Yhteisön oikeuden soveltamisen valvonta (2005) (keskustelu) 
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana Monica Frassonin oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta laatima mietintö komission 23. vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta (2005).
Monica Frassoni
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, yhteisön oikeuden soveltaminen on tärkeä osa sääntelyn parantamisohjelmaa, jonka Barroson johtama komissio käynnisti. Jonkin aikaa se on ollut kuin Tuhkimo ja kadonnut vaikutusten arviointien ja kulujen leikkaamisten joukkoon.
Nyt komissio on alkanut korjata tilannetta, osittain parlamentin painostuksen takia. Vuosien ajan tämä menettely oli usein vain byrokraattista uurastusta, jossa rikkomus seurasi toistaan ilman sen kummempaa melua, mutta menettely on kuitenkin aivan välttämätön.
Luvut puhuvat selkeästi tämän puolesta. Tähän mennessä on aloitettu noin 2518 rikkomismenettelyä hyvinkin erilaisilla aloilla, erityisesti ympäristön ja sisämarkkinoiden aloilla. Tämän lisäksi on satoja, jopa tuhansia vetoomuksia, joita parlamentti saa vuosittain ja joissa viitataan usein johonkin tiettyyn yhteisön oikeuden rikkomukseen, jonka edessä kansalaiset ovat voimattomia ja kääntyvät siksi parlamentin puoleen.
Kyse onkin siitä, miten todennäköistä on, että kansalaiset saisivat näissä tapauksissa tyydyttävän ratkaisun. Rikkomismenettely kuvataan Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 226 ja 228 artiklassa, eikä sitä voi siis soveltaa kovinkaan luovasti. Voimassaolevilla säännöillä meidät on pakotettu hitaisiin, sekaviin menettelyihin, joissa tehokkainta toimenpidettä - sakkoa - ei käytetä useinkaan tai vasta hyvin pitkän ajan, jopa vuosikymmenien, päästä.
Kuitenkin paljon, erittäin paljon on tehtävissä, ja kiitänkin komissiota, että se ehdotti kahden viime vuoden aikana ja viimeksi viime syyskuussa erityisessä tiedonannossa toimenpiteitä, joita mietinnössäni analysoidaan ja arvioidaan ja joista haluaisin tehdä joitakin huomautuksia.
Haluaisin ensin kuitenkin tuoda ilmi asian, jonka uskon olevan erittäin tärkeä tässä keskustelussa, koska lakien täytäntöönpano voi olla hyvin poliittista ja erinomainen keino yhteisön toimielinten uskottavuuden ja näkyvyyden parantamiseksi.
Haluan kertoa kaksi esimerkkiä, joissa komissio toimi eri tavalla: Napolin jätekriisi ja Via Baltica -moottoritie Rospudan laaksossa Puolassa.
Napolin jätekriisi oli suoraa seurausta rikkomuksista, joita tapahtui vuodesta vuoteen lähes kaikkia jätteitä koskevia yhteisön sääntöjä vastaan. Italiaa vastaan käynnistettiinkin monia rikkomismenettelyjä vuosien aikana, ja tuomioistuin antoi monia tuomioita Italiaa vastaan eri tapauksissa. Kuitenkin vasta nyt vuosien päästä, kun tilanteesta on tullut sietämätön kaikille, eikä sitä voida enää piilotella, komissio on päättänyt iskeä nyrkkinsä pöytään. Komission vierailuja seurataan erittäin kiinnostuneesti, ja laittomasta roskaamisesta valittavat kansalaiset ilmoittavat televisiossa, että Euroopan parlamentille on lähetetty vetoomuksia. Ihmettelenkin, miksi tätä ei tehty jo aiemmin. Emmekö olisi voineet ottaa toista asennetta ja estää tämän tilanteen syntymisen? Kyllä, olisimme voineet.
Näin komission jäsen Dimas toimi Puolan Rospudan laakson tapauksessa, jossa alue oli vaarassa tuhoutua Via Baltica -tien infrastruktuurin takia. Ensimmäistä kertaa komission jäsen pyysi tuomioistuimelta lykkäyspäätöstä ja sai sen. Kyse on erittäin tärkeästä ennakkopäätöksestä, joka kertoo selvästi, että komissio voi ja sen pitää olla päättäväinen ja perusteellinen suhteessaan jäsenvaltioihin, jotka toimivat kuin mitään ei olisi tapahtunut. Komission on myös käytettävä kaikkia demokraattisen järjestelmän mahdollistamia keinoja: tiedotusvälineitä ja yleistä mielipidettä.
Yksi tärkeimmistä komission esittelemistä, viestintää koskevista uudistuksista liittyy ”uuteen” työskentelytapaan. Olemme ilmaisseet epäilyksemme tästä uudesta työskentelytavasta, jossa kyse on lähinnä ongelman ratkaisemisesta lähettämällä valitukset suoraan takaisin valitusten kohteena olevalla jäsenvaltiolle. Esitimme nämä epäilyksemme, ja komissio antoi meille vakuutuksensa, jonka toivon kuulevani myös tänään. Aiomme kuitenkin tarkkailla kysymystä ja toivomme todella, että rikkomismenettelyjen osalta avoimuus, jäsenvaltioiden ”mustan listan” keräämismahdollisuus ja yhteistyö parlamentin kanssa tuovat edistystä.
Arvoisa puhemies, puhun vielä keskustelun päätteeksi kaksi minuuttia, jolloin käytän lopun puheajastani.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Kiitän teitä, arvoisa puhemies ja hyvät naiset ja herrat.
Hyvä Monica Frassoni, neuvoston puolesta haluaisin ilmaista tyytyväisyyteni mietinnöstänne komission vuosikertomuksesta yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnassa. Samoin kiitän lisäanalyysista, joka on osoitettu komission tiedonantoon ”Tulosten Eurooppa - yhteisön lainsäädännön soveltaminen”. Mielestämme Euroopan parlamentin mietintö on hyödyllinen panos, kun pyrimme yhdessä turvaamaan, että yhteisön oikeutta sovelletaan oikeaan aikaan ja oikein.
Neuvoston puolesta haluan pitää Monica Frassonin mietinnön tuloksia myönteisinä. Tulokset ovat mielestämme tärkeitä, sillä on tärkeää varmistaa yhteisön oikeuden myönteiset vaikutukset Euroopan unionin kansalaisten jokapäiväisessä elämässä, mikä riippuu ensisijaisesti Euroopan unionin politiikan tehokkuudesta ja niiden tapojen tarkkailusta ja valvonnasta, joilla jäsenvaltiot noudattavat yhteisön oikeutta.
Suhtaudumme myönteisesti Euroopan parlamentin sitoumukseen tukea jäsenvaltioiden välistä parhaiden käytäntöjen vaihtamista. Näkemyksemme mukaan tällainen vaihtaminen voisi olla merkittävä osa yhteisön oikeuden tehokasta ja yhdennettyä soveltamista.
Minun on sanottava tässä, että neuvoston puheenjohtajavaltio ei voi puuttua useimpiin kysymyksiin ja ehdotuksiin, jotka esiteltiin tässä arvokkaassa mietinnössä. Kuten kaikki tiedämme, yhteisön oikeuden hallinnollinen täytäntöönpano on ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulla niiden omien perustuslaillisten säännösten mukaisesti, ja se on myös komission vastuulla, sillä komissio on perussopimusten valvojana vastuussa yhteisön oikeuden yhdenmukaisen soveltamisen valvonnasta.
Günter Verheugen
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät naiset ja herrat, komissio on kiitollinen mahdollisuudesta keskustella näistä tärkeistä kysymyksistä Euroopan parlamentin kanssa tänään, ja minä olen kiitollinen Monica Frassonin mietinnöstä ja panoksesta, jossa on useita arvokkaita näkökohtia. Voin vakuuttaa teille, hyvä Monica Frassoni, että komissio suhtautuu esilletuomiinne seikkoihin erittäin vakavasti.
Euroopan unioni on oikeusvaltioperiaatteen alainen yhteisö ja sellaisenaan ainutlaatuinen maailmassa. Vain lailla voidaan taata oikeudet, joihin kansalaiset ovat oikeutettuja, ja vain lailla voidaan muokata markkinataloutta niin, että se toimii kaikkien edun mukaisesti.
Euroopan komissio on perussopimusten vartija. Sen tehtävänä on varmistaa, että yhteisön oikeus pannaan täytäntöön kaikkialla ja että oikeutta sovelletaan oikein jokaisessa paikassa. Parhaallakaan lailla ei ole mitään arvoa, jos se on olemassa vain paperilla. Jokaisen valiokunnan onkin huomattava, että sen tärkein tehtävä on varmistaa, että lakimme ei ole pelkkää sanahelinää.
Sopimusrikkomismenettely ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin ovat yhdessä voimallinen ase. Asetta on käytettävä vain, kun lainrikkomista ei saada muuten korjattua. Aseen käyttö ei ole kuitenkaan itsetarkoitus, ja ase voi tylstyä, jos sitä käytetään liikaa.
Komissio ei usko, että sopimusrikkomismenettelyjen määrä olisi vakavuuden ja päättäväisyyden mittari, jolla valvottaisiin, kuinka hyvin yhteisön oikeutta noudatetaan. Pikemminkin komissio pitää menettelyä tapana löytää ongelmille ratkaisu. Todellinen mittari on se, kuinka monta yhteisön oikeuden soveltamiseen liittyvää ongelmaa olemme ratkaisseet ja kuinka nopeasti.
Olemme arvioineet työtapojamme kriittisesti ja tulleet seuraavaan päätelmään: kun ongelma on havaittu, siihen on puututtava nopeasti ja tehokkaasti. Kansalaisilla ja liike-elämän toimijoilla on oikeus nopeisiin vastauksiin. Tämän takia, hyvä Monica Frassoni, palaan komission kanssa mainitsemaanne jäteongelmaan Campaniassa, ja keskustelemme tästä kysymyksestä. Olen täysin samaa mieltä siitä, että täsmällistä, nopeaa ja määrätietoista lähestymistapaa tarvitaan tapauksissa, joissa yhteisön oikeus jätetään täysin huomiotta.
Periaatteessa kumppanuuteen perustuva lähestymistapa on parempi kuin vastakkainasettelu. Komissio toivookin näkevänsä enemmän vuoropuhelua ja avoimuutta näissä kysymyksissä. Haluamme myös selvät ensisijaiset tavoitteet: ensin on käsiteltävä tärkeät asiat nopeasti, eikä pähkinän särkemiseen tarvita lekaa. Meidän on myös varmistettava, että tarpeelliset resurssit ovat saatavilla.
Haluaisin huomauttaa tässä yhdestä asiasta. Jos ongelmat kasautuvat tiettyihin kysymyksiin liittyvän yhteisön oikeuden soveltamisessa, voi ongelma ollakin lain itsensä epäselvyydessä tai ristiriitaisuudessa. Meidän ei pitäisi automaattisesti olettaa, että kyse olisi jäsenvaltion väärästä asenteesta.
Näiden näkökohtien seurauksena ryhdyimme toimiin, ja haluaisin sanoa jo nyt alussa, että turvaudumme jatkossakin sopimusrikkomismenettelyyn ja panemme sen toimeen heti, kun olemme saaneet tarpeelliset tiedot. Ehdotamme kuitenkin uutta työskentelytapaa, jolla toivomme saavamme tarpeelliset tiedot nopeammin.
Tämän tavan perustana on parempi yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa ennen virallisen menettelyn alullepanoa, paitsi tietenkin - ja tämä on erittäin tärkeää, hyvä Monica Frassoni - tapauksessa, jossa on alusta alkaen aivan selvää, että sopimusta on rikottu. Tällaisissa tapauksissa ensimmäinen toimemme ei ole keskustella jäsenvaltioiden kanssa, vaan ryhtyä toimiin.
Kyse ei ole täysin uudesta prosessista vaan ennakkotoimista, joissa pyydämme lisämenettelyjä tai joiden avulla pääsemme ratkaisuun nopeammin aloittamatta sopimusrikkomismenettelyä.
Kaikkiin tiedusteluihin ja valituksiin vastataan suoraan ja nopeasti, ja asian tilasta riippuen voidaan siirtyä sopimusrikkomismenettelyyn. Tämä tarkoittaa, että jokainen lähetetty ehdotus kirjataan ylös ja käsitellään. Jos ehdotus on muotoiltu valitukseksi tai jos sitä voidaan pitää valituksena, se käsitellään valituksena, jolloin komissio ryhtyy asianmukaisiin toimiin.
Tämä uusi työskentelytapa on parhaillaan testattavana pilottivaiheessaan. Tähän pilottihankkeeseen osallistuu viisitoista jäsenvaltiota, ja sen tavoitteena on varmistaa, että pystymme tosiaan edistykseen. Tiedotamme parlamentille tietenkin pilottivaiheen tuloksista ja keskustelemme sen kanssa jatkotoimenpiteistä.
Olemme joka tapauksessa kykeneväisiä löytämään ratkaisun 90 prosenttiin kaikista tietoomme tulevista ongelmista viemättä asiaa oikeuteen. Olemme kuitenkin samaa mieltä kanssanne siitä, että toimien olisi tapahduttava nopeammin. Tammikuussa käynnistyneet kuukausittaiset päätöksenteot on tässä avuksi. Niillä varmistetaan nopeampi ja tehokkaampi sopimusrikkomismenettelyn täytäntöönpano.
Pyrimme tietenkin tekemään koko prosessista mahdollisimman avoimen ja säilyttämään samalla tarvittavan määrän luottamuksellisuutta, jota Euroopan yhteisöjen tuomioistuin meiltä edellyttää. Suuri yleisö pääsee tutustumaan internetissä säännöllisesti päivitettäviin yhteenvetoihin sopimusrikkomismenettelyistä, jotka ovat kyseisellä hetkellä tuomioistuimen käsiteltävinä.
Avoimuuden ja oikeusvarmuuden saamiseksi meidän on saatava tietoomme myös se, miten jäsenvaltiot soveltavat yhteisön oikeutta kansallisessa ympäristössään. Tähän tarvitsemme vastaavuustaulukkoja - joita myös mietinnössä vaaditaan - joilla osoitetaan selvästi oikeuden täytäntöönpanon vaihe kussakin jäsenvaltiossa.
Hyvät naiset ja herrat, uskon, että meillä on sama päämäärä. Haluamme yhteisön oikeuden, johon EU:n kansalaiset voivat luottaa täysin.
Diana Wallis
vetoomusvaliokunnan lausunnon valmistelija. - (EN) Arvoisa puhemies, puhun vetoomusvaliokunnan puolesta ja haluaisin tehdä kolme asiaa minulle annettuna puheaikana. Ensinnäkin haluan kiittää Monica Frassonia hänen yhteistyöstään tämän vuosikertomuksen osalta, mutta erityisesti haluan tuoda ilmi vetoomusvaliokunnan merkityksen tässä valvonnassa ja täytäntöönpanossa.
Mielestäni komissio on vihdoin tunnustanut tämän merkityksen. Kiitän komission jäsentä tästä, koska meidän olisi tosiaankin toimittava kumppaneina tässä toimenpiteessä toimielintemme välillä ja otettava mukaan varsinkin vetoomusvaliokunta, joka on silmämme ja korvamme, lainsäätäjinä, kansalaistemme kautta, jotka kääntyvät puoleemme ongelmineen.
Mutta jotta kansalaisemme voisivat tehdä tämän, siirryn seuraavaan huomiooni. Hyvä komission jäsen, sanoitte, että lakimme on elävä laki. Jotta se olisi elävä, sen on oltava ymmärrettävä, käsitettävä kansalaisillemme. Keskustelin pitkään kolleganne Wallströmin kanssa kansalaisille tarkoitetuista tiivistelmistä, jotta kansalaiset ymmärtäisivät lainsäädäntömme. Hän on luvannut meille useissa yhteyksissä, että tiivistelmät tulevat saataville jokaisen lainsäädäntötoimen yhteydessä. Odotamme vielä, että näin tapahtuisi.
Lopuksi vetoomusvaliokunta - ja osoitan tämän omille kollegoilleni - tarvitsee paljon merkittävämmän aseman ja paremmat resurssit omassa parlamentissamme. Valiokunta ei ole pelkästään toisten asioihin sekaantuja. Se todella työskentelee, jotta kansalaisemme pääsisivät mukaan tällä alalla.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EL) Hyvä komission jäsen, olette aivan oikeassa: EU:n perustana on oikeusvaltioperiaate. Osoitatte aivan oikein, että yhteisön lainsäädäntö on tapa, jolla saavutamme EU:n perussopimusten päämäärät. Lainsäädännön tunnusmerkkinä on etu Euroopan kansalaisille, joilla on oikeus pyytää oikeuden täytäntöönpanoa.
Lainsäädäntö kasvaa, laajenee ja monimutkaistuu jatkuvasti. Me Euroopan kansanpuolueen jäsenet Euroopan parlamentissa haluamme ilmaista tyytyväisyytemme: 23. vuosikertomuksella yhteisön oikeuden soveltamisen valvonnasta ja Euroopan tulosten ilmoittamisella komissio osoittaa halunsa olla perussopimusten edunvalvoja ja varmistaa, että lainsäädäntö pannaan täytäntöön.
Olette aivan oikeassa sanoessanne, että haluamme vastaavuustaulukkoja, joista neuvosto teki tänään päätöksen. Esittelijä teki kanssanne kattavasti yhteistyötä Monica Frassonin mietinnön laatimiseksi. Meille järjestettiin kiinnostava mietintöä koskeva kuulemistilaisuus parlamentissa. Haluan sanoa teille, että myös me haluamme parlamentin osallistuvan valvontajärjestelyihin ja toivomme, että meille tiedotetaan teidän toimistanne. Haluamme, että tulette valiokuntiimme, kuten teette ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa. Haluamme kuulla seurantakertomuksestanne.
Haluamme erityisesti, että otatte saamamme vetoomukset huomioon, kuten osoitatte mietinnössä. Haluaisimme painottaa myös sitä, että koskemattomuuteen liittyvien päätöstemme osalta toivoisimme, että varmistaisitte kansallisten tuomioistuinten noudattavan niitä.
Yhteisön oikeutta sovellettaessa Euroopan kansalaiset voivat toivoa, että demokratia, laki ja järjestys vahvistuvat ja että EU:n viranomaiset tulevat lähemmäksi kansalaisia. Tänään uudesta uudistetusta Lissabonin sopimuksesta annetun päätöslauselman jälkeen toivomme kaikki parempaa tulevaisuutta EU:lle.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
PSE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, yksi yhteisön oikeuden tarkoituksista on EU:n erilaisten poliittisten strategioiden täytäntöönpano. Tämän lainsäädännön täytäntöönpanon pitäisi olla ensisijainen tavoite kaikille jäsenvaltioille, jotka - samaan aikaan, kun komissio valvoo ja seuraa lainsäädäntöä - takaavat, että lainsäädännöllä on halutut, myönteiset seuraukset Euroopan kansalaisille.
Viime vuosina komission käynnistämien lakiasetusrikkomuksia koskevien menettelyiden määrä oli vakaassa nousussa, ja vuonna 2005 kanteita oli lähes 2 700. Vaikka EU laajeni kymmenellä jäsenvaltiolla vuoden 2005 jälkeen, rikkomusten määrä ei ole kasvanut. Vaarana on kuitenkin, että tilanne johtuu valitusten rekisteröinnin puutteesta tai hallinnollisista ongelmista elimissä, jotka ovat vastuussa rikkomusten tarkastelusta.
Mietintöä on ylistettävä ennen kaikkea siitä, että siinä on käsitelty vetoomuksiin liittyviä rikkomistapauksia yksityiskohtaisesti ja annettu tieto kunkin pääosaston valmiudesta laajaan yhteistyöhön näissä asioissa. Meidän olisi suhtauduttava myönteisesti myös komission kattavaan tiedonantoon ”Tulosten Eurooppa - yhteisön lainsäädännön soveltaminen”. Kuitenkin kysymyksiä rikkomistapauksien tutkimiseen saatavilla olevasta rahoituksesta, rikkomistapauksien käsittelyn kestosta, perustamissopimuksen 228 artiklan rajatusta käytöstä ja ensisijaisuuskriteerien käytön arvioinnista on käsiteltävä komissiossa yksityiskohtaisemmin.
Vuonna 2008 otettiin useissa jäsenvaltioissa pilottihankkeena käyttöön uusi työskentelytapa, jolla tähdättiin olemassaolevan menettelyn tehostamiseen. Nämä toimet ansaitsevat myös tunnustusta. Yksi menettelyn vaiheista herättää kuitenkin huolta. Kyse on siitä, että tapaus lähetetään asianosaiselle jäsenvaltiolle, joka on ensisijassa vastuussa yhteisön oikeuden sääntöjenvastaisesta soveltamisesta. Tämä voi johtaa siihen, että komissiolle kuuluva asema perussopimusten vartijana heikkenee.
Kansalaisten ongelmiin olisi vastattava yhteisön oikeudella niin, että heidän kysymyksiinsä ja valituksiinsa löydetään sopivat vastaukset. Näin heidän on helpompi ymmärtää asioita ja käyttää oikeuksiaan, mikä samanaikaisesti vähentää tehokkaasti lainrikkomuksiin liittyvien menettelyjen määrää. Haluan lopuksi onnitella Monica Frassonia erittäin hyvin valmistellusta asiakirjasta.
Diana Wallis
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiinnittää huomioni kolmeen toimielimeemme ja korostaa sitä, miten tärkeää on, että jokainen tekee osansa täytäntöönpanossa ja valvonnassa.
Tarkastelemme tässä tietenkin komission kertomusta. Komissiolla on ensisijainen vastuu täytäntöönpanosta ja voimaansaattamisesta, emmekä halua astua komission varpaille tässä asiassa. Kuitenkin komissio voi mielestäni olettaa, että tulevaisuudessa tarkkailemme sen toimintaa tarkemmin.
Olemme kiitollisia siitä, että Equitable Life -yhtiön markkinoilta poistumista koskevan mietintömme opit on otettu nyt uudestaan esiin. Siirtyessämme nyt uudelle kaudelle ja kokeillessamme ehkä joitakin uusia ideoita meidän on oltava kuitenkin varovaisia.
Ensinnäkin neuvoston osalta meidän on yhä päästävä sopimukseen - olin ilahtunut, että komission jäsenkin mainitsi tämän - lainsäädännön yksityiskohtien vastaavuustaulukoista, jotta kaikki voivat tutustua siihen, mitä jäsenvaltioiden tasolla tapahtuu ja mihin mikäkin laki kuuluu.
Pilottihanke on erinomainen ajatus. Nyt meille jää vain nähtäväksi, miten hanke edistyy. Mutta - tämä on se ”mutta” - suhtaudun hieman epäillen siihen, että niin monet jäsenvaltiot ovat ilmoittautuneet hankkeeseen. Toivon, etteivät ne pidä sitä jonkinlaisena helppona vaihtoehtona, ja toivon, että komissio poistaa niiltä tämän väärän luulon, joka on saattanut syntyä.
Lopuksi palaan omaan parlamenttiimme. On selvää, että Lissabonin sopimuksen jälkeen asemamme seurannassa on oltava merkittävämpi. Emme voi olettaa, että saatuamme pienen osan lainsäädäntöä valmiiksi, meidän ei tarvitsisi enää työskennellä sen parissa. Valiokuntiemme on otettava tarkistuksissa merkittävämpi asema. Yksi tai kaksi täytäntöönpanoa koskevaa kertomusta on jo valmisteilla, ja niitä tulee lisää. Meidän on myös tunnettava vastuumme muiden toimielinten rinnalla.
Jälkihuomautuksena - joskin tärkeänä sellaisena - meidän on kiinnitettävä huomiomme tuomarikuntamme koulutukseen kansallisissa tuomioistuimissamme, jotta voimme varmistua siitä, että hekin tietävät, kuinka yhteisön oikeutta sovelletaan.
Alyn Smith
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, onnittelen ryhmäkollegaani ja ryhmäni yhteispuheenjohtajaa Monica Frassonia oikein ajoitetusta ja tarkoin pohditusta mietinnöstä. Haluan toistaa myös Diana Wallisin huomiot, joista olen täysin samaa mieltä.
Lakien antaminen pitää meidät toiminnassa, mutta vasta lakien toimeenpano hyödyttää kansalaisiamme, ja epäonnistumiset lakien toimeenpanossa saavat meidät näyttämään rehellisesti sanottuna hölmöiltä. Onnittelen komissiota useista erittäin myönteisistä toimenpiteistä. Meidän on kuitenkin nostettava tämä asia täällä parlamentissa lähemmäs esityslistamme kärkeä, koska erityisesti Skotlannissa ollaan edelleen sitä mieltä, että maassa maan tavalla: kullakin maalla pitäisi olla omat lakinsa. Tiedän, että kyse ei ole komission virheestä, mutta meidän on kaikkien osallistuttava ongelman ratkaisemiseen, jos muodostamme yhden Euroopan.
Onnitellessani ryhmäkollegaani olen iloinen kuullessani, että komission jäsen on ottanut monet näistä asioista esille. Haluaisin lisätä vielä yhden asian, joka liittyy erityisesti ympäristölainsäädäntöön, jossa nousee usein ristiriitoja. Monet lainsäädännön yksittäisten osien arvokkaat tavoitteet ovat ristiriidassa keskenään, ja meidän olisi tunnustettava tämä valmistellessamme lainsäädäntöä. Paikallisille viranomaisille ei tarjota paljoakaan opastusta siihen, miten heidän olisi toimittava usein arvokkaidenkin tavoitteiden kanssa, jos ne menevät ristiin. Meille luvattiin, että asiaa arvioitaisiin energiapaketissa, joten jos komission jäsen voi valaista käynnissä olevaa prosessia, olisin erittäin kiitollinen.
Bert Doorn
(NL) Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella Monica Frassonia hänen mietinnöstään. Meillä on nyt useita täytäntöönpanoa koskevia mietintöjä, ja kaikissa mietinnöissä on nähtävillä selvä, yhteinen linja. Täytäntöönpanoon ja Euroopan parlamentin osuuteen täytäntöönpanossa on kiinnitettävä enemmän huomiota. Meillä on nyt apunamme täytäntöönpanoa käsittelevät mietinnöt. Heinäkuussa aion esitellä mietinnön kirjanpitäjien valvontaa koskevan kahdeksannen direktiivin täytäntöönpanosta. On hyvä, että parlamentti suhtautuu vakavasti lainsäädännön saattamiseen osaksi jäsenvaltioiden lainsäädäntöä.
Haluaisin keskittyä kysymykseen valvojista tässä yhteydessä. Puhumme jäsenvaltioiden viranomaisista, jotka muuttavat lainsäädännön osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja puhumme tuomareista, jotka soveltavat lakia. Kuitenkin monilla jäsenvaltioilla on myös itsenäisiä valvojia, jotka soveltavat ja käsittelevät lainsäädäntöä. Käytännössä eri jäsenvaltioiden ja valvojien välillä on suuria eroja. Yhä useammin useissa jäsenvaltioissa toimivilta kansainvälisiltä yrityksiltä edellytetään erilaisia vaatimuksia eri jäsenvaltioiden valvojilta. Tämä on erittäin hankalaa ja rajoittaa sisämarkkinoiden toimintaa.
Haluaisin lisätä vielä yhden asian. Emme voi välttää Euroopassa käytettyjen lainsäädäntötoimien lisätarkastelua. Tähän mennessä olemme työskennelleet lähinnä yhdenmukaistamista vaativien direktiivien parissa. Komission jäsen Verheugen sanoi jo, että jatkossa sisämarkkinoiden lainsäädäntöön on järkevämpää käyttää enemmän sääntelyä, jotta voidaan välttää se, että lainsäädännöstä poimittaisiin vain parhaat palat tai että direktiivien muuttamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä asetettaisiin lisäedellytyksiä. Tiedän, että myös kansallisissa parlamenteissa, erityisesti Alankomaissa, toteuttaminen on hitaasti mutta varmasti vajoamassa siihen, että sisämarkkinoiden toiminta ja myös kansallinen talous voivat vahingoittua, koska lainsäädäntöä pannaan täytäntöön asettaen lisäedellytyksiä tai poimien päältä vain parhaat palat. Kun tilanne on tämä, asetukseen tähtäävät, mahdollisuuksien mukaan toteutettavat toimenpiteet eivät ole enää kovin hyviä.
Manuel Medina Ortega
(ES) Arvoisa puhemies, tiedämme, kuinka tärkeä tehtävänne on valvoa yhteisön oikeuden soveltamista. Puhumme ylikansallisen toimielimen ja kansallisten hallintojen välisistä suhteista. Kansalliset hallitukset ovat vahvoja yksikköjä, niillä on paljon valtaa, ne ovat julkisviranomaisia. Yleensä komissio on EU:n oikeuden valvoja, ja kansalaisille tämä on monissa tapauksissa ainoa tae siitä, että oikeutta - koska yhteisön oikeus on tämä oikeus - sovelletaan oikein.
Monica Frassonin mietinnössä pyritään vahvistamaan sitä, mitä kutsuisin komission selkärangaksi, niin, että komissio ymmärtää tehtävänsä tärkeyden, ja niin, että vaikka haluammekin, että esiintulevista ongelmista neuvotellaan aluksi hallitusten kanssa, totuuden hetkellä komissio toimii kansalaisten odotusten mukaan lujasti ja ponnekkaasti ja yhteisön oikeutta soveltaen.
On myös huolestuttavaa, että laajentumisen myötä olemme saaneet vaikutelman, että komissio soveltaa vähemmän tiukkoja edellytyksiä uusiin jäsenvaltioihin kuin vanhoihin jäsenvaltioihin. Tällä olisi kielteinen vaikutus Euroopan unionin vahvistumiseen ja Euroopan unionin maineeseen jäsenvaltioissa. Olen seurannut useita komission rikkomismenettelyjä ja voin vakuuttaa komissiolle, että kun se puuttuu asiaan, kansalaiset ja jopa julkisviranomaiset tuntevat vahvistuneensa komission toimittua kyseisellä alalla.
Toisin sanoen Euroopan parlamentin mietintö, Monica Frassonin esittämä ehdotus ja myös Diana Wallisin mielipide tähtäävät komission vahvistamiseen niin, että komissio ei tuntisi toimivansa yksin ja puolustuskyvyttömänä hallituksia vastaan, vaan että sillä on Euroopan parlamentti puolellaan vahvistamassa sitä valvonta- ja seuranta-asemaa, joka komissiolla on yhteisön oikeuden soveltamisessa.
Margrete Auken
(DA) Arvoisa puhemies, Euroopan kansalaiset ovat ratkaisevan tärkeitä EU:n lainsäädännölle. He eivät ole pelkkiä rikkomusten uhreja, niin kuin esimerkiksi Napolissa. Monissa ympäristökysymyksissä he ovat usein tärkeimpiä tekijöitä. Kuin vahtikoirat he vartioivat, että lait pannaan täytäntöön oikein Euroopan kaikissa kolkissa, ja monissa tapauksissa he ovat ainoita, jotka huolehtivat tästä. Tämän takia EU:n olisi tuettava kansalaisia ja varmistettava heille vahva asema. Kun kansalaiset huomaavat rikkomuksia yhteisön lainsäädäntöä vastaan, heidän kantelunsa olisi käsiteltävä vakavasti ja huolella. Toivon todellakin, että tämä ei ole komission yritys lakkauttaa useita kanteluja, sillä se olisi huonoa käytäntöä. Haluaisinkin kiittää Monica Frassonia siitä, että hän kiinnitti huomiomme näihin uhkiin. Hänen erinomaisesta mietinnöstään tulee nyt tärkeä askel oikeaan suuntaan. EU:n kansalaiset saavat vahvemman aseman Lissabonin sopimuksella. Jos se merkitsee muutakin kuin merkityksetöntä koristusta, heidän osallistumisensa EU:hun on otettava vakavasti.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella Monica Frassonia erinomaisesti laaditusta mietinnöstä. Haluaisin myös kertoa, kuinka tyytyväinen olen siihen, että Euroopan komission esittämien, EU:n oikeuden rikkomistapauksiin liittyvien menettelyjen määrää koskevien tilastojen mukaan kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisellä ei ollut vaikutusta ilmoitettujen rikkomusten määrään. Tilastot eivät kuitenkaan kerro kaikkea. Yksi tärkeimpiä mekanismeja, jolla voimme tarkistaa EU:n lainsäädännön todellisen soveltamisen tilan, on oikeudenkäyntiä edeltävän käsittelyn järjestelmä, jonka tarkoituksena on antaa kansallisille tuomioistuimille valta määrittää yhtenäinen tulkinta EU:n lainsäädännön soveltamisesta kaikissa jäsenvaltioissa. Perustavanlaatuisin ongelma tässä menettelyssä on aika, joka on odotettava ennen tuomioistuimen vastausta. Tässä saattaa kestää pitkäänkin (noin 20 kuukautta). Tärkein syy pitkään kestoon on noin yhdeksän kuukautta vievä käännöstyö. On huolestuttavaa, että monissa kansallisissa parlamenteissa kuulemme mielipiteitä, joissa vaaditaan ylärajaa erityisesti kirjallisiin käännöksiin varatuille määrärahoille.
Euroopan komission suositukset jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille perustuvat oletukseen, että EU:n lainsäädäntö pannaan tehokkaasti täytäntöön, kun asianmukaisesti pätevä henkilöstö on palkattu ja asianmukainen rahoitus varattu. En ole tästä kannasta täysin samaa mieltä. Henkilöstön ja saatavilla olevan rahoituksen määrä ei ole oikea mittari. Tarvitaan myös päättäväisyyttä ja osallistumista EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoon. Jäsenvaltioiden ja ehdokasvaltioiden tehtävien oikea täyttäminen vaatii kolmea asiaa: tietoa, taitoa ja valmiutta. Ensimmäinen näistä - tiedon hallitseminen - ei ole nykyään ongelma. Toinen - taito ottaa käyttöön yhteisön saavutukset - liittyy sopivan rahoituksen saamiseen ja lisätyöntekijöiden hankkimiseen. Komissio painottaa tätä nimenomaista seikkaa juuri tällä hetkellä. Kolmatta tekijää - EU:n lainsäädännön täytäntöönpanosta ja soveltamisesta vastaavien tahojen valmiutta - aliarvioidaan.
Valmius soveltaa yhteisön oikeutta käytännössä riippuu toimielimistä ja menettelyjen, kannustimien ja rajoitusten järjestelmästä. EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon menestyminen tai epäonnistuminen määräytyy lopulta tietyn toimielinmallin mukaan. Tieto ja rahoitus eivät ole kaikki kaikessa. Tarvitaan myös tahtoa toimia.
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa puhemies, hyvä varapuheenjohtaja, esittelyssänne osoititte, että komissio ei halua aloittaa toimia summamutikassa, vaan kuulostella, olisiko jotakin tehtävä, keskustelemalla jäsenvaltioiden kanssa. Komission - joka on loppujen lopuksi kolleginen toimielin - itsensä sisällä ei ole kuitenkaan aina selvää, yhtenäistä kantaa tietyistä asioista.
Kuljetuksen alalla havaitsen kysymyksen, josta tulee meille - ja todennäköisesti myös komissiolle - entistä ongelmallisempi tulevina vuosina. Kyse on siitä, että rahaa pitäisi suunnata ympäristöystävällisempiin kuljetusmuotoihin ristikkäistuilla varoista, jotka saadaan vähemmän ympäristöystävällisiltä aloilta, toisin sanoen esimerkiksi tietulleista ja pysäköintimaksuista. Tämä on itse asiassa tukiainen. Onko asiasta keskusteltu, ja miltä tilanne näyttää?
Katalin Lévai
(HU) Kiitos, arvoisa puhemies. Kuten monet puhujat minua ennen ovat jo maininneet, perussopimuksien ja lainsäädäntötoimien tavoitteissa onnistuminen riippuu siitä, kuinka tehokkaasti jäsenvaltiot soveltavat yhteisön oikeutta ja kuinka ne muuttavat sen osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Jos jäsenvaltiot eivät pysty soveltamaan lainsäädäntöä tai eivät pane sitä täytäntöön asianmukaisesti tai jos ne eivät pysty täyttämään lainsäädännön päämääriä täysin, meillä on ongelma. Viime vuosina suuntaus on parantunut lainsäädännön noudattamisen osalta, ja mielestäni kymmenen uutta jäsenvaltiota noudattavat lakia hyvin. Toivon, että tämä ei johdu pelkästään siitä, että komissio olisi armollisempi meille, uusille jäsenvaltioille, vaan siitä, että panostamme aidosti täyttääksemme edellytykset ja odotukset.
Valitettavasti byrokraattisen viidakon läpi vaeltaminen ei ole ollenkaan helppoa. Tiedämme, kuinka valtavan paljon lainsäädännöllisiä toimenpiteitä on ja kuinka paljon aikaa tarvitaan siihen, että ne muutetaan osaksi kansallista ja alueellista lainsäädäntöä. Byrokraattista kieltä olisi yksinkertaistettava ja vaikutusten arviointia käytettävä laajemmin. Samoin olisi tärkeää varmistaa, että valitusmenettelyt käsiteltäisiin mahdollisimman lyhyessä ajassa. Kiitos.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Arvoisa puhemies, yksittäisten jäsenvaltioiden soveltama yhteisön oikeus on yksi Euroopan unionin perusperiaatteista. Tämän takia poikkeamien seuranta ja hävittäminen ovat tavoitteina useissa toimissa. Yksittäisten valtioiden tarkastamisella ja tarkastusten tulosten julkistamisella kansalaiset voisivat osallistua EU:n lainsäädännön täytäntöönpanoon valtioissa.
Kuitenkin esimerkiksi Puolan tapauksessa valtiossa käytetään edelleen kansallista asetusta arvonlisäverosta, ALV:stä, kuudennesta direktiivistä ja tuomioistuimen päätöksistä huolimatta. Sama koskee ansiotulojen kaksoisverotusta. Tiedetään myös tapauksia, joissa yhteisöjen tuomioistuimen päätöksistä huolimatta Puolan kansalaisen EU:n jäsenvaltiossa ostamaan autoon on sovellettu veroa tai väärin laskettujen, jo maksettujen veloitusten takaisinmaksussa on ollut viivytyksiä.
Yksi kummallisuuksista on, että kansalaisiamme pidetään tutkintavankeudessa vuosia eikä heille lopulta julisteta tuomiota. Puolan kansalaiset odottavat malttamattomina, että Euroopan komissio puuttuisi näihin tapauksiin ja hillitsisi oman hallituksemme syyllistymistä lainvastaisiin toimiin.
Haluaisin lopuksi osoittaa onnitteluni Monica Frassonille. On vain harmi, että tässä mietinnössä käsitellään suhteellisen kaukaista menneisyyttä, sillä olisi ollut mukavampaa, jos se olisi koskenut vuotta 2007.
Jens-Peter Bonde
(DA) Arvoisa puhemies, komitologia on tutkimus siitä, miten demokratiaa voidaan rajoittaa äänestäjien huomaamatta. Ensinnäkin valtaa siirretään äänestäjiltä ja heidän valitsemiltaan edustajilta hallituksen viranomaisille ja edunvalvojille suljettujen ovien taakse Brysselissä. Äänestämiselle laaditaan monimutkaisia sääntöjä, joita kukaan ei pysty muistamaan; joista yksikään toimittaja ei pysty kirjoittamaan ja joita kukaan oppikirjan laatija ei voi selittää. Tämän ytimenä on yksinkertaisesti se, että komission äänestämättä valitut toimijat tekevät päätökset, paitsi jos määräenemmistöpäätökset saadaan uudelleen käyttöön komissiota vastaan. Lainsäädäntövalta muutetaan toimeenpanovallaksi, avoin lainsäädäntö muutetaan salaisiksi määräyksiksi, ja enemmistödemokratia muutetaan vähemmistöhallinnoksi. Kyse ei ole absoluuttisesta itsevaltiudesta, mutta suunta on kuitenkin hieman kohti Mussolinin korporatistisia ajatuksia.
Uuden toimielinten välisen sopimuksen ansiosta parlamentti voi nostaa kysymyksen takaisin asialistalle, mutta vain, jos parlamentin oikeisto ja vasemmisto ovat mukana sopimuksessa, jolle on saatava jäsenten ehdottoman enemmistön kannatus. Hylätään itsevaltiuden sekoittaminen ja hallitaan älykkyydellä ja korporatismilla! Otetaan demokratia käyttöön kaikessa lainsäädännössä! Perusperiaatteena haluamme nähdä, että kansan valitsemien edustajien enemmistö - joko kansallisissa parlamenteissa tai täällä Euroopan parlamentissa - on jokaisen lain takana! Hallitusten viranomaisten ja edunvalvojien laatiman lainsäädännön pitäisi kuulua menneisyyteen, mutta valitettavasti se on yhä tukevasti paikallaan Lissabonin sopimuksessa. Tästäkin saamme hyvän syyn järjestää kansanäänestyksen Lissabonin sopimuksesta.
Janez Lenarčič
neuvoston puheenjohtaja. - (SL) Puheenjohtajavaltion puolesta haluaisin painottaa yhteenvetopuheenvuorossani, että puheenjohtajavaltio on tietoinen siitä, että yhteisön oikeuden soveltamisen tehokas valvonta on tärkeää, jos lakia on tarkoitus noudattaa yleisesti ja jos yleisiä oikeusperiaatteita, joille yhteisön toiminta perustuu, on tarkoitus suojata.
Ensisijaisesti on kuitenkin tärkeää taata oikeusvarmuus Euroopan kansalaisille. Ei saa unohtaa, että kansalaisilla on tärkeä osa yhteisön oikeuden täytäntöönpanemisessa. Tämä osa näkyy myös siinä, kuinka paljon kansalaiset tekevät valituksia yhteisön oikeuden rikkomisesta.
Tarkoin seuraamani keskustelun aikana ihmeteltiin, että rikkomusten - tai ainakaan havaittujen rikkomusten - määrä ei ole kasvanut Euroopan unionin laajentumisen myötä. Useat puhujat arvelivat, että komissio ei ole yhtä tiukka niin kutsuttujen uusien jäsenvaltioiden kanssa.
Minun on korostettava, että puheenjohtajavaltiolla ei ole mitään syytä tai todisteita tukea tällaisia väitteitä. Voin kuitenkin tarjota ainakin yhtä mahdollista selitystä. Niin kutsuttujen uusien jäsenvaltioiden osalta on otettava huomioon, että niistä tuli jäseniä, kun yhteisön oikeutta oli muutettu osaksi kansallista oikeusjärjestelmää tiiviisti monen vuoden ajan. Tämän jälkeen valtioiden on helpompaa jatkaa samaa toimintaa pienemmässä mittakaavassa. Tämä on vain yksi näkökulma epäilyksiin siitä, että komissio ei olisi yhtä tiukka kaikkien jäsenvaltioiden kanssa. Mielestäni komission jäsenen olisi hyvä puuttua vielä asiaan.
Lopuksi haluaisin täsmentää, että puheenjohtajavaltio pitää erittäin tärkeänä paremmasta sääntelystä annetussa toimielinten välisessä sopimuksessa määritettyjä yhteisiä vastuualueita ja tavoitteita. Lopuksi haluaisin kannustaa kaikkia toimielimiä ja jäsenvaltioita täyttämään velvollisuutensa muuttaa yhteisön oikeuden osaksi kansallista lainsäädäntöä ja soveltaa sitä.
Günter Verheugen
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen jo aiemmin sanonut, että tämänpäiväisessä keskustelussa on päästävä tuloksiin, ja haluan korostaa tätä jälleen. Kerron kollegalleni Jungille tämän keskustelun sisällöstä ja parlamentin panoksesta ja teen myös ehdotuksia, sillä keskustelun aikana on tehty useita tärkeitä ehdotuksia, joihin komission on suhtauduttava vakavasti.
Haluan huomauttaa vielä yhden oikeusfilosofiaan perustuvan asian: oikeusvaltioperiaatetta noudattava kansojen yhteisö perustuu luottamukseen. Se voi toimia vain, jos siihen kuuluvat luottavat toisiinsa. Tämän takia perustuslaillisessa valtiossa oikeudenkäynnit on käytävä julkisesti, ja tämän takia olen myös täysin samaa mieltä Diana Wallisin kanssa. Tiedottaminen on tässä elintärkeää ja avoimuus välttämätöntä.
Lain soveltamisessa ja tulkitsemisessa ei saa salailla mitään. Kaiken on oltava avointa ja julkista. Tämän olen oppinut tästä keskustelusta, ja toisaalta olen myös ollut asiasta aina vakuuttunut. Olen samaa mieltä siitä, mitä Diana Wallis sanoi vetoomusvaliokunnan asemasta. Hänen asiakkaanaan, niin sanoakseni, myönnän täysin, että joskus tarvitaan paljon työtä ja panostusta, mutta kansalaisillamme on oikeus odottaa meiltä tätä panosta. Lisäksi saamamme vetoomukset kertovat meille paljon siitä, miten kansalaisemme käsittävät lainsäädäntömme ja politiikkamme.
Hyvä Monica Frassoni, komission jäsen Wallström lupasi jo, että tulevaisuudessa laadimme kansalaisille tarkoitettuja tiivistelmiä. Komissiolla on asiasta myös virallinen päätöslauselma, joten tiivistelmistä on tulossa totta. Olen myös varma, että löydätte tapoja ja keinoja varmistaa, että tiivistelmistä tulee totta. Asiasta on päätetty, ja se toteutuu.
Monet jäsenet ovat pohtineet kysymystä uusista jäsenvaltioista ja sitä, miten on mahdollista, että jäsenvaltioiden määrän kasvusta huolimatta sopimusrikkomuksia koskevia oikeusjuttuja ei ole entistä enemmän.
Komission kanta asiaan on selvä, ja mielestämme syitä on kaksi: ensinnäkin - sanon tämän hieman vaivaantuneena, sillä mielestäni ansio kuuluu edellisen laajentumisesta vastaavan komission jäsenen hyvälle työlle - on kysymys siitä, että uudet jäsenvaltiot valmistautuivat säännöstöä varten niin täsmällisesti, että liittymishetkellä ne vastasivat vaatimuksia vanhoja jäsenvaltioita paremmin. Voin vain vahvistaa tämän. Se on täysin totta. Emme olisi voineet solmia liittymissopimusta, jos emme olisi noudattaneet säännöstöä.
Toinen syy on kuitenkin hieman käytännöllisempi: uusien jäsenvaltioiden kansalaisten on opittava vähitellen valitusoikeutensa ja -keinonsa. Arvioinkin siksi, että valitusten määrä kasvaa.
Alyn Smith mainitsi, että lainsäädännön on oltava selvää ja käyttökelpoista erityisesti ympäristölainsäädännön osalta. Kuten tiedämme, komissio työskentelee tarkastaakseen kaiken yhteisön oikeuden ensi vuoden loppuun mennessä, jotta voimme varmistaa, kuinka ja miten sitä voidaan yksinkertaistaa. Vain muutama päivä sitten esittelimme parempaa sääntelyä koskevan hankkeen edistymistä ja lupasimme, että koko prosessi olisi valmis ensi vuoden loppuun mennessä.
Hyvä Manuel Medina Ortega, teidän ei tarvitse pelätä, että komissio lakaisee valitukset maton alle. Olen ollut yli kahdeksan vuotta komission jäsenenä ja tämän kokemuksen perusteella voin vakuuttaa teille, että minun on ollut jarruteltava yli-innokkaita komission yksiköitä paljon useammin kuin painostettava niitä sytyttämään sopimusrikkomismenettelyn raskasta tykistötulta. Paljon useammin olen sanonut heille: ”Odottakaa hetki, rauhoittukaa, puhukaa ensin heidän kanssaan ja selvittäkää, voisiko asian ratkaista rauhanomaisesti.” Vaara siitä, että komission yksiköt lakaisisivat asiat maton alle, on lähes olematon. Olen varma, että sellaista ei tapahdu.
Reinhard Rackin kysymyksen osalta haluan sanoa, että päätökset sopimusrikkomuksista, olipa kyse edeltävistä tai päättävistä toimista tai mistä tahansa vaiheesta sillä välillä, vaativat aina muodollista päätöstä komission jäsenten kollegiolta. Näin asia on järjestetty. En pysty vastaamaan nyt heti kysymykseenne ristikkäistukien ongelmasta, mutta varmistan, että saatte vastauksen tämän viikon loppuun mennessä.
Wieslaw Stefan Kucin tutkintavankeuden pituutta koskevien huomioiden osalta myönnän, että tällainen toiminta olisi skandaalimaista, mutta toisaalta se on Euroopan unionin toimivallan ulkopuolella. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on toimivaltainen tällaisissa tapauksissa.
Hyvät naiset ja herrat, kiitän teitä ehdotuksista ja rakentavasta hengestä tässä keskustelussa. Olen melko varma, että keskustellessamme asiasta jälleen ensi vuonna olemme päässeet eteenpäin.
Monica Frassoni
esittelijä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluan kiittää kollegoitani, komission jäsentä ja puheenjohtajavaltiota heidän osallistumisestaan tähän keskusteluun, joka ei pääty vielä, kuten komission jäsen Verheugen sanoi.
Mainitsen joitakin kohtia nopeasti. Haluan puuttua ensisijaisten asioiden määrittelykysymykseen, josta komission jäsen Verheugen puhui. Pelkään, että tämä voi olla vaarallinen tehtävä. Tällaista ei ainakaan ole tehty koskaan ennen. Olen suhtautunut aina melko epäilevästi mahdollisuuteen todella määritellä ensisijaiset asiat. Jos tosiaankin haluatte lähteä tälle tielle, ottakaa riski ja olkaa avoimia ja keskustelkaa näistä ensisijaisista tavoitteista! Muuten voidaan epäillä sitä, että ensisijaiset tavoitteet on valittu, koska haluatte eroon epämukavista rikkomuksista. Tämä ei olisi mielestäni hyväksi.
Toinen huomautukseni on, että huolimatta siitä, että komissio kieltää tarvitsevansa lisää resursseja ja erityisesti lisää henkilöstöä rikkomusten käsittelyyn, totuus on, että lähes kaikissa tapaamisissa komission kollegoidenne kanssa minulle on sanottu, että resursseja ei ole riittävästi, että asian käsittelyyn ei ole tarpeeksi ihmisiä.
Keskustelussa nousi esiin kysymys rikkomusten määrästä uusissa jäsenvaltioissa, ja komission jäsenen ja puheenjohtajavaltion antamat syyt ovat todennäköisesti oikeita. Kuitenkin meidän on muistettava, että esimerkiksi ympäristöasioiden käsittelyyn on vain kaksi tai ehkä kolme virkamiestä, jotka vastaavat kaikista kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta. Henkilöstöresursseissa on siis epäilemättä ongelmia.
Viimeiseksi kysymyksestä parlamentin asemasta. Olemme keskustelleet keskuudessamme eri tavoista, joilla voimme tehdä asemastamme toisena lainsäätäjänä tehokkaamman seuraamalla hyväksymiemme direktiivien soveltamista. Mielestäni meidän olisi ehdottomasti tehtävä kaksi asiaa: ensinnäkin meidän on vahvistettava vetoomusvaliokunnan asemaa poliittisella päätöksellä. Se on, kuten Diana Wallis sanoi, ikkunamme maailmaan. Toiseksi meidän olisi järjestettävä säännöllisesti soveltamista käsitteleviä istuntoja, johon tarvitsemme kuitenkin komission avointa yhteistyötä. Jos nimittäin järjestämme istuntoja, joissa keskustelemme direktiivien soveltamisesta, ja komission virkamies, joka osallistuu keskusteluihin, on hiljaa tai kertoo meille asioista, joista emme ole varsinaisesti kiinnostuneet - sillä hän ei ehkä voi kertoa meille sitä, minkä todella haluaisimme tietää - tulee koko toiminnasta turhaa.
Haluan kuitenkin kiittää teitä, ja keskustelemme asiasta epäilemättä jatkossakin.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.
