EU:n ja Etelä-Korean vapaakauppasopimus (keskustelu) 
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Daniel Casparyn, Peter Šťastnýn, Paweł Zalewskin, David Martinin, Gianluca Sustan, Kader Arifin, Michael Theurerin, Niccolò Rinaldin, Metin Kazakin, Marielle De Sarnezin ja Jan Zahradilin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ryhmän, Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän ja Euroopan konservatiivien ja reformistien puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä, joka koskee EU:n ja Etelä-Korean vapaakauppasopimusta - B7-0001/2010).
Daniel Caspary
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, neuvottelut sopimuksesta Etelä-Korean kanssa ovat päättyneet ja asiakirjat on parafoitu. Se on erittäin hyvä asia. Jos kuitenkin tarkastelemme sopimuksen yksityiskohtia, näyttää siltä, että nopeus oli tärkeämpää kuin perusteellisuus. Olen saanut vaikutelman, että edeltäjänne halusi saada sopimuksen allekirjoitetuksi hinnalla millä hyvänsä, jotta hän kokisi ainakin yhden onnistumisen virkakautensa aikana.
Olemme tietoisia useista asiantuntijaraporteista, jotka laadittiin ennen neuvottelujen aloittamista ja joissa ilmaistiin selkeästi monia mahdollisia hyötyjä Euroopan teollisuudelle ja Euroopan taloudelle. Vaikutus on todennäköisesti myönteinen kone-, kemian-, lääke-, elintarvike- ja palveluteollisuuden aloille. Kaikki nämä alat ja monet muut toivovat sopimuksesta merkittäviä hyötyjä. Suurimmat vastalauseet tulevat kuitenkin autoteollisuudesta. Ratkaisemattomat kysymykset koskevat tullinpalautusjärjestelmää, ulkomaisten toimittajien osien määrää eteläkorealaisissa autoissa ja ympäristönormeja.
Haluaisin, että emme ainoastaan käsittelisi vaan ratkaisisimme monet näistä ongelmista tulevien kuukausien aikana suojamekanismeilla ja suojatoimenpiteistä annetulla asetuksella. Parlamentin jäsenet voivat äänestää ainoastaan vapaakauppasopimuksen puolesta, jos olemme käsitelleet autoteollisuuden perustellut huolenaiheet ja sisällytämme suojamekanismeihin aidosti tehokkaita ratkaisuja.
Suojamekanismien teksti julkaistiin internetissä tänään, mutta minulla ei valitettavasti ole vielä ollut mahdollisuutta lukea sitä. Haluan ryhmäni puolesta tarjota teille mahdollisuuden tehdä yhteistyötä meidän kanssamme sopivan EU:n tasoisen asetuksen laatimiseksi, jotta voimme varmistaa, että vapaakauppasopimuksessa huomioidaan autoteollisuuden edut.
Gianluca Susta  
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, näyttämölle on tullut uusia maailmanluokan toimijoita, joista osaa pidettiin vielä jokin aika sitten kehitysmaina.
Tämän on muutettava sekä kulttuuriin että muihin näkökantoihin perustuvaa lähestymistapaamme vapaakauppaan sekä Euroopan unionin ja sen suurimpien kilpailijoiden välisen suhteen konkreettisiin ilmiöihin. Kyseistä suhdetta hoidetaan tällä hetkellä taikasanoilla, joita ei vielä ole Euroopan komission sanavarastossa. Ne ovat vastavuoroisuus, Euroopan etu, polkumyynnin torjuminen ja tulliesteiden torjuminen.
Tämä on tausta Korean vapaakauppasopimukselle, joka sivumennen sanoen hämmensi kahta komission jäsentä - sisämarkkinoista ja palveluista vastaavaa komission jäsentä ja työllisyydestä vastaavaa komission jäsentä - sekä muutamia hallituksia.
Mitkä ovat kahdenvälisen sopimuksen todelliset edut, kun 50 prosenttia Euroopan unionin ja Korean välisestä kaupasta koskee autoalaa ja kun ero 700 000 Koreasta tänne tuodun auton ja 27 000 Euroopasta Koreaan viedyn auton välillä on räikeän ilmeinen? Mitä järkeä on tarjota noin 1 600 euron epäsuora tuki kutakin Euroopan unionissa myytyä korealaista autoa kohti samaan aikaan, kun joidenkin EU:n jäsenvaltioiden hallituksilla on vaikeuksia tarjota kannustimia autojen ostamiselle ja myymiselle kulutuksen elvyttämiseksi? Miten voimme jättää huomiotta myös tekstiili- ja elektroniikka-aloja koskevat vakavat epäilyt?
Arvoisa komission jäsen, emme tyydy siihen, että meille kerrotaan ties monettako kertaa, kuten Catherine Ashton kertoi ennen teitä, että tästä on hyötyä kemian, lääketieteen tai maatalouselintarvikkeiden alalle, koska se ei ole mitään tekstiili-, elektroniikka- ja ennen kaikkea autoalalle tai rahoituspalveluille koituviin seurauksiin verrattuna. Voiko olla mahdollista, että Eurooppa on tämänhetkisestä kriisistä huolimatta jälleen kerran valitsemassa kehitykselle talousvaihtoehdon?
Me kaikki toivotimme uuden Euroopan toiveikkaina tervetulleeksi Lissabonissa. Eurooppa ei kuitenkaan voi laiminlyödä vastuutaan Euroopan eduista kaikkialla maailmassa, etenkään nykypäivänä. Yhdysvallat tekee kaikkensa puolustaakseen Boeingia Airbusia vastaan ja Argentiinan hallitus uhkaa pakkolunastaa Telecomin.
Sopimus Korean kanssa käytännössä laillistaa pass-through-rahoituksen Kiinan kanssa, mikä on tähän saakka ollut laitonta. Tämä on tilanne, jossa suurimpien yritystemme on pakko toimia. Niiden takana on satojatuhansia työntekijöitä ja perheitä, jotka näkevät tulevaisuutensa haihtuvan savuna ilmaan, eivät siksi, että he tuottaisivat heikkolaatuisia palveluja tai tuotteita vaan siksi, että kehnosti määritettyjen etujen annetaan mennä ilmeisempien ja puolueettomampien etujen edelle.
Luotamme ymmärtäväisyyteenne, arvoisa komission jäsen, ja toivomme, että vältätte hätäisiä ratifiointeja, joihin saattaa liittyä kestämättömiä päätöksiä sopimuksen kaupallisen puolen väliaikaisesta soveltamisesta ennen ratifiointia tai ainakin päätöksiä, joita ei voi hyväksyä ennen kuin kahdenvälistä suojalauseketta koskeva asetus on määritetty selkeästi. Tämän lausekkeen hyväksyminen edellyttää tavanomaista lainsäädäntömenettelyä, jota on pidettävä ensimmäisenä vaiheena suositeltavuuden arvioinnissa...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Michael Theurer
laatija. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Lissabonin sopimus käynnistää uuden vaiheen komission, neuvoston ja parlamentin yhteistyössä. Euroopan kansalaisten suoraan valitseman parlamentin yhteispäätösoikeus antaa meille mahdollisuuden tuoda demokratian takaisin kauppapolitiikan päätöksiin. Tämä on oikea ratkaisu, koska sillä on vaikutuksia jäsenvaltioissa asuville työntekijöille ja kuluttajille.
Vapaa ja oikeudenmukainen kauppa on Euroopan vaurauden perusta. Siksi meidän on vastustettava päättäväisesti protektionistisia pyrkimyksiä. Vapaakauppasopimukset, kuten tämä sopimus Etelä-Korean kanssa, voivat tuoda merkittävän panoksen maailmankaupan, kasvun ja työllisyyden edistämiseen. Tällaisten sopimusten luonteeseen kuitenkin kuuluu, että tarkasta rakenteestaan riippumatta ne tuovat joillekin teollisuudenaloille muita enemmän etuja. On meidän tehtävämme parlamentissa punnita huolellisesti vaikutukset eri teollisuudenaloille ja sektoreille EU:ssa. Tätä varten tarvitsemme aiheeseen liittyvät tiedot ja vaikutustenarvioinnit, ja on komission tehtävä toimittaa ne. Useista valiokunnassa ja täysistunnossa esitetyistä pyynnöistä huolimatta emme kuitenkaan vielä ole saaneet tietoja, joita voisimme pitää tyydyttävinä. Tästä syystä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä esittää tämän kysymyksen yhdessä muiden ryhmien kanssa.
Tähän mennessä saamiemme tietojen mukaan sopimus tarjoaa Euroopassa mahdollisuuksia palvelualalle, koneteollisuudelle ja tehtaiden rakentamiselle, kemianteollisuudelle ja maatalousalalle. Huolena on kuitenkin se, että sopimuksella on kielteinen vaikutus autoteollisuudelle sekä tekstiili- ja elektroniikka-aloille.
Vapaakauppasopimus Etelä-Korean kanssa on ainoa teollisuusmaan kanssa tehtävä sopimus, johon ei sisälly tullinpalautusten kieltoa. Tämä saattaa johtaa yksipuolisiin kustannusetuihin Etelä-Korean teollisuudelle. Kuten komissio on meille useaan otteeseen vakuuttanut, tullinpalautuksia koskevat säännökset sisältävät suojalausekkeen, joka sallii poikkeuksen tiettyjen ehtojen perusteella. Meidän on kuitenkin kiireellisesti selvennettävä tätä kohtaa yritysten etujen suojelemiseksi. Järjestelmää on voitava soveltaa käytännössä. Ei saa käydä niin, että suojalausekkeista tulee hyödyttömiä, koska yritykset eivät pysty toimittamaan tarvittavia todisteita. Koska sopimus näyttää sisältävän yksipuolisia säännöksiä ja koska se toimii esimerkkinä tuleville sopimuksille esimerkiksi Intian tai Kaakkois-Aasian valtioiden liiton kanssa, meidän mielestämme suojalausekkeiden tarkka sananmuoto, riitojen ratkaisumenettely ja muut sopimuksen soveltamiseen liittyvät säännökset ovat erityisen tärkeitä.
Vaadimme siksi komissiota jättämään vapaakauppasopimuksen ja sen soveltamista koskevat säännökset parlamentin hyväksyttäviksi. Haluamme päätöksen nopeasti. Tästä syystä sopimuksen väliaikaisen version voimaantuloa ei pidä sallia. Keskusteluissani yritysten kanssa olen havainnut, kuinka suuri vaikutus täytäntöönpanolla on. Siksi kysynkin komissiolta seuraavaa: kun Euroopan ulkosuhdehallintoa kehitetään, tuleeko sillä olemaan vahvempi rooli kauppapolitiikassa? Ainakin meidän mielestämme tämä tulisi ottaa huomioon.
Robert Sturdy
Arvoisa puhemies, taloustaantuman aikana vain markkinoiden avaamisella ja esteiden poistamisella voidaan jälleenrakentaa teollisuutta, luoda työpaikkoja ja edistää kehitystä. Arvoisa komission jäsen, kiitän edelliseen keskusteluun liittyneistä näkemyksistänne.
EU:n kuluttajatuotteiden, elektroniikan, lääkkeiden, kemikaalien ja lääkinnällisten laitteiden viejät edustavat vain osaa sektoreista, jotka hyötyvät valtavasti tullien ulkopuolisten esteiden poistamisesta. Lupamenettelyjen yksinkertaistaminen, avoimuus ja hintojen ennakoitavuus ovat kaikki seikkoja, jotka hyödyttävät kuluttajia. Korean kuluttajamarkkinoilla puolestaan halutaan eurooppalaisia maatalouden erikoistuotteita, kuten viinejä, väkeviä juomia, lihaa ja juustoja eli tuotteita, joita suojataan maantieteellisillä merkinnöillä.
Olisi kuitenkin väärin hyväksyä tämä vapaakauppasopimus - kuten olemme monilta jo kuulleet - sellaisenaan, ja on alueita, joihin tarvitaan komissiolta lisäselvityksiä. Kuten jo mainitsin, moni meistä on ollut huolissaan tullinpalautuslausekkeiden sisällyttämisestä.
Kaikkien vapaakauppasopimusten on perustuttava vastavuoroisuuden tai molemminpuolisen edun periaatteeseen, mutta eurooppalaisille autonvalmistajille mahdollisesti muodostuva rasitus on edelleen epäselvä ja mielestämme erittäin huolestuttava asia. Komissio on vakuuttanut meille, että Korea vapauttaa aktiivisesti tuontijärjestelmäänsä. Tullimaksujen tasoa, jonka Korea voi hyvittää tullinpalautusten perusteella, lasketaan asteittain. Neuvottelijat ovat vakuuttuneita siitä, että tullinpalautusten taloudellinen merkitys vähenee tästä syystä ajan mittaan. Mitä todisteita komissiolla on tämän väitteen tueksi? Jos komissio huomaa joutuvansa toistuvasti tai jatkuvasti turvautumaan tämän suojamekanismin käyttöön, harkitseeko se neuvottelujen tarkistamista siirtymäkauden jatkamiseksi?
Arvoisa komission jäsen, odotan mielenkiinnolla tiivistä yhteistyötä kanssanne tulevan sopimuksen parissa.
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisia jäseniä tästä suullisesta kysymyksestä, joka vahvistaa Euroopan parlamentin kiinnostuksen EU:n ja Etelä-Korean vapaakauppasopimusta kohtaan.
Koska tämä on ensimmäinen merkittävä kauppasopimus, johon Euroopan parlamentilta pyydetään virallinen hyväksyntä Lissabonin sopimuksen perusteella, suhtaudun hyvin myönteisesti tähän mahdollisuuteen vastata moniin suullisessa kysymyksessä esitettyihin vapaakauppasopimuksen näkökohtiin. En välttämättä pysty antamaan yksityiskohtaisia vastauksia kaikkiin kysymyksen kohtiin, mutta vastaan niihin mielelläni mahdollisen lisäkysymyksen yhteydessä.
EU:n ja Etelä-Korean sopimus ei ole vain ensimmäinen EU:n Aasian valtion kanssa neuvottelema sopimus, vaan myös kunnianhimoisin ja kattavin Euroopan unionin koskaan neuvottelema vapaakauppasopimus. Yli kaksi vuotta kestäneiden neuvottelujen jälkeen vapaakauppasopimus parafoitiin 15. lokakuuta viime vuonna.
Komissio oli tiiviissä yhteydessä parlamenttiin koko neuvotteluprosessin ajan. Tässä suhteessa komissio on tyytyväinen parlamentin joulukuussa 2007 äänestämään Koreaa koskevaan päätöslauselmaan. Monet päätöslauselmassa esitetyt kysymykset on käsitelty vapaakauppasopimuksessa.
Prosessiin liittyi myös jatkuva vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa ja kattava kaupan kestävyyden vaikutustenarviointi. Vapaakauppasopimusta käännetään parhaillaan. Komissio aikoo esittää maaliskuun loppuun mennessä neuvostolle päätökset vapaakauppasopimuksen allekirjoittamisen hyväksynnästä sekä vapaakauppasopimuksen tekemisestä. Tavoitteena on allekirjoittaa sopimus huhtikuussa.
Komissio valmistelee parhaillaan analyysiä siitä, kuuluuko sopimus myös jäsenvaltioiden toimivaltaan. Tässä tapauksessa vapaakauppasopimus vaatisi kaikkien jäsenvaltioiden ratifioinnin ennen virallista voimaantuloa. Koska prosessi voi viedä aikaa, komission saattaa olla tarpeen ehdottaa, että sopimusta sovelletaan väliaikaisesti ennen sen voimaantuloa. Väliaikaisesta soveltamisesta päättää neuvosto komission ehdotuksen perusteella.
Komissio ottaa huomioon parlamentin halun esittää näkemyksensä vapaakauppasopimuksesta ennen sen väliaikaista soveltamista. Komissio pyrkii jatkossakin valitsemaan yhdessä neuvoston ja parlamentin kanssa parhaat keinot sen varmistamiseksi, että tämä suoritetaan tavalla, joka ei aiheuta tarpeettomia viivytyksiä. On erittäin tärkeää, että sopimusta sovelletaan mahdollisimman pian.
Mitä tulee suojakeinoja koskevaan asetukseen, komissio aikoo esittää ehdotuksensa kyseisestä asetuksesta neuvostolle ja Euroopan parlamentille tulevien viikkojen aikana ja toivoo, että lainsäädäntö on mahdollista hyväksyä nopeasti, jotta voidaan varmistaa, että sen täytäntöönpano tapahtuu mahdollisimman lähellä vapaakauppasopimuksen täytäntöönpanoa.
Vapaakauppasopimuksen taloudelliset edut hyödyttävät pääosin EU:ta. Sopimus poistaa EU:n teollisuus- ja maataloustuotteiden viejiltä Korean tullimaksut ja säästää heille vuodessa 1,6 miljardia euroa tullimaksuissa, puolet niistä heti sopimuksen voimaantulopäivästä lähtien. Näiden tullimaksusäästöjen mahdolliset hyödyt ovat luonnollisesti vieläkin suuremmat, koska EU:n ja Korean välisen kaupan odotetaan lisääntyvän ajan mittaan.
Erään tutkimuksen mukaan vapaakauppasopimus luo merkittävästi uutta tuotteiden ja palvelujen kauppaa: 19,1 miljardilla EU:lle ja 12,8 miljardilla Korealle. Tähän saakka tehdyissä tutkimuksissa ei ole havaittu aloja, joihin vapaakauppasopimus vaikuttaisi kielteisesti, mutta jos vakavaa vahinkoa tapahtuisi tai sen uhka olisi olemassa, komissio ei epäröisi käyttää sopimukseen sisällytettyjä suojamenettelyjä. Haluan myös muistuttaa teitä, että meillä on tarvittaessa mahdollisuus käyttää Euroopan globalisaatiorahaston tukitoimenpiteitä.
Teollis- ja tekijänoikeuksien suhteen vapaakauppasopimus sisältää kunnianhimoisia sitoumuksia, jotka menevät WTO:n sääntöjä pidemmälle. Komissio on myös varmistanut huolellisesti, että mikään vapaakauppasopimuksen osa ei ole ristiriidassa unionin säännöstön kanssa.
Mitä tulee pöytäkirjan kulttuuriyhteistyötä koskeviin vaikutuksiin, vapaakauppasopimuksessa määritettäisiin kehys kulttuuritoimintaan liittyvästä yhteistyöstä ja vaihdon edistämisestä käytävälle poliittiselle vuoropuhelulle. Tämä on ennen kaikkea osoitus EU:n sitoutumisesta vuonna 2005 voimaan tulleen kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevan Unescon yleissopimuksen aktiiviseen edistämiseen.
Alkuperäsääntöjen suhteen neuvottelut Etelä-Korean kanssa tuottivat joukon muutoksia, jotka vastaavat käynnissä olevaa kyseisten sääntöjen uudistusta. Näillä muutoksilla pyritään yksinkertaistamiseen ja toteutetaan näin Euroopan parlamentin erityinen pyyntö. Kaikilla herkillä aloilla on kuitenkin säilytetty tiukat säännöt.
Komissio on kiinnittänyt erityisesti huomiota siihen, että eurooppalaisille hedelmille ja vihanneksille luodaan uusia markkinoillepääsyn mahdollisuuksia Koreassa. Koreaa on kannustettu avaamaan markkinansa poistamalla Euroopan unionin tulohinnat muilta paitsi kolmelta herkimmältä tuotteelta: tomaateilta, appelsiineilta ja korealaisilta sitrushedelmiltä.
Vapaakauppasopimus avaa luonnollisesti myös EU:n markkinat korealaisille tuotteille. Jotta voimme suojella teollisuutta tuonnin kasvulta, joka aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vahinkoa, vapaakauppasopimus sisältää tehokkaan suojamekanismin.
Suojalausekkeeseen voidaan vedota vapaakauppasopimuksen voimaantulosta lähtien. Komissio valvoo EU:n markkinoita ja Korean tuontia sen arvioimiseksi, onko suojalausekkeeseen tarpeen vedota, ja sitoutuu sen käyttämiseen, jos ehdot täyttyvät.
Sama pätee tullinpalautuksia koskevaan erityislausekkeeseen, johon voidaan vedota julkisesti saatavilla olevien Korean viennin ja tuonnin kauppatilastojen perustella.
Olen tietoinen huolesta, jonka erityisesti EU:n autoteollisuus on ilmaissut vapaakauppasopimuksen tullinpalautuksia koskevista säännöksistä, mutta minun on painotettava, että sekä korealaiset että EU:n alueen viejät sallivat tullinpalautukset ja käyttävät niitä tällä hetkellä. Siksi niiden pitäminen vapaakauppasopimuksessa ei tuo uusia etuja. Tullinpalautusten tämänhetkinen vaikutus talouteen on hyvin pieni, noin kahdeksasosa Korean tullimyönnytysten arvosta.
Autojen suhteen tutkimukset osoittavat, että ulkomaisten osien osuus korealaisissa autoissa on keskimäärin 10-15 prosenttia. Jos ulkomaisten osien määrä kasvaa merkittävästi, tullinpalautuksia koskeva erityislauseke on tehokas apukeino.
Ei pidä unohtaa, että vapaakauppasopimuksen täytäntöönpano saattaa aiheuttaa erilaisia näkemyksiä ja tulkintoja osapuolten välillä. Näitä tilanteita varten vapaakauppasopimuksessa on tehokas ja nopea riitojenratkaisumekanismi. Komissio seuraa tarkasti Korean suorittamaa sitoumusten täytäntöönpanoa eikä epäröi vedota tarvittaessa riitojenratkaisumenettelyihin.
Vapaakauppasopimus aukoisi uusia uria myös ympäristönsuojelun edistämisessä ja työntekijöiden oikeuksien kunnioittamisessa, koska se sisältää kattavat useisiin sosiaalisiin ja ympäristönormeihin liittyvät sitoumukset. Näiden sitoumusten kattavuus on laajempi kuin missään vastaavassa sopimuksessa. Jotta näiden sitoumusten noudattaminen varmistetaan, vapaakauppasopimuksessa on vahva kehys niiden täytäntöönpanon valvomiseen kansalaisyhteiskunnassa, liiketoiminnassa, ammattiyhdistyksissä ja kansalaisjärjestöissä.
Lopuksi haluan kertoa teille, että Korea ja EU ovat keskustelleet mahdollisista muutoksista tullimaksujen poistamisen aikatauluun. Muutokset tarkoittaisivat muun muassa sitä, että kolmen ja viiden vuoden luokituksen saaneisiin tuotteisiin sovellettaisiin neljän ja kuuden vuoden tullimaksujen poistoaikataulua, jolloin tullimaksut poistettaisiin vuotta myöhemmin kuin alkuperäisessä aikataulussa.
Vaikka tämä tarkoittaa pientä uhrausta etujen tavoittelussa, mielestämme kyseinen muutos olisi aiheellinen, kun otetaan huomioon tiettyjen alojen herkkyys. Korea on osoittanut olevansa valmis hyväksymään kyseiset muutokset, jos molempien osapuolten herkät alat huomioidaan.
Ivo Belet
PPE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa komission jäsen, haluan ensinnäkin toivottaa teille onnea uudessa tehtävässänne. Ajat ovat talouden kannalta hankalat, mutta tiedämme, ettei se pelota teitä.
Vapaakauppasopimuksessa Etelä-Korean kanssa on, kuten sanoitte, epäilemättä useita hyviä puolia Euroopan kannalta, mutta autoteollisuudellemme se on nyt ja tulevaisuudessa tuhoisa sopimus. Myös Daniel Caspary huomautti asiasta. Katsokaa lukuja, arvoisa komission jäsen. Jokaista Etelä-Koreaan viemäämme autoa kohti tänne tuodaan 15 autoa. Suhde on tällä hetkellä viidentoista suhde yhteen, ja tämä johtuu pääosin tullien ulkopuolisista esteistä kaupalle Etelä-Koreaan.
Sekään ei ole sattumaa, että General Motorsin kaltainen valmistaja peruu päätöksensä valmistaa uudet pienikokoiset kaupunkimaasturit Euroopassa, tarkalleen ottaen Antwerpenin tehtaassaan, ja siirtää koko hankkeen Etelä-Koreaan. Tuleva vapaakauppasopimus Etelä-Korean kanssa on suora syy tälle päätökselle. Arvoisa komission jäsen, en usko, että voimme hyväksyä tätä ja lakaista ongelman maton alle väittämällä, että monet muut alat Euroopassa hyötyvät.
Mielestäni meillä on edelleen runsaasti aikaa muuttaa tilannetta autoalan kannalta ja olitte oikeassa viitatessanne suojalausekkeeseen. Ymmärrän, että suojatoimenpiteitä on olemassa, mutta pyydämme ennen kaikkea, että tämän sopimuksen vaikutuksista autoalaan suoritetaan perusteellinen tarkistus. Luvut ja kehitys ovat aivan liian huolestuttavia. Tilanne on kuitenkin se - ja te tiedätte tämän paremmin kuin minä - että Yhdysvaltain hallitus neuvottelee parhaillaan Etelä-Korean kanssa muutoksista samankaltaiseen maiden väliseen sopimukseen.
Älkää unohtako, hyvä komission jäsen De Gucht, että autoteollisuus on edelleen Euroopan tärkein teollisuudenala. Puhumme nyt valtavan suuresta määrästä työpaikkoja, joihin kohdistuu tällä hetkellä kova paine. Mielestäni emme voi sallia enää useampien työpaikkojen vaarantamista ja siksi pyydämme teitä sisällyttämään lisätakuita tähän sopimukseen.
David Martin
S&D-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, mielestäni Korean vapaakauppasopimus on tärkeä kolmesta syystä. Ensinnäkin, kuten olette osoittanut, tilanne hyödyttää sekä Korean että Euroopan unionin taloutta. Siitä on hyötyä kuluttajille ja työpaikoille, ja kuten aivan oikein totesitte, se sisältää mahdollisuuden lisätä 19 miljardia kauppavirtoihimme Korean kanssa.
Toiseksi, kun huomioidaan juuri käyty keskustelu, se antaa kuitenkin hyvin myönteisen esimerkin nykyisessä maailmanlaajuisessa talouskriisissä. Jos Euroopan unionin ja Korean kaltaiset suuret taloudet pystyvät solmimaan vapaakauppasopimuksen, se antaa pontta muille kumppaneille. Esimerkiksi Japani osoittaa nyt huomattavasti enemmän kiinnostusta taloussuhteisiin Euroopan unionin kanssa kuin muutamia vuosia sitten ja tämä johtuu osittain sopimuksesta Korean kanssa.
Korea puolestaan sai yhtäkkiä huomata, että Yhdysvallat palasi kolkuttelemaan sen ovea ja halusi saada KORUS-sopimuksen jälleen käsittelyyn.
Kolmas syy - vähäisempi ja muistutukseksi kollegoilleni parlamentissa - on sen on tärkeys parlamentille, koska komissio on vastannut moniin mietinnössäni esitetyistä vaatimuksista, ja aika ei riitä kaikkien läpikäymiseen, mutta haluan antaa teille kolme tai neljä esimerkkiä.
Ensinnäkin totesimme mietinnössäni, että tarvitsemme paljon paremman pääsyn Korean maatalousmarkkinoille. Korean maataloustuotteiden tullimaksut laskevat 75 prosentilla sopimuksen ensimmäisten seitsemän vuoden aikana. Halusimme suojata maantieteelliset merkintämme, joten viemämme viskit, samppanjat, viinit, kinkut ja muut tuotteet on suojattu Koreassa tämän sopimuksen perusteella. Eivätkä ne ole, kuten eräs kollegoistani väitti, merkityksettömiä. Skotlantilaista viskiä myydään jo Korean markkinoille 137 miljoonan Englannin punnan arvosta vuodessa ja tämän sopimuksen myötä myynti saattaa kasvaa huomattavasti.
Halusimme torjua tullien ulkopuoliset esteet, ja tämä hyödyttää erityisesti autoteollisuutta. Halusimme parantaa ympäristötuotteiden kauppaa. Sopimuksen seurauksena ympäristötuotteiden ja -palvelujen kaupalla on kolmen vuoden kuluttua käytännössä tullivapaa pääsy Korean markkinoille ja Korean ympäristötuotteilla ja -palveluilla puolestaan tullivapaa pääsy meidän markkinoillemme.
Parlamentti pyysi parempia sosiaalisia normeja ja ympäristönormeja. Neuvottelujen käynnistymisen jälkeen Korea on allekirjoittanut neljä ILO:n yleissopimusta ja maahan perustetaan sopimuksen seurauksena kaupan ja kestävän kehityksen foorumi, jotta Korean kansalaisyhteiskunnan osapuolet voivat varmistaa, että markkinoiden laajempaan avautumiseen liittyy työ- ja ympäristönormien parannus.
Parlamentti pyysi kaikkia näitä asioita. Meidän olisi naurettavaa ja järjetöntä kääntää selkämme niille nyt, kun ne on saavutettu.
Onko sopimus täydellinen? Ei tietenkään ole. Onko siinä asioita, joita en haluaisi siihen? On tietysti, mutta neuvottelujen on toimittava molempiin suuntiin. Entä onko se yleisesti Euroopan kannalta hyvä sopimus? On. Onko se Korean kannalta hyvä sopimus? On. Onko sillä mahdollisuus olla maailmantalouden kannalta hyvä sopimus? On. Asiassa ei pidä enää vitkutella: meidän on allekirjoitettava sopimus.
Niccolò Rinaldi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tämä on perinteinen aihe, jossa Euroopan unionin toimielimet vaarantavat maineensa teollisuuden, työntekijöiden ja eurooppalaisten kuluttajien edessä.
Vapaakauppasopimus on aina hyvä uutinen, vakauden kulmakivi ja maapallon vaurauden kulmakivi, varsinkin koska se on Euroopan unionille ensimmäinen esimerkki onnistuneesta kahdenvälisestä kauppapolitiikasta vuosien epäonnistumisten jälkeen. Ehkä juuri tästä syystä on ilmennyt jonkin verran hätäisyyttä sopimuksen allekirjoittamisessa. Näyttää siltä kuin komissio olisi halunnut solmia sopimuksen hinnalla millä hyvänsä.
Vaikka tullinpalautukset ovat WTO:n hyväksymiä ja vaikka niitä jo sovelletaan, meille Euroopan liberaalidemokraattien ryhmässä ne ovat käytännössä vientitukia ja alkuperäsääntöjen löyhtyminen on askel taaksepäin avoimuuden kannalta. Nämä kaksi periaatetta toimivat pian ennakkotapauksina muille kauppakumppaneillemme. Tiedämme, että komissio on esittänyt kovia vaatimuksia, mutta korealaisen sanonnan mukaan parhaatkin tekevät virheitä.
Olemme usein saaneet kuulla, että komissio on menettämässä kykynsä suojella tuottajiemme, työntekijöidemme ja kuluttajiemme oikeutettuja etuja, ja jokin todellakin meni vikaan sen viestinnässä työmarkkinaosapuolille neuvotteluissa, joita toisinaan arvosteltiin avoimuuden puutteesta.
Jokainen Euroopan kansalainen odottaa meidän kaikkien komissiossa ja parlamentissa osoittavan poliittista ymmärrystä. Euroopan teollisuudella ei mene hyvin ja joidenkin jäsenvaltioiden autoalalle myöntämät tuet ovat järjettömiä, ja vastustan niitä jyrkästi. Toisaalta tämän sopimuksen myötä muodostuu uhka, että myönnämme tukia Korean viennille.
Me kaikki tiedämme, että sopimukset ovat monimutkaisia ja että niissä on myös monia etuja, joihin olemme tyytyväisiä: Korean tullimaksujen poistuminen, eurooppalaisten sertifiointien tunnustaminen, uudet mahdollisuudet eurooppalaisille palveluille ja maantieteellisten merkintöjen suojelu. Osittain tästä syystä minulla ei ole tarvetta toimia niin kuin Yhdysvalloissa, jossa sopimus Korean kanssa on odottanut ratifiointia vuosien ajan ja jossa jotkut haluavat jopa avata autoalaa koskevan luvun uudelleen.
Komission vaatimus on tämä: sopimuksen tekstin on muodostettava osa kokonaispaketista, joka koostuu kolmesta asiakirjasta eli ratifioitavaksi jätettävästä vapaakauppasopimuksesta, täytäntöönpanotoimista erityisesti tullinpalautuksiin liittyen sekä suojalauseketta koskevasta asetuksesta. Jos mahdollista, lisäisin myös vaihtoehdon, jonka mukaan alueilla, joihin sopimus saattaa vaikuttaa, on mahdollisuus käyttää globalisaatiorahastoa.
Arvoisa komission jäsen, haluamme nähdä nämä kolme asiakirjaa yhdessä ja olemme sitä mieltä, että ennen kaikkea Lissabonin sopimukseen perustuvan tavanomaisen lainsäädäntömenettelyn perusteella meidän olisi suljettava pois kaikki väliaikaiset sopimukset, joita vastustaisimme, koska haluamme tehdä yhteistyötä.
Yannick Jadot
Arvoisa puhemies, kuten totesitte, tämä sopimus avaa uusia uria. Se avaa uusia uria, mutta ei välttämättä tavassa, jolla käsittelemme sitä. Huomaamme ehkä ensimmäistä kertaa neuvottelujen tuloksissa häviäjiä, mikä on hyväksyttävää, mutta huomaamme ne kauppaneuvotteluissa kolmansien osapuolten kanssa. Ei kuulu Lissabonin strategian eikä teollisuuspolitiikan piiriin päättää, kuka Euroopassa häviää avoimessa kauppasuhteessa.
Toiseksi, tämä sopimus avaa uusia uria myös siinä mielessä, että kauppaneuvotteluissa maatalousalat yleensä vastustavat ja teollisuudenalat ovat tyytyväisiä. Tässä tapauksessa tilanne on päinvastainen. Tämä on ensimmäinen kerta, kun suuret teollisuudenalat valittavat Euroopan unionin tekemistä päätöksistä.
Kolmanneksi sopimus avaa uusia uria, koska viittaatte tullimaksujen 1,6 miljardin euron alennukseen, josta hyödymme Korean markkinoilla. Mitä nämä luvut oikeastaan tarkoittavat? Olen vaaleilla valittu edustaja Ranskan länsiosasta, tarkemmin sanottuna Bretagnesta. Jos te, arvoisa komission jäsen De Gucht, olette käynyt Bretagnessa, tiedätte, että nykypäivänä siankasvatuksen lisääntymiseen liittyvä viherlevän kasvu ja pohjaveden saastuminen ovat valtavia ongelmia.
Nyt meille kerrotaan, että ansaitsemme vähän rahaa sioilla tekemällä kauppaa Etelä-Korean kanssa. Todellisuus edustamallani alueella on se, että siankasvatuksen lisääntyminen aiheuttaa menetettyjä työpaikkoja, menetettyä lisäarvoa ja menetyksiä matkailualalle, ja käytännössä me alueeni asukkaat olemme sopimuksen häviäjiä. Ehkä kokonaislaskelmanne mukaan asukkaat hyötyvät sopimuksesta, mutta edustamani alueen asukkaat häviävät.
Lisäksi sopimus avaa uusia uria, koska ensimmäistä kertaa vaaditaan ympäristöä koskevaa poikkeusta. Meille kerrotaan jatkuvasti, että Eurooppa on kiistaton johtaja maailmanlaajuisen ilmastonmuutoksen torjunnassa. Todellisuudessa voimme neuvotella Etelä-Korean kanssa vain autojen hiilidioksidipäästöjen poikkeuksista, koska autoteollisuuden eturyhmät ovat olleet Euroopassa hyvin voimakkaita hiilidioksidipäästöjen rajoitusten käyttöönoton määräaikojen lykkäämisessä ja koska nyt niiden on hankittava poikkeuksia ulkomailla.
Näemme siis taas kerran, että kun kyseessä on teollisuuden strategia, yritystemme strategia ja talouden valinta, on ennemminkin niin, että Eurooppa sietää tätä sopimusta kuin pääsee vaikuttamaan siihen. Olette maininnut Lissabonin strategian, vihreän talouden ja innovoinnin. En näe tässä sopimuksessa niitä edistäviä seikkoja.
Lopuksi, tapanne käsitellä kysymyksiä on usein hyvin tasapainoinen, mutta kun aletaan puhua veroista, yhtäkkiä... Kuulemisessanne mainittiin rajoilla sovellettava hiilidioksidivero ja nyt Tobinin vero, ja lyön vetoa, arvoisa komission jäsen De Gucht, että ennen toimikautenne loppua komission on otettava vahvasti kantaa Tobinin veroon, koska se on nyt tärkeä väline rahoitusmarkkinoiden sääntelyyn.
James Nicholson
ECR-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin käyttää tämän tilaisuuden toivottaa teidät, arvoisa komission jäsen, tervetulleeksi uuteen tehtäväänne ja toivottaa teille erittäin menestyksekästä kautta. Haluan tässä yhteydessä sanoa, että on hyvä, että käymme tämän keskustelun täällä tänään ja nostamme esiin joitakin seikkoja.
On totta, että neuvottelut ovat kestäneet pitkään ja pitkittyneet, ja otankin ilolla vastaan komission jäsenen lausuman, jonka mukaan hän toivoo voivansa saattaa ne nopeasti päätökseen.
Sopimuksen allekirjoittaminen tuo valtavat hyödyt sekä Euroopalle että Korealle. Tiedän, että on olemassa huolenaiheita ja olen kuunnellut huolenaiheet. Olemme tänään kuulleet autoteollisuutta koskevat huolet. Jos olemme jatkossakin riippuvaisia autoteollisuudesta - ja aiomme puolustaa sitä täysin - mielestäni valitsemme tälle väärän alueen, eikä General Motors todellakaan olisi itselleni tärkein alue, jos minulta kysytään.
Olen samaa mieltä huolenaiheista ja olen samaa mieltä monien ihmisten joistakin todellisista huolenaiheista, ja ymmärrän ne. Uskon kuitenkin, että tilaisuus on huolenaiheita merkittävämpi, ja uskon, että jos aiomme aina olla pidättyväisiä, emme saavuta mitään.
Meidän on siis huomattava tilaisuudet ja tartuttava niihin eikä kielteisiin puoliin. Emme saa unohtaa, että sopimuksella on myös poliittista sisältöä, koska Etelä-Korean pohjoispuolella on hyvin aggressiivinen vihollinen, ja mielestäni välitämme myös viestin siitä, kenen puolella olemme.
Meidän on siis tehtävä kaikkemme kyseisen alueen esteiden poistamiseksi. Sopimus osoittaa tukemme edistykselle.
Minulla oli tilaisuus käydä maassa ja tiedän, että alueen ihmiset ovat hyvin innokkaita pääsemään eteenpäin ja olemaan edistyksellisiä. Pohjoisen ja etelän välillä on selkeää ja näkyvää tukea, jonka huomaa esimerkiksi Kaesongin alueella. Tämä on mielestäni meille loistava tilaisuus päästä eteenpäin.
Haluan kysyä komissiolta seuraavaa: ensinnäkin sitä, voiko se kommentoida riidanratkaisumekanismia koskevaa säännöstä ja kertoa, miten se toimii käytännössä? Kuinka nopeasti voimme käyttää mekanismia esimerkiksi vakavan markkinahäiriön yhteydessä?
João Ferreira
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme tuominneet maailmantalouden vapauttamisen tuhoisat seuraukset monilla taloudellisen toiminnan aloilla, erityisesti joissakin jäsenvaltioissa ja alueilla, jotka ovat kaikkein riippuvaisimpia näistä aloista. Puhumme tuottavan toiminnan ja työpaikkojen menettämisestä, merkittävästä vaikutuksesta kykyyn luoda ja jakaa vaurautta, kasvavasta riippuvuudesta ulkomaisiin markkinoihin, kroonisesta ja kasvavasta kaupan epätasapainosta, eli lyhyesti sanottuna taloudellisesta ja sosiaalisesta romahduksesta.
Puhumme myös hyökkäyksestä työntekijöiden oikeuksia kohtaan, sosiaalisesta polkumyynnistä ja miljoonien pientuottajien ja monien pk-yritysten tuhosta. Nämä ovat kansainvälisen kaupan asteittaisen vapauttamisen seurauksia, joita sen kannattajat eivät voi ohittaa. Haluan muistuttaa vaate- ja tekstiiliteollisuudesta, joka on tässä sopimuksessa erityisen tärkeä, sekä työllisyyden pääosaston ja Eurofundin tutkimuksesta, jossa esitetyn näkemyksen mukaan 20-25 prosenttia EU:n alueen työpaikoista poistuu vuoteen 2020 mennessä ja jossa esitettiin näkemys, jonka mukaan 50 prosenttia alan työpaikoista voisi kadota. Haluan myös muistuttaa esimerkiksi elektroniikkateollisuudesta ja autoalan komponenttiteollisuudesta, jotka on jo mainittu täällä. Nämä valitukset herättävät kysymyksiä, joihin ei ole vieläkään vastattu.
Millä toimenpiteillä näitä aloja suojataan, muutoin kuin lieventämällä työpaikkojen menetyksen aiheuttamia vaikutuksia? Millaisia puolustusmekanismeja ja suojakeinoja on olemassa aggressiivista vientiä vastaan? Milloin ja miten meillä tulee olemaan keino estää tehokkaasti yritysten tuotannon siirtäminen? Ryhmän ehdotuksen mukaan vuoden 2010 talousarviossa tulee olemaan uusi budjettikohta tekstiili- ja jalkinealan toimia varten ja yhteisön ohjelman laatimiseksi alaa varten. Mitkä ovat ohjelman keskeiset kohdat?
Arvoisa komission jäsen, on luotava pikaisesti oikeudenmukaiset taloussuhteet. Niiden on palveltava kansalaisia ja heidän kotimaitaan, eikä tiettyjä talousalan ryhmittymiä tai niitä, jotka rahoittavat Euroopan unionia. Sen puolustaminen, että jokainen maa voi järjestää tuotantonsa kestävällä tavalla, on ollut tarpeen tulevaisuutta varten niiden uusien taloudellisten, sosiaalisten, energiaan ja ympäristöön liittyvien periaatteiden nimissä, joiden toteutuksessa uusliberalistinen malli ei ainoastaan epäonnistu, vaan joiden noudattamisesta se tekee mahdotonta.
Anna Rosbach
Arvoisa puhemies, en ole edellisen puhujan kanssa samaa mieltä. Suhtaudun myönteisesti Etelä-Korean kanssa tehtävään vapaakauppasopimukseen. Mielestäni on selvästi EU:n etujen mukaista edistää mahdollisimman läheisiä suhteita Euroopan sekä Aasian demokraattisten maiden, kuten Etelä-Korean, välillä.
Euroopan ja Etelä-Korean kauppa oli protektionismin vuoksi kauan epätasapainossa - EU:lla oli vapaakauppansa ja Etelä-Korealla protektionisminsa. Etelä-Korea oli muutama vuosikymmen sitten maatalousyhteiskunta. Siitä on tullut nopeasti teollisuusyhteiskunta, jossa 81 prosenttia väestöstä asuu kaupunkialueilla. Tätä nykyä maa on maailman yhdenneksitoista suurin talous ja EU:n neljänneksi suurin kauppakumppani.
Etelä-Korea on tärkeä liittolainen strategisesti tärkeällä alueella. Ennusteen mukaan se nousee kymmenen vuoden kuluessa vielä hallitsevampaan asemaan korkean teknologian alalla.
Etelä-Korea joutuu kilpailemaan pohjoisen naapurinsa, suuren talous- ja sotilasmahdin Kiinan kanssa, joka samalla on maan tärkein kauppakumppani. Kilpailua ajatellen Kiinalla on lähes ehtymättömät halvan työvoiman resurssit. Näin ollen Kiina on myös maan tärkein kilpailija kaupan alalla. Asettamalla Etelä-Korealle laatuvaatimuksia EU voi tehdä maan tuottamista tavaroista Yhdysvaltojen ja Euroopan vientiin paremmin sopivia - paljon paremmin kuin Kiinan tuotteet. Luulisin, että meitä kaikkia kiinnostaa tällainen kehitys.
Kuten on jo mainittu, tämän vapaakauppasopimuksen johdosta maksuja poistuu 1,6 miljardin euron edestä vuodessa. Se voi yleisesti ottaen olla erittäin hyvä asia, mutta mielestäni pitäisi miettiä, onko Etelä-Korean kauppaa ja teollisuutta liberalisoitu riittävästi ja voidaanko vapaakauppasopimuksen etenemissuunnitelmaa noudattaa, kun otetaan huomioon, että Etelä-Korea antaa yhä erityistukea tietyille teollisuudenaloille, kuten lääke- ja elektroniikka-alalle.
Peter Šťastný
(EN) Arvoisa puhemies, EU on kokenut viime kuukausina useita muutoksia. Meillä on ollut kolme kansainvälisestä kaupasta vastaavaa komission jäsentä, kaksi neuvoston puheenjohtajaa ja Lissabonin sopimus.
Koko tämän ajan olen yrittänyt perustella kaikille korkeille virkamiehille, että Etelä-Korean ja EU:n vapaakauppasopimusta on vielä hiottava, koska se ei ole lainkaan tyydyttänyt eräitä teollisuudenaloja, varsinkaan EU:n autoteollisuutta.
Tärkeimmät perustelut ovat liittyneet lähinnä tullinpalautusta koskeviin suojalausekkeisiin ja tullien ulkopuolisiin esteisiin. Komission jäsen totesi vastauksessaan kuulemisen aikana esittämääni kysymykseen, että tullinpalautusta koskeva suojalauseke ansaitsi lähempää tarkastelua, ja olin silloin toiveikas. Myös Yhdysvallat on hyllyttänyt vapaakauppasopimuksen Etelä-Korean kanssa osittain samanlaisten autoteollisuuden puolelta tulleiden vastalauseiden vuoksi.
Tämä on ensimmäinen suuri vapaakauppasopimus. Se on mallikappale. Meidän on toimittava oikein. Kummallakin osapuolella on oltava tasapuoliset toimintaedellytykset. Toivottavasti ette ymmärrä minua väärin. Olen vapaakauppasopimusten vankka kannattaja. Ymmärrän niiden myönteisen vaikutuksen bruttokansantuotteeseen ja työllisyyteen, mutta meidän pitäisi myös ymmärtää se, että kun kilpailuetu on yksipuolinen, hyvät puolet vähenevät ja voivat pahimmassa tapauksessa muuttua jopa huonoiksi.
EU:n työntekijät ansaitsevat parempaa. Ehkä meidän pitäisi kääntyä Atlantin takaisen kumppanimme puoleen ja pyytää yhdessä pieniä muutoksia, jotka tyydyttäisivät ainakin osittain näitä jättiläismäisiä teollisuusmahteja, jotta saisimme uudet vapaakauppasopimukset käyntiin mahdollisimman pian. Vapaakauppasopimuksissa on aina joitakin seikkoja, jotka eivät täysin tyydytä, mutta kyllä niiden on kaiken kaikkiaan hyödytettävä kummankin osapuolen kansalaisia. Tehtäväni on tarkkailla tilannetta ja varmistaa, että valitsijani ja EU:n kansalaiset saavan hyvän sopimuksen.
Kader Arif
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, keskustelimme jo syyskuun täysistunnossa Euroopan unionin ja Korean välisestä vapaakauppasopimuksesta. Monet meistä toivat jo silloin esiin pelkomme sopimuksen kielteisistä seurauksista erityisesti autoalalle. Emme arvanneet, että tapahtumat niin nopeasti osoittaisivat meidän olevan oikeassa.
Opel ilmoitti 21. tammikuuta Antwerpenin tehtaansa sulkemisesta ja tuotannon siirtämisestä Etelä-Koreaan. Pitäisikö meidän uskoa, ettei tällä ole mitään tekemistä juuri neuvotellun vapaakauppasopimuksen kanssa? Minä ainakin näen tietyn yhteyden näiden kahden asian välillä. Varsinkin juuri tällaisen talouskriisin aikana, jolloin työntekijät joutuvat ensimmäisinä maksamaan finanssimiesten virheistä, komission velvollisuus on ottaa huomioon, mitä seurauksia sen neuvottelemista sopimuksista on työelämälle.
Enää ei näille työntekijöille voida antaa liian yksinkertaisia vastauksia, koska tiedämme, että heidän on erittäin vaikeaa löytää muuta työtä. Emme voi sanoa heille, että kansainvälinen kauppa on peli, jossa on vain voittajia ja häviäjiä, ja ettemme valitettavasti voi sille mitään, että juuri heidät on uhrattava.
Arvoisa komission jäsen, odotamme teiltä tänään vastauksia. Aluksi haluamme tietää, onko pääosastonne arvioinut sopimuksen vaikutukset Euroopan työpaikkoihin. Minun on sanottava, ettemme usko 19 miljardin euron hyötyyn, jonka ilmoititte olevan odotettavissa Euroopan viejille. Mistä tämä luku tulee? Mihin tutkimukseen se perustuu? Jos nyt ei ajatella odotettavissa olevia myönteisiä vaikutuksia, onko myös kielteiset vaikutukset otettu huomioon?
Komissio on laatinut luonnoksen asetukseksi, joka koskee menetelmiä suojatoimien toteuttamiseksi tämän sopimuksen yhteydessä. Menetelmiin kuuluu erityisesti tullinpalautus. Se on etu, jota ei koskaan aiemmin ole myönnetty edes kehitysmaihin kuuluville kauppakumppaneillemme. Esitetyissä ehdotuksissa on monimutkaisia menettelyjä, jotka koskevat suojalausekkeisiin vetoamista ja niiden täytäntöönpanoa.
Rohkaisevaa on kuitenkin, että ensimmäisen kerran parlamentti voi pian ilmaista kantansa tästä tekstistä tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä. Haluan kuitenkin korostaa, että Euroopan työllisyysongelmaa ei ratkaista soveltamalla lievennystoimia kuhunkin tapaukseen erikseen. Tämän vuoksi vaadin koko ryhmäni kanssa, että vihdoinkin laaditaan todellinen eurooppalainen teollisuuspolitiikka, joka sisältää teollisuutemme tulevaisuutta koskevan kunnollisen strategian.
Koska talous on kriisissä ja maailmanlaajuinen kilpailu kiristyy, teollisuuspolitiikan on oltava tehokkaasti koordinoitua yhteisen kauppapolitiikan kanssa, jotta vapaakauppasopimuksemme eivät vähentäisi Euroopan työpaikkoja.
Toinen asia, johon odotamme saavamme selvennystä, on sopimukseen sisältyvä kulttuuriyhteistyöpöytäkirja. Monet jäsenvaltiot ovat reagoineet erittäin voimakkaasti Korean kanssa aloitettuihin neuvotteluihin, koska kyseinen maa ei ole ratifioinut kulttuuri-ilmaisujen moninaisuuden suojelemista ja edistämistä koskevaa Unescon yleissopimusta.
Tuomitsen periaatteessa tähän aiheeseen liittyvät neuvottelut. Katson, että kulttuuriin liittyvät asiat on pidettävä erossa kauppaneuvotteluista ja annettava kulttuurista vastaavan komission jäsenen hoidettaviksi, jotta kulttuurista ei tulisi asia, josta neuvotellaan saman otsikon alla kuin tavallisista hyödykkeistä ja palveluista.
Hyvä komission jäsen, tiedätte, miten tärkeää parlamentin jäsenille on saada kattavat tiedot parhaillaan käynnissä olevista neuvotteluista ja osallistua niihin kaikissa vaiheissa, neuvotteluvaltuuksien määrittelystä alkaen. Lähestymistapojemme eroista huolimatta haluaisin korostaa, että meidän olisi ollut helpompi ymmärtää, minkälaista strategiaa tavoitellaan, jos parlamenttia olisi kuultu jo alkuvaiheessa.
Uskonkin voivani luottaa siihen, että te ja komissio autatte meitä tulevassa työssämme. Kunkin on toimittava oman vastuunsa puitteissa, mutta aina sellaisen kauppapolitiikan hyväksi, joka on enemmän yhteisön politiikan mukaista, mutta ennen kaikkea oikeudenmukaisempaa.
Puhemies
(FR) Kiitos, jäsen Arif, mutta tulkeilla on yhä ongelmia pysyä perässä. He antavat minulle koko ajan merkkejä, etteivät pysy tahdissanne. Puheenvuoro voi hyvin olla pitkä, paljon pitempi kuin puheaika sallii, mutta sitä ei silloin tulkata.
Näin ollen puheenne ymmärtävät teidän itsenne lisäksi vain salissa olevat ranskankieliset.
Ramon Tremosa I Balcells
(EN) Arvoisa puhemies, Katalonian ja Euroopan autoteollisuus ovat pitäneet Euroopan unionin ja Etelä-Korean välistä vapaakauppasopimusta koskevaa ehdotusta epäoikeudenmukaisena ja tasapainottomana.
Kyseinen teollisuudenala kuten myös Euroopan tekstiiliala ovat ilmaisseet huolestumisensa tietyistä seikoista, kuten tullinpalautusjärjestelmästä ja suojalausekkeesta. Euroopan ammattiyhdistysten keskusliitto on myös kritisoinut vapaakauppasopimusta. Etelä-Korea ei ole ratifioinut yhtään Kansainvälisen työjärjestön ILO:n perussopimusta. Etelä-Korea torjuu itsepintaisesti ammattiyhdistysoikeuksia.
Lisäksi tiedämme, että mielipiteet Etelä-Korean kanssa tehtävään sopimukseen liittyvän tullinpalautuksen suhteen jakautuivat selvästi Euroopan komission kollegiossa ja yksiköissä, erityisesti verotuksen ja tulliliiton pääosaston ja kauppapolitiikan pääosaston välillä.
Verotuksen ja tulliliiton pääosastoa kiinnostaa se, että tullinpalautusjärjestelmä aiheuttaa talouden vääristymiä, koska se on itse asiassa vientitukea. Se takaa Korean teollisuudelle selvän kilpailuedun Euroopan teollisuuteen nähden Euroopan unionissa.
Korean vienninedistämisorganisaatio on laskenut, että hyöty on vähintään 1 300 euroa autoa kohden. Pitääkö uusi komissio siis tätä vapaakauppasopimusta oikeudenmukaisena? Toimittaako uusi komissio parlamentille tätä tullinpalautusjärjestelmää koskevan kattavan, ajantasaisen vaikutustenarvioinnin ja analysoinnin?
Paweł Zalewski
(PL) Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään hyvin tärkeästä sopimuksesta, joka toimii mallina muiden Kaukoidän maiden kanssa tehtäville sopimuksille. Huolellinen harkinta ja analysointi on siis tarpeen. Meitä ei saa painostaa toimimaan liian nopeasti. Kannatan vapaata kilpailua, ja mielestäni sen vaikutus poliittisen tilanteen vakautumiseen ja taloudelliseen kehitykseen on kiistaton. Kilpailun on kuitenkin oltava tasapainoista ja perustuttava teknologiaan tai tuotantokustannuksiin eikä välineisiin, kuten tullinpalautus, joka on sisällytetty sopimukseen ja joka palvelee rehellisesti sanoen vain toisen osapuolen etuja.
Meillä on talouskriisi, ja siksi meidän on otettava erityisen tarkasti huomioon Euroopan tilanne - meidän on kannettava erityistä vastuuta Euroopan teollisuudesta. Kyse ei ole vain autoteollisuudesta vaan myös elektroniikka- ja tekstiiliteollisuudesta. Monet teollisuuden haarat esimerkiksi Puolassa pitävät sopimusta huonona. Siksi meidän olisi mielestäni toimittava seuraavasti. Ensinnäkin meidän on oltava varmoja sopimuksen vaikutuksista, ja siksi meidän on tehtävä yhteistyötä myös niiden teollisuudenalojen kanssa, joilla on esiintynyt epäilyksiä sopimuksen suhteen, eikä vain niiden alojen kanssa, jotka arvelevat hyötyvänsä sopimuksesta. Odotan, että komissio tuottaa hyvin kattavan analyysin sopimuksen voimaantulon seurauksista. Toiseksi meidän on oltava hyvin varovaisia suojatoimenpiteiden suhteen ja laadittava ne niin, että sopimus on tosiasiallisesti hyödyllinen kummallekin osapuolelle, ei ainoastaan Etelä-Korealle. Kolmanneksi: emme voi ottaa sopimusta käytäntöön väliaikaisesti ennen kuin parlamentti on varma, että se on todella hyödyllinen kaikille Euroopan unionin valtioille ja ettei se tuo Korean teollisuudelle perusteetonta etua.
Vital Moreira
(PT) Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kaupasta vastaavalle komission jäsenelle kaksi kysymystä tämän sopimuksen merkityksestä EU:n kauppapolitiikalle. Vuonna 2006 käynnistettiin Globaali Eurooppa -strategia, jonka tavoitteena on lisätä kansainvälisen kaupan merkitystä Euroopan unionin talousstrategiassa. Tämä on itse asiassa sen jälkeen ensimmäinen ja ainoa vapaakauppasopimus, josta on neuvoteltu merkittävän kauppakumppanin kanssa - sitä ei tosin ole vielä ratifioitu.
Miten komissio suhtautuu omaan rooliinsa ja laihoihin tuloksiin, kun otetaan huomioon Globaali Eurooppa -strategian tavoitteet? Katsooko komissio, että tämä sopimus koettelee komission kauppapolitiikan uskottavuutta ja että uskottavuus riippuu myös siitä, ratifioiko ja hyväksyykö parlamentti sopimuksen?
Toiseksi: sopimus koskee vain yhtä maata, joten kyseessä on kahdenvälinen sopimus. Tiedämme, että Maailman kauppajärjestön WTO:n puitteissa suunniteltu kunnianhimoinen monenvälinen kauppasopimus polkee paikallaan ilman välitöntä toteutumisen mahdollisuutta. Euroopan unionin ehdottamat monet alueelliset sopimukset ovat melkein kaikkialla epäonnistuneet tai niillä ei ole todellisia tulevaisuuden mahdollisuuksia. Lyhyesti: onko tämä kahdenvälinen sopimus osoitus siitä, että EU:n investointi kahdenvälisiin ja alueellisiin sopimuksiin on epäonnistunut ja että tästä lähtien joudumme turvautumaan ainoastaan bilateralismiin?
Pablo Zalba Bidegain
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ryhmällä on erittäin selkeä kanta, kun kyse on Euroopan unionin kauppapolitiikasta. Olemme vapaan kaupan horjumattomia kannattajia, ja on tietenkin elintärkeää, että Eurooppa jatkaa kauppasopimusneuvotteluja muiden maiden kanssa, koska näin eurooppalaiset yritykset saavat uusia mahdollisuuksia eli uusia työpaikkoja, joita kaivataan kipeästi nykyisen vakavan talouskriisin aikana.
Arvoisa komission jäsen, pidin todella paljon puheestanne, koska minäkin pidän erittäin tärkeänä, että sopimuksissa on riittävät takeet siitä, ettemme joudu allekirjoittamaan lausekkeita, jotka ovat Euroopan teollisuuden kannalta epätasapainoisia ja kohtuuttomia.
Komission ehdottama sopimus Etelä-Korean kanssa on ensimmäinen uuden sukupolven sopimus ja entistä kunnianhimoisempi EU:n kauppasopimus, ja siksi se on niin tärkeä. Sillä ei ole väliä, onko kyseessä pieni vai suuri maa. Kysymys on siitä, ettemme saa heikentää mahdollisuuksiamme neuvotella tulevaisuudessa sopimuksista paljon suurempien maiden kanssa.
Tämän vuoksi emme vastusta Etelä-Korean kanssa tehtävää vapaakauppasopimusta. Haluamme kuitenkin tarkemmin tutkittaviksi tietyt kohdat, jotka mielestämme aiheuttavat joillekin eurooppalaisille teollisuudenaloille kohtuuttomia kilpailuhaittoja ja tuovat korealaisille tuottajille kohtuutonta etua.
Arvoisa komission jäsen, pyydän teitä selittämään, miksi tullinpalautusta koskeva suojalauseke tulee voimaan viiden vuoden kuluessa. Kun minulla viimeksi oli tilaisuus keskustella kanssanne, sanoitte syyksi sen, että myös ajoneuvojen tullit poistetaan viiden vuoden päästä.
Sopimukseen sisältyy, että yli viisi tonnia painavien ajoneuvojen tullit poistuvat viiden vuoden kuluttua. Sen sijaan alle viisi tonnia painavista ajoneuvoista, jotka ovat kaikki standardin mukaisia ajoneuvoja, maksettava 10 prosentin tulli poistuu kolmessa vuodessa. Arvoisa komission jäsen, mistä tämä kahden vuoden ero johtuu?
Haluaisin myös yksityiskohtaisempia tietoja siitä, onko tähän asiaan tehty muutoksia, kuten mainitsitte. Miksi näitä ongelmia korjataan jälkikäteen, vaikka suojalausekkeen tarkoitus on ennakoida mahdollisia kielteisiä seurauksia?
Evelyn Regner
(DE) Arvoisa puhemies, EU:n olisi tehtävä vapaakauppasopimuksia vain sellaisten maiden kanssa, jotka kunnioittavat ihmisoikeuksia täysimääräisesti. Mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että Kansainvälisen työjärjestön keskeiset työntekoa koskevat normit on pantu täytäntöön ja että niitä myös noudatetaan. Sopimuksen työtä koskevat lausekkeet ovat hyviä, mutta eivät riittäviä. Koreassa on varsinkin viime kuukausina ollut tapauksia, joissa on rikottu oleellisesti ammattiyhdistysoikeuksia, kuten työehtosopimusneuvotteluoikeutta ja vapaata järjestäytymisoikeutta. Euroopan ammattiliitot, varsinkin metalliteollisuuden ammattiliitot, ovat tuoneet näitä tapauksia esille koko neuvotteluprosessin ajan tarkoituksenaan valottaa erityisesti autoalalla odotettavissa olevia ongelmia.
Antwerpenin Opelin tehtaan tapaus on mainittu useaan kertaan. Toistan vielä, että toimintoja ei ole siirretty vain ylikapasiteetin takia, kuten johto on toistuvasti ilmoittanut, vaan ensi sijassa tuotannon siirtämiseksi Etelä-Koreaan. Kuka tästä hyötyy? Vaikuttiko tässä mahdollisesti tuleva vapaakauppasopimus?
Toinen vaikeuksissa oleva ala, johon ei ole kiinnitetty yhtä paljon huomiota, on laivanrakennusteollisuus. Kymmenvuotissuunnitelmassaan, joka on osa lainsäädäntöä, Korea on asettanut tavoitteeksi varmistaa, että yli 90 prosenttia Korean laivanrakennusteollisuuden toimittajista on sijoittautunut Koreaan. Tämä tekee tilanteen hyvin vaikeaksi eurooppalaisille kilpailijoille ja varsinkin teollisuuden työntekijöille.
(Työjärjestyksen 149 artiklan 8 kohdan mukainen kysymys)
Daniel Caspary
(DE) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Regner, paljon kiitoksia, että sain tämän tilaisuuden. Olette viitannut Antwerpenin Opelin tehtaan tilanteeseen. Haluaisin tietää, oletteko kanssani samaa mieltä siitä, että Opelilla on ollut suuria taloudellisia vaikeuksia jo useiden kuukausien ajan, että yhtiö pystyisi valmistamaan paljon enemmän autoja kuin se tätä nykyä tekee ja että Opelin surkea taloudellinen tilanne ei voi johtua vapaakauppasopimuksesta, joka ei ole vielä voimassa.
Evelyn Regner
(DE) Arvoisa puhemies, tietenkin on totta, että yhtiöllä on vakavia taloudellisia ongelmia. Se pitää suurelta osin paikkansa. Kuitenkin on niin, että yhtiön johto ja erityisesti toimitusjohtaja Reilly ovat rikkoneet delta-sopimusta. Sopimusehtoihin kuului Antwerpenissä sijaitsevalle Opelin tehtaalle annettu vakuutus, että kaupunkimaastureiden valmistus säilyisi siellä. Niitä ei nyt valmisteta Antwerpenissä vaan Etelä-Koreassa. Minun mielestäni tämä tarkoittaa yksinkertaisesti sitä, että Opelin nykyisiä toimintoja on siirretty Antwerpenistä Etelä-Koreaan.
Bernd Lange
(DE) Arvoisa puhemies, hyvä jäsen De Gucht, haluan esittää teille kolme kysymystä. Ensimmäinen kysymykseni koskee tasapuolisten kilpailuolosuhteiden luomista. Työntekijöiden oikeuksia on rajoitettu Etelä-Koreassa, minkä vuoksi kilpailuolosuhteet ovat epätasapuoliset. Tähän kuuluu myös työtaistelutoimia koskevan oikeuden rajoittaminen. Etelä-Korean rikoslain 314 pykälässä mainitaan rikos, jonka nimike on "toimintojen häiritseminen". Pykälää käytetään lakkojen estämiseen ja ammattiyhdistysoikeuksien rajoittamiseen. Näin oli esimerkiksi Ssangyongin tapauksessa. Haluaisin myös tietää, miksi teemme vapaakauppasopimuksia sellaisten maiden kuin Etelä-Korean ja Kolumbian kanssa, joilla on eniten vaikeuksia noudattaa Kansainvälisen työjärjestön standardeja. Ensimmäinen kysymykseni onkin: Miten teidän mielestänne voitaisiin vapaakauppasopimuksen avulla varmistaa, etteivät kilpailuolosuhteet Etelä-Koreassa ole epätasapuoliset työntekijöiden oikeuksien rajoittamisen vuoksi?
Toinen kysymys koskee autoteollisuuden ongelmia, joihin useat muutkin puhujat ovat viitanneet. Järkevät suojalausekkeet ovat tässä tapauksessa hyvin tärkeitä. Nykyisin on voimassa vakavia työmarkkinahäiriöitä ja tullinpalautusjärjestelmää koskevia yleisiä suojalausekkeita. En ymmärrä tätä aivan täysin. Hyvä jäsen De Gucht, ehkä voisitte antaa minulle yksinkertaisen selityksen suojalausekkeista. Erityisesti haluaisin tietää, kuka voi ottaa ne käyttöön ja milloin.
Kolmas kysymykseni koskee yhteistyömme uutta sopimuspohjaa, joka vahvistettiin Lissabonin sopimuksessa. Siihen kuuluu suojalausekkeiden ja täytäntöönpanon hyväksyminen osana yhteispäätösmenettelyä. Voitteko taata, ettei vapaakauppasopimusta saateta voimaan ennen kuin parlamentti on hyväksynyt tämän menettelyn, vaan että se tehdään vasta sitten, kun parlamentti on käyttänyt oikeuksiaan ja hyväksynyt suojalausekkeet?
Kathleen Van Brempt
(NL) Arvoisa komission jäsen, olette varmasti kanssani samaa mieltä siitä, että vapaakauppasopimuksia ei tehdä aatteellisista syistä, vaan koska tunnemme hyvin niiden sosiaalisen ja taloudellisen vaikutuksen yhteiskuntaan. Mainitsitte itse lukuisat vaikutustutkimukset. En ole kuitenkaan lukenut yhtään vaikutustutkimusta, jossa selvitettäisiin, miten sopimukset vaikuttavat eri alojen työllisyyteen.
Monet ihmiset ovat jo puhuneet autoteollisuudesta. Oma kotiseutuni ja myös jossain määrin teidänkin kotiseutunne, arvoisa komission jäsen, ovat jo kokeneet, miten vapaakauppasopimus vaikuttaa. Antwerpenin Opel-autotehdas suljetaan, ja ammattiyhdistykset - ihmiset, jotka ovat seuranneet asiaa vuosikausia - ovat ehdottoman vakuuttuneita siitä, että kyseinen vapaakauppasopimus on hyvin tärkeä osa Opelin paljon puhuttua liikesuunnitelmaa, jota ei näytetä meille ja josta päätös siirtää kaupunkimaastureiden valmistus pois Antwerpenistä alun perin johtui.
Esitän teille kaksi kysymystä tästä asiasta. Tiedättekö, miten sopimus vaikuttaa työllisyyteen, kunkin talouden alan työllisyyteen? Ellette tiedä, oletteko valmis - painostan teitä tässä asiassa - teettämään vaikutustutkimuksen, jotta meillä parlamentin jäsenillä olisi tarvitsemamme tiedot, kun lopulta joudumme antamaan suostumuksemme? Toinen kysymykseni koskee sitä, aiotteko tulevaisuudessa - nythän olette virkakautenne alussa - jatkaa johdonmukaisesti tällaisten vaikutustutkimusten teettämistä sosiaalialalla?
Seán Kelly
(GA) Arvoisa puhemies, kannatan Euroopan unionin ja Etelä-Korean välistä kauppasopimusta.
Samalla kun kannatan sitä, totean, että kaikissa tämän tyyppisissä sopimuksissa on voittajia ja häviäjiä. Valitettavasti tässä tapauksessa autonvalmistajien yhdistys näyttää olevan häviäjänä, mutta koska autojen kysynnän odotetaan seuraavien 20-30 vuoden aikana ainakin nelinkertaistuvan, luulisi mahdollisuuksiakin löytyvän.
Komission jäsenen mukaan Euroopan unioni hyötyy sopimuksesta 19,1 miljardia euroa ja Etelä-Korea 12,5 miljardia euroa. Minusta tämä on edullinen kauppa. Jos luvut olisivat päinvastaiset, meillä voisi olla syytä huolestua. Emme voi myöskään aliarvioida sen seikan psykologista merkitystä Etelä-Korean politiikalle, että ojennamme käden valtamerten yli Aasiaan - se on heille hyvin tärkeää - ja me puolestamme saamme takaisin Kööpenhaminan huippukokouksen vuoksi hieman heikentyneen asemamme maailmassa.
Harlem Désir
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä Korean kanssa tehtävä sopimus on ensimmäinen tärkeä sopimus, joka on todella Globaali Eurooppa -strategian mukainen. Sopimuksen on oltava erityisen mallikelpoinen, koska se toimii esimerkkinä.
Voimme kuitenkin todeta, että ongelmia on ensinnäkin parlamentin tiedonsaannissa, erityisesti suojalausekkeita koskevien tietojen antamisessa. Toinen ongelma koskee käytettyä menetelmää, koska meille on jo kerrottu, että voisi olla mahdollista panna täytäntöön väliaikaisia säännöksiä tai panna sopimus väliaikaisesti täytäntöön parlamentin suostumusta odottamatta. Kolmas ongelma koskee kaupan kehyksen selvyyttä ja avoimuutta - jonka jäsen Rinaldi toi esiin - sillä tullinpalautuksen vuoksi sopimus voisi itse asiassa koskea välillisesti myös Kiinaa. Mielestäni meidän on oltava erityisen tarkkoja näissä vapaakauppasopimuksissa.
Ongelmana on lisäksi sopimuksen johdonmukaisuus, jos otetaan huomioon tavoite kehittää sosiaalisia ja ympäristöä koskevia standardeja. Sosiaalisten standardien noudattamisessa olemme huomattavan kaukana esimerkiksi siitä, mitä Yhdysvallat on neuvotellut Korean kanssa tekemäänsä sopimukseen.
Totta puhuen on myös niin, että kun katselee nykyistä taloustilannettamme, jossa autoteollisuus...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Niccolò Rinaldi
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, esitän komission jäsenelle vielä yhden kysymyksen. Ymmärrämme sen, ettei meillä ole selvää kehystä, kun on kyse kansallisten parlamenttien ratifiointimenettelystä, mutta minkälainen enemmistö vaaditaan tämän sopimuksen hyväksymiseksi neuvostossa? Vaaditaanko määräenemmistö vai enemmistö konsensusperiaatetta noudattaen? Tämä on asia, jota en ole käsittänyt. Mielestäni on tärkeää ymmärtää tämä oikeudellista perustaa koskeva seikka.
Haluan myös sanoa, että minua on hämmästyttänyt tämän keskustelun sävy. Minusta tuntuu, että huolestuneita puheenvuoroja on kuultu paljon, ja siksi kehotan komissiota jälleen muistamaan yhteistyön. Arvoisa komission jäsen, olemme varmoja, että teette loistavaa työtä., mutta kuten korealaisessa sananlaskussa sanotaan, tietä on kysyttävä, vaikka sen jo tuntisi.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, vapaakauppasopimus Etelä-Korean kanssa näyttää olevan askel oikeaan suuntaan. Vapaakauppa-aluetta koskeva sopimus lisää vastavuoroisuuteen perustuvaa kauppaa huomattavasti. Korean noin 1,6 miljardin euron ja EU:n noin 1,1 miljardin euron tuontitullien poistuessa kauppa vapautuu merkittävästi tärkeillä aloilla eli teollisuudessa ja palveluissa. Tämä koskee pääasiassa televiestintää, ympäristön suojelua, liikennettä, rahoitusta ja oikeudellisia palveluja. Vapaakauppasopimus myös lisää osaltaan avoimuutta teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua ja julkisia hankintoja koskevissa kysymyksissä. Sopimuksen ansiosta Korea kunnioittaa myös EU:n todistuksiin ja laatustandardeihin liittyviä menettelyjä. Sopimus on erityisen tärkeä nykyisessä taloustilanteessa, koska sen ansiosta kehitys EU:n jäsenvaltioissa pääsee vauhtiin. Ymmärrämme kuitenkin...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Karel De Gucht
Arvoisa puhemies, haluan sanoa ensinnäkin menettelyn osalta - koska siitä on tehty monta kysymystä - että tämä on ensimmäinen kerta, kun parlamentin on annettava suostumuksensa sopimuksesta sellaisenaan, ja myös ensimmäinen kerta, kun suojalausekkeet on hyväksyttävä yhteispäätösmenettelyllä. Luulisin, että tämä vaikuttaa neuvoston, komission ja parlamentin välisiin suhteisiin.
Suojalausekkeet ovat vain ehdotus. Komissio hyväksyi eilen ehdotuksensa, joka esitetään neuvostolle ja parlamentille hyvin pian. Sen jälkeen tulee tietenkin yhteispäätösmenettely, joten en ymmärrä, miksi esitätte puheenvuoroissanne niin monia kysymyksiä ja epäilyjä, jotka koskevat suojalausekkeita. Vain teidän hyväksymänne suojalausekkeet tulevat voimaan, koska kyseessä on yhteispäätösmenettely. Juuri tästä on kyse. Teidän ei siis tarvitse olla huolissanne siitä eikä ratifioinnista parlamentissa.
Tämä edellyttää tietenkin keskustelua valiokunnassanne. Sanoin jo kuulemisen aikana, etten aio ehdottaa sopimuksen pikaista väliaikaista soveltamista ennen kuin parlamentti on lausunut kantansa sopimuksesta, tapahtui se sitten parlamentin virallisen ratifioinnin muodossa tai jonkin muun menettelyn kautta, joka voidaan toteuttaa kansainvälisen kaupan valiokunnan ja komission välillä. Asia jää avoimeksi ja siitä voidaan keskustella, mutta parlamentilla on joka tapauksessa tilaisuus antaa poliittinen tuomionsa sopimuksesta ennen kuin mitään ehdotuksia pikaisesta soveltamisesta tehdään.
Kokonaan toinen kysymys on, onko tämä sekasopimus vai sopimus, jossa on kyse vain yhteisön toimivallasta. Oikeudellinen yksikkö valmistelee yhä kantaansa tästä asiasta, mutta emme voi sulkea pois mahdollisuutta, että joudumme loppujen lopuksi hyväksymään tämän sekasopimukseksi, jolloin kaikkien kansallisten parlamenttien on ratifioitava se, ja tällöin - vastaan nyt Niccolò Rinaldin kysymykseen - se voi vaikuttaa myös neuvoston äänestysmenettelyyn.
Tässä kaikki, mitä halusin sanoa menettelystä. Teillä on hyvä tilaisuus ilmaista kantanne, ja me noudatamme sitä tunnontarkasti - ellemme tee niin, joudumme varmasti vaikeuksiin!
komission jäsen. - (NL) Käsittelen nyt Opelin tapausta. Ymmärrän kyllä, että Opelin tapaus nousee esiin Belgian lisäksi myös muissa jäsenvaltioissa. Sitä en kuitenkaan ymmärrä, kun sanotaan, että Etelä-Korean kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen ja Euroopan Opelin tehtaiden sulkemissuunnitelmien välillä on suora yhteys.
Opel ilmoitti jo vuoden 2009 alussa, että se aikoo vähentää kapasiteettia Euroopassa 20 prosentilla. Voihan tämän tehdä niin, että kaikki tehtaat jäävät lopulta auki, tietenkin sillä edellytyksellä, että myös Opel pitää sitä liiketoiminnan kannalta mahdollisena.
On kuitenkin myös niin, että päätös siirtää kaupunkimaasturien valmistus Etelä-Koreaan tuli joka tapauksessa sen jälkeen kun Magnan kanssa oli päästy sopimukseen, mutta ennen kuin EU:n ja Etelä-Korean vapaakauppasopimusneuvottelut oli saatu päätökseen. Beletin ja Van Bremptin väite ei siis voi pitää paikkaansa aikataulullisesti. Sopimus Etelä-Korean kanssa tehtiin vasta myöhemmin.
Tämä asia voitaisiin itse asiassa kääntää toisin päin, toisin sanoen, että jotkin jäsenvaltiot hyväksyivät Etelä-Korean kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen vain siksi, että he tiesivät, mitä Opelille tapahtuu. Mielestäni jälkimmäinen tapaus onkin todennäköisempi, jos tarkastellaan, millä aikajanalla asiat käytännössä tapahtuivat.
Haluaisin muuten huomauttaa vielä jäsen Beletille, että hänen mainitsemassaan vertailussa on pieni matemaattinen virhe. Hänhän sanoi, että Etelä-Korea tuo 15 kertaa niin paljon autoja Eurooppaan kuin Eurooppa vie Etelä-Koreaan. Tähän voi liittyä politiikkaa, johon minäkin sotkeuduin äskettäin Belgiassa. Tämänhetkisten lukujen mukaan Etelä-Koreaan viedään 37 000 autoa ja sieltä tuodaan noin 440 000 autoa.
Lisäksi ajattelunne on virheellistä sikäli, että oletatte molempien markkinoiden olevan samansuuruiset. Jos vertailette näitä kahta markkinaa, teidän on otettava huomioon, että Etelä-Korean markkinat ovat paljon pienemmät kuin Euroopan markkinat. Vertailette siis toisiinsa omenoita ja appelsiineja.
Markkinoille pääsyn osalta voidaan todeta, että tosiasiassa vientimme Euroopasta Etelä-Koreaan on prosenteissa sama kuin tuontimme Etelä-Koreasta eli noin 3-4 prosenttia. Sillä juuri on merkitystä.
Markkinatilannetta arvioitaessa on mielestäni paljon tärkeämpää huomata se, että Etelä-Korean valmistajat ovat äskettäin avanneet suuria tehtaita Euroopassa, nimittäin Tšekissä ja Slovakiassa. Nämä tehtaat pystyvät yhdessä valmistamaan vuosittain noin puoli miljoonaa autoa, joten totuus on ehkä se, että tulevaisuudessa juuri Euroopassa valmistetut korealaiset autot pääsevät laajasti markkinoille täällä Euroopassa. Tulossa on selvä muutos, ja koko automarkkinoilla on tosiasiassa nähtävissä siirtyminen suuriin markkinoihin, joilla autoja todellakin voidaan ostaa ja myydä.
Lopuksi käsittelen Opelin tilannetta, joka on joka tapauksessa erityisen valitettava - ja johon kuitenkin joskus saadaan ratkaisu. On muistettava se tosiasia, että valmistajat seuraavat asiakkaita eikä päinvastoin. Tämä on yhtenä tärkeänä syynä tiettyihin Euroopan kutistuvilla automarkkinoilla tehtyihin poliittisiin päätöksiin. Myös näillä markkinoilla useat autonvalmistajat ovat vaikeassa taloudellisessa tilanteessa.
Kommentoin vielä viimeiseksi kahdenvälisten ja monenvälisten neuvotteluiden välistä jännitettä, josta myös jäsen Moreira mainitsi puheenvuorossaan. Dohan kierrokseen perustuvia neuvotteluja on käyty vuodesta 2001 lähtien eli yhdeksän vuotta, mutta vieläkään umpikujaan ei ole ratkaisua. Olen innokas monenvälisyyden kannattaja, ja mielestäni meidän on saatettava myös Dohan neuvottelut myönteiseen päätökseen niin, että niiden kehitysyhteistyöhön liittyvät ulottuvuudet säilyvät. Mielestäni Dohan monenväliset puitteet takaavat myös suurimman oikeusvarmuuden kansainväliselle kaupalle. Olen kuitenkin sitä meiltä, että odotellessamme Dohan kierroksen päättymistä - joka tapahtuu toivoakseni vuonna 2010 tai viimeistään vuoden 2011 alussa - emme voi istua kädet ristissä kahdenvälisten neuvottelujen rintamalla.
Mielestäni on erittäin tärkeää, että kahdenvälisissä järjestelyissä teemme vai sellaisia sopimuksia, jotka menevät Dohan kierrosta pidemmälle, jotta emme heikennä Dohan kierroksen päätösten vaikutusta asettamalla tiukempia kriteereitä. Myös tällä voidaan selittää Etelä-Korean kanssa tehtävän vapaakauppasopimuksen laatimista. Minun näkemykseni mukaan se ei ole luonteeltaan sopimus, joka heikentää monenvälisyyttä. Jos haluaisimme heikentää monenvälistä pohjaa, vaikutus olisi todellakin sellainen. Se ei kuitenkaan ole tarkoituksemme, ei myöskään tulevissa neuvotteluissa.
Puhemies
(ES) Keskustelu on päättynyt.
Seuraava istunto pidetään huomenna torstaina 11. helmikuuta 2010 klo 09.00-13.00 ja klo 15.00-17.00.
Esityslista julkaistaan samannimisessä istuntoasiakirjassa sekä Euroopan parlamentin verkkosivustolla.
