ovat olleet voimassa jo vuosia. Mutta se kaikki on ollut turhaa, lähinnä siksi, että Burman valtaa pitävä hallitus saa tukea Kiinalta. Totuus on se, että jos me todella haluamme saada aikaan demokraattisia muutoksia Burmassa, meidän on osoitettava moitteemme ja huomiomme Kiinan hallitukselle. Voimme painostaa kiinalaisia esimerkiksi uhkaamalla heitä Kiinaan kohdistuvilla kauppapakotteilla ja investointikiellolla. Jos me olemme riittävän rohkeita tehdäksemme tämän, silloin meillä on toiveita asioiden kehittymisestä nykyistä parempaan suuntaan Burmassa. Jos rohkeutemme ei riitä, pelkäänpä, että tämä päätöslauselma päätyy kaikkien edellisten tavoin kenraali Than Shwen roskakoriin.
Marcin Libicki  
laatija. - (PL) Arvoisa puhemies, kuten tavallista, vietämme torstai-iltapäivää keskustelemalla eri puolilla maailmaa tapahtuneista ihmisoikeusloukkauksista. Jos laatisimme luettelon niistä lukuisista maista, yhteiskunnista ja kansoista, jotka ovat loukanneet ihmisoikeuksia ja jotka siksi ovat keskustelujemme aiheena, ne kattaisivat huomattavan osan planeettaamme. Meidän pitäisi huomata, että ihmisoikeusloukkauksia ei tapahdu ainoastaan köyhissä maissa. Niitä esiintyy usein myös kehittyvissä maissa, jotka eivät ole erityisen vauraita mutta joissa on nähtävissä edistystä, kuten Venäjällä. Muutamat näistä maista jopa laillistavat toimintansa järjestämällä demokraattisia vaaleja. Ihmisoikeusloukkauksia voi tapahtua myös sellaisissa maissa kuin Kiina, joka parantaa nopeasti sijoitustaan maailman hyvinvointiluokituksissa. Samaan aikaan meidän on tarkasteltava köyhimpiä maita.
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän olisi harkittava, pitäisikö meidän jatkaa keskusteluamme jossakin sopivassa tilanteessa ja kehottaa komissiota esittämään näkemyksiä eri puolilla maailmaa tapahtuvien ihmisoikeusloukkausten käsittelemiseksi. Ehdotan tätä, koska me puhumme näistä loukkauksista torstai toisensa jälkeen, me esitämme loputtomasti valituksia, mutta mitä siitä kaikesta on tuloksena? Ihmisoikeusrikkomukset johtavat ilmeisesti monimutkaiseen seurausten verkkoon. On sanottava, että yksi näistä seurauksista koskee yhteistyötä erilaisten suurten, yleensä täysin laillisten rahoitus- ja talousalan laitosten sekä asianomaisissa maissa vallassa olevien rikollisten hallintojärjestelmien välillä.
On käynyt ilmi, että joukko suuria rahoitusyhtiöitä tekee yhteistyötä erilaisten tärkeiden vaikuttajien ja paikallisten diktaattoreiden kanssa näiden omien kansojen sortamiseksi. Ikävä kyllä useissa tapauksissa kyseisten maiden tilanne oli nykyistä parempi siirtomaavallan aikana. Ne olivat kyllä siirtomaavallan alaisuudessa, mutta suurten ulkomaisten rahoituslaitosten ja paikallisten hallintojärjestelmien väliset rikolliset yhteydet olivat harvinaisempia. Kuten Marios Matsakis aivan oikein painottikin, tämäntyyppisiä yhteyksiä on havaittavissa Burmassa, vain yhden esimerkin mainitakseni. Pitäisikö meidän puuttua tähän jollakin tavoin?
Sepp Kusstatscher  
laatija. - (DE) Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään iltapäivällä kolmesta valtiosta - Burmasta, Sierra Leonesta ja Bangladeshista - jotka kuuluvat maailman köyhimpiin maihin, vaikka köyhyys koskettaakin oikeastaan niiden väestöä, ei itse valtioita. Syinä ovat luonnollisesti puutteellinen demokratia - vaikka tässä suhteessa näiden kolmen maan tilanne tietysti vaihteleekin huomattavasti - sekä väestön riistäminen ja ennen muuta kaikentyyppiset ihmisoikeusloukkaukset. Burmasta laadittuun päätöslauselmaan sisältyvät selonteot ovat erityisen järkyttäviä. Ne ovat todellakin kauhistuttavia, ja niiden pitäisi saada meidät etuoikeutetut eurooppalaiset heräämään. Sotilashallinnon väärinkäytökset ovat pöyristyttäviä, ja ne kohdistuvat yksityisiin ihmisiin ja varsinkin eri vähemmistöihin, joista haluaisin tässä yhteydessä mainita erityisesti karen-kansan. Me emme saa kääntää heille selkäämme.
Haluaisin lisätä jotakin, mitä ei oikeastaan tuoda esiin tässä päätöslauselmaesityksessä. Vihreät tukevat mielellään päätöslauselmaesityksen sisältöä, koska se on täysin perusteltu sosiaalipolitiikan ja ihmisoikeuksien näkökulmasta. Uskon kuitenkin, että maan sotilashallinnon aiheuttamia ympäristökatastrofeja pitäisi myös korostaa voimakkaammin. Esittäisin tästä teille esimerkin: maahan on suunnitteilla rakentaa valtava pato, jonka seurauksena kymmenen miljoonaa ihmistä on siirrettävä asumaan muualle. Ajatelkaa hetki, mitä se merkitsee. Sotilashallinnon toimia voidaan vastustaa vain kaikkein tiukimmilla EU:n, YK:n ja maailman eri kansojen toteuttamilla yhteisillä toimenpiteillä.
Colm Burke
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (GA) Arvoisa puhemies, minua ilahduttaa puhua parlamentissa ensimmäistä kertaa näin tärkeästä aiheesta kuin ihmisoikeudet.
(EN) Me olemme nyt tilanteessa, jossa meidän on jälleen kerran reagoitava voimakkaasti Burman sotilasjuntan toimiin, joita on mahdotonta hyväksyä. Laadimme Burmasta päätöslauselman viimeksi vasta kesäkuussa. Viimeaikaiset väkivaltaisuudet, jotka kohdistuivat järjestäytymisoikeutta rauhanomaisesti vaatineisiin mielenosoittajiin, ovat ansainneet jälleen Euroopan parlamentin tuomion. Burman valtion rauhan ja kehityksen neuvoston (SPDC) omaan kansaansa kohdistamat laiminlyönnit ovat tulleet yhä ilmeisemmiksi viime aikoina, kun polttoaineen hintaa nostettiin 500 prosentilla. SPDC haluaa kansansa selvästikin köyhtyvän entisestään. Burman siviiliväestö on kuitenkin osoittanut ääretöntä rohkeutta astuessaan kaduille osoittamaan mieltään. Poliisi hakkasi mielenosoittajia väkivaltaisesti, mutta sen lisäksi useita ihmisiä pidätettiin ja 88 Generation Students -ryhmän jäseniä vangittiin. Vaadin, että kaikki protestien käynnistymisen jälkeen pidätetyt ihmiset sekä todennäköisesti maailman kuuluisin vangittu demokraattinen johtaja Aung San Suu Kyi vapautetaan välittömästi ja ehdottomasti. Lisäksi uusi perustuslaki, jonka Burman kansalliskokous äskettäin laati, on pelkkää huijausta siitä yksinkertaisesta syystä, ettei perustuslain laatimiseen osallistunut yksikään demokraattisesti valituista opposition edustajista. Parlamentti on nyt ensimmäisenä vaatimassa Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostoa järjestämään hätäkokouksen käsittelemään Burman viimeaikaisia tapahtumia.
Me tarvitsemme tässä vaiheessa lujan ja sitovan päätöslauselman Burmasta, sillä käynnissä oleva kriisi vaikuttaa alueen yleiseen turvallisuuteen.
Kiinan ja Venäjän tyyppisten maiden, jotka estivät YK:n turvallisuusneuvostoa hyväksymästä tämän vuoden viimeistä päätöslauselmaa Burmasta ja Kiinasta, on muutettava asennettaan entistä vastuullisemmaksi ja annettava tukensa myöhemmin mahdollisesti laadittaville YK:n päätöslauselmille.
Kaikki tämä on tarpeen, sillä ainut mitä tarvitaan pahan voittoon on se, että hyvät eivät tee mitään. Kansainvälinen yhteisö puuttuu hädin tuskin tilanteeseen, sillä aikaa kun Burman sotilasjuntta jatkaa epäinhimillisiä tekojaan omaa kansaansa vastaan. Kuinka kauan me voimme puolustaa sitä, että annamme pahan hallita?
Glyn Ford
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, lähes kymmenen vuotta sitten minulla oli etuoikeus vierailla kotiarestissa olevan Aung San Suu Kyin luona Rangoonissa. Hän teki silloin täysin selväksi, että hänen mielestään Burman tilanteen parantamiseksi EU:n oli määrättävä maan hallitusta vastaan tiukkoja pakotteita. Kymmenen vuotta myöhemmin vain vähän on muuttunut. Pakotteemme ovat tehottomia. Aung San Suu Kyi on yhä vangittuna ja, kuten olemme nähneet, maan talous heikkenee jatkuvasti.
Olen ilahtunut Gordon Brownin viime viikolla esittämästä ilmoituksesta, jonka mukaan hän ryhtyisi johtamaan Burman vastaisia toimia, ja olen tyytyväinen päätöslauselmamme 10 kohtaan, jossa tunnustetaan ASEAN:in nykyinen tärkeä rooli suhteessa Burmaan, 14 kohtaan, jossa vaaditaan, että Kiina, Venäjä ja Intia pyrkisivät parhaansa mukaan painostamaan tämänhetkistä hallitusta, sekä 20 kohtaan, jossa YK:n turvallisuusneuvostoa vaaditaan laatimaan uusi päätöslauselma. Vain tällä tavoin me voimme tukea maailmanlaajuisia pyrkimyksiä painostaa maan hallitusta lopultakin taipumaan ja alistumaan.
Urszula Krupa
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, tämä on meneillään olevan vaalikauden aikana jo kolmas tilaisuus, jonka käytän puhuakseni ihmisoikeuksia käsittelevässä keskustelussa Burman yhteiskunnallisesta ja poliittisesta tilanteesta. Maassa on loukattu ihmisoikeuksia monien vuosien ajan. Siellä vainotaan laajasti paitsi demokratia-aktivisteja, myös muuta väestöä, josta 30 prosenttia elää köyhyyden uhan alla. Ihmisiä joutuu pakkotyöhön ja heitä painostetaan väkivalloin muuttamaan.
Tällä kertaa vastalauseet ja vaino voimistuivat sen jälkeen, kun polttoaineen hinta nousi 500 prosentilla hallituksen lakkautettua polttoainetukensa. Ihmisoikeuksia puolustavat järjestöt lähettävät hälyttäviä tietoja noin sadan aktivistin pidätyksestä sekä Nobelin rauhanpalkinnon voittajan Aung San Suu Kyin laittoman vankeuden jatkamisesta jälleen yhdellä vuodella.
Me kannatamme päätöslauselmia. Ne eivät kuitenkaan vaikuta millään tavalla Burman tilanteeseen. Maassa valtaa pitävä hallitus ei piittaa minkäänlaisesta painostuksesta, ja tästä syystä on ryhdyttävä ankarampiin toimenpiteisiin.
Filip Kaczmarek
(PL) Arvoisa puhemies, tämä ei ole ensimmäinen keskustelu ihmisoikeuksien, demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksista Burmassa eikä tämä ole varmasti viimeinenkään. Kun keskustelimme eilen PPE-DE-ryhmässä Burmaa koskevasta päätöslauselmasta, tulimme siihen tulokseen, että päätöslauselmaesitys on erittäin hyvä, mutta Burman tilanne erittäin huono. Varmasti monet meistä haluaisivat, että asiat olisivat päinvastoin ja että Burman tilanne olisi sellainen, ettei meidän tarvitsisi hyväksyä minkäänlaisia päätöslauselmia.
Burmassa armeija palauttaa järjestykseen etnisten vähemmistöjen asuttamia alueita. Armeija pidättää säännöllisesti oppositioaktivisteja ja se ahdistelee tavallisia kansalaisia, jotka vastustavat hinnannousuja ja jo tällä hetkellä kauhistuttavan alhaisen elintason alentamista entisestään. Miten me voimme puuttua tähän? Eurooppa-neuvoston pitäisi teettää tarkka tutkimus pakotejärjestelmän puutteista, jotta järjestelmästä voitaisiin kehittää todella hyödyllinen ja tehokas ase Burman poliittisen hallinnon vastaista taistelua varten.
Kiinaa ja Venäjää on ehdottomasti painostettava edelleen, jotta Burman tilanteesta päästään lopultakin keskustelemaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostossa. Lisäksi meidän pitäisi ponnistella kaikin mahdollisin tavoin varmistaaksemme, että EU:n apu, jota on muutamalle seuraavalle vuodelle varattu 65 miljoonaa euroa, päätyisi suoraan Burman kansalaisille eikä sitä käytettäisi hallituksen tukemiseen.
Karin Scheele
(DE) Arvoisa puhemies, Burman sotilasdiktatuuri on usein esillä Euroopan parlamentin esityslistalla huolestuttavien ja erittäin vakavien ihmisoikeusloukkaustensa vuoksi. Kaikkien edellisten puhujien tavoin olemme pahoillamme väkivaltaisuuksista, jotka suunnattiin polttoaineen valtavaa 500 prosentin hinnannousua rauhanomaisesti vastustaneita mielenosoittajia vastaan. Polttoaineiden hinnannousun seurauksena kuljetuskustannukset kaksinkertaistuivat ja välttämättömyystavaroiden ja -palvelujen hinnat nousivat jyrkästi. Kaiken tämän taustalla ovat vielä pöyristyttävät yhteiskunnalliset olot maassa, jossa 90 prosenttia väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella alle yhdellä dollarilla päivässä ja jossa alle viisivuotiaista lapsista joka kolmas kärsii vaikeasta aliravitsemuksesta.
Pidämme valitettavana siviileihin kohdistuneita väkivaltaisia iskuja, naisiin suunnattua erityistä julmuutta ja yli sadan henkilön pidätystä. Vaadimme, että nämä ihmiset samoin kuin 88 Generation Students -ryhmän johtajat vapautetaan välittömästi ja ehdottomasti. Haluan korostaa, että meidän pitäisi myös painostaa entistä voimakkaammin Kiinaa, Intiaa ja Venäjää, jotta nämä maat käyttäisivät vaikutusvaltaansa Burman hallitukseen ja lakkaisivat toimittamasta sille aseita huomattavien parannusten aikaansaamiseksi maassa.
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, meillä on jälleen kerran edessämme päätöslauselma, jossa meille kerrotaan Burmassa jatkuvista kauhistuttavista ihmisoikeusrikkomuksista. Emme voi hyväksyä äskettäin tehtyä päätöstä jatkaa viattoman naisen laitonta kotiarestia. Burma on käytännöllisesti katsoen vankilavaltio, jota hallitaan alistavalla sotilasjärjestyksellä.
Yhdysvallat on kiinnittänyt Burmaan erityistä huomiota siellä tapahtuvien uskonnonvapauden loukkausten vuoksi. Burman sotilashallinto valvoo tiiviisti kaikkia uskonnollisia järjestöjä sekä rajoittaa niiden toimintaa ja uskontojen ilmaisemista, koska niitä pidetään uhkana ”kansalliselle yhtenäisyydelle”. Erityisesti kristittyihin kohdistuu Burmassa laajoja ja järjestelmällisiä loukkauksia. Kristityt kärsivät tarkoituksellisesta syrjinnästä työssään, kirkkoja, kokouksia ja kirjallisuutta rajoitetaan ja pastoreita ja kirkon työntekijöitä pidätetään, kidutetaan ja vangitaan. Millään Burman sotilashallinnon toimilla ei ole minkäänlaista moraalista tai laillista oikeutusta.
Tällaiset ihmisoikeusrikkomukset eivät voi jatkua. Meidän on Euroopassa vastustettava Burman tyyppisiä sotilashallintoja riippumatta näiden maiden tai niiden suojelijoiden, kuten Kiinan, tarjoamista kaupallisista eduista; muussa tapauksessa päätöslauselmamme ovat tehottomia.
Viviane Reding
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, elokuun viimeisenä päivänä rauhanomaisiin mielenosoittajiin kohdistuneet väkivaltaisuudet ovat jälleen kerran tuoneet esiin Burman ihmisoikeusskandaalin, ja komissio on erittäin huolestunut tästä tilanteesta. Uskomme sotilashallinnon olevan uhka alueelle ja ennen muuta Burman maalle ja kansalle.
Suuri osa 52-miljoonaisesta väestöstä elää hädässä ja köyhyydessä, mikä on seurausta kehnosta poliittisesta ja taloudellisesta hallinnosta.
Poliittisesti, yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti epävarmassa ympäristössä ihmisoikeuskysymykset jäävät valitettavasti taka-alalle ja poliittisten aktivistien uusimmat pidätykset ovat tästä hyvänä esimerkkinä.
Hallituksen ensisijaiset haasteet - kansallinen sovinto ja talouskehitys - ovat ilmeisiä. Mutta kansainvälisen yhteisön kaikkein tärkeimpänä tavoitteena on oltava pyrkimys auttaa Burmaa kehittymään nykyistä avoimemmaksi ja kehittyneemmäksi, laillisen siviilihallinnon johtamaksi yhteiskunnaksi.
Kansalliskokouksen juuri äsken päätökseen saattamassa työssä oli kysymys virallisesta pyrkimyksestä tukea nykyisen hallituksen valtaa. Missään tapauksessa sillä ei todellisuudessa pyritty laatimaan uutta perustuslakia, ja menettelynä se oli kaikkea muuta kuin kokonaisvaltainen. Tästä syystä komissio on täysin yhtä mieltä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Ban Ki-moonin kanssa siitä, että hallitusta on vaadittava käynnistämään kokonaisvaltainen, osallistava ja avoin prosessi, jolla Burman kansallisen sovintoprosessin kaikille osapuolille tarjotaan mahdollisuus osallistua täysimääräisesti maansa tulevaisuuden suunnitteluun.
Olemme ilahtuneita myös Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin erityisneuvonantajana Burmassa toimivan Ibrahim Gambarin työstä. Toivomme Yhdistyneiden Kansakuntien jatkavan hyödyllistä toimintaansa. Professori Gambarin on tarkoitus vierailla lähiaikoina Burmassa.
Pidämme huolestuttavina erityisesti Punaisen Ristin työskentelyolosuhteita maassa. Hallituksen pitäisi sallia Punaisen Ristin kansainvälisen komitean jatkaa työtään oman etunsa vuoksi sekä kunnioituksesta humanitaarista oikeutta kohtaan.
Samanaikaisesti meidän pitäisi panna merkille joitakin rohkaisevia merkkejä. Komissio toivoo, että Burman hallituksen ja ILOn äskettäin sopima pakkotyön vastaisia valituksia koskeva järjestely auttaa uhreja. Annamme tunnustusta sille, että elokuun alussa hallitus sopi ASEANiin kuuluvien kumppaniensa kanssa ihmisoikeuskomission sisällyttämisestä perustamisasiakirjaksi suunniteltuun ASEANin peruskirjaan.
Mitä EU voi tehdä? Meidän olisi pyrittävä saamaan maa takaisin kansainväliseen yhteisöön tehokkaalla politiikalla poliittisen, yhteiskunnallisen ja taloudellisen kehityksen mahdollistamiseksi. EU:n yhteinen kanta heijastaa tätä tarvetta; se on tasapainoinen asiakirja, jossa maan tilannetta arvostellaan yksityiskohtaisesti ja samalla hallitusta kehotetaan hoitamaan vastuunsa ja tarjoamaan apua kansalle.
Olemme yksimielisiä siitä, että toimia on lisättävä eikä vähennettävä hallituksen vastuun herättämiseksi. Eristäminen johtaa ainoastaan siihen, että väestö joutuu maksamaan yhä suuremman hinnan. Komissio pitää kiinni siitä, että yhteydet hallitukseen on pidettävä avoimina, erityisesti voidaksemme välittää huolemme ihmisoikeuksista. Komissio käyttää tässä yhteydessä hyväkseen kaikkia sopivia tilaisuuksia, esimerkiksi ASEM-kokouksia ja EU:n ja ASEANin välisiä kokouksia, korostaakseen, että on käynnistettävä kokonaisvaltainen vuoropuhelu kaikkien osapuolten välillä. Vaadimme säännöllisesti kansallista sovintoa ja poliittisten vankien vapauttamista.
Burman/Myanmarin kansan ja erityisesti kaikkein haavoittuvimpien väestöryhmien auttamiseksi komissio käynnistää uusia avustusohjelmia ja parantaa ohjelmien laatua. Uudessa maakohtaisessa strategiassa esitetään tukea terveydenhuollolle ja peruskoulutukselle, ja esimerkiksi EU:n ja sen kumppaneiden tukema kolmen sairauden rahasto on aloittanut hyvin toimintansa aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseksi. Nämä ohjelmat täydentävät merkittävää humanitaarista apuamme.
Kuten EU:n yhteisessä kannassa esitetään, Euroopan unioni haluaa erityisesti käynnistää hallituksen kanssa kriittisen vuoropuhelun hallituksen vastuusta vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamisessa. Komissio toivoo hallituksen olevan valmis vauhdittamaan muun muassa terveydenhuollon ja koulutuksen aloilla käynnissä olevaa vuoropuhelua. Emme valitettavasti usko, että uudet rajoittavat toimenpiteet ohjaavat hallitusta toivottuun suuntaan tai lievittävät ihmisten kärsimyksiä.
Puhemies
(FR) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan iltapäivän keskustelujen päätteeksi.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
Eija-Riitta Korhola  
kirjallinen. - (FI) Arvoisa puhemies, vuonna 1990 Kansallinen demokratialiitto voitti Burman demokraattiset vaalit. Sotilasjuntta telkesi puolueen johtajan Aung San Suu Kyin kotiarestiin. Vuonna 2007 Myanmarin Rauhan ja kehityksen neuvosto jatkoi sortoa. Burman vaaleilla valittu johtaja Aung San Suu istuu edelleen arestissa.
Burma on esimerkki siitä, että niin kauan kuin kansan syvä tahto on tukahdutettu kotiarestiin ja vankiloihin, yhteiskunta sairastaa. Ihmisoikeudet ja laillinen järjestys eivät vallitse. Kansasta 90 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella. Maan taloudellinen ja humanitaarinen alennustila syveni taas tänä vuonna, kun Myanmarin juntta nosti polttoaineen hintoja elokuussa.
Ratkaisua haettaessa EU:n rooli nousee esille YK:n turvallisuusneuvostossa ja ihmisoikeusneuvostossa. Eurooppalaisten jäsenmaiden on osoitettava lujuutta ja vastuunkantoa Burman kansan ahdingosta.
Ratkaisun avaimia pitävät kädessään kuitenkin erityisesti Kiina, Venäjä ja Intia. Kiina on jo kerran käyttänyt veto-oikeuttaan turvallisuusneuvostossa ja estänyt Burmaa koskevan päätöslauselman. Arvostettu asema kansainvälisessä yhteisössä ei tule ilmaiseksi. Se on ansaittava.
Länsimaiset pyrkimykset pikademokratisoida despoottisia hallitusjärjestelmiä ovat maailmassa epäonnistuneet. On sanottu, ettei demokratia ole vientituote. Jotkut ovat pitäneet sitä valkoisen miehen harhana. On kysytty, onko kansanvalta edes ainoa tapa hallita valtiota - sopiiko se kaikkialle.
Maailman ongelma ei kuitenkaan ole se, että demokratiaa vietäisiin miekalla ja verellä. Ongelma on se, että se tukahdutetaan miekalla ja verellä.
