Alusliikennettä koskeva yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmä - Meriliikennealan onnettomuuksien tutkinta - Merten matkustajaliikenteen harjoittajan vastuu onnettomuustapauksessa - Satamavaltioiden suorittama valvonta (uudelleenlaatiminen) - Tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutetut laitokset (uudelleenlaatiminen) - Alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevat yhteiset säännöt ja standardit (uudelleenlaatiminen) (jatkoa keskustelulle)
Gilles Savary
PSE-ryhmän puolesta. - (FR) Arvoisa puhemies, minusta tuli varjoesittelijä, kun neuvosto pyyhki pois mietintöni, joten minulla on vain kaksi minuuttia puheaikaa. Menen siksi suoraan asiaan ja totean ensin, etten osoita sanojani meitä tukeville puheenjohtajavaltio Ranskan edustajille enkä meitä tukevalle komission jäsenelle vaan neuvostolle. Puhun myös kollegoilleni, sillä haluan kiittää heitä solidaarisuudesta ja todeta, että Erika- ja Prestige-alusten onnettomuudet olivat erittäin ikäviä kokemuksia. Jäsenvaltiot ovat syyttäneet EU:ta riittämättömästä toiminnasta niiden yhteydessä.
Pyrimme nyt komission jäsenen Barrot'n ansiosta perustamaan kunniallisen eurooppalaisen meriliikennealueen ilman mitään valmisteluja. Ehdotamme muun muassa alusten omistajien siviilioikeudellista vastuuta. Mitä se tarkoittaa? Se tarkoittaa ainakin sen varmistamista, että kaikki alukset on vakuutettu maksukykyisessä vakuutusyhtiössä alusten aiheuttamien vahinkojen varalta ainakin IMO:n yleissopimusten puitteissa. Oli ilahduttavaa huomata, että joistakin jäsenvaltioista, jotka eivät olleet vielä liittyneet IMO:hon, tuli La Rochellessa yhtäkkiä sen innokkaita kannattajia.
Kehotan niitä ratifioimaan IMO:n yleissopimukset ja aloittamaan sen kemikaaleja koskevasta sopimuksesta. Jo tänään tai huomenaamulla kemikaalit voivat aiheuttaa vaaratilanteen tai katastrofin. Joutuisimme takaisin Exxon Valdez -tankkerin aikakaudelle. Yksikään jäsenvaltio ei ole käytännössä tehnyt kemikaaliriskejä koskevaa oikeudellista sitoumusta IMO:ssa. Tämä on ensimmäinen asia.
Toiseksi eurooppalaisella meriliikennealueella on otettava käyttöön takuu- ja vakuutustodistus. EU:n toimintaan on voitava luottaa. Kun Eurooppa näyttää esimerkkiä, muu maailma seuraa perässä. Näin tapahtui etenkin lentoyhtiöiden mustan listan kanssa. Hyvät kollegat, osallistuin hiljattain symposiumiin, jossa pohdittiin, onko Erika-aluksen onnettomuuden kaltainen katastrofi edelleen mahdollinen. Kyllä se on. Tästä on esimerkkinä Mustallamerellä 11. marraskuuta 2007 tienoilla tapahtuneet onnettomuudet, joissa viisi alusta upposi Kertšinsalmessa, eikä niillä ollut asianmukaisia vakuutuksia.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, emme todellakaan saa katsoa tällaista läpi sormien, ja toteankin, ettei parlamentin vastustus johdu ylimielisyydestä. Siinä on kyse kansanterveydestä ja yleisestä edusta. Emme enää koskaan hyväksy syytteitä jäsenvaltioiden välinpitämättömyydestä, jos ne eivät tee omaa osuuttaan. Luotan teihin.
Anne E. Jensen
ALDE-ryhmän puolesta. - (DA) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, toivon muiden esittelijöiden tavoin, että tämä tärkeä lainsäädäntö hyväksytään pian. Mielestäni on outoa, että neuvostolla kestää niin kauan laatia yhteinen kanta seitsemästä direktiivistä, joiden tarkoituksena on estää meren katastrofaaliset pilaantumistapaukset ja parantaa toimintavalmiutta ongelmatilanteissa.
On valitettavaa, että olemme niin kauan epäonnistuneet lippuvaltioiden velvoitteita ja pelastustyöntekijöiden vastuuta koskevissa direktiiveissä. Nekin on mielestäni sisällytettävä kokonaispakettiin. Olen usean muun puhujan kanssa samaa mieltä siitä, että puheenjohtajavaltio Ranska pyrkii tosissaan löytämään ratkaisun, ja haluan kiittää sitä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta. Toivotaan, että nämä pyrkimykset onnistuvat.
Olemme kaikki tietenkin yhtä mieltä siitä, että merenkulkuala on maailmanlaajuinen, minkä vuoksi lainsäädännössämme on otettava huomioon IMO:n kansainväliset merenkulkusopimukset ja satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevaan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjaan perustuvat sopimukset. Parlamentti on kannattanut tätä koko ajan. Meriturvallisuutta koskevan kolmannen lainsäädäntöpaketin tavoitteena on, ettei Euroopan vesillä enää liikennöi huonokuntoisia aluksia. Meriliikenteen ja alusten laadun valvontaa on tehostettava, ja onnettomuusriskejä koskevien kokemusten vaihtoa on lisättävä.
Suojapaikkoina toimivista satamista on aiheutunut kiistaa parlamentin ja neuvoston välillä. Asun itse lähellä satamaa, joka on nimetty suojasatamaksi, ja kannatan voimakkaasti parlamentin vaatimusta siitä, ettei suojasatamille saa aiheutua ikäviä lisäkustannuksia öljyä vuotavan aluksen hinaamisesta satamaan. On tärkeää varmistaa, etteivät pienet paikallisyhteisöt joudu rahoittamaan myöhemmin toteutettavia puhdistustoimia.
Haluan ottaa esiin erityisesti kaksi direktiiviä, joissa olen toiminut ryhmäni esittelijänä, nimittäin satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun direktiivin ja onnettomuuksien tutkinnasta annetun direktiivin. Satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä ollaan pääsemässä yksimielisyyteen komission ehdottamista periaatteista eli siitä, että kaikki alukset on tarkastettava ja että kehnossa kunnossa olevat alukset on tarkastettava tavallista perusteellisemmin. Satamavaltioiden suorittaman valvonnan on täytettävä tietyt asianmukaiset vaatimukset, jotta tarkastukset ovat aiempaa yhdenmukaisempia kaikissa EU:n satamissa. Tässä asiassa on kuitenkin vielä joitakin kiistakohtia. Neuvosto ei ole hyväksynyt ankkurissa olevien alusten tarkastamista, eikä se suhtaudu kaikkein kehnoimmassa kunnossa olevien alusten pääsyn epäämiseen yhtä jyrkästi kuin parlamentti. ALDE-ryhmä tukee varauksettomasti esittelijä Vlaston kantaa ja katsoo näin ollen, että jotkin ensimmäisessä käsittelyssä tehdyt ehdotukset on esitettävä uudelleen.
Parlamentti ja neuvosto ovat edelleen eri mieltä myös joistakin onnettomuuksien tutkinnasta annetun direktiivin kohdista. Tutkimalla onnettomuuksia ja tiedottamalla niiden tuloksista varmistetaan, etteivät onnettomuudet toistu. Onnettomuuksista on otettava opiksi, ja mahdollisimman monen on opittava toisten kokemuksista. Kuten ilmailualalla, myös merenkulkualalla on varmistettava, että kaikki asianosaiset kuvailevat onnettomuuden kulun mahdollisimman avoimesti ja rehellisesti. Tutkinnassa saatua todistajan lausuntoa ei saa käyttää suoraan esitetyn syytteen yhteydessä, koska syytetyllä on oltava tällaisissa tapauksissa asianmukaiset oikeudet kuulustelun aikana. Tasapainon löytäminen on vaikeaa, joten esitämme uudelleen joitakin parlamentin ensimmäiseen ehdotukseen sisältyneitä suosituksia, joita neuvosto ei ole hyväksynyt. Suurin kiistanaihe on kuitenkin se, mitkä onnettomuustyypit on sisällytettävä direktiivin soveltamisalaan. Neuvosto haluaa sisällyttää siihen vain kaikkein vakavimmat onnettomuudet, mutta pienet ja jopa täpärästi vältetyt onnettomuudet voivat olla yhtä opettavaisia. Lisäksi neuvosto haluaa antaa useissa valtioissa suoritettaville rinnakkaisille tutkimuksille tosiasiassa saman aseman, mutta parlamentti vaatii täsmentämään, mitä tutkintaa pidetään virallisena. On pyrittävä kaikin keinoin välttämään sitä, että onnettomuuden tutkinta politisoituu ja että viranomaiset yrittävät paeta vastuuta ja vaikuttaa tutkimusten lopputulokseen.
ALDE-ryhmä kannattaa näin ollen varauksettomasti esittelijä Kohlíčekin ehdotusta siitä, että ensimmäisessä käsittelyssä tehty ehdotus esitetään uudelleen.
Roberts Zīle
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää kaikkia nyt käsiteltävänä olevan lainsäädäntöpaketin esittelijöitä siitä, että heillä on yhtenäinen lähestymistapa tähän erittäin tärkeään merenkulkualan lainsäädäntöön. Totean kuitenkin, että satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevassa Vlaston suosituksessa on kaksi kohtaa, joista ryhmäni on huolissaan. Ensinnäkin johdanto-osan 13 kappale oli mielestämme muotoiltu yhteisessä kannassa huomattavasti paremmin kuin parlamentin valiokunnan nykyisessä versiossa, kun ajatellaan pieniä valtioita, joiden laivastot ovat pieniä. Alkuperäisessä versiossa todettiin, että jäsenvaltioiden olisi pyrittävä tarkistamaan Pariisin pöytäkirjan mukaista lippuvaltioiden valkoisen, harmaan ja mustan listan laadintamenetelmää, jotta varmistettaisiin sen oikeudenmukaisuus erityisesti sellaisten valtioiden osalta, joiden laivastot ovat pieniä.
Jos asiaan sovelletaan pelkästään matemaattista lähestymistapaa, valtion, jonka pieni laivasto koostuu vain muutamasta aluksesta ja jonka laivasto on sijoitettu harmaaseen alueeseen kaikilla listoilla, on tosiasiassa erittäin vaikea päästä pois harmaalta alueelta. Mitä järkeä on siinä, että alukset on sisällytettävä harmaaseen listaan, jos ne eivät voi siinä tapauksessa lisätä matemaattista osuutta? Neuvoston yhteisessä kannassa sovellettiin mielestäni huomattavasti tasapainoisempaa lähestymistapaa EU:n jäsenvaltioihin, joiden laivastot ovat pieniä. Sama pätee aluksen pääsyn epäämiseen toistaiseksi. Siinä olisi pitänyt tehdä ero harmaalla listalla ja mustalla listalla olevien valtioiden välillä. Toinen seikka on se, että neuvoston yhteisessä kannassa suhtauduttiin nähdäkseni tasapainoisemmin myös poikkeuksiin, jolloin tarkastuksia ei tarvitse suorittaa, etenkin jos ne suoritetaan yöllä, lyhyessä ajassa ja hyvin kaukana rannikolta. Tällaisissa tapauksissa laadukkaita tarkastuksia ei voida toteuttaa valtioissa, joissa on ankarat talvet ja jotka sijaitsevat pohjoisilla merialueilla. Kehotan teitä näin ollen kannattamaan nyt neuvoston yhteisessä kannassa esitettyä näkemystä tästä asiasta.
Michael Cramer
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, hyvät kollegat, Estonia-, Erika- ja Prestige-alusten onnettomuudet ovat järkyttäneet Eurooppaa. EU:n on siksi parannettava merenkulun turvallisuutta nopeasti, tehokkaasti ja uskottavasti.
Monet merimiehet ja matkustajat ovat menettäneet henkensä riittämättömien turvallisuusmääräysten ja -toimien vuoksi. Tällaiset onnettomuudet ovat aiheuttaneet myös vakavia ympäristökatastrofeja Atlantin valtameren, Välimeren ja Mustanmeren rannikoilla. Ekologiset vahingot ovat olleet valtavia, ja ne on maksettu veronmaksajien eikä saastuttajien rahoilla. Euroopan unionin aikomus hyväksyä tarvittava EU:n laajuinen ja rajat ylittävä sitova lainsäädäntö ei saa viivästyä kansallisten intressien vuoksi.
Etenkin neuvoston on pidettävä tämä mielessä tulevissa neuvotteluissa, sillä on täysin käsittämätöntä, ettei se suostu tutkittamaan laivaonnettomuuksia riippumattomilla viranomaisilla, joilla on kaikki tällaisia onnettomuuksia koskeva asiantuntemus. Ilma-aluksiin liittyvissä katastrofeissa tavanomaisen käytännön ei pitäisi olla mahdoton laivaonnettomuuksien yhteydessä.
Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä suhtautuu myönteisesti kaikkiin seitsemään komission lainsäädäntöehdotukseen. Kannatamme näin ollen viittä yhteistä kantaa koskevia esittelijöiden suosituksia, myös kohta kohdalta -äänestystä ja erillistä äänestystä Costan suositukseen sisältyvistä kohdista, jotka koskevat sisävesiliikennettä. Tämä pätee myös turvasatamia koskevaan Sterckxin suositukseen.
Turvasatamien, avoimuuden ja vastuun kaltaiset konkreettiset toimet ovat meille erittäin tärkeitä. Merenkulun turvallisuuden vuoksi on välttämätöntä, että tämä lainsäädäntöpaketti säilytetään kokonaisena. Kehotamme liikenne-, viestintä- ja energiaministerien neuvostoa hyväksymään seuraavien viikkojen aikana yhteisen kannan kahdesta keskeneräisestä aiheesta - alusten omistajien vastuusta ja satamavaltioiden velvoitteista - jotta lainsäädäntöpaketti voidaan vihdoin hyväksyä kokonaan.
On täysin järjetöntä, että nimenomaan ne jäsenvaltiot, jotka ole itse vielä saattaneet IMO:n määräyksiä osaksi kansallista lainsäädäntöään, haluavat estää eurooppalaiset sopimukset vetoamalla IMO:n määräyksiin. EU:ssa on tehtävä päätös, ennen kuin seuraava laivaonnettomuus järkyttää Eurooppaa.
Erik Meijer
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, yritystoiminnan vapaus voi johtaa merenkulkualalla vaarallisiin laiminlyönteihin. Yrittäjät, jotka haluavat pitää kulunsa mahdollisimman pieninä, saattavat liikennöidä vanhoilla ja vaarallisilla aluksilla. Ne vaarantavat miehistön ja muiden henkilöiden turvallisuuden ja voivat olla vakava uhka ympäristölle. Epäkohtia aiheuttavat myös kehnot työolot, jotka johtuvat siitä, että aluksen lippuvaltio voi olla eri kuin omistajan kotivaltio ja tosiasiallinen toimintaperusta. Toimintakuluja voidaan pienentää myös heittämällä aluksella syntyvät jätteet ja lastijäämät mereen matkan aikana.
Jotta kaikkia tällaisia väärinkäytöksiä voidaan torjua, ilkeämielisten yrittäjien aluksilta on voitava evätä pysyvästi pääsy Euroopan satamiin ja satamien ulkopuolisiin ankkuripaikkoihin. Lisäksi on tehtävä riittävästi tarkastuksia, jotta voidaan todeta puutteet. Kansainvälisen työjärjestön hyväksymässä merityötä koskevassa yleissopimuksessa määrättyjä satamavaltioiden velvoitteita on noudatettava tarkasti, saastuttaja maksaa -periaatteesta on pidettävä kiinni, ja kaikkien sääntöjen on oltava voimassa myös yöllä.
Kaikilla neuvoston yrityksillä kohdella tällaisia yrittäjiä suopeammin kuin parlamentti ehdotti ensimmäisessä käsittelyssä olisi sietämättömiä seurauksia. Neuvosto on hylännyt valtaosan parlamentin 23 tarkistuksesta, jotka koskivat meriliikennealan onnettomuuksien tutkintaa, mikä voi vaarantaa tutkintojen riippumattomuuden. Neuvosto on jarruttanut myös matkustajien suojelua aluksilla ja kieltäytyi noudattamasta Ateenan yleissopimusta vuonna 2003.
Kesäkuussa 2008 hyväksytyssä yhteisessä kannassa rajoitettiin vastuuta ja tietojen antamista koskevaa velvollisuutta. Neuvosto ei kannata merionnettomuuksia koskevia komission ja parlamentin ehdotuksia, joilla pyritään varmistamaan, että merihätään joutuneet alukset otetaan aina ajoissa vastaan suojasatamassa ja että estetään miehistön rankaiseminen laiminlyönnistä, joka ei ole sen syytä. Kaikki merenkulkualan vaaralliset tilanteet ja väärinkäytökset on poistettava mahdollisimman pian. Tästä syystä on tärkeää, että parlamentti suhtautuu neuvostoon toisessa käsittelyssä samalla tavoin kuin aiemmin.
Johannes Blokland
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, täysistunnossa keskustellaan tänään toista kertaa Erika III -paketista. On harmillista, että meiltä puuttuu kaksi ehdotusta, mutta olen tyytyväinen paketin nykyiseen sisältöön ja kiitän esittelijöitä työstä.
Paketissa on kuitenkin yksi osa, johon en ole tyytyväinen. Matkustajaliikenteen harjoittajien vastuuta koskevassa Costan suosituksessa on kaksi kohtaa, joilla varmistetaan, että sisävesien matkustajaliikenteen harjoittajille määrätään samanlainen vastuu kuin aavalla merellä matkustajaliikennettä harjoittaville. Se ei todellakaan ole toivottavaa.
Sille ei ensinnäkään ole tarvetta. Sisävesillä harjoitettavassa matkustajaliikenteessä ei ole tiettävästi tapahtunut juurikaan onnettomuuksia. Nämä kaksi kohtaa olisivat sitä paitsi kuolinisku monille sisävesien matkustajaliikenteen harjoittajille, koska niillä ei olisi varaa kohtuuttomiin vakuutusmaksuihin, jos joku ylipäätään suostuisi vakuuttamaan ne vastuun ollessa näin suuri. Kyse on nimittäin pienistä yrityksistä, jotka kuljettavat enintään kymmeniä matkustajia ja joiden liikevaihto ei ole kovinkaan suuri. Mielestäni on täysin selvää ja loogista, ettei tällaisille liikenteenharjoittajille saa määrätä yhtä suurta vastuuta kuin merellä tuhansia matkustajia kuljettaville suurille liikenteenharjoittajille. Emme saa tehdä itseämme naurunalaisiksi määräämällä sisävesien matkustajaliikenteen harjoittajille valtavan suuren vastuun, joka tulee äärimmäisen kalliiksi.
Olen erittäin tyytymätön myös siihen, miten nämä kohdat taas sisällytettiin tekstiin. Liikenne- ja matkailuvaliokunnan puheenjohtaja ei olisi saanut todeta kyseisiä tarkistuksia hyväksyttäviksi, koska neuvosto ja parlamentti olivat jo sopineet asiasta ensimmäisessä käsittelyssä. Olen siksi pyytänyt, että 9 ja 20 kohdasta toimitetaan nimenhuutoäänestys. Toivon ja oletan, että monet kollegani tukevat kantaani ja hylkäävät kyseiset kohdat.
Ioannis Kasoulides
(EL) Arvoisa puhemies, otan esiin alusliikenteen seurantaa koskevan Sterckxin suosituksen ja onnittelen sekä esittelijä Sterckxiä että neuvoston puheenjohtajavaltiota neuvottelujen hyvästä edistymisestä. Toisessa käsittelyssä pidän tärkeimpänä säännöstä, jonka nojalla merihätään joutuneet alukset otetaan vastaan suojasatamassa.
Monet ympäristövahinkoja aiheuttaneet onnettomuudet olisivat voineet päättyä aivan toisella tavalla, jos sopiva suojapaikka olisi tarjottu oikeaan aikaan.
Jotta neuvoston kanssa päästäisiin sovintoon, oli perustettava riippumaton valiokunta, joka tekee suojapaikkoja koskevia päätöksiä. Oli sovittava myös järjestelmästä, jossa suojasatamille myönnetään riittävästi korvauksia niille aiheutuvista seurauksista. On selvää, että asiassa on päästävä tasapainoiseen sovintoon. Myös automaattisten tunnistusjärjestelmien (AIS) käyttöönotossa on edistytty SafeSeaNet-järjestelmän yhteydessä.
Lopuksi totean, että merenkulkuala muodostaa oleellisen osan joidenkin jäsenvaltioiden BKT:stä. Merenkulkualalla on maailmanlaajuinen vaikutus. EU:n toimien, joilla meristä tehdään turvallinen ympäristö ihmisille ja ekologiselle järjestelmälle, on näin ollen kohdistuttava kaikkiin alan toimijoihin eikä vain EU:n aluksiin. Euroopan merenkulkualan kustannuksella ei saa käydä epäoikeudenmukaista kilpailua.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Costan suosituksen varjoesittelijänä ja lippuvaltiota koskevan suosituksen esittelijänä haluan käsitellä matkustajaliikenteen siviilioikeudellista vastuuta ja koko lainsäädäntöpakettia.
Costan suosituksen yhteydessä olen kannattanut matkustajien oikeuksien vahvistamista onnettomuustilanteissa, asianmukaisen rahallisen korvauksen takaamista ja oikea-aikaisen tuen antamista, jotta voidaan lieventää sellaisten onnettomuuksien seurauksia, jotka tapahtuvat merellä tai sisävesillä, joille merimatkat usein päättyvät. Olen kannattanut myös matkustajille annettavan tiedotuksen tehostamista. Hyväksyin siksi näiden ehdotusten säilyttämisen toisessa käsittelyssä.
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koko lainsäädäntöpaketista totean, että kaikki suositukset ovat itsenäisiä ja että niillä kaikilla on ehdottomasti oma lisäarvonsa. Katson kuitenkin, että koko lainsäädäntöpaketti, myös lippuvaltioiden velvollisuudet, joiden alalla toimin itse esittelijänä, tuovat ylimääräistä lisäarvoa merenkulun turvallisuuteen. Pyydän siksi neuvostoa ja komissiota ja kaikkia muitakin sitoutumaan paketin hyväksymiseen. Lisäksi on todellakin kiitettävä puheenjohtajavaltio Ranskaa siitä, että se on puheenjohtajavaltio Slovenian jälkeen pyrkinyt saamaan aikaan edistystä tällä alalla.
Hyvät kollegat, merenkulun turvallisuutta voidaan nähdäkseni edistää vain yhdennetyllä paketilla. Haluankin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja kiittää kaikkia esittelijöitä. Ellemme tarkastele pakettia kokonaisuutena, vastauksemme jää "ontuvaksi", sillä kokonaispaketti on ainoa keino estää Erika- tai Prestige-alusten onnettomuuksien kaltaiset katastrofit lähitulevaisuudessa. Tämä on ainoa lähestymistapa, jolla merenkulun turvallisuus voidaan varmistaa tehokkaasti.
Ian Hudghton
(EN) Arvoisa puhemies, edustan Skotlantia, kansakuntaa, jolla on pitkä merenkulun historia ja valtavat tulevaisuuden mahdollisuudet.
Skotlannilla on erittäin suotuisa maantieteellinen sijainti, joten siitä voi kehittyä Euroopan ja muun maailman välisen meriliikenteen keskus. Meillä on lisäksi huomattavasti mahdollisuuksia perustaa uusia lähimerenkulun reittejä sekä matkustaja- että rahtiliikennettä varten. Pidämme turvallisuuden parantamista siksi erittäin tärkeänä, sillä myös Skotlannin vesillä on tapahtunut vakavia meriliikenneonnettomuuksia.
Vaarallisten aineiden kuljetuksista on tietenkin ilmoitettava avoimin menettelyin, ja kuljetuksia on valvottava asianmukaisesti. Miehistöillä on oltava oikeus saada oikeudenmukainen kohtelu, jossa heidän turvallisuutensa otetaan asianmukaisesti huomioon. Meidän on otettava aiemmista puutteista opiksemme ja varmistettava, että onnettomuustapauksissa tehdään riippumattomia tutkintoja.
Skotlannin hallitus ilmoitti hiljattain, että uusi liikenteenharjoittaja alkaa tarjota Rosythin ja Zeebruggen välistä lauttapalvelua. Toivon, että Euroopan unioni avustaa aktiivisemmin tällaisten lauttareittien kehittämistä, jotta liikennettä voidaan siirtää maanteiltä merelle.
Georgios Toussas
(EL) Arvoisa puhemies, merenkulun turvallisuutta koskeva Erika III -lainsäädäntöpaketti on yhdistetty painostavasti EU:n yleisempään epäsuosittuun politiikkaan, kilpailukyvyn pakkototeutukseen sekä laivanvarustamojen ja EU:n monopoliryhmien yleiseen voittojen lisääntymiseen. Paketissa ei käsitellä huomattavasti pahentuneita ongelmia, kuten ihmisten turvallisuutta merellä ja ympäristönsuojelua.
Neuvosto ei suostu hyväksymään edes komission ja Euroopan parlamentin täysin riittämättömiä ehdotuksia, jotka ovat kaukana todellisista tarpeista. Neuvosto noudattaa laivanvarustamojen käskyjä ja valvomattomien kapitalististen keinottelijoiden vaatimuksia ja vastustaa jopa aivan perusluonteisia toimia ympäristön ja ihmisten suojelemiseksi merellä.
Neuvosto yrittää heikentää jokaista myönteistä toimenpidettä ja romuttaa ehdotetut toimet järjestelmällisesti. Se ei suvaitse mitään, mikä saattaisi vähänkin vaikuttaa yritysten kannattavuuteen tai lisätä alusten omistajien vastuuta. Se on siksi hylännyt jopa aivan riittämättömät ehdotukset, joissa säädetään lippuvaltioiden vastuusta ja tarkastusvelvoitteista sekä alusten omistajien siviilioikeudellisesta vastuusta ja rahavakuuksista.
Yksi vakava asia on alusten omistajien siviilioikeudellinen vastuu, jonka nojalla niiden on maksettava merionnettomuuksien uhreille korvaus IMO:n hyväksymään Ateenan yleissopimukseen vuonna 2002 liitetyn pöytäkirjan mukaisesti, jota EU:n jäsenvaltioiden hallitukset eivät suostu ratifioimaan.
Tänäänkin on yritetty mitätöidä esittelijä Costan tärkeä ehdotus, jonka mukaan alusten omistajien ja varustamojen vastuu laajennetaan kaikkiin aluksiin, jotka harjoittavat kotimaista ja kansainvälistä meri- tai sisävesiliikennettä.
Derek Roland Clark
(EN) Arvoisa puhemies, onko tämä silta yli synkän virran vai mikä? Yhdistyneessä kuningaskunnassa virta oli rauhallinen, kunnes YKP tuli ja melkein tuhosi kalastusalamme. Nyt halutaan romuttaa kauppamerenkulkumme.
Sterckxin ja Vlaston suositusten tavoitteena on nähtävästi vain selvittää alusten reitit EU:n vesillä automaattisen tunnistusjärjestelmän ja Galileo-järjestelmän avulla. Tarkoituksena on vakoilla jokaisen Yhdistyneen kuningaskunnan vesillä, satamissa ja rannikon ankkuripaikoissa olevan aluksen liikennöintiä riippumatta siitä, minkä valtion alus on kyseessä.
Tiedot yhdistetään EU:n tietokeskukseen, joka on kaikkien muiden tietokantojen tavoin altis turvallisuutta koskeville virheille. IMO pelkää, että kauppamerenkulku Euroopan kanssa voi vaarantua, jos merenkulkutiedot, joissa on yksityiskohtaisia tietoja lastista, joutuvat vääriin käsiin.
Tietojen kerääminen johtaa valvontajärjestelmiin, ja kauppakumppaniemme, etenkin kansainyhteisömme, alukset voitaisiin määrätä pois EU:n kauppasodassa. Tämä todellakin riistää itsenäisyyden kansakunnalta, joka ruokkii itsensä kauppamerenkululla. Tällöin EU päättää, saavatko britit syödäkseen vai näkevätkö he nälkää.
Näissä suosituksissa on kyse ennen kaikkea Yhdistyneen kuningaskunnan edusta, koske se käy - ja on käynyt vuosisatojen ajan - kauppaa kaikkialla maailmassa ja koska yhtä lukuun ottamatta jokainen Yhdistynyttä kuningaskuntaa edustava parlamentin jäsen edustaa aluetta, jolla on rannikkoa. EU:n pystyttäessä kaupan esteitä suojelutarkoituksessa kaikki jäsenvaltiot laitetaan äänestämään, olipa niillä rannikkoa tai ei.
Kehotan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusta hylkäämään tämän surkean ehdotuksen, koska byrokraatit, joille ei voitaisi antaa edes soutuvenettä, vaarantavat Yhdistyneen kuningaskunnan ja koko maailman kauppamerenkulun.
Vielä huonompi asia on, että EU voi esittelijä Vlaston ehdotuksen mukaan evätä aluksilta pääsyn vesillemme. EU voisi siis päättää, pääsevätkö ulkomaiset sota-alukset vierailulle. Sallisiko se kenties ystäviemme ja liittolaistemme alukset? Ydinkäyttöisen aluksen pääsy saatetaan evätä poliittisen korrektiuden perusteella. Tämä voisi päteä kuninkaallisen laivaston ydinsukellusveneisiin. Niiden avullahan pidettiin Neuvostoliitto loitolla ja taattiin nyt nauttimanne vapaus.
Tällaista suojelua saatetaan taas tarvita, jos EU puuttuu edelleen Georgian tai Ukrainan kaltaisten räjähdysherkkien valtioiden asioihin. Mitä väliä poliittisella korrektiudella silloin on?
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Clark, teidän pitäisi todellakin perehtyä tähän ehdotukseen eikä vain höpistä muista asioista, sillä mitkään puheenne eivät pidä paikkaansa. Ette ole lainkaan ymmärtänyt, että kyse on merenkulun turvallisuudesta. En tuhlaa tähän enempää kahdesta kallisarvoisesta minuutistani vaan siirryn lainsäädäntöpaketin varsinaiseen sisältöön.
Tämän merenkulun turvallisuutta koskevan paketin laadintaprosessi on ollut melkoista myllerrystä. Me Euroopan parlamentin jäsenet pidämme tiukasti kiinni kannastamme, sillä haluamme koko paketin. Neuvostokaan ei näytä antavan periksi. Olen onnettomuuksien riippumatonta tutkintaa koskevan suosituksen varjoesittelijä, eikä neuvosto ole toistaiseksi osoittanut joustavuutta. Jos sekä neuvosto että parlamentti osoittavat nyt hieman joustavuutta ja tekevät joitakin myönnytyksiä, asiasta päästään todennäköisesti sovintoon tämän vuoden loppuun mennessä.
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä on tärkeää, että onnettomuuksien tutkinta on todellakin riippumatonta. Emme ole tyytyväisiä neuvoston nykyiseen kantaan. Lisäksi yhden henkilön on oltava viime kädessä vastuussa tutkinnasta, sillä kansalaisten mielestä käytäntö on erittäin epäselvä eikä riittävän avoin, jos kolme jäsenvaltiota suorittaa kukin oman tutkintansa. Tästä syystä tarvitaan henkilö, jolla on perimmäinen vastuu. Kolmanneksi PPE-DE-ryhmän mielestä ei pidä tutkia ainoastaan harvinaisia onnettomuuksia, joita käsitellään laajasti tiedotusvälineissä, vaan myös muita vakavia onnettomuuksia on syytä tutkia direktiivin perussäännösten mukaisesti.
Lopuksi totean, että olen jäsen Bloklandin kanssa samaa mieltä Costan suosituksessa olevasta ehdotuksesta, jonka mukaan sisävesiväylät sisällytetään vastuujärjestelmään. PPE-DE-ryhmä vastusti sitä aiemmin ja aikoo pysyä kannassaan. Pyydän siksi neuvostoa pysymään lujana tässä asiassa ja toivon, ettei tarkistuksille 11 ja 20 saada huomenna määräenemmistön kannatusta.
Bogusław Liberadzki
(PL) Arvoisa puhemies, olemme muistelleet onnettomuuksia, joista tiedetään koko Euroopassa. Olen Puolasta, jossa vietettiin hiljattain Jan Heweliusz -aluksen kymmenien kuolonuhrien muistopäivää. Turvallisuus on erittäin tärkeää. On hyvä, että turvallisuutta tarkastellaan kokonaisessa lainsäädäntöpaketissa. Paketti on lukumääräisesti hyvä, sillä se koostuu seitsemästä säädöksestä. Paketissa olisi käsiteltävä - ja käsitelläänkin - ihmisten, alusten, vesiväylien ja myös kaupankäynnin turvallisuutta. Sterckxin mietintö, jossa minulla oli kunnia toimia avustajana, on siksi mielestäni erityisen hyvä.
Alusliikennettä on todellakin seurattava. Jäsen Wortmann-Kool on oikeassa siinä, että mahdollisten onnettomuuksien syitä on tutkittava ja onnettomuudet on estettävä. Merenkulussa pitäisi nähdäkseni toimia samoin kuin ilmailualalla eli tutkia läheltä piti -tilanteita, koska vaaratilanteiden mekanismeja ja syitä olisi hyvä oppia ymmärtämään aiempaa paremmin.
En ymmärrä enkä missään tapauksessa hyväksy jäsen Zīlen kantaa pienten valtioiden erityiskohtelusta. EU:n jäsenvaltion koko ei varmasti juurikaan vaikuta sen lipun alla olevien alusten määrään.
Jacky Hénin
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olkaa rehellisiä! Muutamasta myönteisestä toimenpiteestä huolimatta useimmista mietinnöistä ei ole merenkulun turvallisuuden kannalta koskaan sen enempää hyötyä kuin laastarista puujalassa.
Parlamentti ja komissio teeskentelevät olevansa riidoissa neuvoston kanssa, mutta tämä näytelmä on vain uusi tyly yritys peittää vastuu ja suosia yksityisiä etuja yleisen edun kustannuksella. Kaikki tämä vain heikentää EU:n toimielinten legitimiteettiä kansalaisten silmissä, jos uusi katastrofi tapahtuu, etenkin kun tiedetään, että Euroopan unioni on liittynyt palvelukauppaa koskevaan WTO:n yleissopimukseen (GATS), jonka merenkulkukomissio katsoo, että voimassa olevat meriliikenteen ympäristö- ja turvallisuusmääräykset ovat kohtuuttomia ja että niitä on lievennettävä. Erika-aluksen haaksirikon uhreina olleiden yhteisöjen asukkaat ja myös muut arvostavat EU:n kyynisyyttä.
Jotta meriliikenteen turvallisuuteen liittyviä ongelmia voidaan käsitellä asianmukaisesti, on puututtava niiden perimmäisiin syihin. On torjuttava veroparatiiseja, joiden ansiosta meriliikennetoiminta voidaan hajottaa valeyhtiöiden viidakkoon ja säännöksiä voidaan kiertää. Meidän on lopetettava - myös EU:n alueella - mukavuuslippukäytäntö, jonka vuoksi rekisteröintimaksut pienenevät ja työvoimakustannukset vähenevät keskimäärin 60 prosenttia. Työntekijöille on ennen kaikkea annettava uusia turvallisuutta koskevia oikeuksia.
Niin ei kuitenkaan tehdä koskaan, sillä silloin horjutettaisiin maailmanlaajuisen kapitalismin perustaa.
Reinhard Rack
(DE) Arvoisa puhemies, jotkut teistä varmaan ihmettelevät aivan perustellusti, mitä Itävallan kaltaista Euroopan sisämaavaltiota edustava jäsen tekee merenkulkua koskevassa keskustelussa. Tähän ei ole aivan yksinkertaista vastausta, mutta voin ehkä selittää lyhyesti, miksi tämä aihe on tärkeä myös meille.
Ensinnäkin - ja tämä pätee todella kaikkiin Euroopan unionin jäsenvaltioihin eikä vain meihin - merenkulun turvallisuus ja mahdollisimman hyvä organisointi ovat tärkeitä seikkoja kaikille asianosaisille. Katastrofitapaukset - eivätkä vain kukkamaiseen Erika-nimeen liittyvät tapahtumat - ovat tehneet tämän monille meistä erittäin selväksi.
Nyt tulen aivan erityiseen asiaan, jonka jotkut kollegani ovat jo maininneet: sisävesiliikenteen sisällyttäminen vastuusäännösten soveltamisalaan on kuitenkin EU:lta aivan hullu teko, jolle mikään ei vedä vertoja. Kaikkien - sekä merenkulkuvaltioiden että sisämaavaltioiden edustajien - on hylättävä se. Euroopan sisävesiliikenteelle aiheutuisi siitä liikaa kustannuksia ja byrokratiaa, ja tästä koituisi yleinen ongelma, jota ei saa kärjistää entisestään. Meidän on laadittava myös sisävesiliikennettä koskevia vastuusäännöksiä järkevän erityisjärjestelyn muodossa. Siihen ei saa soveltaa keinotekoisesti avomeriliikennettä koskevia säännöksiä.
Rosa Miguélez Ramos
(ES) Hyvät parlamentin jäsenet, hyväksymällä tämän kolmannen meriliikennealan paketin vastaamme selkeästi moniin pyyntöihin, joita eurooppalaisessa yhteiskunnassa on esitetty viisi ja seitsemän vuotta sitten tapahtuneiden Erika- ja Prestige-alusten onnettomuuksien jälkeen.
Kuten monet kollegat ovat todenneet, nämä ehdotukset vahvistavat toisiaan, ja niiden ansiosta voimme määrätietoisesti parantaa Euroopan merenkulkualan laatua ja myös sen avoimuutta.
Ehdotuksella onnettomuuksien jälkeistä teknistä tutkintaa koskevaksi direktiiviksi taataan, ettemme enää koskaan näe Prestige-aluksen traagista onnettomuutta ympäröineen hämärien tapahtumien kaltaisia tapauksia.
Tekstillä vahvistetaan meriliikenneonnettomuuksien tutkinnasta vastaavien laitosten riippumattomuutta ja velvoitetta julkistaa tulokset, jotta menettelyjä ja hyvien käytäntöjen vaihtoa voidaan tehostaa.
Haluan siksi kiittää esittelijöitä, sillä heidän erinomaisen työnsä ansiosta Euroopan parlamentin määrätietoinen kanta on tullut selväksi näiden ehdotusten yhteydessä. Ehdotuksilla pyritään ainoastaan varmistamaan, että eurooppalainen meriliikennealue on vastedes maailman turvallisimpia, edistämään eurooppalaisten laivastojen uudelleen organisointia sekä takaamaan, että liikenteenharjoittajat ottavat aiempaa enemmän vastuuta kolmansille osapuolille ja etenkin kansallisomaisuudelle aiheutuvasta vahingosta.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Kolmas merenkulkualan paketti on laadittu Erika- ja Prestige-alusten haaksirikkojen, Mustallamerellä joulukuussa 2007 tapahtuneiden onnettomuuksien ja Taragonan satamassa tässä kuussa sattuneen onnettomuuden vuoksi. Näistä ikävistä tapahtumista aiheutui valtavasti vahinkoa rannikkoalueille ja etenkin meriympäristölle.
Lainsäädäntöpaketissa käsitellään meriliikenteen seurantaa, merionnettomuuksien tutkintaa, matkustajaliikenteen harjoittajien vastuuta merionnettomuuksissa, satamavaltioiden suorittamaa valvontaa, yhteisiä standardeja sekä alusten tarkastamiseen ja valvontaan valtuutettuja laitoksia koskevia säännöksiä. Haluan huomauttaa, että Pariisin pöytäkirjan uusi versio tuli voimaan 17. syyskuuta 2008. On tärkeää, että kaikki Euroopan satamiin saapuvat alukset täyttävät tietyt turvallisuusvaatimukset. Muistutan, että Pariisin pöytäkirjan Internet-sivustolla 18. kesäkuuta 2008 julkaistulla mustalla listalla on yksi jäsenvaltio ja harmaalla listalla kuusi jäsenvaltiota. Neljänneksen jäsenvaltioista on siis parannettava lippunsa alle rekisteröityjen alusten turvallisuutta.
Vaaraan joutuneen aluksen on sen teknisestä kunnosta riippumatta päästävä tarkoitukseen nimenomaisesti osoitettuun ja varustettuun suojapaikkaan. Euroopan satamissa on oltava tällainen paikka, ja satamien hallintoviranomaisille on korvattava kuivatelakoinnista ja aluksen korjauksesta aiheutuneet kulut. Matkustajaliikenteen harjoittajilla on mielestäni oltava vastuu myös sisävesiliikenteessä. Haluan kiittää kollegojani, jotka ovat työskennelleet tämän merenkulkualan paketin parissa ja neuvotelleet siitä. Se vaikuttaa nähdäkseni ratkaisevasti Euroopan unionin talouden tulevaisuuteen.
Inés Ayala Sender
(ES) Totuus on se, että haluan kiittää meitä kaikkia merenkulkualan kolmannen paketin hyväksymisestä ja esittämisestä. Aluksi haluan kiittää komissiota ja komission jäsentä Tajania, joka roomalaisena hyvin varhaisessa vaiheessa osoitti olevansa valmis ottamaan huomioon kaikki meriin ja merisatamiin liittyvät näkökohdat. Tämä on todellakin monimutkainen ja laaja aihe, joten kiitän myös kaikkia esittelijöitä. He ovat pitäneet aina kiinni parlamentin näkemyksistä, joissa kannatetaan kaikkien kansalaisten turvallisuuden parantamista monimutkaisessa ja myrskyisessä meriympäristössä.
Teemme mielestäni oikein reagoidessamme useiden onnettomuuksien jälkeen. Euroopan unionin kansalaisten olisi ymmärrettävä, että parlamentti ja EU:n muut toimielimet huolehtivat heistä onnettomuuden jälkeen ja että ne aiemmista kokemuksista viisastuneina pystyvät edistymään myös lainsäädäntöasioissa. Tässä tapauksessa kyse on turvallisuusasioista, etenkin ympäristövaikutuksista, joista kaikki on oikeastaan lähtenyt liikkeelle, ja tällä hetkellä myös eri toimijoiden vastuusta, sen määrittämisestä ja täsmentämisestä sekä siitä, miten tähän vastuuseen on reagoitava. Kyse on myös merkkipaalujen asettamisesta tulevalle merirosvouden torjunnalle sekä ennen kaikkea merellä työskentelevien työ-, sosiaalisten ja ammatillisten olojen parantamisesta. Nimenomaan näissä asioissa on nähdäkseni vielä edistyttävä, ja pyydämme komissiota jatkamaan niiden tarkastelua.
Lopuksi totean suhtautuvamme hieman varauksellisesti takeisiin, joilla varmistetaan, että turvasatamat ovat satamia, joita kaikki tarvitsemme.
Maria-Eleni Koppa
(EL) Arvoisa puhemies, Euroopan vesillä tapahtuneet vakavat merionnettomuudet eivät tietenkään saa toistua. Kotimaassani Kreikassa sijaitsevan Santorinin saaren edustalla tapahtui viime vuonna haaksirikko, jonka syitä ei ole vielä tutkittu. Ihmishenkien menetys, matkailulle koituneet huomattavat vahingot ja säiliöihin jääneestä öljystä johtuva ympäristölle vaarallinen aikapommi ovat riittäviä todisteita siitä, ettei asiaan voida suhtautua välinpitämättömästi.
Merenkulun turvallisuus on äärimmäisen tärkeää. Euroopan unionin on paitsi varmistettava Euroopan merenkulkualan kestävyys myös nykyaikaistettava sitä jatkuvasti, jotta se on kansainvälisesti kilpailukykyinen. Samalla on myös suojeltava luonnonvaroja.
Ellemme toimi heti, menetämme varmasti arvokasta aikaa pyrkimyksissä reagoida tehokkaasti merenkulkualan onnettomuuksien seurauksiin. Merenkulkualan onnettomuuden jälkeen kansainvälisten sääntöjen mukaisesti toteutettava järjestelmällinen tekninen tutkinta on tehokas keino selvittää onnettomuuden syyt. Tutkintaelinten riippumattomuus on näin ollen ratkaisevan tärkeää, ja minusta on valitettavaa, ettei neuvosto käsitä sitä.
Toinen tärkeä asia on viranomaisten yhteistyö etenkin silloin, kun onnettomuus vaikuttaa useaan jäsenvaltioon. Suojasatamat ja alusten tarkastusjärjestelmät ovat ratkaisevan tärkeitä merenkulun turvallisuuden kannalta. Niitä on sovellettava myös kauttakulkumatkalla oleviin aluksiin, joiden on annettava takeet toimintavalmiudestaan onnettomuuden tai uuden katastrofin tapahtuessa.
Lopuksi haluan kiittää esittelijöitä siitä, etteivät he ole antaneet periksi neuvostolle. Toivon, että neuvosto ymmärtää kantamme äänestyksen jälkeen ja edistää tämän lainsäädäntömenettelyn päätöksen saattamista.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, merenkulkualan turvallisuus on tärkeä osa liikennepolitiikkaa, koska suuri osa tavaroista kuljetetaan vesitse. Haitallisista luonnonilmiöistä, terroristi-iskuista ja tahallisista onnettomuuksista johtuva epävarmuus lisää huomattavasti alusliikenteen riskejä. Tämän direktiivin hyväksyminen on erittäin tärkeää koko Euroopan unionille. Toistaiseksi vapaaehtoisesti sovellettujen sääntöjen korvaaminen direktiivillä lisää sitoumuksia sekä vastuuta, koska direktiivin yhteydessä nimetään toimivaltaiset elimet, ja jäsenvaltioiden on laadittava, säädettävä ja sovellettava erityisiä menettelyjä. Koska jäsenvaltioiden on mukautettava lainsäädäntöään direktiivin mukaiseksi, valtioiden ja alusten omistajien on tehtävä laajaa yhteistyötä direktiivin täytäntöönpanossa sekä tehokkaan valvonnan ja koordinoinnin toteuttamisessa.
Totean kaksi asiaa: Vuorovaikutusta kolmansien maiden kanssa on tehostettava, ja on kehitettävä selkeä satamapolitiikka, koska meremme ovat avoimia ja koska tämä on erittäin tärkeää. On selvää, että onnettomuuksien sekä niiden syiden ja vaikutusten tutkinnalla on oleellinen merkitys. Tämä liittyy onnettomuuksien selvittämiseen ja ennen kaikkea ennalta ehkäisevien toimien toteuttamiseen. Kotimaassani on tapahtunut viime vuosina useita onnettomuuksia, joissa on menetetty ihmishenkiä ja jotka ovat aiheuttaneet omaisuus- ja ympäristövahinkoja. Tämä on äärimmäisen tärkeä asia, ja kiitän esittelijää sen käsittelystä.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Meriliikenteen turvallisuus, nopea reagointi onnettomuuksiin ja onnettomuuksien tutkinnan tehokkuus ovat Baltian maille elintärkeitä asioita. Itämeri on suojaisa ja matala. Sen vesi vaihtuu vain kerran 30 vuodessa, mikä tekee siitä erittäin haavoittuvan. Itämerellä on yhä enemmän liikennettä, ja Liettuan kokemuksesta tiedämme, että merionnettomuudet aiheuttavat eripuraa ja vaikeuksia. Tämä osoittaa, että asiaa koskevista säännöksistä on todellakin puutetta.
Kiitän siksi esittelijää erittäin tärkeästä työstä. Emme saa hyväksyä neuvoston ehdotusta, jonka mukaan turvallisuustutkintoja suoritetaan ainoastaan suuronnettomuuksien yhteydessä. Pienemmilläkin onnettomuuksilla on katastrofaalisia vaikutuksia kansantalouksiin, ympäristöön ja valtioiden hyvinvointiin. Byrokraattisten menetelmien minimointipyrkimykset eivät saa estää laadukkaita tutkintoja. Lisäksi on erittäin tärkeää, että onnettomuuksia tutkitaan kaikissa jäsenvaltioissa samoin menetelmin.
Dominique Bussereau
neuvoston puheenjohtaja. - (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puheenne ovat olleet erittäin rohkaisevia. Lähes kaikki teistä ovat nimittäin todenneet, että kuudesta ensimmäisestä tekstistä päästäneen pian sovintoon.
Olen tietenkin hieman pettynyt siihen, että joudumme aloittamaan sovittelumenettelyn, mutta minua on kannustettu jatkamaan vuoropuheluamme ja saattamaan se päätökseen.
Olen pannut huomautuksenne merkille. Teille on tärkeää, että valtiot asetetaan vastuuseen, että tutkintoja voidaan suorittaa useissa tapauksissa ja että etenkin IMO:n yleissopimukset ratifioidaan. Painotitte useaan otteeseen, ettei tätä pakettia saa rikkoa eikä pilkkoa. Olen kuunnellut puheitanne ja välitän kantanne neuvostolle 9. lokakuuta pidettävässä kokouksessa. Tiedätte, että keskusteluista tulee hankalat, mutta totesitte myös, että nykyiseen tilanteeseen pääseminen on kestänyt liian kauan. Voin kuitenkin vakuuttaa, että tahtomme on luja ja vilpitön. Toivon, että voimme yhdessä perustaa kattavan ja johdonmukaisen järjestelmän, jolla varmistetaan kaikkien toimijoiden vastuu. Se on mielestäni Euroopan merenkulun turvallisuuden hinta. Kahdessa viimeisessä ehdotuksessa on näin ollen vielä edistyttävä. Kuten tiedätte, työskentelemme asian parissa aivan puheenjohtajakautemme loppuun saakka.
Kuten komission jäsenen Tajanin maanmies puheenjohtaja Costa ja Antonio Gramsci totesivat, näissä keskusteluissa pyritään luomaan tasapaino tietämyksestämme johtuvan pessimismin ja tahdostamme johtuvan optimismin välille. Kiitän joka tapauksessa parlamenttia jo etukäteen kaikesta, minkä se voi tehdä optimismin ylläpitämiseksi.
Antonio Tajani
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitän neuvoston puheenjohtajaa Bussereauta hänen edelleen osoittamastaan sitoumuksesta. Käsittelen seuraavaksi eri suositusten ja tarkistusten keskeistä sisältöä.
Ensimmäiseksi äänestetään meriliikenteen seurantaa koskevasta Sterckxin suosituksesta, ja totean olevani erittäin mielissäni siitä, että parlamentti tukee laajasti komission ehdotuksessa asetettuja tavoitteita. Suojapaikkoja koskevat säännökset ovat ehdotuksen tärkeimpiä säännöksiä. Kannatan varauksettomasti parlamentin pyrkimyksiä säilyttää riippumattomuuden periaate päätöksentekoprosessissa, joka koskee merihätään joutuneen aluksen vastaanottoa suojapaikassa.
Tarkistukset, jotka koskevat Kohlíčekin suosituksen aiheena olevaa direktiiviehdotusta, alusten omistajien siviilioikeudellista vastuuta ja rahavakuuksia, voidaan hyväksyä varauksetta lukuun ottamatta kahta tarkistusta, jotka koskevat rahavakuustodistusten hallinnasta vastaavan yhteisön viraston perustamista. Henkilöstöni suhtautuu epäilevästi tämän ehdotuksen hallinnollisiin ja taloudellisiin vaikutuksiin, joten meidän on tutkittava sitä tarkemmin. Luettuani Kohlíčekin suosituksen olen toisaalta iloinen, että parlamentti kannattaa onnettomuuksien jälkeistä tutkintaa koskevaa ehdotusta.
Toisinaan kuitenkin paras on hyvän vihollinen, ja komissio on osoittanut suhtautuvansa hienotunteisesti neuvostossa keskustelun aikana esitettyyn väitteeseen, jonka mukaan laadukkaat tutkinnat voidaan taata parhaiten siten, ettei niiden määrää lisätä tarpeettomasti. On tärkeää, että erittäin vakavien onnettomuustapausten lisäksi tutkitaan onnettomuuksien syitä, jotta niistä voidaan ottaa vastedes opiksi. Yhteisessä kannassa otetaan huomioon tämä tavoite, joka on joka tapauksessa IMO:n lähestymistavan mukainen. En voi siksi kannattaa esimerkiksi tarkistuksia 7, 13 tai 14. Kolmella tarkistuksella - tarkistuksilla 18, 19 ja 20 - direktiiviin pyritään lisäämään yhtä tutkimusta koskeva menetelmä, jolla voidaan ratkaista jäsenvaltioiden väliset erimielisyydet. Komission ehdotuksessa ja yhteisessä kannassa todellakin edellytetään, että jäsenvaltiot välttävät päällekkäisiä tutkintoja, mutta pitää myös paikkansa, ettei niissä evätä asianosaisilta jäsenvaltioilta oikeutta suorittaa omat tutkintansa. Komission ei missään tapauksessa tarvitse toimia välittäjänä sellaisten jäsenvaltioiden välillä, joilla kaikilla on mielestään erittäin merkittävä intressi suorittaa tutkimus. Tässä tapauksessa on varmistettava tutkintaelinten riippumattomuus.
Costan suosituksessa ehdotetaan, että matkustajille maksetaan korvaus onnettomuustapauksessa. Tiedätte, että komissio kannattaa määrätietoisesti matkustajien oikeuksien vahvistamista kaikilla liikenteen aloilla koko Euroopassa. Esitellessään tämän ehdotuksen kolme kuukautta sitten komissio huomautti aluksi, että jos merellä tai joella liikennöivälle alukselle tapahtuu Euroopassa onnettomuus, uhrit eivät saa asianmukaista korvausta niin kauan kuin jäsenvaltioissa sovelletaan liian erilaisia sääntöjä, jotka näyttävät itse asiassa olevan pääosin myös vanhentuneita. Jäsenvaltioissa sovellettavissa säännöissä ei todellakaan edellytetä pakollista vakuutusta, korvauksen enimmäismäärät ovat liian pieniä, ja vastuujärjestelmien mukaan uhrin on näytettävä toteen, että liikenteenharjoittaja on syyllinen onnettomuuteen. Sitä on vaikea todistaa aluksen haaksirikon tapauksessa.
Tässä tilanteessa sääntöjen yhdenmukaistaminen oli komission mielestä ainoa vaihtoehto. Yhdenmukaistaminen edellyttää Ateenan yleissopimuksen täytäntöönpanoa. Sitä koskevat neuvottelut käydään IMO:ssa. Yhdenmukaistaminen edellyttää myös yleissopimuksen täysimääräistä soveltamista, jotta voidaan taata, että kaikki uhrit saavat korvauksen yleissopimuksessa määrätyin ehdoin ja siinä vahvistettujen enimmäismäärien perusteella. Neuvosto on osoittanut olevansa samaa mieltä. Kaikilla Euroopan parlamentin esittämillä tarkistuksilla pyritään parantamaan tulevaa lainsäädäntöä. Kannatamme niitä siksi varauksettomasti.
Soveltamisalan olisi oltava mahdollisimman laaja, mutta joidenkin valtion sisäisen liikenteen tai jokiliikenteen harjoittajien vaikeuksia ei voida kieltää. Olisi siksi oikeudenmukaista porrastaa säännöksen täytäntöönpanoa, jotta ehditään tehdä tarvittavat mukautukset. Kannatan näin ollen asiaa koskevia tarkistuksia. Tällä hetkellä korvauksen enimmäismäärään vaikuttavat aluksen koko ja uhrien määrä, eikä tämä ole hyväksyttävää. Tämä asia on korjattava esimerkiksi auttamalla vakuutusalaa siten, että vahvistetaan yksi enimmäiskorvaus, jota sovelletaan Euroopan laajuisesti. Tämä on tavoitteena tarkistuksissa 12, 13 ja 14 (ensimmäinen osa), jotka komissio hyväksyy.
Arvoisa puhemies, puhun pitkään, koska minusta on oikein, että esitän näkemykseni parlamentin tarkistuksista, joten haluaisin puhua vielä kaksi minuuttia. Käsittelen seuraavaksi satamavaltioiden suorittamaa valvontaa koskevaa Vlaston suositusta. Kiitän esittelijää ja parlamenttia ehdotuksen tukemisesta. Ehdotuksen ansiosta EU:ssa otetaan käyttöön uusi, kunnianhimoinen tarkastusjärjestelmä.
Esitän kaksi huomautusta kahdesta keskeisestä kohdasta. Ensimmäinen liittyy menettelyihin, joiden mukaisesti määritetään, milloin alusta ei voida tarkastaa. Toisaalta tarvitaan joustavuutta, jonka on aivan oikein todettu olevan perusteltua toiminnallisista syistä ja jota jo edellytetään voimassa olevassa direktiivissä. Se on siksi mielestämme säilytettävä. En voi näin ollen hyväksyä tarkistuksia 19 ja 23.
Poliittisesti kaikkein tärkein näkökohta on satamaan pääsyn epääminen, jota käsitellään tarkistuksissa 31 ja 32. Komissio hyväksyy neuvoston näkemyksen, jonka mukaan harmaalla listalla oleviin aluksiin sovelletaan löyhempää järjestelmää. Minusta on kuitenkin ilahduttavaa, että parlamentti tukee komissiota pysyvässä pääsyn epäämisessä.
Luokituslaitoksia koskevan de Grandes Pascualin suosituksen yhteydessä olen tyytyväinen, että parlamentti hyväksyy säädöksen jakamisen direktiiviin ja asetukseen neuvoston toiveiden mukaisesti. Tämä on nähdäkseni oikeudenmukainen ja oikeudellisesti juuri oikea menettelytapa. Tarkistuksista totean, että tarkistuksissa 27 ja 28 muutetaan hyväksyttyjen laitosten siviilioikeudellista vastuuta koskevaa järjestelmää. Nämä muutokset ovat mielestämme käytännössä epäjohdonmukaisia. Huolimattomasta toiminnasta aiheutuneeseen kuolemaan sovelletaan tämän direktiivin nojalla joka tapauksessa edelleen vähimmäisvastuuta.
Hyväksymme tarkistuksen 1, jossa poistetaan neuvoston asetusehdotukseen lisäämä johdanto-osan 3 kappale. Kyseinen johdanto-osan kappale on mielestämme tarpeeton ja vaarallinen. En halua, että tarkastajamme joutuvat sen vuoksi vaikeuksiin työtä tehdessään. Kuten jo totesin, voin hyväksyä tarkistukset, joilla direktiiviehdotukseen pyritään sisällyttämään joitakin lippuvaltioita koskevan ehdotuksen kohtia.
Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, että puhuin näin kauan, mutta tarkistuksia oli paljon, ja parlamentin on mielestäni hyvä tietää komission kanta.
Dirk Sterckx
esittelijä. - (NL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi sanoa espanjalaisille kollegoilleni muutaman sanan heidän varauksellisesta suhtautumisestaan turvasatamiin. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tekee päätöksen, korvauksen maksaminen turvasatamille, joihin aluksia voidaan viedä, voi todellakin olla ongelmallista. Suosituksessani käsitellään tätä asiaa, ja nimenomaan tätä ongelmaa neuvosto ja parlamentti eivät ole toistaiseksi onnistuneet ratkaisemaan. Se on itse asiassa yksi kiperistä ongelmista. Miten se voidaan ratkaista?
Minulla oli siihen varsin yksinkertainen ratkaisu, nimittäin se, että taloudellinen vastuu on kyseessä olevalla jäsenvaltiolla. Neuvosto ei ole samaa mieltä, joten meidän on keksittävä jotain. Kyse ei ole siitä, ettei tätä ongelmaa ole ajateltu tai ettei siihen ole kiinnitetty huomiota. Halusin sanoa tämän vain väärinkäsitysten välttämiseksi.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, joudumme nyt aloittamaan sovittelumenettelyn, ja sekä neuvoston että parlamentin tehtävänä on varmistaa sen onnistuminen. Epäonnistumiseen ei ole varaa. Kiitän teitä - ja kollegojanne - vielä kerran siitä, että 90 prosenttia työstä on jo tehty, etenkin minun mietintöni kohdalla. Tämä ei ehkä tule esiin huomisessa äänestyksessä, mutta ainakin minun osaltani voitte luottaa siihen, että sopimamme asiat pysyvät paperilla ja että käsittelemme ratkaisematta olevia kohtia ja saatamme asian tuota pikaa päätökseen.
Sovittelumenettelyssä ongelmana on kaksi puuttuvaa mietintöä, kaksi puuttuvaa tekstiä, ja haluan vielä kerran korostaa seuraavaa: Nous sommes avec vous, nous devons travailler ensemble, le Parlement est avec le Conseil et ça ne se passe pas tous les jours! (Olemme tukenanne, ja meidän on tehtävä yhteistyötä. Parlamentti seisoo neuvoston rinnalla, eikä sitä tapahdu joka päivä!)
Jaromír Kohlíček
esittelijä. - (CS) Pyrin esittämään tiivistäen, miksi merenkulkualan pakettia on käsiteltävä yhtenä kokonaisuutena eikä sarjana mietintöjä, joista neuvosto ja komissio voivat valita parhaat palat, edistää niitä ja työntää muut sivuun odottamaan seuraavaa tai sitä seuraavaa puheenjohtajakautta. Ensinnäkin on tärkeää, että kaikissa mietinnöissä määritetään kaikissa tapauksissa samalla tavoin, mihin aluksiin ehdotuksia sovelletaan. Alkuperäisissä mietinnöissä oli eroja. Haluan kiinnittää huomionne vielä kerran tähän asiaan. Toiseksi totean, että turvallisuus on jakamaton, minkä vuoksi on tärkeää lisätä lippuvaltion vastuuta. Tämä vastuu on määriteltävä selkeästi, koska ilman lippuvaltion vastuuta tätä lainsäädäntöpakettia on mahdotonta viedä eteenpäin. Kolmas asia on, että merimiehiä on kohdeltava oikeudenmukaisesti vaikeuksiin joutuvilla aluksilla. On epäolennaista, onko joku hyväksynyt IMO:n suuntaviivat vai ei. Neljänneksi totean, että ympäristön tärkeän merkityksen vuoksi keskustelun siitä, kuka on vastuussa meriliikenteestä alusten ongelmatilanteissa, on loputtava, eikä vastuuta saa enää siirrellä. Kussakin valtiossa vain yksi henkilö päättää, mihin vaikeuksiin joutuva alus voidaan viedä. Viides seikka on se, että onnettomuustilanteessa on tehtävä selväksi säädetyssä määräajassa, kuka suorittaa teknisen tutkinnan, mikä valtio on vastuussa, mihin lopullinen raportti on lähetettävä ja millainen raportin on oltava rakenteeltaan. Muuten tämä kaikki on pelkkää pelleilyä. On selvää, että tutkintaelimen on oltava riippumaton. Kuudenneksi pyydän komission jäsentä ja neuvoston puheenjohtajaa Bussereauta kuuntelemaan paitsi Euroopan parlamentin myös EU:n kansalaisten toiveita sekä tarkastelemaan merenkulkualan pakettia yhtenä kokonaisuutena.
Paolo Costa
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri Bussereau, hyvät kollegat, haluan tehdä pienen ehdotuksen sen kokemuksen perusteella, joka minulle on kertynyt tänä aikana, vaikka se ei olekaan kovin pitkä. Vakuutan teille, ettei sovittelumenettelyä tarvitse pelätä. Se on luova vaihe, jossa voidaan ratkaista jopa ylipääsemättömiltä tuntuvia ongelmia.
Takaan, että pääsemme sovintoon myös rajoitetusta yleisvastuusta, jota kaikki alusten omistajat kannattavat, koska niiden on kohdeltava kaikkia matkustajia samalla tavoin. Se näyttää tällä hetkellä mahdottomalta, mutta onnistuu varmasti, kun käytämme kaikki hieman mielikuvitusta. Lyhyesti sanottuna minulla on tietenkin gramscialaista tahdon optimismia, mutta pyydän teitä noudattamaan myös tuntemattoman ranskalaisen vuonna 1968 antamaa neuvoa: kun käytämme hieman mielikuvitusta, pääsemme jonkinlaiseen lopulliseen ratkaisuun.
Täytyy sanoa, että olen tyytymätön joidenkin kollegojen käsittämättömiin huomautuksiin, joissa vastustetaan matkustajien suojelun laajentamista sisävesiliikenteeseen. Minusta on todellakin järkyttävää joutua avoimesti toteamaan, että jos lapsi ja hänen isänsä menehtyvät Seinellä, he saavat erilaista suojelua kuin jos he olisivat kuolleet avomerellä. Tämä ei ole mielestäni todellakaan hyväksyttävää, ja koska erittäin epätodennäköisten tapahtumien vakuutusmaksut ovat hyvin pieniä, en voi uskoa, että jäsenet Rack, Wortmann-Kool ja Blokland kuvittelevat tosissaan, että pienten etujen suojelu ja pienten liikenteenharjoittajien pienet edut voivat heikentää asemaa, jonka ilokseni olen kuullut myös komission vahvistavan ja jota parlamentinkin olisi hyvä kannattaa.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Arvoisa puhemies, vastustan voimakkaasti sitä, että esittelijä Costa yhdistää Seinellä menehtyneet ihmiset siihen, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä kieltäytyy kannattamasta hänen ehdotuksiaan. Esittelijä Costa ei saa yhdistää näitä asioita toisiinsa, joten haluan esittää voimakkaan vastalauseen.
Dominique Vlasto
esittelijä. - (FR) Arvoisa puhemies, voin lopuksi todeta, että tämänpäiväisessä keskustelussa on tullut esiin yhteinen tahto saada aikaan tuloksia. Tämä on mielestäni erittäin tärkeää.
Työtä on tehty paljon etenkin Ranskan puheenjohtajakaudella, ja voimme olla tyytyväisiä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että löydämme 9. lokakuuta pidettävän liikenneneuvoston kokouksen jälkeen ratkaisun, jota kaikki kannattaa ja jossa mitään tärkeää ei jätetä pois. Koko parlamentti kannattaa pakettia, ja toivon, että onnistumme hyväksymään sen täysistunnossa.
Luis de Grandes Pascual
Haluan vielä kerran kiittää puheenjohtajavaltio Ranskaa, joka on osoittanut tahtoa sekä todistanut älykkyytensä.
Toivotaan, että sen päättäväisyyden ansiosta hallitukset eivät ole kuuroja vaan kuuntelevat tätä ranskalaista älykkyyttä ja tekevät vakaata yhteistyötä, jotta saavutamme tavoitteet, joihin olemme yhdessä sitoutuneet.
Komission varapuheenjohtaja tietää, että olemme käyneet joitakin epävirallisia kolmikantaneuvotteluja, mutta hänen mainitsemansa epäjohdonmukaisuus johtuu luonnollisesti ajoituksesta ja parlamentaarisista menettelyistä.
Näiden kolmikantaneuvottelujen ansiosta olemme saavuttaneet hyväksyttyjä laitoksia koskevan tavoitteen omien mietintöjeni osalta, ja pääsemme ratkaisuista varmasti yksimielisyyteen.
Esittelijä Sterckx pyysi meitä espanjalaisia olemaan hienotunteisia ja hyväksymään hänen ehdotuksensa. Pyydän teitä ymmärtämään, että eriävillä kannoillamme on syvään juurtuneita syitä, mutta nämä kannat eivät ole peruuttamattomia. Sovittelumenettelyssä tulee varmasti esiin ratkaisumalleja, jotka hyväksymme. Hyväksymme menetelmän, jonka kaikki voivat ymmärtää ja joka tarjoaa ratkaisun paitsi valtioille, joilla on aluksia, myös valtioille, jotka kärsivät siitä, että niillä on rannikkoja.
Puhemies
(EL) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna keskiviikkona klo 11.30.
Kirjalliset kannanotot (työjärjestyksen 142 artikla)
John Attard-Montalto  
kirjallinen. - (EN) On tärkeää, että alusten tarkastamis- ja katsastuslaitoksia sekä merenkulkualan hallinnon asiaankuuluvia toimia varten on yhteiset säännöt.
Toisaalta Euroopan unionille on tärkeää, että sen jäsenvaltioissa rekisteröityjen alusten määrää lisätään. Maltan, Kyproksen ja Kreikan alusrekisterien ansiosta Euroopan unioni on edelleen yksi maailman merkittävimmistä toimijoista alusten rekisteröintien perusteella. Näin Euroopan unioni voi nostaa vaatimustasoa sekä valvoa aluksiaan jatkossakin.
Euroopan unionin on turvallisuutta vaarantamatta varmistettava, että sen jäsenvaltioiden rekisterissä olevia aluksia ei siirretä muiden maiden rekisteriin, erityisesti sellaisiin maihin, jotka tunnetusti antavat aluksille mahdollisuuden purjehtia niin kutsutun mukavuuslipun alla.
On ymmärrettävä, että merenkulku on yksi puhtaimmista kuljetusmuodoista. Se on myös yksi halvimmista kuljetusmuodoista. Meidän pitää huolehtia siitä, ettemme kuormita tätä tärkeää teollisuudenalaa liikaa.
Tämä on pidettävä mielessä kaikkien toimenpiteiden yhteydessä. Merikuljetusalaa on edistettävä, ja tämä on huomioitava kyseistä alaa koskevia säännöksiä laadittaessa vaarantamatta kuitenkaan millään tavalla turvallisuutta ja terveyttä.
