Syanidia käyttävän kaivostekniikan kieltäminen (keskustelu) 
Puhemies
(FR) Esityslistalla on seuraavana keskustelu János Áderin ja László Tőkésin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä syanidin käytön kieltämisestä kaivostoiminnassa (B7-0206/2010).
János Áder
laatija. - (HU) Hyvät jäsenet, Euroopan unioni on tehnyt muutaman viimeisen vuoden aikana hyvin tärkeitä päätöksiä, joiden tarkoituksena on suojella ympäristöämme. Haluan mainita päätöksen, joka koskee biologista monimuotoisuutta tai vesipolitiikan puitedirektiiviä. EU:n vesipuitedirektiivin myötä jäsenvaltio on vastuussa veden laadun suojelusta ja saastumisen ehkäisemisestä. Kysymys kuuluu, onko tavoite kannattava. Kyllä se on. Onko velvollisuutemme tehdä kaikkemme, jotta voisimme saavuttaa kyseisen tavoitteen? Ilman muuta näin on. Onko olemassa kaivostekniikoita, jotka vaarantavat vetemme ja ympäristömme? Valitettavasti kyllä on. Lisäksi on olemassa yksi hyvin vaarallinen ja erityisesti myös vanhentunut tekniikka. Haluaisin melko monen kollegan tavoin, että tämän tekniikan käyttö kiellettäisiin kaikkialla Euroopan unionissa. Kymmenen vuotta sitten Tistza-joella tapahtunut syanidikatastrofi sekä siitä lähtien sattuneet onnettomuudet myös muistuttavat tästä ongelmasta.
Hyvät kuulijat, tämä aika on sekä suotuisa että uhkaava. Suotuisa se on siksi, että komissiolta saatujen tietojen mukaan vain kolme maata käyttää edelleen syanidia hyödyntävää tekniikkaa kaivostoiminnassa. Aika on suotuisa myös siksi, että kolme muuta maata on kieltänyt syanidin käytön kaivostoiminnassa ja toiminut siten esimerkkinä muille EU:n jäsenvaltioille. Samanaikaisesti tämä aika on myös uhkaava, koska kullan nousevan hinnan vuoksi on tehty suunnitelmia avata kaikkialla Euroopassa kaivoksia, joissa käytetään tätä vaarallista ja vanhanaikaista tekniikkaa. Se on vakava uhka ympäristöllemme.
Hyvät kuulijat, jos haluamme vakavasti pohtia tarvetta suojella vesiämme, emme voi luoda syanidilla myrkytettyjä järviä jokiemme ja järviemme viereen. Se on kuitenkin vanhanaikaisen tekniikan tulos. Jos haluamme vakavasti ottaen suojella biologista monimuotoisuutta, emme voi sallia sellaisten tekniikoiden käyttöä, jotka tappavat kaikenlaisen elämän joissa, mikro-organismeista rapuihin ja kaloihin. Hyvät kollegat, aika on kypsä toiminnalle. Älkäämme odottako uutta katastrofia, joka varoittaa meitä tästä.
Haluan lopuksi kiittää kaikkia kollegoja, jotka ovat nyt läsnä, ja niitä, jotka aikovat osallistua keskusteluun, mutta jotka eivät nyt päässeet paikalle tulivuorenpurkauksen vuoksi. He ovat tehneet paljon tämän päätösehdotuksen valmistelun hyväksi. Heidän ansiostaan saatoimme esitellä parlamentille esityksen yhteiseksi asiakirjaksi, joka on kompromissin tulos ja jota kannattavat Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) lisäksi myös Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä, Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä sekä Euroopan konservatiivit ja reformistit. Kun otetaan huomioon, miten vakavasta asiasta on kysymys, tämä tuki on täysin aiheellista. Pyydän kollegojani antamaan edelleen tukensa asialle koko päätöksentekoprosessin viimeisen vaiheen ajan.
Cecilia Malmström
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kollegani komission jäsen Piebalgs esittää pahoittelunsa. Hän ei valitettavasti päässyt luoksenne tänään, joten hän antoi vastuulleni käydä tätä keskustelua kanssanne. Kiitän teitä tästä tilaisuudesta selventää komission kantaa syanidin käyttöä kullan louhinnan yhteydessä Euroopan unionissa.
Kuten parlamentin jäsen hyvin tietää, ensinnäkin totean, että teimme huolellisen ja hyvin kattavan selvityksen dramaattisesta onnettomuudesta ja sen syistä Baia Maressa Romanissa vuonna 2000, kun myrkyllisiä aineita pidättelevä pato rikkoutui. Selvityksen päätelmät otettiin huomioon, kun Euroopan unioni antoi vuonna 2006 erityisdirektiivin kaivosjätteiden huollosta.
Määräaika, johon mennessä jäsenvaltioiden piti saattaa direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöään, oli vain kaksi vuotta sitten, ja sitä pidetään edelleen ajanmukaisena, suhteellisena ja asianmukaisena keinona käsitellä syanidin käyttöön liittyvää riskiä.
Direktiivi sisältää useita vaatimuksia, joilla parannetaan kaivosjätteiden huoltolaitosten turvallisuutta ja rajoitetaan niiden vaikutusta ympäristöön.
Jätelaitosten rakentamista ja huoltoa varten määritetään selkeät ja täsmälliset vaatimukset, ja niiden toiminnassa on pohjauduttava parhaan saatavilla olevan tekniikan periaatteeseen.
Sellaisilla laitoksilla, joissa käsitellään tai säilytetään myrkyllisiä aineita, on oltava käytössä täydellinen onnettomuuksien torjuntamenetelmä. Toiminnanharjoittajan lisäksi myös asianosaisten viranomaisten on laadittava onnettomuustapauksissa noudatettavat hätäsuunnitelmat. Selkeät tiedotusvaatimukset sisällytetään direktiiviin, mikäli rajojen välisiä vaikutuksia on odotettavissa.
Lainsäädäntö sisältää myös vaatimuksia louhinta-alueiden sulkemisesta ja sen jälkeisestä ajasta. Se sisältää velvollisuuden laatia vakuutettu taloudellinen vakuus jokaista laitosta varten ennen toiminnan aloittamista. Direktiivi sisältää tiukat enimmäisraja-arvot syanidipitoisuuksille, ennen kuin tämä aine varastoidaan loppujätteille tarkoitettuihin altaisiin, jotka hajoavat hapettumisen, auringonvalon tai bakteerien ansiosta.
Jotta nämä tiukat raja-arvot voitaisiin täyttää, käytännössä on tarpeen asentaa erityislaitteita, jotka tuhoavat suurimman osan syanidista ennen sen varastointia altaaseen.
Tietojemme mukaan syanidin käytölle ei valitettavasti ole olemassa vaihtoehtoja kullankaivamisessa. Useimmissa Euroopan kultaesiintymissä kulta on sidottu muihin metalleihin, mikä tarkoittaa sitä, että tarvitaan erottelumenetelmää. Täydellinen syanidin käytön kieltäminen merkitsisi kullankaivamisen lopettamista Euroopassa ja näin ollen kullan kasvavaa tuontia usein sellaisista maista, joissa on Eurooppaa alhaisemmat ympäristö- ja sosiaaliset vaatimukset.
Tästä huolimatta komissio seuraa tekniikan kehitystä alalla, ja mikäli vaihtoehtoisia tekniikoita ilmaantuu tulevina vuosina, keskustelu voidaan hyvin avata uudelleen.
Siihen asti tämän direktiivin hyvä täytäntöönpano on välttämätöntä näiden laitosten turvallisuuden takaamiseksi ja niiden hoitoon liittyvien riskien minimoimiseksi. Haluan lisäksi korostaa, että jäsenvaltiot ovat vastuussa siitä, päättävätkö ne avata alueellaan olevat kultakaivokset.
Komission tehtävä on varmistaa direktiivin täysipainoinen täytäntöönpano, ja hyvän täytäntöönpanon ja valvonnan on oltava painopisteenä.
Direktiivin nojalla jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietoja direktiivin täytäntöönpanosta vuoteen 2012 mennessä, ja neuvosto on puolestaan velvollinen tekemään analyysejä ja raportoimaan saatujen tietojen pohjalta.
Silloin on tietenkin oikea aika, jolloin voimme arvioida tämän lähestymistavan tehokkuutta, ja mikäli nykyisen lähestymistavan havaittaisiin siinä vaiheessa olevan tehoton, emme voi sulkea pois täydellisen kiellon mahdollisuutta.
Yhteenvetona haluan painottaa, että on tärkeää varmistaa korkeat jätteiden kierrätysluvut ja parannettu resurssien tehokkuus kaivosalalla. Jopa silloin, kun syanidin käyttö jätetään pois, kullankaivaminen on kaikkea muuta kuin ympäristöystävällistä.
Yhden kultagramman kaivamiseksi on siirrettävä ja käsiteltävä keskimäärin 5 000 kiloa malmia. Sama määrä voidaan saada kierrättämällä noin 5 kiloa vanhoja matkapuhelimia. Tämä esimerkki osoittaa, miten tärkeää on lisätä jätteiden lajittelua ja kierrätystä, ja tässä tapauksessa kysymys on elektroniikka- ja sähköjätteistä, jotka voivat sisältää kultaa ja muita vastaavia jalometalleja. Tästä syystä resurssien tehokkuus on nykyiselle komissiolle painopiste.
Richard Seeber
PPE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, olen iloinen siitä, että komission jäsen Malmström on paikalla, mutta tässä tapauksessa olisin mieluiten nähnyt täällä hänen kollegansa Janez Potočnikin, joka on tästä asiasta vastaava komission jäsen, koska tämän ongelman ratkaiseminen kuuluu hänelle.
Ensinnäkin totean, että Eurooppa tuottaa 0,73 prosenttia maailman kullasta ja että kultaa kaivetaan tällä hetkellä Bulgariassa, Suomessa, Unkarissa, Italiassa, Romaniassa ja Ruotsissa. Kaikki eivät käytä näitä vaarallisia syaniditekniikoita. Haluan lisäksi korostaa, että Baia Maren onnettomuutta tutkimaan perustettu työryhmä on vahvistanut, että suunniteltu laitos oli sopimaton kaivosjätteen varastointiin ja hävittämiseen, että valvontaviranomaiset eivät tarkistaneet tämän suunnitelman lupaa ja että padon ja laitoksen toiminnan seuranta oli riittämätöntä, joten toiminnanharjoittaja syyllistyi lukuisiin virheisiin. Kuten komission jäsen vahvisti oikein, olemme oppineet jotakin kyseisestä onnettomuudesta. Mielestäni komission olisi kuitenkin tehtävä muitakin johtopäätöksiä tämän hyvin vaarallisen tekniikan varalta.
Markkinoilla tarjolla olevat vaihtoehtoiset tekniikat eivät vielä tarjoa sellaisia tuloksia, joita todella haluamme, joten meidän olisi pohdittava, mitä voimme tehdä tutkimuksen ja kehityksen alalla kullantuotannon tulevaisuuden turvaamisen lisäksi myös laitosten turvallisuuden takaamiseksi. Eurooppa on monissa yhteyksissä sitoutunut noudattamaan korkeita ympäristönsuojelun vaatimuksia. Muistutan teille vesipuitedirektiivistä, jolla todella pyritään ehkäisemään tällaiset vaarat, mutta lisäksi sitoumuksia on tehty biologisen monimuotoisuuden alalla. Arvoisa komission jäsen Malmström, tämän vuoksi pyydän teitä välittämään komission jäsen Potočnikille selvän vaatimuksemme siitä, että komissio, Euroopan unionin lainsäätäjä, pyrkii saamaan aikaan edistystä kullantuotantoalalla.
Csaba Sándor Tabajdi
Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä tukee varauksettomasti syanidin käytön kieltämistä kaivostoiminnassa, koska haluan kiinnittää komission jäsenen huomion siihen, että ei riitä, että komissio toimii vasta sen jälkeen, kun jotakin on tapahtunut. Valitettavasti Euroopan ympäristönsuojelussa, etenkin vetoomusvaliokunnassa, on nähtävissä lukuisia esimerkkejä siitä, miten ympäristön saastuminen alkaa ja jatkuu ilman, että kykenemme estämään sitä. Sen vuoksi Euroopan unionin on vastedes otettava tavoitteekseen ennalta varautuminen. Kollegani, jäsen Áder ja jäsen Seeber, viittasivat myös Baia Maren kaivoksessa sattuneeseen syanidikatastrofiin. Samalla, kun vaadimme syanidin käytön kieltoa kaivostoiminnassa ja kullankaivamisessa, teemme niin erityisten ja hyvin surullisten ympäristökatastrofien tuomien kokemusten perusteella.
Roşia Montanăssa tehtävien nykyisten investointien yhteydessä suunnitelmat koskevat huomattavasti suurempaa kultakaivosta. Investointeihin liittyy lukuisia ongelmia. Ei ole minkäänlaisia takeita siitä, että investointien kohteena oleva pinnan alla tehtävä louhinta ei muuta maisemaa. Ympäristöön päästetään suuria määriä myrkkyjä. Kaivoksen oletettu elinikä on vain 20 vuotta, ja se luo vain harvoja työpaikkoja. Ei ole mitään takeita siitä, että sijoittaja palauttaa ympäristön tilan ennalleen sen jälkeen, kun kaivostoiminta on päättynyt. Kaikkien näiden asioiden vuoksi Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä yhdessä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän ja Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreä vasemmiston kanssa tekevät aloitteen, mutta sen lisäksi ne kehottavat komissiota laatimaan vuoden 2010 loppuun tai vuoteen 2011 mennessä lainsäädännön, jolla kielletään lopullisesti syanidin käyttö kaivostoiminnassa Euroopan unionin alueella, koska ympäristönsaasteet eivät pysähdy kansallisille rajoille. Vaikka muutama maa kieltäisi syanidin käytön kultakaivoksissa, siitä ei ole mitään hyötyä, jos emme ratkaise asiaa EU:n laajuisesti.
Michail Tremopoulos
Arvoisa puhemies, aihe, josta käymme keskustelua, on hyvin tärkeä, koska syanidi on poikkeuksellisen vaarallinen aine. Emme hyväksy sitä, mitä komission edustaja totesi täällä siitä, että turvallisia tekniikoita ei ole olemassakaan. Mielestämme kolmea suunnitelmaa, joilla on tarkoitus investoida kullankaivuuseen Kreikassa käyttämällä syanidia, olisi käsiteltävä niin, että kyseisen tekniikan käyttö kielletään. Evroksessa, Rodopissa ja Halkidikissä paikalliset yhteisöt ovat esittäneet voimakkaita reaktioita, ja korkein hallinto-oikeus eli valtioneuvosto on antanut asiaa koskevat päätökset.
Se uhka, että kansainvälinen valuuttarahasto puuttuisi asiaan maassani vallitsevan kriisin tuloksena, aiheuttaa pelkoja mahdollisesta painostuksesta lieventää ympäristönsuojelua ja tarkastuksia koskevaa lainsäädäntöä. Muista maista on saatu esimerkkejä käytännöistä ja kokemuksista, joilla on ollut traagisia seurauksia. Kreikassa vaarat johtuvat kullankaivamisesta Bulgariassa alueella, joka on Evrosin valuma-allas.
Lisäksi on kysymys Turkin rannikoista ja siihen liittyvistä uhista Egeanmerellä. Vastaavanlaisia suunnitelmia on tehty myös muissa maissa. Kuten jo tiedämme, Unkari päätti vasta viime joulukuussa kieltää kaiken syanidia käyttävän kaivostekniikan.
Euroopan lainsäädännöstä pitäisi saada asiaan tukea niin, että otettaisiin käyttöön täysi kielto ja samaan aikaan luotaisiin turvallinen verkosto taloudellisesti haavoittuvassa asemassa olevia maita, kuten Kreikkaa, varten. Esitämme vetoomuksen, jotta Euroopan unionin heikosta lainsäädännöstä tehtäisiin nykyistä tiukempi ja jotta saasteiden erilaiset sallitut määrät poistettaisiin kussakin jäsenvaltiossa.
Nikolaos Chountis
Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmiston puolesta haluan todeta, että mielestämme tämä asia on erittäin vakava. Se edellyttää välittömiä toimia, eikä asioiden jarruttelulle ole aikaa.
Komissio ja sen esittämä kanta ovat lievät, direktiivi on täynnä aukkoja, eikä sillä voida estää niitä vaaroja, joihin muut jäsenet ovat viitanneet. Syanidin käytön merkitys ja jälkiseuraukset metallien louhinnassa on tarkoin todistettu, ja olemme nähneet, mitä Romaniassa tapahtui. Eräs jäsenistä viittasi aikaisemmin Kreikassa parhaillaan valmisteltaviin kaivostoimintaohjelmiin. Kun kysyin komissiolta syanidia käyttävän kultakaivosten perustamisesta Bulgariassa, komission vastaus lisäsi pelkojani ja vahvisti kantaani siitä, että tämän lainsäädännön on oltava entistä tiukempi ja sitä on sovellettava entistä päättäväisemmin. Olemme varmoja siitä, että kansalaiset tietenkin reagoivat tilanteeseen, mutta meidän on myös toimittava. Sen vuoksi yhdymme kaikkiin niihin, jotka vaativat syanidin käytön täydellistä kieltämistä metallin louhinnassa, ja jokaisen maan olisi sitouduttava tähän kieltoon, kuten Unkari teki hiljattain.
Jaroslav Paška
Euroopan unionin elimet haluavat usein julkisesti ja voimakkaasti korostaa kansalaisten terveyden suojelua sekä luonnon- ja ympäristönsuojelua. Sen vuoksi on yllättävää, että Euroopan unionin säännökset ovat miltei epäilyttävän epäjohdonmukaisia, kun puhutaan erittäin myrkyllisestä kemikaalista eli syanidista jalometallien louhinnan yhteydessä.
Ammatti-ihmiset tietävät varsin hyvin, että syanidi on yksi myrkyllisimmistä kemikaaleista. Se pääsee elimistöön hengityksen, vaurioituneen ihon kautta tai käytön jälkeen. Riittävän suuret pitoisuudet tappavat muutamassa sekunnissa tai minuutissa.
Kaivosyhtiöiden väitteet siitä, että ne voivat taata kullankaivuussa sellaiset olot, jotka ehkäisevät terveydelle tai ympäristölle koituvien haittojen vaaran, ovat aina osoittautuneet hyödyttömiksi. Joskus on kysymys inhimillisestä erehdyksestä ja joskus luonto aiheuttaa yllätyksiä. Tämän voi huomata maailmassa tapahtuneista kymmenistä vakavista onnettomuuksista, jotka ovat aiheuttaneet laajaa tuhoa luonnossa, terveyshaittoja sekä ihmishenkien menetyksiä.
Palautetaanpa mieliin vain muutama viime vuosina sattuneista onnettomuuksista: Summitville Coloradossa, Carson Hill Kaliforniassa, Brewer Etelä-Carolinassa, Harmony Etelä-Afrikassa, Omai Guyanassa, Gold Quarry Nevadassa, Zortman-Landusky Montanassa, Kumtor Kirgisiassa, Homestake Etelä-Dakotassa, Placer Filippiineillä, Baia Mare Romaniassa ja Tolukuma Papua-Uudessa-Guineassa. Kaikissa näissä paikoissa sekä asukkaat että luonto maksoivat kalliin hinnan siitä ahneudesta, jolla nykypäivän kullankaivajat toimivat viranomaisten välinpitämättömyyden helpottaessa heidän toimiaan.
Arvoisa komission jäsen, nyt on tullut aika osoittaa EU:n kansalaisille, mitä todella pidätte tärkeänä: ympäristöä ja ihmisten terveyttä ja henkeä vai kaivosyhtiöiden tuottoja.
Claudiu Ciprian Tănăsescu
(RO) Meidän on oltava yhtä mieltä siitä, että syanidin käytön kieltäminen kaivostoiminnassa otetaan ympäristöä koskevaksi painopisteeksi Romanian lisäksi myös kaikkialla muualla Euroopassa. Maailmassa on sattunut yli 25 suuronnettomuutta ja päästöä vuosien 1998 ja 2006 välillä, ja niiden myötä on käynyt yhä selvemmäksi, että syanidi on aiheuttanut jatkuvaa vaaraa ympäristölle vuosikymmenten ajan. Kaivosonnettomuudet herättävät lukuisia kysymyksiä syanidin hallintaa sääteleviin sääntöihin liittyvistä käytännöistä ja niiden soveltamisesta, vaikka alalla toimivat yritykset tarkoittavat hyvää.
Lisäksi vaikeudet hallita syanidin kuljettamista, varastointia ja käyttöä yhdessä rikastusjätealtaiden toimintaan ja huoltoon liittyvien puutteiden kanssa puhumattakaan huonoista sääoloista voivat johtaa räjähdysalttiisiin tilanteisiin, joilla on tuhoisia vaikutuksia ympäristöön. Syanidin käytölle kaivostoiminnassa on olemassa vaihtoehtoja, mutta niiden käyttöä ei edistetä kaivosteollisuudessa, vaikka sääntöjä sovelletaan Euroopan unionin laajuisesti, jotta uusia turvallisia tekniikoita voitaisiin aktiivisesti edistää.
Marraskuussa 2005 Euroopan parlamentin jäsenet ja jäsenvaltiot antoivat kaivosjätedirektiivin. Kyseinen direktiivi on tehoton lainsäädäntöväline, joka on seuraus kaivosteollisuuden harjoittamasta voimakkaasta painostuksesta sekä Keski- ja Itä-Euroopan esittämistä huolista, jotka liittyivät kaikista vaatimuksista ja vastuusta luopumiseen vanhojen, hylättyjen kaivosalueiden puhdistamisessa. Jotkut direktiivin porsaanrei'istä osoittautuvat ilmeisiksi, kun otamme huomioon, että siinä ei esimerkiksi viitata ilmaan ajautuvista syanidipäästöistä.
Otetaanpa esimerkkinä Roşia Montanăn kaivosalue Alban maakunnassa. Mikäli toiminta jatkuu, on arvioitu, että 134,2 kiloa syanidia pääsee ilmaan joka päivä, ja tämä tapahtuu jokapäiväisen tavallisen toiminnan yhteydessä. Tämä merkitsee vuositasolla 48 983 kiloa päästöjä eli 783 728 kiloa kaivoksen 16 vuoden pituisen toiminnan aikana. Tämän lisäksi todettakoon, että ei ole olemassa minkäänlaista Euroopan yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee ilmanlaatua tällaisten päästöjen yhteydessä. Tässä tilanteessa meidän on kannatettava tätä lainsäädäntöä moraalisena velvollisuutena tulevien sukupolvien hyväksi ja siksi, että meidän on noudatettava maailmanlaajuista suuntausta kieltää syanidin käyttö kaivostoiminnassa.
Zuzana Roithová
(CS) Hyvät kuulijat, aikana, jolloin muistelemme kymmenen vuoden takaista laajamittaista ympäristökatastrofia, jonka aiheutti syanidin valuminen Euroopan jokiin romanialaiselta kultakaivokselta, äänestämme päätöslauselmasta, jossa vaadimme EU:n laajuista kieltoa kaivaa kultaa käyttämällä syanidia. Kyseinen tekniikka on äärimmäisen vaarallinen onnettomuustapauksissa, jotka uhkaavat laajoja alueita, mutta myös siksi, että se aiheuttaa kaivuun aikana ympäristölle taakan, jollaista ei voida enää sietää. Kultaa louhitaan vain muutama gramma jokaisesta tonnista kiveä, joka on erittäin myrkyllisen aineen saastuttama, ja tämän aine hajoaa luontoon hyvin vaikeasti. Samanaikaisesti syntyy lukuisia tonneja tätä myrkyllistä kiveä. Useimpien kaivostenomistajien toimiamme kohtaan esittävät vastalauseet ovat vailla perusteita, koska on olemassa muita turvallisempia, vaikkakin hieman kalliimpia, louhintamenetelmiä.
Haluaisin pyytää tukeanne yhteistä päätöslauselmaa koskevassa äänestyksessä. Vetoamme päätöslauselmassa Euroopan komissioon, jotta se kieltäisi syanidin käytön kaivostekniikoissa EU-alueella vuodesta 2012 lähtien, ja lisäksi vetoamme sekä komissioon että jäsenvaltioihin, jotta ne eivät tukisi syanidia käyttäviä kaivoshankkeita EU:n alueella tai kolmansissa maissa. Kieltoa sovelletaan jo nyt Tšekin tasavallassa, Saksassa ja Unkarissa, ja myös muiden maiden olisi kiellettävä tämä kaivostekniikka. Pidän välttämättömänä sitä, että kaivosyhtiöillä on pakollinen vakuutus onnettomuuksien aiheuttamien vahinkojen varalta, ja vakuutuksen olisi katettava kulut, jotka aiheutuvat onnettomuuden tärvelemien alueiden kunnostamisesta alkuperäiseen tilaan. Päätän puheenvuoroni korostamalla, että ne merkityksettömät voitot, joita syanidia käyttävän halvemman kullankaivuun kautta saadaan, eivät voi vapauttaa meitä siitä vastuusta, jonka toimiva ekosysteemi ja toimivan ekosysteemin säilyttäminen tuleville sukupolville tuovat tullessaan.
Kriton Arsenis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Tšernobylin katastrofin jälkeen ymmärrämme kaikki, mikä riski ydinvoimaan liittyy. Vuonna 2000 Euroopan ja ehkä jopa koko maailman historian toiseksi suurin ympäristökatastrofi sai alkunsa, kun Baia Maressa Romaniassa sattui onnettomuus, johon lukuisat jäsenet ovat viitanneet. Satatuhatta kuutiometriä vettä, jossa oli erittäin korkeat pitoisuudet syanidia ja muita raskasmetalleja, valui kultakaivoksesta Tisza-jokeen ja sieltä Tonavaan ja aiheutti vahinkoa Unkarissa ja Serbiassa sekä Romaniassa, tappoi tuhansia kaloja ja myrkytti juomaveden.
Ruokaketjun saastuminen onnettomuuden suoraan vahingoittamilla alueilla kesti pitkään. Unkari ilmoitti, että kaloja kuoli 1 367 tonnia. Yli 100 ihmistä, joista suurin osa oli lapsia, sai myrkytyksen syötyään saastunutta kalaa, ja heille annettiin välittömästi hoitoa.
Tästä huolimatta kullankaivamista jatketaan käyttämällä syanidiliuottimia, mutta sen lisäksi toimintaa ei kielletä Euroopassa, vaan päinvastoin jäsenvaltiot ja Euroopan unioni myöntävät tukea tällaisiin investointeihin. Kaivostoimintaa jatketaan tai sitä suunnitellaan harjoitettavaksi Ruotsissa, Suomessa, Slovakiassa, Romaniassa, Bulgariassa ja Kreikassa, mutta se on kielletty lailla Unkarissa ja Tšekin tasavallassa sekä oikeuskäytännöllä Saksassa.
Aika, jolloin uhrasimme paikallisen ympäristön ja kansalaistemme terveyden työpaikoille, on ohi. Jopa tämän erityisen toiminnan taloudellinen toteuttamiskelpoisuus romahtaisi, mikäli ennalta varautumisen periaate ja saastuttaja maksaa -periaatetta sovellettaisiin.
Kaikki taloudellinen toiminta on tervetullutta, kunhan siinä otetaan huomioon ympäristönsuojelu ja kansalaistemme terveyden suojelu. Kun käytämme syanidia, asetamme sekä ympäristön että kansalaistemme terveyden alttiiksi sellaiselle vaaralle, jolla on peruuttamattomat seuraukset.
Arvoisa komission jäsen Malmström, voitteko vakuuttaa meille, että saamme asianmukaisen ja vahvan lainsäädännön ja että Baia Maren tapauksen ei tarvitse tällä kertaa toistua Ruotsissa, Suomessa, Bulgariassa tai Kreikassa? Pyydän komissiota osoittamaan, että se kunnioittaa niitä sitoumuksia, jotka se antoi vain kaksi kuukautta sitten Euroopan parlamentille.
Yhdyn sellaisten paikallisten yhteisöjen riveihin, jotka kärsivät seurauksista ensimmäisenä, ja liityn ympäristöliikkeiden toimiin samalla, kun vaadin kieltämään välittömästi syanidin käytön kullankaivamisessa Euroopan unionin alueella.
Theodoros Skylakakis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kulta pysyy paikallaan, se ei voi paeta minnekään. Se, mistä meidät on kutsuttu keskustelemaan, koskee sitä, milloin, miten ja minkälaisin ympäristövaikutuksin päätämme louhia sitä.
Jos jokin investointi päätetään tehdä käyttämällä syanidia, jälkiseuraukset ovat peruuttamattomat, koska kulta on poissa ja liete, joka sisältää vaarallisia myrkyllisiä syanideja, kuten direktiivissäkin myönnetään, jää suurina määrinä kaivosalueelle. Tämä asia ei koske pelkästään mainittuja jäsenvaltioita, koska on myös sellaisia jäsenvaltioita, joiden laitokset sijaitsevat jokien alajuoksulla.
Direktiivissä on yksi haittapuoli: annettu taloudellinen vakuus ei kata kaikkia jälkiseurauksia onnettomuustapauksessa, erityisesti sen jälkeen, kun kyseiset laitokset on suljettu. Näin ollen saastuttaja maksaa -perusperiaatetta rikotaan, etenkin, kun otetaan huomioon, että tätä tekniikkaa hyödyntävät yritykset sijaitsevat periaatteessa Euroopan ulkopuolella, ja sitten, kun kaivostoiminta on päättynyt, ne kaivavat nenäliinansa esiin ja heiluttavat meille hyvästiksi.
Niinpä meidän on vakavasti tutkittava uudelleen vaihtoehtoisia louhintamenetelmiä ja palautettava saastuttaja maksaa -perusperiaate sekä varmistettava täydellinen ja luotettava vakuutusturva onnettomuustapausten varalle tästä lähtien ja niin kauan kuin näitä vaarallisia aineita on maaperässä loukussa. Niin kauan kuin näitä ennakkoehtoja ei noudateta, mielestäni tämä tekniikka pitäisi kieltää kokonaan. Kielto todennäköisesti motivoi yrityksiä tekemään vakavasti otettavia selvityksiä vaihtoehtoisista, vähemmän saastuttavista tekniikoista, koska jos käytössä on halpa menetelmä, eikä sen aiheuttamasta saasteesta tarvitse maksaa, ei ole mitään syytä tutkia vaihtoehtoja.
Jan Březina
(CS) Hyvät kuulijat, päätin puhua käsillä olevasta aiheesta, koska seurasin yksityiskohtaisesti tapahtumia, jotka ympäröivät Mokrskon ja Kašperské Horyn kaivosalueiden suunnittelua ja avaamista Tšekin tasavallassa, jossa hienosti hajaantunutta kultaa oli tarkoitus louhia syanidin avulla. Tuohon aikaan, 1990-luvun puolivälissä, pohdimme käytettyjen kemikaalien aiheuttamaa ympäristövaikutusta ja sitä, että louhinta syanidin avulla edellyttää valtavien malmimäärien käsittelyä. Tämän lisäksi haitallisia vaikutuksia aiheuttivat syanidin lisäksi myös niin kutsutussa syanidinpoistossa käytettävät aineet, joita ovat kloori ja kalsiumoksidi. On myös olemassa se pakottava tekijä, että haitalliset sivuainekset voidaan panna liikkeelle käyttämällä näitä prosesseja. Näihin aineksiin sisältyy erityisesti arsenikki, joka on erittäin vaarallinen aine ja joka sisältää usein arsenikkipyriittiä, erittäin yleistä sivumineraalia. Monissa tapauksissa kannatan itsekin kaivostoimintaa tarpeellisena ennakkoehtona teknologian kehitykselle, mutta kun puhumme syanidin käytöstä kultamalmiesiintymissä, vastustan kyseistä tekniikkaa. Olen iloinen siitä, että vuonna 2000 Tšekin tasavallassa kaivoksia koskevaan lakiin tehdyllä tarkistuksella menetelmä jätettiin kullankäsittelyn sallittujen menetelmien ulkopuolelle. Kun otetaan huomioon ne valtavat riskit, joita syanidin käyttöön louhinnassa liittyy, olisi hyvä poistaa käytöstä tämä tekniikka EU:n laajuisesti mutta myös maailmanlaajuisesti. Näin on siksi, että syanidin käytön riskit ovat suhteettoman korkeat etenkin kolmansissa maissa, joissa ympäristönsuojelun taso on alhaisempi kuin muualla. Arvoisa komission jäsen, oletteko varma siitä, että vaihtoehtoisia tekniikoita ja uusia erottelumenetelmiä ja vaahdotukseen perustuvaa erottelua on pohdittu kunnolla?
Alajos Mészáros
(SK) Haluan aluksi kiittää tämän asiakirjan alullepanijoita, eli jäsentä Áderia ja jäsentä Tőkésiä, siitä, että he nostivat esiin hyvin vakavan aiheen. Haluan tukea mahdollisimman vahvasti päätöslauselmaesitystä syanidia käyttävän kaivostekniikan yleisestä kieltämisestä koko Euroopan unionin alueella.
Kuka tahansa, joka koki ja näki teknologian pettämisen aiheuttaman ympäristökatastrofin seuraukset Baia Maressa ja sitä seuranneiden myrkyllisten syanidipäästöjen vapautumisen vesistöihin kauaskantoisin seurauksin eläimistöön Tisza-joella Unkarissa sekä Tonava-joessa Bulgariassa, tekisi kaiken mahdollisen varmistaakseen, että mitään vastaavaa ei koskaan voisi tapahtua uudelleen Euroopan unionissa.
Katastrofi vaikutti vakavasti kotimaahani Slovakiaan, koska se ulottui pitkin maamme rajoja. Tämän lisäksi Slovakiassa on vastaavanlainen uhka useiden jalometalleja sisältävien vanhojen kaivosten uudelleen avaamisen vuoksi. Näissä tapauksissa syaniditekniikan käyttöä pohditaan jalometallien alhaisten pitoisuuksien vuoksi.
Olisi täysin virheellistä ja epäkorrektia luonnehtia tätä prosessia kahdenvälisenä hankkeena EU:n kahden jäsenvaltion välillä. Toivon, että komissio omaksuu päättäväisemmän kannan kuin se, jonka komission jäsen on täällä esittänyt.
Hyväksymällä päätöslauselma meidän on tuettava eurooppalaisten arvojen yleistä ja laajaa puolustamista ympäristöpolitiikassamme.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Aloitan puheenvuoroni kiittämällä komission jäsentä siitä tasapainoisesta kannasta, jonka hän esitteli tämän keskustelun avaamisen yhteydessä. Syanidia käyttävät tekniikat ovat vaarallisia. On kuitenkin olemassa myös muita tekniikoita, jotka ovat aivan yhtä vaarallisia, kuten esimerkiksi ydintekniikan tuotanto. Onnettomuuksien ehkäisemiseksi on laadittu säännöksiä, vaatimuksia ja sääntöjä. Meidän ei tarvitse soveltaa kieltoa, vaan meidän on yksinkertaisesti vain noudatettava sääntöjä. Päätöslauselmassa mainitaan, että viimeisten 25 vuoden aikana on sattunut 30 onnettomuutta. Siinä ei täsmennetä, miten monta niistä on sattunut Euroopassa, koska niitä on sattunut hyvin vähän, pääosin maissa, jotka eivät olleet Euroopan unionin jäsenvaltioita onnettomuushetkellä. Komissio on itse asiassa kiristänyt säännöksiä vuonna 2000 sattuneen valitettavan onnettomuuden johdosta.
Syaniditekniikkaa käytetään erilaisten tuotteiden saamiseksi, ja näihin tuotteisiin sisältyy jopa farmaseuttisia tuotteita ja vitamiineja. Päätöslauselmassa keskustellaan pelkästään kaivostoiminnasta ja tarkemmin ottaen kullan tuotannosta. Miksi? Syy tähän on se, että ongelma ei todellisuudessa liity syanidiin vaan kultaan. Sen lisäksi, että esitetään pyyntö kieltää kyseinen tekniikka, käynnissä olevat hankkeet halutaan pysäyttää oletetun kiellon päivämäärään mennessä. Ainoa tiedossani oleva tuleva hanke, joka liittyy kullankaivuuseen, on Romaniassa.
Arvoisat jäsenet, haluaisin pyytää teitä lukemaan päätöslauselman tekstin tarkkaan, etenkin väitteet, kuten se, että rankkasateet lisäävät tulevaisuudessa vuotojen riskiä tai se, että kaivosteollisuus luo vain vähän työpaikkoja ja ainoastaan rajoitetusti 16 vuoden ajaksi. Lisäksi siinä todetaan, että inhimillistä huolimattomuutta saattaa tapahtua, koska jotkut jäsenvaltiot eivät kykene panemaan lainsäädäntöä täytäntöön. Mielestäni tällaisilla lausunnoilla ei ole mitään sijaa Euroopan parlamentin laatimassa tekstissä.
Hyvät kollegat, tästä syystä pyydän teitä punnitsemaan sekä päätöslauselmaa vastaan äänestämisen syitä ja seurauksia. Kyseinen päätöslauselma heikentää uskottavuuttamme komission edessä ja vähentää sitä mahdollisuutta, että Euroopan parlamentissa hyväksytyt päätöslauselmat otetaan huomioon tämän tapauksessa myös yleisesti.
Mariya Nedelcheva
(BG) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, syanidiyhdisteiden käyttö kaivosteollisuudessa on tietenkin asia, johon ei voi suhtautua välinpitämättömästi. Olemme tietoisia niistä oikeudellisista toimista, jotka Euroopan unioni on hyväksynyt. Niihin sisältyy selkeä viesti: meidän on edelleen turvattava ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso käyttämällä asianmukaisia välineitä, rakenteita, valvontamekanismeja ja hallintajärjestelmiä. Myös kansalaisten aktivoiminen Euroopassa on osa tehtäväämme. Kun tämä toteutetaan leikittelemällä ihmisten peloilla ja käyttämällä ympäristöön liittyvää valttikorttia toisenlaisten etujen suojeluun, omaksuttu asenne menettää kuitenkin kokonaan merkityksensä.
SRE Consultingin laatiman raportin mukaan valtaosa nykyään teollisuudessa käytetyistä syanidiyhdisteistä käytetään kemianteollisuuden tarpeisiin ja metallien pintakäsittelyyn. Tämä merkitsee sitä, että vaikka kieltäisimme niiden käytön kullankaivuussa, niitä käytetään edelleen muihin tarkoituksiin, eikä määräämämme kielto johtaisi niiden käytön merkittävään kokonaislaskuun. Tuen täydellisesti sitä ehdotusta, että ympäristövaikutuksia on arvioitava ja että sekä maittemme toiminnanharjoittajien että valvontaviranomaisten on tehtävä alustava ja myöhempi tarkastus.
Tällä hetkellä kotimaassani Bulgariassa ei ole voimassa selkeää kieltoa käyttää syanidiyhdisteitä kullankaivamisessa. Tässä tapauksessa muiden tekniikoiden käyttö eritoten nykyisen kriisin aikana ei ole osoittautunut olevan nykyistä menetelmää tehokkaampaa. Tämä ei tarkoita sitä, että teemme kompromisseja, vaan sitä, että kuuntelemme järjen ääntä, emmekä mene äärimmäisyyksiin. Tästä syystä silta, joka yhdistää kaikenlaisia kieltoja vastustavan ihmisryhmän toiseen ryhmään, jolla on erilainen näkemys, kulkee teidän kauttanne. Kehotan teitä olemaan polttamatta tuota siltaa.
Sari Essayah
(EN) Arvoisa puhemies, olen yhtä mieltä siitä, että sen kaltaisia rikastusjätealtaita, jotka aiheuttivat Baia Maren onnettomuuden vuonna 2000, ei pitäisi rakentaa. Suomi on eurooppalaisessa mittakaavassa suuri kullantuottaja. Uusi kaivos Kittilässä on Euroopan suurin, ja sen vuosituotanto on 5 000 kiloa kultaa. Nyt meidän on muistettava yksi tieteellinen tosiasia: kulta ei liukene muihin nesteisiin kuin syanidiin. Sen vuoksi Kittilässä toteutettavassa louhintaprosessissa käytetään syanidia, mutta vain suljetuissa prosesseissa. Syanidi, jota käytetään rikastetun lietteen käsittelyssä, käytetään uudelleen, ja syanidin jäämät tuhotaan prosessin jälkeen. Jopa rikastusjätealtaista talteen otetut syanidin jäämät puhdistetaan. Bakteereihin perustuva louhinta olisi luontoystävällisempää, mutta sitä ei vielä käytetä kullankaivamisessa.
Maailman ensimmäinen kaivos, jossa käytetään mikrobeihin perustuvaa louhintaa nikkelimalmikasoista, sijaitsee myös Suomessa, Talvivaarassa. Syanidijäämien mikrobipuhdistusta kehitetään hyvin tuloksin, ja suosittelen vahvasti, että kehitystä jatketaan tämän suuntaisesti. Tästä syystä en tue esitystä kieltää syanidin käyttö kokonaan, mutta tuen varmasti tiukkaa ympäristövalvontaa ja suljettuja prosesseja.
Cristian Dan Preda
(RO) Katson, että aloite syanidia käyttävän tekniikan kieltämisestä kullankaivamisessa on perusteeton. Kuten aikaisemmin mainitsin, tällä alalla on lukuisia yhteisön säädöksiä, joilla on yhä enemmän tiukennettu määräyksiä siitä, millä ehdoilla syanidia voidaan käyttää, ja näin on ollut aina Baia Maressa sattuneesta pahaksi onneksi saastumiseen johtaneesta valitettavasta onnettomuudesta lähtien.
Sen vuoksi meidän olisi toimissamme keskityttävä vahvistamaan näitä lainsäädäntöpuitteita kansallisin keinoin jokaisessa tässä tilanteessa olevassa jäsenvaltiossa. Syanidia käyttävää tekniikkaa on käytetty kullan louhintaan yli 100 vuoden ajan sellaisissa oloissa, jotka ovat taanneet ympäristön turvallisuuden ja osana tehokasta kullan louhintaprosessia. Onkin todettava, että 90 prosenttia viimeisen 20 vuoden ajan maailmanlaajuisesti louhitusta kullasta on saatu käyttämällä tätä tekniikkaa, eikä muita vaihtoehtoisia menetelmiä.
Tekniset säännökset, jotka hallitsevat syanidin käyttöä ja neutralointia, ovat auttaneet minimoimaan ympäristöön ja työntekijöiden terveyteen kohdistuvia vaaroja. Mielestäni meidän on myös korostettava sitä, että ennalta varautumisen periaatteeseen ei kuulu tunteisiin perustuva reagointi, joka merkitsisi sellaisen tekniikan kieltämistä, joka on todistanut etunsa ja jonka riskit ovat varsin hyvin tiedossa ja valvottavissa. Kun sovelletaan ennalta varautumisen periaatetta, on otettava huomioon myös ympäristöön kohdistuvat riskit, jotka johtuvat muiden syanidin kaltaisten aineiden käytöstä vaihtoehtona. Joka tapauksessa asiantuntijat sanovat, että tällaisten vaihtoehtoisten aineiden käyttäminen aiheuttaa suurempia riskejä kuin syanidin käyttö.
Csaba Sógor
(HU) Sellaisten kaivoshankkeiden salliminen tai kieltäminen, joissa käytetään syanidia, herättää arkaluonteisia kysymyksiä tietyissä jäsenvaltioissa. Meidän on ensinnäkin päätettävä, että tämän ongelman ratkaisemista ei pidä pitää poliittisten aikeiden ja intressien vankina. Saastuttavan aineen vaarallisuuden arviointi kuuluu asiantuntijoille, ja mikäli tällainen vaara on olemassa, silloin poliittisen johtajien tehtävä on suojella kansalaisten etuja. Tältä osin kysymys liittyy paljon muuhunkin kuin ympäristönsuojeluun liittyviin huoliin, koska saastuttava aine voi vaarantaa ihmisen terveyden, mikä on vastoin EU:n kansalaisten oikeutta terveyden korkeatasoiseen suojeluun (perusoikeuskirjan 35 artikla). Tässä asiassa ei voida puhua pienestä tai suuresta riskistä. Jos ihmisten terveys vaarannetaan, silloin poliittinen keskustelu on hyödytöntä ja viranomaisten on ryhdyttämä toimiin mahdollista saastuttajaa vastaan. Vaikka syanidin käyttö on kielletty eräissä jäsenvaltioissa ja sallittu toisissa, jäsenvaltioiden on kuultava toisiaan ja pyrittävä luomaan kumppanuuksia. Komission olisi omalta osaltaan otettava kantaa asiaan ja annettava laadittava säännöksiä, joissa suljetaan pois EU:n kansalaisten terveyteen kohdistuvien haittojen mahdollisuus.
Hannu Takkula
(FI) Arvoisa puhemies, koska tulen pohjoisesta Lapin kultamailta, niin haluan käyttää puheenvuoron tässä keskustelussa. Aivan kuten edustaja Essayah erinomaisessa puheenvuorossaan totesi, syanidia käytetään tällä hetkellä kullan liuottamisessa ja se tapahtuu Suomessa suljetuissa prosesseissa.
Kittilän kultakaivoksessa, joka sijaitsee melko lähellä minun asuinpaikkaani, tosiaankin tuotetaan vuodessa yli 5 000 kiloa kultaa. Ongelmia ei ole ollut, koska ympäristöasiat on hoidettu niin, että lainsäädäntö on ajan tasalla, prosessit ovat suljettuja ja jäämät tuhotaan. Siinä on merkitystä myös teknologialla. Tässä asiassa on varmasti melkoisia eroja Euroopan maiden välillä, ja uskon, että meidän pitää tehdä yhteistyötä ja vaihtaa parhaita käytäntöjä.
Toinen tärkeä asia on mikrobien käyttö, joka on uusi innovaatio. Siihen pitää satsata myös tulevaisuudessa, jotta voimme siirtyä vielä ympäristöystävällisempään ja tehokkaampaan käytäntöön kullan liuottamisessa. Meidän täytyy ponnistella yhdessä Euroopan laajuisesti, jotta kaivostoimintaa voidaan jatkaa ympäristö huomioon ottaen kestävällä tavalla.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, jäsen Roithován, jäsenen Březinan ja jäsenen Mészárosin puheet olivat mielestäni todella vakuuttavat, koska niissä kuvailtiin, miten maassa, jossa he asuivat aikaisemmin eli kommunistisessa Tšekkoslovakiassa, harjoitettiin samalla tavalla harkitsematonta luonnonvarojen hyväksikäyttöä kuin nykyään, miten asenteissa on tapahtunut muutoksia ja miten nykyään juuri he ovat niitä, jotka puhuvat ympäristönsuojelun ja yhteisten eurooppalaisten standardien puolesta.
Mielestäni tarvitsemme Euroopassa tällaista asennemuutosta. Meidän on oltava tietoisia siitä, että kehitämme parhaillaan uusia tekniikoita. Miksi emme voisi louhia loppuun sellaisen kaivoksen varoja, josta varat loppuvat pian joka tapauksessa ja ensinnäkin kehittää näitä uusi tekniikoita? Haluan tehdä yhden asian selväksi: jos emme ole varuillamme, jotakin sellaista tuhoutuu, jota ei voi palauttaa, ja tulevat sukupolvet tuomitsevat meidät siitä.
Sen vuoksi haluan todella vaatia kauas ulottuvaa lähestymistapaa tässä asiassa. On erittäin tärkeää, että meillä on yhtenäiset eurooppalaiset standardit, koska joet ylittävät maiden rajoja, ja syanidi on tietenkin ympäristöön kohdistuva vaara, joka ylittää maiden rajat.
Elena Băsescu
(RO) Olen yhtä mieltä siitä, että Euroopan laajuisesti on ryhdyttävä kaikkiin toimiin sellaisten riskien vähentämiseksi, joita syanidin kaltaisten myrkyllisten ja vaarallisten aineiden oletetaan aiheuttavan. Näiden aineiden kieltämistä ei pidä kuitenkaan nähdä ainoana ratkaisuna. Myrkyllisiä ja vaarallisia aineita käytetään monissa muissakin teollisuusprosesseissa kuin kaivostoiminnassa. Baia Maressa vuonna 2000 sattuneen onnettomuuden lisäksi kaivosalalla on sattunut kaksi muutakin suurta onnettomuutta. Yksi niistä sattui Espanjassa vuonna 1998 ja toinen Ruotsissa vuonna 2003, ja molemmat olivat mittavia. Niiden syyt olivat kuitenkin samankaltaiset, kun rikastusjätealtaat romahtivat.
Yli 90 prosenttia maailmanlaajuisesti harjoitettavasta kullan ja hopean tuotannosta toteutetaan käyttämällä syanidiin perustuvaa tekniikkaa metallien louhintaan. Tämän tekniikan ehdottoman kiellon määrääminen ja sen korvaaminen sellaisin tekniikoin, joissa käytetään ympäristölle vähemmän vaarallisia mutta samalla kohtuuttoman kalliita aineita ja joilla tuotetaan vähemmän tuloksia, tarkoittaa sitä, että kyseisen maan on todella lopetettava näiden metallien louhinta ja kannettava siitä seuraavat taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset.
Michael Theurer
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, kuten jäsen Takkula juuri totesi, syaniditekniikka on yleisesti käytettävä tekniikka kaivostoiminnassa. Kuten olemme kuulleet, se on kuitenkin äärimmäisen vaarallinen. Jäsenen Băsescun juuri mainitsema katastrofi saastutti aikanaan Tonavan ja järkytti meitä kaikkia, ja tiedätte, että kampanjoin voimakkaasti Tonavan alueella. Kauppa-asioista vastaavana poliitikkona mietin tästä syystä mitä me voimme asialle tehdä. Meillä on Euroopan unionissa vain rajalliset mahdollisuudet kullan kaivamiseen. Tavoite on saada teknisillä uudistuksilla aikaan jotakin positiivista maailmanlaajuisesti. Huipputeknologia on jo käytössä, tiedän sen. Saksassa kehitetään sellaisia ympäristötekniikoita, joiden avulla voidaan välttää syanidia tulevaisuudessa. Meidän on tehtävänä näistä eurooppalaisista huipputekniikoista kaupallisesti toteuttamiskelpoisia, ja meidän on tehtävä niistä edullisia. Näen tässä suuria mahdollisuuksia kaupankäyntiin. Meidän ei pitäisi rajoittua Euroopan unioniin vaan meidän pitäisi varmistaa, että voimme saavuttaa läpimurron myös kansainvälisessä kaupassa ympäristön ja taloutemme eduksi.
Miroslav Mikolášik
(SK) Syanidia käyttävät louhintatekniikat liitetään suuriin ympäristön vaurioitumisen riskeihin, ja siten ne myös aiheuttavat uhan ihmisen elämälle ja terveydelle. Jalometallien, kuten kullan, suodattaminen syanidilla on kielletty monissa jäsenvaltioissa, mutta pintavesien saastumisen aiheuttavan luonnonkatastrofin riskit ulottuvat pitkälti yli maiden rajojen.
Baia Maressa sattui surullisen kuuluisa onnettomuus. Paikka sijaitsee Romaniassa, ja tässä minun on korjattava kollegaani jäsen Posseltia. Onnettomuus ei alkanut Tšekkoslovakiassa, vaan pikemmin Romaniassa, minkä jälkeen se saastutti sekä Unkarin että Slovakian ja sitten entisen Tšekkoslovakian. Onnettomuus aiheutti mittaamattomia vahinkoja, jotka ulottuivat jopa 1 000 kilometrin päähän tai kauemmas siitä, missä se sattui. Oma kotimaani oli yksi niistä, joita onnettomuus vahingoitti.
Onnettomuudesta huolimatta monet Euroopan maat sallivat edelleen näiden tekniikoiden käytön. Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun nimissä ja kun otetaan huomioon, että syanidiin perustuvat louhintatekniikat voivat vahingoittaa monia valtioita onnettomuuksien sattuessa, olen vahvasti sitä mieltä, että on tarpeen ja jopa välttämätöntä laatia yhtenäinen Euroopan laajuinen lainsäädäntö.
Iosif Matula
(RO) Kemiallinen aine, joka on ajautunut valvonnan ulkopuolelle ja joutunut ympäristöön, aiheuttaa vakavia ongelmia, mutta meillä on yli 10 miljoonaa kemiallista ainetta. Olemme myös nähneet monia alueita, joilla työtä jatketaan käyttämällä kemikaaleja. Voisimme keskustella täällä Euroopan parlamentissa miljoonista potentiaalisesti vaarallisista tapahtumista. Syanidit ovat epäilemättä myrkyllisiä, mutta olen kemisti, ja voin kertoa teille, että meillä on maailmanlaajuinen ongelma: alle 18 prosenttia syanideistä käytetään kaivostoiminnassa. Loput syanideistä käytetään lääkkeiden valmistukseen, kulutustuotteiden valmistukseen kosmetiikkateollisuudessa sekä monilla muilla aloilla.
Maapallollamme käytetään kuitenkin sellaisia aineita, jotka ovat tuhansia kertoja myrkyllisempiä kuin syanidit. Yleisesti ottaen voidaan todeta, että jos kemikaaleja joutuu veteen, ne tuhoavat elämää. Maailmassa on monia kuolleita jokia, joihin ei ole joutunut syanideja. Kuolleessameressä ei ole merkkiäkään elämästä, koska se sisältää suuria määriä natriumkloridia, toisin sanoen pöytäsuolaa. Käytettäessä mitä tahansa kemikaalia, on noudatettava kaikkia ympäristönsuojeluun tarkoitettuja tekniikoita ja säännöksiä, jotka ovat voimassa vuonna 2010. Eurooppalaisena valtiona tämä on ehdottomasti se polku, jota pitkin Romania on päättänyt kulkea. Jokaisen maailman maan on tehtävä samoin.
Traian Ungureanu
(EN) Arvoisa puhemies, kaikella kunnioituksella haluaisin sanoa, että tämä keskustelu on mennyt pitkälti väärään suuntaan. Käsittelemämme aihe on hyvin mielenkiintoinen. Siinä nostetaan uudelleen esiin onnettomuus, joka tapahtui 10 vuotta sitten. Miksi? Miksi asiassa on vallinnut tämä pitkä hiljaisuus? Miksi nyt? Miksi keskustelemme siitä nyt? Jos seuraamme tätä ajatusmallia, voisimme ja meidän pitäisi kieltää mikä tahansa ja kaikki sellainen, joka voidaan yhdistää menneeseen onnettomuuteen. Mielestäni tämä koko asia on perusteeton. Mielestäni siinä käytetään ympäristöä kulissina, ja se perustuu suurten massojen pelkoihin, joita on nykyään niin muodikasta herättää. Olen todella sitä mieltä, että tämä on vain huono poliittinen juoni.
Bernd Posselt
(DE) Arvoisa puhemies, haluan lyhyesti selventää erästä asiaa, koska ehkä kollega ymmärsi sen väärin käännöksen perusteella. Tunnen Baia Maren erittäin hyvin, ja tiedän, että se ei sijaitse entisessä Tšekkoslovakiassa, vaan Transilvanian pohjoisosassa. Tunnen paikan erittäin hyvin. Tämä oli se käännösvirhe. Minä vain viittasin jäsen Březinan, jäsen Roithován ja jäsen Mészárosin puheenvuoroihin, joissa puhuttiin kokemuksista Kašperské Horyssa tai Bergreichensteinissa. Tunnen Keski-Euroopan maantieteen hyvin.
Cecilia Malmström
komission jäsen. (EN) Arvoisa puhemies, kiitos tästä keskustelusta. Aion tietenkin varmistaa, että komission jäsen Potočnik saa siitä täyden kuvauksen.
Olemme teidän tavoin huolestuneita syanidista. Se on tietenkin hyvin vaarallinen myrkky, ja olemme siitä tietoisia. Haluan kuitenkin vakuuttaa teille, että komissio on tehnyt päätelmät siitä hirveästä onnettomuudesta, joka sattui kymmenen vuotta sitten Baia Maressa. Direktiivi, jonka olemme vasta hiljattain antaneet, sisältää paljon rajoitteita, edellytyksiä, rajoituksia ja vaatimuksia. Direktiivillä myös vähennetään sitä todennäköisyyttä, että sellainen onnettomuus tapahtuisi uudelleen, ja jos sellainen sattuisi, direktiivillä vähennetään merkittävästi mahdollisia vaikutuksia. Sen vuoksi on hyvin tärkeää, että direktiivi pannaan asianmukaisesti täytäntöön.
Kun otetaan huomioon kaivosjätedirektiivin hyvin tiukat vaatimukset ja sopivien vaihtoehtojen puuttuminen tällä hetkellä, syanidin yleinen käyttökielto kullankaivamisessa ei vaikuta tällä hetkellä sopivalta vaihtoehdolta. Me kuitenkin seuraamme tilannetta, tutkimme viimeisiä teknologian kehitysaskeleita ja arviointi tehdään vuonna 2012. Meidän on lisättävä jalometalleja sisältävien tuotteiden kierrätysmääriä Euroopan unionissa vähentääksemme riippuvuutta kullankaivamisesta kaiken kaikkiaan.
Kiitän teitä tästä keskustelusta. Komission jäsen Potočnik on tietenkin käytettävissänne vastatakseen muihin aihetta koskeviin kysymyksiinne. Komissio suhtautuu tähän asiaan hyvin vakavasti. Jos tutkitte direktiiviä, huomaatte, että monet huolenaiheistanne on jo käsitelty siinä. Kannustakaamme jäsenvaltioita todella panemaan sen täysipainoisesti täytäntöön, koska sen avulla riskejä olisi mahdollista vähentää huomattavasti.
Puhemies
(EN) Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan toukokuun ensimmäisen istuntojakson aikana.
Toivotan teille turvallista kotimatkaa. Toivokaamme, että sitä eivät keskeytä tulivuori tai mikään eikä kukaan muu.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Daciana Octavia Sârbu  
Tammikuun 30. päivänä 2000 Aurul-yhtiöstä peräisin olevia jätteitä sisältävän rikastusjätealtaan ympärillä oleva pato Baia Maressa Romaniassa sortui, minkä vuoksi noin 100 000 kuutiometriä saastunutta vettä, joka sisälsi satoja tonneja syanidia ja raskasmetalleja, valui ulos. Vuoto johti siihen, että 2,5 miljoonaa ihmistä kolmessa maassa jäi ilman juomavettä. Somes-joessa syanidipitoisuudet olivat 700 kertaa yli sallittujen rajojen. Vesielämä tuhoutui täysin useiden satojen kilometrien etäisyydeltä. Meidän ei pidä unohtaa tämän katastrofin yksityiskohtia. Siitä on tullut kansainvälinen saastumisen synonyymi. Se korostaa meille, että lainsäädännöstä ja valvonnasta huolimatta tällaisia onnettomuuksia voi tapahtua milloin tahansa. Vaaralliset aineet eivät kuulu kaivostoimintaan, mikäli haluamme ehkäistä katastrofit. Roşia Montanăn aikomus on rakentaa Euroopan suurin pinnalla oleva kultakaivos, jonka toiminta perustuu syanidien käyttöön. Minkälaisia seurauksia siitä sitten aiheutuu? Ympäristö tuhoutuu, kylä katoaa, asukkaat siirtyvät muualle, kirkkoja ja hautausmaita tuhoutuu ja korvaamattomia jäänteitä, jotka ovat peräisin Rooman ja Roomaa edeltäviltä ajoilta, odottaa kuolemantuomio. Historia antaa meille opetuksia. Meidän velvollisuutemme on ottaa niistä opiksi. On ehdottoman välttämätöntä, että asetamme täyden kiellon syanidin käytölle kaivostoiminnassa Euroopan unionissa, jotta voisimme ehkäistä ihmisiä ja ympäristöä vahingoittavia tragedioita.
László Tőkés
kirjallinen. - (HU) Kahden viimeisen vuoden aikana olen useissa tilaisuuksissa, sekä Euroopan parlamentin täysistunnoissa että sen erilaisissa keskustelutilaisuuksissa, ottanut esiin syanidiin perustuvan kaivostoiminnan vaarat. Lisäksi kirjoitin kirjeen ympäristöasioista vastaavalle komission jäsenelle Stavros Rimasille kaivoshankkeista Romaniassa (Roşia Montană) ja Bulgariassa (Chelopech ja Krumovgrad). Syanidia käyttävistä kaivostekniikoista puhutaan usein vaarallisena "kemiallisena atomipommina" sen elävään ympäristöön kohdistuvien vaikutusten vuoksi. Vuodesta 1990 lähtien maailmassa on sattunut noin 30 saastumistapausta, jotka ovat olleet syanidia käyttävän kaivostekniikan aiheuttamia. Tisza-joella kymmenen vuotta sitten sattunutta katastrofia pidetään yhtenä vakavimmista Euroopan ympäristökatastrofeista Tšernobylin katastrofin jälkeen. Vain muutama päivä sitten Romaniassa Arieş-joki, joka virtaa Tiszaan, saastui 40 vuotta suljettuna olleen kultakaivoksen vuoksi. Vieraillessaan lähellä sijaitsevassa kaivosyhtiössä (Roşia Poieni) presidentti Traian Băsescu totesi itsekin, että emme voi istua tällaisen ympäristöpommin päällä, koska se on yksinkertaisesti murha. Kun ajatellaan uusia suunnitelmia kaivostoiminnan kehittämiseksi Romaniassa (Roşia Montană, Baia Mare, Certeju de Sus ja muita), korostan, että syanidiin perustuvan kaivostoiminnan kieltäminen ei ole pelkästään Romanian ongelma eikä missään tapauksessa "kansallinen" ongelma, vaan yleismaailmallinen ja eurooppalainen asia, jossa sekä EU:n jäsenvaltiot että Euroopan parlamentin poliittiset ryhmät voivat saavuttaa järkevän sopimuksen. Eurooppa ei voi suhtautua välinpitämättömästi menneisiin syanidikatastrofeihin tai uusien katastrofien uhkaan tulevaisuudessa. On kaikkien edun mukaista suojella ihmisiä ja ympäristömme radioaktiivisuuden tai ilmansaasteiden lisäksi myös syanidin aiheuttamalta myrkytykseltä. Pyydän parlamentin jäseniä äänestämään aloitteemme puolesta.
