Mootorsõidukite grupierandi määrus (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu teemal:
suuline küsimus tarbijate huvide kaitsmise kohta mootorsõidukisektori konkurentsieeskirjades siseturul siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel Euroopa Komisjonile. Autorid: Malcolm Harbour, Andreas Schwab, Evelyne Gebhardt, Cristian Silviu Buşoi, Adam Bielan, Heide Rühle ja Kyriacos Triantaphyllides (O-0044/201 - B7-0209/2010);
suuline küsimus mootorsõidukite grupierandi määruse kohta majandus- ja rahanduskomisjoni nimel Euroopa Komisjonile. Autor: Sharon Bowles - B7-0210/2010);
Theodor Dumitru Stolojan
autori asendaja. - Austatud president! Majandus- ja rahanduskomisjon on esitanud küsimuse, sest on jälginud huviga mootorsõidukite grupierandi määruse teistmismenetlust ning vaja on hoolikat läbimõtlemist.
Nagu teate, on grupierandi õigusnormid äriringkonnale väga olulised vahendid. Määrus võeti vastu 2002. aastal. Tollal oli komisjoni seisukoht, et Euroopa autoturul on oligopoolne olukord, kuna kuuel suurimal Euroopa tootjal oli turuosa kokku 75%. Selle taustal on komisjoni seisukoht, et mootorsõidukisektorit ei tuleks allutada üldisele vertikaalsele grupierandi määrusele, ja võttis seetõttu vastu konkreetse määruse.
Määrus kehtib kuni 31. mai 2010. Komisjoni seisukoht on nüüd, et uute sõidukite turud on äärmiselt tiheda konkurentsiga ja kontsereerituse tase on langenud. Selle hinnangu tagajärjel pakub komisjon välja, et konkreetset grupierandit uute autode ja kommertsveokite müügi puhul ei ole enam tarvis. See pakub välja võtta vastu spetsiaalne grupierandi määrus ainult remondi- ja hooldusteenuste ning lisaks ka varuosade edasimüügi kohta.
Parlamendile tekitab see reform muret. Nagu teate, on EL hetkel silmitsi erakordse finants- ja majanduskriisiga ning töötuse määr on kõrge. Euroopa mootorsõidukitööstus on Euroopa majanduse üks põhisektor, mis aitab kaasa tööhõivele, uuendusele ja terve majanduse konkurentsivõimele. Arvame, et on vaja kehtestada üldised tingimused, et muuta see sektor jätkusuutlikuks ja võimaldada sellel jääda majanduslikult tõhusaks ja keskkonnasõbralikuks.
Samuti on vaja tagada, et väikestel ja keskmise suurusega osalistel on sellel turul soodsad tingimused. Me ei saa unustada VKEde olulisust töökohtade ja ligiduse pakkujana. Mitmed mootorsõidukite edasimüüjad ja remondiettevõtted on aga väljendanud tõsist muret uue reguleeriva raamistiku üle, väites, et see viib järjekordse võimu tasakaalustatuse halvenemiseni tootjate ja ülejäänud mootorsõidukite väärtusahela vahel.
Seetõttu, volinik Almunia, sooviks majandus- ja rahanduskomisjon teilt küsida, esmalt: millised turuanalüüsi tulemused ajendasid komisjoni järeldama, et esmasturg on hetkel konkurentsil põhinev ja et müügijärgne turg on ikka veel problemaatiline?
Teiseks, kuidas hindab komisjon autotootjate ja autode edasimüüjate võimu tasakaalustatust lähtuvalt mootorsõidukite grupierandi määrusest ja väljapakutud õiguslikust raamistikust? Kas on lihtsa või kollektiivse domineeriva positsiooniga osalejaid?
Kolmandaks, kuidas kavatseb komisjon jälgida turuvõimu arenemist esmasturul ja müügijärgsel turul? Millist meedet kujutab komisjon ette, kui peaks ilmnema, et konkurentsitingimused, iseäranis esmasturul, on oluliselt halvenenud?
Neljandaks: mis on uue õigusliku raamistiku eeldatav mõju tarbijaile, iseäranis, mis puutub hindu ja pakutavaid tingimusi?
Viiendaks, milliseid sidusrühmadelt just konsultatsiooni ajal saadud märkusi kavatseb komisjon lõplikku õiguslikku raamistikku lülitada?
Lõpuks, kas komisjon on nõus kaaluma ühtlustavate õigusaktide väljapakkumist edasimüügi valdkonnas, näiteks kaubandusagendi direktiivi muutmise teel, et tagada, et kõik edasimüüjad saaksid kasu samast lepingulise kaitse kõrgest tasemest kõikides ELi liikmesriikides?
Malcolm Harbour
autor. - Austatud juhataja! Siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel on mul väga hea meel täna õhtul siin olla, et tutvustada meie nägemust probleemist, ja soovin iseäranis tänada kolleege majandus- ja rahanduskomisjonist tiheda koostööd eest, sest on selge, et see on konkurentsipoliitika element, mis pakub fundamentaalset huvi ka tarbijaile, ja oleme taganud omalt poolt, et mõned nendest tarbijaelementidest väga hästi esindatud oleks.
Kõigepealt arvan, et komisjoni ettepandud elemendid müügi, hooldus- ja remondituru osas on vägagi kooskõlas tarbijate huvidega, mille komisjonis tõstatanud oleme - konkreetselt mitte konkurentsi peadirektoraadiga seotud küsimuste osas, vaid näiteks iseäranis valdkondades, mis puudutavad hooldust ja remonti, kus töötasime antud juhul koos keskkonnakomisjoniga sätetega, mis puudutavad mootorsõidukite keskkonnanormatiividega seotud tehnilist teavet. Arvan, et need elemendid, mida on uues ettepanekus tugevdatud, on äärmiselt teretulnud selles, mis puutub sõltumatute remonditöökodade vahelise konkurentsi ja turulepääsu säilitamist võrdväärse kvaliteedimärgistega varuosade puhul: selle turu avamine on väga teretulnud!
Minu arvates puudutab üks reservatsioon, millele teie tähelepanu juhiksime, mis sisaldub resolutsioonis, mille üle homme hääletame, teabe kättesaadavuse küsimusi. Me ei ole kindlad - võib-olla soovite meid selles veenda, kuid me ei ole kindlad, et suunised, mida avaldanud olete, on ilmtingimata piisavalt tugevad või jõustatavad, et tagada selle tehnilise teabe kättesaadavus, iseäranis, kuna autotootjail on võimalik teha see teave kättesaadavaks elektroonilisel kujul, mis vastava tarkvara ja otsingusuutlikkuseta ei pruugi hooldus- ja remonditöökojale olla nii väärtuslik, kui eeldaksime.
Olgu see nii, nagu on! Soovin nüüd liikuda müügiprobleemi juurde, mille teemalist sõnaosavat käsitlust majandus- ja rahanduskomisjoni aseesimehelt äsja kuulsime. Arvan, et müügi osas oleme palju vähem veendunud, et komisjon tegelikult tarbijate mured arvesse on võtnud. Majandus- ja rahanduskomisjon pidas väga olulise arutelu, kus nii edasimüüjad kui ka tarbijate esindajad võtsid sõna vägagi reaalse mure osas, et konkurentsi tagamiseks müügiturul kehtestatud kaitsemeetmed, mis kehtestati seal selgesti 2002. aastal, - paljud neist, pean ütlema, reageeringuna parlamendis tõstatud muredele - on lihtsalt minema pühkinud see, mis näib meile kui üsna ülemäärane ind küsimusi lihtsustada ja teha elu enda jaoks administratsioonina nendega tegelemisel kergemaks.
Sellega võib olla probleeme, kuid väidaksin teile - ja sooviksin, et vaataksite arutlusel teie ette pandud tõendeid -, et edasimüüjatel ja tarbijail on tõepoolest tõsised mured mootorsõidukite edasimüügi viivitamatu allutamise osas üldisele grupierandile. Selged kaitsemeetmed olid kehtestatud juba 2002. aastal - mitte nii väga ammu autode edasimüügi tsüklis - võimu tasakaalustatuse parandamiseks sõltumatute edasimüüjate ja tootjate vahel. Arvan, et edasimüüjad ütleksid, et see on aja jooksul tegelikult üsna hästi toiminud. Tõepoolest, kui vaadata, mis turul toimunud on, arvaks nad, et see nii on.
Ehk tohin teile samuti meenutada, volinik - kuna arvan, et teid tollal ei olnud -, et oli palju autotootjate lobitööd selle kohta, et need sätted on ülemäärased, kuid edasimüüjad olid nende poolt. Mis meil nüüd on? Edasimüüjad ütlevad meile, et need sätted on liiga nõrgad, ja tootjad ütlevad, et neile meeldivad need väga.
Arvan, et teil on tarvis seda vaadata. Ma ei ütle, et peaksime protsessi peatama - arvan, et praegu on see õige asi, mida teha, arvestades, et oleme hetkel nende rakendamisest ainult mõne päeva kaugusel, kuid see, mida teile homme resolutsioonis ütleme, on: palun vaadake ajakohaseid andmeid, vaadake teavet! Sooviksin samuti öelda, et komisjonis on volinik Barnier koostamas raportit konkurentsi kohta jaetarneahelas. See peaks hõlmama autotööstust ja peate seda vaatama, sest peame komisjonilt kooskõlas poliitika saama.
Teiseks on teie teenistuste paberitel kirjas sõnum: kas arvate, et tegemist on ettevalmistusega keskkonnasõbralike autode, elektrisõidukite ja vähesaastavate sõidukite uueks põlvkonnaks? Teie analüüsis ei ole mitte midagi, mis sellest midagigi arvesse võtaks.
Nüüd on meil Antonio Tajani dokument. Kas võin paluda, et vaataksite järgmise aasta jooksul Antonio Tajani dokumenti ja Michel Barnieri dokumenti ja kinnitaksite meile, et see on õige asi, mida teha? Arvan, et kui seda teete, taastate siin osa tõsiseltvõetavusest, sest arvan, et me ei ole siin jätkuvalt veendunud selle osas, mida teha kavatsete.
Joaquín Almunia
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Mootorsõidukite grupierandi määruse kehtivus lõpeb selle aasta 1. juunil ja peame enne seda kuupäeva uue määruse vastu võtma. Liikmete kolleegium on lisanud selle küsimuse 26. mail peetava kohtumise päevakorda.
Ettepanek, mida praegu meie teenistustes ja mõne päeva pärast ministrite kogus arutatakse - ettevalmistusena kollegiaalseteks aruteludeks -, on sektori süvaanalüüsi tulemus. Avaliku diskussiooni protsess algas 2006. aasta juunis. Kolm ja pool aastat hiljem, läinud aasta detsembris, avaldas komisjon grupierandi eelnõu ja suunised. Kogu selle protsessi jooksul on olnud sidusrühmad, Euroopa Parlament ja liikmesriigid, tihedalt kaasatud ning arvesse on võetud palju argumente. Samuti on leidnud aset arvukalt arutelusid, tööseminare ja algatusi, sealhulgas siin parlamendis. Viimane toimus selle aasta 12. aprillis majandus- ja rahanduskomisjonis. Mis on pika konsulteerimisprotsessi põhijäreldused?
Esiteks saime teada midagi positiivset: Euroopas naudivad tarbijad autode müügi turul jõulist konkurentsi. Iga-aastastes autohindade raportites oleme käsitlenud ligikaudu 25 tootja 80 automudelit - ja hinnad ei ole ainus tegur, mis ütlevad, et konkurents on terve. Ka valik on suurem kui 10 aastat tagasi - iga autoliigi puhul on saadaval rohkem marke. Nendes oludes oleks raske väita, et mis tahes autotootja saaks hoida domineerivat positsiooni, kas siis individuaalselt või kollektiivselt.
Praegused režiimid sisaldavad sektorispetsiifilisi eeskirju, mis olid loogilised ajal (2002. aastal), mil sõidukisektoris eeldati ühinemiste lainet. Ühinemiste perioodi ei toimunud ja selle asemel on meil praegu vägagi konkurentsipõhine turg. Lubades suuremat paindlikkust sõidukite edasimüügil, ennistavad väljapakutud muutused tootjate stiimulid autode müümise hinna vähendamiseks. Lubage mul meenutada, et edasimüügikulud moodustavad keskmiselt 30% uue auto hinnast. Neid kulusid vähendades parandavad tootjad oma konkurentsipositsiooni, tuues kasu tarbijaile.
Olen täiesti teadlik, et on muresid väljapakutud muutuste osas, mis puudutavad eri sõidukimarkide müüki ja lepingulist kaitset edasimüüjatele, ning mõlemad teist on neid muresid maininud. Lubage mul rõhutada, et eri mootorsõidukimarkide edasimüümine eksisteerib - ja eksisteerib ka edaspidi seal, kus turu tegelikkus seda nõuab. Nii on see riikides väga suurte edasimüüjatega, kelle tootlikkus lubab müüa edasi mitut sõidukimarki - näiteks Ühendkuningriigis - ja samuti on see nii hõreda asustusega piirkondades, kus edasimüüjatele on majanduslikult loogiline müüa samast kohast eri sõidukimarke.
See oli tegelikkus enne praeguse grupierandi määruse vastuvõtmist 2002. aastal ja see on jätkuvalt tegelikkus kaheksa aastat hiljem, kuid siis, nagu praegugi, oli levinuim edasimüügi mudel ühe sõidukimargi pakkumine. Mida täheldanud oleme, on see, et autotootjad on võtnud üha enam kasutusele muid edasimüügi vorme, sealhulgas tootjatele kuuluvad müügikohad.
Saksamaal on edasimüügi arengul näiteks selle arengusuuna tunnused, nii et 67% autosid müüakse edasimüüjate võrkude kaudu, erinevalt 2002. aasta 90%-st enne määruse jõustumist. Sellele vaatamata oleme reageerinud muredele, mida väljendati arutelude, sealhulgas siin parlamendis toimunud arutelude ajal, ning tutvustatud on mitmeid kaitsemeetmeid eri sõidukimarke pakkuvate edasimüüjate suhtes.
Lubage mul samuti rõhutada, et pakume välja üleminekufaasi, mille jooksul praegused õigusaktid kehtivad autode edasimüügituru jaoks 2013. aastani, et lubada eri sõidukimarkide pakkumisse investeerinud edasimüüjatele oma investeeringute amortiseerimiseks piisavalt aega.
Mis puudutab põhjust, miks pakume punktide ärakaotamise, mis annab edasimüüjatele lepingulist kaitset, siis see on lihtsalt seepärast, et konkurentsiõigus ei ole kohane vahend lepingupooltevaheliste võimalike tasakaalustamatuste lahendamiseks. Need küsimused, nagu arutati, kui valmistasime ette määrust (EÜ) nr 1/2003, kuuluvad äriõigussfääri.
Autoturu taolisel konkurentsil põhineval turul ei peaks konkurentsiõigus sekkuma eri lepingupoolte võimude tasakaalustatusesse. See oleks sissetung. Meil tuleb olla turgude toimimisse sekkudes proportsionaalne.
Konsultatsiooniprotsessis saime teada ka muid, võib-olla vähem positiivseid asju: erinevalt autode hindadest on keskmine remondi hind viimaste aastate jooksul tegelikult tõusnud. Remont ja hooldus on tarbijate seisukohast väga olulised: mitte ainult ohutuse ja töökindlusega seotud põhjustel, vaid ka seepärast, et remondiarved moodustavad auto omamise koguhinnast 40%. Kahjuks takistavad sõltumatute töökodade suutlikkust konkureerida volitatud remonditöökodadega ikka veel mitmed piirangud, sealhulgas piiratud juurdepääs varuosadele ja tehnilisele teabele. Seetõttu kavandab meie reform võimaldada sõltumatutele töökodadele paremat juurdepääsu varuosadele ja tehnilisele teabele ning takistada seda, et teised, uuemad tavad nad turult välja lükkaksid. Selle tulemuseks on parema kvaliteediga remonditeenused ja madalamad hinnad.
Kokkuvõtteks usun kindlalt, et uus raamistik on tarbijaile soodsam. Meie põhiprioriteet on suurendada konkurentsi müügijärgsel turul - remondi ja hoolduse puhul, kus sellest enim puudu on. Ehkki sõidukitootjatel võib olla edasimüüjate suhtes tugev äripositsioon, konkureerivad nad üksteisega tihedalt. Praegu ei ole vajadust hälbida, selleks et säilitada konkurentsi seda liiki lepingutega - vertikaalsete lepingute grupierandi määrusest, mille komisjon hiljuti vastu võttis ja mis ka selle kuu lõpus jõustub. Tõepoolest, komisjon ja iseäranis minu teenistused, konkurentsi peadirektoraat, jälgivad sektorit väga tähelepanelikult ja ei tohiks olla kahtlust komisjoni sihikindluse osas jõustada konkurentsieeskirju ja rakendada vajalikke meetmeid, kui tuvastatakse tõsiseid vajakajäämisi.
Othmar Karas
Austatud juhataja! Volinik! Head kolleegid! Oleme nüüd palju kuulnud. Selle suuliselt vastatava küsimusega tahtsime anda autode edasimüüjatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele valiku, sest komisjon ei ole pööranud sellele häälele viimastel aastatel piisavalt tähelepanu. Arutluse ajal väljendati muresid ja ärevust, eelkõige autode edasimüüjate tõttu, kes kohtlevad tootjaid ebavõrdselt. Räägiti õiguskindlusetust, nagu ka konkurentsi vähenemisest väikestel autode edasimüüjatel esinevate probleemide tulemusena. Me ei ole aga vastust saanud.
Kutsun teid üles - viimasel minutil - kasutama ära 21 päeva, mis enne 26. maid jäänud on, et lülitada homme parlamendis vastuvõtmisele kuuluv resolutsioon oma määrusse, et tulla autode edasimüüjatele vastu, ohustamata suunda, mida komisjon võtta soovib. Palun võtke parlamenti ja autode edasimüüjate muresid tõsiselt ning lülitage nende ja väikeste ning keskmise suurusega ettevõtete mured määrusesse.
Olle Ludvigsson
fraktsiooni S&D nimel. - (SV) Austatud juhataja! Sooviksin sellel arutelul esile tõsta neli küsimust. Esiteks on kahetsusväärne kalduvus seada autotööstuse väikseid ja suuri ettevõtteid üksteise vastu. Teatud määral on neil erinevad huvid, kuid see, millele eeskätt keskenduma peaksime, on õigusnormide süsteemi loomine, mis võimaldaks neil tulemuslikult koostööd teha.
Teiseks on väga positiivne märk, et uute autode turul on viimase aastaga konkurents paranenud. See on hea näide asjaolust, et ükski turg ei ole võimatu, ja et pikas perspektiivis on võimalik saavutada palju konkurentsi tugevdamise meetmete abil. Loodetavasti näeme tulevikus võrdselt positiivset arengut müügijärgsel turul.
Kolmandaks on väga oluline, et komisjon jälgiks väga aktiivselt arenguid uute autode turu konkurentsi osas. Seda peaks jälgima pidevalt. Kõik huvitatud osapooled peaksid saama lõplikku teavet niipea kui võimalik eeskirjade osas, mis kehtivad 2013. aasta juunist.
Neljandaks peaksime intensiivistama arutelu selle üle, kuidas läheme üle rohelistele keskkonnasõbralikumatele autodele. See on väga oluline protsess. Ühest küljest peavad konkurentsieeskirjad olema paindlikud toetuste osas, mida on vaja turul elektriautode ja muude keskkonnasõbralike alternatiivide väljakujunemiseks, teisest küljest peavad eeskirjad tagama, et keskkonnasõbralikke autosid ei seata ebasoodsasse olukorda jaesektoris või müügijärgsel turul.
Cristian Silviu Buşoi
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Auto ostu ja hooldust peetakse majapidamiste jaoks üheks olulisimaks kulutuseks. Konkurentsipoliitika kui sellise eesmärk on tagada tarbijate valikuvabadus ja juurdepääs toodetele madalamate ja taskukohasemate hindadega.
Selle täiskogu parlamendiliikmena ja seetõttu ELi kodanike, kes on samuti autoturul tarbijad, esindajana olen sügavalt mures mootorsõidukite grupierandi määruse ülevaatamise ja mõju pärast, mis see tarbijaile avaldab. Komisjon - ja kuulasin väga hoolikalt ja tähelepanelikult voliniku argumente - väidab, et selle sektori erimäärust ei ole enam müügituru seisukohast tarvis, kuna on tõendeid, et konkurentsieesmärgid on saavutatud ja jõutud on korraliku konkurentsitasemeni.
Põhimõtteliselt ei oleks ma sektori erigrupierandi eemaldamise vastu, kui ei oleks ohtu tarbijatele. Peaksime kasutama kolmeaastast üleminekuperioodi, et hinnata, kuidas mõjus otsus jätta müük mootorsõidukite grupierandi määrusest välja. Vaieldamatult on olemas suurte autotootjate ülekaalu nähtus. Sooviksin kuulda komisjoni seisukohti viiside osas, kuidas tagada, et nad ei kasuta ära oma turuosa ega piira valikut, mis tarbijail turul olema peaks.
Sooviksin samuti väljendada toetust ettepanekule säilitada erigrupierand remondi ja hoolduse puhul, mis osutusid müügiturust vähem konkurentsil põhinevaks. Minu mure müügijärgse turu osas puudutab iseäranis neid juhtumeid, kus tarbijad on auto remontimisel tarbetult seotud konkreetse ettevõtjaga. Selle põhjuseks võib olla, et sõltumatud remonditöökojad ei pääse vajalikul määral juurde vajalikule tehnilisele teabele või autotootjad tõlgendavad garantiitingimusi diskrimineerivalt.
See on vastuvõetamatu piirang valikule, mis tarbijail peaks olema, ning ootan, et komisjon toob lahendusi seda liiki olukorra lahendamiseks. Kutsun seetõttu komisjoni tooma selgust meetmete osas, mida kavatseb rakendada selle olukorra vältimiseks, mis on tarbijaile kahjulik.
Konrad Szymański
fraktsiooni ECR nimel. - (PL) Austatud juhataja! Joaquín Almunia, 80% iga uue auto komponentidest valmistavad sõltumatud tootjad. Teisest küljest on autotootjail enestel tohutud ärieelised komponentide tootjate ja sõltumatute teenindusjaamade ees.
Peame praegu tegema kõik, et Euroopa mootorsõidukite turg ei hakkaks uuesti oligopoli meenutama. Meie kodanikele tuleb tagada õigus valida nii autoosi kui ka sõltumatuid teenindusjaamu. Vaja on garantiid juurdepääsuks tehnilisele teabele. Peame rakendama meetmeid tootjapoolse garantiide kuritarvitamise vastu. Volitatud teenindusjaamadel peab olema samuti õigus osta osasid sõltumatutelt tootjatelt, lisaks ka tööriistu ja seadmeid, mida nende töökodades kasutatakse. Selgelt määratlemata tagatiseta uues määruses on Euroopa klientide jaoks valikuõigus, mis turu seisukohast on fundamentaalne, jätkuvalt väljamõeldis.
Bernd Lange
(DE) Austatud juhataja! Tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni arvamusel on muidugi oluline kaitsta väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Volinik! Konkurents ei ole eesmärk omaette.
Kui vaatame väikeste ja keskmise suurusega edasimüüjate ning väikeste töökodade olukorda, on meil tarvis tõsta nende majanduslikku tegutsemisvõimet. Vastasel juhul on meil ühel päeval ainult suured edasimüüjad ja suured töökodade ketid. Siia alla kuulub esiteks tõeline volitamine eri sõidukimarkide pakkumiseks. Siia alla kuulub töökodadele ja edasimüüjatele piiramatu juurdepääsu võimaldamine sõidukeid ja remondivõimalusi puudutavale teabele. Kolmandaks kuulub siia alla kvalifikatsioonide omandamiseks vajalike võimaluste pakkumine. Rääkisime enne elektrit kasutavast liikuvusest. Samuti on tarvis, et neil oleks võimalik hooldada elektriautosid. Neljandaks on neil tarvis investeeringute turvalisust, teisisõnu lepingulist kaitset ja revideerimise lõppemist. Neil on vaja, et oleks võimalik teha ohutuid investeeringuid pika aja vältel.
Frank Engel
(FR) Austatud juhataja! Volinik, räägime autode edasimüüjate tegelikkusest! Autode edasimüüjad, nii minu riigis kui ka teistes, muretsevad enda ja tootjate tegevusulatuse silmatorkava lahknevuse üle. Määrus (EÜ) nr 1400/2002 vähendas seda lahknevust. Ilma selleta seisaks autode edasimüügi sektor, mis on juba kriisi tulemusena kannatanud, kasvavat ebakindlust investeeringute ja ärieesmärkide osas.
Nõudmised, mida tootjad edasimüüjatele esitavad, muutuvad lihtsalt väljakannatamatuks ja juhitamatuks suure hulga tagasihoidlike töökodade omanike jaoks. Igatahes, volinik, ei ole siin kaalul konkurents. Konkurents kasvaks autotootjate vahel ja mitte edasimüüjate vahel või edasimüüjate ja tootjate vahel. Kohalikud töökodade omanikud ei saa kujutada Euroopas ohtu vabale konkurentsile.
Räägite turu domineerimisest, potentsiaalsest domineerimisest. Räägime siis sellest! Seda domineerimist ei ole konkureerivate tootjate puhul olemas. Seda ei ole olemas autotootjate ja edasimüüjate vahel ja see on tegelikkus, mis on tõendatud kogu Euroopa Liidus. See on olemas autotootjate ja edasimüüjate vahel ja see on tegelikkus, mis on tõendatud kogu Euroopa Liidus.
Komisjon võtab suurtel ettevõtetel rajaneva teadusliku hoiaku, et tegelda suure arvu väiksemate osalistega, kes tahavad ainult üht asja: natuke vabadust ja natuke turvalisust koostöös autotootjatega, kelle tavad edasimüüjate suhtes on muutumas mõnedel juhtudel ausalt öelda õõvastavaks. See on Taaveti Koljati vastu, välja arvatud, et seekord näib komisjon tahtvat tagada, et kindlasti just Koljat võidaks.
Seisukoht ja mõttekäik, mis erandi määruse taga on, on ekslikud. Need on valed ja suunatud valedele inimestele! Tegevusulatuse vähendamine, õiguskindlus ja töökodade omanike valmidus investeerida ei edenda siseturgu ja kindlasti ei edenda see tarbijate huve.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopa Liidu autotööstus, nii autotootjad kui ka autoosade tootjad, peavad jääma majanduslikult tõhusaks ja uuenduslikeks.
Arvestades, et liiklusohutust mõjutavad mootorsõidukisektori varuosade turu konkurentsitingimused, soovitame komisjonil tungivalt soodustada varuosade turul tõhusat konkurentsi, nii et mis tahes liiki varuosa hinnad oleksid jõukohased. Klientidel peaks olema võimalik osta sõiduk konkurentsivõimeliste hindadega ja valida tarnija, keda nad remondi ja hooldusteenuste teostamiseks tahavad, olenemata sellest, mis edasimüügisüsteemi tarnija valib.
Eelseisev õiguslik raamistik peaks tagama, et mootorsõidukisektori tarneahela VKEdele võimaldatakse soodsaid tingimusi ja ennetatakse kasvavat sõltuvust suurtest tootjatest. Lisaks peaks laiendama üldise grupierandi süsteemi puudutavaid õigusnorme ja lülitama sisse lõppkasutajate mõiste, et võtta arvesse ka liisimist.
Sari Essayah
(FI) Austatud juhataja! Volinik! Eelmistest sõnavõttudest on väga selge, et parlament on väga mures konkreetselt autode edasimüüjate ja autotootjate vahelise tasakaalustatuse üle, mis kajastub vältimatult teenustest, mida tarbijad saavad.
On vaja, et tasakaalustatus oleks ilmne iseäranis väikestel turgudel ja hõredalt asustatud piirkondades, nagu Soomes ja mujal Skandinaavias. Meie jaoks on eri sõidukimarke pakkuvate edasimüüjate müügi ja ostude lubamine prioriteet ja peamine eeldus, et tagada, et tarbijail on küllaldane juurdepääs mootorsõidukisektori teenustele.
Soome rahvaarv on viis miljonit ja see aasta müüakse oma 100 000 autot. Tõenäoliselt näib see naeruväärselt pisikese arvuna ja just seepärast on äärmiselt oluline, et need muutused ei ohustaks mingilgi moel eri sõidukimarkide pakkumist.
Eelmine määrus, mis tagas autodega kauplemisel eri sõidukimarkide pakkumise, oli oivaline ja seega peame küsima, miks seda nüüd muudetakse. Teine oluline mõju on, et edasimüüjate lootused teenindada tarbijaid hõredalt asustatud piirkondades purunevad ja teevad tarbijatele raskeks sõidukeid kohapeal soetada. See võib tähendada samuti, et väiksemad sõidukimargid ei ole esindatud kõikides piirkondades, välja arvatud suurtes asustuskeskustes, ja seetõttu on tarbijail oluliselt väiksem sõidukimarkide valikuvõimalus.
Othmar Karas
(DE) Austatud juhataja! Volinik! Olete nüüd meid kuulanud ja võiksite seda peaaegu võtta kui erinevust teooria ja praktika vahel. Võin ainult korrata pöördumist, mille esitasin komisjoni presidendile juba 2009. aasta kevadel.
Meil on lahendamata küsimusi edasimüüjate, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete seisukohast, finants- ja majanduskriis ning ebakindel kasv ja tööturg. Parim asi, mida teha, oleks pikendada olemasolevat määrust uue loomise asemel, mis lihtsalt kõiki neid probleeme raskendaks. Meil on eri riiklike õigusnormide probleem, kui jääb ainult ühe sõidukimargi pakkumine. Oleme vastu mittekohustuslikule tegevusjuhendile ja tõhusa jõustamismehhanismi poolt. Tahame, et varuosade ostu puhul jääks 30% piir nii, nagu see on, sest see võimaldab volitatud autode edasimüüjatele suuremat valikuvabadust.
Suunised ei ole piisavalt selged, et tagada, et juurdepääs tehnilisel teabele on nagu varem. On olulisi lepingupunkte, mis olete lihtsalt välja jätnud, nimelt need, mis puudutavad teatamist ja teatamisperioode, eri sõidukimarkide pakkumist, ettevõtete võõrandamist ja vaidluste lahendamist. Palun seiske ka väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete eest! Eri sõidukimarkide pakkumine on osa konkurentsist ja aitab tarbijaid kaitsta. Tahame rohkem konkurentsi! Valikute piiramine väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele ja autode edasimüüjatele vähendab konkurentsi. Palun arvestage tõsiselt turu, ettevõtete ja parlamendi resolutsiooniga ning kasutage 21 päeva, mis teile kasutada jääb.
Paul Rübig
(DE) Austatud juhataja! Volinik! Kõik sõnavõtjad siin parlamendis on tegelikult rääkinud VKEde sõbraliku määruse poolt. Meil on tarvis tugevad edasimüügisüsteemi. Väiksed edasimüüjad annavad tööd paljudele inimestele. Neile on oluline, et konkurents süsteemis püsiks täpselt selline, nagu see on praegu edasimüüjate jaoks - olgu need suured või väiksed. Konkurents peab toimima! Arvan, et iseäranis autotööstuses on tarbijail ka õigus konkurentsile, mis toimib, nii et nad ei ole silmitsi väga ühekülgsete süsteemidega, kus valikuvabadust enam ei ole. Just see valikuvabadus on oluline tulevikus, iseäranis maapiirkondade seisukohast, ja meil on tarvis tagada, et maapiirkondade vajadused kaetaks kõikehõlmavalt. Seetõttu arvan, et Othmar Karasel oli täiesti õigust, kui ta ütles, et meil on jäänud väga vähe aega ja peaksime seda seetõttu tõhusalt kasutama.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Kõigepealt soovin lihtsalt öelda, et kõik nõustuksid praegu, et auto ei ole enam luksusese - see on tarbeese. See jõudis mulle väga selgelt kohale kaks nädalat tagasi, kui meid tabas vulkaaniline tuhk. Pidin sõitma läbi Euroopa, läbi Inglismaa, auto ja rongi ja parvlaevaga ja ma ei ole kunagi tundnud end nii sõltumatu ja rahulolevana, kui oma autos istudes.
Seega kõik, mida saab teha, et aidata, et tarbijal oleks valikut jms, on väga oluline, kuid mitte väikese kuni keskmise suurusega autode edasimüüja arvelt. Enamik neist on perekondadele kuuluvad ettevõtted kohalikes linnades ja külades. Nad teevad hea kokkuleppe kõikide heaks, püüdes rahuldada turgu ja konkureerida, mõistagi, väga rasketes oludes, seega olen täiesti nõus Othmar Karase teiste sõnavõtjatega, et nende inimestega tuleks arvestada, et tagada edasi minnes nende eluvõimelisus.
Jaroslav Paška
- (SK) Kõigepealt sooviksin öelda, et mõistan jõupingutusi, et tagada tarbijaile valikuvabadus remonditöökoja osas, mida nad kasutada soovivad.
Teisest küljest aga näen selles valdkonnas täieliku vabaduse objektiivseid piire. Täpselt nagu kellelegi teist ei tuleks mõttessegi saata Euroopa Airbus hoolduseks Tuei olevi töökotta, nii sõltub ka selle sõidukimargi omanik hoolduse osas sõiduki tootja tehnoloogiast ja tööprotsessidest.
Kui sõiduki tootja annab tarbijale sõiduki kohta garantii, on tal õigus nõuda kliendilt, et hooldus teostataks tema kindlaksmääratud juhistele vastavalt. Kui tarbija viib sõiduki hoolduseks remonditöökotta, kus töötajail ei ole vajalikku asjatundlikkust ja oskusi, on oht, et tööd ei tehta hästi ja sõidukit võidakse isegi kahjustada. Seetõttu, kui soovime kaitsta tarbijat, ei saa me eeldada, et kõik remonditöökojad on võrdselt võimelised osutama teenuseid kõikidele sõidukimarkidele. Tarbijana eelistaksin näha konkreetse sõidukimargi tarbeks loodud hästi varustatud remonditöökodasid hästi koolitatud töötajatega. Spetsialiseerumine ja tasakaalustatud suhe tootjaga on kliendi seisukohast parim tee edasi.
Joaquín Almunia
komisjoni asepresident. - (ES) Austatud juhataja! Kõigepealt soovin tänada teid istungi võrratu juhatamise eest ja kõiki parlamendiliikmeid, kes arutelul sõna on võtnud.
Sooviksin avaldada tõeliselt siirast tänu kõigile teist mitte ainult siin täna tehtud sõnavõttude eest, vaid ka teie kõigi erakordselt huvitavate ja väärtuslike panuste eest läbivalt selle jooksul, mis, nagu oma sõnavõtus ütlesin, on olnud pikk konsulteerimisprotsess kõikides suundades, kui nii öelda võin. Arutelu ei ole toimunud mitte ainult parlamendi, selle liikmete ja autodega seotud küsimustes, edasimüüjate ja tarbijate hulgas toimuva konkurentsi eest vastutatavate komisjonidega, vaid olnud on ka arutelu liikmesriikidega ja arutelu kõikide sidusrühmade ning kõigi teistega, kes arvamust väljendada on soovinud.
Mis tahes konkurentsi puudutava määruse või otsuse eesmärk on tuua kasu tarbijale. See on eesmärk, meie keskne huvi ja meie määruse peamine sihtmärk.
Kui tarbijad valmistuvad olulise otsuse tegemiseks ehk edasimüüja juurde minekus - sest, nagu keegi teie seast ütles, on tegemist kõikide tarbijate ja majapidamiste jaoks olulise kulutusega -, tahavad nad teada saada hindade ja kvaliteedi kohta ja seda on neil võimalik teha. Neil on võimalik teha seda nüüd kergemini, kui mis tahes ajal kunagi varem. Nad tahavad, et neil oleks võimalik teha oma valik takistamatult ja konkurentsipuudusest tekkivate tõketeta. Arvame, et uue määrusega valikuvõimalus laieneb. See ei vähene, vaid pigem laieneb. Neil on võimalik ja neil peabki olema võimalik valida, nagu paljud teist on öelnud, müügijärgseid teenuseid, sõiduki remonditöökoda ja sõiduki hooldustöökoda. Nad tahavad remonditöökodasid, olgu nad kas liikmed või mitte, seotud sõiduki tootjaga või ei, et tehniline teave ja varuosad ja tehnilised näitajad, mida neil tarvis on, oleksid õiged.
Komisjoni ettepanek täiustab seda kõike. Seda kõike täiustatakse. Palun vaadake, mis on kirjas tekstis, mida näinud olete, vaadake kaasaskäivat projekti ja suuniseid. Kõikide nende tahkude poolest toob tulevane määrus tarbijaile rohkem kasu kui praegune.
Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted: mis siin juhtunud on? Oluline on kuulata inimeste arvamusi ja me kuulame vägagi tähelepanelikult ja suure huviga. Mõtlen kõikide arvamusi, sealhulgas teie omi, muidugi.
Mis on viimastel aastatel väikeste edasimüüjatega toimunud? Kas nad on arvult kasvanud või kahanenud? Kas nad on saanud kasu ja kas nende jaoks on osutunud kergemaks siseneda edasimüügikanalitesse, edasimüügi turule? Või on nad osutunud negatiivselt puudutatuks ja põrganud tõkete vastu? Enamasti on olnud tegemist viimasega. Tõde on selline. Mõistagi ei olnud see nende kavatsus, kes koostasid ja otsustasid määruse üle 2002. aastal, kuid see on see, mida kogemused meile viimastel aastatel õpetanud on. Just seda soovimegi parandada.
Mis on toimunud senini või toimub ikka veel teatud remonditöökodade ja teatud varuosade tootjatega? Neil on probleeme, mis uuest määrusest ja uutest suunistest lähtuvalt kaovad.
Seetõttu pakume välja määrust ja suuniseid, mis suurendavad valiku ulatust ja võimalusi väikestele ettevõtetele kogu ahela ulatuses, varuosade tootjast sõiduki remondini.
Edasimüüjad, keda paljud teist maininud on ja keda olen kuulanud vahetult ja mitte ainult kirjalike arutelude või kohtumiste tekstide kaudu, kus osalenud olen. Olen nendega aega veetnud ja nendega rääkides aega veetnud ja teinud seda erakordselt konstruktiivsel kohtumisel. Mitte kõik edasimüüjad ei jaga samu huve. On suuri edasimüüjaid, kes on mõnede liikmesriikide turul tugevalt väljakujunenud, ja on ka palju väikseid edasimüüjaid, kes on rahulolevamad sellega, mida hetkel välja pakume kui sellega, mis on kehtinud 2002. aastast saadik, sest nad on mõistnud, et teatud tahud, mida seadusandja 2002. aastal ei kavatsenud, ei ole olnud nende huvides, vaid pigem teinud nende jaoks raskeks vastu pidada konkurentsis suurte edasimüüjatega.
Lõpuks, katkestamise tähtajad. Loome kaitse; loome isegi erandeid igaks juhtumiks, kui meie arvates konkurents määrustest, nii sõidukite määrusest kui ka üldisest vertikaalsest grupierandi määrusest, lähtuvalt kannatab vaatamata meie kavatsustele seadusandjatena, ja võime tühistada määruse kohaldamise, kui näeme, et see konkurentsi ei kaitse. Saame seda teha üldises vertikaalses grupierandi määruses ja saame seda teha sõidukeid puudutava erimäärusega.
Seetõttu jagan teie muresid. Tõsiasi on, et minu arvates lahendatakse need väljapakutud määrusest lähtuvalt paremini, kui senini on tehtud mitte sellepärast, et oleme intelligentsemad kui kaheksa aastat tagasi, vaid lihtsalt sellepärast, et õpime kõik kogemustest. Oluline on inimeste seisukohti kuulata, kuid samuti on oluline kogemustest õppida.
Juhataja
Arutelu lõpetamiseks on mulle laekunud resolutsiooni ettepanek kuuelt fraktsioonilt lähtuvalt kodukorra artikli 115 lõikest 5.
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
George Sabin Cutaş  
kirjalikult. - (RO) Auto ostmine on tihti maja ostmise järel suurim kulutus, mis majapidamistel Euroopa Liidus on. Euroopa Komisjon pakub mootorsõidukite grupierandi määruse kaudu välja erandi eemaldamist mootorsõidukisektoris ja üldiste konkurentsieeskirjade kehtestamist.
Arvan, et kui määrusest on eemaldatud teatud punktid, konkreetselt need, mis puudutavad vabadust kujundada 70% müügist mitut automarki müüvate vahendajate kaudu, tekib oht, et suurendatakse sõltuvust tootja vahendajatest, mis kitsendaks konkurentsi ja piiraks valikuvõimalusi, mis Euroopa autoturul tarbijatele olemas on.
Oleme olukorras, kus suur arv vahendajaid mootorsõidukisektoris, eriti sektori väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted, mis on kaitsetumad, võivad Euroopa turult kaduda, õõnestades seeläbi tervet Euroopa mootorsõidukite turgu.
Seetõttu kutsun komisjoni üles hindama oma ettepanekute tagajärgi, arvestades Euroopa mootorsõidukisektori struktuuri, kus väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted etendavad põhjapanevat rolli, ja lisaks ka esitama vajadusel uus määrus praeguse määruse kolmeaastase pikenduse lõpus.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
kirjalikult. - (PL) Panustajana tänasesse arutellu mootorsõidukite grupierandi määruse üle sooviksin meenutada, et 2009. aastal avaldas Euroopa Komisjon teatise mootorsõidukisektorile kohaldatava tulevase konkurentsiõiguse raamistiku kohta, kus ta täpsustab õigusstrateegiat mootorsõidukite edasimüügi ja müügijärgsete teenuste osas pärast määruse (EÜ) nr 1400/2002 kehtivuse lõppemist. Seetõttu tekib nüüd probleem seoses kohase reaktsiooniga konkurentsikaitse ametitelt, mis puudutab juurdepääsu tehnilisele teabele, varuosadele ja volitatud teenindusjaamadele ja samuti mis puudutab garantiide kuritarvitamist. Seetõttu küsin, kas komisjon on kindel, et tema rakendatud lahendus tagab sektoris konkurentsi kõikehõlmava kaitse?
Róża Gräfin Von Thun Und Hohenstein  
kirjalikult. - (PL) Mootorsõidukite grupierandi määrus on Euroopa Liidu jaoks äärmiselt oluline dokument, sest see puudutab otseselt üle 3,5 miljonit inimest, kes töötavad Euroopa mootorsõidukisektoris nii esmas- kui ka järelturul. See määrus tõi soodsaid töötingimusi, mis tugevdas mootorsõidukite turul konkurentsi. See põhjustas uute töökohtade loomet ja võimaldas turu tulemuslikku ja stabiilset arenemist, mis on tarbijate, suurte mootorsõidukikontsernide ja sõltumatute ettevõtjate huvides. Samuti on väga märkimisväärne asjaolu, et see tagab Euroopa tarbijatele mootorsõidukite turul ulatusliku juurdepääsu teenustele ja kaupadele. Dokument on eriti oluline sõltumatutele autode teenindusjaamadele, kes vajavad juurdepääsu tehnilisele teabele, et suuta konkureerida tulemuslikult volitatud teenindusjaamadega, ning lisaks ka sõltumatutele autode osade tootjatele. Mul oli seda suurem heameel kuulda, et Euroopa Komisjon on otsustanud seda määrust pikendada. Resolutsioonis B7 0245/2010 kutsub Euroopa Parlament komisjoni üles täpsustama asju, mida tõstatasin kirjalikult vastatavas küsimuses komisjonile selle aasta 16. aprillist, nagu sõltumatute tootjate juurdepääs tehnilisele teabele, ja selgitama täpselt mõisteid "võrreldava kvaliteediga osad”, "originaalosad” ja "tehniline teave”. Need, kellele mootorsõidukite grupierandi määrus suunatud on, vajavad nende olulisest rollist lähtuvalt majanduses selgeid ja täpselt sõnastatud õigusakte.
