Parlamendi prioriteedid ÜRO Inimõiguste Nõukogu istungjärgul (Genf, 1.-26. märts 2010) (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on nõukogu ja komisjoni avaldused parlamendi prioriteetide kohta ÜRO Inimõiguste Nõukogu istungjärgul (Genf, 1.-26. märts 2010).
Diego López Garrido
Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit valmistub Genfis, Brüsselis ja kolmandate riikide pealinnades toimuvaks inimõiguste nõukogu käesoleva aasta esimeseks istungjärguks.
Inimõiguste nõukogu on foorum, kus arutatakse inimõiguste olukorda kõigis maailma piirkondades ja rahvusvahelise üldsuse jõupingutusi inimõigustega seotud olukorra parandamiseks. Inimõigused on üks Euroopa Liidu põhimõtetest, üks tema osa ja tema vaimsuse oluline tunnus, asi, mille järgi ELi maailmas tuntakse.
Euroopa Liidu Nõukogu eesistuja on võtnud endale rolli, mida peab sel korral täitma väga hoolikalt. Nõukogu eesistuja on võtnud vastu rasked ülesanded, mida Euroopa Liit peab asuma inimõiguste nõukogu kõnealuste istungjärkude käigus väga tõsiselt lahendama. Seda tõendab näiteks seegi, et Hispaania valitsuse esimene asepeaminister María Teresa Fernández de la Vega, kes antud juhul tegutseb Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigi esindajana, osaleb kõrgetasemelisel kohtumisel, millega alustatakse inimõiguste nõukogu 13. istungjärku.
Niisiis kavatseb eesistujariik võtta nõukogu tööst aktiivselt osa.
Kaitseme Euroopa Liidu seisukohti küsimustes, mis on paljude liikmesriikide jaoks eriti olulised, ning lisaks liikmesriikide algatustele kavatseb Euroopa Liit esitada riigipõhised resolutsioonid.
Usume jätkuvalt, et nõukogu vajab inimõiguste kaitsmiseks vahendeid, mille abil reageerida tõsistele inimõiguste rikkumistele. Nendeks vahenditeks võivad olla konkreetsed riigipõhised volitused - näiteks Birma või Korea Rahvademokraatliku Vabariigi puhul - või riigipõhised valdkondlikud volitused, nagu me loodame Kongo Demokraatliku Vabariigi puhul.
Rahvusvaheline üldsus ja inimõiguste nõukogu peavad neid olukordi jälgima, kui soovime, et nõukogu tõsiseltvõetavus säiliks.
Nõukogu tulevaste istungjärkude üks päevakorrapunkt on teema, mida me hakkame arutama veidi hiljem täna pärastlõunal teise punkti raames - need on Gaza-teemalised eriistungjärgud ja Goldstone'i aruanne. Euroopa Liit on seisukohal - seda kordame ka hiljem -, et see aruanne sisaldab usaldusväärset analüüsi, ning Euroopa Liit rõhutas, kui tähtis on viia läbi asjakohased ja usaldusväärsed uuringud rahvusvaheliste inimõigusi käsitlevate normide ja rahvusvahelise humanitaarõiguse võimalike rikkumiste kohta.
Soovin rääkida ka inimõiguste nõukogu läbivaatamisega seotud probleemist.
Käesolev aasta on väga oluline eelkõige 2011. aastal toimuvate läbirääkimiste jaoks, mis käsitlevad nõukogu töö läbivaatamist.
Euroopa Liit jätkab tööd, kuid kavatseb muuta kindlamaks liidu selge seisukoha, selge strateegia, et meil oleks võimalik hoida oma aktiivset rolli ja kohustusi inimõiguste kaitsmisel ja austamisel.
Igal juhul on selge, et Euroopa Liit kavatseb jätkuvalt toetada ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo sõltumatust, nagu ta on seda alati teinud, muu hulgas toetada endiselt erimenetluste sõltumatust, valitsusväliste organisatsioonide osalemist inimõiguste nõukogus, nõukogu suutlikkust takistada tõsiseid inimõiguste rikkumisi ja riigipõhiste volituste kehtestamist.
Hispaania, eesistujariik Hispaania, on teadlik sellest, et on võtnud vahetuva eesistujariigi ülesanded üle ajal, mis on inimõiguste kaitsmisel ja edendamisel maailmas ELi ja ÜRO jaoks otsustav.
Lissaboni leping avas uue etapi liidu välistegevuses, nagu ka paljudes teistes valdkondades, ning me loodame, et meie ühine töö kõrge esindaja juhtimisel muudab Euroopa Liidu hääle inimõiguste nõukogu töö põhimõtete kaitsmisel selgemaks. Samuti loodame, et sel etapil, mil liigutakse aktiivsema, läbipaistvama ja tõhusama nõukogu poole, tuleb kasuks Euroopa Liidu praegune üleminekuetapp, mida läbitakse selle eesistujariigi juhtimisel, mida mina esindan. See riik teeb kõik mis tema võimuses, et tee, mille liit ja nõukogu on valinud, viiks nüüdsest ühe ja sama eesmärgini - inimõiguste edendamise ja kaitsmiseni kogu maailmas.
Kristalina Georgieva
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Pean väga asjakohaseks, et olen täna siin esimest korda arutamas inimõiguste küsimust, mis sobib nii hästi minu vastutusala esmatähtsate valdkondadega.
Komisjon on eesistujariigi Hispaania esitatud seisukohtadega igati nõus. Ma soovin lisada kaks märkust sellele, mida siin tutvustati seoses eelolevate istungjärkude prioriteetidega ja sellega, kuidas EL soovib neist lähtuda.
Esimene märkus puudutab valdkondlikke küsimusi. EL ja rühm Ladina-Ameerika riike teevad koostööd lapse õiguste resolutsiooni projekti kallal, keskendudes eriti võitlusele laste vastu suunatud seksuaalvägivallaga. Komisjon tunneb suurt muret seksuaalvägivalla sagenemise pärast konfliktialadel ja kriisiolukordades ning selle tagajärgede pärast kõige haavatavamatele inimestele, eriti lastele. EL soovib vastavalt Euroopa konsensusele humanitaarabi valdkonnas tagada, et seda käsitletakse resolutsioonis nõuetekohaselt.
EL soovib aktiivselt osaleda ka puuetega inimeste õigusi käsitlevas töörühmas. Sellel teemal on väga selge seos ELi sisepoliitikaga, sest me viime peagi lõpule ühinemise ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooniga.
Teine suurt huvi pakkuv valdkond on õigus toidule. See käib üheskoos aastatuhande arengueesmärkide saavutamisega. Samuti käsitletakse riigis ümber asustatud inimeste inimõigusi. Erinevalt pagulastest ei kaitse neid piisavalt rahvusvahelised konventsioonid ja me jätkame selles vallas tööd.
Minu teine märkus puudutab ELi toetust sellele, et täiskogu võtaks vastu üldise korrapärase läbivaatamise aruanded, mis puudutavad riike, kes läbisid selle protsessi detsembris. See on väga oluline hetk, mil vaatluse all olevad riigid võivad avalikult näidata, milliseid kohustusi nad inimõiguste olukorra parandamiseks täidavad. Samas on neil riikidel võimalik nimetatud kohustuste täitmiseks taotleda rahvusvahelist abi. Komisjon on jätkuvalt valmis arutama partneritega avameelselt viise ja võimalusi, kuidas toetada nimetatud läbivaatamiste käigus antud soovituste rakendamist.
Nagu eesistujariik Hispaania juba rõhutas, on otsustav tähtsus asjaolul, et selle protsessi mõju sõltub ennekõike ELi liikmesriikide endi läbipaistvusest ja avatusest, sest tulemuslikud suudame olla üksnes siis, kui järgime omaenese eeskuju.
Laima Liucija Andrikienė
fraktsiooni PPE nimel. - Lugupeetud juhataja! Mul on hea meel, et Euroopa Parlament kavatseb võtta vastu resolutsiooni inimõiguste nõukogu eeloleva istungjärgu kohta. Samuti rõõmustan ma selle üle, et Euroopa Parlament saadab inimõiguste nõukogusse delegatsiooni, sest tavaliselt oleme Euroopa Liidu Nõukogule esitanud soovitusi selle kohta, kuidas parandada inimõiguste nõukogu tööd ja tugevdada Euroopa Liidu osatähtsust selles nõukogus.
Kõnealune 13. istungjärk on 2010. aastal toimuvatest kõige olulisem. See hõlmab kõrgetasemelisi kohtumisi ja arutelusid riikide ministritega paljudes olulistes küsimustes, mida nii volinik kui ka minister juba mainisid, näiteks üleilmse finantskriisi mõju inimõiguste olukorrale maailmas.
Meil on hea meel, et meie partnerid Ameerikas on inimõiguste nõukogu töösse tihedalt kaasatud. Kuid oleme sunnitud murelikult märkima, et mõned riigid püüavad kogu protsessi takistada ja õõnestada inimõiguste nõukogu usaldusväärsust. Iraan on andnud märku, et võib osaleda valimistel ja kandideerida ühele nõukogu kohale. Oleks väga kahetsusväärne, kui Iraan osutuks tõepoolest valituks, sest tegelikult suurendaks see nõukogus nende riikide arvu, kus inimõiguste olukord on problemaatiline. Nii riskiks inimõiguste nõukogu töö lakkamise ja ebatulemuslikuks muutumisega, nagu juhtus ka tema eelkäija, ÜRO inimõiguste komisjoniga. Teisisõnu on kaalul inimõiguste nõukogu usaldusväärsus ja seetõttu peaksime tegema kõik võimaliku, et säilitada tema autoriteeti.
Richard Howitt
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin väljendada heameelt selle üle, et Euroopa Parlament on kaasatud ÜRO algatustesse. Sügisel tegime New Yorgis lobitööd uue peasekretäri asetäitja määramiseks, et suurendada inimõiguste esmatähtsust ÜROs, ja järgmisel kuul osaleme taas inimõiguste nõukogus. Me ei pea mitte lihtsalt dialoogi ELi esindajatega, vaid teeme ka koostööd kolmandate riikidega, sest see on osa Euroopa ühistest püüdlustest aidata kaasa inimõiguste austamisele mujal maailmas. Olen uhke, et näeme Genfis Euroopat inimõiguste eest võitlejana, ja seoses käesoleva aasta juunis algava tööga ütleb meie tänane resolutsioon, et peaksime võitlema ka inimõiguste nõukogu enda tulevase reformi eest.
Inimõiguste nõukogu on jätkuvalt ülemäära politiseeritud. Meie tänases dokumendis kritiseeritakse õigusega neid küünilisi saadikuid, kes seisavad Genfis ÜRO hoone ees kell kuus hommikul oma autodega järjekorras ainult selleks, et saaksid end esimestena registreerida sõnavõtjate nimekirja ning aidata Sri Lankal tema tegevusetuses hiilida kõrvale kriitikast selles riigis toimuvate rikkumiste kohta ja vaadata mööda inimõiguste nõukogu loomise vaimsusest. See vaimsus tähendab, et ta peab aasta läbi käsitlema inimõiguste rikkumisi, olenemata sellest, millal ja kus need esinevad. Me nõustume Euroopa Parlamendis paljude põhimõtetega, mille eesistujariik Hispaania tulevasest reformist rääkides välja on kuulutanud, ning ma soovin ühineda oma sõbra Laima Liucija Andrikienėga ja öelda, et kui Iraan, kus inimõiguste olukord on kohutav, valitakse järgmisel korral ilma vastuseisuta nõukokku, nagu mõned kardavad, annab see nõukogule järjekordse surmahoobi.
Kõige karmim inimõigustega seotud katsumus ühele riigile on see, kui teda süüdistatakse inimõiguste rikkumises. Seetõttu on mul väga hea meel, et 18. veebruaril Genfis toimuval organisatsioonilisel kohtumisel avaldavad nii Euroopa Liit kui ka Ameerika Ühendriigid toetust salajast kinnipidamist käsitlevale ühisuuringule, mis sel korral inimõiguste nõukogule esitati. Me ei pruugi kriitikaga küll alati nõustuda, kuid peame alati olema kriitikale avatud, kui loodame teistelt sama.
Kristiina Ojuland
(ET) Lugupeetud komisjoni ja eesistujariigi esindajad! Me soovime Euroopa liberaalide ja demokraatide fraktsiooni poolt seda, et Euroopa Liit oleks nähtav eelseisval ÜRO Inimõiguste Nõukogu 13. istungjärgul. Olles selle resolutsiooni kaasautor, soovin ma tähelepanu juhtida just eriti resolutsiooni punktidele 9 ja 13, kus käsitletakse Iraaniga seonduvat.
Meile, Euroopa liberaalidele-demokraatidele, on vastuvõetamatu, et ÜRO Inimõiguste Nõukogu on suutmatu - et mitte öelda soovimatu - reageerima vajaliku kiirusega inimõiguste kriisidele Afganistanis, Guinea-Conakrys, Iraanis, Jeemenis ja Iraagis. Kõiki maailma riike ühendava organisatsiooni inimõiguste nõukogu kohustus on pidevalt jälgida inimõiguste olukorda kõigi liikmesriikide territooriumil ja viivitamatult reageerida olukorra halvenemisele.
Senine loid käitumine annab selgelt märku organisatsiooni nõrkusest ja võimetusest endale võetud kohustusi adekvaatselt täita. Organisatsiooni nõrkust võib ilmestada ka see, et Iraani kandideerimine 2010. aasta mais toimuvatel ÜRO Inimõiguste Nõukogu valimistel on päris kentsakas. Paljas mõte sellest on absurdne, arvestades Iraani teokraatliku režiimi abituid püüdeid suruda maha kogu riiki haaranud rahvarahutused, kasutades repressiivaparaati. Ainuüksi selle toimimise võimalikkus on etteheiteks tervele rahvusvahelisele kogukonnale.
Me austame Iraani rahva valikuid ja meie kriitika eesmärk on saavutada Iraani rahvale parem tulevik. Me pöördume Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresidendi poole nõudega võtta antud küsimuses resoluutne seisukoht ja avaldada ÜRO-le tugevat survet.
Heidi Hautala
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FI) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liidul on suurepärane võimalus toetada järgmisel inimõiguste nõukogu kohtumisel rahvusvahelise õiguse tugevdamist.
Oleme nõukogult ja komisjonilt kuulnud pikki loetelusid olulistest teemadest, kuid kas meil on mingitki tagatist, et Euroopa Liit nõuab ka tegelikult nende käsitlemist? Näiteks võin tuua, et Goldstone'i aruanne rahvusvahelise humanitaarõiguse rikkumiste kohta Gaza konflikti käigus on eri liikmesriikides väga vastuoluliselt vastu võetud. Minu arvates on meil õigus saada nõukogu esindajalt teavet selle kohta, kuidas eri liikmesriigid sellesse olulisse aruandesse praegu suhtuvad. See aruanne on väga tähtis, kui me püüame teha lõppu karistamatusele ja jõuda selleni, et kõik, kes on süüdi rahvusvahelise humanitaarõiguse rikkumistes ja sõjakuritegudes, saadetaks kohtu ette.
Teiseks soovin sarnaselt kolleeg Howittiga ära märkida uut aruannet sajalaste kinnipidamiskeskuste kohta. Euroopa Liit peab reageerima otsustavamalt piinamisele ja igasugusele ebainimlikule kohtlemisele vanglates, millest mõned on salajased. Samuti peame suutma tunnistada tõsiasja, et ka Euroopa Liidu liikmesriigid ise on sellistes asjades süüdi. See ei tohi jätkuda. Me peame need probleemid lahti harutama, sest need mõjutavad meid kõiki.
Meil on võimalus suurendada Rahvusvahelise Kriminaalkohtu pädevust, kui võtame vastu jõulise seisukoha selle suhtes, kuidas tuleks sel kevadel muuta kohtu tegevusjuhendit.
Charles Tannock
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Inimõiguste nõukogul on kahtlemata kiiduväärt eesmärgid, kuid neid eesmärke ohustavad tõsiselt mõned nõukogu liikmed. Paljudes neist jääb vajaka inimõiguste ja demokraatia austamisest - näiteks Kuubal, Hiinas, Pakistanis, Saudi Araabias, Nicaraguas ja Gabonis ning potentsiaalses kandidaatriigis Iraanis, kui tuua välja üksnes mõned. Seetõttu on sellel organil vähe olulist moraalset võimu. Kõige sellega peab Euroopa Liit ÜRO tasandil tegelema. Kuid sellele vaatamata teeb EL head tööd toiduga kindlustatuse ja lapse õiguste valdkonnas. Inimõiguste olukorda Iisraelis rünnatakse siiski liiga palju, samal ajal kui enda põlgav suhtumine inimõigustesse pääseb tihti kontrollist.
Euroopa Parlamendi resolutsioonis rõhutatakse õigustatult, et 13. istungjärgul jäetakse mainimata tõsised inimõigustega seotud probleemid sellistes riikides nagu Guineas Conakrys, Afganistanis, Iraanis ja Jeemenis. Teiseks viidatakse resolutsioonis LKA-le ja kinnipeetavate erakorralisele üleandmisele. Peaksime mõtlema mitu korda, enne kui ründame oma Ameerika liitlasi, kes jätkuvalt kannavad üsna ebaproportsionaalset vastutuskoormat meie endi julgeoleku eest Euroopa Liidus.
Nicole Sinclaire
Lugupeetud juhataja! Samal ajal kui komisjon kaitseb agaralt meie inimõigusi, oleme meie, britid, teadnud juba 13. sajandist saati väga täpselt, kus me asume. Mul on kahju, aga Lissaboni leping on kõigest meie Suure Vabadustekirja kahvatu vari.
Komisjonile meeldib näha ennast inimõiguste valdkonnas üleilmse otsustajana ja ta on vägagi huvitatud sellest, et mõista teiste üle kohut ning pakkuda neile oma abi ja nõu. Kuid komisjon peaks heitma kriitilise pilgu iseendale. Pean vägagi irooniliseks, et ajal, mil EL toetab õigustatult nende Kashmiri kodanike õigusi, kes ootavad kannatlikult rahvahääletust enesemääramisõiguse üle, mida ÜRO lubas neile 1947. aastal, püüab komisjon enda liikmesriikidelt kõrgpoliitika olulistes valdkondades Lissaboni lepingu abil innukalt pädevust ära võtta. Tegelikult tuletab see mulle meelde rahvahääletust, mida Briti valijaskonnale lubati, kuid mis jäi lihtsalt toimumata. Seetõttu ootavad minu valijad enesemääramist samamoodi nagu Kashmiri elanikud.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Lugupeetud juhataja! Ma arvan, et see on suurepärane võimalus kinnitada inimõiguste universaalsust, jagamatust ja omavahelist seotust ning just nimelt seda homme vastu võetava resolutsiooni ühisettepanekuga tehaksegi.
Parlament on väljendanud oma seisukohta paljudel juhtudel, enamasti maailmas valitsevat inimõiguste olukorda käsitleva aastaaruande ja mitmete resolutsioonide kaudu, nagu hiljuti Iraani puhul.
Mõned kolleegid on viidanud paradoksile - see on nende endi väljend - teatud riikide puhul, kus inimõiguste olukord on äärmiselt halb, kuid kes on samal ajal inimõiguste üle järelevalvet teostava organi liikmed, ning minu arvates on Iraani juhtum neist kõige silmatorkavam. See ei ole ainus näide. Ma leian, et ÜRO muutub ebatõhusaks, kui teda rahastavad tõepoolest sellised riigid, ning ÜRO kaotab sellisel juhul poliitilise õiguspärasuse ja moraalse õiguse neid sündmusi hukka mõista.
Lugupeetud juhataja! Mina räägin praegu siin sellest, aga üks parlamendi organ on sel nädalal kaalunud ühe liikme, Kuuba väljaheitmist. Me peame täna leinama 42aastast ehitajat ja poliitvangi Orlando Zapata Tamayot, kes suri näljastreigi tagajärjel meelevaldses, ebainimlikus ja julmas vangistuses.
Kuuba inimõiguste ja lepituse komisjoni esimees Elizardo Sánchez, inimene, kes seisab väga lähedal sotsiaaldemokraatia vaimsusele, ütles, et seda surma oleks kindlasti saanud ära hoida ja et tema arvates kannab mõrvar kohtunikurüüd. Austatud volinik! Et me oleme juba teadlikud nõukogu eesistuja seisukohast, siis soovin küsida teilt, mida te eetilisest ja demokraatlikust seisukohast lähtudes arvate sellistest taunitavatest sündmustest nagu Orlando Zapata surm ning kas komisjon on seisukohal, et Euroopa Liidu ja Kuuba suhted tuleb viia kõrgemale tasandile ja muuta esmatähtsaks.
