Tiibetin tilanne (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Tiibetin tilanteesta.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Arvoisa puhemies, huomaan, että EU:n neuvoston espanjalainen puheenjohtaja on lähdössä istunnosta, minkä takia haluan ilmaista syvän pettymykseni siihen, että sekä puheenjohtajavaltio Espanja että EU:n korkea edustaja jäävät pois tästä keskustelusta ja heidän tuolinsa jäävät tyhjiksi.
Minusta tämä on häpeällinen ele Euroopan parlamenttia kohtaan, koska parlamentti on ainoa Euroopan kansalaisten valitsema EU:n toimielin, ja tämä on myös hyvin huono esimerkki varsinkin nyt, kun Lissabonin sopimus on tullut voimaan.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä kertomaan poissaoleville, että täysistunnon esityslistasta päättää parlamentti eivätkä neuvosto tai puheenjohtajavaltio Espanja ja että edes jommankumman olisi pitänyt olla läsnä tänään.
Puhemies
(EN) Minulle on kerrottu, että neuvoston puheenjohtaja ilmoitti jo kuukausi sitten, ettei hän valitettavasti voisi jäädä pidemmäksi aikaa.
Maroš Šefčovič
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamenttia siitä, että se otti tämän asian mukaan tämänpäiväiseen keskusteluun, sillä siitä kannattaa mielestäni keskustella toteamalla aluksi, että suhteemme Kiinaan - joita pidämme hyvin tärkeinä ja strategisina - ovat kehittyneet hurjasti viime vuosina. Lujan strategisen kumppanuuden ansiosta voimme varmasti tarttua kaikkiin, myös kaikkein vaikeimpiin, ongelmiin.
Olemme kehittäneet vaikuttavat korkean tason yhteistyöpuitteet, joissa käsittelemme säännöllisesti kansalaistemme maailmanlaajuisia haasteita, emmekä unohda myöskään kysymyksiä, joista saatamme olla eri mieltä ja joista Tiibet on varmasti yksi.
On selvää, että olemme edelleen Kiinan kanssa eri mieltä Tiibetin tilanteesta. Tiibetin ihmisoikeustilanne, Tiibetin pysyminen laajalti suljettuna kansainvälisiltä tiedotusvälineiltä, diplomaateilta ja avustusjärjestöiltä sekä se, ettei Dalai-laman edustajien ja Kiinan viranomaisten välisissä neuvotteluissa ole edetty, antavat aihetta todelliseen huoleen.
EU:n kanta ei jätä tilaa virheellisille tulkinnoille. Korostan siis vielä kerran: EU kunnioittaa Kiinan ja Tiibetin suvereenisuutta ja alueellista koskemattomuutta. Kannatamme niin sanottua yhden Kiinan politiikkaa.
Olemme kuitenkin aina kannattaneet rauhanomaista sovittelua Kiinan viranomaisten ja Dalai-laman edustajien välillä käytävän vuoropuhelun avulla. Vuoropuhelun on oltava rakentavaa ja oleelliseen keskittyvää niin, että siinä otetaan esille kaikki keskeiset kysymykset, kuten Tiibetin ainutlaatuisen kulttuurin, uskonnon ja perinteiden suojelu sekä tarve luoda Tiibetiin mielekäs autonominen järjestelmä Kiinan perustuslain puitteissa.
Vuoropuhelussa olisi otettava esille myös kaikkien tiibetiläisten osallistuminen päätöksentekoon. EU:lle Tiibetin kysymys on ihmisoikeuskysymys. Olemme välittäneet tätä viestiä johdonmukaisesti Kiinan yhteistyökumppaneillemme ja kuunnelleet tarkkaan heidän näkemyksiään, ja teemme kaikkemme ymmärtääksemme heidän kantaansa molemminpuolisen kunnioituksen hengessä.
Ihmisoikeudet ovat kuitenkin yleismaailmallisia, ja Tiibetin tilanne on kansainväliselle yhteisölle perusteltu huolenaihe, mistä me muistutamme säännöllisesti Kiinan keskustelukumppaneitamme.
Tiibetin osapuoli on jättänyt hiljattain Kiinan ja Tiibetin välisen vuoropuhelun yhteydessä päivitetyn muistion aidosta Tiibetin autonomiasta tulevaisuudessa. Olemme iloisia siitä, että Tiibet on toistanut sitoutuvansa tiukasti siihen, ettei se vaadi irtaantumista Kiinasta tai itsenäisyyttä.
Olemme mielissämme myös siitä, että Dalai-lama pitää kiinni keskitien lähestymistavasta ja vuoropuhelusta ainoana keinona päästä molempia osapuolia tyydyttävään kestävään ratkaisuun.
EU on tyytyväinen siihen, että molemmat osapuolet jatkavat neuvotteluja, vaikka panemme valitettavasti merkille tulosten ja uuden puhdin puuttumisen.
Lopettaisin vetoamalla molempiin osapuoliin, jotta he jatkaisivat ja tiivistäisivät vuoropuhelua avoimin mielin kestävän ratkaisun löytymiseksi Tiibetin kysymykseen. EU:n puolesta voin vakuuttaa, että se tukee täysin tätä prosessia.
Laima Liucija Andrikienė
PPE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Kiinan ja Tiibetin välinen yhdeksäs neuvottelukierros epäonnistui konkreettisten tulosten aikaansaamisessa ja Tiibetin kansan elinolojen parantamisessa. Pahoittelemme, ettei EU antanut lausuntoa asiasta ennen neuvottelujen päättymistä, ja toivomme, että Euroopan unioni antaa lausuntonsa neuvottelujen tulosten arvioinnista. Euroopan parlamentti haluaisi tietää, miten EU:n neuvosto voisi auttaa luomaan molempia osapuolia tyydyttävän ratkaisun löytämisessä Tiibetin kysymykseen sekä varmistamaan tiibetiläisille perusihmisoikeudet ja aidon autonomian.
Toiseksi haluan muistuttaa, että Euroopan parlamentti pitää tärkeänä, että komissio tukisi Tiibetissä elävien ja maanpaossa (Intiassa, Nepalissa ja Bhutanissa) olevien tiibetiläisten hyväksi toteutettavia kehitys- ja kansalaisyhteiskuntahankkeita talous- ja sosiaalialalla, kuten terveydenhuollossa ja ravitsemuksessa, toimeentulo- ja koulutuskysymyksissä, työnsaannissa, sukupuoliasioissa, ympäristökysymyksissä sekä asutusten elvyttämisessä. Viimeksi mainittu tiibetiläisten pakolaisasutusten elvytysohjelma, joka on laadittu Tiibetin keskushallinnossa Dharamsalassa, edustaa maanpaossa olevan tiibetiläisyhteisön tarpeita, ja Euroopan komissio voisi ottaa sen huomioon tukeakseen sitä.
Presidentti Obama tapasi hiljattain Dalai-laman valkoisessa talossa. Odotamme, että EU:n arvoisa korkea edustaja Ashton kutsuisi Dalai-laman tapaamiseen Brysseliin. Tapaaminen antaisi mahdollisuuden kansallisten Tiibet-kantojen koordinointiin sekä yhtenäisen ja selkeän EU:n kannan ja politiikan määrittelyyn asiassa. EU:n erityisen Tiibet-asioiden koordinaattorin nimeäminen, joka mainitaan EU:n talousarviossa, voisi tarjota hyödyllisen välineen yhteisen EU:n kannan ja strategian määrittelemiseksi Tiibetin asiassa.
María Muñiz De Urquiza
Arvoisa puhemies, Tiibetin tapahtumista ja kapinasta on kulunut nyt kaksi vuotta. Toivomme, etteivät nykyiset mielenosoitukset johda hyökkäyksiin, pidätyksiin ja kuolemiin, joita tapahtui kaksi vuotta sitten.
Tämän keskustelun ajankohtaisuus joka tapauksessa epäilyttää, sillä parlamentti on ilmaissut kantansa Kiinan kysymykseen useita kertoja viime kuukausina ja etenkin, koska Kiina on merkittävä kansainvälinen toimija, jonka suhteet EU:hun koskevat paljon muutakin kuin Tiibetiä. Vaikka ihmisoikeuskysymys on hyvin tärkeä, parlamentti ottaa kantaa ainoastaan Tiibetiin kysymykseen eikä ihmisoikeusasiaan. Meidän sosialistien kanta on kuitenkin selvä: kantamme on täsmälleen sama kuin Euroopan unionin. Puolustamme siis ihmisoikeuksia ja kannatamme myös vuoropuhelua, tapaamisia ja sovintoa. Tässä suhteessa kannatamme täysin Kiinan viranomaisten ja Tiibetin edustajien välisten neuvottelujen jatkamista ja olemme iloisia siitä, ja vetoamme, että asiassa löytyisi molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu, joka perustuu vähemmistöjen uskonnollisten ja kulttuuristen oikeuksien kunnioitukseen ja Kiinan yhden valtion alueelliseen koskemattomuuteen.
Olen todella pahoillani siitä, ettei komission varapuheenjohtaja ja EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ole paikalla, sillä juuri korkea edustaja toimii ulkoasioiden neuvoston puheenjohtajana, joten hänen olisi otettava osaa ulkopolitiikasta käytävään keskusteluun.
On myös todella epäreilua sanoa, että puheenjohtajavaltio Espanja tekee väärin jäämällä pois keskustelusta, koska Espanja on toiminut uupumattomasti. On lähes yli-inhimillistä vaatia, että López Garrido voisi olla mukana keskustelemassa kaikista asioista.
Meillä on ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, joka johtaa keskusteluja, joissa ministerit ottavat kantaa ulkopoliittisiin kysymyksiin. Arvoisan korkean edustajan velvollisuutena olisi siten olla mukana keskustelemassa näistä asioista parlamentin kanssa.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, näyttää selvältä, ettei Kiinalla ole aikomustakaan neuvotella tai aloittaa vuoropuhelua Tiibetin kysymyksestä.
Kiinan osallistuminen kansainväliseen kauppaan, olympiakisojen järjestäminen sekä Pekingin edelliset muutokset maan johdossa eivät ole muuttaneet oleellisesti maan harjoittamaa politiikkaa. Tällä välin Daavidin ja Goljatin välinen taisto jatkuu etenkin Kiinan muuttaessa Tiibetin demokraattista tasapainoa, mikä on hyvin huolestuttavaa. Kiina käyttää tarvittaessa jopa sotilaallisia voimakeinoja, kuten näimme kaksi vuotta sitten.
Nyt ollaan hävittämässä jotakin, joka meidän mielestämme on osa koko ihmiskunnan perintöä, nimittäin Tiibetin kulttuuria ja henkisiä arvoja. Kiinan kommunistinen puolue ei tietenkään juurikaan ymmärrä henkisistä arvoista tai kulttuurisesta identiteetistä. Jos siis hyväksymme sen, mitä voidaan kutsua Tiibetin kulttuuriseksi kansanmurhaksi, meidän on oltava valmiita hyväksymään myös monia muita vastaavia tapahtumia tulevaisuudessa.
Meidän ei pidä luovuttaa. Vaadimme Kiinaa ennen kaikkea hyväksymään Tiibetin kulttuurin sellaisenaan. Kiina on tunnustanut Hongkongin erityisaseman ja siten sen, että maassa on kaksi erilaista järjestelmää, joten sen pitäisi voida hyväksyä myös se, että massa olisi kolme erilaista järjestelmää. Kiinalla on tarpeeksi rahkeita sallia tämä.
Pyydämme, etteivät EU:n toimielimet, korkea edustaja Ashton ja neuvosto mukaan lukien, tuottaisi pettymystä Euroopan kansalaisille, jotka ovat osoittaneet sitoutumistaan Tiibetin asiaan monin eri tavoin. Kannatamme jäsenen Andrikienėn tavoin myös Tiibetin asioiden erityiskoordinaattorin viran perustamista.
Kyse on taistelusta vapauden puolesta, joten se koskee myös Euroopan identiteettiä. Kiinaa koskevan aseidenvientikiellon mahdollisesta uusimisesta olen sitä mieltä, että myös tämä asia pitäisi ottaa huomioon.
Heidi Hautala
(FI) Arvoisa puhemies, haluan omalta osaltani jyrkästi paheksua sitä, että Espanja puheenjohtajavaltiona käveli ulos tästä salista. He eivät edes kuunnelleet, mitä rouva Andrikiensanoi. Hän edellytti, että neuvosto uskaltaa olla paikalla tässä keskustelussa ja ilmaista kantansa Tiibetin kysymykseen.
Arvoisa puhemies, te teitte erään virheen, te sanoitte, että Espanja oli ilmoittanut, että he voivat olla paikalla kello 18.50 asti. Tämä ei pidä paikkaansa. He olivat alun perin ilmoittaneet, että heidän pitää lähteä viideltä, mutta kyllä heillä oli aikaa olla täällä, kun keskusteltiin kansalaisaloitteesta melkein kaksi tuntia pidempään.
Tämä ei saa toistua. Oletan, että komissio, jonka varapuheenjohtaja on korkea edustaja rouva Ashton, on tosissaan ja toteuttaa sen, mitä he äsken sanoivat. Eli sen, että meillä on niin tärkeä suhde Kiinan kanssa, että on myös voitava keskustella vaikeista asioista, kuten Tiibetin kysymyksestä.
Olen sitä mieltä, että nyt on juuri oikea hetki uudistaa Euroopan unionin tuki Tiibetille. Meidän täytyy puuttua siihen, että yhdeksän neuvottelukierrosta Kiinan ja Tiibetin pakolaishallituksen välillä eivät ole johtaneet mihinkään tulokseen, ja olen täsmälleen samaa mieltä asiasta herra Rinaldin kanssa. Näyttää siltä, ettei Kiina halua mitään neuvottelutulosta. Kiina haluaa jatkaa tiibetiläisten kulttuuristen, uskonnollisten ja kielellisten oikeuksien polkemista. Me emme voi hyväksyä tällaista kulttuurista kansanmurhaa.
Kävin kuukausi sitten Dharamsalassa ja tapasin Dalai Laman. Keskustelin hänen kanssaan tunnin ajan juuri ennen kuin hän lähti Yhdysvaltoihin tapaamaan presidentti Obamaa. Vakuutuin siitä, että minun täytyy parlamentissa esittää, että me keskustelemme Tiibetin tilanteesta.
Dalai Lama on rauhallinen, rauhanomainen henkilö, ja on täysin väärin, että Kiina jatkuvasti väittää, että hän on vaarallinen separatisti ja että hän olisi saanut aikaan levottomuudet ja mellakat, joita Tiibetissä nähtiin kaksi vuotta sitten. Dalai Lama on päinvastoin sanonut, että Kiinan edustajat ovat tervetulleita hänen pakolaishallituksensa arkistoihin tutkimaan asiakirjoja vakuuttuakseen siitä, että Dalai Lama ei ole lietsonut väkivaltaa. Siitä huolimatta tämä koko ajan toistuu.
Minä edellytän, että Euroopan unioni paheksuu tällaista puhetta ja ottaa tämän asian puheeksi Kiinan kanssa. Jos Euroopan unioni ei uskalla puolustaa Tiibetiä, ei kovin moni muukaan sitä tee. Me voimme ottaa esimerkkiä presidentti Obamasta, joka uskalsi ottaa vastaan Dalai Laman. Mielestäni olisi täysin normaalia, että Euroopan unionin korkea edustaja myös tekisi vastaavan asian, kuten täällä on esitetty.
Meidän täytyy pitää tätä kysymystä esillä Euroopan parlamentissa. Täällä myös viitattiin siihen, että tarvitaan Tiibetin erityisedustaja. Meillä on monenlaisia erityisedustajia. Miksi meillä ei voisi olla Tiibetin erityisedustajaa, jota varten on jopa rahat olemassa tämän vuoden budjetissa? On täysin sietämätöntä, että neuvosto kävelee ulos tällaisesta keskustelusta. Neuvosto on pelkuri, eikä uskalla kohdata tällaista asiaa, jossa on kyse ihmisoikeuksien puolustamisesta.
Charles Tannock
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, Tiibetin kansan ja sen upean buddhalaiskulttuurin kohtalo riippuu viime kädessä niistä Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka uskovat ihmisoikeuksiin.
Tiibetiläiset ovat joutuneet kestämään systemaattista sortoa ainutlaatuista elämäntapaansa kohtaan siitä saakka, kun Kiinan kansantasavallan kommunistiset joukot hyökkäsivät heidän maahansa 61 vuotta sitten. Han-kiinalaisten massamuutto ja korkealle rakennettu junarata Lhasaan ovat vahvistaneet entisestään Pekingin otetta Tiibetistä.
Tällä välin Dalai-lama on jatkanut Intian maanpaosta palattuaan rauhanomaista kampanjaansa, jonka tavoitteena on kertoa hänen kansansa asemasta. Jihadilaiset uiguuritkin ovat käyttäneet hyväkseen Tiibetin viimeaikaisia levottomuuksia lietsoakseen omasta puolestaan väkivaltaa Kiinan hallitusta vastaan.
Tiibetin olisi saatava mahdollisimman laaja autonomia, ja tiedämme, että tämä on mahdollista "yksi maa kaksi järjestelmää" -ajatuksen puitteissa, ja se pätee paitsi Hongkongiin myös Macaoon, joten miksei myös Tiibetiin?
Peking sivuuttaa epäilemättä täällä parlamentissa esittämämme huolenaiheet epäoikeutettuna puuttumisena maan sisäisiin asioihin. Sitä vastoin Kiinan kansantasavallan tuore ja nykyistä sallivampi asenne Tiibetiä kohtaan voisi hyvinkin tuottaa tulosta Kiinan sisäisen turvallisuuden sekä maan ulkoisen imagon suhteen.
Myös minä haluan yhtyä niihin, jotka ovat todella pahoillaan siitä, etteivät neuvosto, puheenjohtajavaltio Espanja eikä EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja ole paikalla.
Oreste Rossi
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olin järkyttynyt komission jäsenen Šefčovičin äskeisestä puheenvuorosta, jossa hän sanoi, että kunnioitamme Kiinan alueellista koskemattomuutta. Tämän mukaan komissio tunnustaa Kiinan oikeuden Tiibetin valloittamiseen, mikä on hyvin vakava asia.
Tiibetin kansan eläessä jatkuvan uhan alla Dalai-lama vahvisti vuonna 2008 annetussa muistiossa ja siihen tänä vuonna liitetyissä muistiinpanoissa sitoutumisensa olla vaatimatta Tiibetin irtaantumista Kiinasta tai itsenäisyyttä vaan tosiasiallista autonomiaa Tiibetin kansalle Kiinan kansantasavallan perustuslain puitteissa. Dalai-lama vaatii molempia osapuolia hyödyttävää, myötätuntoon ja väkivallattomuuteen perustuvaa kompromissipolitiikkaa, jonka tarkoituksena on Tiibetin kulttuurin suojelu.
Tiibetin kansa odottaa vastauksia Kiinan hallitukselta, kuten esimerkiksi neuvotteluja Dalai-laman edustajien kanssa sekä suostumista YK:n ihmisoikeusvaltuutetun vaatimukseen lähettää Tiibetiin valtuuskunta, jonka tehtävänä olisi kertoa maan ankarasta todellisuudesta.
Euroopan parlamentin olisi kuunneltava myös Tiibetin yhteisöä. Parlamentti voisi kansallista synergiaa vahvistamalla yrittää luoda EU:n koordinointiverkoston Tiibetin kansalaisille, joita uhkaa häviäminen ilman kansainvälisen yhteisön vankkoja toimia.
Edward McMillan-Scott
(EN) Arvoisa puhemies, Tiibet on kaunis maa, jonka kansa on hurskas ja kärsivällinen luonteeltaan, mutta he ovat myös sorrettu kansa, kenties Kiinan eniten koko alueella sortama kansa. Tämäniltainen keskustelu on mielestäni osoittanut parlamentin harvinaisen yksimielisyyden esimerkiksi EU:n erityisen Tiibet-asioiden koordinaattorin nimeämisasiassa.
Viimeaikaiset tapahtumat vaativat, että teemme jonkinlaisia päätöksiä parlamentissa. Tällä viikolla Google hylkäsi Kiinan. Kiinassa on jatkuvasti ihmisoikeusongelmia, ja kristittyjä puolustava ihmisoikeusjuristi Gao Zhisheng on kadonnut.
Kaikki nämä tapahtumat korostavat tarvetta kiinnittää huomiota Kiinaan ja varsinkin Tiibetiin, ja haluaisin huomauttaa, että World Expon avautuessa Shanghaissa toukokuussa kaikkien Kiinassa olevien liikemiesten olisi syytä ottaa huomioon YK:n Global Compact for businesses -aloite, johon noin 4 000 liikemiestä on ottanut osaa.
Lopuksi sanoisin vain, että ellei EU halua nimittää erityistä koordinaattoria Tiibetiin, minusta parlamentin olisi valittava Tiibetin asioista vastaavasta esittelijä.
Filip Kaczmarek
(PL) Arvoisa puhemies, Tiibetin ja tiibetiläisten kysymys on valitettavasti edelleen vaikea ongelma. Tilanne ei ole yhtä paha kuin kaksi vuotta sitten, jolloin Tiibetin kansannousun vuosipäivää leimasivat julmat vainot, murhat ja kidutukset. Toisaalta tilannetta ei voida sanoa myöskään hyväksi. Muutama päivä sitten pidätettiin koulutyttöjä, jotka juhlivat kansannousun juhlapäivää Gansussa ja Kanlhossa. Tiibetiläiset eivät saa tehdä mitään oman kulttuurinsa, identiteettinsä tai uskontonsa pelastamiseksi.
Kiinan viranomaiset väittävät, että Dalai-lama on yksityishenkilö. Tämä tuo mieleeni Puolan kommunistien 25 vuoden takaiset toimet, kun he väittivät samaa Lech Wałęsasta. Toivon, että Tiibetiläisten taistelu päättyy yhtä menestyksellisesti kuin puolalaisten ja että totuus voittaa tälläkin kertaa. Kiinan ja Tiibetin välisten neuvottelujen erityistyöryhmän 21. kokous käynnistyy tänään Dharamsalassa. Työryhmä toimii maanpaossa olevan Tiibetin hallituksen alaisuudessa, ja sen tavoitteena on vuoropuhelun edistäminen.
Mielestäni myös Euroopan unionin olisi tehtävä jotakin todellisen vuoropuhelun varmistamiseksi. Valitamme toisinaan, ettemme voi tehdä paljoakaan, mutta tässä tapauksessa voimme toteuttaa erityisiä toimia, kuten tänään on jo todettu. Tämän vuoksi neuvoston poissaololla on merkitystä, sillä vetoamme neuvostoon, joka nimittää erityiskoordinaattorit. Myös minä yhdyn vetoomukseen, sillä Tiibetiä käsittelevissä Euroopan parlamentin päätöslauselmissa on toistuvasti esitetty pyyntö nimetä erityiskoordinaattori, jolla olisi todellista vaikutusvaltaa tiibetiläisten ja Kiinan välillä käytävässä vuoropuhelussa.
Vielä yksi asia: En voi käsittää, miten on mahdollista, että Kiina isännöi toistamiseen vuonna 2014 olympiakisoja, tällä kertaa nuorten olympiakisoja, emmekä me pysty painostamaan Kiinaa parantamaan ihmisoikeustilannetta. Tämä on todella sääli.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Arvoisa puhemies, olen vakuuttunut siitä, että käsityksemme Tiibetin asioista on aivan liian yksioikoinen. Alueella on kyllä käynnissä uudistusprosessi, mutta esitetty kritiikki on aiheellista. On selvää, että ainoa kestävä ratkaisu olisi autonomia, laaja ja todellinen autonomia. Kuten huomautin Euroopan parlamentin valtuuskunnan vierailulla Pekingissä, autonomiaa voitaisiin kehittää "yksi maa kaksi yhteiskuntajärjestelmää" -logiikan sekä "yksi maa kaksi uskontoa" -linjauksen mukaisesti.
Kritiikin esittäminen ei riitä. Kiina voisi olla avoin vuoropuhelulle sekä EU:n viralliselle edustajalle, olkoon se sitten Romano Prodi, Benita Ferrero-Waldner tai Margot Wallström, joka voisi toimia välittäjänä Dalai-laman ja Pekingin johdon välillä. Olisi hyvä, jos komissio, EU:n korkea edustaja Catherine Ashton sekä neuvosto miettisivät tätä tarkoin. Kyse on myös Kiinan suhteista, mutta tietävätkö kollegani, että Eurooppa-neuvosto ei ole koskaan olemassaolonsa aikana sisällyttänyt EU:n ja Kiinan välisiä suhteita asialistaansa? Aiheesta ei ole koskaan neuvoteltu myöskään ulkoministerien neuvostossa. Onnistumiseksi ei siis riitä pelkkä kritisointi Tiibetin kysymyksessä. Lisäksi tarvitaan uusia ideoita ja sovittelua.
Ryszard Czarnecki
(PL) Arvoisa puhemies, olen todella pahoillani siitä, että tätä tärkeää ja tarpeellista keskustelua käydään arvoisan korkean edustaja merkityksellisen, vai pitäisikö minun sanoa merkityksettömän, poissaolon merkeissä. Nimenomaan hänen pitäisi olla läsnä tänään eikä osallistua pelkästään siihen teatteriin, jota hän piti eilen puhuessaan kuuden valiokunnan jäsenille suunnitelmistaan EU:n ulkosuhdehallinnon suhteen. Myös Tiibet on iso haaste. Voimme olla samaa tai eri mieltä Tiibetin kysymyksestä, mutta korkean edustajan Ashtonin olisi todella pitänyt olla läsnä tänään.
Minusta tämä näyttää osoittavan, että EU haluaa pestä kätensä asiassa, koska niin se pääsisi helpommalla. Todellisuudessa monet jäsenvaltiot, joiden edustajia on jäseninä täällä parlamentissa, valitsevat mieluummin liiketoiminnan Pekingin kanssa, eikä heille ole edullista ilmaista mielipiteitään tai puhua Kiinasta. Tänään korkea edustaja Ashton on kuin Pontius Pilatus, joka pesi kätensä. Se on häpeällistä.
Andreas Mölzer
(DE) Arvoisa puhemies, olemme viime aikoina kuulleet Tiibetistä jatkuvia uutisia vakavista ihmisoikeusloukkauksista, kidutuksista sekä mielivaltaisista pidätyksistä ja vangitsemisista ilman oikeudenkäyntiä.
On jo aika paksua, jos Kiinan Tiibetin-hallinnon alkamisen 50-vuosipäiväjuhlallisuuksia käytetään hyväksi keskustelussa Himalajan alueen vapauttamisesta! Tämä osoittaa jälleen kerran, että historia on voittajien kirjoittamaa ja että sotatoimille keksitään aina mitä mielikuvituksellisimpia syitä. Tämä on eräänlainen taito, jota on hyödynnetty myös Irakissa ja Afganistanissa ja jossa Yhdysvallat on saanut jonkinasteista kannatusta joidenkin unionin jäsenvaltioiden taholta.
Meidän on silti mielestäni ponnisteltava edelleen sorrettujen vähemmistöjen, kuten tiibetiläisten, uiguurien ja mongolien, elinolojen parantamiseksi. Vähemmistöjen oikeuksia ei turvata yksistään tarjoamalla ulkomaisille matkailijoille folkloristisia esityksiä.
Uskon, että se, että Kiina on viime vuosina käyttänyt noin 15 miljardia euroa alueen kehittämiseen ja että valmistautuessaan vuoden 2008 olympialaisiin se ilmaisi olevansa valmis neuvotteluihin, osoittaa, että kansainvälisestä painostuksesta voi todella olla hyötyä.
Cristian Dan Preda
(RO) Arvoisa jäsen Kaczmarek puhui aiemmin vuonna 2008 järjestetyistä mielenosoituksista.
Kaksi vuotta on kulunut, emmekä me tiedä tänä päivänäkään, kuinka monta ihmistä tuolloin pidätettiin ja vangittiin ja kuinka monta mahdollisesti myöhemmin vapautettiin.
Sitä vastoin tiedämme, mitä nämä ihmiset tekivät: he osallistuivat rauhanomaiseen mielenosoitukseen ja heiluttivat Tiibetin lippuja tai jakoivat pamfletteja.
On järkyttävää, että kahden vuoden kuluttua noista mielenosoituksista emme tiedä niiden tarkkaa lukumäärää, jotka ottivat osaa toimintaan ja joita kommunistinen puolue rankaisi. Olen todellakin huolissani Kiinan kommunistisen puolueen sekaantumisesta oikeusjärjestelmän riippumattomaan toimintaan vaatimalla ihmisten pidättämistä ja pikaista tuomitsemista. Peruskansalaisoikeuksien riistämistä ei voi perustella kansallisella turvallisuudella.
Haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni myös painottaakseni tarvetta omaksua yhtenäinen EU:n kanta ihmisoikeuskysymykseen sekä Kiinan vähemmistöjen suojeluun.
Jos emme löydä yhteistä kantaa, tiedämme, mitä seuraavaksi tapahtuu. Olemme nähneet sen aiemmin, jolloin Kiinan kommunistijohtajat yrittivät pelotella EU:n jäsenvaltioita kutakin erikseen.
Haluaisin lopettaa toistamalla kantani, jonka esitin myös tammikuun täysistunnossa, nimittäin sen, että ihmisoikeusvuoropuhelu on osoittautunut tehottomaksi ja epätarkoituksenmukaiseksi välineeksi. Minusta tätä ongelmaa olisi käsiteltävä huippukokousten yhteydessä järjestettävissä tapaamisissa. Itse asiassa Catherine Ashton myönsi eilen ulkoasianvaliokunnan yhteydessä pidetyssä kokouksessa, että ihmisoikeusvuoropuheluun perustuvaa lähestymistapaa olisi tarkistettava. Tässä suhteessa olen samaa mieltä korkean edustajan kanssa.
Marek Henryk Migalski
(PL) Arvoisa puhemies, ymmärrän hyvin, miksi yritykset ja yksityiset tahot asettavat liiketoiminnan ihmis- ja kansalaisoikeuksien edelle. Ymmärrän jopa, miksi yksittäiset maat toimivat tällä tavoin, mutta sitä vastoin en voi ymmärtää, miksi Euroopan unioni toimii näin, koska EU perustuu arvoille, joita kutsumme nykyään eurooppalaisiksi arvoiksi.
Mikä on EU:n vastaus juuri niihin tapahtumiin, joista puhumme nyt? Vastauksena olivat korkean edustajan Ashtonin poissaolo (tästä on jo puhuttu), neuvoston edustajan ulosmarssi juuri sillä hetkellä, jolloin ryhdyimme puhumaan Tiibetistä, sekä komission jäsenen alkupuheenvuoro.
Komission jäsen Šefčovič, sanoitte vetoavanne molempiin osapuoliin vuoropuhelun aloittamiseksi. Oliko se vitsi? Aiotteko te todella vedota Tiibetin edustajiin vuoropuhelun aloittamiseksi? Minä nimittäin olen käsittänyt asian niin, että he ovat valmiita vuoropuheluun. Jos vain uskallatte, pyydän teitä vetoamaan etupäässä Kiinan viranomaisiin, sillä juuri he ovat tekemässä vuoropuhelusta mahdottoman.
Tunne Kelam
(EN) Arvoisa puhemies, Tiibet ja sen kulttuuriperintö ovat osa yhteisiä rikkauksiamme. On omien etujemme mukaista, että tiibetiläisten identiteetti, uskonto ja kieli säilyvät ja kehittyvät parhaissa mahdollisissa oloissa.
Valitettavasti näin ei kuitenkaan ole. Tiibetissä on meneillään kulttuurinen kansanmurha teollisen kehittämisen nimissä, ja tiibetiläisistä on tulossa vähemmistökansa omassa maassaan. Heidän kulttuurinsa voidaan säilyttää vain myöntämällä heille todellinen itsehallintoasema. EU voi vaikuttaa asiaan edistämällä puolueettoman ja rakentavan sekä molempia osapuolia kunnioittavan vuoropuhelun käynnistämistä.
Arvoisa komission jäsen, panin merkille lausuntonne siitä, että Tiibet on oikeutettu huolenaiheemme. Kiinan hallitukselle olisi hyvin hyödyllistä sekä sisäisesti että ennen kaikkea kansainvälisesti käynnistää vuoropuhelu sekä avata Tiibet ulkomaisille tiedotusvälineille ja YK:n ihmisoikeusasiantuntijoille. Kiinasta voi tulla todellinen suurvaltio vain, jos se kunnioittaa vähemmistöjensä oikeuksia. Dalai-lamalle, jonka auktoriteetti tunnustetaan maailmanlaajuisesti, pitäisi antaa oikeus palata kotimaahansa.
EU:n puolestaan olisi otettava kaikki hyöty irti Lissabonin sopimuksesta osoittamalla aktiivisesti ja konkreettisin teoin solidaarisuutta sellaisen häviämisvaarassa olevan kansan kohtaloa kohtaan, jonka luontainen oikeus autonomiaan ja kulttuurinsa säilyttämiseen on kovin ottein tukahdutettu. Kannatan ajatusta siitä, että EU:n korkea edustaja Ashton tapaisi Dalai-laman ja että EU nimeäisi kuitenkin erityisen Tiibet-asioiden koordinaattorin.
Peter Šťastný
(SK) Vietimme 10. maaliskuuta paitsi Tiibetin kansannousun 51-vuotispäivää myös mielenosoitusten toista vuosipäivää. Kiinan aseistautuneet joukot tukahduttivat molemmat tapahtumat väkivaltaisesti.
Tärkein kysymys on Kiinan haluttomuus käydä vuoropuhelua Tiibetin vähemmistön laillisten edustajien kanssa sekä tiibetiläisten kulttuurin ja uskonnon sulauttamisen ja tuhoamisen vähittäisistä yrityksistä. Tiedän henkilökohtaisesta kokemuksesta, mitä epäkristillinen ja materialistien kommunistijärjestelmä voi saada aikaan. Yksi vanhimmista kulttuureista sekä tuhansia vuosia säilynyt vanha uskonto ovat suuressa vaarassa. Suuri yleisö ei voi katsella hiljaa vierestä. Olen Euroopan parlamentissa toimivan Tiibet-ystävyysseuran jäsen. Vastaavanlaisia seuroja toimii nykyään monien eri maiden parlamenteissa, kuten Yhdysvalloissa, Saksassa, Australiassa, Intiassa, Tšekin tasavallassa sekä muualla.
Voin ylpeänä ilmoittaa, että Tiibet-ystävyysseura aloittaa toimintansa 9. maaliskuuta myös Slovakian tasavallan kansallisneuvostossa. Uskon, että voimme yhdessä auttaa Tiibetin kysymyksen ratkaisemisessa toimimalla välittäjänä Kiinan johdon sekä 14. Dalai-laman välisissä neuvotteluissa. Tiibetin pakolaisten (joista suurin osa asuu vaikeissa oloissa naapurimaissa) ongelma on mahdollista ratkaista onnistuneesti myös tällä tavoin. Vetoan komissioon, ettei se unohtaisi ohjelmissaan tätä ankarasti sorrettua kansanryhmää.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Arvoisa puhemies, olemme optimistisia tämänpäiväisen keskustelun suhteen, sillä minusta näyttää siltä, että asiassa vallitsee laaja yksimielisyys. Toisaalta täällä on jo käyty lukuisia samankaltaisia keskusteluja, ja olemme taitavia puhujia. En halua lietsoa pyhää vihaa, koska olen tekopyhä, kuten pohjimmiltaan kaikki täällä parlamentissa. Olen tekopyhä, joka on riippuvainen jostakin, nimittäin Kiinasta tulevista halpatavaroista. Kenties juuri tällä hetkellä meiltä pitäisi tosin löytyä tarpeeksi itsekunnioitusta puhuaksemme jyrkin sanoin tietyistä kysymyksistä ja vastustaaksemme niitä sekä kunnioittaaksemme tärkeinä pitämiämme aatteita.
Ensimmäinen ja tärkein askel olisi kenties se, joka täällä on jo mainittu ja josta olemme puhuneet. Tarkoitan erityisen Tiibet-asioiden koordinaattorin nimittämistä. Koordinaattori voisi ohjata koko prosessia ja ottaa puolestamme vastuuta Tiibetin kysymyksen haasteessa, jottei meidän tarvitsisi jäädä odottavalle kannalle vaan voisimme sanoa tiukasti ja päättäväisesti, että ihmisoikeudet ja kansalaisvapaudet ovat meille tärkeä asia. Toimikaamme näin. Toimikaamme heti.
Raül Romeva i Rueda
(ES) Arvoisa puhemies, Tiibetistä puhumisessa tänään on kyse oikeudenmukaisuudesta ja vastuusta. Olenkin eri mieltä niiden kanssa, joiden mielestä tämä asia "ei aiheuta huolta".
Olemme raportoineet tästä aiheesta jo vuosikausia, ja minua huolestuttaa huomata, että vaikka Tiibetin valtuuskunta ja etenkin Dalai-lama ovat ponnistelleet lujasti edistääkseen vuoropuhelua, lähentyäkseen Kiinan viranomaisia sekä löytääkseen oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun konfliktiin, Kiinan viranomaiset haraavat jatkuvasti vastaan.
Me Euroopan unionissa emme voi sietää tätä peliä enää, saatikka lietsoa sitä. Sen vuoksi minusta on tärkeää muistuttaa jälleen kerran paitsi tämän keskustelun kiireellisyydestä ja tärkeydestä myös siitä, että Kiina on nyt se, joka seisoo kestävän ratkaisun tiellä.
Meidän on oltava selkeitä tässä suhteessa. Ainoa tapa, jolla Euroopan unioni voi johdonmukaisesti sitoutua ihmisoikeuksiin on se, että se myöntää tarpeen maksaa hinta myös liiketoiminnassa ja taloudellisessa mielessä. Muutoin se ei ole uskottava ihmisoikeusasiassa.
László Tőkés
(EN) Arvoisa puhemies, vietimme 10. maaliskuuta Tiibetin kansannousun 51-vuotispäivää. Sen jälkeen Dalai-lama on näyttänyt johdonmukaisella ja sinnikkäällä toiminnallaan kansansa aidon autonomia puolesta maailmalle mallia siitä, miten demokratiaan voidaan pyrkiä väkivallattomin keinoin.
Me eurooppalaiset opimme jatkuvasti hänen pyhyydeltään Dalai-lamalta. Hän ilmaisi hiljattain solidaarisuuttaan etnistä uiguuri-vähemmistöä kohtaan sekä puolusti Aung San Suu Kyitä sekä muita demokratiaa puolustavia toisinajattelijoita. Me täällä Euroopan parlamentissa olemme sitoutuneet ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien suojeluun koko maailmassa.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Franz Obermayr
(SV) Arvoisa puhemies, osoitan sanani suoraan komission jäsenelle selvennykseksi. Minä pidän Tiibetiä miehitettynä maana ja uskon, että moni muukin parlamentin jäsen yli puoluerajojen on samaa mieltä kanssani. Ette edes te, arvoisa komission jäsen, voi mitätöidä kansainvälistä lainsäädäntöä. Tämä huolenaihe saa uskoakseni kaikkien Euroopan kansalaisten sympatian puolelleen. Kaikki ovat tietoisia Tiibetin murheesta ja kulttuurisesta kansanmurhasta ja tuntevat sympatiaa, joten on vain oikein esittää seuraava tärkeä kysymys: mikä on EU:n osuus kaikessa tässä? Olemme hyvin kärkkäitä tuomitsemaan pienten maiden rikkomukset. Reagoimme voimakkaasti ja kritisoimme helposti pieniä maita. Sitä vastoin kun pitäisi kritisoida isoja maita, kuten taloudellisesti tärkeää Kiinaa, olemme hyvin varovaisia poliittisesti. Toimimme hyvin varovaisesti sekä politiikassa että diplomatiassa. Meiltä puuttuu rohkeus ja selkäranka, kun hyökkäämme vähäisten lainrikkojen kimppuun vain sulkeaksemme silmämme Kiinan toimilta. Emme kykene edes painostamaan Kiinaa kehitysavulla, johon syydämme miljoonia. Odotankin arvoisalta korkealta edustajalta, että...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Ivo Vajgl
(SL) Olen yksi niistä harvoista, joilla oli hiljattain mahdollisuus käydä Tiibetissä.
Tiibet on saanut osansa kehityksestä, mutta siitä on seurannut enemmän pahaa kuin hyvää, koska se on merkinnyt perinteisten kulttuuriarvojen häviämistä, perinteisen tiibetiläisen arkkitehtuurin syrjäyttämistä sekä tuonut Tiibetin hengelliseen elämään modernin leiman. Jokia on saastutettu, ja Tiibetin maaseutua rikkovat uudet moottoritiet.
Tiibetissä on tapahtunut kuitenkin myös positiivista kehitystä. Emme voi kieltää sitä, että myös Tiibetin olisi voitava hyötyä kehityksestä ja ettei maa voi elää kuin museossa. Kiinaa kohtaan asettamamme vaatimusten ja odotusten olisi minusta oltava yhtä tämän vaatimuksen kanssa.
Maroš Šefčovič
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, minusta tämänpäiväinen keskustelu on jälleen kerran selkeä osoitus siitä, että olemme aidosti huolissamme Tiibetin tilanteesta. Puheenvuoroista on mielestäni käynyt ilmi, että huoli on todellinen ja oikeutettu vieläkin, kun Tiibetin 10. maaliskuuta 1959 tapahtuneesta kansannoususta on kulunut 50 vuotta. Keskustelustamme on käynyt ilmi myös se, että osapuolten olisi aloitettava vuoropuhelu välittömästi.
Voin ilmoittaa, että Euroopan unioni kannattaa Dalai-laman edustajien ja Kiinan hallituksen välisen, syyskuussa 2002 uudelleen käynnistetyn vuoropuhelun jatkamista. Olemme siitä lähtien tukeneet voimakkaasti vuoropuhelua, ja toivomme, että prosessi johtaa myönteisiin tuloksiin ja ratkaisemattomien ongelmien ratkaisemiseen rauhanomaisesti ja kestävästi Tiibetin eduksi.
EU:n edustajat kannustavat Kiinan kanssa käymässään poliittisessa vuoropuhelussa sekä tulevissa Kiinan suhteissaan jatkuvasti Kiinaa hyödyntämään prosessia käytännössä niin, että kaikki Tiibetin ratkaisemattomat kysymykset voitaisiin ratkaista. Kiina pitää tätä maan sisäisenä asiana, mutta se on kuitenkin ottanut huomioon EU:n näkemykset ja huolenaiheet sekä kertonut EU:lle omista näkemyksistään asiassa.
Haluan painottaa, että myös EU ottaa Tiibetin ihmisoikeusasian esille Kiinan kanssa käymässään poliittisessa ja ihmisoikeusvuoropuhelussa. Lisäksi EU korostaa johdonmukaisesti kiinnittävänsä suurta huomiota sanan- ja uskonnonvapauden kunnioitukseen Tiibetissä.
Olemme seuranneet tarkoin vuoropuhelussa viimeksi saavutettu edistystä, ja Kiinan hallituksen ja Dalai-laman edustajien välinen vuoropuhelu on alkamassa. Voin kertoa myös, että saimme viime kuussa molemmilta osapuolilta raportin neuvottelujen viime kierroksesta ja että olemme kannustaneet osapuolia tuntuvaan edistykseen.
Saanen lopuksi kertoa uskovani, että tämänpäiväinen keskustelu on vahvistanut jatkuvaa sitoutumistamme yhdessä Kiinan kanssa tähän kysymykseen ja siihen työhön, jota jatkamme yhdessä tavoitteena parantaa ihmisoikeuksien ja vapauksien kunnioittamista Tiibetissä.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg  
kirjallinen. - (PL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lukuisat munkit osoittivat kaksi vuotta sitten rauhanomaisesti mieltään Lhasassa. Kiinan viranomaisten vastaus mielenosoituksiin oli poliisin ja armeijan väkivaltainen puuttuminen tapahtumaan. Kymmeniä siviilejä sai surmansa, ja haavoittuneita oli useita satoja. Tämän jälkeen tiibetiläiset ovat järjestäneet yli 200 rauhanomaista mielenosoitusta, joihin on osallistunut eri yhteiskuntaryhmien edustajia, kuten opettajia, opiskelijoita sekä älymystön edustajia.
Euroopan parlamentti antoi edellisellä kaudellaan kahdeksan päätöslauselmaa Tiibetin tilanteesta sekä keskusteli aiheesta useaan otteeseen. Näiden ponnistelujen tulos ei vieläkään tyydytä. Kiinan viranomaiset pidättivät hiljattain 30 Machun koulun oppilasta, jotka viettivät Lhasan maaliskuun alun tapahtumien toista vuosipäivää ilmaisemalla jälleen kerran vakaumustaan ja aloittamalla rauhanomaisen mielenosoituksen. Emme ole epäilemättä edes kuulleet kaikista vastaavista tapauksista.
Siksi ehdotan, että tämä asia sisällytetään EU:n ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan vastuualaan ja että siihen kiinnitetään nykyistä laajempaa huomiota. Tähän voitaisiin liittää erityistoimia, jotka johtavat toivoakseni näkyviin tuloksiin. Kiitoksia tarkkaavaisuudestanne.
Danuta Jazłowiecka  
Tiedotusvälineet ovat nykyään pullollaan tietoja Kiinasta. Raporteissa, lehtiartikkeleissa ja kirjoissa kirjoitetaan yhtenään Kiinan kehityksestä ja uudistusprosessista sekä maassa meneillään olevasta talousihmeestä. Tässä yhteydessä tiedotusvälineissä on alettu puhua myös Tiibetistä.
Yhdysvalloissa julkaistavassa Newsweek-lehdessä kirjoitettiin hiljattain, että Kiina tekee paljon hyviä asioita tiibetiläisten hyväksi auttamalla maailman köyhimpiin kuuluvaa aluetta pääsemään irti takapajuisesta asemastaan. Artikkelissa mainitaan Kiinan investoinnit liikenne- ja televiestintäinfrastruktuurissa, koulutuksessa, terveydenhuollossa sekä veden- ja sähkönsaannissa. Kiinan presidentti Hu Jintaon ohjelmaa pannaan siis nähtävästi täytäntöön. Ohjelman tavoitteena on paitsi nostaa tiibetiläisten elintasoa myös pakottaa heidät luopumaan sananvapaudestaan, uskonnonvapaudestaan ja autonomian tavoittelusta. Voiko strategia kuitenkin onnistua?
Kiinan vastaisen kansannousun vuosipäivänä kaksi vuotta sitten puhjenneet Lhasan levottomuudet sekä kahden viikon takaiset tapahtumat ovat mitä tyypillisin esimerkki siitä, että tiibetiläiset tuntevat itsensä vainotuiksi omassa maassaan. Kotimaani historiasta olen oppinut, että vapaudesta ja ihmisarvosta kannattaa maksaa mikä hinta hyvänsä. Vainottujen ja kärsivien ihmisten unohtamista ei voida perustella taloudellisin intressein.
Minusta Euroopan parlamentti on se toimielin, jonka olisi vedottava erityisen painokkain sanakääntein tiibetiläisten oikeuteen säilyttää identiteettinsä. Me edustamme täällä Euroopan unionin kansalaisia, joiden puolesta meidän olisi saatava tiibetiläiset vakuuttuneiksi solidaarisuudestamme heitä kohtaan.
Csaba Sógor  
Tiibetin kansa puolusti 10. maaliskuuta 1959 vallankumouksellisessa hengessä johtajaansa, mutta useita satoja tuhansia siviiliuhreja vaatinut Kiinan kommunistihallituksen toteuttama "rauhanomainen vapautusprosessi" murskasi säälimättömästi heidän alkuintonsa. Siitä lähtien maanpakoon ajettu Dalai-lama on jatkanut rauhanomaista protestiaan jo puoli vuosisataa. Tiibetiläisillä ei tämän jälkeen ole ollut oikeutta viettää vapaasti tuon päivän tapahtumien muistopäivää. Itä-Euroopassa, josta olen kotoisin, tarina on tuttu. Vaikka näyttää siltä, että me olemme luopuneet vastaavasta kommunististen järjestelmien käytännöistä, opetusta ei pidä unohtaa: jokaisen kansan historiassa on tapahtumia, joiden muistelemista ei pidä kieltää. Kyse on tosin enemmästä. Kansallisen vähemmistöyhteisön edustajana tunnen empatiaa Tiibetin kansan ahdinkoa kohtaan ja kehotankin kollegoitani tukemaan äänillään Tiibetin rauhanomaisia pyrkimyksiä autonomiaan johtavalla tiellä.
