Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni koskee sivua 14. En ollut ainoa, joka käytti puheenvuoron kyseisenä ajankohtana, mutta esitin erittäin täsmällisen kysymyksen. Toivoisin, että vastauskin olisi sellainen. Kysyin, millä perusteella lehterillä olleet ihmiset olivat päässeet sinne? Näin muiden tavoin jälkeenpäin televisiosta, että yhdelläkään heistä ei ollut vierailijan kulkulupaa. Saanko kysymykseeni vastauksen ja jos saan, niin milloin?

Puhemies
Herra Fabre-Aubrespy, muistan, että satuin olemaan paikalla, samoin kuin suurin osa kollegoista, silloin kun esititte pyyntönne. En pysy antamaan vastausta kysymykseenne tällä hetkellä. Tulen välittämään tämän kysymyksen iltapäivällä kokoontuvalle puhemieskonferenssille, jotta saisitte vastauksen.

Falconer
Esitän sanottavani hyvin lyhyesti. En ole paikalla puhuakseni työntekijöistä, jotka yrittivät puolustaa toimeentuloaan. Olen täällä osoittaakseni kysymyksen henkilöstä, joka varasti työntekijöiltä.
Eilen esitin kysymyksen istuntosalin käytävällä olevasta Robert Maxwellin huonomaineisesta kuvasta. Halusin varmistua siitä, milloin puhemies ja kvestorit tutkisivat asiaa. Voitteko kertoa tälle parlamentille, miksi Robert Maxwellin kuva on yhä istuntosalin ulkopuolella? Tunnetun rikollisen kuva on yhä kehyksissä istuntosalin ulkopuolella!

Puhemies
Herra Falconer, asiasta on ilmoitettu jo salivahtimestareille, että he ryhtyisivät tarvittaviin toimenpiteisiin.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, minulla on vain pyyntö, joka liittyy eiliseen välikohtaukseen. Olkaa hyvä ja vaatikaa, että tuolla ylhäällä muistin kätköistä haetut filmit näytetään. Minä olen kuullut, että filmeissä näytetään kaksi asiaa: Ensinnäkin, että kokonainen ryhmä näitä ihmisiä lauloi nyrkit pystyssä Kansainvälistä. Sen, että laulettiin, kuulin itse, mutta en tiennyt mitä. Toiseksi, että joku antoi televisiossa lausunnon, jonka mukaan todella halutaan toisenlaista Eurooppaa! Pitäisi myös tarkastaa, pitääkö tämä paikkansa vai ei. Toivon, että se ei pidä paikkaansa!

Puhemies
Herra von Habsburg, tunnustan olevani yllättynyt kuullessani, että te, jolla on niin laajat tiedot, ette ole kuulleet Kansainvälistä! No, oppia ikä kaikki.

McIntosh
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kannattaa von Habsburgin esitystä. Eilen otimme istuvan puheenjohtajan kanssa esille muutamia kohtia kysyäksemme, miksi, kun 101 artiklan 3 kohtaa oli rikottu, lehterillä olleita vieraitamme ei ohjattu ulos istuntosalista, jotta olisimme voineet jatkaa äänestystä rauhassa. Haluaisin tähän vastauksen. Milloin uskotte, että saan vastauksen?

Puhemies
Rouva McIntosh, puhemieskonferenssi kokoontuu tänään iltapäivällä ja käsittelee myös tätä kysymystä.

Crawley
Kiitos, arvoisa puhemies. Eilen yhtä kollegoistamme pyydettiin nimeltä poistumaan istuntosalista. Pyyntöä ei kuitenkaan noudatettu. Voisiko puhemiehistö, joka on nyt kokoontuneena ja joka kokoontuu myöhemmin tällä viikolla, kertoa, mikä on parlamentin työjärjestyksen asema, kun parlamentin jäsentä pyydetään poistumaan istuntosalista? Jos jäsen ei poistu istuntosalista, mitä merkitystä on parlamentin työjärjestyksellä?

Puhemies
Rouva Crawley, olen aivan varma, että puhemiehistö ja puhemieskonferenssi tänään iltapäivällä tutkivat syntynyttä tilannetta. Katsotaan sitten, mihin johtopäätöksiin päädytään.

Pasty
Kyllä, mutta voitte olla varma, arvoisa puhemies, että puhun lyhyesti. Vastaan rouva Crawleylle pelkästään, että hänen esille tuomaansa kysymystä tarkastellaan rouva McIntoshin esille tuoman, 101 artiklan 3 alakohdan soveltamatta jättämistä koskevan asian kanssa, koska nämä kaksi kysymystä liittyvät yhteen. Haluaisin vain antaa parlamentin jäsenille täydentäviä tietoja. Enemmän kuin valitettavien, eilisen kaltaisten tapahtumien osalta olen saanut tietää, että eräs poliittinen ryhmä oli vuokrannut Euroopan parlamentin Luxemburgissa rekisteröidyn linja-auton, jolla haettiin Entzheimin lentokentältä lehterillä olleet vieraat. Näissä oloissa toivoisin, että tiedot tarkistettaisiin ja että minulle kerrottaisiin, kuka salli linja-auton matkustajien mielenosoituksen järjestämisen parlamentissa.

Puhemies
Rouva Pasty, iltapäivällä kokoontuu puhemieskonferenssi, ja uskon, että saatte mahdollisuuden esittää muitakin kysymyksiä.

Guinebertière
Puheenvuoroni on samansuuntainen kuin mitä herra Pasty juuri sanoi. Rouva Crawleylle vastatakseni toivoisin kuitenkin - koska pöytäkirjaan merkittiin, että puhemies vaati lehterin tyhjentämistä - että selvitettäisiin, miksi tätä tyhjentämistä ei toteutettu. Miten tällaisissa tapauksissa on toimittava?

McGowan
Arvoisa puhemies, mielestäni on erittäin tärkeää, että suhtaudumme työjärjestykseen ja menettelyihin hyvin vakavasti, ja on hyvä, jos jäsenet, joilla on tietoa asiasta, voivat selventää näkökantoja. Onko kuitenkaan soveliasta, että tämä kokous kuuntelee Pastyn kaltaisten henkilöiden huolia ja pyytää häntä antamaan tietoja? Hänenhän tiedetään olevan huijari ja äänestäneen täysistunnossa kahteen kertaan, ja taaskin hän tuhlaa aikaamme menettelyseikkoihin.

Puhemies
En haluaisi, että jatkamme tämän luonteista keskustelua, ja pyydän olemaan käyttämättä henkilökohtaisuuksiin meneviä ilmaisuja.

Mezzaroma
Herra puhemies, ainoa keino, jolla todella voitaisiin selvittää kaikki ongelmat, olisi perustaa tutkintavaliokunta, koska eilisen tapahtumat ovat ongelma, joka vahingoittaa voimakkaasti edustajien arvokkuutta ja joka esiintyy alati. Esitän siksi muodollisesti tutkintavaliokunnan perustamista, jotta ymmärrettäisiin tapahtumien kulku.

Puhemies
Iltapäivällä kokoontuu puhemieskonferenssi. Olen aivan varma, että myös puhemiehistö tulee keskustelemaan näistä kysymyksistä.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Sopimukset Georgian, Armenian, Azerbaid&#x017E;anin ja Kazakstanin kanssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunnan nimissä laadituista neljästä suosituksesta:
Hoff (A4-0026/97), ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunnan suositus ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Georgian kumppanuusja yhteistyösopimuksen tekemisestä (KOM(96)135-5872/96 - C4-0320/96-96/0092(AVC)); -La Malfa (A4-0024/97), suositus ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Armenian Tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksista (KOM(96)136-5871/96 - C40319/96-96/0093(AVC)); -Lambrias (A4-0025/97), ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunnan suositus ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Azerbaid&#x017E;anin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tekemisestä (KOM(96)137-5870/96 - C4-0318/96-96/0094(AVC)); -Lalumière (A4-0069/97), ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunnan suositus ehdotuksesta neuvoston ja komission päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kazakstanin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tekemiseksi (7804/95 - C4-0344/95 ja C4-0360/95-94/0221(AVC)); ja
Kittelmannin taloudellisten ulkosuhteiden valkokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0081/97) taloudellisista ja kaupallisista näkökohdista Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Georgian tasavallan välisessä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksessa; -Kittelmannin taloudellisten ulkosuhteiden valkokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0038/97) neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Georgian kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (KOM(96)322-8890/96 - C4-0566/96-96/0180(CNS)); -Kittelmannin taloudellisten ulkosuhteiden valkokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0031/97) taloudellisista ja kaupallisista näkökohdista Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Armenian tasavallan kumppanuusja yhteistyösopimuksessa, joka korvaa Neuvostoliiton kanssa solmitun kauppa- ja yhteistyösopimuksen, joka on nykyisten sopimussuhteiden muodollinen perusta; -Kittelmannin taloudellisten ulkosuhteiden valkokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0064/97) neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön sekä Armenian kauppaa ja kaupan liitännäistoimenpiteitä koskevan väliaikaisen sopimuksen tekemisestä Euroopan yhteisön puolesta (KOM(96)321-8891/96 - C4-0686/96-96/0179(CNS)); -Schwaigerin taloudellisten ulkosuhteiden valkokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0082/97) Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Azerbaid&#x017E;anin tasavallan välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen taloudellisista ja kaupallisista näkökohdista; -Chesan taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0099/94) Euroopan unionin ja Kazakstanin välisen kumppanuussopimuksen taloudellisista ja kaupallisista näkökohdista.
Hoff
Arvoisa puhemies, huhtikuun 22. päivänä 1996 allekirjoitettiin Georgian tasavallan presidentin, herra Shevardnadzen läsnäollessa Euroopan unionin ja Georgian välinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Euroopan unionin käsityksen mukaan tämä kumppanuus merkitsee pitkäaikaista sitoutumista Euroopan unionin ja Georgian kansojen lähentämiseen seuraavan sukupolven aikana - näin se on muotoiltu sopimuksessa. Lisäksi sopimuksen avulla georgialaiset luonnollisesti liitetään maailmanlaajuiseen taloudelliseen ja poliittiseen järjestelmään.
Tämä kumppanuus- ja yhteistyösopimus sisältää tärkeitä talous- ja kauppamääräyksiä, mutta siinä on myös merkittävä poliittinen osa. Poliittisessa osassa tähdennetään sitä, että osapuolten välinen yhteistyö perustuu yhteisten arvojen tunnustamiselle. Sen vuoksi onkin erittäin tärkeää, että demokratian turvaaminen ja ihmisoikeuksien kunnioitus vahvistettiin sopimuspuolten välisen yhteistyön periaatteelliseksi ehdoksi. Juuri Georgian tapauksessa täytyy tunnustaa, että itsenäisyydestä lähtien, mutta ennen kaikkea vuoden 1993 poliittisten levottomuuksien jälkeen, demokraattisessa uudistusprosessissa on otettu suuria edistysaskeleita. Poliittisesti tarkasteltuna Georgiassa siis vallitsee nykyään yhteiskuntarauha.
Ainoa arka kohta on yhä edelleen poliittisten ratkaisujen puuttuminen Abhasian ja Etelä-Ossetian kriiseissä. Ratkaisujen myötä Georgia voisi vaatia takaisin alueellista loukkaamattomuuttaan ja ratkaista konfliktien vuoksi syntyneen pakolaisongelman. Tämän vuoksi Euroopan unionin ja ETY-järjestön pitäisi ponnistella myös tulevaisuudessa, jotta päästäisiin näiden konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun.
Taloudellisessa mielessä on todettava, että Neuvostoliiton kommunistisen järjestelmän romahtamisen jälkeen tuotanto on kärsinyt suurista takaiskuista. Vuosien 1991 ja 1994 välisenä aikana teollisuustuotanto on laskenut kolmannekseen vuoden 1991 tuotannosta. Lisäksi tämän ajanjakson aikana inflaatio oli jopa 15 000 prosenttia vuodessa. Rauhan syntymisen ja demokraattisen poliittisen järjestelmän lujittumisen myötä myös talousuudistus on saanut maassa jalansijaa. Niinpä Georgian bruttokansantuotteen kasvu oli vuonna 1996 noin 15 prosenttia, ja inflaatio pystyttiin rajoittamaan samana vuonna 25 prosenttiin.
Uusi kumppanuus- ja yhteistyösopimus merkitsee Georgian talouden lähentämistä Euroopan unioniin, ja sopimus tulee olemaan tärkeä Georgian tulevan kehityksen kannalta. On luonnollisesti lupa odottaa, että tämän sopimuksen myötä Georgian ja unionin välinen kauppa kasvaa huomattavasti. Euroopan unioni on myös sitoutunut tukemaan Georgiaa talousuudistuksessa, jälleenrakennuksessa sekä maan jatkuvassa kehittämisessä neuvoin ja taloudellisen tuen avulla. Lisäksi myös eurooppalaisten yritysten investoinnit Georgiassa tulevat lisääntymään.
Maantieteellisen sijaintinsa huomioon ottaen Georgia voi myös omaksua kaupan siltafunktion Euroopan unionin sekä muiden Transkaukasian ja Keski-Aasian maiden välillä. Georgiaa ei siis pidä tarkastella ainoastaan yksinään, vaan myös siinä alueellisessa yhteydessä, jossa se voi olla merkittävä vakauttava tekijä ja jota se nykyään jo onkin. On huomionarvoista, että jo nyt on kehitteillä useita projekteja rautatieverkon, öljyputkiston ja muiden kuljetusverkkojen rakentamiseksi ja elvyttämiseksi. Myös tässä yhteydessä kumppanuussopimus voi olla erittäin tärkeä.
Tietoisena siitä, että kumppanuus- ja yhteistyösopimus mahdollistaa Georgian poliittisen ja taloudellisen vahvistumisen ja lujittumisen, haluaisin suosittaa parlamentille ulkoasiain valiokunnan nimissä tämän sopimuksen hyväksymistä. Voimme olla varmoja, että tämän hyväksymisen myötä suhteet Euroopan unionin ja tämän perinteikkään maan välillä saavat pitkällä aikavälillä uudenlaista sisältöä.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, rouva Hoff puuttui jo oleellisin osin siihen, mistä minäkin halusin puhua. Myös oikeusasioiden valiokunta pyytää parlamenttia hyväksymään käsiteltävänä olevan kumppanuussopimuksen sekä väliaikaisen sopimuksen. Kun puhumme maista, kuten nyt Georgiasta ja myöhemmin Armeniasta ja Azerbaid&#x017E;anista, on meidän kaikkien yritettävä olla katsomatta näitä maita yhtenäisenä ongelmavyyhtinä.
Transkaukasia on alue, mutta on itsestään selvää, että tässä on kyse kolmesta itsenäisestä, riippumattomasta valtiosta, jotka ovat erittäin hauraita ja joita on kaikkia tarkasteltava erikseen niiden omista ongelmistaan käsin. Sanon tämän siksi, koska olen saanut sellaisen käsityksen, että myös parlamentaarisissa keskusteluissa on usein havaittavissa jonkinlaista sormella osoittelua. Annetaan neuvoja, joita ei ole pyydetty ja vinkkejä, jotka eivät aina ole kovinkaan paljon avuksi.
Jos halutaan arvioida oikein Georgian tilannetta, on otettava huomioon - kuten rouva Hoff jo sanoi - että Georgian kansan ei ole aivan yksinkertaista ymmärtää siirtymistä kommunistisesta järjestelmästä demokraattiseen yhteiskuntajärjestykseen. Maantieteellisen sijainnin vuoksi Neuvostoliitto tuki Georgiaa epätavallisen voimakkaasti, ja muihin tasavaltoihin verrattuna Georgialla meni suhteellisen hyvin. Kommunismin romahtamisen ja markkinatalouden uusien rakenteiden, uusien demokraattisten mahdollisuuksien etsinnän yhteydessä on ilmennyt epätavallisen vaikeita lieveilmiöitä. Luonnollisesti Venäjän-suhteilla on Georgialle edelleen tärkeä merkitys, ennen kaikkea psykologisista syistä. Entinen isoveli ei voi vielä nykyäänkään olla käyttämättä vaikutusvaltaansa siellä, minne sillä ei ole enää mitään asiaa. Jos haluaa ymmärtää Georgiaa, on myös otettava huomioon abhaasivähemmistö, jolla oli suhteessa georgialaiseen enemmistöön huomattavan suuri merkitys.
Georgian demokraattisten instituutioiden kehittämistyössä Euroopan unionilla on mahdollisuus antaa perusluonteista apua, ja näin myös tehdään. Tässä yhteydessä olemme luonnollisesti pitäneet silmällä avun edellytyksenä olevaa ihmisoikeuksien kunnioittamista. YK: n, ETY-järjestön ja Euroopan unionin tekemä työ on jo nyt vaikuttanut oloja vakauttavasti ja auttaa luomaan Georgiaan pitkällä aikavälillä järkevät, hyvät olot. Järkevät olot siinä mielessä, että yksittäisen kansalaisen suhtautuminen työhön ja henkilökohtaiseen menestykseen vaikuttaa osaltaan demokraattisten rakenteiden vahvistumiseen.
Meidän on yhä uudelleen muistutettava itseämme siitä, että juuri näissä maissa taloudellinen apu on edellytys sille, että demokraattisista rakenteista tulee elinkelpoisia. Se mitä saamme nyt todistaa Albaniassa ja muualla, on seurausta taloudellisista epäonnistumisista. Ihmiset, jotka eivät ole vielä tottuneet demokratiaan, ja puolueet, jotka vasta harjoittelevat sitä, ovat täysin taloudellisen menestyksen varassa. Kumppanuussopimuksen ja väliaikaisen sopimuksen merkitys perustuu siihen, että me annamme pikaista apua Georgialle!
Meidän on erittäin tärkeää pitää mielessä, että Armenia yrittää nyt suurin ponnisteluin saada niin taloudellista kuin turvallisuuspoliittistakin tukea Venäjältä, Ranskalta ja Saksalta sekä Maailmanpankilta. Sen tuen sekä valtiollisten yritysten yksityistämisen avulla Georgiassa luotiin hyvä oikeudellinen perusta, maatalouden yksityistäminen etenee vauhdikkaasti ja pienyritysten yksityistäminen saatettiin 90 prosenttisesti päätökseen vuoden 1996 loppuun mennessä. Tämä kaikki johti siihen, että monet ongelmat Georgiassa ovat kehittyneet positiiviseen suuntaan, ja meidän tehtävänämme on nyt auttaa maata poliittisesti. Olen varma siitä, että meidän poliittinen tahtomme kantaa hedelmää tässä maassa, sillä apu Georgian itsensä auttamiseen on nyt tarpeen.

La Malfa
Herra puhemies, arvoisat kollegat, siirtyminen kommunistisesta hallinnosta demokratiaan vallankäytössä ja markkinatalousjärjestelmään taloudessa aiheuttaa ilmeisen valtavia vaikeuksia.
Vaikeudet ovat olleet huomattavia kaikissa neuvostovallan alueen maissa. Eräät itäisen Keski-Euroopan maat, kuten Puola, Unkari, Tsekin tasavalta ja Slovakian tasavalta jne., joissa oli valtiollisen ohjailun perinne ja, niin sanoakseni, markkinatalouden riittävän kehittyneet muodot, ovat kuitenkin kohdanneet suuria vaikeuksia. Niille on vapautumisprosessi neuvostovallasta merkinnyt jollakin tavalla paluuta kansalliseen identiteettiin.
Näin ei ole ollut eikä ole edelleenkään varsinaiseen Neuvostoliittoon kuuluneissa, esimerkiksi Transkaukasian maissa, joista puhumme tänä aamuna. Nämä maat ovat saavuttaneet itsenäisyyden usein ilman ylipäänsä aiempaa tai ilman selkeää viimeaikaista valtiollista historiaa. Maista esimerkiksi Georgialla ja Armenialla on erittäin pitkä kulttuurihistoria, mutta ne eivät ole löytäneet uudestaan identiteettiään vuoden 1989 jälkeen. Ryhtyessään rakentamaan ensimmäistä kertaa markkinataloutta ja valtiota nämä maat kohtaavat valtavia vaikeuksia, mikä meidän tulee ymmärtää.
Kollegat Hoff ja Kittelmann ovat muistuttaneet Georgiasta puheen ollen, että on Euroopan strateginen etu, niin geopoliittisesta kuin taloudellisesta näkökulmasta, vakauttaa ja tukea näiden maiden kehitystä. Tämän vuoksi on aihetta allekirjoittaa kumppanuus- ja yhteistyösopimus. Viittaan siksi arvoisan Carrère d'Encaussen alueen maista laatimaan hyvin valaisevaan mietintöön, joka tietyssä mielessä antaa parlamentillemme kokonaiskuvan näiden seutujen ongelmista.
Kolmesta maasta Armenia on tietyssä mielessä se, joka eniten kärsii sekä luonnonvarojen puutteesta, erona öljyvaroja omistavaan Azerbaid&#x017E;aniin, että maantieteellisestä sijainnistaan. Se puristuu ikään kuin erillisalueeksi vailla ulospääsyä merelle; Turkkiin vuosisadan alussa kärjistyneet suhteet ovat yli vuosisatainen, erittäin vaikea ongelma. Kuten kollegat tietävät, Turkin kauppa- ja diplomaattisuhteet Armenian kanssa ovat yhä poikki, mutta toivomme Turkin solmivan suhteet uudestaan. Armenia on vaikeassa asemassa myös suhteissaan Azerbaid&#x017E;aniin, jotka ovat vaikeutuneet pitkään jatkuneen Vuoristo-Karabahin kysymyksen vuoksi.
Yhteistyösopimuksemme on hyvin merkittävä koko asetelmaa ajatellen. Armeniassa on uusi johtava luokka neuvostovallan aikaiseen nähden. Sillä on ollut sekä myönteistä kehitystä että ongelmia. Vuoden 1995 vaaleissa, joita seurasimme parlamenttina, totesimme eräitä väärinkäytöksiä, joiden joukossa oli erään merkittävän puolueen sulkeminen poliittisen kamppailun ulkopuolelle. Olemme joutuneet toteamaan samankaltaisia ja valitettavasti ehkä vaikeampiakin ongelmia vuonna 1996 pidetyissä presidentinvaaleissa, joista tarkkailijat esittivät lukuisia varauksia ja oppositiovoimat valituksia. On kuitenkin muistettava, että tilanne on normalisoitunut viime aikoina.
Nämä merkittävät sopimukset, joista toivon parlamentin tänään antavan yksimielisen lausunnon, eivät kata ainoastaan hyvin oleellista taloudellista osaa vaan ennen kaikkea poliittisen vuoropuhelun. Se antaa Euroopalle ja parlamentille mahdollisuuden seurata huolella poliittisten ja yhteiskunnallisten oikeuksien ja joukkotiedotusvälineiden vapauden kehitystä jne. ja perustaa siis pysyvän suhteen, joka kykenee edistämään demokraattisten laitosten juurtumista yhä syvempään ja niiden edelleen lujittumista näissä maissa.
Herra puhemies ja arvoisat kollegat, tästä näkökulmasta toivon parlamenttimme voivan tänään ilmaista yksimielisen lausuntonsa kumppanuus- ja yhteistyösopimuksesta Armenian tasavallan kanssa.

Kittelmann
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, taloudellisten ulkosuhteiden valiokunta pyytää myös Armenian tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen sekä väliaikaisen sopimuksen hyväksymistä.
Armenian taloudellisen tilanteen poliittinen ympäristö on valitettavasti huonontunut viime vuosina suunnattomasti. Entisessä Neuvostoliitossa Armenian talous oli etuoikeutetussa asemassa. Poliittisista ja maantieteellisistä syistä Armeniaa tuettiin suhteellisen paljon muihin tasavaltoihin verrattuna, sillä alueella sijaitsi raaka-ainetoimittajia sekä kuluttajia. Niinpä entisen Neuvostoliiton hajoamisella oli suuri vaikutus Armeniaan.
Sota Azerbaid&#x017E;anin kanssa sekä sen aiheuttama hävitys johtivat puutteeseen ja epätavalliseen eristäytymiseen. Karttojen uudelleen jakamisen, markkinatalouteen ja yksityistalouteen siirtymisen jälkeen on yhteiskunnan tila parantunut jatkuvasti.
Meidän on tärkeä huomata, että koko yhteiskunta on ollut kaikkien näiden tapahtumien vuoksi suhteellisen epävakaassa, heikkojen demokraattisten rakenteiden tilassa ja on sitä edelleenkin. Maan sisällä ilmenee kapinointia tiettyjä muutoksia ja uudistuksia kohtaan ja sitä kautta myös epäluottamusta potentiaalisia investoijia kohtaan.
Meidän on pidettävä päällimmäisenä mielessämme, että Armenian demokraattiset rakenteet ovat kehittymässä. Ankarien taloudellisten olojen vallitessa demokraattisten puolueiden on kuitenkin vaikea muotoilla yhteisiä päämääriä eli tehdä sitä, mikä meidän demokratioissamme on saavutettu vuosikymmeniä ja vuosisatoja kestäneen harjoittelun avulla. Meidän on oltava reiluja Armeniaa koskevissa arvosteluissamme. Tämä maa tarvitsee apuamme. Meidän on myös otettava huomioon tämän maan erityislaatuinen tilanne. Tässäkin yhteydessä pätee se ajatus, että ylimieliset opetukset eivät auta. Meidän tulisi vieläkin suvaitsevaisemmin ja solidaarisemmin seurata Armenian kehitystä.
Energiakriisi on luonnollisesti johtanut siihen, että maan taloudellinen tila on epätavallisen vaikea. Taloussaarrot ja huonolla motivaatiolla varustettu byrokratia, voisi ehkä sanoa vanha kommunistinen välinpitämättömyys - tämän halusin sanoa vain ohimennen - vaikeuttavat kehitystä tavattomasti.
Vuoristo-Karabahin konflikti pysyy esityslistalla. Se on kuluttanut erittäin paljon voimavaroja ja vaikuttaa myös jatkossa haitallisesti tämän maan kehitykseen sekä poliittiseen vakauteen. Olisi toivottavaa, että aselepo tuo mukanaan myös konfliktin ratkaisun, joka ei tosin ole vielä tällä hetkellä näköpiirissä. Kiista nimittäin aiheuttaa epätavallisen suuria ongelmia maan taloudelliselle tilanteelle.
Jos nyt näköpiirissä oleva positiivinen kehitys ja stabilisoituva poliittinen tilanne jatkuvat tällaisina, jos me annamme apua ei ainoastaan verbaalisesti, vaan myös konkreettisesti, jos kansainväliset avustusjärjestöt vahvistavat läsnäolollaan tämän pienen Armenian kasvavaa itsetuntoa, ja jos me emme Euroopan unionin ratkaisua odottavien satojen ongelmien vuoksi unohda sitä, että maa on erityisen riippuvainen tuestamme, voimme olla sille todella avuksi. Tällä kumppanuussopimuksella on meille taloudellista merkitystä. Armenian ongelmat huomioon ottaen se on kuitenkin vain pisara meressä, joten meidän on täytettävä sopimuksen velvoitteet.
Lopuksi pyydän, että me tämän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen avulla myös rohkaisemme poliittista johtoa ja demokraattisia voimia yleensä, etteivät ne vaikeassa tilanteessa hylkää demokraattisen kehityksen kurssia. Tämä on se oleellisin, mitä me voimme tehdä Armenian kehityksen hyväksi.

Lambrias
Arvoisa puhemies, ehdotin ilmaisua " yhteinen suostumus" kumppanuus ja yhteistyösopimukseen Azerbaid&#x017E;anin kanssa. Tahdon kuitenkin samantien ilmoittaa, että en missään tapauksessa aja häikäilemätöntä eduntavoittelun politiikkaa, jota tavallisesti kutsutaan nimellä " Realpolitik" . Päinvastoin, uskon edelleen, että selvienkin taloudellisten etujen ajamisen on väistyttävä silloin, kun se ei ota huomioon inhimillisiä tilanteita ja auttaa osaltaan sortohallitusten vallassapitämistä.
Azerbaid&#x017E;anilla on todellakin paljon ongelmia monista erilaisista syistä. Ei ole mitenkään mahdollista katsoa, että maan tilanne vastaa meidän edustamiamme arvoja ja periaatteita. Nagorno-Karabah, tuo haava Azerbaid&#x017E;anin sisällä, pakolaistilanne ja taloudellinen tilanne maassa, joka öljyntuotannollaan voisi olla yksi rikkaimmista maista, tuottivat pettymyksen meidän ad hoc -valtuuskunnallemme, kun he kävivät siellä ja totesivat demokratian toimivan heikosti tuossa maassa.
Kaikesta huolimatta, ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunta antaa suostumuksensa kumppanuussopimukselle, siinä hurskaassa toivossa että, voidaan edetä, vaikka heikkoja kohtia on edelleen, kuten Nagorno-Karabahin ratkaisematon ongelma. Huolimatta Minskin ryhmän kansainvälisistä ponnistuksista ongelman lopullisessa ratkaisemisessa ei olla onnistuttu. Onneksi Azerbaid&#x017E;an kuitenkin on luopunut väkivallan käytön politiikan välineenä. Meitä kannustaa vakaumuksemme siitä, että vaikka Azerbaid&#x017E;anin tilanne on huonompi kuin kahden muun Transkaukasuksen maan, Georgian ja Armenian, meidän täytyy, niin kuin rouva Carrère d'Encausse aivan oikein sanoi, nähdä tilanne kokonaisuutena. Meidän täytyy hahmottaa sellainen politiikka, joka on sovellettavasti kunkin näiden kolmen maan kohdalla erikseen ja samalla yhteisesti koko tällä alueella, joka on strategisesti ja taloudellisesti hyvin tärkeä Euroopan lähialue. Juuri tähän pyrkii Luxembourgissa vuosi sitten yksimielisesti allekirjoitettu sopimus. On jo korkea aika panna se täytäntöön, jos todella aiomme monipuolisesti parantaa tilannetta Azerbaid&#x017E;anissa ja kehittää yhteistyötä näiden kolmen mullistuksien riepotteleman Transkaukasian maan kanssa.
Tämän vuoksi ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunta antaa yksimielisen myönteisen suosituksen komissiolle ja neuvostolle, ja ehdottaa samaa jäsenvaltioille, sillä myös unionin jäsenvaltioiden on vahvistettava tämä sopimus. Valiokunta tulee tarkasti seuraamaan naapurisuhteiden parantumista, demokratisoitumista ja hallinnon kehittymistä tällä tärkeällä Transkaukasian alueella.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Azerbaid&#x017E;an on potentiaalisen rikas maa. Kaspianmeren maaöljyvarat ovat suuremmat kuin Saudi-Arabian ja myös sen teollisuus, maatalous ja palvelusektori tarjoavat hyvät kehitysmahdollisuudet. Maa kantaa kuitenkin ympäristötuhojen raskaita seurauksia, jotka syntyivät viime vuosikymmeninä Neuvostoliiton vastuuntunnottoman öljynporauksen seurauksena. Maa kärsii myös sodan tuhoista sekä miljoonan sotapakolaisen ratkaisemattomasta ongelmasta. Azerbaid&#x017E;an sijaitsee lähestulkoon itään laajenevan Euroopan unionin ovella, ja muutaman vuoden päästä sitä erottaa unionista ehkä vain Mustameri ja Kaukasus.
Eurooppalaiset investoijat ovat maassa enemmän kuin tervetulleita. Erityisesti heitä etsitään öljyteollisuuteen, siihen liittyvälle välinesektorille, liikenteeseen ja kehittyvään rakennusteollisuuteen. Azerbaid&#x017E;an järjestää jo nyt menestyksekkäille investoinneille välttämättömiä reunaehtoja. Taloudellisen kriisin voittamisen ratkaisevana edellytyksenä on kuitenkin liikenneyhteyksien suunnittelu ja rakentaminen Georgian kautta Eurooppaan sekä energiaverkkojen rakentaminen öljylle ja energiatuotteille. Tässä yhteydessä tulisi tutkia kaikki niiden taloudellisuuteen ja ympäristöystävällisyyteen liittyvät mahdollisuudet.
EU: n bilateraaliset kumppanuussopimukset kolmen Transkaukasian tasavallan, Armenian, Azerbaid&#x017E;anin ja Georgian kanssa - kuulimme niistä kustakin erikseen - lähtevät alueellisen yhteistyön ja kehityksen välttämättömyydestä. Kyse ei ole sen enempää tai vähempää kuin kattavasta alueellisesta politiikasta, joka liittää yhteen taloudelliset ja rahoitukselliset näkökohdat, ottaa huomioon huomattavan humanitäärisen avun, eikä unohda myöskään poliittista dialogia, joka on nyt ulottuvillamme.
Ennen kaikkea Azerbaid&#x017E;anin ja Georgian, mutta halutessaan myös Armenian tehokkaammalla yhteistyöllä voidaan Kaspianmeren mittaamattomia öljyvaroja viedä Eurooppaan ja muualle maailmaan, tai niitä voidaan hyödyntää jalostamalla paikan päällä. Vasta siten avataan taloudellisesti ovi Eurooppaan. Alueellinen taloudellinen yhteistyö voi samalla edistää poliittisen jännityksen purkamista tällä alueella. Pyrkimys transeurooppalaisten verkkojen ja muiden liikenne-, energia- ja kommunikaatiovirtojen yhteyteen mahdollistaa yhteistyön Euroopan kanssa. Poliittisesti on kyse näiden kolmen valtion vakauttamisesta. Niiden on entisen Neuvostoliiton jäseninä luonnollisesti muutettava yhteiskuntaansa, talouttaan sekä myös poliittisia päätöksentekoinstanssejaan perusteellisesti.
Rauhanomaisena kumppanina - yhteistyössä Venäjän ja Turkin kanssa - Eurooppa voi saada jotakin tärkeää aikaan. Mustameri ja Bospori ovat tässä työssä keskeisiä väyliä. Eurooppa sijaitsee liian kaukana voidakseen esiintyä alueella poliittisesti johtavana valtana. Eikä se luonnollisesti sitä haluakaan. Eurooppa on kylläkin hyvin kysytty taloudellisen kehityksen ja rauhanomaisen yhteistyön rehellinen meklari. Minskin konferenssissa meillä eurooppalaisilla on Ranskan puheenjohtajuuden ansiosta erinomainen mahdollisuus vaikuttaa pikaiseen rauhaan Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välillä. Jotta tähän päästäisiin, on ensi sijassa Vuoristo-Karabahin sodan jäänteet raivattava pois tieltä. Kauppasaarrot on purettava - puhuimme tästä juuri äsken - vieraan alueen miehitys on lopetettava sekä enemmistökansojen autonomia ja itsemääräämisoikeus kiistellyillä alueilla turvattava.
Pakolaisten on voitava palata kotiseudulleen ja jos tämä ei ole mahdollista, asettua uusille alueille. Asunnot, työpaikat ja yhteiskunnalliset laitokset on luotava uudelleen yhteensä 1, 3 miljoonalle ihmiselle Azerbaid&#x017E;anissa, Armeniassa ja Vuoristo-Karabahissa. Tässä yhteydessä Euroopan unionin tulisi kiinnittää erityistä huomiota siihen, että koti luodaan myös monikulttuurisille perheille. Ensisijaisesti Fizulin alueen täysin tuhoutuneet kaupungit ja kylät tulisi jälleenrakentaa Euroopan unionin avustuksella. Transkaukasian alueen ja Keski-Aasian välisen uuden infrastruktuuriakselin on kietouduttava liikenneyhteyksien sekä energia- ja kommunikaatioverkkojen rakentamisen ympärille. Meidän tukemme tulisi koskea erityisesti TRACECA-ohjelmaa, jossa yhdistyvät kaikki nämä tekijät.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokunta tukee sopimusta Armenian kanssa monesta syystä: Ensinnäkin Armenia on maa, joka on kärsinyt eniten entisen Neuvostoliiton hajoamisesta. Toiseksi se ei ole vielä tähän päivään mennessä toipunut vuoden 1988 tuhoisasta maanjäristyksestä, ja kolmanneksi me olemme kaikki tietoisia Vuoristo-Karabahin alueen jatkuvista kiistoista.
Tästä huolimatta meidän mielestämme on käsittämätöntä, että sopimuksessa ei pyritä mihinkään Medzamoria koskevaan ratkaisuun. Yhdysvaltain energiaministeriön lausunnon mukaan se on yksi maailman vaarallisimmista käytössä olevista ydinvoimaloista. Kaikki ovat tästä asiasta selvillä. Komissio on todennut tämän itsekin pöytäkirjassa ja myös sanonut, että EU ei voi tyytyä vain katsomaan sivusta sitä, että tämä ydinvoimala on otettu uudelleen käyttöön.
On luonnollisesti kiistatonta, että Armenian on saatava jostain energiaa. Tämän me kaikki tiedämme, mutta ongelmaan ei ole tällä hetkellä mitään ratkaisua siitä yksinkertaisesta syystä, että naapurimaat jatkuvasti keskeyttävät kaasutoimitukset. Unionin tehtävänä on nyt huolehtia siitä, että kaasuntuonti alkaa jälleen. Me emme voi kuitenkaan olla niin sanotusti toissilmäisiä ja katsoa sivusta, kuinka Medzamor on taas toiminnassa. Tämä ei käy päinsä, sillä Medzamor on tunnetusti meille kaikille suurempi vaara kuin Tsernobyl.
Minun mielestäni meillä on kaksi tehtävää: meidän on huolehdittava välittömästi siitä, että kaasuntuonti alkaa jälleen ja että Medzamor poistuu käytöstä. Tämä on pääpiirteissään se, mitä valiokunta toivoo.

Puhemies
Rouva Bloch von Blottnitz, annoin tietoisesti teidän ylittää aikanne. Olen itse toistuvasti ottanut kantaa tässä salissa sen puolesta, että yksi minuutti ei ole riittävä aika välihuomautukselle, kukaan ei ehdi siinä ajassa riittävän hyvin ilmaisemaan ajatuksiaan. Omasta puolestani se on ainoa asia jossa olen valmis tekemään myönnytyksiä, mutta muuten pyrin pitämään tiukasti kiinni sovituista aikarajoituksista.

Lalumière
Arvoisa puhemies, pyydän teiltä aivan ensimmäiseksi anteeksi erehdystäni, jonka vuoksi olin poissa istuntosalista antaessanne minulle juuri äsken puheenvuoron.
Ulko- ja turvallisuusasioita käsittelevän valiokunnan puolesta laatimani mietintö koskee Kazakstania. Euroopan parlamenttia kehotetaan tänään antamaan puoltava lausuntonsa Euroopan yhteisöjen, niiden jäsenvaltioiden ja Kazakstanin tasavallan väliselle kumppanuus- ja yhteistyösopimukselle.
Muistutan lyhyesti, että kyseinen sopimus allekirjoitettiin 23. tammikuuta 1995, mutta olemme -kahden vuoden ajan - jäädyttäneet puoltavaa lausuntoa koskevan menettelyn Kazakstanin epätyydyttäväksi katsotun poliittisen tilanteen vuoksi. Sitä vastoin 19. huhtikuuta 1996 hyväksymämme väliaikainen sopimus tuli voimaan muutama päivä sitten. On näin ollen aika tarkastella uudelleen kysymystä siitä, voimmeko näyttää tänään vihreää valoa pääasialliselle sopimukselle. Ulkoasioita käsittelevä valiokunta tarkasteli huolellisesti tätä poliittista mahdollisuutta viidessä kokouksessaan, joista viimeinen pidettiin 27. helmikuuta tänä vuonna.
Valiokuntamme pystyy tänään esittämään joukon perusteluja. Kazakstan ei ole varmastikaan vielä demokratia, jossa kunnioitetaan ihmisoikeuksia meidän toivomallamme tavalla. Tarkkailijat, esimerkiksi Amnesty International, suhtautuvat asiaan melko vakavasti. Kazakstan on kuitenkin ilmaissut halunsa lähentyä Eurooppaa, ja tämän vuoksi siellä on tehty tietty määrä uudistuksia, joissa täyttyvät " demokratiaklausuuliksi" kutsutussa kumppanuussopimuksen lausekkeessa esitetyt vaatimukset. Parlamenttivaalit järjestettiin tämän vuoksi joulukuussa 1995. Ne eivät sujuneet täydellisesti, mutta ne saatiin vietyä läpi. Niiden jälkeen uusi parlamentti on säätänyt joukon lakeja, ensiksi taloudellisella alalla, edistääkseen ulkomaisia investointeja, ja tämän jälkeen kansalaiskysymysten ja politiikan alalla.
Lisäksi vuosi 1997 vaikuttaa erittäin tuottoisalta lainsäädännöllisen toiminnan suhteen. Parlamentille toimitetaan 65 lakiluonnosta. Ne liittyvät erityisesti kazahien ja vähemmistöjen oikeuksiin. Maassa on erittäin paljon tunnustettuja vähemmistöjä, joita kunnioitetaan siellä melko hyvin. Vähemmistönä on venäläisiä (38 prosenttia väestöstä), mutta myös saksalaisia, ukrainalaisia, uzbekkeja, tataareja, uiguureja, valkovenäläisiä, korealaisia, azerbaid&#x017E;anilaisia ja jopa puolalaisia.
Lisäksi, huolimatta erittäin suurista taloudellisista vaikeuksista ja yhtä merkittävistä yhteiskunnallisista ongelmista - palkat ja eläkkeet jäävät usein maksamatta - poliittinen tilanne on yleisesti vakaa. On totta, että presidentti Nazerbajev - jolle perustuslaki myöntää erittäin laajat valtuudet - ei siedä vastaväitteitä, vaikka poliittinen oppositio onkin olemassa ja näyttää lujittuvan. Kyse on opposition Hazamat-liikkeestä, joka rakentuu sosialistisen puolueen sekä kommunistisen puolueen dominoiman Respublika-oppositioliikkeen ympärille.
Tarkkailijoiden korostaman melko myönteisen kehityksen olisi luotava puitteet tämän kumppanuussopimuksen hyväksymiselle. Olen hyvin iloinen tästä. Kazakstan, vaikka sijaitseekin meistä kaukana ja on heikosti tunnettu Euroopassa, on merkittävä maa, jopa olennaisen tärkeä kyseisellä Keski-Aasian alueella. Se sijaitsee kahden suurvallan, Venäjän ja Kiinan, välissä ja lähellä levotonta ja räjähdysherkkää Mustanmeren ja Kaspianmeren aluetta sekä eteläisiä neuvostovaltioita Kirgisiaa, Uzbekistania, Turkmenistania ja Tadzikistania, joten sillä on olennaisen tärkeä strateginen sijainti.
Presidentti Nazerbajevin taitavasti harjoittama tasapainottelu eri maiden välillä vaikuttaa tähän maailmankolkkaan ja epäsuorasti myös meihin, sillä Kazakstanissa on ensiarvoisen tärkeitä ydintukikohtia. Se on maailman kolmanneksi suurin ydinasevaltio, vaikka nämä ydinaseet ovatkin Moskovan ylimmän määräysvallan valvonnassa.
Kazakstanin taloudellinen tilanne ei ole hyvä. Sen BKT laski 58 prosenttia vuosien 1991 ja 1997 välillä, mutta sen maaperässä on huomattavia rikkauksia, joiden ansiosta siitä pitäisi tulevaisuudessa muodostua EU: lle tärkeä kumppani. Kyse on erityisesti maaöljy- ja maakaasuvaroista.
Näiden syiden vuoksi, ja tarkkailtuaan ja pohdittuaan tilannetta kahden vuoden ajan valiokuntamme suosittaa, arvoisa puhemies, että parlamentti äänestäisi tänään tämän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen puolesta.

McCartin
Arvoisa puhemies, olen valmistanut budjettivaliokunnan lausunnon Azerbaidanin kanssa tehdystä sopimuksesta. Lausuntoni käsittelee tämän sopimuksen vaikutuksia Euroopan unionin talousarvioon. Ensinäkemältä vaikutukset näyttävät olevan melko vähäiset. Nämä vaikutukset ilmenisivät tulojen vähenemisenä, alueen tuonnin lisääntymisenä tai, jos ne vaikuttavat elintarviketuotantoomme, maatalousviennissä tai vientipalautuskustannuksina. Koska komissio ei ole antanut meille tietoa talousarviokustannuksista, niiden täytyy olla hyvin vähäisiä.
Meidän on otettava huomioon, että Azerbaid&#x017E;anissa on 7, 5 miljoonaa asukasta. Maan talous on heikentynyt neljän tai viiden vuoden ajan aina viime vuoteen asti, BKT on laskenut 15 % - 20 % vuodessa ja on nyt 400-500 Yhdysvaltain dollaria asukasta kohti. On varsin selvää, että jos maan talous on tällainen, se ei ole kovinkaan kykenevä kaupankäyntiin.
Ilmeisesti yli puolet maan viennistä suuntautuu entiseen Neuvostoliittoon ja Iraniin ja Euroopan unionin osuus tuonnista ja viennistä on noin 20 %. Kokonaistuonnin suuruus on noin 1, 5 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja viennin hieman pienempi. Maalla on selvästi huonot kaupalliset valmiudet ja sen vaikutus rahoitukseen tulee olemaan hyvin vähäinen lukuun ottamatta TACIS-ohjelman suoria siirtoja, jotka eivät kuitenkaan kuulu käsittelemäni aiheen piiriin.
Budjettivaliokunta ottaa tyytyväisenä vastaan tämän sopimuksen ja toivoo, että se parantaa poliittista ja taloudellista tilannetta ja kehittyy sellaiselle tasolle, että se edesauttaa merkittävästi Azerbaid&#x017E;anin taloudellista ja poliittista tilannetta. Toivomme, että se tulee olemaan hedelmällinen myös meidän kannaltamme.

Puhemies
Myönnän poikkeuksellisesti puheenvuoron herra Chesalle. Aloitimme tänään hieman totuttua aikaisemmin, mikä on saattanut muutamalta kollegalta jäädä huomaamatta. Kehoitan kuitenkin esittelijöitä olemaan ajoissa paikalla, sillä en aio myöntää heille puheenvuoroa milloin vain he suvaitsevat saapua istuntosaliin.

Chesa
Arvoisa puhemies, tarkasteltavanamme on tänään neljäs Transkaukasian valtioiden kanssa tehtävä kumppanuus- ja yhteistyösopimus.
Näiden sopimusten luonne on muuttunut perusteellisesti, sillä kyse on nyt kumppanuudesta ja yhteistyöstä eikä pelkästä kaupankäynnistä. Tässä Kazakstanin kanssa kymmeneksi vuodeksi tehdyssä kumppanuussopimuksessa määrätään poliittisen vuoropuhelun ja kulttuuriyhteistyön toteuttamisesta sekä talouden ja kaupan alan merkittävien sopimusten laatimisesta.
Kaupallisella tasolla osapuolet myöntävät toisilleen vastavuoroisen suosituimmuuskohtelun kaikkien tullia, tulliselvitystä, passitusta, varastointia ja lastausta koskevien seikkojen sekä maksumenettelyjen ja maksujen siirron osalta. Tavaroiden myymistä, ostamista, kuljetusta, jakelua ja käyttöä sisämarkkinoilla säätelevissä säännöissä otetaan luonnollisesti huomioon GATT: n kehittyvien maiden hyväksi säätämät rajoitukset ja Kirgisian tasavallan ja sen naapurivaltioiden suhteita koskevat uudet ehdot.
Taloudellisen yhteistyön tasolla sopimus koskee seuraavia aloja: taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, inhimillisten voimavarojen kehittäminen, yrityksille myönnettävä tuki - yksityistämiset, investoinnit ja rahoituspalvelujen kehittäminen - maatalous ja ravitsemusala, energia ja siviilikäytössä oleva ydinvoima, liikenne, matkailu, ympäristönsuojelu ja alueellinen yhteistyö. Kazakstan ja Euroopan unioni sitoutuvat täten toimimaan tiiviissä yhteistyössä yhteisten arvojen edistämiseksi, ja unioni tukee näiden uusien itsenäisten valtioiden riippumattomuutta, itsemääräämisoikeutta ja alueellista yhtenäisyyttä edistääkseen rauhan ja vakauden turvaamista Euroopassa.

Van den Broek
Kiitän teitä arvostavista sanoistanne. Olen hyvin iloinen voidessani tänään vaihtaa parlamentin kanssa ajatuksia sopimuksista, jotka olemme saaneet aikaan Transkaukasian maiden ja Kazakstanin kanssa, sillä nämä sopimukset, nämä kumppanuus- ja yhteistyösopimukset muodostavat alustavan kehyksen Euroopan unionin suhteille näiden entisen Neuvostoliittoon kuuluneiden maiden kanssa ja se kehys tulee toimimaan johtolankana näiden maiden kanssa ylläpidettävien suhteiden kehitykselle ainakin tulevan 10 vuoden ajan.
Kuten tiedätte, Euroopan unioni on ollut Kaukasuksen ja Keski-Aasian maiden tärkein avustaja siitä lähtien kun ne itsenäistyivät. Pelkästään niille neljälle maalle, joista tänään keskustelemme, on tarkoitus antaa vuoteen 1999 mennessä avustusta 720 miljoonan ecun arvosta. Summa on tarkoitettu tekniseen apuun ja Kaukasuksen kohdalla ravintoapuun ja humanitaariseen apuun. Mutta Euroopan unioni ei voi toimia vain avunantajana. Meidän täytyy noudattaa yhtenevää politiikkaa sekä politiikan että kaupan ja yhteistyön suhteen ja meidän tulee pyrkiä toisaalta käyttämiemme keinojen yhtenäisyyteen ja toisaalta jäsenmaidemme etujen puolustamiseen.
Mielestäni tämä yhtenäisyys voidaan toteuttaa erinomaisesti näiden kumppanuus- ja yhteistyösopimusten avulla.
Yksi ensisijaisista tarpeista on näiden maiden auttaminen niiden kehityksessä vakaiksi ja riippumattomiksi demokratioiksi, joilla on kiinteät suhteet Eurooppaan. Sopimukset pukevat sanoiksi tukemme kumppaneidemme riippumattomuudelle, suvereniteetille ja alueelliselle koskemattomuudelle.
On yhä selvempää, että epävakaus Kaukasuksella voi muodostaa uhkan koko alueen turvallisuudelle. Haluan vielä viitata siihen, mitä Naton pääsihteeri Xavier Solana sanoi asiasta vieraillessaan hiljattain Kaukasuksella ja KeskiAasiassa. Tämän vakauden saavuttamiseksi tarvitaan sekä poliittista että taloudellista toimintaa.
Uskon, että presidentti Shevardnadze puhui koko alueen puolesta, kun hän sanoi meille, että on tullut aika siirtyä humanitaarisen avun aikakaudesta kestävän taloudellisen kehityksen ja yhteistyön aikakauteen ja että vakaus alueella voidaan saavuttaa vain tällä tavalla. Samalla olemme tietoisia siitä, että Kaukasuksen alueella on käynnissä poliittisia konflikteja, jotka voivat uhata vakavasti alueen vakautta. Kaikki esittelijät puhuivat siitä tänä aamuna, voimme mainita Vuoristo-Karabahin konfliktin, joka on yhä ratkaisematta ja johon Minskin kokous ja ETYJ jo kauan ovat etsineet ratkaisua. Mutta tiedämme myös, että Georgian vakaus määräytyy suuressa määrin Abhaasian ja Ossetian kehityksen kautta.
Lyhyesti, meidän on seurattava myös sitä kehitystä kiinteästi, mutta olemme selvillä siitä, että juuri näiden laajojen yhteistyösopimusten solmiminen itse asiassa voi auttaa estämään epävakautta ja saamaan aikaan vakaan tilanteen.
Arvoisa puhemies, on sinänsä ihmeteltävää, mutta myös rohkaisevaa nähdä, että huolimatta näistä poliittisista konflikteista, jotka yhä vallitsevat alueella ja joilla taloudellisten seurauksien lisäksi on humanitaarisia seurauksia, kuten pakolaisongelmat Azerbaid&#x017E;anissa tai ne taloudelliset seuraukset, joista Armenia kärsii Vuoristo-Karabahin konfliktin seurauksena, siirtyminen markkinatalouteen viiden vuoden kuluttua itsenäistymisestä on todellakin käynnistynyt. Tähän asti saavutetut tulokset on mainittava: Georgian talous kasvoi arvion mukaan viime vuonna yli 10 prosenttia. Armenian talous on kasvanut jo kahtena peräkkäisenä vuonna ja myös Azerbaid&#x017E;anissa talous on vuoden 1996 alamäen jälkeen kääntynyt nousuun ja on odotettavissa vielä nopeampaa kehitystä kun Kaspianmeren off-shore -öljykenttien tuotanto käynnistyy myöhemmin tänä vuonna.
Kazakstan on harjoittanut radikaalia yksityistämispolitiikkaa ja odottaa vuoden 1997 kasvun olevan 2 prosentin luokkaa, muun muassa kaupan ja sijoitusten 10 prosentin kasvun takia. Ja kaikissa neljässä maassa näyttää siltä, että niitä kaksi vuotta sitten uhannut inflaatio näyttää pysähtyneen. Tällaista talouden kehitystä on tuettava vahvistamalla suhteita Euroopan kanssa ja sopimukset ja väliaikaiset sopimukset antavat perustan tälle: kahdenvälisen kaupan lisääminen Maailman kauppajärjestön periaatteiden pohjalta. Se antaa myös sijoittajille välttämättömät takuut. Tulevien vuosien aikana ja joka tapauksessa niin kauan kun sopimukset ovat voimassa, näistä maista voi kehittyä tärkeitä tavaran toimittajia Euroopalle ja niiden markkinat voivat tulla tärkeiksi yrityksillemme.
Euroopan unioni toimii TACIS-ohjelmansa kautta edistääkseen Euroopan, Kaukasuksen ja Keski-Aasian suhteita. On tehty monia aloitteita niiden ohjelmien puitteissa. Mainitsen ohjelmat, jotka liittyvät esimerkiksi kuljetukseen, TRACECA-hanke, energiaan, INOGATE-hanke, joka tarkoittaa putkien vetämistä, ja hankkeet kaupan edistämiseksi, esimerkiksi avustaminen näiden maiden Maailman kauppajärjestön jäseneksi pääsemisessä ja niiden kansainvälisten velvoitteiden toteuttamisessa, kuten niiden lainsäädännön muuttamisessa vastaamaan Euroopan unionin lainsäädäntöä.
Näiden hankkeiden ei pidä vain parantaa ja vahvistaa kahdenvälisiä suhteita unionin kanssa, vaan rohkaista uusien itsenäisten maiden keskinäistä yhteistyötä. Sillä, arvoisa puhemies, tiedätte, että komissio on sitä mieltä, että alueellinen yhteistyö on olennainen tekijä kun nämä maat yrittävät korvata neuvostovallan aikaiset vanhat taloudelliset rakenteet uusilla markkinatalouden rakenteilla.
Kolmelle pienemmälle Kaukasian maalle tämän pitää olla perustavanlaatuinen tavoite, koska ilman alueellista yhteistyötä ne eivät voi helposti toteuttaa kaikkia mahdollisuuksiaan. Tällainen toisistaan riippuvuus on voimakas tekijä alueen poliittisessa vakaudessa. Lisäksi yksityisellä sektorilla, etenkin kun siihen sisältyy paljon läntisiä yrityksiä, vaaditaan oikeusjärjestelmää, joka puolustaa näiden yritysten oikeuksia ja soveltaa niitä.
Tämä taloudellinen kehitys auttaa lisäksi oikeusvaltion rakentamisessa. Tämä tuo minut siihen, mistä kaikki esittelijät puhuivat, eli kyseisten maiden demokratian laatuun. Arvoisa puhemies, olemme tekemisissä maiden kanssa, joilla on aivan toisenlaiset perinteet tällä alueella kuin meillä. Mutta näistä maista voidaan sanoa, että niiden perinteet eroavat muiden neuvostotasavaltojen perinteistä. Emme halua väittää, että demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen suhteen saadaan kaikkialla korkeat pisteet ja että voimme jo puhua vakiintuneesta tilanteesta. Ei, työtä ei ole vielä saatu valmiiksi. Mutta on kysyttävä, kuinka me parhaiten voimme panostaa siihen. Olemme vakuuttuneita siitä, että niiden puutteiden vastapainoksi, joita me näemme, rohkaiseva politiikka on asetettava etusijalle. Olemme sitä mieltä, että kiinteätä yhteistyötä monilla aloilla aikaansaavien yhteistyösopimusten avulla voidaan auttaa demokratian ja oikeusvaltion syntymistä. Olen tyytyväinen siitä, että olen kuullut esittelijöiden ja valiokuntien suosittelevan tässä tapauksessa näiden linjojen seuraamista ja tässä mielessä myös tulevan siihen johtopäätökseen, että kumppanuussopimukset on solmittava.
Allekirjoittamalla nämä sopimukset kumppanimme ovat hyväksyneet kehyksen tulevaisuudelleen. He ovat omaksuneet johdannossa ja yleisissä periaatteissa esitetyt arvot. Sellaisesta yhteydestä on kyse. Mitä nopeammin nämä sopimukset astuvat voimaan, sitä aikaisemmin tämä lupaus voidaan lunastaa.
Arvoisa puhemies, sanon lopuksi vastauksena Bloch von Blottnitzin kysymykseen, että Armeniassa sijaitsevan Medzamorin ydinvoimalan turvallisuus on Armenian kanssa käytävän vuoropuhelun aiheena ja että myös TACISohjelman puitteissa työskennellään tämän ydinvoimalan reaktorin turvallisuuden varmistamiseksi, vaikka olisimme tietenkin halunneet, että reaktorin sulkemispäivä olisi määrätty aikaisemmaksi kuin nyt. Tulemme kiinnittämään asiaan huomiota.
Päätän puheenvuoroni kiittämällä esittelijöitä ja niitä, jotka käyttivät puheenvuoron erityisvaliokuntien nimissä heidän perusteellisesta ja mielenkiintoisesta mietinnöstään ja etenkin niistä suosituksista, joita he esittivät sopimusten solmimisesta näiden Kaukasian maiden ja Kazakstanin kanssa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, ennen kuin arvoisa komission jäsen poistuu paikalta, haluaisin tehdä hänelle kysymyksen Euroopan parlamentin sekä kolmen Transkaukasuksen maan välisten suhteiden valtuuskunnan puheenjohtajana. Mitä arvoisa komission jäsen sanoi on hyvin tärkeää ja oleellista, ja olemme kaikki samaa mieltä hänen kanssaan. Kysymykseni on seuraava: jos kerran tämä alue on tärkeä Euroopan unionille, miksi sitten komissiolla on edustusto vain Georgiassa? Miksi Euroopan unionin virallinen edustaja puuttuu Azerbaid&#x017E;anista ja Armeniasta, vaikka esimerkiksi omalla maallani, Kreikalla, on siellä lähetystöt?

Van den Broek
Kuuntelin kysymystä tarkkaavaisesti ja voin sanoa vain, että olen Alavanosin kanssa samaa mieltä siitä, että puhtaasti talousarvioon liittyvät ja logistiset syyt estävät meitä nimeämästä edustajiamme kaikkiin itsenäisiin entisiin neuvostotasavaltoihin. Olen rehellisesti sanottuna tyytyväinen, että olemme voineet avata edustuston Tbilisissä Georgiassa. Haluaisimme tehdä näin myös muissa maissa, joita arvostamme ja tulemme ottamaan tämän esille budjettivaliokunnan kanssa käytävissä keskusteluissa. Tänä vuonna ei ohjelmassa tietääkseni ole edustustojen lisäämistä. Toivon, että meillä on ensi vuonna uudet mahdollisuudet, mutta silloin syntyy kilpailu muiden entisten neuvostotasavaltojen välillä. Sillä Kazakstanissa meillä on edustusto Alma Atassa, mutta esimerkiksi Uzbekistanissa, joka on nimenomaan pyytänyt edustuston avaamista niin pian kuin mahdollista, meillä ei vielä ole sitä. Teemme parhaamme.

Bloch von Blottnitz
Arvoisa puhemies, minulla on vain yksi kysymys, sillä tämähän oli energiavaliokunnan päätös. Herra komissaari, ettekö ole sitä mieltä, että jokainen TACIS-ohjelman kautta Medzamoriin sijoittamamme markka on joka tapauksessa hukkaan mennyttä rahaa, koska ydinvoimalaa ei voi tehdä turvallisemmaksi? Medzamor otettiin myöhemmin uudelleen käyttöön. Voimala avattiin jälleen, koska kaasuntuonti naapuritasavalloista keskeytyi. Kaasutoimitukset yksinkertaisesti lopetettiin. Eikö olisi parempi, että me keskitämme kaiken tarmomme siihen, että kaasutoimitukset jälleen jatkuvat? Nimittäin silloin Medzamor voitaisiin sulkea. Ydinvoimalahan sijaitsee kaiken lisäksi maanjäristysalueella. Eikö olisi parempi, että me käytämme kaikki voimavaramme ja rahamme siihen, että kaasuntuonti alkaa jälleen, kuin että yritämme korjata sellaista, mikä ei ole enää korjattavissa?

Rübig
Herra komissaari, onko ydinvoimalan sulkemisesta tehty aikataulua?

Van den Broek
Aloitan viimeisestä kysymyksestä, Armenian hallituksen laatiman aikataulun mukaan sulkemisen pitäisi tapahtua vuonna 2007. Mielestämme se on liian myöhäistä ja olemme vaatineet aikaisempaa sulkemista ja sanon Bolch von Blottnitzille, että on keskityttävä yhteen asiaan, mutta toistakaan ei saa unohtaa. Mikäli ydinvoimalaa ei voida sulkea lyhyen ajan sisällä, voimme ainakin auttaa ydinenergian turvalliseksi tekemisessä siellä, missä se on mahdollista. Mutta tiedän, että perusongelma tämän reaktorin kohdalla on se, että se sijaitsee alueella, jossa voi esiintyä maanjäristyksiä tai vastaavia ja tätä ei tietenkään voida estää TACIS-ohjelman avulla. Siis vielä kerran, tulemme tekemään kaiken voitavamme vaaran välttämiseksi, myös yrittämällä saada sulkemisajankohtaa aikaisemmaksi tai kiinnittämällä huomiota vaihtoehtoisiin energiaohjelmiin.

Jöns
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, puhun tässä Transkaukasian valtuuskunnan varapuheenjohtajana, mutta haluaisin sekä onnitella että kiittää kaikkia esittelijöitä oikein sydämellisesti heidän mietinnöistään. Te painotatte kumppanuussopimuksemme suurta merkitystä näiden valtioiden talouden rakentamiselle ja kehittämiselle sekä vielä nuorten demokraattisten rakenteiden kehittämiselle ja vahvistamiselle.
Demokratian täytyy kuitenkin tarkoittaa myös Transkaukasiassa sitä, että kaikki tehdään sen hyväksi, jotta valtiot voivat itse taata sosiaalisen rauhan alueellaan. Tämä merkitsee sitä, että jokaisella kansalaisella on katto pään päällä, tarpeeksi syötävää ja että jokaisella on työtä. Ennen kaikkea hänen on voitava vapaasti ilmaista mielipiteensä. Ja nyt pääsinkin siihen asiaan, jota haluan tänään vielä kerran painottaa. Kyse on oikeudesta ilmaista vapaasti mielipiteensä sekä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Georgiassa meillä ei ole näiden asioiden kanssa juurikaan ongelmia. On suorastaan ilo keskustella Georgian parlamentin nuorten kollegojen kanssa heidän työstään, Georgian tilanteesta ja meidän keskinäisistä suhteistamme. Samalla me kaikki ihmettelemme yhä uudelleen niitä nopeita edistysaskeleita, joita Georgia on ottanut rakenteidensa demokraattisessa luomisessa ja kehittämisessä.
Ongelmia esiintyy kuitenkin muilla alueilla, ennen kaikkea molemmissa muissa Transkaukasian maissa. Koska Azerbaid&#x017E;anissa öljy lupaa taloudellista kasvua vasta lähitulevaisuudessa, on vaikuttaminen demokratiakehitykseen mahdollista vain muutamille. Heimoajattelu ja siitä johtuva heimojen herruus määräävät niin taloudellista kuin demokraattistakin kehitystä. Maata johdetaan itsevaltaisesti, hallituspuolueet ja presidentti Alijev eivät määrää diktatorisesti ainoastaan politiikan peruslinjoista, vaan he päättävät myös mielensä mukaan jo ennestään heikon opposition toiminnan rajoista.
Euroopan parlamentin ei tulisi jättää ihmisoikeuksien valvomista ainoastaan Helsingin komitealle ja Amnesty Internationalille. Niiden työ on mittaamattoman tärkeää, mutta myös me olemme asiasta vastuussa. VuoristoKarabahista käydyt sotaisat välienselvittelyt Azerbaid&#x017E;anin ja Armenian välillä tarjoavat armenialaisille oikeutuksen oppositionsa kukistamiseksi. Presidentti Ter-Petrosjan tukeutuu niihin entisen Neuvostoliiton lakeihin, joiden vuoksi hänet itsensä suljettiin vankilaan Gorbatsovin aikana. Nykyään hän käyttää näitä lakeja useiden puolueiden kieltämiseen.
Armeniassa esimerkiksi on yhä edelleen oikeudenkäyntejä, joita voidaan epäilemättä kuvata poliittisiksi. Tämä koskee osaksi myös niin sanottua Dro-oikeudenkäyntiä. Siinä eräs ryhmä todettiin syylliseksi terroritekoihin, ja se myös tuomittiin vastaavasti. Täysin epäoikeudenmukaisesti tätä ryhmää oli yritetty aikaisemmin syyttää yhteyksistä sosialistisen sisarpuolueemme Dachnakin kanssa. Mentiin jopa niin pitkälle, että Dro-ryhmän väitettiin toimineen Dachnakin toimeksiannosta. Armenian korkein oikeus, luojan kiitos, on nyt kuitenkin hylännyt syytökset paikkansa pitämättöminä ja väärinä, joten Dachnak on todettu täysin syyttömäksi. Minä kysyn nyt kuitenkin, missä viipyy Dachnakin ja sitä lähellä olevien yhdistysten ja järjestöjen toiminnan salliminen?
Toinen oikeudenkäynti sitä vastoin ei ole vielä päättynyt, niin kutsuttu 31-oikeudenkäynti. Se koskee 31 tunnettua oppositiopoliitikkoa. He osallistuivat kaikki Armenian suureen protestimielenosoitukseen presidentinvaalien vaalivilppiä vastaan viime vuoden syyskuussa. Suuren kansainvälisen painostuksen ansiosta mielenosoituksen järjestäjät ovat jälleen vapaana, mutta oikeudenkäynti näitä 31 poliitikkoa vastaan on vielä käynnissä. Amnesty Internationalin mukaan heitä pidetään edelleen vangittuina epäinhimillisissä oloissa.
Minua huolestuttaa myös Armenian poliittinen, taloudellinen ja sotilaallinen riippuvuus Venäjästä. Venäjä toimittaa Jerevanille monia elintärkeitä tuotteita sekä ylläpitää Armeniassa armeijaa ja ilmavoimien tukiasemia, jotka sijaitsevat Turkin rajalla. Luonnollisesti minä ymmärrän sen, että Armenia tekee kaikkensa parantaakseen taloudellista tilannettaan. Euroopan parlamentti ei vaatinut turhaan Turkkia ja Azerbaid&#x017E;ania höllentämään talouspakotteitaan tammikuun 17. päivänä. Haluaisin kuitenkin vielä kerran tähdentää: taloudellinen hätä ei saa olla epädemokraattisen käyttäytymisen tekosyy! Tammikuussa teimme d´Encaussen mietinnön hyväksymisen yhteydessä jälleen kerran selväksi suhtautumisemme Transkaukasian tasavaltoihin. Haluamme, että taloudellinen kehitys Armeniassa, Azerbaid&#x017E;anissa ja Georgiassa tapahtuu sosiaalisen markkinatalouden puitteissa sekä ympäristöä ja ihmisoikeuksia kunnioittaen. Tätä halusin tänään vielä kerran painottaa.

Konrad
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, rakkaat kollegat, sodat, vanhat kommunistiset kaaderit ja Kremlin harjoittama kontrolli, nämä tekijät ovat luonnehtineet Kaukasian tasavaltojen ensimmäisiä vuosia Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Vasta nyt Georgia, Armenia ja Azerbaid&#x017E;an onnistuvat vähitellen ottamaan taloudellisia ja poliittisia askelia. Pysyvää positiivista kehitystä voi kuitenkin tapahtua vasta sitten, kun etniset ristiriidat on selvitetty, jotka ovat periaatteessa nekin neuvostoperäisiä. Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välillä ei sentään enää taistella, aseet ovat vaienneet. On kuitenkin niin, että juuri Moskova lietsoi tätä konfliktia esiintyäkseen sitten sovittelijana ja saadakseen vaikutusvaltaa. Tämä suunnitelma onnistui: nykyään Venäjä on jälleen johtava valta Kaukasuksella. Turkin piti haudata nopeasti aluetta koskevat suunnitelmansa, ja Armenia on lisäksi enemmän kuin kaukasialaiset veljensä Venäjän tuesta riippuvainen. Turkkiin ei ole normaaleja suhteita, sen me tiedämme. Turkkilaiset tukevat kielellistä ja etnistä sukua olevia azereja Vuoristo-Karabahin sodassa. Lisäksi Ankara on sulkenut Armenian rajanylityspaikat, ja ne myös pysyvät toistaiseksi suljettuina.
Kiista azerbaid&#x017E;anilaisella alueella sijaitsevasta Vuoristo-Karabahista on epäilemättä maan raskain sisä- ja ulkopoliittinen sekä rahoituksellinen taakka. Aluepoliittisesti katsottuna Karabah-konflikti liittyy myös kansainväliseen pokeripeliin Kaspianmeren öljystä. Meidän olisi tärkeää ottaa aktiivisena osapuolena mukaan tähän keskusteluun myös maan 3, 7 miljoonaa asukasta, jotka hyvin korkean etnisen homogeenisyyden vuoksi voisivat ottaa yhdessä osaa maan jälleenrakennukseen. Tämä maa on sentään etnisesti yhtenäisempi kuin kaikki sen naapurit alueella.
Vaikka Armenia on maantieteellisesti osa Etu-Aasiaa, tuntevat armenialaiset itsensä pohjimmiltaan eurooppalaisiksi, kuten muuten georgialaisetkin. Myös uskonnollinen suhde itämaihin on armenialaisille vieras, sillä he tunnustavat pääsääntöisesti kristinuskoa, joko armenialais-apostolisessa tai ortodoksisessa muodossaan. Tätä maata tarkasteltaessa on myös tärkeää muistaa, että Valko-Venäjän tavoin Armenialla oli aikanaan 15 neuvostotasavallan joukossa teknisesti suuntautunut erikoisrooli. Tämä koski erityisesti kemian- ja tekstiiliteollisuutta ja tämä on myös varmasti sellainen seikka, joka täytyy ottaa yhteistyössä huomioon.
Armenian kumppanuus- ja yhteistyösopimus tukee maan tiivistä yhteistyötä eurooppalaisten instituutioiden kanssa. Sopimuksen yhtenä tavoitteena on Armenian tasavallan asteittainen lähentyminen avoimen kansainvälisen järjestelmän kanssa. Tämä koskee niin politiikan aluetta kuin talouttakin. Euroopan unioni tukee tällä sopimuksella Armenian suvereniteettia ja siten myös tämän alueen vakautta.

Carrère d'Encausse
Arvoisa puhemies, tänä aamuna käsittelyssämme olevilla kumppanuus- ja yhteistyösopimuksilla on yksi yhteinen piirre: ne koskevat entisen Neuvostoliiton eteläisiä alueita, joilla neuvostojärjestelmän lakkaamiseen liittyi vaikeuksia, vaikka nämä vaikeudet olivatkin erilaisia.
Transkaukasiassa, sillä haluan puhua näistä neljästä maasta, itsenäisyyden taustalla oli Vuoristo-Karabahin sota, jossa olivat vastakkain Azerbaid&#x017E;an ja sen armenialainen väestö, mitä naapurivaltio Armenia ei voinut jättää huomiotta, sillä Armenian osia luovutettiin Azerbaid&#x017E;anille keinotekoisin aluejärjestelyin vuonna 1922. Georgiassa Venäjän tukema ja ohjailema Abhasian separatistiliike asetti tasavallan alueellisen yhtenäisyyden kyseenalaiseksi. Keski-Aasian itäosassa sijaitsevassa Kazakstanissa oli vuonna 1986 ajauduttu väkivaltaiseen yhteenottoon tasavallan kahden tärkeimmän kansallisryhmittymän, kazahien ja venäläisten välillä.
Kommunismin myrskyisän nujertumisen lopputulos on ristiriitainen: 20 prosenttia Azerbaid&#x017E;anin alueesta on sodan seurauksena nykyisin Karabahin armenialaisten miehittämänä.
Ihmisiä on paennut sotaa käyviltä alueilta, eivätkä he voi palata koteihinsa. Pakolaisten avun tarve on polttava Azerbaid&#x017E;anissa, Georgiassa ja jopa Armeniassa. Huolimatta presidentti Nazarbajevin sovittelevasta asenteesta, toisen luokan kansalaisiksi muuttuneet venäläiset haluaisivat lähteä Kazakstanista. Heidän osuutensa tasavallan väestöstä on pienentynyt 45 prosentista 36 prosenttiin.
Kuvan kääntöpuoli on kuitenkin lohdullisempi. Tulitauko ei ole keskeytynyt Vuoristo-Karabahissa kahteen vuoteen ja Minskin ryhmä aloittaa uudelleen toimintansa yrittääkseen muuntaa tulitauon lopulliseksi rauhaksi. Tehtävä ei ole yksinkertainen. Myös Georgiassa georgialaisten ja abhaasien välinen tilanne on rauhoittamassa, ja jo nyt toivotaan, että pakolaiset voisivat palata vähitellen koteihinsa. Lisäksi Kazakstanissa kazahit yrittävät rauhoittaa venäläisiä ja saada heidät vakuuttumaan, että hyväksyessään kielivaatimukset he voivat jäädä asumaan maahan, jossa heidän taitojaan tarvitaan.
Selvitin pitkään näiden neljän maan vaikeaa itsenäistymistä, koska halusin korostaa niiden kärsivän ennen kaikkea siitä, että niiden alueella on erilaisia kansallisia ryhmittymiä ja moninaisia kulttuureja, jotka ovat sekoittuneet toisiinsa oloissa, jotka neuvostojärjestelmä aiemmin saneli. Transkaukasian ja Kazakstanin kansojen väliset eettiset vihamielisyydet juontuvat varmasti pitkästä historiasta, mutta lähempänä nykyaikaa ne ovat tulosta neuvostovallan tarkoituksellisesta toiminnasta, jonka myötä pyrittiin eettisiä suhteita vaikeuttamalla ja lietsomalla vihamielisyyksiä, joiden seuraukset ovat vieläkin nähtävissä, varmistamaan Neuvostoliiton takamailla asuvien kansojen valvonta. Siitä ovat peräisin ne kaunat, vihamielisyydet, valtioiden sisäiset tragediat ja käyttäytymismallit, joita demokraattisen perintömme perusteella on vaikeaa ymmärtää. Näiden maiden kansat on tuomittu asumaan yhdessä seuduilla, jotka eivät useinkaan ole yhdenmukaisia heidän menneisyytensä ja toiveidensa kanssa, ja heidän on opittava olemaan suvaitsevia ja kohtelemaan vähemmistöjä oikeudenmukaisesti.
Nämä viisi kulunutta vuotta, jonka ajan nämä maat ovat olleet itsenäisiä, ovat lyhyt aika demokraattisten arvojen, toisen ihmisen kunnioittamisen oppimiseen. Arvioidessamme maiden tällä alalla saavuttamaa tulosta meidän on otettava huomioon niille yhteisenä ominaisuutena oleva traaginen historia. Meidän on pidettävä mielessä ne kriisit, jotka liittyivät neuvostovallan lakkaamiseen niissä. Meidän on pidettävä mielessä se edistys, jonka ne ovat saavuttaneet, vaikka valitammekin niiden demokraattisiin normeihin liittyviä lukemattomia puutteita - olen kuullut näistä puutteista ja olen samaa mieltä asiasta. Pyydän teitä, hyvät kollegat, tarkastelkaa näitä maita ottaen huomioon niiden hirvittävä menneisyys ja niiden saavuttama edistys sekä niiden toiveet.
Kaikki nämä maat tarvitsevat Euroopan unionin tukea ja huomiota. Jos ne liitetään unioniin nyt käsiteltävänä olevin sopimuksin, ne edistyvät meidän tuellamme ja näiden sopimusten meille antaman moraalisen arvovallan tuella sillä tiellä, johon ne ovat jo sitoutuneet ja jolla ne haluavat jatkaa loppuun asti. Euroopan on varustauduttava keinoilla, joilla näitä maita voidaan vaatia kumppanuutta vastaan ottamaan vastaan meidän niille tarjoama tuki ja omaksumaan kaikki demokratian periaatteet. Toimimalla näin Iranin, Turkin, Afganistanin ja Kiinan rajoilla laajennamme demokratian soveltamisalaa toivoen, että se voi tämän jälkeen saavuttaa jalansijaa myös näissä maissa.

Goerens
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti aikoo ottaa kantaa Georgian, Armenian, Azerbaid&#x017E;anin ja Kazakstanin kanssa tehtyihin kumppanuus- ja yhteistyösopimuksiin.
Oma ryhmäni äänestää näiden sopimusten puolesta, joiden tavoitteena on luoda perustat yhä tiiviimmälle taloudelliselle, kaupalliselle ja poliittiselle yhteistyölle ottamalla käyttöön sen arvoisen vuoropuhelun. Haluan myös onnitella kaikkia niitä esittelijöitä, jotka ovat esittäneet näkemyksensä aiheesta.
Kyseisten sopimusten tavoitteena on edistää edellä mainittujen alojen kehittymistä ja niitä sovelletaan maihin, jotka pyrkivät, vaikkakin vaihtelevasti, voittamaan esteet, joita on vielä muutoksen, tarkemmin seuraavien muutosten tiellä: siirtyminen suunnitelmataloudesta markkinatalouteen, siirtyminen totalitaarisesta poliittisesta järjestelmästä demokratiaan ja oikeusvaltioon. Alkusysäys on annettu. Paikoitellen kompasteleva kehitys osoittaa kuitenkin, että valittu tie on luonteeltaan epävakainen.
Varmaa on - vakuutuin tästä laatiessani mietintöjä maista, jotka joutuivat aikoinaan kärsimään kommunistisesta diktatuurista - että nämä maat eivät selviä tästä yksin. Korostaakseni esimerkiksi taloudellisen siirtymän työläyttä haluaisin siteerata Lech Walesaa, joka on sanonut seuraavaa: " akvaario voidaan muuttaa helposti kalakeitoksi mutta kalakeiton muuttaminen akvaarioksi edellyttää ihmettä. Sama pätee siirryttäessä suunnitelmataloudesta markkinatalouteen." Tällä haluan sanoa, että yhteistyö- ja kumppanuussopimusten voimaantulo on pelkkä, vaikka toki tarpeellinen, kehys, mutta yksistään sen avulla ei voida taata toteutettujen uudistusten peruuttamattomuutta.
On mentävä pidemmälle. Kaikki puhuu sen puolesta, että meidän on otettava käyttöön ennen näkemättömän laajoja teknologisia, tieteellisiä, jopa pedagogisia ja inhimillisiä voimavarojamme, sillä niiden avulla voidaan nopeuttaa kehitystä laajempaan demokratiaan, oikeudenmukaisuuteen, taloudelliseen ja yksilölliseen vapauteen ja myös suurempaan riippumattomuuteen. Vaihtojen lisäämiseksi on ehdottomasti tehtävä kaikki mahdollinen. Tämä tehtävä kuuluu asiantuntijoille.
Jäsenvaltioissa kärsitään huomattavasta työttömyydestä, myös älyllisestä työttömyydestä. Heitämme hukkaan kokemuspääomaamme, jonka voisimme helposti suunnata näiden maiden jälleenrakentamiseen. Ei riitä, että parannetaan kyseisten maiden makrotaloudellisia muuttujia, vaan lisäksi on toimittava niin, että talonpojat, asianajajat, suutarit, kauppiaat, ravintoloitsijat, hotellinpitäjät sekä pienet ja keskisuuret yritykset löytävät tien suurempaan taloudelliseen vapauteen ja riippumattomuuteen. Sama pätee myös demokratiaa koskeviin muutoksiin. Valitettavasti en pysty päättämään esitystäni minulle suodun puheajan puitteissa.

Alavanos
Arvoisa puhemies, tahdon sanoa, että Transkaukasuksen kolme maata ovat Aasian portti Eurooppaan, paikka missä vanhat kulttuurit ovat sijainneet ja kohdanneet. Nykyään siellä sijaitsee kristityn maailman ja islamilaisen maailman leikkauspiste ja kohtauspaikka. Näillä mailla on raskas historiallinen menneisyys, ja niiden välillä vakavia alueellisia jännitteitä. Tämä mielessä pitäen, kuten niin ansiokkaasti kaikki edustajat ja komission jäsen van den Broek sanoivat, Euroopan unionin taholta tarvitaan vakaata, johdonmukaista ja aloitteellista poliittista asennoitumista.
Meidän on oltava tarkkoja, varsinkin täällä Euroopan parlamentissa. Onnittelen kaikkia esittelijöitä. Meidän täytyy kuitenkin varoa, ettei mietintöjen monilukuisuus, ulko- ja turvallisuuspolitiikan sekä puolustuspolitiikan valiokunnan ja taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan välillä vallitseva kilpailuasetelma aikaansaa sitä, että parlamentti joutuu tekemään useita keskenään ristiriitaisia päätöksiä, joiden seurauksena meidän mukanaolomme ja mielenkiintomme menettäisi uskottavuutensa eikä vaikuttaisi enää johdonmukaiselta ja vakaalta. Lisäksi vaikuttaisimme huonolta kolmansien osapuolien silmissä, tässä tapauksessa Azerbaid&#x017E;anin ystävinä Armenian vihollisilta, toiset Venäjän ystäviltä ja Georgian vihollisilta sekä päinvastoin. Myös tämänpäiväisissä esityksissä toistuu tämä heikkous, ja siihen täytyy kiinnittää erityistä huomiota. Mainitsemani heikkouden lisäksi tulee kiinnittää huomiota budjettiongelmista johtuviin puutteisiin tällä alueella, jolla on suunnattoman suuret mahdollisuudet, mutta joka on hyvin räjähdysherkkä. Puutteilla tarkoitan Euroopan unionin edustustoja. Kaikki monikansalliset yritykset eivät voi pitää toimistojaan Azerbaid&#x017E;anissa, kaikki voimavaroiltaan pienet maat eivät voi Kreikan tavoin pitää lähetystöjään sekä Azerbaid&#x017E;anissa että Armeniassa. Käsitykseni mukaan Euroopan unionilla on kuitenkin oltava edustustot tällä alueella, varsinkin jos se haluaa olla aktiivisesti mukana alueen kehittämisessä. Arvoisa komissionjäsen kertoi, -tämä on hyvin tärkeää- että Euroopan unionin on tämän alueen tärkein rahoittaja. Mieleeni tulee kuitenkin Albanian tapaus. Meidän ei pidä unohtaa, että Albania oli maa, joka sai huomattavaa taloudellista tukea ja ajautui nykyiseen tilanteeseen. Näin ollen, mielestäni tarvitaan aktiivista mukanaoloa demokraattisen kehityksen edistämiseksi ja ennen kaikkea mukanaoloa alueellisten ristiriitojen ratkaisemiseksi, varsinkin nyt kun Minskin aloita näyttää väljähtyneen.

Schroedter
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, herra komissaari, te puhutte ennen muuta Transkaukasian alueen merkityksestä Euroopalle. Näin kuvaillaan tarkalleen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen luonne, joka tosin lähtee teoreettisesti kumppanuuden pohjalta, mutta joka on hyvin tärkeä ennen kaikkea Euroopan unionin jäsenvaltioille ja niiden intresseille tällä alueella.
Todellinen tilanne, demokratiakehityksen ja kansalaisoikeuksien tila, vapaan, demokraattisen tuomiovallan luominen, pakolaisvirtojen hallintakyky alueella, sotatila Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välillä jäävät yhä enemmän sivuun. Yhdenvertainen kumppanuus tarkoittaa kuitenkin sitä, että siihen voi osallistua koko väestö.
Euroopan unionin tulisi ennen kaikkea vaikuttaa tämän alueen vakauteen ja kehitykseen, eikä ainoastaan osoittaa omaa kiinnostustaan alueen öljyyn ja varmaan kulkuväylään öljyputkille. Alueella tarvitaan ensinnäkin rauhaa, jotta investointeja voidaan ylipäänsä tehdä ja infrastruktuuria rakentaa ja verkostuttaa. Ennen kaikkea ETYKsopimuksen mukaista sotilaallisen potentiaalin vähentämistä on sovellettava alueella, sillä vain sen kautta voidaan tarttua kokonaisstrategiaan.
Kumppanuus- ja yhteistyösopimus voi olla tärkeä rakennuskivi, se on aivan totta, mikäli se muutetaan tasapuolisesti molempien eduksi todellisen kumppanuuden vallitessa ja todella suuntaudutaan alueen tarpeiden mukaan. Nykyinen tilanne näyttää hyvin toisenlaiselta. Georgiassa me näemme ensimmäiset merkit siitä, että poliittinen tilanne stabilisoituu. Uusi hallitus yrittää olla kuumentamatta Etelä-Ossetian ja Abhasian tilannetta, vaikka mitään institutionaalista ratkaisua ei ole vieläkään olemassa.
Tilanne on täysin toisenlainen sotakumppaneiden Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välillä. Alueella on Azerbaid&#x017E;anin jakava rintamalinja. Molemmin puolin on runsaasti joukkoja, ja armenialaiset Karabah-joukot ovat miehittäneet osan Azerbaid&#x017E;ania. Raja on siis rintamalinja eikä mikään kansainvälisesti tunnustettu raja, ja yksi kipinä riittää taistelujen leimahtamiseen.
ETY-järjestön vaatimus rauhanomaisen ratkaisuprosessin nopeuttamisesta organisaation periaatteen mukaisesti ei saanut Armenian hyväksyntää. Periaatteen keskeisenä vaatimuksena on itsehallinnon korkeimman normin mukainen autonominen alue kansainvälisesti tunnustettujen Azerbaid&#x017E;anin rajojen sisäpuolella. Puheenjohtajamaa Irlanti sitä vastoin omaksui ETY-järjestön lausunnon kaikkine vaatimuksineen. Arat keskustelut Vuoristo-Karabahin asemasta ovat sen jälkeen joutuneet pysähdyksiin. Noin miljoonalle pakolaiselle tämä tarkoittaa sitä, että heidän täytyy kestää osaksi jo viisi vuotta kestänyttä oleskelua leireissä, teltoissa, savimajoissa ja kuormavaunuissa, ja että se pitkittyy määrättömäksi ajaksi.
YK: n vaatimus täydellisestä vetäytymisestä ei tunnu lähitulevaisuudessa mahdolliselta. Jos Eurooppa puhuu tässä tilanteessa turvallisista kolmansista maista, se yksinkertaisesti pettää itseään. UNHCR vahvisti, että poliittinen tai oikeudellinen tilanne ei puhu turvallisen kolmannen maan puolesta, etenkään Armeniassa ja Azerbaid&#x017E;anissa.
Rauhansopimus on taloudellisen yhteistyön edellytys. Muuten se ei yksinkertaisesti toimi, vai haluatteko te tehdä investointeja Vuoristo-Karabahiin? Tämän vuoksi minä olen sitä mieltä, että meidän pitäisi luoda yhteys tämän sopimuksen ratifioinnin ja rauhansopimuksen välille. Rauhansopimuksen tulisi siis todellakin olla tämän sopimuksen edellytys, vain siten meidän on mahdollista tukea johdonmukaista, vastuullista, ulkopoliittista toimintaa. Taloudellinen toiminta tässä tilanteessa on illuusio!

Souchet
Arvoisa puhemies, tänä aamuna tarkasteltavinamme olevat kumppanuussopimukset ovat selkeä poliittinen, johdonmukainen ja positiivinen merkki nuorille Kaukasian tasavalloille. Ne ovat yhdenmukaisia Euroopan unionin maiden lyhyen ja keskipitkän ajan turvallisuusetujen kanssa. Kaukasia ei sijaitse missään maailman äärissä, vaan aivan ovellamme, ja Kaukasian tapahtumat vaikuttavat suoraan turvallisuuteemme. Tämän vuoksi ryhmämme on tyytyväinen siihen, että näissä sopimuksissa otetaan huomioon ympäristöturvallisuutta, ydinturvaa, järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa ja huumausaineiden kauppaa koskevat kysymykset.
Pidemmän aikavälin tavoitteenamme on oltava alueen tilanteen pysyvän vakauden edistäminen. Nämä sopimukset voivat auttaa tässä, liioittelematta niiden merkitystä, vahvistamalla itsemääräämisoikeutta ja riippumattomuutta kaikissa näissä nuorissa tasavalloissa, joissa ne on saavutettu neuvostojärjestelmän romahdettua ja joissa niitä arvostetaan aivan erityisesti.
Samalla kun edistämme ongelmallista alueellista yhteistyötä, meidän on kuitenkin osattava kunnioittaa kunkin valtion erityispiirteitä ja identiteettiä. Maiden väliset erot ovat huomattavia: kahdella niistä on kristilliset perinteet ja eurooppalainen kulttuuri; niistä eräät ovat hylänneet entiset kommunistijohtajansa ja toisissa maissa nämä johtajat on joskus epäilyttävissä oloissa järjestettyjen vaalien jälkeen voineet pysyä entisen kaltaisissa asemissaan. Yleisesti ottaen näillä sopimuksilla voidaan kuitenkin edistää demokraattisten käytäntöjen juurtumista ja markkinatalouden kehittämistä yhteiskunnissa, joissa ilmenee huomattavia siirtymävaiheen ongelmia - Hélène Carrère d'Encausse huomautti asiasta hetki sitten. Nämä ongelmat oikeuttavat meidät ottamaan käyttöön eräitä tukimuotoja, sikäli kuin ne ovat, arvoisa puhemies, todella tehokkaita ja sikäli kuin niiden paradoksaalisena tavoitteena ei ole hyvittää alueellisten kumppaniemme eräitä valtioita vastaan harjoittaman saartopolitiikan tuhoisia vaikutuksia.

Truscott
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kaikkia esittelijöitä heidän erinomaisista mietinnöistään, joissa käsitellään kolmen Transkaukasian alueen valtion Armenian, Azerbaidanin ja Georgian sekä Keski-Aasian valtion Kazakstanin kanssa tehtyjä väliaikaisia sopimuksia sekä kumppanuus- ja yhteistyösopimuksia.
Parlamentti on tietenkin jo hyväksynyt Carrère d'Encaussen Transkaukasiasta laatiman mietinnön, joka muodostaa perustan tänään tarkasteltavina oleville kolmen muun maan kanssa tehdyille kumppanuus- ja yhteistyösopimuksille. Haluaisin lämpimästi kiittää Carrère d'Encaussea hänen aiemmasta panoksestaan asiassa.
Tarkastelemme tietenkin tässä keskustelussa kahta erillistä aluetta eli Transkaukasiaa ja Keski-Aasiaa. Alueet ovat hyvin erilaisia, mutta on niillä muutamia yhtäläisyyksiäkin: molemmat ovat osa entistä Neuvostoliittoa ja saaneet perinnöksi hajaannustilassa olevan komentotalouden sekä Moskova-johtoisen poliittisen järjestelmän. Kaspianmeren läheisyydellä ja etenkin öljyn hyödyntämisellä ja kuljetuksella on suuri vaikutus Kazakstaniin, Azerbaidaniin ja hieman vähemmässä määrin Georgiaan ja Armeniaan. Kaikki neljä maata pyrkivät vahvistamaan itsenäisyyttään Moskovasta ja tekevät vaihtelevassa määrin yhteistyötä Itsenäisten valtioiden yhteisön kanssa. Väliaikaisen sopimuksen ja kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tarkoituksena on osin rohkaista näiden maiden itsenäisyyttä ja avustaa siirtymisessä markkinatalouteen ja demokraattiseen kehitykseen.
On tärkeää, että EU luo suhteet tällaisiin maihin, jotka sijaitsevat maantieteellisesti tärkeällä alueella. Kazakstan sijaitsee Venäjän ja Kiinan välissä, lähellä Irania ja poliittisesti epävakaata Afganistania. Georgia, Armenia ja Azerbaidan sijaitsevat Kaspianmeren ja Mustanmeren välissä, ja niiden naapurimaita ovat Iran, Turkki ja Venäjä.
Armenian ja Azerbaidanin välinen konflikti Vuoristo-Karabahin alueella ja taistelut Abhasiasta Georgiassa ovat tehneet alueesta tulenaran.
Näistä neljästä maasta kolmessa taloudellinen ja demokraattinen kehitys on ollut heikkoa. Kuten Hoffin mietinnöstä käy ilmi, vain Georgia, jonka johdossa on entisen Neuvostoliiton ulkoministeri Eduard Shevardnadze, on onnistunut järjestämään vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit ja välttämään ajautumisen autoritaarisiin menetelmiin.
Olemme seuranneet Armenian ja Azerbaidanin vilpillisiä vaaleja ja nähneet, miten Kazakstanin presidentti Nazarbajev on rikkonut maan perustuslakia ja pelotellut oppositiota. Näiden maiden on parannettava demokratiaansa ja ihmisoikeuksiaan.
Yhdyn Lalumièren huomautuksiin siitä, että näiden maiden kanssa tehtävien kumppanuus- ja yhteistyösopimusten luonne on sopimaton. On harhaanjohtavaa luoda sellainen käsitys, että EU ja Euroopan parlamentti hyväksyy Kazakstanin, Armenian ja Azerbaidanin demokratian ja ihmisoikeuksien tason.
Näin ollen toivon, että parlamentti hyväksyttyään nämä mietinnöt valvoo edelleen tiiviisti kyseisten maiden tilannetta. Luomalla läheisemmät suhteet näihin neljään maahan Euroopan unioni kehittää niiden hyvinvointia, rauhaa ja demokratiaa.

Bernard-Reymond
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Neuvostoliiton lyijykuoren sulettua voimme todeta tosiseikat ja muotoilla vaatimuksemme.
Toteamme, että Transkaukasiassa, kuten monilla muillakin alueilla, kansallisuutta, rajoja, vähemmistöjä ja aiemmin vallalla olleita erilaisia etnisiä ja uskonnollisia ryhmiä koskevat ongelmat ovat pysyneet lähes muuttumattomina. Näihin liittyy joskus myös Neuvostoliiton harjoittamien leikkausten perintö, esimerkiksi VuoristoKarabahissa.
Vaatimuksena on käsitellä tätä tilannetta täysin uudessa hengessä kestävien ratkaisujen löytämiseksi. Armeniaa koskeva yhteissopimus, jonka hyväksymistä meiltä tänään pyydetään, liittyy juuri tähän kontekstiin. Tämän hyväksymäni sopimuksen tavoitteina on vahvistaa maan itsenäisyyttä, syventää sen demokratiaa, saada se avoimemmaksi kansainvälisyydelle, ohjata sitä kohti markkinataloutta, monipuolistaa sen tähän asti liian yksipuolisesti entiseen Neuvostoliittoon keskittyneitä talousvirtoja ja poistaa saarto sekä kehittää vakaata ja luottamuksellista naapurimaiden kanssa harjoitettavaa alueellista yhteistyötä.
Toivon, että Eurooppa käyttää vaikutusvaltaansa, jotta nämä tavoitteet toteutuisivat ja erityisesti jotta Armenialle annettaisiin kaupankäynnin vapaus, joka on yksi kansojen oikeuden perusteista ja jonka myötä se voi sulkea vaarallisen ydinvoimalan ja joka on lisäksi ehdoton edellytys tämän alueen kestävälle rauhalle.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, minulla on pari-kolme huomautusta. Puhumme kolmesta tai neljästä Transkaukasuksen tasavallasta ja yhtä monesta tai useammasta Keski-Aasian maasta, ja käytämme yhteiskeskusteluun hyvin lyhyen ajan. Havaintoni mukaan tämä keskustelu on huonosti valmisteltu, se olettaa että kyseessä hengettömistä olioista ja kohtelee niitä samalla tavalla. Kysymys on kuitenkin maista ja kansoista, joilla on ikivanhat ja uudenaikaiset kulttuurinsa, kulttuuriset, uskonnolliset, taloudelliset ja yhteiskunnalliset perinteensä. Ne eivät missään tapauksessa voi mahtua yhteen valumuottiin, käsiteltäväksi yhden keskustelun aikana. Tämä keskustelun huono valmistelu saa minut tekemään myös toisen huomautukseni. Hyvästä tarkoituksestaan huolimatta kaikkiin mietintöihin ja suosituksiin sisältyy sama piirre. Mikä se on? Niissä piilee patronage-asenne, opettajamaisuus, ja sellaisen rikkaan sedän asenne, joka vain vilauttelee kultaansa ja käskee tekemään sitä sun tätä, tai muuten ei tipu. Edelleen huomaan, että emme ole oppineet mitään kaikin puolin paljon pienemmän Albanian tapauksesta, jossa samat toimintatavat johtivat nykyiseen tilanteeseen, ja joka teki naurunalaiseksi yhteisön ja amerikkalaisten osuuden näiden uusien demokratioiden, niin kuin niitä nyt nimitätte, jälkihoitoon. Kolmas huomioni on, Arvoisa puhemies, ja etten olisi pelkästään kielteinen, että tarvitaan varovaisuutta, tarvitaan lähestymistä ja tarvitaan tasa-arvoista suhtautumista näihin maihin ja kansoihin. Niiden historiaa ja arvokkuutta tulee kunnioittaa, jos haluamme päästä niiden kanssa yhteistyösuhteisiin ja solmia kannattavia sopimuksia. Muutoin näyttää siltä, riippumatta meidän ja esittelijöiden tarkoitusperistä, että kaiken takana on yhteisön saalistuspolitiikka näiden maiden suhteen, politiikka joka tähtää uuskolonialististen siteiden ja suhteiden luomiseen. Tämän politiikan hinnan joutuvat maksamaan niin näiden maiden kuin Euroopankin kansat.

Van der Waal
Arvoisa puhemies, esitetyt sopimukset Transkaukasian tasavaltojen ja Kazakstanin kanssa saattavat meidät vaikean dilemman eteen. Poliittinen vakaus, perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja demokratiakehityksen jatkuminen aiheuttavat huolta. Tähän tulee lisänä vielä se, että etnisistä ongelmista käytävät rauhanneuvottelut tarjoavat vähän toiveikkaita näköaloja. Pelkäämme, että niin kauan kuin näille poliittisille ongelmille ei ole löydetty ratkaisua, esillä olevilta sopimuksilta ei voida odottaa paljoa.
Ei ole lisäksi oletettavissa, että nämä maat pystyvät täyttämään sopimusten asettamat velvoitteet hitaasti tapahtuvien taloudellisten uudistustensa takia. Onkin kysyttävä, eikö olisi ollut parempi laatia vähemmän kunnianhimoiset sopimukset.
Ainoa syy tukea esillä olevia sopimuksia kaikesta huolimatta on se olettamus, että kiinteämpi yhteistyö unionin ja Transkaukasian tasavaltojen ja Kazakstanin välillä voi edistää uudistuksia. Turkin ja Valko-Venäjän kanssa solmituista sopimuksista saatu kokemus on kuitenkin osoittanut, että emme saa yliarvioida unionin ohjaavaa vaikutusta. Olenkin miettinyt, että eikö olisi parempi odottaa edullisempaa poliittista hetkeä sopimusten ratifioinnin suhteen.
Komission jäsenen puheenvuoron jälkeen olen kuitenkin sitä mieltä, että lykkäystä ei voida puolustaa monillakaan hyvillä argumenteilla.
Mitä sopimusten sisältöön tulee, haluan lopuksi vielä korostaa muutamien ympäristöseikkojen tärkeyttä. Öljy- ja kaasukuljetukset eri putkia pitkin, Mustanmeren ja Kaspianmeren suojelu ja Armeniassa sijaitsevan Medzamorin ydinvoimalan sulkeminen ansaitsevat kaiken huomion.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, sallinette minun käyttävän lyhyen puheenvuoron Keski-Aasian ja Mongolian valtuuskunnan puheenjohtajana osoittaakseni tukeni tänään keskusteltavana olevalle yhteistyösopimukselle Kazakstanin kanssa. Uskomme vilpittömästi, että mainittu sopimus auttaa tätä nuorta tasavaltaa lujittamaan uutta kansanvaltaansa, kehittämään talouttaan ja täydentämään siirtymismenettelyä kohti markkinataloutta. Kuten aiemmin todettiin, olemme tietoisia siitä, että Kazakstanin tilanne ei vielä ole tyydyttävä, mitä tulee vapauksien suojeluun, ihmisoikeuksien kunnioittamiseen ja kansanvallan lujittamiseen. Mutta on myös totta, että joitakin myönteisiä askeleita on otettu; siten on toivoa, että on siirrytty oikealle tielle ja tämä mahdollistaa jo sopimuksen täytäntöönpanon. Sopimuksen lykkäämisellä voi olla kielteisiä vaikutuksia, koska se saattaa johtaa tilanteen kehittymiseen päinvastaiseen suuntaan.
Euroopan unionille tällä tasavallalla on korkea strateginen arvo, jonka vakaudesta ollaan hyvin kiinnostuneita. Emme saa unohtaa, että kyseessä on kolmanneksi suurin ydinasevaltio ja että maalla on huomattavia kaivos-, energia- ja tekstiilivaroja, mukaan lukien erikoislaitoksia. Maa on myös islaminuskon ja kristinuskon taitekohdassa, ja sillä on merkittävä turkinkielinen, venäjänkielinen ja jopa puolankielinen vähemmistö. Tosiasiassa maa ei ole meistä kovin kaukana, koska loppujen lopuksi Turkki ja Itä-Eurooppa ovat lähellä olevia ja luonnollisia kulkuväyliä kohti Euroopan unionia.
Arvoisa puhemies, sopimus luo paremmat edellytykset taloudellisten ja kulttuuristen suhteiden molemminpuoliselle kehittymiselle. On vain toivottava, että Kazakstanin poliittiset olot antavat siihen mahdollisuuden.

Von Habsburg
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tämä keskustelu neljästä valtiosta ja sopimuksista, joista meidän on päätettävä, on ratkaisevan tärkeä. En tarkoita ainoastaan taloudellisessa, vaan yhtä lailla poliittisessa mielessä, sillä tällä alueella tulee olemaan tulevaisuudessa aivan erityinen merkitys. Siellä on tärkeitä raaka-aine-esiintymiä, erityisesti maaöljyä, todennäköisesti paljon enemmän kuin nykyisin arvellaan. Sillä, joka saavuttaa tämän alueen suosion, on paljon paremmat lähtökohdat kuin sillä, joka sen menettää.
Toinen huomion arvoinen asia on tietenkin islamin usko erityisesti kahdessa näistä valtioista. On kaksi kristittyä ja kaksi islamilaista valtiota. Nämä molemmat islamilaiset valtiot ovat pääasiassa turkkilaisten asuttamia, ja niillä on lisäksi hyvät suhteet Turkkiin. Tämän vuoksi minun on jälleen kerran sanottava selvästi: meidän Turkkia kohtaan harjoittama politiikkamme on niin lyhytnäköistä, että se salpaa hengen. Me tarvitsemme tätä maata. Me tarvitsemme Turkkia ratkaisevalla tavalla, koska se merkitsee islamilaisella alueella vaihtoehtoa tietyille voimille, jotka ovat erittäin vaarallisia. On täysin selvää, että turkkilaiset ymmärtävät tämän. Olen ollut viime aikoina muutaman kerran Turkissa. Tiedän aivan tarkalleen, kuinka monta ihmistä juuri näistä kahdesta islamilaisesta valtiosta on nykyään Turkissa koulutuksessa. Haluaisin melkeinpä sanoa, että on oikeastaan kaksi kansakuntaa, jotka ovat meille kehitysavussa esimerkkinä, nimittäin turkkilaiset ja kiinalaiset. Turkkilaiset, koska he antavat kehitysapua ensisijaisesti ja ratkaisevasti suoraan ihmisille, eli he antavat näille kansoille lopultakin ne rakenteet, jotka Venäjän valtaapitävät heiltä aikoinaan riistivät. Ja kiinalaiset, koska he pitävät kehitysapunsa etenkin Afrikassa ihmisten tasolla, eivätkä tiettyjen muiden valtioiden tavoin tue sellaisia suurprojekteja, jotka eivät useinkaan ole juuri siunaukseksi tälle alueelle. Tämän vuoksi meidän on ajateltava näitä molempia valtioita myös poliittiselta kannalta. Meidän on tehtävä yhteistyötä Turkin kanssa, sillä se on pitkällä aikavälillä Euroopan etujen mukaista.
Mitä sitten tulee molempiin kristittyihin valtioihin, nimittäin Georgiaan ja Armeniaan, haluaisin sanoa ensin lyhyesti Georgiasta seuraavaa: on aivan varmasti oikein, että me autamme Georgiaa ja että me tulemme toimeen Georgian kanssa. Tämän ei tulisi kuitenkaan tarkoittaa sitä, että me luotamme Georgian venäläiseen aluejohtajaan, nimittäin herra Shevardnadzeen. Tämä mies asetettiin aikoinaan Georgian kansan vapaasti valitsemaa Gamsahurdia vastaan, ja Gamsahurdia murhattiin. Minä olen myös hieman huolissani Georgiasta. Minä kuulun Georgian ihmisoikeusryhmään ja voin vakuuttaa teille, että siellä tehdään erittäin vakavia ihmisoikeusrikkomuksia. Meidän täytyy myös korostaa tätä yhä uudelleen. Olemme ihmisoikeuskysymyksissä liian sinisilmäisiä. Ihmisoikeusloukkaukset huomataan toisissa maissa, toisissa taas ei. Ja Georgiassa meidän tulisi ne huomata.
Mitä taas tulee Armeniaan, niin tiedän, että monet kritisoivat presidentti Ter-Petrosjania. Me emme saa kuitenkaan unohtaa, mitä tämä mies on tehnyt Armenian hyväksi, kuinka hän on tätä maata rakentanut. On myös meidän etujemme mukaista, että me säilytämme hyvät suhteet Armeniaan ja käytämme hyväksi vaikutusvaltaamme, jotta Armenian ja Azerbaid&#x017E;anin välillä päästäisiin vihdoinkin yhteisymmärrykseen. Tässä yhteydessä tulisi tietenkin ottaa huomioon molempien valtioiden lailliset oikeudet, mutta samalla me voisimme saada mahdollisuuden huolehtia järjestyksestä alueella, missä meillä on omia intressejä.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, kiitän minulle antamastanne puheenvuorosta. En voinut esitellä äsken budjettivaliokunnan kantaa Euroopan unionin ja Armenian väliseen väliaikaiseen sopimukseen. Haluaisin tehdä sen nyt, herra McCartinin käytettyä kumppanuussopimusta koskevan puheenvuoronsa. Hän ilmoitti myönteisen lausunnon antaneen budjettivaliokunnan kannan ja esitteli kollegoidemme kuulemia huomautuksia.
Budjettivaliokunta antoi väliaikaisesta sopimuksesta luonnollisesti myönteisen lausunnon. Lausunto annettiin minun ehdotuksestani yksimielisesti. Valiokunta sai komissiolta pyytämänsä numerotiedot, vastoin kirjallisessa lausunnossa olevaa mainintaa. Koska kumppanuutta koskevassa yleissopimuksessa edellytettiin parlamentin puoltavaa lausuntoa ja ottaen huomioon väliaikaisen sopimuksen merkittävyys, valiokunta iloitsi siitä, että neuvosto oli kuullut parlamenttia.
Lisään tähän, että Armenian merkitystä Euroopan unionille koskevat havainnot ovat omiani.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.
(Istunto keskeytettiin kello 11.36 ja se jatkui klo 12.00.)

Falconer
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää puhemiehistöä valistuneesta päätöksestä poistaa Robert Maxwellin kuva parlamentin tiloista. On vain valitettavaa, että tämä kesti teiltä kaksikymmentäneljä tuntia.

Puhemies
On valitettavaa, että teidän oli lievennettävä kiitostanne.

Hallam
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää brittikonservatiiveja, etenkin Cassidya, pidättäytymään tämän äänestyksen ajan esittämästä rivoja eleitä yleisölehterillä oleville ihmisille.

Puhemies
Olen varma, että Cassidy antaa tästä vakuuden.

Cassidy
Arvoisa puhemies, tietenkin eleen täytyy olla rivo, jotta se tehoaisi Hallamiin.

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Haluaisin toivottaa tänään tänne tervetulleeksi Liettuan parlamentin Seimasin valtuuskunnan, jota johtaa puhemies Racas.
Hänen seurassaan on Liettuan varaulkoministeri Rinkunas. Valtuuskunta vierailee Strasbourgissa tavatakseen Euroopan parlamentissa toimivat kollegansa, ja se kokoontui eilen ja tänään. Euroopan unionin ja Liettuan välillä allekirjoitettu assosiointisopimus, joka saattaa Liettuan samaan asemaan muiden assosioituneiden maiden kanssa Euroopan unioniin nähden, odottaa yhä kolmen jäsenmaan ratifiointia. Koska Euroopan parlamentti kehotti Oostlander-mietinnössään omaksumaan politiikan, jonka mukaan kaikkia assosioituneita maita kohdellaan tasaarvoisesti, toivomme, että ratifiointimenettely saatetaan pian päätökseen, jotta EU: n ja Liettuan välinen parlamentaarinen sekavaliokunta voidaan perustaa.
Puhemies ja kollegat, toivotamme teidät tervetulleiksi parlamenttiin.
(Suosionosoituksia)
Äänestys
Liese
Herra puhemies, hyvät naiset ja herrat, kehitys- ja yhteistyövaliokunta puhuu tässä mietinnössä sen puolesta, että muiden hyvin tärkeiden huumausaineiden vastaiseen toimintaan käytettävien toimenpiteiden ohella hyödynnettäisiin myös kehityspolitiikkaa, jotta ihmisille voitaisiin tarjota laillisia vaihtoehtoja. Valiokunnan hyväksyminen oli yksimielinen, ja sen vuoksi on hyvin tärkeää, että emme tee komission ja neuvoston hyväksymistä mahdottomaksi tekstissä esiintyvien epätarkkuuksien vuoksi.
Pyydänkin sen vuoksi korjausta tarkistukseen nro 5. Tässä on kyse siitä, että myös yhteisön muita rahoitusvälineitä sekä Euroopan kehitysrahastoa voidaan käyttää vaihtoehtoisen kehityksen hankkeiden tukemiseen. Valiokunta päättikin asiasta seuraavasti: yhteisön muut rahoitusvälineet, sitten tulee suluissa Aasian ja Latinalaisen Amerikan maiden kanssa tehdyt yhteistyösopimukset, ja sitten tulee sekä Euroopan kehitysrahasto, sillä komissio viittaa oikeutetusti siihen, että Euroopan kehitysrahasto ei ole yhteisön rahoitusväline, vaan AKTvaltioiden ja yhteisön yhteinen väline. Pyydän, että tämä oikaistaan vastaavasti pöytäkirjassa, ettei tämä tärkeä tarkistus, joka on koko mietinnön ydin, tule tämän vuoksi lopulta komission hylkäämäksi.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)

Liese
Herra puhemies, on kyse tarkistuksesta nro 5. Olen kuullut, että muutamilla ryhmillä on vaikeuksia tämän tarkistuksen kanssa sen vuoksi, että siinä esiintyy sana "maat ". Tämän vuoksi ehdottaisin suullisessa tarkistuksessa, että sana "maat " poistetaan. Siten tarkistuksessa sanotaan vain "järjestöt, jotka hyväksyvät pakollisen raskauden keskeytyksen, pakollisen steriloinnin sekä lapsenmurhan väestönkasvua hillitsevinä toimenpiteinä tai tukevat niitä, eivät ole oikeutettuja yhteisön tukeen. " Sana "maat " on siis poistettu.

Puhemies
Vastustaako kukaan tätä suullista tarkistusta?

Wolf
Herra puhemies, sellaisia maita on todellakin olemassa, jotka hyväksyvät nämä käytännöt ja harjoittavat niitä julkisesti. Sen vuoksi niitä pitäisi myös vastaavasti kutsua maiksi. Minun mielestäni ei ole asianmukaista kirjoittaa yksinkertaisesti "järjestöt ", mutta kätkeä sanan taakse ajatus siitä, että hätätilassa voimme sisällyttää näihin organisaatioihin myös maita.
(Parlamentti hylkäsi suullisen tarkistuksen.)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi näin muutettuna.)

Puhemies
Falconer haluaa minun onnittelevan Donnellyä hänen mietintönsä hyväksymisen johdosta.

Sakellariou
Herra puhemies, hyvät naiset ja herrat, meillä on ollut eilisestä lähtien vieraita kymmenestä Välimeren maasta, kollegoja, kansanedustajia, jotka ovat tavanneet meidät ensimmäistä kertaa Euro-Välimeri-kumppanuuden ja Barcelonan konferenssin puitteissa. Niissä erittäin mielenkiintoisissa keskusteluissa, joita kävimme vieraidemme kanssa, tuli esille muutamia tätä mietintöä koskevia rakentavia ehdotuksia. Niiden mukaan ottaminen olisi täydentänyt ja rikastuttanut mietintöäni.
Selitin heille, että työjärjestyksemme ei valitettavasti salli viime hetken tarkistuksia. Haluaisin kuitenkin painottaa, että myös minä jaan monet vieraidemme tätä mietintöä koskevat epäilyt. Äänestämme nyt joka tapauksessa mietinnöstä.
Tarkistus 6:

Sakellariou
Herra puhemies, olen keskustellut PPE-ryhmän kanssa, koska tämä tarkistus on epäselvä. Haluaisimme lisätä suullisen tarkistuksen A loppuun. Luen sen ääneen ranskaksi:
" ...ja tunnustaa puheenjohtajavaltioiden Italian puheenjohtajakaudesta lähtien toteuttaman johdonmukaisen seurannan..."
(DE) Tässä olikin kaikki. Jos te hyväksytte tämän tarkistuksen, niin me voimme peruuttaa sen toisen tarkistuksen ja äänestää.
(Tarkistus peruttiin.)
Tarkistus 13:

Sakellariou
Herra puhemies, en ymmärrä, miksi liberaalisen puolueen jäsenet ovat esittäneet tätä tarkistusta. Kysehän on siitä, että tästä kohdasta poistettaisiin yksi virke, nimittäin juuri se tärkeä virke, jossa mainitaan, että Välimeren alueelle tulisi luoda ydinaseeton vyöhyke. Me voisimme tehdä sen erillisessä äänestyksessä.
Tarkistus 11:

Bianco
Herra puhemies, ehdottaisin lisättäväksi sanaan " entisöinti" sanan " ylläpito" ja ilmaisuun " taiteellisten ja historiallisten muistomerkkien edistäminen" sanan " arkeologisten" .
(Suullinen tarkistus hyväksyttiin.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Schäfer
Herra puhemies, pyydän, että tarkistuksen 11 toiseen kohtaan otetaan mukaan päätöslauselman teksti viittä sanaa lukuun ottamatta. Teillä on kaikilla teksti edessänne. Luen sen nyt muutetussa muodossaan ranskaksi:
" hylkää kaikki ehdotukset luetella perustamissopimuksessa suuri määrä ehtoja, joiden on täytyttävä 7 a artiklan voimaan tulemiseksi; arvostelee voimakkaasti sitä, ettei kyseisessä tekstissä määrätä Euroopan parlamentin ja yhteisön tuomioistuimen roolista; "

Donnelly, Brendan
Ymmärtääkseni tarkistuksesta 11 pidetään nimenhuutoäänestys. Tämä on minusta erittäin olennainen seikka tämän suullisen tarkistuksen hyväksymisen kannalta. Vastustan periaatteessa nimenhuutoäänestykseen johtavan suullisen tarkistuksen hyväksymistä. Mielestäni nimenhuutoäänestys vaikuttaa parlamentin jäsenten poliittiseen vastuuntuntoon erikoisella tavalla, ja meidän tulisi ottaa tämä huomioon. Olisin jopa valmis väittämään, että 119 artiklan 1 kohdan mukainen nimenhuutoäänestystä koskeva pyyntö koskee vain kirjallisia tarkistuksia eikä sitä voida soveltaa suulliseen tarkistukseen.

Puhemies
Onko liberaalipuolueen ryhmä valmis perumaan pyyntönsä nimenhuutoäänestyksestä?

Brinkhorst
Haluaisin antaa vastauksen Schäferille. Ymmärtääkseni kyseessä on liberaalipuolueen ryhmän esittämä suullinen tarkistus tarkistukseen 11. Tarkistuksella korvattaisiin koko 8 kohta eikä ainoastaan toista alakohtaa. Voisitteko vahvistaa tämän? Jos tämä pitää paikkansa eli jos sosialistiryhmä kannattaa tarkistusta 11 kokonaisuudessaan, olemme valmiit perumaan nimenhuutoäänestystä koskevan pyyntömme. Jos hän haluaa korvata ainoastaan kyseisen kohdan toisen alakohdan, emme peru pyyntöämme.

Puhemies
Sillä korvataan koko kohta.

Brinkhorst
Siinä tapauksessa perumme pyyntömme nimenhuutoäänestyksestä.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, asianmukaisen tiedottamisen kannalta olisi hyvä, mikäli tämän suullisen tarkistuksen esittäjä sanoisi vielä kerran, mitä hän jättää pois siitä, sillä minun mielestäni kyse on kritiikistä puheenjohtajavaltiota Hollantia kohtaa. Se on tietenkin poliittinen tosiasia.
(Suullinen tarkistus hyväksyttiin.)
Tarkistus 14:

Puhemies
Van Dijk haluaa esittää huvin vuoksi suullisen tarkistuksen.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, ei just for fun , vaan siksi, että eivät niinkään parlamentin jäsenet olleet epätietoisia tämän tarkistuksen sisällöstä, vaan ulkopuoliset: mitä puheenjohtajavaltio Hollanti tarkasti ottaen poisti? Siksi haluan liittää tarkistukseen selventävän kohdan, joka kuuluu englanniksi näin:
"vastustaa lujasti ja kieltäytyy hyväksymästä sitä, että puheenjohtajavaltio Alankomaat on poistanut puheenjohtajavaltiona toimineen Irlannin esittämästä syrjinnän vastaisesta artiklasta seksuaalisen suuntautumisen, iän ja vammaisuuden käsitteet."
(Suullinen tarkistus hyväksyttiin.)
Ennen lopullista äänestystä:

Van Dijk
Arvoisa puhemies, olen neuvotellut tästä eri ryhmien kanssa. Emme valitettavasti voineet tietää tätä ennen tarkistusten määräajan päättymistä, mutta kävi ilmi, että puheenjohtajavaltio Hollanti ei ollut läsnä tässä keskustelussa ja kaikki olivat siitä jokseenkin järkyttyneitä. Ehdotan - teillä on teksti myös edessänne - että siihen lisätään kohta, joka kuuluu englanniksi seuraavasti:
"pahoittelee syvästi neuvoston puheenjohtajavaltion puuttumista edellisen päivän HVK: n edistymistä käsitelleestä keskustelusta ja tuomitsee sen ilmeistä mielenkiinnon puutetta Euroopan parlamentin ilmaisemia kantoja kohtaan."
(Suullinen tarkistus hylättiin.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Colom i Naval
Arvoisa puhemies, tänä iltapäivänä on tarkoitus äänestää Tillichin mietinnöstä ja haluaisin kiinnittää huomiota erääseen virheeseen. Kohdassa 10 todetaan seuraavaa: " On ensiarvoisen tärkeää, jos jäsenvaltiot..." ; jäsenvaltioiden sijasta pitäisi puhua neuvostosta, joka oikeudellisesti ei ole sama asia. Mielestäni asianomaisten yksiköiden olisi keskusteltava esittelijän kanssa ja korjattava virhe ennen äänestystä.

Anastassopoulos
Arvoisa puhemies, olen pahoillani joutuessani huomauttamaan, että kysyttyäni, kuinka kauan äänestys vie, vastasitte, että viidestä kymmeneen minuuttiin. Se vei viidestätoista kahteenkymmeneen minuuttiin. Tästä ei kuitenkaan ole kysymys. On tapana, että äänestykset kestävät puoli kahteen tai 15 vaille kahteen asti, kuten tälläkin viikolla sattuu. Tämä ei mielestäni ole oikein. Olemme 140 kertaa sanoneet, että äänestykset saavat kestää yhteen, kymmentä, korkeintaan viisitoista yli yhteen, mutta ei sen pidempään. Jos äänestyksiä on paljon, voimme aloittaa klo 11.30. Pyydän teitä esittämään parlamentin puhemiehelle ja puhemiesneuvostolle tämän huomautuksen, sillä mielestäni kollegojen ei tarvitse myöhästyä myös lounaaltaan, kun he työskentelevät 12-15 tuntia päivässä

Puhemies
Puhemieskonferenssi katsoo, että nyt kun äänestysten alkamisajoista on sovittu, meidän ei tulisi muuttaa niitä. Aikataulun muuttaminen aiheuttaisi ongelmia.

Provan
Arvoisa puhemies, haluan esittää kaksi huomautusta. Minusta on omituista, että poliittinen ryhmä voi esittää tarkistusta ja pyytää tämän jälkeen omalle tarkistukselleen kohta kohdalta äänestystä, kuten tapahtui tarkistuksen 9 osalta lopullisessa äänestyksessä. Voisiko puhemiehistö tutkia asiaa? Tämä on erittäin hämmentävää.
Toiseksi totean, että arvostamme kaikki puhemiehen asemaanne. Arvostamme kaikki puhemiehiä, jotka onnittelevat esittelijöitä. Parlamenttiin tulee kuitenkin paljon mietintöjä, joihin on tehty useita tarkistuksia. Esittelijät, jotka toimittavat parlamenttiin tiiviin mietinnön, johon ei kulu paljon äänestysaikaa, ansaitsevat kiitokset, toiset eivät ehkä niinkään.

Verwaerde
Haluan onnitella kollegani Jean-Thomas Nordmannia hänen kehitys- ja yhteistyövaliokunnan puolesta laatimastaan suosituksesta toiseen käsittelyyn, joka liittyi kehitysmaiden väestöpolitiikoille ja -ohjelmille annettavaan apuun.
Olisi huomattava, että kehitys- ja yhteistyövaliokunta hyväksyi kyseisen asiakirjan yksimielisesti ja että Euroopan parlamentin tarkistuksissa otetaan ansiokkaasti huomioon Kairon konferenssissa tehdyt sitoumukset, erityisesti lisäämällä kehitysmaiden väestöohjelmiin suunnattua yhteisön tukea 300 miljoonaan ecuun vuoteen 2000 mennessä.
Lisäksi parlamentti halusi määritellä, mitkä komiteat ovat toimivaltaisia kunkin suuren alueen osalta, eli AKTmaiden, Välimeren maiden sekä Latinalaisen Amerikan ja Aasian maiden osalta. Väestöohjelmat voidaan ottaa käyttöön ainoastaan kyseisten maiden pyynnöstä ja niiden myötävaikutuksella, mutta ne ovat nykyisin ainoa keino väestönkasvun hillitsemiseksi. Tästä syystä kannatan Nordmannin suositusta.
Linkohrin suositus (A4-0084/97)
Holm
Jo tämän mietinnön ensimmäisessä käsittelyssä suhtauduin kriittisesti siihen, miten neljännen puiteohjelman tutkimusrahat käytettäisiin. Minusta ympäristöpuoluelaisena näiden rahojen käyttöehdotus ei ole hyvä; mm. liikaa rahaa sijoitetaan vanhoihin kuljetusmuotoihin sen sijaan, että rahoitettaisiin taloudellisesti ja ekologisesti kestävien kuljetusmuotojen perustutkimusta. Olen tehnyt kolme muutosehdotusta tavoitellakseni tähän asiaan tiettyä muutosta, ja tietenkin äänestän niiden puolesta.
Sen sijaan olen epäileväinen sen suhteen, onko ylipäätään tarpeen rahoittaa lisää tutkimusta. Ruotsalaisten selvitysten mukaan ei ole mitään näyttöä siitä, että EU-tason tutkimus tuottaisi jotakin lisäarvoa verrattuna tutkimukseen jäsenmaissa. Olisi paras, jos EU: n jäsenmaat käyttäisivät rahat kotimaiseen tutkimukseen (johon sisältyisi se kansainvälinen tutkijavaihto, jota yliopistot nykyisin harjoittavat) tai peruskoulutuksen tukemiseen.
Alan J. Donnellyn mietintö (A4-0552/97)
Caudron
Käytin eilisten keskustelujen aikana puheenvuoron ilmoittaakseni tukevani komission kertomusta ja Donnellyn mietintöä pääosiltaan.
Tällä alalla, kuten monilla muillakin, tarvitaan todellista eurooppalaista teollisuuspolitiikkaa. Kannatan tutkimustoiminnan ja myös tulevaisuuden tutkimusten lisäämistä, mutta tuotannon kehittämiseksi sekä epärehellisen kilpailun ja sosiaalisen dumppauksen torjumiseksi tarvitaan laajempia toimenpiteitä.
Renaultin tapaus puhuttaa meitä, mutta valittaminen ei auta. Tehtaiden toiminnan säilyttämiseksi autoja on valmistettava ja niille on saatava ostajia.
Toistan lopuksi, että Euroopan ei pidä laatia sellaisia sääntöjä, joita sen kilpailijat eivät noudata, etenkään keskittymien ja suorien tai epäsuorien tukitoimenpiteiden alalla, olipa kyseessä Yhdysvallat tai Japani.
Laajojen vapaiden markkinoiden Eurooppa osoittaa vajavaisuutensa ja uhkaa tänään tukahduttaa oman toimintaajatuksensa, ellei siirrytä poliittiseen ja sosiaaliseen Eurooppaan, teolliseen Eurooppaan, työllisyyden Eurooppaan. Renaultin tapaus on asiasisältöä koskeva ongelma, joka ei liity muotoseikkoihin eikä edes menettelytapaan.

Rübig
Olen sitä vastaan, koska uusi oikeudellinen perusta ei ole tarpeen. On välttämätöntä päättää liittymissopimuksesta ja komissaari Bjerregaardin lupaamista tarkistusmenettelytavoista, kuten parlamentissa jo sovittiin.
Langenin mietintö (A4-0040/97)
Lindqvist
Olen äänestänyt mietinnön puolesta, mutta vastustan ehdotusta rakentaa putkiverkosto Euroopan eri tehtaiden välille. Se olisi aivan liian riskialtista sekä turvallisuus- että ympäristösyistä. Ylipäätään olisi pitänyt painottaa enemmän kemianteollisuuden vastuuta ympäristöstä, etenkin teollisuuden jätteistä.

Wolf
Eurooppa on todellakin kahden vaiheilla. Joko se jatkaa Molitor-ryhmän osoittamalla uusliberalistisella sääntelemättömyyden tiellä tai se ryhtyy laajasti toteuttamaan omaa ekologista ja yhteiskunnallista kestävän kehityksen aatettaan.
Poliittiset päätökset ovat nyt välttämättömiä sellaisen kestävän teollisuuspolitiikan puolesta, joka on tämän nimityksen arvoinen. Teollista tuotantoa ei saa tarkastella tehtaiden omistajien yksityisasiana. Ekologiset edellytykset ja seuraukset kuuluvat yhtä lailla tuotantoprosessiin kuin työntekijät kuuluvat kykyineen, aloitteineen, vastuineen jokaiseen yritykseen - ja joita ei saa kohdella mielivaltaisesti vaihdettavana suoritusjoukkona.
Ympäristöverokysymykset, maksut erityisen kuormittaville aineille (esim. kloorille), vanhojen haittojen puhdistaminen, raaka-aineiden ja tuotteiden pitkäaikainen käyttö pysyvät edelleen esityslistalla - etenkin kun EP ei tässä mietinnössä ole vielä löytänyt selvää kantaa asiaan.
Ainoastaan tällä tavoin voidaan voittaa ristiriita kestävän yhteiskunnallisen rationaalisuuden ja pelkän liiketaloudellisen katsantokannan välillä, mitä komissaari Bangemann ei näköjään tunnu olevan vieläkään valmis ymmärtämään.
Katiforisin mietintö (A4-0030/97)
Wolf
) Meriteollisuus tarjoaa teoriassa erinomaisen esimerkin yksinkertaisesta asiasta, joka on kuitenkin vaikea toteuttaa: pitkäaikaisen kestävän kehityksen komponentti sellaisessa liikkuvuus- ja tuotantojärjestelmässä, joka pysyttelee niissä ekologisissa rajoissa, joiden alaisina ihmiset elävät - järjestelmä, joka kiihdyttää samalla yhteiskunnallista kehitystä ja joka antaa historialle merkityksen. Valitettavasti tilanne on käytännössä juuri päinvastainen. Aivan liian pitkä uusliberalistisen mallin ylivalta talouspolitiikassa on saanut tällä alalla aikaan maailmanlaajuista pysyvää hävitystä: maailman merenkulkualukset ovat liian vanhoja eivätkä missään tapauksessa tekniikaltaan turvallisia tavallisten onnettomuuksien tai ympäristöonnettomuuksien sattuessa; merellinen työkulttuuri on pitkälti rappeutunut alusten vieraan lipun alle siirtämisen ja sopimusten rasistisen hierarkisoinnin vuoksi; ekologisesti ja sosiaalisesti vastuullinen rannikko- ja jokiliikenne tukahdutetaan rekkaliikenteen dumppauskilpailun avulla; satama- ja rannikkokaupunkien potentiaalia innovatiivisina tuotantoja erityisesti jatkojalostuspaikkoina ei missään nimessä käytetä järkevästi hyödyksi.
Keinot tämän väärän kurssin muuttamiseksi ovat tuttuja, ja herra Katiforis tarttuu niihin osittain konkreettisten ehdotusten muodossa. Me tarvitsemme maailmanlaajuisia ratkaisuja, mutta meidän ei tarvitse jäädä odottamaan niitä. Eurooppa voi ja sen tulisi olla tässä asiassa edelläkävijä - ottamalla aktiivisemman roolin IMO: ssa, mutta myös omien, ankarien määräysten kautta, jos se on välttämätöntä. EY: n tulisikin noudattaa tässä USA: n ja Japanin esimerkkiä: satamavaltioiden tulisi ankarampien määräysten avulla valvoa eurooppalaisiin satamiin poikkeavien alusten turvallisuutta, ja rannikkoliikennettä tulisi säännellä.
Morganin mietintö (A4-0325/96)
Posselt
Herra puhemies, toisin kuin monet kollegani äänestin tarkistuksessa 20 Morganin esittämän aloitteen puolesta, koska uskon, että hänen ajamansa vähemmistökielten vaaliminen on äärimmäisen tärkeä asia. Me puolustamme koko maailman vähemmistöjen suojelun ja tukemisen aatetta päätöslauselmissamme. Me puolustamme sitä myös periaatteessa yhä uudelleen hallitusten väliselle konferenssille suunnatussa vaatimusluettelossamme, luojan kiitos. Mutta minä olen sitä mieltä, että meidän on myös toimittava sen mukaisesti, kun on kyse konkreettisesta toimivallasta EU: n sisällä, lainsäädännöstä ja käytännön toimenpiteistä. Siitä ei ole mitään hyötyä, että puolustaa jotakin periaatetta, mutta ei sitten toteuta sen yksityiskohtia. Olen tämän vuoksi rouva Morganille hyvin kiitollinen siitä, että hän on tuonut asian täällä esille ja tuen häntä täysin.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet Morganin mietinnöstä, joka ensisijaisesti käsittelee väestön koulutusta tietoteknologian käyttämisessä. Mietintö viittaa siihen, että tietoteknologian nopea kehitys voi hyvin helposti johtaa uuteen epätasaarvoisuuteen yhteiskunnassa uusien tieto- ja viestintäteknologian hyödyntämismahdollisuuksien erilaisen saatavuuden seurauksena. Siten olemassa olevat sosiaaliset erot yhteiskunnassa syvenevät, jolloin on olemassa vaara, että jo nyt epäsuotuisassa asemassa olevat ryhmät marginalisoituvat entisestään.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit vaativat painokkaasti aloitteita tietoteknologian tuntemuksen laajentamiseksi koulutusjärjestelmässä, jotta voidaan välttää erityisen huono-osaisten ryhmien marginalisoituminen. Ainoastaan tietoteknologian käyttöön kouluttamisella ja uudelleenkouluttamisella tietoyhteiskunta tulee yhtäläisesti kaikkien saataville. Tanskalaisten sosiaalidemokraattien mielestä mietinnössä on kuitenkin yksi arvosteltava kohta, koska se välttää täysin puuttumasta naisten asemaan tietoyhteiskunnassa. Mikäli naisten koulutus- ja uudelleenkoulutusmahdollisuuksiin tietoyhteiskunnassa ei kiinnitetä erityistä huomiota, voidaan pelätä, että naiset kytketään täysin irti tietoteknologian kehityksestä.

Leperre-Verrier
Haluaisin aivan aluksi ilmoittaa, että ryhmäni äänestää epäröimättä Morganin mietinnön puolesta. Kuten keskustelun aikana ilmoitin, katsomme, että tämä mietintö muodostaa eurooppalaisen koulutuspolitiikan merkittävän kulmakiven, ja arvostamme siinä tehtyjen ehdotusten määrää.
Vaikka tietoyhteiskuntaa on pidettävä myönteisenä osana nykyaikaisen koulutuksen valmistelua, on kuitenkin pysyttävä valppaana, sillä koulutuksen epäonnistumisen torjunnan ja epätasa-arvoisuuksien vähentämisen on säilyttävä ensisijaisina tavoitteinamme, eikä ole varmaa, että multimediaa kehittämällä edistetään aina näiden tavoitteiden toteutumista.
Haluaisimme tämän keskustelun yhteydessä myös pahoitella sitä, että tätä koulutusasiaa, joka on taas kerran perustavan tärkeä nuorten eurooppalaisten tulevaisuudelle, on käsitelty kahdessa keskustelussa: kognitiivista yhteiskuntaa koskevasta valkoisesta kirjasta keskusteltiin eilen illalla aloitteen tehneen komission jäsen Cressonin olematta läsnä ja tästä komissaari Bangemannin suojelemasta mietinnöstä keskustellaan tänään.
Tämä täysin keinotekoinen kaksinaisuus ei ole valitettavasti satunnainen, sillä se vastaa näiden mietintöjen erillisten oikeudellisten perustojen mukaista kyseenalaista erottelua, joka perustuu siihen, että niistä toinen liittyy koulutukseen ja toinen tietoyhteiskuntaan.
Uskon kuitenkin, että töidemme johdonmukaisuuden kannalta koulutusvaatimusta olisi hyvä tarkastella yhtenä erottamattomana kokonaisuutena.
Tutkintavaliokunnan suositus (A4-0054/97)
Berthu
Arvoisa puhemies, yhteisön passitusjärjestelmän tutkintavaliokunnan erinomaisessa kertomuksessa tähdennetään niitä suuria virheitä, joita Euroopan rakentamisessa on viimeisen kymmenen vuoden aikana tehty.
Kyseinen passitusjärjestelmä, joka laadittiin, jotta kolmansien maiden tavarat pääsisivät liikkumaan jäsenvaltioiden alueella ilman tulleja tai veroja ennen saapumistaan määräpaikkaansa, on tänään turmeltu veropetoksin, jotka maksavat miljardeja ecuja jäsenvaltioiden valtionkassoille ja yhteisön taloudelle.
Miksi näitä petoksia on tehty? Tutkintavaliokunta esitti aluksi joukon teknisiä syitä, jotka liittyvät paperikopioihin perustuvaan vanhanaikaiseen, tietokoneistamattomaan järjestelmään, joka ei ole pystynyt vastaamaan kaupankäynnin lisääntymiseen. Mutta valiokunta tähdensi myös ja etenkin, että tarkastusten poistuminen unionin sisärajoilta helpottaa huomattavasti petosten tekemistä, koska lasti voidaan kuljettaa Euroopan halki siten, ettei yksikään maa tiedä siitä eikä yksikään ihminen tiedä sen kadotessa, missä maassa rikkomus on tehty.
Tämän vuoksi kertomuksessa tehdään seuraava perusteltu johtopäätös: " Euroopan komissio ei ole omaksunut kaukokatseista asennetta pantaessa täytäntöön yhtenäismarkkinoita, joita on ohjailtu vapauttamiseen ja tarkastusten poistamiseen liittyvillä periaatteilla" . Kertomuksessa lisätään ehkä liiankin naiivisti, että tämä komissaarien kaukokatseisuuden puute on käsittämätöntä. Se on omasta mielestäni itse asiassa täysin ymmärrettävää, sillä komissaareille oli tärkeintä saada aikaan tarkastusten poistuminen hinnalla millä hyvänsä.
Tällä hetkellä on kuitenkin selvää, ennen kuin uusia järjestelmiä mahdollisesti otetaan käyttöön, että sisäiset tullit ovat yhä hyödyllisiä, erityisesti tavaroiden passituksen hallitsemiseksi. Huomatkaa lisäksi, että tutkintavaliokunnan kertomuksessa, jossa ei uskalleta ehdottaa sisärajoilla tehtävien tarkastusten ottamista uudelleen käyttöön, suositellaan kuitenkin, että " tullimaksuja olisi muutettava aika ajoin tehtävien tarkastusten mahdollistamiseksi koko Euroopan unionin alueella" . Saavutetun kehityksen myötä on näet poistettu tarkastukset sisärajoilta ja lisätty niitä kaikkialla muualla.
Lopuksi haluan vielä kerran onnitella tutkintavaliokunnan jäseniä heidän henkisestä rohkeudestaan ja toivoa, että Euroopan parlamentti tekee aloitteen muiden samantyyppisten, rajaongelmia koskevien tutkimusten toteuttamiseksi, esimerkiksi yhteisön sisäisten alv-petosten osalta.

Caudron
Kellett-Bowmanin kertomus, joka on seurausta tutkintavaliokunnan, jossa olin jäsenenä, toteuttamasta tutkimuksesta, tähtää niiden ongelmien määrittelyyn, joita kohdattiin otettaessa käyttöön Euroopan unionin alueelle perustettu yhteisön passitusjärjestelmä, joka ulotettiin myös Sveitsiin, ETA-maihin ja Visegrad-maihin (Puolaan, Tsekin tasavaltaan, Slovakiaan ja Unkariin). Kertomuksessa ehdotetaan myös toimenpiteitä passitusjärjestelmän toiminnan parantamiseksi. Se on laadittu taitavasti aivan kuin tutkintavaliokunnan tutkimuskin.
On muistettava, että passituksen avulla on mahdollista jättää tullit, valmisteverot ja arvonlisäverot kantamatta siihen asti kunnes ne maksetaan tavaroiden määräpaikassa.
Passitus on aivan välttämätöntä yhtenäismarkkinoiden toiminnan kannalta, mutta on tarpeen torjua kansainvälisiä petoksia ja korvata tulonmenetykset, jotka ovat vuodesta 1990 nousseet useaan miljardiin ecuun. Tällaisia petoksia ei voida sallia.
Tämän vuoksi Euroopan parlamentti ehdottaa tutkintavaliokunnan ehdotuksesta, että passitusjärjestelmä tietokoneistettaisiin mahdollisimman pian, että fyysisten tarkastusten järjestelmä otettaisiin käyttöön koko Euroopan unionin alueella ja että luotaisiin erityinen oikeudellinen kehys, johon sisältyisi " selvitysten vastavuoroinen tunnustaminen" , oikeudellinen " keskustoimipaikka" ja kansallisten tullilaitosten yhtenäinen toiminta. Kannatan näitä ehdotuksia.
Euroopan parlamentti katsoo, että tämän petosten valvontaa koskevan ongelman on oltava Sveitsin kanssa käytävien keskustelujen ja Keski- ja Itä-Euroopan sekä Kyproksen kanssa käytävien neuvottelujen yhtenä aiheena, unohtamatta tulliliittoa Turkin kanssa.
Tutkintavaliokunta iloitsi myös siitä, että komissio päätti olla enää laajentamatta passitusjärjestelmää ennen sen uudistamista ja tietokoneistamista. Valiokunta on tyytyväinen siihen, että se sai määritellä tähän hankkeeseen Euroopan unionin talousarviosta tarvittavat varat.

Gahrton, Holm ja Schörling
On loogista, että EU: n tasolla on yhteistyötä kansallisten tullilaitosten välillä petosten estämiseksi. Ruotsin ympäristöpuolue vihreät vastusti ja vastustaa sisämarkkinoiden toteuttamista, joka automaattisesti johtaa mm. tullipetoksiin, minkä tutkintavaliokunta mainitsee raportissaan. Pidämme asiaa hyvin vakavana ja katsomme, että EU: n kansallisten tullilaitosten tulee tehdä yhteistyötä salakuljetuksen estämiseksi.
Olemme sen sijaan täydelleen EU-tason yhteistä tullilaitosta vastaan, joka mm. mainitaan suosituksessa n: o 1 ja joka ennen muuta mainitaan useita kertoja tutkintavaliokunnan dokumentaatiossa.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit kiittävät valiokunnan puheenjohtajaa ja esittelijää heidän fantastisesta työstään tutkintavaliokunnassa. Mietintö osoittaa, että passitusjärjestelmä on lähes ajettu karille ja että Eurooppaan tulvii ennennäkemättömällä tavalla kivenkovaa rikollisuutta.
Mietinnön ansiosta poliitikkojen ja komission silmät ovat avautuneet ongelman edessä, jonka monet ovat ohittaneet laput silmillä.
Tanskan veroministeri on lähettänyt meille kirjeen ja kiittää valiokuntaa sen tekemästä hienosta työstä, ja hän on tehnyt komissiolle tarjouksen, jonka mukaan Tanska voi toimia pilottimaana sille tietojärjestelmälle, joka halutaan toteuttaa passitusjärjestelmän parantamiseksi ja väärinkäytösten pysäyttämiseksi.
Mietintö osoittaa, että valtioiden väliset ratkaisut eivät selvitä ongelmaa.

McCartin
Euroopan unionissa jokaisen henkilön hyvinvointi perustuu sisämarkkinoiden sekä joka päivä kaupan ja kuljetuksen kohteena olevien suurten tavaramäärien vienti- ja tuontijärjestelmän turvalliseen ja tehokkaaseen hallintoon. Euroopan parlamentin päätös tutkia järjestelmän toimintaa yksityiskohtaisesti oli sen tähden hyvin perusteltu.
Olemme saaneet selville, että järjestelmä on tiukilla eikä kykene hoitamaan tehokkaasti näin laajaa kauppaa. Lisäksi on havaittu, että järjestelmään kohdistuu suhteellisen vähän petoksia ja epäsäännöllisyyksiä, joita on kuitenkin mahdoton hyväksyä. Kun otetaan huomioon käytössä olevan järjestelmän vanhentuneisuus, on kuitenkin ihme, että petosten määrä on niin vähäinen.
Pienikin määrä petoksia ja epäsäännöllisyyksiä on liikaa ja pakottaa meidät maksamaan enemmän veroja. Yhden savukekontin sanotaan maksavan meille 800 000 Englannin puntaa menetettyinä tuloina. Joissakin jäsenvaltioissa musta pörssi kattaa jopa 15 % savukemarkkinoista. Näiden tappioiden kattamiseksi meidän on maksettava veroina useita miljardia puntia vuosittain.
Euroopan tavarakuljetuksen riittämättömän passitusjärjestelmän ongelma ei tietenkään liity Euroopan unionin perustamiseen. Kaupan määrä olisi lisääntynyt joka tapauksessa, mikä olisi paljastanut järjestelmän kyvyttömyyden toimia tehokkaasti. Vaikuttaakin siltä, että järjestelmään liittyviä velvollisuuksia ei ole määritelty selkeästi ja että sekä EU että yksittäiset jäsenvaltiot ovat laiminlyöneet ongelmaa jossain määrin.
Sen vuoksi kannatan täysin tutkintavaliokunnan suosituksia yhteisön passitusjärjestelmän parantamiseksi.
Meidän on tietokoneistettava valvontajärjestelmät, tehostettava niitä ja vähennettävä byrokraattisuutta ja viivytyksiä ulkorajoilla. Nämä toimenpiteet ovat joka tapauksessa välttämättömiä ja niiden avulla voimme vähentää järjestelmään kohdistuvia petoksia etenkin, jos näitä toimenpiteitä, kuten ehdotamme, tuetaan pistokokeilla ja todisteiden vastavuoroisella tunnustamisella.

Rübig
Kuten jo täysistunnon kannanotossani ilmoitan hyväksyväni tutkintavaliokunnan mietinnön. Tahtoisin kuitenkin varoittaen viitata siihen, että kirjallisia pöytäkirjoja voidaan myös käyttää väärin tullipetoksissa - käyttöohjeena, jonkinlaisena käsikirjana. Tämän vuoksi vaadin, että tulevaisuudessa kiinnitetään huomiota siihen, kuinka tällaiset ei-toivotut seuraamukset voidaan estää.

Schlechter
Haluaisin aivan aluksi onnitella tutkintavaliokunnan puheenjohtaja John Tomlinsonia ja esittelijä Kellett-Bowmania siitä erinomaisesta työstä, jonka he ovat toteuttaneet viimeisten 15 kuukauden aikana.
Niinä seitsemänä vuotena, joiden aikana olen saanut seurata parlamenttimme työskentelyä, yksikään parlamentin työ ei ole ollut yhtä tärkeä kuin kertomus yhteisön talousarvioon liittyvien petosten torjunnasta.
Pahoittelen hieman sitä, että sovitteluratkaisuihin pyrkivä parlamentaarinen valiokuntamme ei ole voinut tai halunnut suorittaa sille erityisesti kuuluvaa tehtävää, joka on Euroopan yhteisön kehityksen edistäminen. Aikana, jolloin kaikki puhuvat euron käyttöönotosta Euroopan yhtenäisvaluutaksi, jätämme eurooppalaista tullihallintoa koskevan, erittäin tärkeän kysymyksen käsittelemättä.
Kun ajatellaan, että eräiden varovaisten arvioiden mukaisesti useita miljardeja frangeja hukataan vuosittain, nämä menetykset uhkaavat heikentää lyhyellä aikavälillä Euroopan kansalaisten yhteisön toimielimiä kohtaan vielä tuntemaa luottamusta.
Lisäksi on totta, että petosten syyt ovat moninaiset: yhteisön rahan saajien vilpillisyys, kansallisella ja yhteisön tasolla tehtyjen tarkastusten riittämättömyys, selvityksiin ja tehokkaiden seuraamusten täytäntöönpanoon liittyvät vaikeudet sekä yhteisön asiakirjojen puutteet ja epätarkkuudet.
Toiseksi haluaisin todeta, että jäsenvaltioilta puuttuu halua yhteisön oikeuden kehittämiseen. Jäsenvaltiot olisi mielestäni saatava toimimaan siten, että yhteisön sääntöjen rikkomuksista langetettaisiin samanlaiset rangaistukset tai seuraamukset.
Katson, että yhteisölle on annettava toimivaltaa rankaisutoiminnan alalla: sen on voitava langettaa rangaistuksia sääntöjensä rikkomuksista koko yhteisön alueella.
Keskinäinen oikeudellinen apu, sellaisena kuin sitä nykyisin annetaan, ei ole itse asiassa hyvä keino yhteisön talousarvioon liittyvien petosten torjuntaan. Komissio ei voi käyttää eikä oikeastaan valvoakaan sitä. Petosten alalla Euroopan unioni on uhri, ja jäsenvaltioiden sille antamat ilmoitukset riippuvat näiden hyvästä tahdosta.
Alalla saadaan aikaan myönteistä toimintaa ainoastaan, jos jäsenvaltiot ja kansalaiset tiedostavat todella sen, että Brysselin rahat eivät ole toisten rahoja.

Sjöstedt ja Svensson
On täysi syy olla vaikuttunut siitä mittavasta työstä, jonka väliaikainen tutkintavaliokunta on suorittanut kartoittaessaan niitä laajoja petoksia, jotka liittyvät passitukseen.
Voimme myös yhtyä suureen osaan niistä analyyseista, joita esitetään kansallisen tulliviranomaisen kontrollin puutteista.
Olemme kuitenkin eri mieltä tehdyistä johtopäätöksistä ja valiokunnan ehdottamista suosituksista. Vastustamme erityisesti niitä ratkaisuja, jotka pyrkivät vahvistamaan tullitoiminnan sentralistista rakennetta, esimerkiksi ehdotusta perustaa yhteiset puitteet " siten että kansalliset tullilaitokset tulevat toimimaan ikään kuin yksi ainoa tullilaitos" . Meneillään olevan hallitusten välisen konferenssin aikana on huomattavia epäilyksiä sen suhteen, että poistettaisiin jäsenmaiden suvereenisuus tullitoiminnan suhteen. Tämän epäilyksen jakaa myös Ruotsin hallitus.
Unionin oma kokemus ylivaltiollisuuden soveltamisesta, esimerkiksi yhteinen maatalouspolitiikka, rakennerahastot, erilaiset ohjelmat Keski- ja Itä-Euroopassa, jättävät paljon toivomisen varaa tehokkuuden ja petosten estämiseen tähtäävän valvonnan suhteen.
Petoksellisen toiminnan ongelmat tulee sen sijaan ratkaista kansallisia tulliviranomaisia vahvistamalla, ei vähiten henkilöstöä lisäämällä, sekä saattamalla voimaan laajennettu yhteistyö Euroopan kaikkien valtioiden välillä. Eurooppa on laajempi kuin Euroopan unioni.
Albania
Posselt
Herra puhemies! Äänestin loppujen lopuksi kuitenkin yhteistä päätöslauselmaa vastaan, vaikka sosialistien esittämät pahimmat tarkistukset hylättiinkin. Minua nimittäin häiritsi johdanto-osan D kappale. Minä en ole sitä mieltä, että se edistää rauhaa Albaniassa, jos presidentti Berisha nyt niin sanotusti destabilisoidaan. Olen sitä mieltä, että hänet on pakotettava kompromisseihin, ja että hän myös tekee kompromisseja. Mutta hänen asemansa horjuttaminen on vaarallisinta, mitä Albaniassa voitaisiin tällä hetkellä tehdä. Se nimittäin siirtäisi rauhanprosessin pitkälle tulevaisuuteen.
Toinen asia, jonka haluaisin sanoa, on se, että tähän keskusteluun liittyy paljon tekopyhyyttä. Me olemme yrittäneet täällä usein mobilisoida varoja ja muuta tukea Albanialle, mutta me olemme kompastuneet neuvostoon ja yksittäisiin jäsenvaltioihin - erityisesti Kreikkaan. Minua häiritsee se, että nyt kun tämän väärän menettelyn seuraukset ovat tulleet ilmi, osoittelemme sormella kansaa, joka oli vuosikymmenien ajan eristyksissä, ja odotamme sen käyttäytyvän kuin vuosisatoja vanha demokratia. Sitä paitsi on niin, että ne, jotka innokkaimmin osoittelevat Albaniaa sormella, ovat tehneet kaikkein vähiten sen hyväksi ja lisäksi estäneet yhteisön avun tälle maalle. Me olisimme voineet suhteellisen vähäisin varoin luoda mallin tässä pienessä maassa, mutta me päästimme tilaisuuden käsistämme, ja sen vuoksi minä olen tätä tekopyhyyttä vastaan!

Von Habsburg
Vaikka PPE: n neuvottelijat ovat ponnistelleet tarmokkaasti ja parantaneet tekstiä, en voi suostua myöskään kompromissiin, koska se ei vastaa tosiasioita. Yhä edelleen syytetään demokraattisesti valittua presidentti Berishaa, patrioottia ja demokraattia, joka on vaikuttanut ratkaisevalla tavalla kansansa vapauttamiseen kommunistis-totalitaarisesta ikeestä.
Totuus Albaniassa on se, että etelä oli mafian pesä. Mafia valvoi pitkälti rakenteita yhdessä KGB: n kanssa. Se mitä tapahtui, ei ollut kansannousu, vaan kylmästi suunniteltu järjestäytyneen rikollisuuden operaatio, jonka tarkoituksena oli estää Sali Berishan valmistelema isku rikollisten ainesten kitkemiseksi. Operaation voima ei johdu vähiten siitä, että se saa mahtavaa tukea rajan toiselta puolelta.
Tästä syystä ei ole missään tapauksessa Euroopan etujen mukaista, että nämä itseään sosiaalidemokraateiksi kutsuvat ainekset, jotka Sosialistinen Internationaali torjui, johtavat Albanian kansan uudelleen orjuuteen.
Sakellarioun mietintö (A4-0027/97)
Carlotti
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, marraskuussa 1995 pidetty Barcelonan konferenssi herätti kaikissa todellista Euro-Välimeri-kumppanuutta harjoittavissa suurta toivoa.
Vaikka tämä konferenssi oli tärkeä poliittinen tapahtuma sovinnon tehneen Välimeren alueella, se on kuitenkin vasta lähtökohta. Kaikki on vielä kesken ja työmaa on valtava ja haasteellinen.
Sakellarioun mietinnössä korostetaan, että on tarpeen edetä pidemmälle ja nopeammin, ellemme halua, että EuroVälimeri-kumppanuus ei muodostu vapaakauppa-aluetta merkityksellisemmäksi.
Tätä vaaditaan myös tänään meille toimitetussa mietinnössä esitetyissä suuntaviivoissa ja ehdottomasti toteutettavissa toimenpiteissä.
Poliittisen kumppanuuden ja turvallisuuskumppanuuden osalta eräiden konferenssiin osallistujien toteuttamat alueellisen koskemattomuuden periaatteen loukkaukset (Turkki Kreikkaa vastaan ja Israel Libanonia vastaan) edellyttävät konfliktien estämiseen tähtäävien sopimusten tekemistä. Seuraavassa Euro-Välimeri-konferenssissa on käsiteltävä ehdotusta, joka koskee Välimeren alueen muuttamista ydinaseettomaksi alueeksi.
Välimeren alueen vakaus- ja turvallisuussopimuksen aikaansaaminen edellyttää kuitenkin muiden tärkeiden seikkojen onnistumista. Välimeren etelärannikon maiden elintaso on saatettava korkeammalle tasolle korvaamalla tietotaidon siirto kehitysavulla.
Vesikysymys on ratkaisevan tärkeä alueelle. Alaan liittyvät konfliktit voitaisiin ratkaista perustamalla Euroopan ja Välimeren vesivirasto, joka vastaisi kaikista veden saantiin liittyvistä tehtävistä Välimeren alueella.
Haluaisimme lopuksi korostaa sitä, että pohjois- ja etelärannikon välille on tarpeen kehittää demokraattinen alue. Tähän asti eri parlamenttien välistä lähentymistä koskeva ajatus on jäänyt kuolleeksi kirjaimeksi! Välimeren alueella on saatava aikaan todellinen parlamentaarinen yhteys. Kaikki on vielä kesken myös tällä alalla.
Välimeren parlamentaarisen foorumin ajatuksen on tästedes ohitettava suunnitteluvaihe, jotta voitaisiin alkaa rakentaa todellista vastavuoroisen demokratian, kaupankäynnin ja ymmärryksen aluetta.

Izquierdo Rojo
Haluaisin ilmaista olevani täysin samaa mieltä siitä, että Barcelonan Euro-Välimeri-konferenssille annetaan parlamentaarinen ulottuvuus. Mitä mietintöön tulee, haluaisin samalla tehdä seuraavia huomioita:
Ensimmäinen Euro-Välimeri-konferenssi on aloittanut uuden vaiheen Välimeren maiden ja Euroopan välillä. On olemassa " ennen" ja " jälkeen" . Oli tarpeen käynnistää uusi politiikka: vaikka Euroopan yhteisö on harjoittanut Välimeren politiikkaa jo kahdenkymmenen vuoden ajan, on se ollut puhtaasti kaupallispainotteista, kohtelu epätasa-arvoista ja kolonialismiin perustuvaa. Siksi tällainen politiikka olikin tuomittu epäonnistumaan.
Siten Barcelonan ensimmäisen Euro-Välimeri-konferenssin tärkein anti oli ehkä se, että se muutti menettelyjä ja suhtautumista Välimeren kanssa solmittaviin suhteisiin. Tästä lähtien näistä maista on tullut EU: n yhteistyökumppaneita . Asiat tehdään yhteistyömenettelyjen ja molemminpuolisten sopimusten avulla sekä vastavuoroisuuden ja kumppanuuden periaatteella yhteistä työtä ja päämäärää silmällä pitäen.
On siten ehdottoman tärkeää, että nämä säännöt säilytetään. Meidän on keskitettävä kaikki huomiomme siihen, miten asiat on tehtävä! Meidän on oltava varovaisia, ettei tulkittaisi Euroopan parlamentin tämän mietinnön kautta pyrkivän tekemään päätöksiä yksipuolisesti ilman yhteistyökumppaneidemme osallistumista ja hyväksyntää etukäteen. Kuten varapuheenjohtaja Marín eilen totesi, Välimeren prosessia on tällä hetkellä lujitettava. Tämä on kaikkein tärkeintä ja edeltää uusien instanssien käyttöönottoa.
Lopuksi meidän on myös oltava tietoisia alueellisesta näkökohdasta: jokaisella yhteistyökumppanilla on myös saatava olla oma suhdeverkostonsa yhteisen lisäksi, ilman että ketään jätetään sivuosaan tai häädetään pois. Meidän on samoin huolehdittava Välimeren alueen yhtenäisyydestä, jolle luonto, maantieteellinen asema, kulttuuri ja historia määrittävät tarkat rajat.

Poisson
Voimme vain kannattaa Sakellarioun mietintöä, jossa kannustetaan yhteisön ja Välimeren maiden välistä kumppanuutta turvallisuuden, vakauden ja talouden alalla.
Luin mietinnön läpi erittäin tarkasti ja totean, että kappaleesta " Talous- ja rahoitusyhteistyö" käy peitellysti ilmi pyrkimys muuttaa yhteistä maatalouspolitiikkaa. Tämä vaikutelma vahvistuu Sakellarioun mietinnön perusteluosassa, jossa hän ehdottaa suoraan YMP: n uudistamista ja maataloustuotteiden kaupan pikaista vapauttamista.
Minun on jo jonkin aikaa ollut pakko todeta, että tässä parlamentissa lähes kaikissa mietinnöissä esitetään YMP: n uudistamista, enemmän tai vähemmän peitellysti.
Jos uudistus on toteutettava, sitä ei pidä käsitellä enemmän tai vähemmän kaukaisten mietintöjen ohessa. Tätä asiaa on käsiteltävä kokonaisuudessaan alan toimivaltaisimman valiokunnan eli maatalousvaliokunnan syvällisissä keskusteluissa.
Haluan kuitenkin varoittaa joukostamme niitä, jotka suosittelevat pikaisen uudistuksen tekemistä. Juhlimme äsken arvokkaasti Rooman sopimuksen voimassaolon 40. vuotta, ja meidän on muistettava, että yhteinen maatalouspolitiikka otettiin käyttöön EHTY: n, Euroopan yhdentymisen ensimmäisen vaiheen yhteydessä.
Meidän on oltava varovaisia ja valppaita, emmekä saa kiirehtiä yhteisen maatalouspolitiikkamme hajottamista ja uhraamista, sillä se muodostaa erinomaisen koheesiovoiman 15: lle jäsenvaltiollemme.

Santini
Monien myönteisien näkymien joukossa, jotka nousevat esiin Barcelonan konferenssia koskevasta mietinnöstä, on yksi, joka ei voi olla huolestuttamatta erityisen haavoittuvaa eurooppalaista kansalaisryhmää: maanviljelijöitä.
Se sisältyy perusteluihin selkeästi ilmaistuna, kun taas lainsäädäntöehdotuksessa se ilmenee verhotummassa muodossa. Kyse on 14 pykälän sisältämästä lauseesta luvussa, jonka otsikkona on " Talous- ja rahoitusyhteistyö" ja jossa puhutaan vapaakaupan alueen aikaansaamisesta vuoteen 2010 mennessä. Tavoitteen saavuttamiseksi tarvitaan kipeästi rakennemuutoksia talouspolitiikan eri alueille, alkaen maatalouspolitiikasta. Lause väittää, että " ei tule olemaan vapaakauppa-aluetta, ellei toteuteta pikaista kaupan vapauttamista erityisesti Välimeren kolmansien maiden maataloustuotteiden osalta" .
Nyt on aihetta korostaa Välimeren rannoilla sijaitsevien maiden hyvin tiiviin, keskinäisen suhteen merkitystä, ja sitä, että joillakin näistä on ollut jo muutamia vuosia voimassa kahdenvälisiä sopimuksia, joiden ansiosta Euroopan unionin markkinat ovat jo käytännössä avoimet. On tärkeää, ettei liioitella sisämarkkinoiden suojatoimissa eikä kaupan vapauttamisessa kolmansien maiden kanssa.
Välimeren kolmansien maiden maatalous on sangen kilpailukykyinen kasvukauden pituuden ja kasvivalikoiman osalta jäsenvaltioiden kanssa. Kyseisten maiden eduksi kustannukset ovat murto-osan suuruiset niin työvoiman, maapohjan kuin sen työstämisenkin osalta.
HVK
Berthu
Arvoisa puhemies, koska en halua tuottaa kärsimystä monille ihmisille, annan äänestysselitykseni suullisesti.
Parlamentissamme keskusteltiin juuri ensimmäistä kertaa hallitusten välisen konferenssin uudesta edistysaskeleesta, eli tehostetun yhteistyön mahdollisuudesta. Tämä merkitsee yhteistyötä, joka ei kokoaisi järjestelmällisesti yhteen unionin viittätoista jäsenvaltiota, vaan joka järjestettäisiin tarpeiden mukaan, mahdollisesti pienemmällä osallistujajoukolla. Ryhmäni haluaa nimittää tällaista yhteistyötä eriytetyksi yhteistyöksi tai muuttuvaksi geometriaksi.
Silmiinpistävää on kuitenkin se, että tämä ajatus, joka johtaa todennäköisesti joustavampaan, epäyhtenäisempään Eurooppaan, joka mukautuu paremmin yksilöiden erityistarpeisiin ja toimii siten lähempänä kansalaisia, herättää parlamentissa äärimmäisen suurta epäluuloisuutta ja aiheuttaa rajoittavien ehtojen lisääntymistä.
Parlamenttimme takertuu naurettavuuksiin asti käsitykseen yhteisen institutionaalisen kehyksen yhteydessä saavutettavasta yhteisestä edistymisestä, sillä se haluaisi vaatia itselleen jopa oikeutta osallistua kokonaisuudessaan lainsäädännöllistä kehystä ja eriytetystä yhteistyöstä aiheutuvia hallinnollisia menoja koskevaan päätöksentekoon, vaikka yhteistyöhön osallistuisi ainoastaan joitakin jäsenvaltioita eikä suinkaan kaikki.
Katsomme, että näin toimimalla onnistutaan, perustamissopimukseen sisällytettäviin joustavuuslausekkeisiin vetoamalla, kuormittamaan sitä byrokraattisilla menettelyillä, jotka ovat erittäin haitallisia ja lisäävät edelleen jäykkyyttä.
Tämän vuoksi ryhmäni toimitti institutionaalisten asioiden valiokunnalle joukon tarkistuksia, joiden tavoitteena on korostaa todellista joustavuutta. Katsomme, että kumppanien on voitava päättää eriytetystä yhteistyöstä hyvin vapaasti, kuitenkin sillä edellytyksellä, ettei perustamissopimusta rikota ja ettei yhteistyöhön osallistumattomia unionin jäseniä vahingoiteta.
Myös yhteistyöjärjestelyjen on oltava hyvin vapaita, eli yhteisön toimielimien ei välttämättä tarvitse osallistua niihin, ellei neuvosto mahdollisesti toimi yhteistyön koordinoijana.
Ryhmämme katsoo, että näillä ehdotuksilla voitaisiin edistää nykyisen lukkiutuneen tilanteen selvittämistä sijoittamalla Euroopan yhteistyöelimet palvelemaan yksinomaan kansalaisten tarpeita eikä federalistista ideologiaa.

Ahlqvist, Theorin ja Wibe
Meidän perusnäkemyksemme on, että EU: n tulee olla itsenäisten valtioiden välistä yhteistyötä. Valitettavasti tämä päätöslauselmaehdotus on täysin vastakkainen katsantokannallemme. Päätöslauselmassa puhutaan ministerineuvoston määräenemmistöpäätösten lisäämisestä sekä Euroopan parlamentin vaikutusvallan lisäämisestä. Se johtaa vain siihen, että käy entistä merkityksettömämmäksi, kuka tai ketkä ovat vastuussa poliittisista päätöksistä kussakin EU: n jäsenmaassa. Me katsomme, että kansallisten parlamenttien tulee olla korkein päättävä kokous jokaisessa jäsenmaassa.
Siksi meille on mahdotonta äänestää tämän päätöslauselman puolesta. Sen lisäksi voidaan vain todeta, että kaikki ne alituiset päätöslauselmat kärsivät pahasta inflaatiosta, joita tämä parlamentti antaa HVK: n yhteydessä sekä ennen ja jälkeen niiden huippukokousten, joita pidetään säännöllisin välein Euroopan unionissa.
Lindqvist (ELDR), Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton ja Holm (V), Bonde ja Sandbæk (I-EDN), kirjallisesti. (SV) Ehdotus sisältää uusia EU-yhteistyön syventämisiä pääasiassa valtioiden välisestä yhteistyöstä kohti federalistista valtionmuodostusta. Kehitystä tähän suuntaan emme voi lainkaan hyväksyä. Olemme siksi äänestäneet ehdotusta vastaan.
Yhteinen säädös, jonka seurauksena voi olla sama palkka kaikille Euroopan parlamentin jäsenille, korottaisi voimakkaasti ruotsalaisjäsenten palkkoja, semminkin jos yhteisen palkan perustana olisi prosenttiosuus esim. EY: n tuomioistuimen tuomarien palkoista, mitä Euroopan parlamentin puhemies on ehdottanut eräässä lehdistötilaisuudessa Ruotsin-vierailullaan. Se merkitsisi myös sangen todennäköisesti kaikkein ärsyttävimpien kulukorvaussäännösten ratkaisun viivästymistä, esim. säännöksen, jonka mukaan matka korvataan businessluokassa silloinkin, kun on hyvät mahdollisuudet matkustaa halvemmalla.
Olisi luonnollista aloittaa muuttamalla ärsyttävimpiä kulukorvaussääntöjä, esim. matkakorvausta siten, ettei suoriteta korkeampaa korvausta kuin mitä todellisuudessa on maksettu kuluja.

Marinho
En voi kannattaa tätä päätöslauselmaehdotusta, koska siinä on kohtia, joissa puhutaan pakotetusta yhteistyöstä.
Huolimatta kohtien 17 ja 27 ja varsinkin kohdan 26 hyödyllisyydestä, ne keskittyvät uudelleen ja rajoittavat keskittyen ehtoihin, joista voi käsittää ajatuksen: joko pakotettu yhteistyö tai joustavuus. Tämän ajatuksen sellaisenaan hyväksyminen tuntuu minusta vaaralliselta syistä, jotka tässä luettelen:
1.Itsessään joustavuuden käsite on vastakkainen yhdentymiselle ja se on vaikeasti yhteenkäypä yhden ainoan laitoksen kanssa, koska se avaa ovia tutkimusyksiköille, hajautetuille ja itsenäisille laitoksille ja yhteisön maiden ulkopuolisille valtioille, kuten esimerkiksi yleiselle kansainväliselle oikeudelle.Sen luontoon kuuluu niin monia päättäviä laitoshallintoja kuin on yhteistyöprojekteja jäsenmaiden kanssa ja se taas on vastoin yhteisön yhtä ainoata oikeusmenetelmää ja tukee yhteisiä laitoksia, jotka ovat seurausta oikeuksista ja velvoitteista jäsenmaita, sivistyneitä ja järjestyneitä yhteiskuntia ja kansalaisia kohtaan.
Joustavuus on tie oikeudelliseen eriytymiseen ja se tulkitsee unionin muutosta kansainväliseen diplomaattiseen järjestäytymiseen, jolla ei ole mitään tekemistä järjestäytyneen yhteisön oikeuteen perustuvan Euroopan kanssa, jonka komissio ja Luxemburgin oikeus laillisesti takaavat.
2.Tämä tekee selväksi, mikä on komission rooli sopimusten vartijana. Sopimusten luonne on väline sen autonomisessa oikeudessa ja aloitteiden riippumattomuudessa, ja varsinkin tulee selväksi, mikä on Euroopan parlamentin rooli päätöksenteossa.3.Muuten ajatus Euroopan parlamentin roolista joustavassa Euroopassa aiheuttaa minussa paljon epäilyksiä. Jäsenillä on luonnostaan yksi ainut ja jakamaton mandaatti, jonka he ovat saaneet äänestäjiltä. Vaikkakin Maastrichtin sopimuksen jälkeiset maat pyytävät saada kieltäytyä, koskaan nämä poikkeukset eivät ole estäneet kieltäytyneitä maita äänestämästä menettelytavoista, jotka eivät niitä vaarantaneet. Nyt, jos kieltäytyminen palaa käytäntöön, kieltäytyneet voivat järjestäytyä eri oikeudellisessa sarjassa kuin tavallisen käytännön valinneet. On ilmiselvää, että parlamentin täytyisi ensin hajaantua tasa-arvon ja kyvykkyyden mukaan. Olisi yhtä paljon mandaatteja ja kykyjä kuin yhteistyöprojekteja. Se tarkoittaisi, että päivittäinen Euroopan parlamentti olisi geometrinen ja lukumäärältänsä vaihteleva. Tällainen tie olisi liian uhkarohkea ja vaarallinen ja käytännössä se asettaisi vielä parlamentin oman hyödyllisyyden kyseenalaiseksi.4.Lopuksi, on selvää, että joustavuuden takia, se mitä tänään Schengenin kanssa käytiin läpi, että Euroopan parlamentilla ei olisi mitään mahtia tulla väliin toimintamalleissa, jotka on kehitetty muualla kuin yhteisön alueella. Aiheet pakotetusta yhteistyöstä ovat Euroopan parlamentin ulkopuolisia asioita. Tuskin tämä tie tekee itsestänsä pystyväistä yhteisössä, jossa päätökset ovat pelleilyä ihmisten demokraattisella äänioikeudella. Se merkitsisi sellaisen Euroopan uudelleen keksimistä, jossa demokratian suhteen kaikki on kaukana kontrollista ja ihmisten tahdosta.Kaikkien näiden syiden tähden, koska joustavuus rikkoi unionin juridiset aseet ja korostaa päätösten teknokraattista luonnetta ja koska joustavuus on avoin ovi niille, jotka kokevat Euroopan velvollisuudet liian raskaiksi, äänestän tätä joustavuusehdotusta vastaan. Parlamentilla ja sen jäsenillä ei ole oikeutta teeskennellä, että he eivät näe.

Souchet
Parlamenttimme voisi halutessaan edistää hyödyllisesti Euroopan unionin nykyisen toimielinjärjestelmän perinpohjaista uudistusta. Kahden tärkeimmän parlamentaarisen tutkintavaliokuntamme äskettäin hullun lehmän taudista ja yhteisön passitusjärjestelmästä toteuttamien töiden laatu osoittaa, että parlamentin jäsenet antavat tilaisuuden todisteen terveestä järjestään, kyvyistään, todellisuudentajustaan ja itsepintaisesta totuuden tavoittelustaan.
Mitä nämä kaksi mietintöä meille sitten kertovat? Niissä esitetään purevasti ja erittäin konkreettisesti ne dramaattiset virheet, jotka ovat vaikuttaneet eurooppalaisiin toimielimiin 1980-luvun puolivälistä alkaen: yhteisöjärjestelmän avoimuus painostusryhmien eduille kansalaisten etujen vahingoksi; ylikansallisen toimielinjärjestelmän rakenteellisesti salaaman petosilmiön laajuus; yleinen vastuuttomuus yhteisön toimijoiden demokraattisen valvonnan puuttuessa.
Osaako parlamenttimme ottaa oppia omista tutkimuksistaan? Sen olisi kaiken logiikan mukaan tehtävä niistä se johtopäätös, että olisi korjattava mahdollisimman pikaisesti näin laajat virheet, jotka selittävät suurelta osin kansojemme epäuskon Euroopan yhdentymiseen. Tämä olisi toteutettava lakkaamalla tavoittelemasta todellisen " toimielinhirviön" jatkavaa kasvua, joka on yhä kaukaisempi ja monimutkaisempi, yhä läpinäkymättömämpi ja mahdottomampi valvoa, ja kehittämällä siitä sen sijaan todellinen ja valvottu toissijaisuuden puolustaja.
Mutta mitä toteammekaan? Parlamenttimme ei ota millään lailla huomioon omia, erityisesti komission puutteisiin liittyviä huomioitaan määritellessään kantaansa HVK: sta. Kaikista sen luettelemista virheistä tulee sitä vastoin verukkeita sellaisen yhtenäisen yhteisöllistämisprosessin vahvistamiseen ja nopeuttamiseen, jota pidetään ihmeratkaisuna kaikkiin ongelmiin. Paljastettuaan komission byrokratian aikaansaamat tuhot parlamenttimme suosittelee byrokratian vahvistamista. Tämä skitsofreeninen ristiriita parlamenttimme tutkimusten perusteella tekemien asianmukaisten analyysien ja sen antamien epäsopivien suositusten välillä estää parlamenttiamme toimimasta uskottavasti toimielinuudistusta koskevien ehdotusten alalla.
Parlamenttimme on korkea aika hylätä loitsunsa ja ideologiset oppinsa. On käsittämätöntä, että parlamentti ei ryhdy vakavasti korjaamaan itse havaitsemiaan virheitä. HVK antaa sille ainutlaatuisen tilanteen tähän. Jatkamalla aloittamaansa tarkkaa tutkimustyötä ja tekemällä sen perusteella konkreettisia päätelmiä parlamenttimme voi edistää niiden virheiden korjaamista, joita Euroopan yhdentymisessä on tehty, ja palauttaa ne oikeaan suuntaan, yhteisön perustajien tavoitteiden ja kansojemme nykyisten odotusten mukaisiksi. Jos tätä ei tehdä HVK: n yhteydessä, parlamenttimme saa kantaakseen raskaan vastuun, sillä jos tällaisia virheitä vielä esiintyy, itse Euroopan ajatus uhkaa vaarantua.
(Istunto keskeytettiin klo 13.45 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat! Haluaisin tervehtiä kunniavieraslehterille saapunutta Zimbabwen ministeriä, herra Eddison Svobgoa. Ministeri Svobgo on Zimbabwen parlamentaarisen uudistusvaliokunnan vastaava koordinaattori. Hän vierailee Euroopan parlamentissa tutustuakseen työhömme ja työskentelytapoihimme. Toivotamme hänet sydämellisesti tervetulleeksi ja toivomme, että hän saa täältä paljon ideoita kotiin viemisiksi.

Keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
B4-0199/97 Colajanni ja Colom i Naval PSE-ryhmän puolesta neuvottelujen uudelleen aloittamisesta Tiibetin asemasta; -B4-0220/97 Bertens ja Larive ELDR-ryhmän puolesta Kiinan ja Tiibetin välisistä neuvotteluista; -B4-0240/97 Dupuis ja Dell´Alba ARE-ryhmän puolesta Pekingin hallituksen ja Tiibetin maanpaossa olevan hallituksen välisten neuvottelujen aloittamisesta ilman ennakkoehtoja; -B4-0258/97 Aglietta ja muut V-ryhmän puolesta Kiinan ja Tiibetin välisten neuvottelujen aloittamisesta Tiibetin ongelman ratkaisemiseksi; -B4-0261/97 Moorhouse ja muut PPE-ryhmän puolesta Tiibetistä.
d'Ancona
Arvoisa puhemies, tällä viikolla on avattu YK: n 40. ihmisoikeuskonferenssi Genevessä, joka kestää noin puoleenväliin huhtikuuta. Tiedätte ehkä, että Amnesty International on julkaissut tätä kokousta varten raportin, jossa mainitaan joukko maita, joissa viime vuosina on loukattu ihmisoikeuksia järjestelmällisimmin ja vakavimmin. Se lisäksi Amnesty tekee tässä raportissa - tämä on erittäin mielenkiintoista - joukon esityksiä siitä, kuinka Euroopan parlamentti, komissio ja Euroopan neuvosto voisivat kehittää yhteistä ihmisoikeuspolitiikkaansa. Tarkoitan nyt etenkin niitä maita, jotka Amnesty on maininnut nimeltä.
Kukaan täällä ei varmaan ihmettele sitä, että näiden ihmisoikeuksia järjestelmällisesti ja rakenteellisesti loukkaavien maiden joukossa on Kiina. On siis oikeutettua, että kiinnitämme Euroopan parlamenttina siihen jatkuvasti huomiota. Ei voida sanoa: olemme jo keskustelleet siitä, täytyykö meidän taas. Juuri siksi keskustelua on jatkettava, valitettavasti. Yksi niistä tavoista, joilla Kiina harjoittaa painostuspolitiikkaansa liittyy sen suhteisiin Tiibetin kanssa. Myös tätä on käsitelty täällä useita kertoja, arvoisa puhemies, ja taas tänään, koska haluamme tukea Dalai Laman esitystä keskustelun aloittamisesta tulevaisuudessa. Toivomme, että tämä tarjous saa huomiota myös Genevessä, niin että osapuolet voivat päästä sitä kautta keskusteluihin toistensa kanssa. Sillä, arvoisa puhemies ja hyvät kollegat, sitä tarvitaan tällä hetkellä Tiibetin toivottoman tilanteen muuttamiseksi. Kiinan hallituksen ja Tiibetin välistä keskustelua.

Bertens
Arvoisa puhemies, viime vuoden aikana olemme nähneet Kiinan viranomaisten kiihdyttävän terrorikampanjaansa Tiibetiä kohtaan. Ties kuinka monetta kertaa. Jopa Dalai Laman valokuvan hallussapito julistettiin rangaistavaksi teoksi ja kymmenittäin munkkeja on pidätetty. Dalai Lamaa ja hänen seuraajiansa vastaan suunnattu kampanja, jolla on monia ilmenemismuotoja, on voimistunut viime aikoina huomattavasti. Tiibetiläisiltä riistetään miltei kaikki perustavanlaatuiset ihmisoikeudet. Maailma katsoo vieressä, kuinka Kiinan viranomaiset pitävät Panchen Lamaa yhä vangittuna. Ja miksi?
Dalai Lama vastaa väkivallattomuudella ja vaatii neuvotteluja. Nämä vaatimukset ansaitsevat tukemme. Hän ei vaadi itsenäisyyttä, hän haluaa vain kulttuurisen autonomian ja uskonnonvapauden, vapauden. Tällä kertaa hän on sanonut, että itsenäisyys ei ole etukäteen vaadittava ehto. Unionin on käytettävä yhteyksiään Kiinan hallitukseen vuoropuhelun käynnistämiseksi.
Toivomme, että Kiina tajuaa, että painostuksen tie ei kannata. Tämä ei koske vain Tiibetiä, se koskee myös Xinjiangia. Kiinan uusien johtajien on ymmärrettävä, että noudattamalla tällaista politiikkaa he saavat kansainvälisen yhteisön lisäksi myös omat kansalaisensa itseään vastaan. Siksi ryhmäni tukee tätä päätöslauselmaa kaikella mahdollisella myötätunnolla.

Dupuis
Arvoisa puhemies, uskon kollegoideni korostaneen riittävästi tämän päätöslauselman merkitystä, jossa vaaditaan viimeinkin neuvottelujen aloittamista Pekingin viranomaisten ja Tiibetin maanpaossa olevan hallituksen välillä.
Katson, että huolimatta erittäin huonosta alusta sovitteluratkaisua koskeva asiakirja on tyydyttävä. Yhtä asiaa on vielä kuitenkin parannettava: katson, että parlamentin asiakirjassa ei voida rajoittaa Tiibetin kansan pyrkimyksiä kulttuuriseen ja uskonnolliseen autonomiaan. Dalai Lama ilmoitti selvästi asiaa koskevan kantansa vieraillessaan parlamentissamme: tavoiteltavana on täysimääräinen autonomia, vaikka Dalai Lama, pyrkiessään Kiinan viranomaisten kanssa käytävään vuoropuheluun, oli valmis luopumaan puolustusta, turvallisuutta ja ulkopolitiikkaa koskevista aloista. Muiden alojen osalta, ja tätä on mielestäni tärkeää korostaa, tiibetiläisille on annettava itsehallinto, Kiinan viranomaisten voimatta puuttua niihin.
Tämä asia on mielestäni saatava kuntoon hyvin pian. Tiedetään, että tiibetiläiset ovat nykyisin jo vähemmistönä omassa maassaan, joten nopeaa toimintaa tarvitaan. Uskon, että tämä päätöslauselma on askel oikeaan suuntaan, mutta neuvoston ja jäsenvaltioiden olisi alettava toimia tiiviimmin YK: ssa, jotta kansainvälinen yhteisö käsittelisi viimeinkin siirtomaavallan purkamista ja Tiibetin kansan pelastamista koskevaa kysymystä.
Kiitän kaikkia kollegoitani, erityisesti James Moorhousea sekä liberaaliystäviämme siitä, että he onnistuivat kaikki yhdessä muuttamaan tämän päätöslauselman sisältöä, ja toivon, että parlamenttimme äänestää sen puolesta. Kehotan teitä kaikkia äänestämään sen tarkistuksen puolesta, jolla poistettaisiin tämä uskonnolliseen ja kulttuuriseen autonomiaan liittyvä rajoitus. Meidän on esitettävä kantamme sen osalta erittäin selkeästi ja vetoan vielä kerran kaikkiin niihin, jotka eivät ole sitä vielä tehneet, jotta he harkitsisivat uudelleen tarkistusta koskevaa äänestystään.

Moorhouse
Arvoisa rouva puhemies, tämä ei tietenkään ole ensimmäinen Tiibetin tilannetta koskeva päätöslauselma, josta keskustelemme. Viimeisen kymmenen vuoden aikana parlamentti on hyväksynyt jopa yksitoista päätöslauselmaa, jotka käsittelevät tämän ongelman eri osa-alueita.
Tämä on selvä osoitus syvästä huolestamme Tiibetin kansan ahdingosta, joka valitettavasti pahenee entisestään. Tilanne on niin huono, että on aihetta pelätä Tiibetin kulttuurin häviämisen jatkuvan. Voidaan päätellä vain, että Kiinan tavoitteena on tuhota kokonaan Tiibetin kulttuuri.
Tällä keskustelulla on erityinen merkitys muun muassa siitä syystä, että se käydään Deng Xiaopingin kuoleman jälkeen ja kolme päivää Kiinan Tiibetin miehityksen vuosipäivän jälkeen. Olivier Dupuisin ohella liityin Genevessä sunnuntaina joka puolelta Eurooppaa tulleiden 3000-4000 mielenosoittajan joukkoon, joka halusi muistaa Tiibetin miehityksen vuosipäivää. Mielenosoitus oli elävä osoitus Tiibetin saaman tuen määrästä, ja se sai osakseen paljon huomiota kansainvälisissä uutisissa.
Yhteistä aihepiiriä koskevien päätöslauselmiemme kannalta on kuitenkin ratkaisevaa, että meillä on nyt uskoakseni mahdollisuus uusiin neuvotteluihin Tiibetin kansan tulevaisuudesta ja mahdollisesta itsehallinnosta. Hänen pyhyytensä Dalai Lama on ilmoittanut, että hän ei vaadi täyttä itsenäisyyttä, mikäli Tiibetin kulttuuri ja elämäntapa voidaan turvata. Näin ollen katsomme, että meidän tulisi tukea tätä uutta lähestymistapaa, ja toivomme, että se todella toteutuu. Odotan kiinnostuneena komission reaktiota.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi todeta myös omasta puolestani, miten iloinen olen siitä, että tämä parlamentti käsittelee taas kerran Tiibetin ongelmia. Niistä on puhuttu jo tarpeeksi usein, mutta edistymistä asiassa on tapahtunut aivan liian vähän. Siksi asiasta puhumista ei saakaan vain yksinkertaisesti lopettaa. Viimeisten 10 vuoden aikana olemme joutuneet usein kuulemaan uutisia Tiibetin aseellisista yhteenotoista ja konflikteista. Voimme uskoakseni kuitenkin vilpittömästi todeta, että sota kansan sielua ja kulttuuria vastaan voi olla pitkällä aikavälillä paljon tuhoisampi kuin puhtaasti sotilaallinen välienselvittely. Kiinan Tiibetin politiikassa on kuitenkin kyse juuri tuosta ensiksi mainitusta. Esimerkiksi perinteisen uskonnon harjoittamista rajoitetaan laajasti. Lisäksi monet temppeleistä ja kulttuuriesineistä joko viedään Kiinaan tai restauroidaan hajalle, mikä on erittäin varma keino tuhota ne. Tiibetissä tapahtuneita lukuisia ihmisoikeusloukkauksia ja kidutuksia en halua mainita lainkaan, koska niitä on käsitelty täällä osittain jo aiemmin.
Unescon tutkimuksen mukaan noin 50 % koko maailman kulttuuriesineistä on tuhoutunut tämän vuosisadan kuluessa välinpitämättömyyden sekä hyvin usein kommunistien tuhoamisvimman seurauksena. Jälkimmäisen tapauksen kohdalla ajattelen esim. Kambodzaa. Näin ollen on aivan selvää, että kiinalaisten tämäntyyppinen toiminta Tiibetissä on saatava loppumaan.
Päätöslauselmassamme puhutaan kulttuurisesta ja uskonnollisesta itsehallinnosta. Olen samaa edustaja Dupuisin kanssa siitä, että se ei kuitenkaan riitä. Meidän on puhuttava myös Tiibetin riippumattomuudesta tietyin rajoituksin sekä tiibetiläisten itsemääräämisoikeudesta. Siinä yhteydessä emme saa unohtaa, että Tiibetin päämies Dalai Lama on toistuvasti ilmaissut halunsa neuvotella Kiinan hallituksen kanssa esittämättä kuitenkaan laajoja poliittisia vaatimuksia. Kiinan hallitus on kuitenkin hylännyt nämä tarjoukset säännöllisesti. Niinpä meidän on täällä parlamentissa mielestäni pakko ottaa asiaan selkeästi kantaa. Se on tärkeää erityisesti siksi, että Kiinaan ja tarkemmin Itä-Turkestaniin on syntymässä eräänlainen toinen Tiibet, jossa toisena osapuolena ovat uiguurit. Niinpä meillä on mielestäni sitäkin suurempi velvollisuus puolustaa itsemääräämisoikeutta, uskonnonvapautta ja demokratiaa.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, päätöslauselma ei ole kristittyjen Pyhän Hengen laatima, vaan se on Hänen Pyhyytensä Dalai Laman laatima, kuten häntä siinä kutsutaan. Kuten siinä olevista asioista käy ilmi, tarkoituksena on Tiibetin itsenäistyminen ja palan ottaminen Kiinasta väittämällä, että Tiibet on Kiinan miehittämä. Tiibet on ollut jo vuosisatojen ajan erottamaton osa Kiinaa, kuten se on nytkin ja myös tulevaisuudessa. Mikäli tämä unelmankaltainen suunnitelma joskus toteutuu - eivätkö päätöslauselman laatijat ajattele sitä? - eikö siitä ole seurauksena vain levottomuuksia tälle alueelle maailmassa? Päätöslauselman lähtökohtana on se, mitä Hänen Pyhyytensä Dalai Lama sanoo. Sama henkilö, joka esiintyessään parlamenttimme poliittisessa valiokunnassa Tiibetin kansan edustajana vastasi seuraavalla tavalla, kun kysyin häneltä, miten ja millä ominaisuudella hän edustaa Tiibetin kansaa: " Ai, et tiedä! Sielunvaellusopin ja käytännön nimessä" . Kas näin, valistuneet europarlamentin jäsenet, päätöslauselman laatija saavat itsekin vaikutteita jälleensyntymisopin hengestä ja vahvistavat sen, mitä sanovat päätöslauselmassaan.
Arvoisa puhemies, äänestän päätöslauselmaa vastaan, sillä se ei missään tapauksessa edistä Euroopan unionin suhteita tämän suuren ja suuria markkinoita täynnä olevan maan kanssa. Se vaikeuttaa niitä ja helpottaa amerikkalaisten ja japanilaisten monikansallisten yritysten tunkeutumista niihin. Se päätöslauselmalla saadaan aikaan. Eivätkö sen laatija sitä ymmärrä? Vai ohjaako heitä epäilyttävä eduntavoittelu?

Amadeo
Rouva puhemies, minusta parlamenttimme tulisi tunnustaa Italian radikaalien ja ylikansallisen radikaalipuolueen hyväntahtoisen yli-innostunut panos taistelussa Tiibetin kansan oikeuksista.
Ilman heidän kehotuksiaan ja pysyvää huomiotaan Tiibetin tapahtumia kohtaan ei tätä murhenäytelmää tunnettaisi näin hyvin niin Italiassa, Euroopassa kuin YK: ssakin. Taistelu on kuitenkin saanut Italian oikeiston hyvin herkäksi ja yhteisvastuulliseksi siinä määrin, että erään viimeaikaisen solidaarisuusmielenosoituksen yhteydessä monet pormestarit nostivat Tiibetin lipun kaupungintalon lipputankoon ja kovin kunniaton Berlusconin-Finin hallitus sai ensimmäisenä Euroopassa vieraakseen maanpakolaisuudessa elävän Dalai Laman.
Tämän perusteella luonnollisesti äänestämme yhteisestä päätöslauselmasta, sillä olemme vakuuttuneita, että ainoa keino auttaa Tiibetin väestöä on kehottaa kaikin tavoin ja kaikissa kansainvälisissä toimielimissä Kiinan hallitusta luopumaan röyhkeästä ja riistävästä politiikastaan ja lopultakin myöntämään perusoikeuksien suoja, mikä mahdollistaisi Tiibetin kansalle identiteettinsä varjelun ja siten henkiinjäämisen.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, ne lukuisat ihmisoikeuksien ja kansojen oikeuksien loukkaukset kommunistisessa Kiinassa ovat tehneet siitä maasta miltei pysyvän työjärjestyksen kohdan kiireellisiä asioita käsiteltäessä.
Omaamatta vähäisintäkään kunnianhimoa muistaa kaikkea, muistutan niistä monista tunneista, jotka olemme kuluttaneet puhuessamme Kiinan orpokotien tilanteesta, Taiwaniin kohdistetusta poliittisesta terrorista, Hong Kongin ongelmasta ja tietenkin Tiibetin kysymyksestä.
Olemme hyväksyneet täällä parlamentissa viime vuosien aikana kymmenen Tiibetiä koskevaa päätöslauselmaa. Kollega Moorhouse laski niitä olleen 11, se on hyvin mahdollista ja joka kerta niissä on sanottu samat asiat samoine huolineen. Pelkään, että myös tämä saa samanlaisen kohtelun kiinalaisilta despooteilta, eli joutuu roskalaatikkoon. Vaikka kannatankin esillä olevaa päätöslauselmaa, minun on sanottava, että me parlamenttina, ottaen huomioon Pekingin selvän vastahakoisuuden, voisimme tehdä jotakin, joka ehkä vaikuttaisi kommunistiseen Kiinaan.
Totean, että esimerkiksi eurooppalaiset miljardirahastot, jotka aikoinaan oli varattu niin sanotun apartheidhallituksen vastustamiseen Etelä-Afrikassa, ovat tänään käytössä Tiibetin kansan oikeutettua vastarintaa varten.
Totean, että tämä parlamentti ei ole Pekingin reaktion pelossa solminut aitoja parlamentaarisia siteitä Taiwanin eikä maanpaossa olevan Tiibetin hallituksen kanssa. Totean myös, että Euroopassa ja tässä parlamentissa levitetään säännöllisesti punainen matto kiinalaisille kommunisteille.
Hyvät kollegat, en usko, että me tällä paperiprotestilla saamme aikaan pienintäkään vastakaikua Pekingissä, päinvastoin.

Ullmann
Arvoisa puhemies, tässä asiassa on kyse Tiibetin kansan ihmisoikeuksista ja itsemääräämisoikeudesta. Kenelläkään eikä siis edes Kiinan kansantasavallalla ole oikeutta rajoittaa tai jopa poistaa ihmisoikeuksia oman filosofiansa tai kulttuurinsa nojalla. Siksi tämän parlamentin on edeltäjäni sanoin asetuttava kaikin keinoin puolustamaan Tiibetin väestön oikeuksia ja itsemääräämisoikeutta. On tietenkin selvää, että Euroopan unioni ja siten myös tämä parlamentti voivat tulkita itsemääräämisoikeutta vain Helsingin asiakirjojen hengessä. Siten itsemääräämisoikeus ei tarkoita oikeutta muuttaa rajoja mielivaltaisesti, koska silloin puututaan taas toisten kansojen itsemääräämisoikeuteen.
Näin ollen meidän on ajettava Tiibetin itsemääräämisoikeutta sen väestön kulttuurisena ja ihmisoikeutena. Siksi kannatan tämän parlamentin päätöslauselman vaatimusta Tiibetin kysymyksen ottamisesta YK: n asialistalle.

Marín
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, yksi Euroopan unionin Kiinaa koskevan politiikan vakioista on ollut ihmisoikeuksien painottaminen. Siten komissio on lujasti sitoutunut Tiibetin tilanteen parantamiseen ja jakaa samoin läsnäolijoiden huolenaiheen asiasta. Komissio tuomitsee Kiinan viranomaisten minkä tahansa pyrkimyksen ilmaisun- ja uskonnonvapauden riistämiseen ja pahoittelee nykyistä Tiibetin tilannetta.
Kuten tiedätte, Euroopan unioni on toistuvasti ottanut esille Tiibetin ihmisoikeuskysymykset ja Tiibetin identiteetin uskonnollisen ulottuvuuden kahdenvälisessä vuoropuhelussa Kiinan kanssa, sekä poliittisessa ympäristössä että erityisesti ihmisoikeuksien alueella sekä kansainvälisissä foorumeissa. Euroopan unionin tarkoituksena on jatkaa ponnistelujaan, jotta Kiinan kanssa voitaisiin saada aikaan rakentavat ja myönteiset suhteet.
Tiibetin suhteen Euroopan unioni on perinteisesti pyrkinyt saamaan aikaan suoraa vuoropuhelua, suoria neuvotteluja Kiinan viranomaisten ja Tiibetin kansan edustajien välille, Dalai Lama luonnollisesti mukaan lukien. Euroopan unioni on useassa vaiheessa ilmaissut sekä erityisten toimien että institutionaalisen vuoropuhelun kautta huolenaiheensa Dalai Laman nimittämän Panchen Laman kohtalosta. Kuten tiedätte, Euroopan unioni on aina vaatinut takuita Panchen Laman turvallisuudesta ja vapaudesta ja tekee näin edelleen

Puhemies
Kiitos, komissaari Marín.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista kuudesta päätöslauselmaesityksestä:
B4-0198/97 Colajanni ja Terrón i Cusí PSE-ryhmän puolesta Israelin hallituksen Jerusalemin rakennusprojektin hyväksymisestä; -B4-0219/97 Bertens ja Vallvé ELDR-ryhmän puolesta Itä-Jerusalemin uusista asutusalueista sekä Israelin ja palestiinalaisten suhteista; -B4-0224/97 Aelvoet ja muut V-ryhmän puolesta Lähi-idän rauhanprosessista; -B4-0233/97 Pradier ja Vandemeulebroucke ARE-ryhmän puolesta Israelin uudesta asutusaluepolitiikasta; -B4-0248/97 Wurtz ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Itä-Jerusalemista; -B4-0264/97 Provan ja muut PPE-ryhmän puolesta Lähi-idän rauhanprosessista.
Díez de Rivera Icaza
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Israelin nykyisen hallituksen hyväksymät 6 500 asuntoa Jerusalemin arabialaiseen osaan ennustavat - ja tästä ei ole epäilystäkään, arvoisa puhemies - uutta erittäin vakavaa kriisiä jo niin monimutkaisessa rauhanprosessissa, jota me kaikki olemme tukeneet ja tuemme edelleen.
Oslon sopimuksissa edellytetään, että neuvottelujen ja käynnissä olevien vaiheiden päättymiseen asti Jerusalem on säilytettävä entisellään, ja asiaa tarkastellaan kolmannessa vaiheessa uudelleen. Siten jopa me Israelin uskolliset ystävät, hyvät ystävät, olemme huolestuneet Netanjahun tekemästä liikkeestä ja yhdymme tähän yhteiseen päätöslauselmaan, jotta konservatiivinen hallitus ei jatka tätä Itä-Jerusalemin rakennushanketta.
Tämä päätös, hyvät kollegat, arvoisa puhemies, edistää ainoastaan jo rakennetun tuhoamista erittäin vaikeassa rauhanprosessissa ja saattaa johtaa - ja suokoon Jumala, ettei näin käy - jännitteisiin ja väkivaltaan, joita on vaikea tukahduttaa.

Bertens
Arvoisa puhemies, rauhanneuvottelujen on ylitettävä vielä monet esteet. Hebronin sopimus on tehty, mutta nyt on uusia esteitä.
Israelin päätös aloittaa uuden asuinalueen rakentaminen Itä-Jerusalemissa ei ollut järkevä. Vaikka päätös ei sodikaan Oslon sopimusten kirjainta vastaan, se sotii sen henkeä vastaan.
Jerusalemia koskevat neuvottelut, jotka muodostavat neuvottelujen viimeisen vaiheen, tulevat jo sinällään olemaan vaikeat. Israelin hallituksen on ymmärrettävä, että tämä päätös aiheuttaa sille itselleen pitkällä tähtäimellä enemmän vahinkoa kuin hyötyä. Amerikkalaiset käyttivät veto-oikeuttaan turvallisuusneuvostossa eurooppalaisen päätöslauselman suhteen, mutta myös siellä tyytymättömyys lisääntyy. Israel leikkii tulella. Muuten, Palestiinan presidentille Arafatille on vuorostaan tehtävä selväksi, että hänen asenteensa ei edistä rauhaa. Hänen ei pidä pahentaa tilannetta uhkaamalla yksipuolisella Palestiinan valtion itsenäisyysjulistuksella. Euroopan parlamentin ei pidä hyväksyä yksipuolisia julistuksia. Juuri nyt, kun unioni näyttelee osaa rauhanneuvotteluissa, parlamentin on käyttäydyttävä vastuullisesti ja tasapainoisesti

Taubira-Delannon
Arvoisa puhemies, Israelin hallituksen päätös tehtiin erikoisissa oloissa. Tämän päätöksen suurin merkitys on lisäksi muissa toimenpiteissä, jotka ovat ehkä vähemmän sensaatiomaisia mutta ovat osoituksena samasta pyrkimyksestä rauhansopimusten vaarantamiseksi.
Taustalla ovat ensinnäkin seuraavat asiakirjat: YK: n päätöslauselmat n: o 242 ja 338, joissa kielletään selvästi uusien alueiden hankkiminen voimakeinoin, sekä Euroopan parlamentin erityisesti marraskuussa 1996 antamat päätöslauselmat ja viimeisimmät neuvoston julistukset.
Kaiken tämän ylitse vaikuttavat kuitenkin historian opetukset. Tällä alueella on symbolinen merkitys koko maailmalle. Myös muita esimerkkejä löytyy, kuten esimerkiksi Etelä-Afrikka, missä etevät miehet yrittävät voittaa verisen historian aiheuttamat vaikeudet vuoropuheluin ja neuvotteluin. Erityisesti on kenties tarvetta, ottaen huomioon arvot, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioiden perusteena, julistaa, että on paljon suurempaa kunnioittaa vastustajaa, erityisesti heikentynyttä vastustajaa, kuin osoittaa jatkuvasti voimaansa.
Meidän on tuettava niitä Israelin yhteisön jäseniä, jotka ovat huolissaan Israelin ja Palestiinan välisten suhteiden tulevaisuudesta.

Moreau
Arvoisa puhemies, Israelin ja Palestiinan välinen Hebronia koskeva sopimus oli antanut virikkeen rauhanprosessille ja jättänyt toivomisen varaa uusille rakentaville aloitteille.
Tämän sopimuksen muste ei ollut vielä kuivunut, kun Israelin hallitus asetti rauhanprosessille uuden esteen päättämällä sallia uuden, 6 500 asunnon suuruisen asuinalueen rakentamisen Itä-Jerusalemin arabilaiseen osaan, Jabal Abu Ghneimiin.
Tällä hankkeella pyritään erottamaan lopullisesti Jerusalemin itäosa itsehallinnollisista palestiinalaisalueista. Jerusalem leikattaisiin täten kokonaan irti Länsirannasta. Tämä on lainvastainen päätös, koska Itä-Jerusalemin lopullisesta asemasta on keskusteltava neuvotteluiden kolmannen vaiheen aikana ja koska kaikki osapuolet ovat sitoutuneet pidättäytymään kaikista toimista, joilla pyritään muuttamaan tilannetta alueella.
Israelin hallitus on saanut tukea jäsenvaltioilta, jotka ovat käyttäneet veto-oikeuttaan YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaluonnoksen suhteen, jossa vastustetaan asuinalueiden rakentamista, vaikka näin muutetaan allekirjoitetussa sopimuksessa edellytettyä status quo: ta.
Rauhanprosessi on siis jälleen uhattuna. Parlamenttimme on tuomittava tiukasti Israelin hallituksen Yhdysvaltojen tuella tekemä päätös ja saada se kunnioittamaan YK: n turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa n: o 242. Meidän on vaadittava neuvostoa osallistumaan entistä tiiviimmin rauhanprosessiin ja käyttämään kaikkia käytössään olevia keinoja, mukaan lukien taloudelliset ja poliittiset seuraamukset, jotta Israelin hallitus saattaisi rauhanprosessin täytäntöön Oslon sopimusten ja YK: n päätöslauselmien mukaisesti.

Provan
Arvoisa rouva puhemies, olemme iloisia, että meillä on mahdollisuus keskustella tästä aiheesta tänään. Lähi-idässä on käynnissä rauhanneuvottelut, joiden kehitys huolestuttaa meitä kaikkia. Olen varma, että monet ovat huolestuneita kuullessaan, että Israelin hallitus on päättänyt jatkaa Itä-Jerusalemin asuinalueen rakentamista.
Kaikki uudisrakentaminen, erityisesti herkässä Jerusalemissa, saattaa vaarantaa rauhanprosessin ja sen lopullista asemaa koskevat neuvottelut, joiden me kaikki haluamme päättyvän onnellisesti. Meidän tulisi pyytää Israelin hallitukselta, ettei se edistä näitä suunnitelmia, sillä meidän on pyrittävä myönteisempään suuntaan. Emme voi odottaa positiivista tulosta näiltä neuvotteluilta, jos samaan aikaan tehdään päinvastaisia päätöksiä.
Emme halua vastakkainasettelua. Haluamme varmistaa, että rauha palautetaan ja että tilanteessa voidaan siirtyä nopeasti eteenpäin. Nyt tilanne on jumiutunut. Arafat on päättänyt, että hän haluaa taittaa peistä joistain vaikeiksi katsomistaan tilanteista Itä-Jerusalemissa. Lisäksi olemme tänään nähneet vielä pahempia todisteita Jordanin kuningas Husseinin ja Israelin pääministerin Netanjahun kirjeenvaihdosta. Tänään joissain lehdissä julkaistun kirjeenvaihdon perusteella kehityksen suunta näyttää olevan todella hälyttävä.
Toivon sen tähden, että parlamentti voi tukea tätä päätöslauselmaa, kun sen esitämme. Tämän päätöslauselman on kuitenkin oltava tasapuolinen ja siinä tulee tunnustaa, että molemmilla puolilla on omat vaikeutensa ja että molempien on joustettava vähän yhteisymmärryksen saavuttamiseksi.

Ullmann
Arvoisa puhemies, näissä olosuhteissa minun on aluksi esitettävä syvä osanottoni Euroopan parlamentin sekä oman puolueryhmäni puolesta Israelin kansalaisille, asianomaisille perheille sekä Israelin hallitukselle Jordanian rajalla sattuneen hirvittävän välikohtauksen johdosta, jossa sai surmansa useita israelilaisia lapsia. Teen sen myös siksi, että olen Israelin valtion sekä sen kansalaisten ystävä ja edustan kansaa, joka kantaa ikuista syyllisyydentaakkaa Israeliin ja sen kansalaisiin liittyvän menneisyytensä vuoksi. Mutta juuri siksi pidän tärkeänä vakuuttaa, että olen aivan yhtä huolissani ja pahoillani Itä-Jerusalemin asutuspolitiikasta kuin tämä parlamenttikin. Siten yhdyn myös päätöslauselmassa esitettyihin vaatimuksiin.
Sallikaa minun seuraavaksi sanoa tästä asiasta jotain hyvin henkilökohtaista kristityn ja teologin ominaisuudessa. Jerusalem on ensinnäkin kolmen valtauskonnon kaupunki. Juutalaisuus taas on ollut kiistatta se maaperä, josta islamilaisuus ja kristinusko kehittyivät. Olen kuitenkin sitä mieltä, että vielä 2000-luvullakin Jerusalem on edelleen Yad Vashemin kaupunki eli muisto järjestelmällisesti suunnitellusta ja toteutetusta kansanmurhan yrityksestä. Näin ollen sillä on kiistatta oltava myös erityistä moraalista arvovaltaa kansojen yhteisössä, jonka on kuitenkin vaikutettava myös maan politiikkaan. Siksi vetoankin Israelin hallitukseen, että se esittäisi ja vastaisi itse kysymykseen siitä, edistääkö Itä-Jerusalemin asutuspolitiikka sitä arvovaltaa, jota Jerusalem mainituista syistä kiistatta nauttii kansojen yhteisössä.

De Esteban Martín
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät läsnäolijat, Israelin hallituksen päätös uuden asuinalueen perustamisesta Jerusalemin arabialaiseen osaan on valitettavasti aiheuttanut Lähi-Idän rauhanprosessin huononemisen, joka on hyvin arkaluontoisessa ja vaikeassa vaiheessa.
Kuten muut Euroopan unionin toimielimet, Euroopan parlamentti on ilmoittanut toistuvasti tukevansa vuoropuhelua ja rauhaa. Tätä varten - ja tämä on velvollisuutemme kansainvälisenä toimijana - tämän parlamentin on painostettava osapuolia välttämään toimenpiteitä, jotka murentavat luottamusta, jota tarvitaan sopimusten soveltamisen jatkamisessa ja jotka eivät vaaranna Palestiinan pysyvää asemaa koskevia neuvotteluja. Tämä erityisesti siksi, että Euroopan unioni allekirjoitti viime helmikuun 24. päivänä väliaikaisen assosiaatiosopimuksen Palestiinalaishallinnon kanssa. Sopimuksessa arvioidaan Palestiinalaishallinnon erityistä oikeudellista asemaa ja asetetaan alustava vaihe, joka on sama kuin Oslon sopimuksissa määritelty itsehallinnon siirtymävaihe.
Euroopan parlamentin pääasiallisen huolenaiheen, kuten olemme useaan otteeseen tässä parlamentissa todenneet, on oltava ja on aina ollutkin pysyvän ja kestävän rauhan saavuttaminen tällä alueella. Jotta rauha alueella säilyisi, ehtona sine qua non on, että toimitaan tarkasti Oslon hengessä, koska vuoropuhelu on ainoa keino rauhan saavuttamiseksi.
Euroopan unioni on useaan otteeseen todennut, että miehitettyjen alueiden asuttaminen on kansainvälisen oikeuden vastaista ja haittaa merkittävästi rauhaa. Meidän on otettava huomioon, että tämä päätös ei vaikuta ainoastaan poliittisiin vaan myös inhimillisiin etuihin, kaupunkilaisten etuihin: heidät aidataan ja vapaa liikkuminen tehdään mahdottomaksi, jotta he voisivat suorittaa arkipäiväiset toimensa ja päästä erityisesti työpaikalleen.
Oslon osapuolten välinen vuoropuhelu ja yhteistyö on, toistan, ainoa ratkaisu alueella mahdollisesti puhkeaviin konflikteihin.
Haluaisin lopettaa vetoamalla Arafatiin ja Netanjahuun, jotta he kansojensa etua ajatellen asettaisivat harkintakyvyn ja neuvottelut yhteenoton edelle.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, tämä päivän todellisuus on surullista. Israelilaiset lapset on tapettu Jordaniaan suuntautuneella rauhanmatkalla. Sen lisäksi Israelin rakennussuunnitelmat aiheuttavat painetta rauhanneuvotteluille. Ei rakennussuunnitelmia, ei uutta intifadaa Palestiinan puolelta eikä Palestiinan valtion julistamista. Näillä on kielteinen vaikutus rauhansopimuksiin.
Arvoisa puhemies, saanen esittää pari henkilökohtaista huomautusta Jerusalemista. Jerusalemin itäosan haltuunotto oli seuraus ulkoa tulevasta suuresta aggressiosta. Jerusalem on kaupunki, joka vetoaa kansainväliseen yhteisöön. Voimme todeta, että vuodesta 1967 Jerusalemissa vallitsee laaja uskonnonvapaus.
Arvoisa puhemies, raamatussa mainitaan Jerusalem 811 kertaa ja juutalaisella yhteisöllä oli vuosisatojen ajan tapana sanoa, että ehkä ensi vuonna Jerusalemissa. Koraanissa Jerusalemia ei mainita lainkaan. Jerusalemin kysymys kuuluu, kuten olen alusta asti sanonut, israelilaisille ja palestiinalaisille. Viime kuussa näimme näiden molempien ryhmien olevan tekemisissä toistensa kanssa myönteisesti kaksi kertaa täällä parlamentissa. Ulkopuolinen puuttuminen ei auta. Heidän on ratkaistava asia keskenään. Ja sen he tulevat tekemään. Luotan siihen.

Nordmann
Arvoisa puhemies, kompromissia koskevassa päätöslauselmassa, joka uhkaa tulla hyväksytyksi, on useita puutteita.
Päätöslauselma on ensinnäkin epätarkka. Israelin voidaan moittia Oslon sopimusten liiallisesta ja sanatarkasta kunnioittamisesta mutta ei niiden loukkaamisesta. Tällaisen epätarkan ilmaisun myötä annamme sellaisen vaikutelman, että suosimme yhtä leiriä toisen kustannuksella, vaikka toimintamme olisi oltava tasapainoista. Tällaiseen karsastukseen yhdistyy vaarallinen likinäköisyys, sillä keskittymällä yhteen kohtaan prosessia, joka on monimutkainen ja jossa esiintyy siellä täällä äärimmäisen vaikeasti kunnioitettavia poliittisia epätasapainoisuuksia, ei välitetä koko prosessin logiikasta ja johdonmukaisuudesta tai niistä vaikeuksista, joita sekä Palestiinan johtajat että Israelin hallitus joutuu kohtaamaan.
Arvoisa puhemies, rauha on kuin kaunis taulu: läheltä katsottuna se on täynnä väriläiskiä, mutta sen esteettinen arviointi edellyttää perääntymistä ja vasta sitten nähdään, että joskus juuri varjot antavat kokonaisuudelle sen loiston ja värikkyyden.

Van der Waal
Arvoisa puhemies, Israelin suunnitelmiin rakentaa suuri juutalainen asuinalue, Har Homa, on kohdistunut voimakasta arvostelua. Psykologisesti katsottuna päätös ei tosiaankaan ole järkevä. Laillisesti sitä ei juurikaan voida vastustaa. Oslon sopimuksissa ei kielletä Har Homan tapaisten asuinalueiden rakentamista. Niissä sanotaan vain, että Jerusalemin laillista asemaa ei saa muuttaa niin kauan kuin siitä ei ole tehty lopullista sopimusta Israelin ja Palestiinan välillä.
Sen lisäksi meidän on tajuttava, että nämä asuinaluetta koskevat suunnitelmat eivät ole irrallisia. Ne muodostavat jatkon Israelin hallitusten noudattamalle politiikalle ympäröidä Itä-Jerusalem juutalaisilla asuinalueilla. Tämä päätös on ymmärrettävä sitä taustaa vasten, että Jerusalemin länsiosaa ammuttiin ympäröiviltä kukkuloilta vuoden 1967 kuuden päivän sodan aikana.
Lisäksi on otettava huomioon se Israelissa vallitseva yhteisymmärrys siitä, että Jerusalemin on oltava Israelin valtion jakamaton pääkaupunki aina.
Hebronin sopimuksen aiheuttaman optimismin jälkeen rauhanneuvottelut näyttävät nyt joutuneen umpikujaan. Tämän sopimuksen aikaansaaminen osoitti kuitenkin, että Netanjahun hallitus onnistui saamaan aikaan yksimielisyyden rauhanneuvotteluihin suhtautumisessa. Sopimus hyväksyttiin huomiota herättävällä äänten enemmistöllä 87 vastaan 17 Knessetissä. Sopimukseen kohdistuvia protesteja ei ole juurikaan kuultu.
Silti emme saa unohtaa sitä, kuinka varovasti Israelin hallituksen on toimittava nyt, kun palestiinalaisten kanssa käytävät neuvottelut ovat tulleet vaiheeseen, jossa on ratkaistava joukko hyvin arkaluontoisia kysymyksiä, kuten Jerusalemin asema.
Mutta myös palestiinalaisella puolella tapahtuu asioita, jotka vaikeuttavat neuvotteluja Israelin kanssa. Vastoin voimassa olevaa sopimusta ratkaista ongelmat suorilla neuvotteluilla, palestiinalaisviranomaiset ovat vieneet rakennussuunnitelmia koskevan kysymyksen YK: n turvallisuusneuvostoon. Arafatin pyyntö vapauttaa Jerusalem ja uhkaus julistaa yksipuolisesti itsenäinen Palestiinan valtio ovat laimentaneet Hebronin sopimusta.
Sen lisäksi valtion laitosten muodostama verkosto, jota palestiinalaisviranomaiset kehittelevät Itä-Jerusalemissa on Hebronin sopimuksen vastainen ja se seikka, että Palestiinan peruskirjan tekstin muutosta ei ole vieläkään saatu aikaiseksi, ei myöskään edistä Israelin luottamusta palestiinalaisviranomaisia kohtaan.
Ulkopuoliset eivät ymmärrä tarpeeksi hyvin, kuinka vaikeassa ja hankalassa tilanteessa sekä Netanjahu että Arafat ovat suhteessa toisiinsa ja omaan väestöönsä. Näissä olosuhteissa kolmansien osapuolten on oltava pidättyväisiä. Rauhanneuvottelujen edistymisen kannalta ei ole suotavaa, että Euroopan parlamentti puuttuu toistuvasti tapahtumiin, joita Israelin ja Palestiinan välillä esiintyy.

Günther
Kiitoksia, arvoisa puhemies. Haluaisin edustajien aluksi miettivän sitä, mitä olisi todennäköisesti seurannut, jos äskettäinen välikohtaus olisi tapahtunut vielä muutamia vuosia sitten. Israel reagoi tapaukseen maltillisesti pitäen sitä alusta lähtien vain yksittäisenä tekona, mistä voimmekin oikeastaan päätellä, että Lähi-idän rauhanprosessissa on tapahtunut jo hyvin merkittävää edistymistä.
Edes Oslon sopimusteksteistä en löydä mainintaa siitä, ettei 600 000 asukkaan kaupunki saisi kehittyä lainkaan seuraavien lukuisten vuosikymmenten aikana. Mihinkään ei ole myöskään kirjoitettu, että Jerusalemissa rakennetaan vain israelilaisille eikä myös palestiinalaisille.
Lisäksi haluaisin todeta, että meidän tulisi kuitenkin vielä kerran miettiä sitä, mitä pelkoja Israelin nykyisen hallituksen valitseminen meissä herätti ja mitä edistystä Lähi-idässä on sen jälkeen tapahtunut. Meidän olisi muistettava tämä sen sijaan, että tuomitsemme täällä muita sormella osoitellen. Israelin parlamenttikaan ei ole vielä tähän mennessä syyttänyt meitä niistä asioista, joissa olemme ehkä Euroopan unionina toiminnassamme epäonnistuneet.

Marín
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, komissio yhtyy täysin unionin puheenjohtajavaltion ja sen ministerineuvoston julistukseen, joka annettiin samana päivänä kun Israelin hallitus hyväksyi uuden asuinalueen rakentamisen Itä-Jerusalemiin. Siten komission mielestä miehitettyjen alueiden asuttaminen on kansainvälisen oikeuden vastaista ja haittaa vakavasti rauhanprosessia.
Euroopan unionin Jerusalemia koskeva kanta on selvä ja yksiselitteinen. Itä-Jerusalemiin sovelletaan turvallisuusneuvoston päätöslauselmaa nro 242 siinä suhteessa, että maanhankintaa pakkokeinoin ei voida hyväksyä. Siten unionin ei pidä eikä tule hyväksyä sitä, että Itä-Jerusalem katsotaan osaksi Israelin aluetta ja suvereniteettia.
Israelin ja Palestiinan välisissä rauhansopimuksissa kielletään erityisesti asuinalueiden rakentaminen Jerusalemiin tai ulkopuolelle. Lisäksi unionin mielestä Geneven IV yleissopimusta on sovellettava täysimääräisesti sekä ItäJerusalemiin että miehitettyihin alueisiin. Siten sekä ministerineuvoston että komission mielestä Israelin päätös on erityisen kielteinen ja epäoikeudenmukainen hetkellä, jolloin rauhanprosessi alkoi kehittyä tiettyjen myönteisten toimien avulla kuten Hebronin asemaa koskevan sopimuksen, palestiinalaisten vankien vapauttamisen ja Israeliin kulkuluvan saaneiden palestiinalaisten työntekijöiden määrän lisääntymisen kautta.
Mielestäni rauhanprosessi on erittäin arkaluontoisessa vaiheessa ja on tarpeen purkaa jännitteitä. Euroopan komissio pahoittelee luonnollisesti tämän aamun vakavia välikohtauksia Jordanian rajalla ja lapsien valitettavaa menehtymistä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, komissaari. Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu 16 päätöslauselmaesityksestä:
B4-0191/97 Cars ja La Malfa ELDR-ryhmän puolesta Kosovosta; -B4-0228/97 Aelvoet ja muut V-ryhmän puolesta Kosovon tilanteesta; -B4-0263/97 Lenz ja muut PPE-ryhmän puolesta Kosovosta; -B4-0190/97 Bertens ja muut ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeusloukkauksista; -B4-0247/97 Miranda de Lage ja muut PSE-ryhmän puolesta mapuche-intiaanien tilanteesta Argentiinan Neuquenin maakunnassa; -B4-0250/97 Puerta ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Argentiinan ihmisoikeuksien ja mapuche-intiaanien tilanteesta; -B4-0260/97 Aelvoet ja muut V-ryhmän puolesta Argentiinan ihmisoikeuksien ja mapuche-intiaanien tilanteesta; -B4-0262/97 Salafranca Sánchez-Neyra ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta mapuche-intiaanien tilanteesta Argentiinan Neuquenin maakunnassa; -B4-0201/97 Fouque PSE-ryhmän puolesta demokratiasta ja naisten oikeuksista Algeriassa, Turkissa ja Afganistanissa sekä kansainvälisestä naistenpäivästä; -B4-0235/97 Leperre-Verrier ja Hory ARE-ryhmän puolesta kahden ranskalaisen pidättämisestä Afganistanissa ja sari'an soveltamisesta; -B4-0249/97 Sornosa Mártinez ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta naisten oikeuksien loukkauksista; -B4-0259/97 Van Dijk ja muut V-ryhmän puolesta kansainvälisestä naistenpäivästä ja naisten oikeuksien loukkauksista; -B4-0252/97 Pailler ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Leila Zanan (Turkki) vapauttamisesta; -B4-0194/97 Papakyriazis ja muut PSE-ryhmän puolesta A. Brunnerin luovuttamisesta ja häntä vastaan käytävästä oikeudenkäynnistä; -B4-0192/97 Ford PSE-ryhmän puolesta siirtotyöläisten sosiaaliturvasta; -B4-0230/97 Roth V-ryhmän puolesta turvapaikan hakijoiden katoamisesta Välimeren alueella.
Kosovo

Tamino
Rouva puhemies, tämä Kosovoa koskeva keskustelu on jossakin määrin seurausta eilisestä Albaniaa koskeneesta keskustelusta. Itse asiassa jo eilisessä tilaisuudessa monet puheenvuoron käyttäneet osoittivat, kuinka Albanian vaikea tilanne saattaisi räjähtää koko Balkanin alueella ja erityisesti alueilla, joilla asuu huomattavia albaanivähemmistöjä, erityisesti Kosovossa ja Makedoniassa.
Meidän on yhä kerran korostettava, että Serbian hallitus harjoittaa ankaraa ja tuomittavaa sortoa Kosovon albaaniyhteisöä kohtaan ja että mainittu yhteisö elää tällä hetkellä huomattavien jännitteiden ja paineiden alaisena. Tosiasiassa samalla kun Serbiassa on luotu vastakkainasettelutilanne, joka on myös tärkeä demokratian toteutumiselle ja onneksi väkivallattomana, Kosovon albaaniväestöön kohdistuva sorto on lisääntynyt asetelman vuoksi. Albanian tapahtumat suosivat suuntausta turvautua aseisiin. Kosovon albaaniväestö on onneksi toistaiseksi turvautunut väkivallattomiin, passiivisen vastarinnan keinoihin myös Kosovon demokraattisen liiton johtajan Ibrahim Rugovan aikana.
Voimmeko kuitenkaan kuvitella tällaisen tilanteen jatkuvan pitkään? On ilmeistä, että jännitteet saattavat aiheuttaa raskaita vastavaikutuksia. Tästä syystä vahvistamme tarpeen aloittaa Belgradin hallitusta kohtaan toimet, jotka suosisivat vuoropuhelua ja loisivat lähtökohdat rauhanomaisen yhteiskunnan uudelleen rakentamiselle sekä mahdollistaisivat Euroopan unionin valtuuskunnan lähettämisen Pristinaan.

Lenz
Arvoisa puhemies, Kosovo on tälle parlamentille tuttu nimi. Se on ollut jo pitkään ruutitynnyri, mikä on myös täällä parlamentissa useaan otteeseen todettu. Serbian tilanteen rauhoittuminen, jos sitä voidaan näin nimittää, on tuonut Kosovon taas parrasvaloihin, mikä on myös hyvä asia. Kaupungin asukkaiden kärsivällisyys alkaa loppua. Kosovon vapautusarmeija uhkaa väkivaltaisilla toimilla, jotka voivat myös toteutua, vaikka demokraattisen liigan johtaja etsiikin vielä rauhanomaista ratkaisua. Tässä päätöslauselmassa on kuitenkin kyse myös toisesta asiasta, josta ei todellakaan saa vaieta. Nimittäin olosuhteista vankiloissa, joissa ihmisiä kidutetaan ja tapetaan, minkä tämän parlamentin valtuuskunta sai myös omin silmin nähdä. Siksi vaadimme päätöslauselmassa uudelleen vankien vapauttamista, tiedotusvälineiden vapautta sekä todellisen vuoropuhelun aloittamista, jonka avulla etsitään ratkaisua jo pitkään sorrettujen kosovolaisten ongelmiin. Vaadimme lisäksi Serbian hallitusta avaamaan viimeinkin komission hyväksymän Pristinan toimiston. Se on ollut jo pitkään meidän toiveemme ja sitä on vaatinut myös YK: n erityisedustaja, kollegamme Rehn. Toimiston avulla serbialaisille voitaisiin osoittaa, että Euroopan unioni on heidän puolellaan. Meidän tulisi mielestäni painostaa Serbian hallitusta vielä paljon enemmän tehdäksemme sille täysin selväksi, mitä mieltä eurooppalaiset ovat Kosovon tilanteesta.

Cars
Rouva puhemies! Kaksi eri tekijää on muuttanut Kosovon albaanien tilannetta: toinen on jatkuvasti kasvava serbien harjoittama sorto, ja toinen on se, että albanialainen vastarintaliike on nyt alkanut teloittaa niin sanottuja yhteistoimintamiehiä. Tuloksena on, että albaanit ovat joutuneet ristituleen ainakin kahdelta taholta. Toinen tapahtuma, jolla varmasti on seurauksia Kosovon albaaneille, vaikka emme vielä tiedä, miten ja mitä, ovat avoimet vastakkainasettelut ja kiistat Albaniassa, josta on nyt tullut yksi Euroopan kuumista levottomuuspesäkkeistä.
Meidän tämänpäiväinen keskustelumme ja päätöslauselmamme ovat oikeastaan parlamentin sen tahdon ilmaisu, että ministerineuvoston ja komission tulee toimia. Toivomme ensi kädessä sitä, että kutsutaan kokoon konferenssi keskustelemaan Kosovon kysymyksestä. Tarvitaan kokonaisanalyysia siihen sopimukseen, joka toivottavasti solmitaan Amsterdamissa. Tällainen konferenssi ei ehkä voi ratkaista kaikkia ongelmia, mutta se voi ilmaista tahtoa analysoida kysymystä paremmin, niin että pitkällä aikavälillä löydetään kohtuullinen ratkaisu Kosovon tilanteeseen.

Swoboda
Arvoisa puhemies, olen pitkälti samaa mieltä edustaja Lenzin kanssa, mutta korjaan kuitenkin erään seikan hänen puheenvuorostaan. Väkivaltaisilla toimilla ei ole vain uhattu, vaan niitä on myös tehty. Tätä väkivallan muotoa on siis esiintynyt yhtä lailla kuin Serbian valtiovallankin esim. vankiloissa harjoittamaa väkivaltaa. Siksi meidän onkin ensimmäisenä vaadittava tällaisen väkivallan lopettamista. Edustaja Lenzin vertaus Kosovosta ruutitynnyrinä on osuva. Meidän pitäisikin ymmärtää myös se, että Kosovon kysymys voidaan ratkaista vain koko Jugoslavian tilanteen yhteydessä. Siksi saanenkin käsitellä lyhyesti seuraavaa viittä asiaa, jotka ovat minulle ja ryhmälleni erityisen tärkeitä.
Ensinnäkin maassa on järjestettävä avoimet ja rehelliset vaalit, eli tulevaisuudessa pidettävien vaalien on annettava jokaiselle puolueelle ja väestöryhmälle mahdollisuus esitellä ohjelmansa ja ehdokkaansa. Toiseksi on säädettävä tiedotusvälineitä koskevia lakeja ja luotava tiedotusvälinekäytäntö, jotka ovat tiedotusvälinevapauden mukaisia. Erityisesti tiedotusvälinekäytännön tärkeydestä meitä muistutettiin Jugoslavian vierailumme aikana. Ihmisoikeusloukkaukset Kosovossa ja muualla on voitava tuoda avoimesti esiin ja julkiseen keskusteluun, sillä monet kansalaiset eivät tiedä asiasta mitään, koska siitä ei ole kerrottu riittävän avoimesti. Kolmanneksi Euroopan unionin sekä sen jäsenvaltioiden ja kaupunkien on tuettava ennen kaikkea uusia kaupunkien johtohenkilöitä osoittaakseen, että uudella demokratialla on myös Euroopan täysi tuki takanaan. Neljänneksi Serbian on tietysti tunnustettava kaikkien ryhmien ihmis- ja erityisesti vähemmistöoikeudet, josta mainitsen esimerkkinä unkarilaisen vähemmistön. Viimeisenä haluan sanoa jotain Kosovon ongelman varsinaisesta ratkaisemisesta. On tärkeää tehdä kaikille osapuolille selväksi se, että ratkaisu edellyttää väkivallan loppumista, neuvotteluihin osallistumista sekä ongelman ratkaisemista koko Jugoslavian sisällä. Kun tässä yhteydessä puhutaan konferenssista, on kaikkien ryhmittymien oltava valmiit osallistumaan vuoropuheluun. Euroopan unionin on lisäksi viestitettävä kaikille ryhmittymille, että tätä vuoropuhelua on käytävä koko Jugoslavian sisällä. Me voimme kyllä auttaa ulkoapäin, mutta ongelman ratkaisun on löydyttävä Jugoslaviassa itsessään.

Hory
Arvoisa puhemies, koska keskustelemme Kosovosta, haluan tehdä tietyt asiat selviksi.
Minun asiani ei ole asettaa kyseenalaiseksi meille toimitetussa päätöslauselmaluonnoksessa alunperin esitettyjen aikomusten laatua, jopa erinomaisuutta, eikä aliarvioida Kosovossa asuvasta kahdesta yhteisöstä aiheutuneiden tapahtumien vakavuutta.
En henkilökohtaisesti halunnut kannattaa tätä päätöslauselmaa neljästä syystä.
Ensinnäkin, jos sanoilla on merkitys, en katso, että on asianmukaista puhua päätöslauselman tavoin Kosovon yhteydessä apartheidista.
Toiseksi mielestäni ei ole asianmukaista vaikeuttaa eettisiä eroja tukemalla ainoastaan Albanian siviiliväestöä, vaikka tukea ja huomiota olisi osoitettava alueen koko siviiliväestölle.
Kolmanneksi tuhannet ihmisoikeuksien loukkaukset ympäri maailmaa vaativat yhä huomiotamme. Ja parlamenttimme jatkaa yhä pakkomielteenomaisesti, todellista ristiretkeä toteuttavien aloitteesta, Serbian tuomitsemista. Minusta vaikuttaa, että aiemmat päätöslauselmat eivät ole vaikuttaneet rauhoittavasti Balkanilla.
Neljänneksi - ja tämä on ehkä tärkein syy - demokraattinen vuoropuhelu näyttää monine vaikeuksineen käynnistyvän Belgradissa. Onko nyt oikea hetki estää tämä ja ruokkia Serbiassa eräänlaista Euroopan vastaista vainoharhaisuutta?
Emme saa unohtaa, että jonain päivänä meidän on liitettävä Jugoslavia Eurooppaamme.
Argentiina

Bertens
Arvoisa puhemies, meidän ei tule keskustella täällä vain Argentiinan alkuperäisväestön ongelmista, vaan olen sitä mieltä, että Argentiinan koko väestö ansaitsee huomiomme.
Alkuperäisväestöön kohdistuva huomio on oikeutettu. Puolelta miljoonalta ihmiseltä viedään oikeus maahan, jolla he asuvat. Spekuloimalla alkuperäiskansat työnnetään yhä kauemmaksi. Sen on tietenkin loputtava. Asia on otettava esille unionin ja Mercosurin välisissä neuvotteluissa.
Mutta emme saa rajoittua alkuperäiskansoihin. Argentiina kantaa yhä menneisyyden taakkaa mukanaan. Oikeusviranomaiset eivät ole vieläkään valmiita auttamaan kaikkien sotilasjuntan hallinnon aikana kadonneiden kohtalon selvittämisessä. Niitä jotka vaativat oikeutta, pelotellaan ja heidän työtään hankaloitetaan. Kuuluisat " Madres de la Plaza de Mayo " , jotka ovat Argentiinan menneisyyden symboli, eivät vieläkään ole saaneet selvyyttä lastensa kohtaloista ja myös heidän työtään hankaloitetaan.
Demokratiaa ja mielipiteen vapautta ei vieläkään kunnioiteta Argentiinassa. Kriittisiä toimittajia on jopa tapettu ja lehtien työtä vaikeutetaan. Demokratia-aktivisteja murhataan. Tilanne maassa huonontuu. Viranomaiset eivät kuitenkaan myönnä näitä tosiasioita. Ihmisoikeuksien loukkauksista on rangaistava, vaikka armeija olisikin suorittanut ne; tämän on oltava selvää Argentiinassa. Ilman sitä ei voida koskaan saavuttaa demokratian ilmapiiriä. Unionin edustajien on tehtävä nämä asiat tiettäviksi Argentiinan viranomaisille. Demokratia ja ihmisoikeuksien kunnioitus ovat unionin ja kolmansien maiden suhteiden perusteita. Se koskee myös Argentiinaa.

Miranda de Lage
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni asettaa kahdenvälisen yhteistyön ihmisoikeuksien kunnioittamisen perustaksi. Latinalaisen Amerikan kanssa tehdyissä sopimuksissa esiintyvät ehtolausekkeet ovat edesauttaneet demokraattisten järjestelmien lujittumista ja lisäksi - ja tämä on ensiarvoisen tärkeä näkökohta - edistäneet kansalaisten vapauksien ja oikeuksien takaamista. Nämä ehtolausekkeet eriävät huomattavasti katsannossaan todistelumenettelyistä. Lausekkeet ovat tämän vuosisadan lopun myönteisintä antia, jota maailmanlaajuisessa kehyksessä on tapahtumassa kansainvälisten suhteiden inhimillistämiseksi ja kansanvallan laajentamiseksi.
Jos tämä parlamentti toisinaan arvostelee väärinkäyttöjä ja laiminlyöntejä, on tämä arvostelu ymmärrettävä siten, että sillä pyritään lujittamaan kansanvaltoja ja puolustamaan kaikkein heikoimpia epäoikeudenmukaisuutta ja epätasa-arvoisuutta vastaan.
Mapuche-yhteisöjen ongelmia käsittelevä päätöslauselma, josta me tänään keskustelemme, pyrkii ratkaisemaan tunnustetun konfliktin myönteisesti: jos tätä ongelmaa ei olisi, ei myöskään olisi olemassa muutama vuosi sitten perustettua Pulmarin osavaltioiden välistä korporaatiota (CIP). Tämän korporaation hallinnolliset laiminlyönnit, alkuperäiskansojen johtajia vastaan käynnistetyt oikeusprosessit ja tavoitteista poikkeaminen väärien tulkintojen takia ovat aiheuttaneet syvää huolestumista sosiaalisektoreilla ja itse Argentiinan kansankamarissa on ehdotettu säännöstön muuttamista.
Lopuksi pyydämme, että viranomaiset pysyttelevät aktiivisina ja tarkkaavaisina puolustaakseen yleisesti kaikkien Argentiinan kansalaisten ihmisoikeuksia ja vapauksia. Parlamenttimme myönsi Plaza de Mayon äideille Saharovin palkinnon ja ylläpitää tiiviitä suhteita tähän naisryhmään, josta suurin osa on vanhuksia. He muistavat vielä hulluuden aikakauden, joka jätti jälkeensä tuhansia uhreja ja runsaasti kärsimystä.
Argentiinan yhteiskunnan sopusointuisuutta rakennetaan vaikeuksien kautta sitkeästi. Ongelmaa ei ratkaista kieltämällä sitä, että toisinaan tapahtuu hyökkäyksiä, joista vastuussa ovat varmuudella monimuotoista ja osallistuvaa kansanvaltaa vastustavat vähemmistöryhmät. Ongelmaa ei myöskään ratkaista rajoittamalla perustuslaillisia takuita. Arvoisa puhemies, tämän takia meidän ryhmämme tukee tätä päätöslauselmaa kokonaisuudessaan ja sen jokaista kohtaa.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, tiedämme, millaista poliittista tahtoa teiltä vaatii se, että ihmisoikeuksien puolustamiseen liittyviä lausekkeita noudatetaan allekirjoitettaessa sopimuksia kuten Mercosurin sopimus tai Argentiinan kanssa tehty sopimus. Tänään tuomitsemme uudelleen ne kolme ihmisoikeusrikkomusta, jotka täällä on jo tuomittu, eli toimittaja José Luis Gabezasin kuoleman tammikuussa - vielä ei ole myöskään tuomittu ketään ihmisoikeuksien puolustajan Salvador Aguirren kuolemasta ja hänen toverinsa on yritetty murhata -, mapuche-intiaanien karkotuksen ja uhkaukset Plaza de Mayon äitejä vastaan.
Mielestäni komission on asemansa puolesta vaadittava Argentiinan hallitukselta ensiksikin näiden maa-alueiden - jotka aiheuttavat niin paljon epäilyjä - palauttamista mapuche-intiaaneille. Toiseksi on käynnistettävä tutkimus Plaza de Mayon äitien saamien uhkausten sisällöstä ja kolmanneksi Latinalaisessa Amerikassa ei saa vallita rankaisemattomuuden ilmapiiriä.
Olen vakuuttunut siitä, arvoisa komissaari, että jos graafikko-toimittaja murhataan ja ihmisoikeuksien puolustajan murha on edelleen rankaisematta, Teillä on valta painostaa Argentiinan hallitusta.

Telkämper
Rouva puhemies, arvoisat kollegat! Argentiinan hallituksen laitonta toimintaa mapucheja kohtaan Pulmaríssa leimaa häpeällisesti korruptio. Tämä ansaitsee moitteen, joka vain tulee melko heikosti esiin käsiteltävänä olevasta päätöslauselmasta, kiitos PPE-ryhmän rauhoittelevan vaikutuksen.
Olemme huolestuneita mapucheista ja olemme samalla syvästi huolestuneita lisääntyvän sorron muista muodoista Argentiinassa. Kysymys on lehdistöstä. Maan lehdistöllä on ollut viime vuosina kiistattoman tärkeä rooli. Muistan armeijan sotilasdiktatuurin vuosina tekemien hirveiden ihmisoikeusloukkausten tai argentiinalaisten virkamiesten ja poliitikkojen skandaalimaisten korruptoitumisen paljastumisen. Ajattelen lehdistön raportointia hallituksen katastrofaalista talouspolitiikkaa vastustavista mielenosoituksista useissa maan provinsseissa tai tukea yhä uudelleen uhatuille Madres de la Plaza de Mayolle.
Edellytyksenä tälle on lehdistön vapaus, joka on kuitenkin vaarassa. Tammikuun 25. päivänä surmattiin valokuvaaja ja toimittaja José Luis Cabezas, koska hän halusi raottaa poliitikkojen rikollisten toimien verhoa. Me tuomitsemme tämän. Toivon, että presidentti Menem antaa meille selvityksen tapahtumista, kun hän tulee lähikuukausina Brysseliin.

Lenz
Rouva puhemies! Siis, herra Telkämper, positiivisen ja negatiivisen pedagogiikan välillä on toki ero. Euroopan ja Argentiinan välillä vallitsee epäilemättä tiiveimmät yhteydet maanosien välillä ylipäätänsä. Sen vuoksi jokainen lausumamme sana ymmärretään Argentiinassa myös erityisen herkkätunteisesti.
Jos me omistamme tämän päätöslauselman ennen kaikkea alkuperäisasukkaille, joiden olemassaolo aikaisemmin kiistettiin, silloin pidän tätä, käsityksemme mukaan, todella hyvänä ja järkevänä asiana. Sen vuoksi ryhmäni antaa tälle tukensa.
Mielestäni olosuhteet Argentiinassa eivät ole kuitenkaan niin katastrofaalisia kuin herra Bertens ne kuvasi. Mutta meidän täytyy, erityisesti koska olemme eurooppalaisia ja koska meitä on täällä monta puolueryhmää, pyrkiä vaikuttamaan myönteisesti ja todella keskustella argentiinalaisten kanssa näistä kysymyksistä.
Luonnollisesti toimittajan murha on paha asia. Luonnollisesti myös keskustelu on oikea asia, muun muassa Plaza de Mayon nunnien uhkaamisesta, jotka muuten ovat täällä lähes joka kuukausi keskustelemassa kanssamme. Ryhmäni vaatii erillistä äänestystä vain tästä kohdasta, koska se ei pidä sitä varsinaisesti päätöslauselman järjestelmällisyyden kannalta oikeana. Mutta me tulemme varmasti kannattamaan päätöslauselmaa.
Naisten oikeudet maailmassa

Marinucci
Rouva puhemies, tämän keskustelun avasi kansainvälistä naistenpäivää käsittelevällä aiheellisella ja arvokkaalla puheenvuorollaan puhemies Gil-Robles, ja muutama tunti sen jälkeen meillä on tilaisuus palata aiheeseen " naisten oikeudet" . Huomiomme kohdistuu Euroopan unionin ulkopuolisten maiden naisiin, joita kohtaan Euroopan parlamentti ja Euroopan unioni ovat uudistaneet sitoumuksensa Pekingin konferenssin keskustelun ja äänestyksessä hyväksytyn päätöslauselman perusteella, johon muuten komissio ja parlamentti viittaavat käynnissä olevien ohjelmien ja aloitteiden puitteissa.
Rouva puhemies, komissaari, naiset, joista puhun, kärsivät maidensa tapasidonnaisesta, erityisestä väkivallasta, jonka juurittamista Euroopan unionin tulee edistää, toki kunnioittaen näiden maiden kulttuuria. Viittaan sukupuolielinten silpomiseen, jonka nöyryyttävää julmuutta on vaikea kuvailla. Naisia ja lapsia hakataan, raiskataan, tehdään prostituoiduiksi ja jopa nälkiinnytetään.
Ne, jotka teistä eilen osallistuivat parlamentissa pidettyyn kokoukseen pakolaisnaisten oikeudesta terveyteen, lienevät kuunnelleet kauhistuneina, että keskitysleireissä naiset lapsineen ovat suorastaan vaarassa kuolla nälkään, koska elintarvikkeita jakavat aina miehet, eivätkä he tunnusta naisia perheenpäiksi. Naiset, jotka kärsivät väkivallasta juuri uskontonsa fundamentalistisen tulkinnan vuoksi ja kamppailevat oma elämänsä panoksena, jatkavat julkisia mielenilmaisuja oikeuksiensa loukkaamista vastaan, sillä Pekingin toimintaohjelman mukaan kyse on inhimillisistä perusoikeuksista.
Päivinä, jolloin lukuisissa toimielimissä muistamme ja juhlimme kansainvälistä naistenpäivää, meidän tulee sitoutua lujemmin auttamaan vähemmän onnekkaita sisariamme. Kaiken syrjinnän ja vaikeuksien lisäksi, joista me eurooppalaiset naiset itse kärsimme yhä kolmannen vuosituhannen kynnyksellä, he tosiasiassa sietävät häpäisyä ja tuskaa, mikä meidän tulee tuomita ja mitä vastaan meidän on kiireisesti toimittava.

Van Dijk
Arvoisa puhemies, fanaattisuus, uskonnollinen tai nationalistinen fanaattisuus, johtaa joka puolella maailmaa ihmisoikeuksien loukkaamiseen ja etenkin naisten oikeuksien loukkaamiseen. Se että tämä ei ole liioiteltua, käy ilmi YK: n tilastoista, joiden mukaan suurin osa ihmisoikeuksien loukkauksien uhreista on naisia ja lapsia. Olkoon kyseessä sota tai muunlainen nationalismi tai uskonnot, ne johtavat erittäin usein tahattomaan tai tietoiseen naisten alistamiseen. Ne johtavat naisiin kohdistettuihin käskyihin ja kieltoihin. Naiset eivät saa liikkua ulkona, he eivät saa seurata opetusta, eivät saa käydä työssä, mutta heidän pitää huolehtia miehistään ja näiden lapsista hyvin. Ne johtavat naisten raiskauksiin ja väärinkäyttöön. Ne johtavat jopa seksuaaliseen silpomiseen. Vallanpitäjät huolehtivat usein tällaisen tilanteen säilymisestä. On tapahduttava pikaisesti muutama asia. Naisten oikeudet on sisällytettävä niihin kansainvälisiin ja ulkosuhteisiin, joita jäsenvaltiot ja myös itse unioni ylläpitävät sellaisten maiden kanssa, joissa tällaista esiintyy. Sukupuoleen perustuva vainoaminen on hyväksyttävä turvapaikan saannin perusteeksi. Se on aivan välttämätöntä tämän ongelman ratkaisemiseksi. Meidän on tehtävä paljon työtä sekä täällä että unionin ulkopuolella naisten seksuaalisen silpomisen lopettamiseksi. Siksi on välttämätöntä, että YK: n ihmisoikeuskomissioon nimitetään erityinen tarkkailija, joka puuttuu seksuaalisiin silpomistapauksiin, jotta saamme asiasta paremman kuvan, jolloin voimme todella ryhtyä vastustamaan sitä.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, yhden päivän omistaminen naisten oikeuksille on hyvä ajatus, mutta vielä parempi olisi, jos voisimme olla varmoja siitä, että Euroopan unioni taistelee koko vuonna naisten asian puolesta sekä Euroopassa että muualla. Sillä kuten tiedämme, ihmisoikeuksien loukkausten ensimmäisiä uhreja ovat naiset, mitä ei muuten mainita missään kansainvälisessä yleissopimuksessa. Meidän on näin ollen ryhdyttävä toimiin, jotta nämä syrjinnät saadaan lakkaamaan.
Toisena huolenaiheena ovat sukupuolielinten silpomiset. Unicef arvioi, että silpomisten uhreina olevien naisten määrä on 130 miljoonaa. Määrä on valtava ja kauheampaa on, että se nousee jatkuvasti. Vastoin sitä joskus erheellistä vaikutelmaa, että naiset pystyvät sopeutumaan paremmin poliittisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti, naisen asema ei ainoastaan edisty lainkaan tai riittävästi, vaan joskus se jopa taantuu hälyttävällä tavalla.
Ensinnäkin on oltava huolissaan näiden, naiset vähemmistöjen asemaan alistavien islamilaisten fundamentalistiliikkeiden lisääntymisestä. Afganistanin naisten tilanne vaikuttaa tämän osalta erityisen vastenmieliseltä. Muutama kuukausi sitten valtaan nousseet talibanit kieltävät heiltä sharian nimissä työskentelyn, julkisen sananvapauden tai osallistumisen julkisiin mielenosoituksiin. Hunnun käyttäminen on pakollista ja aviorikoksen tehneet naiset kivitetään kuoliaaksi, kuten keskiajalla. Tähän tilanteeseen olisi reagoitava voimakkaasti tuomitsemalla se, ja lopettamalla kaikkinainen yhteistyö tämän maan kanssa kunnes sen kansalaisten, miesten ja naisten, perusoikeuksia kunnioitetaan.
Euroopan unionin on lisäksi taisteltava Frédéric Michelin ja José Daniel Llorenten vapauttamisesta ehdoitta ja välittömästi. Nämä Ranskan kansalaiset ja ACF: n edustajat pidätettiin ja vangittiin ainoastaan siitä syystä, että he lounastivat 60 afganistanilaisen naisen kanssa. Emme voi hyväksyä tällaista mielivaltaisuutta, emmekä terroria, jota naisia kohtaan harjoitetaan.

Lenz
Rouva puhemies, täällä on jo tuotu esiin useita perusteluja, joista voin olla täysin samaa mieltä. Sen vuoksi en halua toistaa sitä kaikkea. Uskon, että Afganistanissa harjoitetaan pahinta virallista naisten syrjintää, jonka tunnemme tällä hetkellä maailmassa virallisena politiikkana. Tämä teema on kuitenkin myös toisen päätöslauselman aihe kansainvälisen naistenpäivän johdosta.
Siitä ei voi muistuttaa riittävän usein, kuinka haavoittuvia naisten oikeudet ovat vielä useissa maissa. Pekingin naisten maailmankonferenssi on ohi. Euroopan pitäisi olla eturintamassa vaikuttamassa siihen, että työläästi saavutetut päätökset toteutetaan. Se tarkoittaa taistelua naisilla, tytöillä ja lapsilla käytävää kauppaa, prostituutiota, lapsityövoimaa ja perinteisissä yhteiskunnissa sukupuolielinten silpomista vastaan, jota tavataan vielä osassa Eurooppaakin, erityisesti maahanmuuttajien keskuudessa. Perheyhteisöstä kerran erotetut, ehkä karkotetut naiset ovat usein vapaata riistaa. Meidän on lähes mahdoton kuvitella emansipoituneessa yhteiskunnassamme sitä, kuinka naisia voidaan vainota. Samalla vain ehdottoman varovainen eteneminen auttaa meitä voittamaan nämä naiset puolellemme. Sillä yhteiskunta voi muuttua vain sisältäpäin. Meidän täytyy toki suhteissamme hallituksiin asettua puolustamaan tätä asiaa. Toivon, että erityisesti komissaari Marin tekee sen. Sillä hänhän vastasi myös täällä Euroopan parlamentissa naiskysymyksistä naisvaliokunnalle.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, Teidän täytyisi punastuttaa meidät häpeästä tänään, maaliskuussa 1997 siksi, että on pakko toistaa taipumattomasti, että naisten ja alaikäisten, toistan, alaikäisten ihmisoikeudet " ovat luovuttamattomasti, täydellisesti ja erottamattomasti ihmisen yleismaailmallisia oikeuksia" . Tämä vain osoittaa sen, että naisia ja alaikäisiä ei vielä pidetä ihmisinä.
Tämä onkin ensimmäinen kohta meidän päätöslauselmaehdotuksessamme. Allekirjoitan tämän uudelleen itsepintaisesti ja samanaikaisesti haluaisin revetä häpeästä, jota tunnen.
Sen lisäksi lisään, että huomioinnit, jotka edeltävät ehdotusta, eivät anna kokonaiskuvaa. Siitä puuttuu monta asiaa, varsinkin yhteiskunnallisista suunnitelmista, niistä, jotka ovat riippumattomia uskonnollisesta valinnasta ja kulttuuriin sitoutuneesta somistuksesta, jonka vuoksi muita kulttuureita ajatellaan vain turhan tavaran hyväksikäyttäjinä ja tuojina. Nämä läpikäydyt huomiot vain ovat näytteenä siitä, että häpeä yhdistyy vihaan.
Ilmaisen tämän puheen avulla yhtä kiivaasti solidaarisuuden ja tuomitsevuuden, jotka ovat niitä asioita, jotka haluamme todistaa. Ei raivon purkauksena vaan myös vahvistaaksemme taisteluehdotusta. Taistelun täytyy olla todellista ja jokapäiväistä.
Leila Zana

Pailler
Arvoisa puhemies, neljätoista kuukautta sen jälkeen, kun Leila Zana palkittiin Euroopan parlamentin Saharov-palkinnolla, hän on yhä vangittuna ankaralaisessa vankilassa, yhdessä kolmen muun kurdiedustajan kanssa, syytettynä siitä, että hän vaati kansanedustajan ominaisuudessa kurdeille oikeutta harjoittaa omaa kulttuuriaan. Leila ei anna meille anteeksi, jos emme tee tänään muuta kuin puhumme tunteikkaasti hänelle annetusta palkinnosta ja hänen vankeudestaan. Muistan hänet, tavattuamme toisemme ankaralaisessa vankilassa ja oikeudenkäynnissä, uskomattoman vahvana ja määrätietoisena nuorena naisena. Hänen taistelunsa, demokratian ja yleismaailmallisten oikeuksien kunnioittaminen, on myös meidän taistelumme. Tänään hän on vankilassa ja Euroopan parlamentti ei pysty tekemään asialle mitään.
Euroopan parlamentti - mutta ei oma ryhmäni - äänesti tulliliiton puolesta. Vaikken äänestänytkään sen puolesta, halusin uskoa siihen. Tällä hetkellä on kuitenkin myönnettävä, vaikka se on vaikeaa, että me olimme oikeassa. Heti seuraavana päivänä Turkin ihmisoikeuksia koskevat odotukset heikkenivät. Nykyisin en voi mennä vierailemaan Leila Zanan luona kuten ennen tulliliittoa. Jäädytimme sopimukset, mikä pahensi edelleen turkkilaisten tilannetta, ja ihmisoikeuksia poljetaan yhä tässä maassa, jonka haluamme tuoda lähelle Eurooppaa, mutta jonka hallitus ei tee elettäkään tilanteen parantamiseksi vaan pitää Eurooppaa pilkkanaan.
Lopuksi haluaisin antaa puheenvuoron Leila Zanalle kertomalla, mitä hän sanoi minulle vieraillessani hänen luonaan vankilassa: " Olen kurdi ja puolustan identiteettiäni. Katson, että naisten asema on erittäin tärkeä. Naisena ja kurdina haluan tämän verilöylyn päättyvän. Sen on todella päätyttävä. Ihmisoikeuksia koskeva taisteluni edistää demokratiaa Turkissa. Näen asian selvästi ja tänään saan maksaa siitä. Toimin kurdien ja turkkilaisten puolesta." Haluaisin lisätä, että hän osoittaa meille toiminnallaan, miten arvokas asia demokratia on.

Bertens
Arvoisa puhemies, käsiraudoissa ollut Leila Zana on symboli mielipiteenvapauden kunnioittamattomuudelle Turkissa. Hän ei ole tehnyt terroritekoja, vaan on ilmaissut vain mielipiteensä. Tällä hetkellä kolme Saharovin palkinnon saanutta on vangittuna omassa maassaan; Turkin lisäksi myös Burmassa ja Kiinassa. Tällä tavalla eurooppalainen maa Turkki joutuu outoon seuraan. Turkki, jonka kanssa meillä on tulliunioni ja jonka kanssa meillä on kiinteät suhteet ja joka on Euroopan neuvoston jäsen.
Milloin se maa täyttää lupauksensa, joita se on tehnyt unionille, siis Euroopan parlamentille, tulliunionin yhteydessä. Yhä vielä neljä kuudesta kurdiparlamentaarikosta on vankilassa. Nämä neljä on vapautettava mahdollisimman pian. Mikäli ministeri Ciller oli tosissaan tämän viikon alussa ihmisoikeuksien parantumisen suhteen, hän voi aloittaa vapauttamalla neljä kurdiparlamentaarikkoa ja tietenkin myös Leila Zanan.
Parlamentin jäsenten vangitseminen on kaikkein huonoin tapa ratkaista ongelmia. Turkin hallitus on taivutettava aloittamaan vuoropuhelu kurdien demokraattisten järjestöjen kanssa. Tämä on ainoa tapa päästä pysyvään ratkaisuun ja hyvään yhteistyöhön tämän eurooppalaisen maan kanssa.
Alois Brunner

Papakyriazis
Arvoisa puhemies, vain vähän aikaa sitten, tammikuun 30. päivänä, keskustelimme ja äänestimme tässä salissa päätösjulkilausumasta, joka koski rasismia, muukalaisvihaa ja antisemitismia tilaisuudessa, jossa vuosi 1997 julistettiin rasismin vastaiseksi vuodeksi. Vuonna 1995 osoitimme kunnioitusta kansanmurhan 50-vuotismuistojuhlan vuoksi. Tänään on meneillään yritys loukata uhrien muistoa ja kieltää, että koko kansanmurhaa edes tapahtui. Maanmieheni Thessalonikin juutalaiset maksoivat verellään kovan hinnan kansanmurhassa. Juutalaisten tuhon takana oli yksi nimi, Alois Brunner.
Äskettäiset kansainvälisen lehdistön jutut toistavat, että sotarikollinen Brunner on elossa ja piileskelee Syyriassa. Tämä päätöslauselma, joka minulla on kunnia tänään esittää poliittisen ryhmäni nimissä, pyytää Euroopan unionin neuvostoa ryhtymään määrätietoisesti toimeen Brunnerin luovuttamiseksi ja saattamiseksi oikeuden eteen. Sillä ihmiskuntaa vastaan tehdyt rikokset eivät saa unohtua. Meidän on voitava olla varmoja, että yksikään sotarikollinen ei jää vaille tuomiota. Tällä asialla on suuri symbolinen arvo ja merkitys. Se osoittaa valveutuneisuutemme ja sen merkityksen, jonka me annamme rasismin, muukalaisvihan ja antisemitismin vastaiseksi julistetulle vuodelle.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, Alois Brunnerin oma tarina on viattomien ihmisten, Thessalonikin juutalaisten, verellä tahrittu. Se on yksi lisätarina toisen maailmansodan psyykkisesti häiriytyneiden sotarikollisten monista tarinoista. Vaikka mikään ei voi tuoda takaisin tuhottua elämää, oikeuden jakaminen on historiallinen välttämättömyys, ja se auttaa parantamaan haavat, jotka Alois Brunnerin oma tarina on aiheuttanut.
Siksi Alois Brunner on löydettävä, hänet on luovutettava ja häntä on rangaistava. Edessänne on päätöslauselma, jonka Euroopan kansanpuolueen ryhmä allekirjoittaa, ja josta se pyytää äänestystä.

Van Bladel
Arvoisa puhemies, parlamentissa puhutaan aina kiireellisten päätöslauselmien mielekkyydestä tai mielettömyydestä. Mikäli on olemassa yksikin mielekäs kiireellinen päätöslauselma, se on se, jonka sosialistien ryhmän kollega on tänään esittänyt. Tämän aiheen olisi pitänyt olla esillä jo aikaisemmin. Brunner oli Eichmannin avustaja, vastuussa 125.000 juutalaisesta, vastuussa Itävallan, Kreikan, Jugoslavian ja Ranskan juutalaisten kuljetuksista.
Arvoisa puhemies, mikäli Syyria haluaa tosissaan hyvät suhteet Euroopan kanssa ja haluaa osoittaa hyvää tahtoa rauhanneuvotteluihin nähden, sen tulee luovuttaa tämä mies.
Komission jäsen Marin, te vierailette usein alueella, myös Syyriassa. Toivon, että viette toiveemme oikeaan osoitteeseen. Viimeinen tunnettu osite oli Rue Hadat, numero 7, Damaskos. Ja odotan, että tuotte vastauksen mukananne.
Venepakolaiset

Ford
Arvoisa rouva puhemies, tämä päätöslauselma koskee 282 siirtolaisen hukkumista Kreikan rannikolla joulupäivänä viime vuonna. Tämä rikos johtui joko laiminlyönnistä tai suunnitellusta teosta, jos laivaan törmättiin ja se upotettiin tahallaan. Tästä ihmisoikeuksia loukkaavasta rikoksesta ei ole järjestetty kunnon tutkimusta. Se on hävinnyt lainsäädännön mustaan aukkoon, koska Kreikan, Italian, Maltan ja Egyptin viranomaiset - joita kaikkia tämä luvattomien siirtolaisten kuljetus koskee - eivät juurikaan ole kiinnittäneet huomiota tähän ongelmaan. Kreikan viranomaiset ovat luovuttaneet ja lähettäneet takaisin Intiaan osan henkilöistä, jotka voisivat toimia tapahtuman todistajina, ja siksi heitä ei voida käyttää todistajina.
Tämä on valitettavasti vain yksi lukuisista tapauksista; vuonna 1993 ihmisoikeusjärjestö Amsterdam United arvioi, että 393 ihmistä on kuollut pyrkiessään Euroopan unionin alueelle.
Laiton siirtolaisuus on tietenkin laitonta siirtolaisuutta, mutta se ei oikeuta kuolemanrangaistuksen soveltamiseen. Meidän on yhteensovitettava toimintamme, jotta voisimme jäljittää tähän rikokseen syyllistyneet henkilöt ja syyttää heitä - huolimatta siitä, tulevatko he Euroopan unionin sisä- vai ulkopuolelta. Europolin ja Europolin Interpolin kautta harjoittamaa toimintaa on yhteensovitettava ympäri maailmaa, koska ilman yhteistyötä nämä rikokset jatkuvat ja ihmiset joutuvat tuomituiksi kuolemanrangaistukseen pelkästään siitä syystä, että he haluavat matkustaa Euroopan unionin alueelle.

Tamino
Herra puhemies, kollega Fordin juuri mieliin palauttama välinäytös on yksi monista, joita valitettavasti sattuu ajoittain Välimerellä ja rajoilla. Tällä hetkellä esiintyy laitonta maahanmuuttoa edistävää järjestäytynyttä rikollisuutta , jota laiton siirtolaisten kuljetus on. Kyseinen osa järjestäytynyttä rikollisuutta on yhteydessä osaan, joka toimii laittoman työvoiman parissa, joka työllistyy kotitalouksissa, maataloudessa, rakennusalalla ja valitettavasti myös prostituutiossa. Ennen kaikkea naiset ja lapset kärsivät vahingot. Käsittelemämme rikolliset ovat häikäilemätöntä joukkoa, ja heihin tulee kohdistaa riittävät toimet.
Pyydämme tällä perusteella tutkittavaksi väärinkäytökset, joiden uhreina ovat laittomat työntekijät. Pyydämme lisäksi, että kunnioitetaan siirtolaisten ihmisarvoa ja että isketään päättäväisesti niitä vastaan, jotka hyödyntävät naapurikansojemme hädänalaista tilannetta. Uskon, että Maltalla 15.-16. huhtikuuta pidettävän Euro-Välimerikonferenssin esityslistalle tulee merkitä tämä kohta.

Pirker
Rouva puhemies, arvoisat kollegat, haluaisin sanoa jotain periaatteellista. Euroopan kansanpuolueen ryhmä kannattaa keskustelua ihmisoikeuksista. Se on sitä mieltä, että jokainen ihmisoikeusloukkaus näytetään toteen ja niistä rangaistaan. Mahdollisuuksien mukaan on ryhdyttävä ehkäiseviin toimenpiteisiin, ettei sellaista ylipäätään tapahdu.
Mutta ihmisoikeuskeskustelua ei saa käyttää väärin siinä tarkoituksessa, että punavihreästä, säännönmukaisesti ideologisesti täytetystä kirstusta kärrätään vain aiheita parlamenttiin päämääränä se, että erilaisilla aiheilla voitetaan siellä, täällä tai tuolla poliittisia irtopisteitä. Tätä ei saa tapahtua kansalaisvapauksien ja sisäasiainvaliokunnassa, jossa punaiset ja vihreät vaativat otsikolla " ihmisoikeus" suurin piirtein oikeutta terveyteen tai oikeutta sosiaaliturvaan, eikä sitä varsinkaan saa tapahtua otsikolla " kiireellinen" .
Olemme kannatamme sitä, että ihmisoikeusloukkaukset näytetään toteen ja että niistä käytävässä keskustelussa pitäydytään aiheessa. Euroopan kansanpuolueen ryhmä äänestää tätä Rothin ja Fordin käsiteltäväksi antamaa tarkistusta vastaan. Sen vuoksi, että tämä tarkistus pakottaa meidät parlamentissa vain ideologiseen keskusteluun siirtolaispolitiikasta ja poliisiyhteistyöstä Euroopassa ja Euroopan ulkopuolella. Loppujen lopuksi on vaarana, ettemme näe varsinaista asiaa, unionin asiaa, nimittäin ihmisoikeuksien suojelua.

Puhemies
Olisin oikeastaan voinut keskeyttää teidät työjärjestyksen 47 artiklan nojalla, koska ette puhunut aiheesta, vaan johditte täällä periaatekeskustelua. Olin iloinen siitä, että mainitsitte toki lopuksi sanan " ihmisoikeudet" . Se auttoikin minua tekemästä tätä ratkaisua.
Olemme nyt keskustelun lopussa. Seuraavaksi puheenvuoro on komission edustajalla, komissaari Marínilla kaikista kysymyksistä, joita täällä keskustelussa käsiteltiin.

Marín
Arvoisa puhemies, vastaan yhteisesti eri puheenvuoroihin yksi kerrallaan ja yritän tehdä sen mahdollisimman lyhyesti.
Ensiksi mitä tulee Kosovon ongelmaan, on totta, että Kosovon tilannetta luonnehtivat vakavat ihmisoikeusrikkomukset ja Kosovon albanialaisten jatkuvat pettymykset heidän vaatiessaan laillisia poliittisia oikeuksiaan. Tämä on yksi Euroopan unionin tämän alueen tärkeimmistä huolenaiheista.
Ottaen huomioon Albanian nykyiset levottomuudet vaarana on, että maa joutuu vieläkin sekasortoisempaan tilaan. Euroopan unioni on aina pyytänyt Kosovolle laajempaa itsehallintoa Jugoslavian kansainvälisesti tunnustettujen rajojen sisällä. Se on myös kehottanut Belgradin viranomaisia aloittamaan vuoropuhelut Kosovon albanialaisten kanssa kolmannen osapuolen läsnäollessa. Tästä huolimatta minun on valitettavasti todettava, että näihin ponnisteluihin ei ole vielä vastattu. Ihmisoikeusrikkomukset jatkuvat ja Belgrad pitää kiinni käsityksestään, jonka mukaan Kosovon asema on puhtaasti maan sisäinen asia. Belgrad torjuu samaten Euroopan unionin pyynnön läsnäolosta Kosovossa.
Jugoslavian ja Euroopan unionin suhteiden täydellinen normalisoituminen on mahdollista ainoastaan silloin, kun Belgrad kunnioittaa täysimääräisesti ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia sekä myöntää tarvittavan itsehallinnon. Euroopan unioni kehottaa edelleen Jugoslavian nykyisiä ja tulevia viranomaisia, että ne edistyisivät tässä tavoitteessaan. Euroopan unioni haluaa kuitenkin tehdä selväksi, että se ei tue Kosovon albanialaisten pyrkimyksiä itsenäisyyteen. Jugoslavian todellinen demokratisoituminen helpottaisi Kosovon ongelman ratkaisemista. Komissio on siksi laatimassa strategiaa tukeakseen kansanvaltaa, siviiliyhteiskuntaa ja riippumattomia tiedotusvälineitä.
Mitä tulee Argentiinaan, Euroopan komissio on viime vuosina tukenut yleisesti Latinalaisen Amerikan maiden ponnisteluja todellisten, ihmisoikeuksia kunnioittavien demokraattisten valtioiden perustamiseksi ja lujittamiseksi. Tässä mielessä komissio tukee edelleen sekä siviiliyhteiskunnan että hallitusjärjestelmien puolesta tehtyjä ponnisteluja, jotta jatkettaisiin oikeudenmukaisuuden ja ihmisoikeuksien täydellisen kunnioittamisen tiellä. Tämä näkökulma vastaa sekä Euroopan unionin ja Argentiinan vuonna 1990 tekemää kahdenkeskistä yhteistyösopimusta että Euroopan unionin myöhemmin vuoden 1995 joulukuussa Mercosurin kanssa tekemää sopimusta. Tässä sopimuksessa määrätään, että yksi yhteisistä arvoista - ja joka on meidän suhteidemme perustana - on nimenomaan ihmisoikeuksien kunnioittaminen.
Vuosien 1990-1996 aikana komissio rahoitti miljoonalla kahdellasadalla tuhannella eculla aloitteita, joiden tavoitteena oli ihmisoikeuksia kunnioittavan valtion kehittäminen ja lujittaminen. Komissio tuki muun muassa Plaza de Mayon isoäitien yhdistykseen liittyvän työn loppuunsaattamista, jota yhteisö rahoitti useaan otteeseen, kuten tiedätte. Erityisesti pyrittiin auttamaan kadonneiden lapsien tunnistamisessa.
Olemme kehittäneet viime aikoina myös hyvin kiinnostavaa Argentiinan vankien asemaan liittyvää ohjelmaa ja tähän on varattu 300 000 ecua. Minun on sanottava, että Argentiinan viranomaiset ovat olleet tässä asiassa hyvin vastaanottavaisia. Mitä tulee Neuquén provinssin mapuche-yhteisöön, jaamme Euroopan parlamentin huolenaiheen. Tällä hetkellä tilanne on seuraava: Argentiinan hallitus ei ole kieltäytynyt tätä kysymystä käsittelevästä poliittisesta vuoropuhelusta Euroopan komission kanssa. Päinvastoin, se on hyväksynyt suunnitelman, jonka mukaan tämän vuoden helmikuun 15. päivänä perustettu kansallinen sosiaalisen kehittämisen sihteeristö on Neuquénin kuvernöörin ja alkuperäiskansojen jäsenten suostumuksella perustanut komitean ratkaisuehdotuksen laatimiseksi tähän ongelmaan 90 päivän kuluessa. Ratkaisu on ollut myönteinen. Haluan myös tuoda julki sen, että Argentiinan viranomaiset ovat luonnollisesti esittäneet meille tämän alueen taloudellisen ja sosiaalisen kehittämissuunnitelman. Ehkä sen taloudellista ja rahoituksellista yhteistyötä käsittelevän kohdan avulla voidaan edetä muutamia askeleita, ja sitkeyden kautta päästään tuloksiin.
Lopuksi haluan todeta, että komissio on juuri hyväksynyt 5, 5 miljoonaa ecua maksavan yhteistyöohjelman, joka on suunnattu erityisesti Wiqui Matacosin alkuperäiskansojen jäsenille Formosan pohjoisosassa; tämä on myös tehty yhteistyössä Argentiinan viranomaisten kanssa. Siten mahdollisesta painostuksesta riippumatta - vastatakseni joihinkin esittämiinne kohtiin - on tunnustettava, että Argentiinan viranomaiset ovat yhteistyöhaluisia ja antavat meille mahdollisuuden työskennellä ja että ainakin mapuche-intiaanien tapauksessa olemme saavuttaneet 90 päivän määräajan, muiden vähemmistöjen kohdalla taas jo konkreettisia taloudellisia ja sosiaalisia kehityssuunnitelmia.
Entäpä nainen ja naisten ongelmat Afganistanissa? Euroopan komissio on luonnollisesti täysin samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa ja mielestämme talibaanien äärimmäinen tulkinta - painotan sanaa äärimmäinen - islamilaisesta laista on todellakin tällaisen naista merkittävästi sortavan hallinnon perustamisen takana.
On myös käsiteltävä kysymyksiä, jotka liittyvät maan sisäiseen tilanteeseen. Ponnistuksista huolimatta näyttää siltä, että lyhyellä aikavälillä ei ole mahdollista työskennellä afganistanilaisten viranomaisten kanssa hallituksista riippumattomien järjestöjen ulkopuolella poliittisten kysymysten osalta maan sisäisen tilanteen takia. Siten en pysty tarjoamaan konkreettista ratkaisua, vaan yksinkertaisesti vain vahvistamaan maata vastaan esitetyt syytteet.
Leila Zanan kysymyksessä olemme luonnollisesti pyytäneet useaan otteeseen Turkin viranomaisia ryhtymään toimenpiteisiin koskien Leila Zanan asemaa sekä muita vangittuja DEP: n kansanedustajia. Kuten Bertens mainitsi, yksi heistä on jo vapautettu, mutta ei kaikkia.
Olemme aina painottaneet ihmisoikeustilanteen parantamista ja sitä, että maa jatkaa vuoden 1995 alussa käynnistettyä demokraattista uudistustaan. Nämä uudistukset ovat välttämättömiä, etenkin kun Turkin hallitus vaatii tällä hetkellä päästä ehdokkaaksi Euroopan unionin täysimääräiseksi jäseneksi. Sallinette minun toteavan, että olemme tietoisia siitä Cillerin aikaansaamasta edistyksestä - edistyksen alusta - hänen ilmoittaessaan, että vuoden 1997 loppuun mennessä hyväksytään laki, joka poistaa ilmaisunvapauden esteet Turkissa. Tämä on hyvä uutinen, tämä on edistystä. Emme ajattele, että se olisi ratkaisu kaikkiin ongelmiin, mutta juuri tätä olemme toivoneet: pysyvää ja jatkuvaa kehitystä, vaikkakin askel askeleelta.
Mitä tulee Alois Brunnerin läsnäoloon Syyriassa, komissio on ryhtynyt toimenpiteisiin ja samoin on tehnyt ministerineuvoston troikka, jotta Syyrian hallitus kieltäisi jyrkästi tämän sotarikollisen oleskelun Syyrian maaperällä. Asiasta on olemassa lehtitietoja, mutta kun pyysimme asiaan vahvistusta muodolliselta diplomaattiselta taholta, meille vastattiin ja vastataan edelleen, että tämä sotarikollinen ei ole maassa.
Tässä valossa komissio on luonnollisesti samaa mieltä siitä, että sotarikolliset on otettava kiinni ja tuomittava.
Fordin ja muiden jäsenten esittämiin venepakolaisia koskeviin kysymyksiin liittyen: totta kai kysymyksessä on laitonta siirtolaisuutta järjestävien rikollisten verkostojen harjoittama kolmansien maiden kansalaisten riisto! Olemme siten ongelmasta tietoisia ja samaa mieltä siitä, että on taisteltava ihmiskauppaa ja luvatonta työntekoa vastaan ja saatettava siirtolaisten kuljetuksia järjestävät laittomat verkostot oikeuden eteen.
Kolme tähän kysymykseen liittyvää kohtaa: on ryhdytty eri toimenpiteisiin erityisesti koskien ihmiskauppaa seksuaalista hyväksikäyttöä varten. Tämän vuoden tammikuussa hyväksyttiin yhteistoiminta salakuljettajien käytöksen tyypittämiseksi ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön tehostamiseksi. Koulutusohjelma STOP: in avulla pyritään vaihtamaan tietoa ja koulutusta ihmiskaupan ja alaikäisten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisessa taistelussa. Joulukuussa 1996 hyväksyttiin yhteistoiminta, jossa laajennettiin Europolin huumausaineyksikön ihmiskauppaan liittyvää toimivaltaa. Unioni ja Europolin huumausaineyksikkö (EDU) ovat jo aloittaneet työskentelyn tällä alalla.
Toiseksi mitä tulee laajempaan kysymykseen laittomasta siirtolaisuudesta vastuussa olevista rikollisista verkostoista, on olemassa säännöllistä tiedonvaihtoa sekä keskusteluja ja tiedonantoa rajanylityksestä ja siirtolaisuudesta neuvoston vastaavan työryhmän, tarkkaan ottaen tiedonvaihtokeskuksen kanssa. Tavoitteena on tarkistaa uudelleen kaikki laittomaan siirtolaisuuteen liittyvät rikokset. Rikosjoukkioiden ja rikollisten verkostojen järjestämä laiton siirtolaisuus on periaatteessa rikos, ja vaikka tämä tuntuisikin toisarvoiselta, on meidän taisteltava voimakkaasti näiden verkostojen järjestäytymistä vastaan, jotta toimintamme olisi tehokasta.
Kolmanneksi ministerineuvosto on huolestunut kolmansien maiden kansalaisten luvattomasta työnteosta ja on hyväksymässään tekstissä todennut, että työvoiman laiton kauppa pitäisi katsoa rikokseksi ja sen pitäisi olla rangaistavaa. Rangaistusten olisi oltava tehokkaita ja niiden avulla pitäisi poistaa työnantajien nauttima lisähyöty ja muut edut. Jäsenvaltioiden ja hallintojen tekemä lainsäädäntötyö merkitsee suurta muutosta. Siten me sovellamme tähän myös Fordin varsin hyvin tuntemaan alaan talousarviolinjauksissa myös rasismin, muukalaisvihan ja juutalaisvastaisuuden vastaista taistelua. Tietyssä mielessä - ja tämä on vanha keskustelu, johon Te olette osallistuneet kauan aikaa sitten - kysymyksestä pyritään tekemään poliittinen. Haluan vielä painottaa, että komission saamien tietojen mukaan nimenomaan rikollisia verkostoja on perusteellisesti valvottava ja luonnollisesti niitä on saatettava oikeuden eteen ja rangaistava.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä päätöslauselmaesityksestä:
B4-0197/97 Morris ja muut PSE-ryhmän puolesta ydinsulkusopimuksesta; -B4-0221/97 Bertens ELDR-ryhmän puolesta ydinsulkusopimuksesta; -B4-0229/97 Schroedter ja muut V-ryhmän puolesta ydinsulkusopimuksen tarkistamisesta; -B4-0241/97 Dell'Alba ARE-ryhmän puolesta ydinsulkusopimuksesta; -B4-0253/97 Alavanos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ydinsulkusopimuksesta.
Theorin
Rouva puhemies! Joukkotuhoaseiden, erityisesti ydinaseiden, kehitys muodostaa valtavan uhan unionin turvallisuudelle ja maailmanlaajuiselle turvallisuudelle ylipäätään. Euroopan parlamentti on vahvasti sitoutunut ydinasekysymykseen. Kuten Canberran komissio on osoittanut, on luonnollisesti niinkin, ettei oikeastaan ole mitään turvallisuutta, ennen kuin kaikki ydinaseet on tuhottu. EU: lla on myös ollut aktiivinen rooli työssä ydinaseiden leviämisen estämiseksi ja aseistuksen supistamiseksi. Ydinsulkukonferenssissa ja sen seurantakonferenssissa 1995 päätettiin jatkaa sopimusta määräämättömäksi ajaksi, mikä ei tarkoita sitä, että sopimus hoitaa itse itsensä ilman tarkistuksia tai että sitä pidennetään ilman ehtoja.
Valmisteleva komitea kokoontuu New Yorkissa 7.-18. huhtikuuta. Siellä tehdään tärkeä työ, jotta ydinsulkusopimus saisi uuden ja vahvistetun tarkistuksen. Jokainen askel kohti ydinaseriisuntaa tukee itsestään selvästi ydinaseiden leviämisen estämistä. Sopimuksen artikla 6 edellyttää myös ydinasevaltoja vähentämään ydinaseistusta.
Päätöslauselmassa ja muutosehdotuksissa korostamme sen Kansainvälisen tuomioistuimen lausunnon merkitystä, jonka mukaan ydinaseiden käyttö on laitonta, Canberran komission raporttia ydinaseettomasta maailmasta sekä entisten kenraalien ja amiraalien joulukuussa 1996 antamia lausuntoja, joiden mukaan ydinasevallat ovat velvollisia hyvässä uskossa työskentelemään ydinaseriisunnan puolesta. Nämä lausunnot ovat tärkeä tuki ydinsulkusopimuksen kohdan 6 toteuttamiselle.
Muistutamme YK: n yleiskokouksen päätöslauselmasta, jonka mukaan ydinasesopimukseen johtavat neuvottelut voidaan aloittaa vuoden 1997 kuluessa. Päätöslauselma pyytää neuvostoa esittämään joukon ehdotuksia ydinsulkusopimuksen tukemiseksi ja EU: n jatkotyöskentelyä varten New Yorkin ydinsulkukonferenssissa, mm. ehdotuksen yhtenäisestä toiminnasta siten, että mahdollisimman paljon aikaa voidaan käyttää asiakysymyksiin, niin sopimuksen kuin sen periaatteiden ja tavoitteiden revisioon, ehdotuksen uudeksi muodolliseksi järjestelmäksi saavutettujen tulosten raportoinnissa ja tulevaisuuteen tähtääviä ehdotuksia ydinsulkusopimuksen täydentämisestä sekä siitä, että vuoden 2000 valmistelukonferenssi käytettäisiin yksinomaan tarkastuskonferenssin valmisteluun siten, että kolme aiempaa valmistelukonferenssia voisivat keskustella asiakysymyksistä.
Pyydämme kaikkia EU: n jäsenmaita ensi tilassa ratifioimaan ydinkoekieltosopimuksen ja ottamaan yhteiseksi asiakseen saada muut valtiot siihen mukaan. Kehotamme lopuksi jäsenvaltioita tukemaan sellaisten neuvottelujen aloittamista v. 1997, jotka voivat johtaa sopimukseen kaikkien ydinaseiden poistamisesta.

Bertens
Arvoisa puhemies, kiitos teille rouva Theorin, sanoitte jo sen, mitä aioin sanoa, mutta käytän kuitenkin puheenvuoroni.
Ydinaseriisunnan jatkuminen on toivottavaa ja siksi valmistelukomitean tuleva kokous New Yorkissa on erittäin tärkeä. Ydinsulkusopimuksen uudistaminen voi vaikuttaa ydinaseriisunnan eteenpäinmenoon ja unioni on esittänyt tärkeää osaa vuoden 1995 ydinsulkusopimuksen aikaansaamisessa. Neuvoston on käytettävä tilaisuutta hyväkseen ja pyrittävä vaikuttamaan olemalla yksimielinen neuvottelujen aikana ja täyttämällä kompromissirooli molempien ääripäiden välillä. Siksi olemme korostaneet puheenjohtajavaltio Hollannille, myös ministeri Van Mierlon kautta, että tähän on kiinnitettävä huomiota. Unionin on panostettava siihen, että konferenssista tulee hyvin toimiva ja tehokas painottamalla evaluoinnin merkitystä ja niiden lupausten noudattamista, joita maat tekevät kansainvälisissä neuvotteluissa. Ensimmäinen tehtävä on ydinkoekieltosopimuksen ratifioiminen ja tämän sopimuksen maailmanlaajuinen toteuttaminen.

Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kuuden puolueryhmän yhdessä käsiteltäväksi antama päätöslauselmaesitys ei sisällä mitään, mitä ei olisi sanottu jo aikaa sitten. Tämän myötä parlamentti uinuu ajankohtaisen kehityksen ohi. Ydinaseet on tuomittu kansainvälisesti. Siitä ei ole epäilystäkään. Itse kenraalit torjuvat jo niiden uhkapotentiaalin ylläpidon, jopa ensi-iskun suunnittelun, koska se ei tuo mukanaan strategisia etuja, mutta aiheuttaa ihmiskunnalle ja ympäristölle loputonta kärsimystä sukupolvien ajaksi.
Vuosi 1997 on merkittävien askelten vuosi ydinaseriisunnassa. Clintonin ja Jeltsinin huippukokouksessa on odotettavissa kauaskantoisia ehdotuksia strategisten ydinaseiden vähentämiseksi. Parlamentin täytyy vaatia Ranskaa ja Isoa-Britanniaa ottamaan osaa aktiivisesti ja vakavasti aseistariisuntaehdotuksiin ja -pyrkimyksiin.
Parlamentilla on vastuu, jos se haluaa olla uskottava, estää ydinsulkusopimuksen hidas heikentäminen yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan yhdenmukaistamisen kehyksessä. Sillä on nyt vastuu vaatia aseistariisuntaneuvotteluja ja huolehtia siitä, ettei ranskalaista ja saksalaista potentiaalia yllättäen eurooppalaisteta. Sen on huolehdittava siitä, ettei salamyhkäisistä neuvotteluista Saksan kanssa tai yrityksistä tehdä päätöksiä saksalais-ranskalaisissa huippukokouksissa tule säännönmukaisia.
Hyvät kollegat, ettekö olekin sitä mieltä, että kannattaa taistella ydinaseettoman Euroopan puolesta merkkinä rauhanomaisesta Euroopasta?

Dupuis
Arvoisa puhemies, toivoisin, että käsittelisimme myös siviilikäyttöön tarkoitetun ydinvoiman purkamista, sillä viime päivinä lehdistössä julkaistujen tietojen mukaisesti on olemassa ydinvoimaloita, jotka saastuttavat ainoastaan laskuveden aikana. Kyse on vain yhdestä esimerkistä. Viime aikoina on myös Japanissa todettu, että siviilikäyttöön tarkoitetut ydinvoimalat ovat melko vaarallisia. En käsittele siis sotilaskäyttöön tarkoitettua ydinvoimaa.
Sitä vastoin olen erittäin tyytyväinen siihen, että komissaari Marínilla oli kärsivällisyyttä jäädä istuntosaliin vielä muutamaksi hetkeksi, sillä ydinriisuntakysymyksessä Intiaa ja Pakistania yhdistää suuri ongelma. Intialla on naapuri, joka ei loista demokratialla mutta on voimakkaasti aseistettu. Tämä naapuri on Kiinan kansantasavalta, joka on turvallisuusneuvoston jäsen ja yksi ydinvalloista, jotka päättävät pääpiirteissään ydinriisunnan toteuttamistahdista. On ehdottomasti laskettava mukaan Intia, jolla on suuria turvallisuusongelmia, jonka alueesta 30 000 km2 on yhä Kiinan kansantasavallan miehityksessä ja jonka tilanne ei mahdollista sille turvallisuudesta käytäviä neuvotteluja ja sen turvallisuuden takaamista. Koska komissaari Marín vastaa tästä maailmankolkasta, toivon, että hänellä on tilaisuus tehdä asiaa koskevia aloitteita.

Günther
Arvoisa puhemies, saanen sanoa edellistä aikaisemmalle puhujalle, että Saksalla ei ole, se ei halua eikä se tule hankkimaan ydinaseita. Haluaisin, että tämä otetaan huomioon. Kehitysvaliokunnan jäsenenä olen tietyssä määrin huolestunut siitä, että näyttää olevan mahdollista, että tietyt maat nostavat ydinaseiden omistuksen tai kehittämisen eräänlaiseksi statussymboliksi. Meidän täytyy tarkastella tätä kehitystä erityisen kriittisesti kehittyvien talouksien alueella.
Me olemme riippuvaisia kaikkien niiden hyvästä tahdosta, jotka allekirjoittavat ydinsulkusopimuksen ja ydinkoekieltosopimuksen. Mutta meillä ei ole myöskään minkäänlaisia välineitä valvoa, että näitä sopimuksia noudatettaisiin. Sen vuoksi kannatan yhteisessä päätöslauselmassamme viittausta siihen, että voimistuneet pyrkimykset ovat olleet sen suuntaisia, että maita todella myöskin vaaditaan hyväksymään ydinsulkusopimus ja ydinkokeita koskeva kielto.

Amadeo
Rouva puhemies, ydinaseista puheen ollen, Enrico Fermi kirjoitti: " joka ei pelkää, ei ole normaali" . Hän väitti peitetysti, että pelko on yhteistä omaisuutta ja että kollektiivinen pelko on siten normaaliutta. Ihmiset tahtovat päästä tästä tilanteesta ja pyytävät suojaa ydinaseiden aiheuttamalta ahdistukselta. Nykyään tämän tarjoaa ydinsulkusopimus, jonka vahvistavat jo tarkistamisen aikana allekirjoitetut sopimukset sekä aseistariisunnan periaatteet ja tavoitteet. Kehotamme neuvostoa painostamaan riittävästi jäsenvaltioita, jotta ne ratifioisivat myös ydinkoekieltosopimuksen, ja ryhtymään toimiin vielä ydinsulkusopimusta noudattamattomien maiden suhteen huomioimalla etukäteen myös mahdollisien yhteistyösopimuksien lakkaamisen.

Marín
Arvoisa puhemies, ydinsulkusopimuksen tarkistusprosessin - joka pidetään New Yorkissa 7. 18. huhtikuuta 1997 - ensimmäisen valmistelukomitean aattona voin kertoa komission pyrkivän siihen, että Euroopan unioni tekee kaikkensa omaksuakseen tässä istunnossa rakentavan roolin, jotta tässä ensimmäisessä harjoituksessa saavutettaisiin myönteisiä tuloksia ja käynnistettäisiin ydinsulkusopimuksen uusi tarkistusprosessi heti alusta alkaen kunnollisesti. Tätä silmällä pitäen komission mielestä on tarkistettava ilman poikkeuksia ydinsulkusopimuksen kaikkia oikeuksia ja velvollisuuksia, koska sopimus on ydinaseiden leviämisen estämisen kansainvälinen peruskivi. Toukokuussa 1995 hyväksytty päätös ydinaseiden leviämisen estämiseen ja ydinaseriisuntaan liittyvistä periaatteista ja tavoitteista on tärkeä asiakirja ydinsulkusopimuksen soveltamisen arvioinnissa. Euroopan unioni haluaa hyödyntää mahdollisimman paljon niitä etuja, joita tarkistusprosessin parantaminen tarjoaa.
Mitä tulee Dupuisin minulle esittämiin konkreettisiin kysymyksiin, minusta näyttää siltä, että oltuani usean troikan mukana mainitsemissanne maissa en voi todeta tällä hetkellä näkeväni lyhyellä aikavälillä mitään merkittävää muutosta yhdessäkään mainitsemassanne keskustelun osapuolessa. Euroopan unioni on luonnollisesti esittänyt kantansa avoimesti. Loppujen lopuksi olen varma siitä, että Euroopan unionin jäsenet ottavat huomioon tämän päätöslauselman tavoitteen, joka on käytännöllisesti katsoen sama: pyrkiä tarkistuksen toisen vaiheen alussa siihen, että ydinsulkusopimuksen kaikkia - ja tätä haluan korostaa - oikeuksia ja velvollisuuksia tarkistetaan ilman poikkeuksia. Euroopan unioni tekee luonnollisesti tämänkaltaisen ehdotuksen. En kiellä, etteikö tätä nimenomaista kysymystä käsittelevä keskustelu olisi jatkossakin hyvin vaikea ja monimutkainen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista viidestä päätöslauselmaesityksestä:
B4-0200/97 Apolinário ja Colajanni PSE-ryhmän puolesta Iranin maanjäristyksestä ja humanitaarisen avun tarpeesta; -B4-0243/97 Pasty ja Azzolini UPE-ryhmän puolesta Iranin maanjäristyksestä ja väestön humanitaarisen avun tarpeesta; -B4-0265/97 Pettinari GUE/NGL-ryhmän puolesta Pohjois-Iranin maanjäristyksestä; -B4-0203/97 Correia ja muut PSE-ryhmän puolesta Azorien rajuilmoista; -B4-0205/97 Miranda ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Mosambikin tulvista.
Maanjäristys Iranissa

Apolinário
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja hyvät jäsenet, Euroopan parlamentilla on ollut vankkumaton, selkeä ja päättäväinen asenne Iranin päättäjien ihmisoikeuksien rikkomisessa. Heitä syytettiin jopa Salmon Rushdien vainoamisesta. Ilmeisesti Iranin päättäjät syyllistyivät ihmisoikeusrikoksiin, Tsa Quin vankilassa ja kansainvälisessä terrorismissa, jota Iran oli ollut suunnittelemassa.
Olemme siis tuomitsevassa asemassa ja meidän täytyy vetää selvät rajat. Haluamme tällä päätöslauselmaehdotuksella osoittaa yhteisvastuumme muiden kansojen kesken, koska meidän kritiikkimme ei kohdistu kansaan vaan hallitukseen. Haluamme näin herättää huomiota ja kutsua, että muiden humanitaaristen järjestöjen kautta annettakoon kaikki solidaarisuuden vaatima apu viimeisen maanjäristyksen uhrikansoille.

André-Léonard
Arvoisa puhemies, Mosambikissa, Azoreilla ja Iranissa on tapahtunut kolme luonnonkatastrofia ja haluaisin tässä yhteydessä ilmaista oman ja ryhmäni myötätunnon katastrofien uhreille ja heidän perheilleen. On sanomattakin selvää, että tuemme unionin näille ihmisille osoittamaa avustustoimintaa.
Arvoisa puhemies, haluaisin kuitenkin pahoitella omasta ja ryhmäni puolesta sitä, että Algerian tilanteen pikaisesta korjaamisesta ei ole päästy sopimukseen. Vaikka kyse ei ole luonnonkatastrofista, jonka osalta voimme antaa tukeamme, katson, että myös Algerian terrorismi muodostaa hyvin kouriintuntuvan katastrofin. Algeriassa harjoitetaan yhä ilmaisuvapauden ja ihmisoikeuksien loukkauksia ja terrorismia, enkä ole yhtä optimistinen kuin tämä aamuna tapaamamme herra Ataf, hänen väittäessään, että terrorismin kukistaminen on enää vain ajan kysymys.
Aiemmissa puheenvuoroissani olen jo painottanut sitä seikkaa, että lehdistö on vaiennettu Algeriassa. Tällä hiljentämisellä jatketaan sortamista. Lehdistölle on siis annettava sananvapaus, sillä se kärsii islamin väkivallasta ja valtaa pitävien painostuksesta. Aina kun Algerian viranomaisia syytetään ihmisoikeuksien loukkauksista, he reagoivat ylivarovaisesti. Yksi asia on varma: ilman kansainvälistä yhteisvastuullisuutta riippumaton lehdistö olisi hävinnyt Algeriasta jo kauan sitten.
Arvoisa puhemies, lopuksi pahoittelen sitä, että Euroopan parlamentti ei ole vieläkään määritellyt selkeää kantaa Algerian ongelmalliseen tilanteeseen. Tulevien vaalien tarkkailu lisäisi Euroopan unionin roolia, mutta meitä ei valitettavasti ole tähän mennessä vielä kutsuttu Algeriaan. Uskallan toivoa, että Algerian hallitus tarkastelee uudelleen kantaansa, jotta voisimme toimia edelleen yhteistyössä rauhallisessa ja levollisessa ilmapiirissä.

Puhemies
Sekoititte minut täysin, koska ette puhunut lainkaan esityslistalla olevasta aiheesta.
Myrskyt Azoreilla

Correia
Arvoisa puhemies, viime joulukuussa Azoreilla oli poikkeuksellisen rajut myrskyt, jotka tekivät tuhojaan suurilla alueilla, kuten varsinkin São Miguelin, Graciosan ja Floresin saarilla. Myrskystä kärsi eniten Ponta Delgadan satama ja Povoaçãon piirikunnan asukkaat.
Onneksi ei tullut kuolonuhreja suruksemme. Arvioidut uudelleenrakennus- ja korjauskustannukset ovat yli 13 miljardia escudoa. Jolleivät Portugalin ja Azorien itsehallintoalueen hallitukset ja eri kansalaisjärjestöjen yhteisvastuu olisi heti panneet toimeksi, näiden eurokansalaisten joulu olisi ollut vielä paljon kurjempi kuin mitä se oli.
Kun on kysymys todella syrjäisestä alueesta, maantieteellinen eristys ja rakenteiden kehittymättömyys lisää myrskyn aiheuttamien tuhojen kustannuksia. Tämän vuoksi olisi perusteltua perustaa rahasto, joka olisi tällaisten tapahtumien varalla. Tällainen tilanne ei olisi itse asiassa ennenkuulumaton, koska Interreg on yhteisön pyynnöstä tehnyt ennusteen, joka sisältää luonnonmullistukset kuten tulvat.
Heti 19. joulukuuta komission puheenjohtaja sai kirjeen, jossa anottiin yhteisön apua Azoreille. Kirjoitan ylös puheenjohtaja Santerin myöntävän vastauksen, jossa ilmoitettiin 26 miljardin määrärahan myöntämisestä korjaukseen ja yleisiin infrastruktuureihin ja maatalouteen.
Toivomme, että tämä vastaanottavaisuus Azoreitten tarpeita kohtaan jatkuu. Hyvästä huolenpidosta huolimatta haluamme esittää tämän päätöslauselmaehdotuksen, jonka kannatusta toivomme ja että osoitatte solidaarisuutta Azorien kansaa ja itsehallintoalueen hallitusta kohtaan ja kannatatte varojen lisäystä erittäin syrjäisille seuduille.
Meillä ei ole tapana kiihottaa kansaa ihmisten kärsimyksillä. Euroopan parlamentissa kuten myös Azoreilla meidän tärkein tehtävämme on palvella kanssakansalaisiamme.

Costa Neves
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari ja hyvät jäsenet, minä olen azorilainen. Tietenkin tein kaikkeni, jotta tämä aihe otettaisiin päätöslauselmaehdotuksena käsittelyyn Euroopan parlamentissa. Tuhojen suuruus perustelee tarvetta jatkaa suunnitelmallista tukea. En onnistunut saamaan esitystä en tammikuun enkä helmikuun täysistuntoon ja myrskyt olivat joulukuussa. Kaikki viittaa siihen, että joidenkin mielestä minulle oli päätöslauselmaa tärkeämpää julkisuus, minkä saisin Azoreilla. Päätin sitten, että esittäisin muiden aloitteen ja tukisin sitä, vaikka tässä tapauksessa ehdotus olisi aivan harmiton. Tärkeintä on, että esitys on jo hyväksytty, lopultakin ja kaikesta huolimatta. Kansan intressit ovat aina tärkeämpiä kuin aloittelevat julkisuuden henkilöt. Tämä on sitä paitsi mainio hetki, jonka toivon merkitsevän uutta ryhtiä tulevaisuudessa niille, jotka tuntuvat pitävän muita asioita kansaa tärkeämpänä.
Azorien tilanteelle täytyy tehdä paljon. Täytyy varmistaa, että vahingon kärsineet perheet saavat apua ja on välttämätöntä lisätä jo saatua avustusta. Portugali voi turvautua koheesiorahastoon rahoittaakseen liikenne- ja ympäristökuluja. Selittämättömästi, tähän mennessä, siitä lähtien kun koheesiorahasto on otettu käyttöön, koskaan tätä rahoitusmuotoa ei ole käytetty Azorien hyväksi.
Viimeiseksi kannatan suoraa apua Euroopan unionilta maataloustuotannolle tuotteista, jotka he menettivät. Tähän asiaan kukaan ei ole esittänyt mitään ehdotusta!

Rosado Fernandes
Arvoisa puheenjohtaja, minä en ole azorilainen, mutta olen ainut portugalilainen jäsen minun poliittisessa ryhmässäni, joka jäi tänne tänä iltapäivänä ja halusin kannattaa kahta kollegaa, jotka näette ja jotka ansaitsevat tukeni.
Haluaisin myös kiinnittää huomionne komissioon erään ongelman vuoksi, jonka otin esille jo jonkin aikaa sitten. Tässä onnettomuuksien kulussa on jotain koomista. Onnettomuutta on täällä selvitelty ilman, että komissiolla, parlamentilla tai eurooppalaisilla laitoksilla olisi ollut mahdollisuutta arvioida tuhojen todellista suuruutta.
On aika rakentaa ilmatieteellinen observatorio, josta myös näkee kaikki tämän tyyppiset luonnonmullistukset, jotka tapahtuvat maissa, joilla on jotain tekemistä Euroopan unionin kanssa. Totuus on, että aina kun tänne tulee joku jäsen valittamaan taas jostain uudesta onnettomuudesta, on hyvin vaikeata mitata onnettomuuden todellinen arvo, ja joskus jotkut jäsenistämme katsovat toisiansa hyvin epäluuloisesti ajatellen, että monet noista valittajista vain liioittelevat saadakseen vähän rahoitusta omille alueillensa.
Mielestäni koko tästä asioiden esilletuontitavasta pitäisi tehdä loppu ja tehdä siitä virallisesti vakavaa. Puhun yhtä paljon Azoreista kuin Mosambikista ja muista, jotka ovat nyt keskustelun kohteena. Olen todella kyllästynyt tulemaan tänne ja kuuntelemaan sitä " valituksen muuria" ilman, että olisi vakavaa tapaa arvioida ja tarkentaa arvioita siitä, mitä ulkopuolisessa maailmassa tapahtuu.
Tulvat Mosambikissa

Miranda
Arvoisa puhemies, tietenkin olen solidaarinen sille, mitä Azoreilla tapahtui, ja siitä olemme jo esittäneet tietyn tyyppisiä ehdotuksia, mutta olen täällä tänään Mosambikin tapahtumien takia.
Voimakkaista tulvista on johtunut järkyttäviä seurauksia. Kuolonuhreja on kymmeniä, asunnottomia on 400 000 henkeä, joista 25 000 on etsimässä turvaa naapurimaista, viljelyksiä on tuhoutunut, myös infrastruktuurit ovat tuhoutuneet, on epidemioiden kuten koleran ja malarian puhkeamisen mahdollisuus ja lopuksi koko tilanne on todella järkyttävä, varsinkin kun otamme huomioon, että on kyse aika köyhästä maasta.
Tämä on asia, jonka vuoksi olemme tulleet tänne. Otamme huomioon varsinkin Mosambikin hallituksen arvion tuhoista, ne nousevat 30 miljoonaan dollariin. Pyydän komissiota puuttumaan asiaan, mutta myös, kun kerran komissio on täällä, pyydämme jo nyt ehdotuksen siitä, mitä tämän asian hyväksi voisi tehdä.

Marín
Arvoisa puhemies, Iranin kysymyksessä komissio jakaa luonnollisesti läsnäolijoiden huolenaiheen koskien Iranin pohjoisosassa Ardebilin provinssissa sattuneen maanjäristyksen uhreja. Yhdistyneiden kansakuntien humanitaarisen avun osasto, Punaisen Ristin kansainvälinen järjestö ja Punainen puolikuu ovat esittäneet avunpyyntöjä. Me olemme antaneet Euroopan humanitaarisen avun järjestön ECHO: n kautta näiden järjestöjen käyttöön kaiken avun, minkä olemme Euroopan unionin nimissä pystyneet, erityisesti maanjäristyksen uhreille. Tähän asti emme ole saaneet Yhdistyneiltä kansakunnilta, Punaiselta Ristiltä tai Punaiselta puolikuulta mitään konkreettista vastausta, mutta kun vastaus saadaan, on se epäilemättä myönteinen.
Mitä tulee Azoreihin, ensiksi pieni huomio: kaikkien jäsenvaltioiden säänhavainnointijärjestelmä on tarpeeksi kehittynyt, ja ongelmana ei olekaan rajusateiden tai isojen hurrikaanien ennustaminen; kuten tiedätte, hurrikaanit, taifuunit, rakeet ja sateet voidaan ennustaa etukäteen. Ongelmana on se, että ihminen ei pysty taistelemaan hurjistunutta luontoa vastaan ja siksi on mahdotonta välttää luonnonkatastrofeja, joita juuri siksi kutsutaan luonnonkatastrofeiksi. Voin vahvistaa, että komissio on tehnyt ensimmäisen päätöksen 26 miljoonan ecun varaamisesta Azorien toimintaohjelmaan yhteisön Portugalille antaman tuen rajoissa. Tämä tarkoittaa sitä, että Portugalin niemimaan pääkaupunkiseudun ja Azorien hallituksen välille on syntynyt solidaarisuutta; loppujen lopuksi kyseessä on siten sisäisten tulojen siirtyminen mannermaalta saarelle. Tämä on mielestämme myönteistä ja oikein, ja avulla autetaan suoraan katastrofin uhreja.
Mitä tulee Mosambikin tulviin, valtuuskuntamme on täysin tietoinen tilanteesta Mosambikin sisäosissa, joita tulvat ovat koetelleet. Maputon valtuuskunta on yhteydessä alueella olevien hallitusten ulkopuolisten järjestöjen kanssa.
Mitä tulee Euroopan unionin toimintamahdollisuuksiin, nämä ovat välittömiä, koska meillä on Maputossa korvausrahastoja ja välineistöä, joka voidaan ottaa heti käyttöön; siten helpotetaan myös tulvista kärsineen väestön ongelmia. Ainoa asia, jota sekä meidän valtuuskuntamme että komission humanitaarisen avun osasto (ECHO) toivoo, on, että vesi palautuu omille uomilleen, jotta voidaan tehdä todellinen arviointi. Ongelma ei siten liity rahoitukseen - rahoituskeinoja on olemassa - vaan siihen, että pystymme työskentelemään maastossa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.
Halusitteko vielä jatkaa puheenvuoroanne, herra komissaari?

Marín
Lopetimme kymmenen minuuttia aikaisemmin.

Puhemies
Sen vuoksi keskeytän nyt istunnon.
Jatkamme klo 17.30 äänestyksellä.
(Istunto keskeytettiin klo 17.20 ja se jatkui klo 17.30.)

Äänestys
Tillich
Arvoisa puhemies, haluaisin suositella parlamentille hyväksymistä vain sillä ehdolla, että tätä esitystä vielä täydennetään siten, että BSE-tutkintavaliokunnan rinnalle lisätään myös passitusjärjestelmän tutkintavaliokunta.

Wynn
Toivoin, että esittelijä olisi poistanut neljä viimeistä sanaa. Nämä koskevat vuoden 1998 talousarvion suuntaviivoja ja neljä viimeistä sanaa ovat " ja sitä seuraavista talousarvioista" . Meidän ei tulisi äänestää näistä neljästä viimeisestä sanasta. Tilanne olisi paljon parempi, jos nämä neljä sanaa poistetaan ja jos esittelijä voisi ottaa tämän huomioon.

Tillich
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä sosiaalidemokraattisen ryhmän kanssa.
(Suosionosoituksia, yksittäisiä välihuomautuksia) -37 kohta
Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, ennen kuin tästä kohdasta äänestetään, toivoisin, että päättäisitte puhemiehen ominaisuudessa kyseisen kohdan loppuosan julistamisesta mahdottomaksi hyväksyä.
Euroopan unionin komission tehtävänä on valvoa perustamissopimusten noudattamista. Meidän on erittäin vaikeaa pyytää sitä rikkomaan niitä. Pyydämme sitä kuitenkin esittämään meille vuoden loppuun mennessä suunnitelman todellisen eurooppalaisen ulkoasioita käsittelevän yksikön perustamiseksi.
Ei voida kiistää, että yksikään perustamissopimuksen määräys ei salli tällaisen eurooppalaisen ulkoasioiden yksikön perustamista. Kohdan tätä osaa ei siis voida hyväksyä.

Puhemies
Tiesimme luonnollisesti, että tämä ongelma nousisi esiin. Yksiköissämme on tutkittu tätä kysymystä ja kyseinen kohta voidaan hyväksyä.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Tervetulotoivotukset
Puhemies
Hyvät kollegat, haluaisin toivottaa lämpimästi tervetulleeksi lehterillä olevat Bade-Wurtembergin osavaltion parlamentin päävaliokunnan edustajat, jotka vierailevat parlamentissamme.
Haluan tarkentaa, että tämä tapaaminen on osa vaihtoja, jotka liittyvät Euroopan tiedotusvälineiden politiikkaan ja toimielimiemme väliseen tiedonvaihtoon. Toivon täydestä sydämestäni, että tästä tapaamisesta muodostuu hedelmällinen, erityisesti Euroopan parlamentin ja unionin alueellisten parlamenttien välisten suhteiden osalta.

Äänestys (jatkoa)
Torres Marques
Ensimmäistä Tillichin mietintöä oli mahdotonta hyväksyä, koska siitä puuttui kokonaan yhteisvastuullisuuden ja taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhdentymisen päämäärät. Myös kuulutetut päämäärät, kuten avustukset, jotka käytännössä tarkoittavat, että yhteiskuntapolitiikkaa ei hyväksyttäisi ja että se sysättäisiin taas kunkin valtion harteille yhteisestä politiikasta tai syrjivät leikkaukset kaikilla talousarvion aloilla olivat mahdottomia hyväksyä.
Kiitos 140 tarkistuksen ja talousarvion valiokunnan erinomaisen työn olemme nyt paljon järkevämmän mietinnön edessä. Se on tasapainoinen ja eurooppalainen.
Pääsyyt, joiden vuoksi kannatan mietintöä, ovat:
Taloudellisen ja yhteiskunnallisen yhdistymisen selvä ja järjestelmällinen tukeminen; -Avustuspolitiikan suosituksen poisto; -Harkinnan esittäminen sille, että rakennerahastot antavat tärkeän osan vahvistaessaan avunsaajamaiden taloutta ja auttaessaan jäsenmaita täyttämään lähestymisen ehdot ja että säännösten tarkennus, sitä tarjotaan vuoteen 1998 asti, käy yhteen sen järkeistämisen ja lisäämisen kanssa; -Neuvoston kielteisen suhtautumisen sosiaalipolitiikkaan tuomitseminen (sitova yksimielinen hyväksyminen), päätös uusien suunnitelmien, jotka ovat tekemisissä yhteiskunnallisen syrjinnän kanssa kuten vanhuksia, vammaisia ja perhettä koskevien mukaan lukemisesta ja myös varojen myöntämisestä toimintaan, joka edistää miesten ja naisten välistä tasa-arvoa; -Euroopan parlamentin avuliaisuus osallistua tehokkaasti eurooppalaisella tasolla uudistamaan yleistä toimintamallia, jolla järjestäytynyt rikollisuus nujerrettaisiin.; -Tärkeys ottaa huomioon talousarvoissa kansalaisten uudet tarpeet ja edistää uusien työpaikkojen luontia.
Van der Waal
Tillichin mietinnön eräs hyvä puoli on se, että se asettaa rajoitetun määrän asioita etusijalle vuoden 1998 talousarviossa. Etenkin pieniä ja keskisuuria yrityksiä suosivan politiikan painottaminen ansaitsee arvostusta. Työllisyyden kasvun mahdollisuudet ovat tällä alueella suurimmat. Vastapainona tälle on se, että useampien ohjelmien aloittaminen nuorison, opetuksen ja kulttuurin alueella ei mielestäni ole oikein. Pysyköön eurooppalainen politiikka jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella.
Lisäksi mietinnössä osoitetaan oikeutetusti sormella rakennerahastoissa kiinni olevien summien ja maksujen välistä yhä kasvavaa kuilua. Niiden luottojen määrä, joille ei ole vielä löydetty käyttökohdetta, on noussut vuodesta 1986 kymmeniin miljardeihin. Edinburghissa sovittu luottojen määrä on ilmeisesti liian korkea. Monet hankkeet eivät täytä komission vaatimuksia. Lisäksi asiaan vaikuttaa se, että jokaisen jäsenvaltion on itse rahoitettava vähintään puolet hankkeesta, johon saadaan eurooppalaista tukea. Tiukkojen talousarvioiden aikana, tämä ei tunnetusti onnistu. Talousarviossa esitettyjen summien pitäisi joka tapauksessa perustua realistisiin odotuksiin.
Lopuksi maatalousmenoista. Myös tässä tarvitaan tiukkaa budjettikuria. Silti en ole samaa mieltä Tillichin mietinnön 10 kohdasta, jossa vaaditaan säästöjä asetusten muutosten kautta. Vuonna 1992 päätettiin ohjelmasta, jossa siirrytään hintojen tukemisesta tulojen tukemiseen ja se saatiin päätökseen vuonna 1995. Mutta unionin on myös kannettava sen talousarviolle aiheuttamat seuraukset. Suora tulotuki rasittaa tietenkin enemmän eurooppalaista talousarviota kuin hintojen tukeminen. Viljasektorin menojen suuri nousu osoittaa tämän selvästi. Tähän liittyy vielä se, että tulonlisät on tarkoitettu korvaamaan hintojen aleneminen. Mikäli tätä ryhdytään nyt jo leikkaamaan, kuten komissio on esittänyt vuosien 1997-1998 hintapaketissaan, se tarkoittaa sitä, että komissio ei täytä aikaisempia lupauksiaan.
Viljasektorin tulotuen alentamiselle etsitään oikeutusta BSE-problematiikasta. Siinä on kuitenkin kysymys yksittäistapauksen rahoittamisesta. Tulonlisien alentaminen puolestaan tulisi mitä suuremmalla todennäköisyydellä olemaan pysyvä. Kaiken huomioonottaen äänestin tätä mietintöä vastaan.
Kittelmannin mietintö (A4-0031/97)
Carlotti
Armenian ja eräiden Euroopan maiden välillä on ollut tiiviitä kulttuurisia ja historiallisia yhteyksiä jo antiikin ajoista alkaen. Eräissä jäsenvaltioissa, kuten Ranskassa, elävät suuret armenialaisyhteisöt edellyttävät Euroopan unionin ja Armenian välisen kumppanuuden vahvistamista.
Armenia, joka on entisen Neuvostoliiton pienin tasavalta, on jo kauan toteuttanut taloudellisia ja demokraattisia uudistuksia. Mutta Transkaukasian kaltaisella epävakaalla alueella tämä maantieteellisesti sulkeutunut maa kärsii naapuriensa (Turkki, Azerbaid&#x017E;an) harjoittamasta sietämättömästä taloudellisesta painostuksesta. Kuten esittelijä painotti, Armeniaan Vuoristo-Karabahin konfliktin vuoksi kohdistettu taloussaarto on ehdottomasti lopetettava! Vaikka toukokuusta 1994 voimassa ollut tulitauko onkin helpottanut Armenian talouden kehittymistä, alueen poliittinen epävakaus on vaikuttanut monin negatiivisin tavoin tähän maahan.
Euroopan unionin ja Armenian tasavallan välinen uusi, kymmeneksi vuodeksi tehty kumppanuus- ja yhteistyösopimus tähtää taloudellisten ja sosiaalisten uudistusten edistämiseen ja taloudellisten ja kaupallisten järjestelmien rakennemuutokseen.
Armenia ei ole tähän mennessä ollut Euroopan unionin ensisijaisena huolenaiheena. Jäsenvaltioiden asiassa tekemä käännös merkitsee uuden yhteistyöaikakauden alkua Euroopan unionin ja Armenian välillä.

Schroedter
Vihreiden mielestä tämänhetkinen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen voimaanastuminen Armenian kanssa on suuri virhe. Vihreät eivät voineet sen vuoksi äänestää sen puolesta. Vihreät kannattavat läheistä suhdetta Euroopan unionin ja Armenian välillä. Armenia on kuitenkin vielä sotatilassa Azerbaid&#x017E;anin kanssa. Rauhanneuvottelut eivät edisty. ETYJ on vaatinut rauhanomaiseen ratkaisuun tähtäävän prosessin nopeuttamista järjestön periaatteiden mukaisesti. Armenia ei ole antanut tukeaan järjestön keskeiselle vaatimukselle, että Azerbaid&#x017E;anin kansainvälisesti tunnustettujen rajojen sisäpuolelle muodostettaisiin autonominen alue, jolla on korkein mahdollinen itsehallinto. Vuoristo-Karabahin asemaa koskevat neuvottelut ovat olleet siitä lähtien täysin lukkiutuneet.
Kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen voimaanastumisen sitominen rauhansopimukseen ei olisi antanut rauhanneuvotteluille vain välttämätöntä sysäystä, vaan se olisi mahdollisesti voinut johtaa myös niiden nopeaan päätökseen. Useimmat parlamentissa eivät halunneet nähdä tätä mahdollisuutta ja päästivät helposti käsistään yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan lainsäädännöllisten mahdollisuuksien tärkeän välineen.
Hallitusten välisen konferenssin luonnoksissa parlamentin lainsäädännöllisiä oikeuksia kansainvälisten sopimusten suhteen ollaan merkittävästi kaventamassa. Ehkä ensin on mentävä niin pitkälle, ennen kuin täällä ymmärretään, mikä merkitys sellaisella näennäisen pienellä osallistumisella voi olla Euroopan rauhan kannalta, ja kuinka kauaskantoinen sen vaikutus on.
Vihreät arvostelevat myös sitä, että neuvosto sisällytti kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen niin kutsutun palauttamista koskevan lausekkeen. Tällä tavalla se sitoi taloudellisen yhteistyön yhteen pakolaisten palauttamisen kanssa, vaikka maalla ei ole siihen edellytyksiä.
Schwaigerin mietintö (A4-0082/97)
Schroedter
Vihreät pitävät tämänhetkisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen voimaanastumista Azerbaid&#x017E;anin kanssa suurena virheenä eivätkä voineet tämän takia äänestää sen puolesta.
Vihreiden ryhmä kannatti periaatteellisesti kumppanuus- ja yhteistyösopimusta Azerbaid&#x017E;anin kanssa. He näkevät kumppanuuden toteuttamisessa ehdottomasti arvokkaan avun muutosprosessille siinä määrin kuin Euroopan unionin apu suuntautuu alueiden todellisiin tarpeisiin eikä palvele vain sen omaa voiton pyyntiä.
Mutta se tosiasia, että Azerbaid&#x017E;an on yhä vielä sotatilassa Armenian kanssa ja että maan läpi on vedetty rintamalinja, estää 20 prosenttia nauttimasta tämän avun siunauksellisuudesta. Sen vuoksi Armenian kanssa on ensin solmittava rauhansopimus, joka sisältää myös kaikkien alueellisten taloussaartojen purkamisen. Mutta tämä merkitsee myös, että Azerbaid&#x017E;anin on osoitettava pian neuvottelupöydässä kiinnostusta houkuttelevan ehdotuksen aikaansaamiseksi, joka koskee Vuoristo-Karabahin itsehallintoa kansainvälisesti tunnustettujen periaatteiden mukaisesti. Tämän jälkeen neuvotteluja täytyy viedä eteenpäin.
Niin kutsutun palauttamista koskevan lausekkeen sitominen yhteistyösopimukseen on kohtuuton vaatimus eikä se ole sopusoinnussa YK: n pakolaissopimuksen kanssa. Azerbaid&#x017E;anissa on dramaattinen pakolaistilanne. Siellä ei ole oikeudellista tilannetta. Vaatimus on kohtuuton niin oikeudenmukaisen lainkäyttövallan kuin myös kansalaisoikeuksien suhteen.
Vihreät pitävät tässä neuvostoa syyllisenä likaiseen kytkentään, jota leimaa neuvoston omat intressit määrätä rajat. Epäilemme sitä, että konfliktin hallinnan voi tehdä itselleen näin yksinkertaiseksi. Tahtomisen ja toimimisen välillä Euroopan ulkopolitiikassa ammottaa vielä suuri aukko maanosan rauhan kannalta.
Chesan mietintö (A4-0099/94)
Garosci
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeiseltä näyttämöltä seuraamme erityisen tarkkaavaisesti Transkaukasian maita ja ennen kaikkea Kazakstania.
Näiden maiden erityinen maantieteellinen sijainti, suuret taloudelliset mahdollisuudet ja luonnonvarat ja selkeä tahto vapautua Venäjästä yhteiskunnallisen itsenäisyytensä saamiseksi ansaitsevat tosiasiassa Euroopan unionin erityisen huomion.
Ennen kaikkea Kazakstanilla, jonka kanssa toivomme tänään solmittavan kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen, on entisistä neuvostomaista erityisen kattava merkitys suhteissaan Eurooppaan.
Kazakstan rajoittuu tosiasiassa Venäjään ja toimii siltana moniin Aasian valtioihin. Lisäksi se on eräs ydinasevalloista, ja Euroopan unionilla on velvollisuus edistää strategisten aseiden valvontaa rauhan säilyttämiseksi maailmassa.
Pyydämme Kazakstanilta lisäponnistuksia ja selkeitä merkkejä yhteiskunnallisien ja ihmisoikeuksien täyden kunnioituksen aikaansaamiseksi, ja olemme valmiit sijoittamaan Kazakstanin sekä Kaukasian maiden tulevaisuuteen aidon demokratian toteutumiseksi.
Tällä sitoumuksella Eurooppa voi ja sen tulee suosia kauppa- ja kulttuurivaihtoa Kazakstanin kanssa.

Valmistautuminen kesäkuussa 1997 pidettävään Yhdistyneiden kansakuntien
yleiskokouksen erityisistuntoon
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Dybkjærin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan puolesta laatima, komission tiedonantoa koskeva mietintö (A4-0083/97) nimeltä " Suuntaviivat, jotka koskevat Euroopan unionin valmistautumista New Yorkissa kesäkuussa 1997 pidettävään Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen erityisistuntoon, jossa tarkastellaan Agenda 21: tä ja siihen liittyviä Rio de Janeirossa kesäkuussa 1992 pidetyn Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristö- ja kehityskonferenssin tuloksia" (KOM(96)0569 - C4-0656/96).

Dybkjær
Arvoisa rouva puhemies, juuri näinä päivinä kaksi selvää esimerkkiä KeskiEuroopasta, nimittäin Pariisi ja Haag, osoittavat, ettei maailma ole vielä läheskään kestävän kehityksen tiellä. Ensimmäisenä esimerkkinä ovat ne varoitussignaalit, jotka on nyt annettu Pariisissa. Jos saastuminen vielä vähänkään lisääntyy, autot saavat ajaa Pariisissa vain joka toisena päivänä. Toisena esimerkkinä on Haagissa tapahtunut radioaktiivinen päästö. Toisin sanoen autosaasteita sellaisina määrinä, joiden luulimme kohtaavan Meksikon ja ehkä nipin napin Ateenan kaltaisia kaupunkeja, jotka sijaitsevat meistä kaukana - anteeksi vain, Kreikka. Tämä saastuminen on juuri siirtynyt Euroopan keskeisimpään hermojärjestelmään, samalla tapaa kuin atomijätteenkäsittelyn aiheuttama päästö on suuruusluokkaa, jonka odotimme kohtaavan vain entistä Neuvostoliittoa. Juuri tätä taustaa vasten meidän on tarkasteltava tämän päivän mietintöä, joka käsittelee sekä sitä, miten voimme siistiä omia nurkkiamme ja ohjata kehitystä kestävän kehityksen suuntaan, että sitä, miten meidän tulee käyttää vaikutusvaltaamme kansainvälisellä areenalla.
Näiden asiaan johdattavien huomautusten jälkeen haluan kiittää valiokunnan jäseniä ja myös kehitystyövaliokuntaa heidän työstään tässä asiassa. On ilahduttavaa, että niin suuri yksimielisyys on vallinnut suuntaviivasta, jonka tavoitteena on neuvoston ja komission esittämän toimintasuunnitelman tiukentaminen. On selvää, että tämä edistää Euroopan parlamentin menestyvyyttä ja sitä tarvitaan kovasti. Osallistuin itse Rion kokoukseen vuonna 1992 ja muistan hyvin, millainen tunnelma oli kokouksen jälkeen. Mitään hurjia riemukohtauksia ei varmasti esiintynyt, siihen tulokset olivat aivan liian riittämättömiä, mutta kuitenkin oltiin jonkin verran tyytyväisiä Agenda 21: n hyväksymiseen ja siihen, että kestävä kehitys oli siten kirjattu maailmanlaajuiseen työjärjestykseen. Yksinomaan se, että valtiot lupasivat toisilleen työskennellä konkreettisesti kestävän kehityksen suuntaan, oli edistysaskel sinänsä. Nyt viisi vuotta myöhemmin joudumme valitettavasti kysymään itseltämme, pitivätkö maailman johtajat sormiansa ristissä selän takana lupauksiaan esittäessään.
Kuten jo havainnollistin asiaan johdattavissa huomautuksissa, kehitys kulkee monilla aloilla jatkuvasti väärään suuntaan. Emme halua maksaa laskua ruokailustamme, vaan lähettää sen edelleen tuleville sukupolville, joka näin saa lisäksi maksaa siitä korkoa korolle. Kestävän kehityksen saavuttaminen tulee koko ajan kalliimmaksi, mitä kauemmin odotamme toimiin ryhtymistä. UNGASS: in ensimmäisenä tehtävänä on siten oltava tilanteen vakavuuden selvittäminen ja kestävän kehityksen nostaminen uudelleen korkealle kansainväliseen työjärjestykseen.
Samalla on korostettava, ettemme tarvitse tuomiopäivän profeettoja. Meidän on annettava tunnustusta niille edistysaskelille, joita kaikesta huolimatta on otettu. Mihinkään ei johda sellaisen asenteen omaksuminen, että tehtävä on niin suuri, ettei siitä kuitenkaan ole mitään hyötyä. Sellainen johtaa vain toimintakyvyttömyyteen. Meidän on suuntauduttava eteenpäin, mikä tarkoittaa sitä, että meidän on oltava rakentavia, määrätietoisia ja realistisia. Viime kädessä kyse on poliittisesta tahdosta, ja meidän sopii hyvin aloittaa osoittamalla sitä itse. Konkreettisesti tämä on tarkoittanut sitä, että Euroopan parlamentti on laatinut joukon pääasiallisia tärkeysjärjestyksiä, jotka osoittavat, mihin meidän on ryhdyttävä itse ja mihin maailman on ensisijaisesti ryhdyttävä, ja millaisia odotuksia siksi asetamme UNGASS: in lopputuloksille.
EU: lla on aivan erityinen vastuu, jota tällä hetkellä emme kanna sisäisesti emmekä ulkoisesti. Sisäisesti olemme yhä kaukana kestävästä kehityksestä. On selvää, että se, ettemme osaa lakaista ensin puhtaaksi omien portaidemme edustaa, heikentää kansainvälisiä neuvotteluasemiamme. Sille meidän on tehtävä jotain muun muassa tarkistamalla viides ympäristötoimenpideohjelmamme. Ulkoisesti EU ei ole tukenut kehitysmaita riittävästi. Sitä eivät muutkaan rikkaat maat liene tehneet, niin, itse asiassa ne ovat meitä pahempia, mutta sehän ei ole mikään puolustus. Pohjimmiltaan on uskomatonta, että ainoastaan kolme jäsenvaltiota noudattaa Brundtlandselonteon suositusta antaa vähintään 0, 7 prosenttia BKT: sta kehitysapuun.
Tärkeintä kehitysmaille on kuitenkin integroitua kansainväliseen talouteen. Kestävässä kehityksessä ei ole kyse pelkästään ympäristöstä, jollaisena rikkaat maat sen muuten tuntuvat näkevän. On kyse myös kehitysmaiden kohtuullisten kehitysedellytysten luomisesta. Tavoitteena on parantaa rikkaiden ja köyhien maiden kumppanuutta kestävän kehityksen edistämiseksi. Tällainen kumppanuus voi toteutua vain, jos tunnustetaan, että maailman eri osissa on erilaisia ongelmia. Meidän maanosassamme ongelmana on liikakulutus. Muissa maailman osissa ongelmana on henkiinjääminen. Kun koko maailman johtajat kuitenkin kokoontuvat tällaisiin kansainvälisiin kokouksiin, he tekevät sen siksi, että olemme alkaneet ymmärtää elävämme maailmanlaajuisessa kohtalonyhteydessä.
Meidän tehtäväksemme UNGASS: issa jää siten arviointi, uudelleenarviointi ja elvyttäminen, kuvaannollisesti sanoen prosessin käyntiin polkaiseminen.

Apolinário
Arvoisa puhemies, kansainvälinen ilmastonmuutoksien asiantuntijoiden paneelikeskustelu arvioi ilman lämpötilan nousevan vuoteen 2030 mennessä kaksi Celsiusastetta. Se tarkoittaa meren pinnan nousemista 30 senttimetristä 50 senttimetriin. Toisaalta nykyisen tahdin mukaan trooppiset metsät katoavat yhden prosentin vuosivauhdilla. Vuonna 2030 olemme menettäneet siitä viidestä kymmeneen prosenttia. Monet eläin- ja kasvilajit ovat jo kuolleet sukupuuttoon lopullisesti. Eikä tässä vielä kaikki. Vuonna 1960 20 prosenttia maailman kansasta ansaitsi kolme kertaa sen mitä 20 prosenttia köyhistä. Nykyään rikkaimmat ansaitsevat 60 prosenttia köyhiin verrattuna.
Tämä on sellainen asiayhteys, jossa tämä mietintö esitetään tänään, että sen äänestys ansaitsee meidän kaikkien kannatuksemme. Haluan silti esittää pari huomiota.
Ensinnäkin täytyy erottaa ajatus, että teknologian siirto rikkaimmista köyhimpiin maihin täytyy tehdä pääoman ja ympäristöllisesti oikeimpien teknologioiden siirtona eikä vain jätetä köyhiä maita oman onnensa nojaan poltetun maan taktiikalla.
Toiseksi, ajatus, että ei riitä, että haluamme paremman kumppanuuden rikkaiden ja köyhien maiden välille. On myös tärkeää, että rikkaammat maat, elikkä siksi maailmanlaajuisista ympäristöongelmista vastuullisemmassa asemassa olevat, tekevät oman osuutensa kotitöistä. Tämä olisi vankkaa kestävää kehitystä.
Kolmantena seuraten esittelijää tunnistan ja arvotan aiheita kuten ilmaston muutokset tai kuten kansainvälinen yhdistävä kokous metsien osalta tai huoli kaupankäynnistä. Haluaisin myös painottaa tarvetta korostaa ja irrottaa sellaisien toimintamallien välttämättömyyttä, jotka ovat keskittyneet merien säilyttämiseen ja suojeluun, onhan se tärkeä aihe, koska kansainvälinen merien vuosi lähestyy, sellaisista aiheista kuin kannattava kalastus, joka suojelee noita samaisia valtameriä, tätäkin on yhtä tärkeätä kuin välttämätöntäkin korostaa.

Liese
Arvoisa puhemies, arvoisat naiset ja herrat, PPE-ryhmä kannattaa Dybkjaerin mietintöä kestävästä kehityksestä. Rion konferenssi on valitettavasti tuonut mukanaan tähän päivään mennessä hyvin harvoja todella myönteisiä seurauksia. Tämän täytyy muuttua. Siitä olemme onneksi samaa mieltä tässä parlamentissa. Jos hiilidioksidin tuotanto jatkuu maailmanlaajuisesti samalla tavalla kuin viimeiset viisi vuotta ovat osoittaneet, silloin meillä on edessämme taloudellinen, humanitaarinen ja ympäristöpoliittinen katastrofi. Usein esitetään perustelu, että Euroopan unioni ei kykene lainkaan ratkaisemaan tätä ongelmaa maailmanlaajuisesti, koska emme luonnollisesti ole sataprosenttisesti vastuussa maailmanlaajuisista hiilidioksidipäästöistä ja koska päästöt kasvavat voimakkaasti esimerkiksi Intiassa tai Kiinassa. Se ei auta, vaikka se onkin helppo perustelu, jos ei haluta tehdä mitään.
Jos me emme tärkeinä teollisuusmaina onnistu vähentämään hiilidioksidin ja muiden haitallisten aineiden päästöjämme, silloin niillä, jotka taistelevat kehitysmaissa ja kehittyvissä talouksissa ympäristöpolitiikan puolesta, ei ole minkäänlaista mahdollisuutta onnistua. Meidän täytyy siis antaa toimissamme myönteinen esikuva. Tässä pitääkin tehdä enemmän. Mutta meidän täytyy myös samalla toimia viisaasti. Minulla on tapana sanoa osuvasti, että meidän ei tarvitse palata luoliin, vaan meidän täytyy ottaa käyttöön modernia teknologiaa vähentääksemme hiilidioksidia ja muita haitallisia aineita. Vain silloin me voimme olla myös todellinen esimerkki. Ihmiset kehitysmaissa haluavat myös elintasoa. Meidän täytyy näyttää, että moderni teknologia mahdollistaa kestävän kehityksen, hyvinvoinnin ja ympäristöä säästävän kanssakäymisen.
Uskon, että verotukselliset toimenpiteet ovat myös tässä välttämättömiä. Tämä on jälleen hyvin ajankohtainen teema. Komissio neuvotteli aiheesta eilen. Komission ehdotus energiaverosta on heikko ehdotus, mutta se on ainakin askel oikeaan suuntaan. Euroopan unionin pitää nyt lopultakin aloittaa toiminta tässä asiassa!

Lindqvist
Rouva puhemies! Tähän asti EU on kaiketi ollut eniten kaupan, talouden, markkinoiden ja kilpailun järjestö. Niin lienee hyvä, mutta nyt on aika nostaa ympäristökysymykset, sosiaaliset kysymykset ja työllisyyskysymykset päiväjärjestyksen kärkisijoille. Osaksi siksi, että maailman kehitys sitä edellyttää, osaksi vahvistaaksemme suhdettamme yleisöön ja lisätäksemme luottamustamme sen taholta. Tämä on erinomainen mietintö ja hyvä esimerkki siitä, miten näitä kysymyksiä tuodaan esiin.
Minulla oli itselläni tilaisuus olla Rio de Janeirossa v. 1992 YK: n ympäristö- ja kehityskonferenssin aikana. En edustanut siellä millään tavoin viranomaispuolta, vaan olin ei-valtiollisen järjestön, nimittäin Tukholman seudun maakäräjien, ja sen lisäksi Kansankampanja ydinvoimaa vastaan Ruotsissa -ympäristöjärjestön edustaja. Se oli fantastinen elämys, ja tunnen todellakin siitä konferenssista kantautuvan paineen saada aikaan jotakin myönteistä. Nähdäkseni konferenssi oli läpimurto, mutta pääosin mielipidetasolla. Konkreettisessa toiminnassa tulokset ovat olleet kehnonpuoleisia. Päin vastoin monin paikoin on taannuttu, muun muassa niillä aloilla joita itse ajettiin Riossa; kysymyksissä biologisesta monimuotoisuudesta ja ilmastosta. Nyt on saatava muutos aikaan!
Tämä mietintö sisältää erittäin monta hyvää ehdotusta, jotka on toteutettava, jos mielimme olla ympäristöpolitiikassamme uskottavia ulkomaailmaan päin. Otan joitakin esimerkkejä ja osoitan myönteisiä esikuvia: Agenda 21: tä on toteutettu monissa maissa. Esimerkkinä voin sanoa, että Ruotsissa on pyritty soveltamaan ohjelmaa kunnissa siten, että jokainen yksittäinen kuntalainen voisi paikallisesti työskennellä ympäristökysymysten parissa. Olemme laatineet konkreettisen Agenda 21: n Itämerelle ja päässeet jonkin matkaa eteenpäin siinä työssä. Kuten mietinnössä todetaan, meidän on myös nostettava tavoitetasoa New Yorkin konferenssin lähestyessä. EU: n tulee myös itsestään selvästi kulkea edellä hyvänä esimerkkinä, ts. jäsenmaidemme tulee menetellä niin, että vähintään täytämme niiden ympäristödirektiivien minimivaatimukset, joita itse säädämme. Ympäristönäkökulma on sisällytettävä kaikkiin alueisiin, joihin voimme vaikuttaa, kaikkeen kuljetuksista energiaan, kulutukseen, kauppaan ja kehitysmaakontakteihin. Ehdotukset sitovasta kansainvälisestä lainsäädännöstä ja ympäristötuomioistumista ovat erittäin hyviä.
Joitakin muita asioita, joita haluaisin tähdentää, ovat seuraavat: Vaihtoehtoiset polttoaineet, bioenergia ydinvoiman sijaan, laajennettu ympäristömerkintä ja valmistajan tuotevastuu - kaikki tämä auttaa yksittäistä ihmistä tekemään itse ympäristövalintoja, mikä on paras tapa tukea ympäristöä. Kysymys hiilidioksidiverosta on ratkaistava, ja meidän tulee päästä ympäristöön sopeutettuihin hankintoihin kuntien, maakäräjien ja kansakuntien tasolla.
EU: sta voi tulla vahva ympäristökehityksen edistäjä EU: ssa ja ulkomaailmassa. Tämä on erinomainen mietintö. Riippuu suuressa määrin meistä itsestämme, miten onnistumme tässä työssä.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, tosiasiassa en ole tottunut puhumaan neljää minuuttia, joten en tiedä, käytänkö aikaa kokonaan. Olemme samaa mieltä ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan, Dybkjærin mietinnön ja muiden ryhmien tarkistusten kanssa. Dybkjær ehdottaa mietinnössään muutoksia, jotka parantavat myös lopullista tekstiä.
Olemme samaa mieltä joidenkin hänen mietintönsä tärkeiden näkökulmien kanssa. Ensiksi hän toteaa, että sitten Rion huippukokouksen vuonna 1992 edistystä on tapahtunut, esimerkiksi ilmastomuutoksia käsittelevä yleissopimus ja biologista monimuotoisuutta käsittelevä yleissopimus. Mutta on myös totta, kuten hän toteaa, että olemme vuoden 1992 jälkeen edistyneet kestävässä kehityksessä. Ja on myös totta, että Euroopan unionin on osallistuttava vahvasti pian pidettävään Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokoukseen.
Kuten hän toteaa, meillä ei ole ehkä tarvittavaa uskottavuutta, koska Euroopan unionin tavoitteisiin ei ole päästy. On ehkä syytä muistuttaa - kysymyksessä on hyvin tärkeä ympäristövaliokunnassa käynnissä oleva keskustelu -, että on erittäin vaikeaa, jopa mahdotonta, että pystyisimme rajoittamaan hiilidioksidipäästöjä vuoden 1990 tasolle. Jopa komissio myöntää, ettei niitä kyetä vähentämään vaan päästöt lisääntyvät.
Mietinnössä pyydetään myös ympäristönäkökohtien sisällyttämistä sopimukseen. Meistä tämä on ensiarvoisen tärkeää. Jo usean vuoden ajan on esitetty pyyntöjä, että ympäristöpolitiikka kuuluisi osana kaikkiin eurooppalaisiin politiikkoihin, maatalouspolitiikkaan, teollisuuspolitiikkaan, talouspolitiikkaan jne., mutta näin ei ole, vielä tähän ei ole päästy. Siten olemme samaa mieltä valmistelijan kanssa tarkasti määriteltyjen tavoitteiden tarpeellisuudesta, näiden tavoitteiden varmistamisesta ja siitä, että meillä on todellinen suunnitelma tavoitteiden saavuttamiseksi.
En haluaisi lopettaa puheenvuoroani ilman, että viittaan mietinnön erääseen hyvin tärkeään kohtaan, joka oli yksi Rion huippukokouksen avainasioista ja on sitä edelleen. Kysymyksessä on tulojen siirto rikkaista maista kehitysmaihin. Dybkjær esittelee mietinnössään lukuja, jotka kuvaavat hyvin tilannetta: vuonna 1990 maailman väestön rikkaimmalla 20 prosentilla oli 30 prosenttia enemmän tuloja kuin maailman köyhimmällä 20 prosentilla. Vuonna 1995 tämä luku oli kaksinkertaistunut, köyhimpien ja rikkaimpien tuloeron ollessa 60 prosenttia. Jos emme edisty tässä asiassa, on hyvin vaikea saavuttaa Rion tavoitteita ja uudistaa ne seuraavassa Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksessa.
Dybkjærin mietinnöstä äänestetään huomenna ja toivon, että mietintö hyväksytään. Se olisi eräänlainen perusasiakirja, jotta Euroopan unioni voisi osallistua yhtenäisenä seuraavaan yleiskokoukseen - jota kutsutaan jo nimellä UNGASS -, jossa tarkistetaan, asetetaan jälleen järjestykseen ja rohkaistaan Rion tavoitteita.
Tosiasia on, että jos tutkisimme yksityiskohtaisesti Dybkjærin mietinnön kaikkia kohtia, ajattelisimme eri tavoin taloudesta ja kulutuksesta. Jos rikkaat maat eivät vähennä kulutustaan eikä kehitysmaita auteta nostamaan omaa kulutustaan eloonjäämisen tasolle, on hyvin vaikeaa tarkistaa näitä tavoitteita uudelleen.
Luulen, että Euroopan unionilla on yhteistyössä valtioista riippumattomien järjestöjen sekä paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa merkittävä rooli tässä Yhdistyneiden Kansakuntien seuraavassa yleiskokouksessa.

Breyer
Arvoisa puhemies, myös vihreiden puolueryhmä onnittelee rouva Dybkjaeria mietinnöstään ja kannattaa sitä. Riossa teollisuusmaat ottivat itselleen päävastuun maailmanlaajuisesta ympäristökriisistä ja virheellisen ekologisen kehityksen korjaamisesta. Tästä näkemyksestä ei ole kuitenkaan tähän mennessä seurannut tekoja. Se sanottiinkin jo täällä. Ympäristö- ja kehityspolitiikka on lamassa. Meidän täytyy puhua jopa paluusta entiseen ympäristöpolitiikan suhteen. Euroopan unioni ei ole myöskään ottanut johtavaa roolia. Se ei kaipaa luonnontieteellisiin välttämättömyyksiin liittyviä toimenpiteitä, vaan teollisuuden kompromissivalmiutta. Tämä koskee luonnollisesti myös jäsenmaita. Niinpä energiavero estetään Saksassa perustelulla, että Bryssel on siitä vastuussa. Bryssel taas perustelee, että Yhdysvallat ja Japani ovat siitä vastuussa.
Huomaamme, että Rion hohto on poissa. Nyt näyttäytyy todellisuus. Ja todellisuus osoittaa, että meillä ei ole biologista monimuotoisuutta koskevaa yleissopimusta. Meillä ei ole bioturvallisuutta eikä ilmastoa koskevaa pöytäkirjaa. Kioto on vuorossa joulukuussa, ja emme vieläkään tiedä, onnistuuko meidän hyväksyä siellä ilmastonsuojelua koskeva pöytäkirja. Myös metsiä koskevasta sopimuksesta olemme vielä peninkulmien päässä. Myöskään siitä Rio ei päässyt yhteisymmärrykseen.
Meidän täytyy tuoda aihe kestävästä kehityksestä takaisin maailmanpoliittisen esityslistan kärkeen. Yleiskokouksen erityisistunnon New Yorkissa täytyy antaa selkeitä poliittisia signaaleja. Näiden signaalien täytyy kuulua - me tarvitsemme sitovaa Agenda 21: n toteuttamista. Agenda 21: ssä on vielä liikaa ei-sitovia määräyksiä. Me tarvitsemme tässä todellakin sitovuutta, sosiaalisten ja ympäristöpoliittisten vähimmäistasojen toteuttamista maailmankaupassa, sitovaa ilmastoa koskevaa puitesopimusta ja biologista monimuotoisuutta koskevaa sopimusta, joka sisältää ilmastoa ja bioturvallisuutta koskevan suojelupöytäkirjan, kuin myös sopimuksen metsien suojelusta. Toivon, että tämä onnistuu yleiskokouksen erityisistunnossa, sillä muuten Rio ei ole hyödyttänyt mitään. Muuten me palaamme ympäristöpoliittisessa keskustelussa vuosikausia taaksepäin.

Blokland
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä sekä komissiota että esittelijä Dybkjæria heidän innostavasta yrityksestään tehdä kesäkuun 1997 lopulla pidettävästä YK: n yleiskokouksen erityisistunnosta menestyksekäs. Sitä tarvitaan kovasti, sillä innostus Riossa vuonna 1992 saavutetusta agendasta 21 on haihtumassa. Se liittyy luonnollisesti siihen, että nyt pitää päästä kestävän kehityksen konkretisoimiseen. Nyt on asetettava päämääriä, sovittava määräajoista ja toteutettava menneisyydessä tehtyjä lupauksia. Lyhyesti, on käytävä kova taistelu ympäristövahinkojen vähentämiseksi niin kehittyneissä kuin kehitysmaissakin.
Ja tämän tulee tapahtua tilanteessa, jossa kiinnostus ympäristöön ja kehitykseen on vähentynyt. Muut aiheet, kuten työttömyys ja säästötoimet EMU: n kriteerien täyttämiseksi kilpailevat hallitusten ja yleisön huomiosta. On ilmeisesti vaikeaa saada huomio kiinnitetyksi pitkän aikavälin asioihin, kuten ympäristöön ja kehitykseen. Siksi tarvitaan voimakasta ärsykettä ympäristölle. Tarvitsemme sitä varten hyvää ja voimakasta politiikkaa, mutta myös ihmisiä ja johtajia, jotka pystyvät antamaan tälle politiikalle julkisesti muodon ja sisällön. Johtajia, jotka saavat persoonallisuudellaan innostusta aikaan ja ovat valmiita pitkäjänteiseen toimintaan. Brundtland on tehnyt näin pitkään. Hänen raportillaan on ollut huomattavan suuri vaikutus ajatteluun kestävästä kehityksestä. Nyt kun meidän pitää toteuttaa agenda 21, pitkäjännitteisyys on tärkeää. Pystyvätkö tärkeimmät pelaajat antamaan muodon agenda 21: n konkreettiselle toteuttamiselle?
Mielestäni komissio ja esittelijä ovat asettaneet joukon hyviä asioita etusijalle. Tarvitaan joustavaa YK: n organisaatiota, jolla on parempi työskentelyrakenne ja enemmän rahaa. Mutta eniten tarvitaan päättäväisyyttä kaikissa maissa asetettuihin tavoitteisiin pääsemiseksi. Tarkoitan etenkin ilmastopolitiikkaa. New Yorkin kokous on tärkeä valmisteluvaihe Kioton konferenssia varten. Komissio on painottanut tätä oikeutetusti.
On ilahduttavaa, että puheenjohtajavaltio Hollanti on onnistunut saavuttamaan yksimielisyyden hiilidioksidipäästöjen vähentämisen suhteen vuoteen 2010 mennessä. Vaikkakin olisi välttämätöntä vähentää niitä enemmän kuin 15 prosenttia, olemme nyt ainakin yksimielisiä unionissa. Meidän on tehtävä kaikkemme, jotta Yhdysvallat esittäisi myös vähentämisprosenttia. Mielestäni burden-sharing -malli, jonka olemme löytäneet Euroopassa voitaisiin kehittää koko maailmaa varten. On loogista, että suurimmat käyttäjät joutuvat kantamaan suurimmat rasitteet. Yhdysvallat käyttää vuodessa noin neljäsosan kaikesta energiasta. Se merkitsee velvollisuuksia muuta maailmaa kohtaan. Toivon, että Yhdysvallat ottaa johtavan roolin ympäristöasioissa. Silloin YK: n yleiskokouksen erityisistunnosta tulisi todella onnistunut.

Pollack
Arvoisa puhemies, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kannattaa Dybkjaerin mietintöä. Olemme panneet merkille, että rikkaat maat eivät ole riittävästi sitoutuneet Riossa sovittuihin ensisijaisiin tavoitteisiin omissa toimissaan tai auttaessaan kolmatta maailmaa. Lajit ja elinpaikat, erityisesti metsät, ovat yhä vähenemässä kaikkialla maailmassa ja tämä korostaa pakottavaa tarvetta saada aikaan metsiä koskeva sopimus.
Komission tiedonanto on odotetusti varovainen, ja Euroopan on otettava johto UNGASS: ssa ja pyydettävä laajakantoisempaa ohjelmaa. Erityisesti sen on vaadittava sitovaa ympäristölainsäädäntöä ja sitovia tavoitteita. Meidän tulisi tarkastella lähemmin noudattamatta jättämistä koskevaa kysymystä ja nykyisten monenvälisten ympäristösopimusten täytäntöönpanoa. UNGASS on askel kohti Kiotossa joulukuussa pidettävää ilmastonmuutoskonferenssia, ja ilmastonmuutos tulee olevaan aina vain suurempi haaste. Nykytilan muuttamiseen ei näytä olevan tahtoa. Sen tähden on tärkeää pyrkiä sopimukseen, jossa sovitaan, että kasvihuonekaasuja ja hiilidioksidia vähennetään 20 %: lla vuoteen 2010 mennessä ja vielä enemmän sen jälkeen.
Voimme tehdä yhteistyötä köyhien maiden kanssa vain näyttämällä hyvää esimerkkiä ja pyrkiä Euroopassa edellä mainittuun tavoitteeseen vuoteen 2005 mennessä. Maailmanlaajuiseen ympäristöä koskevaan haasteeseen vastaaminen edellyttää nyt visioita ja johtajuutta, ja näitä molempia tarvitaan kummassakin konferenssissa.
Lopuksi Euroopan parlamentin on virallisesti osallistuttava näiden konferenssien Euroopan unionin valtuuskuntaan, ja odotan, että komissio antaa asiaa koskevaa sitoumuksen.

Valverde López
Arvoisa puhemies, on täytynyt kulua viisi vuotta siitä, että useat niistä, jotka arvostelivat vuoden 1992 Rio de Janeiron konferenssin järjestelyjä, kehitystä ja tuloksia, myöntävät nykyisin, että tämän konferenssin tavoitteisiin ja tuloksiin viitataan edelleen ja että konferenssi on tärkeä seuraaville vuosikymmenille. Minulla oli kunnia edustaa parlamenttia tässä huippukokouksessa ja olen ilahtunut tästä lähentymisestä ja siitä, että nykyisin myönnetään konferenssin olevan historiallinen virstanpylväs, jossa maailmanlaajuisesti myönnettiin kestävän kehityksen ja ympäristönsuojelun täydentävän toisiaan, ja että ne eivät ole toistensa vastaisia.
Mielestäni on tapahtunut huomattavaa edistymistä ja tämä on täällä tänään myönnetty. Tunnustan Breyerin ja muiden kollegojen, jotka näkevät kaiken varsin synkkänä, kiitettävät ponnistelut ja huolenaiheen. Mielestäni meidän pitäisi myös katsoa asiaa hieman kirkkaammassa valossa.
Olen kuitenkin huolissani yhdestä asiasta, koska se oli ongelma jo Rion konferenssissa, eli Euroopan unionin edustuksesta: hallitusten ja Euroopan komission on päästävä yhteisymmärrykseen, jotta tämä parlamentin ja komission yhteinen päätöslauselma edustaisi tosiasiassa yhtenä äänenä Euroopan unionia mainitussa konferenssissa. Meidän on osoitettava tämä pyyntö kaikille hallituksille.
Mielestäni on myös hyvin tärkeää painottaa lopullista päätöslauselmaa, jonka jotkut kohdat ovat hyvin oleellisia. Yksi näistä näkökohdista on jäsenvaltioille suunnattu pyyntö, että nämä makrotaloudellisessa politiikassaan vahvistaisivat ympäristöllistä ulottuvuutta. Toinen näkökohdista on kaupan vakavan ongelman maailmanlaajuinen painottaminen ja ympäristönsuojelun painottaminen - joka on tämän parlamentin toinen huolenaihe. Kansallisten politiikkojen on oltava johdonmukaisia kansainvälisten päätöslauselmien kanssa.

Flemming
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, ensin haluan kiittää rouva Dybkjaeria erinomaisesta mietinnöstä, vaikka se ei saakaan meitä iloiseksi. Lämpötila nousee kahdella celsiusasteella vuoteen 2030 mennessä. Valtamerien pinta nousee 50 cm. Sademetsävarannot katoavat uhkaavasti. Negatiivinen kehitys ympäristössä jatkuu. Me riemuitsimme Riosta. Tänään olemme pettyneitä. Me asetamme toivomme New Yorkiin. Se on ehkä viimeinen mahdollisuutemme. Me tiedämme kaikki, että ensin kuolee metsä, sitten kuolee ihminen. Ilmastonmuutos on uhkaava. Makean veden niukkuus ja radioaktiiviset jätteet. Miksi emme pääse eteenpäin, vaikka me toki tiedämme kaiken kaikesta?
Uskon, että hyvin tärkeä kohta on se tosiasia, että monet valtiot, myös monet Euroopan valtiot uskovat vieläkin, että taloudellinen kehitys ja ympäristönsuojelu ovat toistensa vastakohtia. Ja se on väärin! Ympäristönsuojelu luo työpaikkoja. Ympäristönsuojelu antaa taloudelle uusia impulsseja. Ympäristönsuojelu on suuri haaste tutkimukselle ja tekniikalle. Saksalaiset loivat sosiaalisen markkinatalouden. Itävaltalaiset, ja olen ylpeä siitä, loivat ekososiaalisen markkinatalouden. Tämä tarkoittaa, että markkinamekanismit asetetaan ympäristönsuojelun käyttöön. Tämä taas tarkoittaa, että luodaan taloudellisia houkutuksia, joilla palkitaan ympäristöystävällistä käyttäytymistä ja rangaistaan ympäristön saastuttamisesta. On kyse myös ohjaamisesta, siis veroilla ohjaamisesta.
Uskon, että vain Euroopan unioni pystyy todella luomaan ympäristönsuojelulle ja kehitysavulle välttämättömän poliittisen painoarvon. Vain Euroopan unioni, vain rikkaat maat ja vain taloudellisesti kehittyneet maat, voivat todellakin kustantaa ympäristön ja talouden välisen sovinnon, saada aikaan sen ja antaa sen kehittyä!

Marín
Arvoisa puhemies, parlamentin tämänpäiväinen keskustelu tapahtuu epäilemättä hyvin otollisella hetkellä erityisistunnon valmisteluihin liittyen. Kiitän siten Dybkjæria hänen esittämästään mietinnöstä.
Kuten tiedätte, viime marraskuussa komissio hyväksyi tiedonannon ja neuvosto hyväksyi päätelmänsä viime joulukuussa nimenomaan tästä kysymyksestä. Siten on otettava huomioon kesäkuuhun asti kestävä merkittävä valmistelutyö. Tämän keskustelun ja Teidän mietintönne avulla, Dybkjær, parlamentti voi avustaa erityisistunnon ensisijaisuuksien luonteen määrittelemisessä tapahtuneet muutokset huomioon ottaen.
Ensiksi - ja tämä on komission mielipide - on tunnustettava, että Maailman kauppajärjestön ministerikokouksessa viime joulukuussa ei saavutettu merkittävää edistystä kysymyksissä, jotka liittyvät kaupankäyntiin, kauppaan ja ympäristöön. Lisäksi, kuten ennustettiin, ilmastollista muutosta koskevan yleissopimuksen pöytäkirjaa käsittelevät neuvottelut, joissa pyritään määrittämään toisiinsa liittyviä tavoitteita kasvihuoneilmiön kaasupäästöjen vähentämiseksi, ovat hyvin hankalia. Metsiä käsittelevä hallitusten välinen ryhmä antoi päätelmänsä viime kuussa ilman, että se pystyi antamaan suosituksia tietyistä avainkysymyksistä, mukaan lukien metsiä koskevan yleissopimuksen tarpeellisuus.
On ilmeistä, että kaikki nämä aiheet - kaupankäynti ja ympäristö, ilmastomuutos ja metsät - tarvitsevat poliittista kannustusta korkeimmalta taholta tässä erityisistunnossa. Päätöslauselma on tässä suhteessa sovelias, ja komissio olisi luonnollisesti ilahtunut jatkamaan keskusteluja Euroopan parlamentin kanssa tavoitteenaan määritellä strategiamme vuoden 1996 tiedonantomme avulla, joka on jatkossakin meidän laajan strategiamme perustana.
Mitä tulee ilmastomuutoksiin, on totta, kuten jotkut jäsenistä ovat osoittaneet, että ympäristöneuvostossa on tehty jo tiettyjä päätöksiä, jotka koskevat haitallisten päästöjen vähentämistä ja määrän mittausta. Vaikka päätökset koskevat vasta vuotta 2010, jäsenvaltiot ovat lopultakin päässeet sopimukseen. Voisi ajatella, että ehkä päästöjen suhteen olisi voitu edetä nopeamminkin. Mutta se tosiasia, että näin hankalassa asiassa on päästy sopimukseen ministerineuvostossa, on jo askel eteenpäin.
Tässä yhteydessä mielestämme on ensisijaisen tärkeää keskittyä laillisesti sitoviin päästöihin vuosia 2005, 2010 ja 2020 silmällä pitäen. Mietinnön päätöslauselman 18 D kohdassa esitetty pyyntö on kiinnostava, mutta realistisena on tunnustettava, että kysymys on joka tapauksessa pitkän aikavälin perspektiivistä.
Yksi erityisistunnon erittäin tärkeä ensisijaisuus, jota komission on painotettava, on makean veden jatkuva väheneminen ja tämän vaikutus väestöön, maatalouteen, elintarviketurvallisuuteen sekä myös köyhyyteen.
Lopuksi mietinnön päätöslauselmassa kiinnitetään huomiota toiseen hyvin tärkeään kysymykseen. Kysymys on kehitysmaihin suuntautuvista rahavirroista, koska kestävää kehitystä on luonnollisesti tuettava julkisessa ja yksityisessä kehitysavussa. On selvää, että kysymys on tätä kestävää kehitystä säätelevästä tärkeästä näkökulmasta, joka samalla kertaa antaa mahdollisuuden - kuten jotkut jäsenet ovat todenneet - viedä ympäristöteknologiaa. Kuten Valverde oikein osoitti, kehityksen ja ympäristönsuojelun välistä ristiriitaisuutta ei ole. On olemassa monia toisiaan täydentäviä näkökulmia ja on tärkeää edetä nimenomaan siinä mielessä, että tällaista pääomanvaihtoa tapahtuu joka kerta enemmän. On totta, että viime vuosien globaalisissa luvuissa tapahtunut hyppäys koskien suoria investointeja eteläisen pallonpuoliskon maihin on ollut huomattava, mutta tästä huolimatta mietintöä on luettava kriittisesti. Vaikka luvut ovat globaalisesti merkittäviä, voimme todeta investointien määrän huomioon ottaen sen, että nämä siirrot keskittyvät tosiasiassa hyvin nopeasti kehittyville niin sanotuille nouseville alueille. Tämä ei koske konkreettisesti kaikkia maita, ja vielä vähemmän köyhimpiä maita.
Lopuksi haluan vielä viitata komission kestävää kehitystä koskevaan työohjelmaan. Tässä mielessä meidän mielestämme on seuraavina vuosina määritettävä joukko ensisijaisia kysymyksiä. Päätöslauselman kommentit näyttävät meistä oikeaan osuneilta, jotta pystyttäisiin etenemään tehokkaasti.
Lopuksi mitä tulee Euroopan parlamentin osallistumiseen, komissio on luonnollisesti samaa mieltä - kuten Rion konferenssissakin - siitä, että Euroopan parlamentti osallistuu Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen istuntoon.

Valverde López
Arvoisa puhemies, haluaisin tiedustella komissaarilta, miten tämä toimielinten osallistuminen aiotaan järjestää. Olette maininneet, että Euroopan parlamentti on edustettuna, mutta miten komission edustus aiotaan järjestää ja miten neuvosto asian koordinoi? Luopuvatko jäsenvaltiot yksittäisistä väliintuloista ja puhuvatko ne yhdellä suulla? Tämä siksi, että Rion konferenssissa roolimme oli hyvin koordinoimaton.
Toiseksi, pystymmekö arvioimaan tässä konferenssissa kansallisia suunnitelmia, joihin Rion sopimukset ja etenkin Agenda 21: n allekirjoittaneet eri hallitukset sitoutuivat? Komissio ei ole antanut meille tästä mitään tietoa.

Marín
Ottaen huomioon, että hallitusten välinen konferenssi pystyy ilmeisesti ratkaisemaan tämän ongelman, voin kertoa teille komission toiveen. Tässä kysymyksessä komissio, kuten kaikissa ulkosuhteisiin liittyvissä kysymyksissä, kannattaa järjestelmää neuvosto - neuvoston pääsihteeristö komissio, jotka edustavat niin sanotusti toimeenpanopuolta ja hallintapuolta. Lisäksi mielestämme Euroopan parlamentin olisi oltava edustettuna yhteisöllisen valtuuskunnan kuten parlamentin rajoissa. Mielestäni tämä on kaikkein järkevintä.
Te olette maininneet asian, josta voisi käydä hyvinkin pitkiä keskusteluja. Meidän on myönnettävä, että seuraavassa huippukokouksessa on erittäin vaikea perustella Euroopan unionin lähtökohtia. Unioni sitoutui Rion huippukokouksessa julkisesti järjestämään, muistan sen oikein hyvin ja Te myös, budjetiksi 2000 miljoonaa ecua. Tämän avulla piti ratkaista nimenomaan maailman ympäristön tulevaisuuteen liittyviä ongelmia. Kaikki tiedämme, että jäsenvaltiomme eivät koskaan pystyneet hyväksymään tätä summaa eivätkä edes pääsemään sopimukseen mainitun summan jakamisesta. Tämä meidän on myönnettävä.
Hyvin harvat ovat täyttäneet Rion ryhmän päätöksiin liittyvät rahoitukselliset kompromissinsa. Siten mielestäni asiaa on varovaisesti pohdittava yhdessä neuvoston kanssa ja luonnollisesti höllennettävä arviointeja kaikkien jäsenvaltioiden kanssa ja jokaisen jäsenvaltion kanssa erikseen. Luulen, että tämä onnistuu yhteistyössä komission kanssa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttaminen Myanmarin osalta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Theorinin ulko- ja turvallisuusasiain sekä puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0085/97):
I. Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisten etuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta Myanmarin liiton teollisuustuotteiden osalta (KOM(96)0711 - C4-0085/97-96/0317 (CNS)); II.Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) yleisen tullietuusjärjestelmän mukaisten etuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta Myanmarin liiton maatalousalan osalta (KOM(97)0058 - C4-0086/97-97/0041 (CNS)).
Theorin
Herra puhemies! Toivotan tervetulleiksi kolme lausuntoa, budjettivaliokunnalta, kehitys- ja yhteistyövaliokunnalta sekä taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnalta, jotka kaikki tukevat ehdotusta. Olen iloinen voidessani sanoa, että ulkoasianvaliokunta on myös yksimielisesti mietinnön takana.
EU ja Burma solmivat joulukuussa 1994 sopimuksen yleisistä tullietuuksista tietyille teollisuustuotteille. Tämän vuoden tammikuun 1. päivänä astui voimaan aivan samanlainen sopimus maataloustuotteista. Nämä sopimukset voidaan milloin tahansa sanoa irti, mikäli havaitaan todistettavasti pakkotyötä. Pakkotyö määritellään tässä yhteydessä Geneven sopimusten 1925 ja 1956 mukaisesti.
Niiden valitusten perusteella, jotka tehtiin 1. heinäkuuta 1995 teollisuustuotteiden ja 1. tammikuuta tänä vuonna maataloustuotteiden osalta Euroopan ammatillisen yhteisjärjestön ja Kansainvälisen vapaiden ammattiyhdistysten järjestön toimesta, komissio tutki väitettyä pakkotyön käyttöä Burmassa. Tutkimuksen tulos osoitti, että sotilashallitus on tehnyt pakkotyöstä yleisesti esiintyvän ja todistettavissa olevan tosiasian. Pakkotyöhön sisältyy sekä miesten ja naisten että lasten joukkosiirtoja eräiden infrastruktuurin rakennustöiden yhteydessä ja se merkitsee usein työhön pakotettujen tappamista tai silpomista.
Burman ihmisoikeustilanne on pitkään huolestuttanut EU: ta ja Euroopan parlamenttia. Olen perusteluosassa kuvannut maan ihmisoikeustilannetta. Sotilashallitus otti vallan v. 1988 väkivaltaisesti. Melko vapaat vaalit sallittiin v. 1990, joissa kuitenkaan ei demokraattisen puolueen johtaja Aung San Suu Kyi, Euroopan parlamentin ajatuksenvapauden Saharov-palkinnon saaja v. 1990, saanut asettua ehdolle. Hän on ollut vuodesta 1989 kotiarestissa. Demokraattinen puolue voitti vaalit täysin ylivoimaisella enemmistöllä, mutta sotilashallitus ei kunnioittanut vaalitulosta vaan pysytteli vallassa. Tiettävästi 18 prosenttia valituista parlamentaarikoista on nyt vankilassa. San Suu Kyi on vedonnut ulkomaisten sijoittajien vetäytymiseksi maasta. Pepsi, Levi's, Apple ja eräät muut yritykset ovat tehneet niin.
On varmoja todisteita laajoista ihmisoikeuksien loukkauksista, esim. mielivaltaisista teloituksista, kidutuksesta, raiskauksista ja muusta naisten pahoinpitelystä, vankien pahoinpitelystä jne. Sitä paitsi ilmenee voimakasta ilmaisunvapauden, kokoontumisvapauden, uskonnonvapauden ja liikkumisvapauden rajoittamista. Amnestyn mukaan tällä hetkellä istuu kaksi tuhatta ihmistä vankilassa siksi, että he ovat vaatineet parannuksia ihmisoikeuksiin, ja Aung San Suu Kyi on edelleen ankarien rajoitusten alainen.
Amnesty International julisti vuoden 1996 Burman ihmisoikeuksien kannalta vuosikymmenen synkimmäksi. EU ei ole nyt yksin reagoimassa Burman tilanteeseen. USA: ssa on valmisteltu lakialoite Burman-vastaisista toimista. Sen lisäksi monet yhtiöt USA: sta ja EU: sta ovat vetäneet pois sijoituksensa maasta, monissa tapauksissa kuluttajaboikottien ja muiden painostuskampanjoiden seurauksena. On kuitenkin piinallista nähdä eräiden eurooppalaisten yritysten tukevan taloudellisesti, poliittisesti ja moraalisesti sotilashallitusta edelleen toteuttamalla hankkeita sen kanssa. Pakkotyötä on käytetty hotellien, maanteiden ja muun infrastruktuurin rakentamiseen. Tästä syystä on suuri joukko Euroopan parlamentin jäseniä tänään vedonnut kirjeitse Club Mediin Burman turistimatkojen lopettamiseksi.
Komission ehdotus ryhtyä näihin sanktioihin Burmaa vastaan on aivan uudenlaatuinen ja hyvinkin tuen arvoinen - ja sillä on koko meidän tukemme. Ensimmäistä kertaa EU on ehdottanut sanktioita maata vastaan, joka tietoisesti rikkoo ihmisoikeuksia pakkotyökysymyksessä. Arvostan siksi sitä - vaikka pidänkin sitä itsestäänselvyytenä - että parlamenttia on kuultu tässä kysymyksessä.
Asetus yleisistä tullietuuksista sisältää yksityiskohtaisesti sen menettelyn, jonka mukaan tullietuudet tilapäisesti poistetaan. Niiden palauttamistapaa ei kuitenkaan mainita. Olen siksi ehdottanut, että komission tulee jatkuvasti valvoa pakkotyötilannetta. Jos ilmenee todisteita, joiden mukaan se on loppunut, komission tulee perusteellisen tutkimuksen jälkeen tehdä ehdotus neuvostolle, joka Euroopan parlamenttia kuultuaan päättää tämän asetuksen voimassaolon lakkaamisesta. On itsestään selvästi erittäin tärkeää, että parlamentille tiedotetaan ja sen neuvoa kysytään tullietuuksien palauttamisesta. Se, että parlamenttia ei kuultaisi suosituimmuusjärjestelmän palauttamisen yhteydessä, ei olisi vain paradoksaalista, kun kerran parlamenttia kuullaan tullietuuksien poistamisesta, vaan myös poliittisesti hyväksymättömissä.
Saanen lopuksi arvostella yhtä puutetta. Komission tutkimuksen tuloksesta ei ole tehty julkista. Olen esittelijänä useita kertoja pyytänyt komissaari Marinilta saada haltuuni tämän raportin, mutta se on minulta evätty jostakin muodollisesta juridisesta syystä. En epäile komission tutkimustuloksia, mutta näen tämän tärkeänä periaatteellisena kysymyksenä. Parlamentin on voitava osallistua menettelyihin tämän kaltaisessa kysymyksessä. Vähintä, mitä tällöin voidaan pyytää, on se, että esittelijä saa haltuunsa tai ainakin nähdäkseen tutkimusasiakirjan; tämä ei ole vähiten keskeistä tullietuuksien käyttöönoton yhteydessä.
Tämä on ollut pitkän päivän matka yöhön komissaarille ja meille kaikille. Mutta ihmettelen kuitenkin, komissaari Marin, eikö pitäisi tutkia mahdollisuuksia löytää ratkaisu, jotta parlamentti jatkossa jollakin tavoin saisi valvontamahdollisuuden; sen, että tällä kertaa niin ei käynyt, voin hyväksyä. Toivomuksenani on, että parlamentti tukee yksimielisesti ehdotusta ja että neuvosto 24. päivänä marraskuuta päättää tullietuuksien poistamisesta. Muu ratkaisu olisi skandaali ja aiheuttaisi voimakkaan poliittisen reaktion.

Leperre-Verrier
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni kohdistaa ensimmäistä kertaa seuraamuksia maahan, joka rikkoo työntekoa koskevia ihmisoikeuksia, ja meidän on iloittava tästä päätöksestä, joka koskee yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttamista Burman osalta.
Olemme jo useiden kuukausien ajan kamppailleet sen puolesta, että kyseistä burmalaista sotilasjunttaa vastaan ryhdyttäisiin toimenpiteisiin, sillä Burmassa toteutetaan edelleen laajoja, miehiin, naisiin ja lapsiin kohdistettavia pakkosiirtoja. Burman armeija osallistuu näihin menettelyihin ja pahoinpitelee pakkotyöläisiä. ICFTU: n mukaan 800 000 ihmistä on ollut pakotettuna työhön ja heistä useita tuhansia on kuollut työssään. Kansainvälisten ammattiyhdistysten järjestöt esittivät tämän johdosta 6. kesäkuuta 1995 komissiolle valituksen, jonka tavoitteena oli yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttaminen Burman osalta.
Samat ammattiyhdistykset esittivät 1. tammikuuta 1997 teollisuustuotteiden osalta saman valituksen kuin maataloustuotteiden osalta. Siihen asti kahdelle kolmasosalle burmalaisesta maatalous- ja teollisuusviennistä oli myönnetty tullinalennuksia. Koska ihmisoikeuksia poljettiin näin röyhkeästi, Euroopan unionin oli välttämättä reagoitava, vaikka kyse ei olekaan todellisesta kauppasaarrosta. Toivoisimme kuitenkin, että komissio omaksuisi aktiivisemman asenteen, sillä Euroopan komission tekemän päätöksen lisäksi myös jäsenvaltioiden ja neuvoston olisi määriteltävä yhtenäinen kanta Burmaa kohtaan ja toteutettava ankarampia seuraamuksia, sillä vaikka nämä menettelyt ovat kaupallisia, niiden poliittista laajuutta ei saa aliarvioida.
Lisäksi Burman liittyminen Kaakkois-Aasian valtioiden järjestöön muodostaa vakavan ongelman. Vaikka kyse on tähän yhteisöön kuuluvien maiden yksinomaisesta toimivallasta, Euroopan komission olisi ylläpidettävä painostusta tämän alueen maihin ja vahvistettava kriittiseksi vuoropuheluksi nimitettyä toimintaa, johon se näyttää sitoutuneen.
Lopuksi haluaisin huomauttaa ryhmäni puolesta, että tätä samaa määritelmää olisi sovellettava kaikkiin maihin, joissa poljetaan tällä tavoin työntekoa koskevia ihmisoikeuksia ja harjoitetaan pakkotyötä, tätä uutta orjuuden muotoa.

Truscott
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella Theorinia hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka tänään on tuotu parlamentin käsittelyyn. Burman vastaisiin toimiin olisi pitänyt ryhtyä jo kauan sitten. Otin tyytyväisenä vastaan ehdotuksen peruuttaa GSP: n tai yleisen tullietuusjärjestelmän mukaiset etuudet teollisuustai maataloustuotteiden viennin osalta. Tämä tulee maksamaan Burmalle noin 2 262 miljoonaa ecua ylimääräisinä tullimaksuina.
Näiden taloudellisten sanktioiden perusteet ovat selvät. Pakko- ja orjatyövoiman käyttö Burmassa rikkoo 25. syyskuuta 1926 ja 7. syyskuuta 1956 tehtyjä Geneven yleissopimuksia sekä kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksia n: o 29 ja n: o 105. Burman vastaisille toimille voidaan esittää myös muita vakavampia moraalisia perusteita. SLORC, valtiollinen neuvosto lain ja järjestyksen palauttamiseksi, on väkivaltainen sotilasdiktatuuri, joka kaappasi väkivaltaisesti vallan vuonna 1988. SLORC ei hyväksynyt vuoden 1990 vaalien tuloksia, joiden mukaan oppositio, kansallinen demokratialiitto (NLD), voitti. Vuoden 1990 voittanut Aung San Suu Kyi on ollut kotiarestissa ja jatkuvan häirinnän kohteena. Orjatyöntekijöiden surmaamisen ja vahingoittamisen ohella yleinen ihmisoikeustilanne on kauhistuttava. Katoamiset, raiskaukset, mielivaltaiset pidätykset ja teloitukset ovat jokapäiväistä elämää. Poliittiset vastustajat, etniset vähemmistöt ja laaja yleisö kohtaa päivittäin uhkauksia ja vieläkin pahempaa.
Tätä taustaa vastaan on suhtauduttava myönteisesti siihen, että monet yhdysvaltalaiset ja eurooppalaiset yritykset, mukaan lukien Heineken, Carlsberg ja PepsiCo, ovat poistuneet maasta. Jotkin yritykset käyvät kuitenkin vielä kauppaa Burmassa ja sulkevat silmänsä ympärillään tapahtuvilta ihmisoikeusloukkauksilta. Öljy-yhtiö TOTAL ja Club Med jatkavat edelleen liiketoimiaan Burmassa. TOTAL: n kaasuputkihankkeen tiloissa tehdyistä ihmisoikeusloukkauksista, mukaan lukien pakkotyöntekijöiden teloituksista ja kidutuksista, on olemassa kirjallisia todisteita.
Tämä ei kerta kaikkiaan ole hyväksyttävää. Kuinka nämä eurooppalaiset yritykset voivat ottaa burmalaisten hengen omalletunnolleen? Euroopan unionin tulisi edelleen asettaa kyseenalaiseksi Burman jäsenyys KaakkoisAasian maiden liitossa (ASEANissa). ASEANin uskottavuus vain kärsii, jos Burmalle tarjotaan lähitulevaisuudessa jäsenyyttä tässä arvovaltaisessa Kaakkois-Aasian liitossa. Se myös vaikeuttaisi ASEANin ja EU: n välisiä suhteita. Euroopan parlamentti on jo monen vuoden ajan pyytänyt, että EU: n yleisiä tullietuuksia koskeviin sopimuksiin lisätään lauseke, jossa taataan työntekijöiden perusoikeudet. Tällaisia sosiaalilausekkeita voitaisiin käyttää ihmisoikeuksien parantamiseksi kaikkialla maailmassa. Kun poliittiset ja kaupalliset kumppanimme syyllistyvät yleisesti hyväksyttyjen ihmisoikeuksien rikkomiseen, on toki oikein, että EU asettaa poliittisia ja taloudellisia sanktioita. Kannatan lämpimästi Theorinin mietintöä.
Toivon, että EU painostaa edelleen Burman viranomaisia, jotta ne omaksuvat demokratian ja vapauttavat Burman kansan kärsimyksistä ja sorrosta.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, Burma on maa, jossa väkivaltainen sotilasdiktatuuri hallitsee, se on maa, jolla on valittu oppositiojohtaja, oikeastaan 80 prosentilla äänistä valittu presidentti, joka on kotiarestissa jo yli kuusi vuotta, eli käytännössä panttivankina. Burma on maa, jossa 80 prosenttia valituista parlamentin jäsenistä on vankilassa tai kadonnut. Burma on maa, jossa suuri osa väestöstä tekee pakkotyötä kaikenlaisten hallitusten hankkeiden rakentamisessa, maa, jossa oikeastaan käytetään orjatyövoimaa. Burma on maa, jota Amnesty International kuvaa maaksi, jossa tällä hetkellä tapahtuvat pahimmat ihmisoikeuksien loukkaukset.
Arvoisa puhemies, monet ihmiset ihmettelevät, mitä tässä melko tuntemattomassa maassa tapahtuu, miksi Yhdysvaltain kongressi hyväksyi lain sijoituksien lopettamisesta ja miksi Euroopan unioni esittää etuusjärjestelmän peruuttamista, joka tarkoittaa taloudellisen saarron aloittamista. Toivon, että kaikki nämä tosiasiat tekevät selväksi sen, että Burman hallitus on huono hallitus, eikä kansainvälinen yhteisö enää voi hyväksyä eikä kunnioittaa sitä.
On erinomaista, että komissio, joka vastasi myönteisesti parlamentin heinäkuussa 1996 ja lokakuussa 1996 esittämiin päätöslauselmiin, on tehnyt esillä olevan esityksen etuusjärjestelmän peruuttamisesta. Haluan onnitella komissiota siitä perusteellisuudesta, jolla se on tutkinut orjatyön laatua ja määrää. Asia on hoidettu hyvin ja perusteellisesti, niin ettei kukaan voi syyttää komissiota kiireellisestä tai huolimattomasta menettelystä.
Vuonna 1994 toimin parlamentissa esittelijänä etuusjärjestelmää käsiteltäessä ja me laadimme silloin suurella huolellisuudella sen lausekkeen, johon nyt vedotaan. Tämä on ensimmäinen kerta kun tätä lauseketta käytetään ja voimme havaita, että se on varustettu hyvillä ehdoilla ja se voidaan toteuttaa. Tältä osin olen tyytyväinen menettelyymme vuonna 1994.
Parlamentti tulee tänään varmasti hyväksymään Burman sotilashallinnon rankaisemisen. Neuvoston on otettava seuraava askel ja kysyn komission jäseneltä, mitä neuvostossa ollaan tekemässä asian suhteen? Uskooko hän, että neuvosto tulee myös hyväksymään tämän esityksen nopeasti?
Arvoisa puhemies, lopuksi vielä kaksi huomautusta: tämä etuusjärjestelmän peruuttamista koskeva esitys merkitsee kauppasaarron alkua. Jos tämä ei auta, meidän pitäisi mennä yhtä pitkälle kuin Yhdysvaltain kongressi ja esittää sijoitusten lopettamista.
Vielä toinen huomautus: siihen on jo viitattu. Meidän pitäisi vedota kaikkiin kansalaisiin, jotta he eivät menisi lomalle Burmaan ja kaikkiin matkatoimistoihin ja matkoja järjestäviin järjestöihin, että ne lopettaisivat matkojen järjestämisen Burmaan, sillä voin sanoa, että hotellit ja turismia varten tarvittava infrastruktuuri rakennetaan orjatyövoiman avulla.
Arvoisa puhemies, toivon, että neuvosto seuraa nopeasti sitä askelta, jonka me tänään otamme parlamentissa, mutta toivon etenkin, että kotiarestissa olevasta oppositiojohtajasta tulee vielä joskus maan presidentti ja että vankilassa olevat parlamentin jäsenet voivat taas osallistua parlamentin toimintaan ja että ihmisoikeuksia kunnioitetaan. Suon Burmalle kaiken hyvän ja toivon, että se, mitä teemme tänään täällä, auttaa osaltaan siinä.

André-Léonard
Arvoisa puhemies, eri lähteiden mukaan pakkotyö koskettaa yli kahta miljoonaa burmalaista. Tätä 1900-luvun orjuuttamista kohdistetaan miehiin, naisiin ja lapsiin. Näitä Burman armeijan pahoinpitelemiä ihmisiä käytetään kaikenlaiseen työhön, myös suurten infrastruktuurien rakentamiseen, ja tuhansia burmalaisia on kuollut tällaisilla työmailla. On otettava huomioon, että kolme prosenttia Burman BKTL: sta saadaan pakkotyöstä.
Yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttaminen Burman osalta vaikuttaisi ennen kaikkea poliittisella ja symbolisella tasolla, eikä sillä olisi erityistä vaikutusta Euroopan unioniin suuntautuvaan Burman vientiin. Lisäksi tällä toimenpiteellä myönnettäisiin, että Nobelin rauhanpalkinnon saaja ja Burman oppositiojohtaja rouva Suu Kyi oli oikeassa suositellessaan väsymättömästi seuraamusten kohdistamista maansa sotilashallintoa vastaan.
Taloudellisessa toiminnassa valtiojohtoisuutta harjoittava Burman sotilashallitus rikkoo edelleen ihmisoikeuksien lisäksi myös lasten oikeuksia, vaikka se on ollut yksi lasten oikeuksia koskevan yleissopimuksen sopimuspuolista vuodesta 1991 alkaen.
200 000: tta henkilöä ja tuhansia lapsia koskettaneita väestön pakkosiirtoja jatkettiin vuonna 1996. Kaupungeissa asuvia lapsia pidätetään ja vangitaan edelleen, ja syynä on joskus yksinkertaisesti lentolehtisten jakaminen kaduilla. Lisäksi monet lapset pakotetaan työskentelemään henkensä kaupalla ja ilman palkkaa rakennustyömailla. Burmalaisia pikkutyttöjä myydään prostituoiduiksi Thaimaahan. Lasten oikeustilanteen tiedettiin olevan äärimmäisen vakavan, mutta on todettava, että se paheni vuonna 1996, hallituksen evättyä YK: n ihmisoikeuksien erikoislähettilään pääsyn maahan.
Yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttamisen on oltava seuraamus, jolla Burman sotilashallitus pakotetaan käymään opposition kanssa vuoropuhelua demokratian palauttamiseksi maahan. On ilahduttavaa, että Euroopan komissio ehdottaa ensimmäistä kertaa seuraamuksia maalle, jossa poljetaan työntekoa koskevia ihmisoikeuksia. Parlamentti tukee luonnollisesti tätä aloitetta. Toivomme, että neuvosto seuraa esimerkkiämme.
Arvoisa puhemies, katson, ja uskon että kaikki muutkin katsovat, että lapsi on hauras olento, jota meidän on suojeltava, emmekä voi enää hyväksyä, että lapsen oikeuksia rikotaan, poljetaan ja että lapsia alistetaan orjuuteen ja jopa murhataan huvin vuoksi tai joidenkin hyödyksi.

McKenna
Arvoisa puhemies, tämän päivän keskustelu käydään oikeaan aikaan, sillä teollisuusjohtajat eri puolella maailmaa painostavat hallituksia luopumaan Burman vastaisista pakotteista.
Aikaisemmin tällä viikolla USA-ASEAN -kauppaneuvosto, joka edustaa Amerikan ja Kaakkois-Aasian liikemiesten kermaa, arvosteli ankarasti Burman vastaisia taloudellisia sanktioita. Näiden sijaan se pyysi Yhdysvaltoja omaksumaan rakentavan osallistumisen strategian Burman viranomaisiin nähden, jotta taloudelliset siteet Burmaan säilyvät samalla, kun pyritään aikaansaamaan muutoksia. " Rakentava osallistuminen" oli Ronald Reaganinkin politiikka Etelä-Afrikassa. Tämä politiikka pitkitti mustan väestön kärsimyksiä ja, vasta kun kansainvälinen yhteisö ryhtyi vakaviin taloudellisiin toimenpiteisiin Etelä-Afrikkaa vastaan, rotusortoa harjoittava hallitus romahti.
Viimeaikaiset tapahtumat Burmassa osoittavat myös, että EU: n on ryhdyttävä päättäväisesti toimenpiteisiin. Burman kuuden miljoonan karenivähemmistön sorto on lisääntynyt viime kuukausina. Karenit pyrkivät itsehallintoon, jonka britit takasivat heille antaessaan Burmalle itsenäisyyden vuonna 1949.
On esitetty monia väitteitä, että Burman ja Thaimaan väliselle rajalle pyrkiviä siviilejä on silvottu, raiskattu ja tulitettu. Burman sotilasjuntta ei voi käyttää sen ja Karenien kansallisen liiton välistä konfliktia tekosyynä siviilejä vastaan kohdistuville hyökkäyksille.
Amnesty International on arvioinut, että Burmassa vangittiin viime vuonna poliittisista syistä noin 2 000 ihmistä. Valtaenemmistön heistä oletetaan osallistuneen täysin rauhanomaisiin toimiin.
Kun Burman maanpaossa oleva pääministeri kävi äskettäin Dublinissa, hän ilmaisi huolestumisensa siitä, että Euroopan unioni hellittäisi kaupallisista syistä painostustaan vallassa oleviin kenraaleihin. Tarvitsemme sekä komission että neuvoston vakuutuksen siitä, että näin ei tapahdu.
Vihreät kannattavat kaikilta osin EU: n päätöstä poistaa Burman kauppaetuudet sekä teollisten että maataloustuotteiden osalta, mutta asia vaatii kuitenkin lisätoimenpiteitä.
Ranskan valtion omistama öljy-yhtiö TOTAL on toiminut Burmassa monta vuotta, ja on esitetty väitteitä, että se on käyttänyt työssään pakkotyövoimaa, mukaan lukien lapsityövoimaa. Muutama kuukausi sitten se allekirjoitti yhdysvaltalaisen yrityksen UNOCALin ohella Burman öljy- ja kaasuyritysten kanssa uuden sopimuksen maakaasuetsintöjen laajentamisesta Andamanmerellä.
Tänä kesänä ASEANin oletetaan hyväksyvän Burma jäseneksi. ASEANin tammikuussa pidetyn kokouksen aikana jotkut ulkoministerit yrittivät pitää ihmisoikeuskysymykset ohjelman ulkopuolella. Jos Burma hyväksytään jäseneksi, EU: n on otettava esille ihmisoikeuksien jatkuvat loukkaukset aina kun se on mahdollista.

Dupuis
Arvoisa puhemies, istunnon puheenjohtajat vaihtuvat, edustajat tulevat ja menevät, mutta komissaarit pysyvät. Tämä on kunniaksi komissaari Marínille ja meidän etumme mukaista, koska Burman kysymys kuuluu hänen toimivaltaansa, mistä olen hyvin iloinen.
Katson, että tämä yleisen tullietuusjärjestelmän purkamista koskeva päätös on erityisen merkittävä, koska Tokiossa järjestettiin juuri äsken kokous, jossa käsiteltiin Burman demokratiaa tukevan kansainvälisen verkon perustamista. Katson näin ollen, että Euroopan unionin lähettämä signaali olisi erityisen merkittävä Aasian maille, joista hyvin moni oli edustettuna Tokion kokouksessa ja jotka ilmaisevat paljon enemmän kiinnostusta tätä kysymystä kohtaan kuin Euroopan unioni, se on myönnettävä. Mutta se ei ole merkittävä ainoastaan tästä syystä.
Lisäksi katson, että päätös on merkittävä, koska se on lajinsa ensimmäinen Euroopan unionin harjoittamassa politiikassa. Tämä on ensimmäinen kerta, kun ihmisoikeuksien puolustamista ja demokratian edistämistä koskevan politiikan käyttöön asetettiin näin vahva talouspoliittinen väline. Onnittelen komissaari Marínia asian käsittelystä tällä tavoin.
Haluaisin sanoa minua ennen puhuneille kollegoilleni, jotka rouva Aung San Suu Kyi on hurmannut - kuten minutkin - että alueen maissa on monia muitakin erittäin viisaita henkilöitä, kuten Wei Jingsheng, Wang Dan ja monet muut toisinajattelijat. Uskon, että tämä antaa heille ajateltavaa tulevaisuudessa. En kysy komissaari Marínilta, mitä hän ajattelee Aung San Suu Kyistä, mutta haluaisin kysyä - pyytäen, ettei hän vastaa heti Sir Leonille - onko hänen mielestään mahdollista käynnistää vastaavia menettelyjä alueen muissa maissa Euroopan parlamentin pyynnöstä. Katson, että tässä asiassa toimittiin ammattiyhdistysten aloitteesta. Mutta eikö olisi mahdollista, että tällä kertaa parlamentin aloitteesta alueen muissa maissa käynnistettäisiin vastaavia yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttamiseen liittyviä menettelyjä? Mielestäni Euroopan unioni ottaisi tällöin määrätietoisen askeleen kohti ulkopolitiikkansa vahvistamista.

Needle
Kiitos, arvoisa puhemies. Aivan ensimmäiseksi haluaisin esittää meidän muiden parlamentin jäsenten kiitoksen Theorinille hänen erinomaisesta mietinnöstään ja siihen tehdyistä erittäin järkevistä tarkistuksista. Tässä yhteydessä voin myös onnitella komissiota historiallisesti merkittävästä toimesta. Mielestäni yleisen tullietuusjärjestelmän peruuttaminen teollisuus- ja maataloustuotteiden osalta on erittäin myönteinen asia, vaikka kaupankäynnin loppuminen kokonaan, erityisesti TOTAL: n ja Premierin kaltaisten öljy-yhtiöiden osalta, ei valitettavasti vielä ole todennäköistä. Nämä toimet saattavat kuitenkin EU: n yhdenvertaiseksi vahvassa asemassa olevan Yhdysvaltojen kanssa.
Haluaisin, että keskustelussa esitettäisiin todellisia näkemyksiä kokemuksen eikä tiedotusvälineistä saatavan tiedon pohjalta. Jos Rangooniin menee huomiota herättämättä, kuten minä ja muut teimme viime vuoden lopussa, Rangoonin alueen teiden varsilla voi selvästi nähdä lapsityövoimaa ja pakkotyövoimaa rakentamassa hotelleja ja teitä. SLORC: n hallituksen kansainvälisille sijoituksille siellä asettama paino on ilmeinen.
Tänään minä ja kollegani Kinnock, Thomas ja Ford olemme esittäneet Strasbourgissa sijaitsevalle Club Med - matkatoimistolle vastalauseen, jossa vaadimme, että se lopettaa Burmaan suuntautuvat matkat ja toimintansa siellä ja vetäytyy muiden tavoin pois Burman kansan ja maan viehättävyydestä huolimatta. Läntisten maiden painostuksesta huolimatta SLORC saa tukea naapurimailta, kuten Kiinalta, jonka väitetään harjoittavan kukoistavaa, vahingollista maanalaista huume- ja jalokivikauppa koko maassa. Tämä rahoittaa ja edistää sortoa harjoittavaa hallitusta, joka murhaa alkuperäisväestöä Thaimaan rajalla nytkin, kun me täällä puhumme.
Tässä yhteydessä hankkeet Burman liittämiseksi ASEANiin ovat erittäin huolestuttavia mutta ennalta arvattavia, ja vetoan komissioon, jotta se kaikissa kauppaneuvotteluissa ASEANin valtioiden kehottaisi niitä harkitsemaan asiaa uudelleen. Toivon, että nämä yleiseen tullietuusjärjestelmään liittyvät toimet ovat tehokkaita ja heikentävät SLORC: a, mutta ennen kuin niiden vaikutus alkaa näkyä, toivon, että tämä parlamentti tunnustaa työn, jota asialle omistautuneet, demokratiaa ajavat ihmiset, Burman toimintaryhmä, muut verkostot ja kansalaisjärjestöt tekevät Burmassa pitäessään kansainvälisiä yhteyksiä ja toivon kipinää yllä.
Me parlamentissa emme voi keskustella Burman tilanteesta joka kuukausi, mutta meidän on joka päivä ajateltava, miten voimme auttaa Burman kansaa, kunnes se on vapaa, ja tämä mietintö ja nämä ehdotukset ovat osa tätä prosessia.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, arvoisa komissaari Marin, kun Euroopan unioni vuonna 1994 myönsi Myanmarille, entiselle Burmalle, tullietuusjärjestelmän, poliittinen tilanne oli siellä jo silloin hyvin jännittynyt. Kuitenkin tietyille teollisuus- ja maataloustuotteille annettiin helpotuksia, myös siinä toivossa, että sosiaalisessa tilanteessa saataisiin aikaan parannuksia. Päinvastainen on tapahtunut. Myanmarissa poljetaan ihmisoikeuksia jalkoihin. Pahoinpitelyt, pidätykset ja kidutus ovat osa päiväjärjestystä. Demokratialiikettä sorretaan. Kansallinen demokratialiitto -puolueen johtaja, Aung San Suu Kyi on ollut kotiarestissa jo pitkiä aikoja. Hänelle on myönnetty Saharov-palkinto ja Nobelin rauhanpalkinto. Kuinka me voimme kohdata tehokkaasti hallituksen, joka kohtelee toisinajattelijoita kuin rikollisia? Pakkotyö on Myanmarissa orjuuden muoto, joka rikkoo kansainvälisiä sopimuksia, Geneven ja kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksia. Te, kollegat, olette jo viitanneet tähän.
Tullietuusjärjestelmän peruuttaminen on ehdoton pakko. Komission, neuvoston, kansalaisjärjestöjen, Amnesty Internationalin ja Yhdysvaltain ulkoasianministeriön mukaan ihmisoikeusloukkaukset ovat vuonna 1996 lisääntyneet edelleen. Euroopan parlamentin tavoite oli ja on kehitysyhteistyön tekeminen riippuvaiseksi ihmisoikeuksien kunnioittamisesta. Viime vuonna sääntelimme tämän esimerkillisesti yhteistyösopimuksessa Nepalin kanssa.
Euroopan parlamenttia täytyy kuulla ennen tulevia neuvoston päätöksiä tullietuusjärjestelmän palauttamisesta, kuten esittelijä Theorin ehdotti oikein mietinnössään. Tätä varten on olemassa oikeudellinen perusta.
Poliittisten ja taloudellisten mahdollisuuksien rajoissa meidän on jatkettava painostusta. Häikäilemätöntä politiikkaa kohtaan ei tarvitse olla hienotunteinen. Samalla haluamme rohkaista Myanmarin demokratialiikettä. Heidän vastarintansa kenraalien kapinahallitusta vastaan on esimerkillisen rauhanomaista. Se on ansainnut yhteisvastuullisuutta ja menestystä!

Ford
Arvoisa puhemies, otan tyytyväisenä vastaan neuvoston ehdotukset peruuttaa yhteinen tullietuusjärjestelmä Burman teollisuus- ja maataloustuotteiden osalta. Toivon, että nämä toimenpiteet aiheuttavat lisäpaineita SLORC: n sotilasdiktatuurille tässä surullisessa maassa, jotta se lopettaa orja- ja lapsityövoiman laajan käytön matkailua edistävän hotelli-infrastruktuurin rakentamisessa.
Viime joulukuussa kävin salaa yhdessä Kinnockin kanssa Aung San Suu Kyin luona. Videoimme hänen haastattelunsa. Hänen viestinsä oli päivänselvä: lopettakaa investoinnit Burmassa ja asettakaa sanktioita. Näillä olisi selvästi vaikutus Burman väestöön. Hän oli kuitenkin varma toimenpiteiden tarpeesta, ja kuka voisi paremmin puhua Burman kansan puolesta? Vuonna 1990 hänen puolueensa, kansallinen demokratialiitto, sai 80 % äänistä.
Palattuamme Burmasta Kinnock ja minä käytimme tilaisuutta hyväksi ja kävimme tapaamassa komissaari Marínia ja puheenjohtajamaa Irlannin edustajaa. He olivat molemmat ymmärtäväisiä, mutta odottivat hallituksen vastausta komission kysymykseen tutkimusryhmän lähettämisestä Burmaan tutkimaan pakkotyövoiman käyttöä koskevia väitteitä. Muutaman päivän kuluessa tapaamisesta Burman juntta vastasi kieltävästi komission vierailupyyntöön. Sen tähden onnittelemme komissiota ja neuvostoa nopeasta toiminnasta. Haluan erityisesti onnitella komissaari Marínia hänen omaksumastaan tiukasta linjasta Singaporessa sekä tavasta, jolla hän otti vastaan joidenkin jäsenvaltioiden arvostelun.
Toivon myös, että Euroopan teollisuusjohtajat kuuntelevat tätä keskustelua ja että TOTAL ja Club Med seuraavat Heinekenin, Carlsbergin, PepsiCon, Levin, Applen ja Thomas Cookin esimerkkiä.
Esitän vielä kaksi loppuhuomautusta. Euroopan parlamentti teki oikein korostaessaan yhteyksiään Aasiaan. Japanin valtuuskunnan puheenjohtajiston jäsenenä minulla oli eilen kokous muiden Aasian valtuuskunnan jäsenten kanssa ja keskustelimme ASSET II: sta eli Euroopan parlamentin ja Aasian parlamenttien välisestä kokouksesta. Toivon, että kaikille on päivänselvää, että tämä koskee vain niitä Aasian parlamentteja, joiden kanssa meillä on suhteet.
Lopuksi haluan kysyä komissaari Marínilta, voiko hän vakuuttaa meille, että neuvosto ei estä tätä ehdotusta yhden jäsenvaltion suppean hallituksen toimenpiteiden vuoksi.

Marín
Arvoisa puhemies, komissio haluaa ensiksi kiittää Euroopan parlamentin antamasta tuesta komission ehdotukselle peruuttaa Myanmarin etuudet, joita se nauttii yleisen tullietuusjärjestelmän rajoissa. Koska tietyllä tapaa, hyvä Ford, jos tämä sopimus hyväksytään ministerineuvostossa maaliskuun 24. päivänä, olisi se ensimmäinen kerta kun komissio, parlamentti ja ministerineuvosto pääsevät sopimukseen - toistan, ensimmäistä kertaa - siitä, että tiettyjä sosiaalisia normeja on noudatettava myös kauppaa säätelevien yksityiskohtaisten määräysten kehyksessä.
Haluaisin tarkentaa erästä Euroopan parlamentin näkökulmaan liittyvää asiaa: komissio, minä itse suositan, että neuvosto kuulee parlamenttia tästä ehdotuksesta. Tämä toimielin on aina osoittanut olevansa poliittisesti kiinnostunut siitä, että kansainvälisessä kaupassa noudatetaan tiettyä sosiaalista etiikkaa. Toivoisin, että päätös tehtäisiin 24. päivänä päätöksen soveltamisen säännöistä riippumatta. Sen jälkeen meillä on aikaa miettiä, miten päätöstä sovelletaan tulevaisuudessa.
Miksi? Koska tämän päätöksen, joka meidän on tehtävä, perustana on nimenomaan pakkotyövoiman todellisuuden ja käytön laajuuden toteaminen Myanmarissa sekä tämän maan viranomaisten vastuu asiasta. Saavuttaakseen tavoitteensa komissio valitsi tarkoituksellisesti pitkän, monimutkaisen ja yksityiskohtaisen prosessin, jotta yleisen tullietuusjärjestelmän sääntöjä noudatettaisiin kirjaimellisesti. Tavoitteena oli, että kun komissio esittäisi tämän peruuttamissäännön, sitä vastaan ei voitaisi hyökätä oikeudellisin keinoin.
Päätös riippuu parlamentista ja ministerineuvostosta. On tehtävä päätös ja sekä myönteisesti että kielteisesti vastaavien on perusteltava kantansa. Ei voida todeta: " on tapahtunut menettelytapavirhe, työtä ei ole tehty kunnolla ja siten oikeusprosessi on käytävä läpi uudelleen." Siten olen aina sanonut - Maij-Weggen tämän varmaan muistaa - että toimin mieluummin hitaasti mutta varmasti.
Siten komission yksiköt ovat yhteistyössä kansainvälisesti tunnustettujen, meitä avustaneiden pätevien asiantuntijoiden kanssa näyttäneet toteen ja analysoineet 42 todistusta sekä kuulleet useita todistajia, joita on pitänyt suojella luottamuksellisuuden periaatteen nojalla. Valitsimme luottamuksellisuuden siksi, että emme halunneet, hyvä Dupuis, kohdata sotilasjunttaa - joka oli myös todistajana - julkisesti selvistä varovaisuussyistä. Olen itse kokenut diktatuurin ja taistellut sitä vastaan omassa maassani Espanjassa. Tiedän, että maan alla ollessa tärkeintä on nimenomaan noudattaa äärimmäistä varovaisuutta niiden henkilöiden kohdalla, jotka auttavat sisältä päin. Siten tämä työ on johdonmukaisesti tehty luottamuksellisesti.
Kun olimme todenneet nämä teot, Myanmarin viranomaisia pyydettiin kirjallisella ilmoituksella osallistumaan. Tavoitteena oli taata oikeudenkäynti, jossa vastapuolelle annettaisiin myös puheoikeus, riippumatta meidän täällä olevien mahdollisesta intellektuaalisesta tai poliittisesta vastenmielisyydestä. Burman hallitus torjui kutsun kirjallisella ilmoituksella. Komissio pitää kuitenkin kiinni siitä, että vastapuolelle on annettu puheoikeus, suojelee todistajien luottamuksellisuutta ja antaa puheenvuoron myös Ranguunin viranomaisille.
Lopputuloksenamme on, että pakkotyövoiman käyttö on edelleen yleistä ja että kaikki viranomaistasot ovat tästä suoraan vastuussa. Myanmarissa harjoitettu pakkotyö koskee koko kansaa iästä ja sukupuolesta riippumatta sekä maaseudulla että kaupungeissa, vaikka kaupunkien asukkailla onkin enemmän varoja, joten he voivat ostaa itsensä vapaaksi mainituista pakkotöistä.
Todistajat osoittivat vääriksi kulttuurilliset ja uskonnolliset tekosyyt. Myös maan buddhalaiseen alueeseen otettiin luonnollisesti yhteyttä ja me saimme vahvistuksen siitä, että buddhalaisuus ei missään tapauksessa suojele orjuutta.
Siten komissio päätti ehdottaa neuvostolle tätä peruuttamista riippumatta polemiikista, onko kyseessä YUTP: n alainen päätös vai päätös " Komissio 113" . Hyvä Dupuis, mielestäni olisi hyvin epäsoveliasta ennen ministerineuvoston 24. päivän päätöstä keskustella tällä viikolla, onko kyseessä lintu vai kala. Kyseessä on ennakkotapauksen saavuttaminen sekä ohjesäännön ja oikeuskäytännön luominen. Meillä on tulevaisuudessa aikaa pohtia tämän ensimmäisen ratkaisun muotoa. Tämä on minun mielipiteeni, mutta kunnioitan luonnollisesti parlamentin itsenäisyyttä ja suvereenisuutta.
Toivon lopuksi, hyvä Maij-Weggen, hyvä Ford, hyvä Theorin, että ministerineuvosto tekee päätöksen. Jos kaiken tekemämme työn jälkeen ja sen jälkeen mitä Singaporessa on tapahtunut ja tämän Euroopan parlamentin keskustelun jälkeen ministerineuvostossa ei pystytä tekemään päätöstä, olen erittäin pahoillani. Toivon todellakin, että tämä päätös saadaan aikaan.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 20.05.)

