
Berès
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää hyväkseni komission puheenjohtajan läsnäoloa tiedustellakseni häneltä erästä vakavaa asiaa. Ranskassa toimiva Eurooppa-liike järjestää joka vuosi 9. toukokuuta erittäin tärkeän tapahtuman, Eurooppa-päivän. Tänä vuonna haluamme ottaa aiheeksi euron. Eurooppa-liike on syyskuusta lähtien pyytänyt teiltä rahoitusta tälle tapahtumalle, jota ei pystytä järjestämään ilman tukeanne. Tähän mennessä emme kuitenkaan ole saaneet komissiolta vahvistusta avustuksen maksamisesta. Jos emme saa vahvistusta tämän viikon loppuun mennessä, Ranskan Eurooppa-liikkeen on luovuttava Eurooppa-päivän järjestämisestä. Uskon, että tämä olisi äärimmäisen suuri vahinko yhteiselle asiallemme, johon olemme panostaneet kaikkemme.

Puhemies
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, haluatteko antaa jäsen Berèsille tämän vahvistuksen nyt vai hetken päästä puheenne yhteydessä?

Prodi
. (IT) Arvoisa parlamentin jäsen Berès, en tunne esiin tuomanne kysymyksen yksityiskohtia, mutta tarkistan asian välittömästi ja vastaan kysymykseenne vielä tänään.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission puheenjohtaja.

Äänestys kiireellistä käsittelyä koskevasta pyynnöstä
Puhemies. -
Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on päättänyt soveltaa tähän päätösehdotukseen menettelyä ilman mietintöä, ja annankin heti puheenvuoron kyseisen valiokunnan puheenjohtajalle Watsonille, joka välittää meille valiokunnan lausunnon.
Watson (ELDR), kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, valiokunta, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, on erittäin tietoinen tämän asian tärkeydestä sekä kiireellisyydestä hyväksyä tämä päätös ennen 25. maaliskuuta 2001, jotta Pohjoismaat voivat osallistua siihen täydellisesti. Olisimme toivoneet, että neuvosto olisi ilmoittanut meille asiasta aikaisemmin. Se esitti päätösehdotuksen meille aivan viime hetkellä.
Näissä olosuhteissa emme kuitenkaan halua viivästyttää äänestämistä tästä asiasta, ja mielestämme tähän päätösehdotukseen on parasta soveltaa menettelyä ilman mietintöä. Ehdotamme siis, että asiasta äänestetään suoraan tällä istuntojaksolla.

Puhemies
Koska kukaan kollegoista ei vastusta kiireellistä käsittelyä, siirrymme äänestykseen.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä käsittelyä)

Komission puheenjohtaja esittelee komission vuoden 2001 työohjelman / Nizza
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu Euroopan komission vuoden 2001 työohjelmasta sekä van Velzenin ja muiden Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta komissiolle esittämästä suullisesta kysymyksestä (B5-0006/2001), joka koskee Nizzan Eurooppa-neuvoston seurantaa.
Annan puheenvuoron komission puheenjohtaja Prodille.

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, on ilman muuta hyvä asia, että kerran vuodessa käydään unionin tilaa koskeva yleiskeskustelu,. Toivoisin, että tämä nyt käytävä keskustelu merkitsisi myös uutta askelta tiellä, jota vuonna 2001 on kuljettava. Matkan varrella on monenlaisia tapahtumia ja lukuisia prioriteetteja, joista kerron puheessani, mutta ennen kaikkea se jo viitoittaa - tai sanoisin pikemminkin, että se viimeinkin viitoittaa - huomisen Euroopan suunnan.
Komissio, jonka puheenjohtajana minulla on kunnia toimia, on aina toivonut, että sitä arvosteltaisiin tekojen perusteella ja sen vuoksi minusta on erittäin tärkeää, että komission ja parlamentin yhteistyö, samoin kuin komission ja jäsenvaltioiden väliset hedelmälliset suhteet neuvostossa, johtavat todellisiin ja selviin tuloksiin. Tämän vuoksi toivon, että vuosittaisesta tapaamisesta tulisi ensiarvoisen tärkeä yhteisen, avoimen ja vapaan pohdinnan hetki, jonka puitteissa voimme tarkastella menestystämme ja ongelmiamme rakentavista näkökulmista, jotta voisimme päästä toteuttamaan Euroopan kansalaisten sydäntä lähellä olevia hankkeita.
Tiedän, että muodollinen perinne edellyttää puheenjohtajan tällaisissa tilaisuuksissa kuvaavan yksityiskohtaisesti toimeenpantuja politiikkoja, mutta en usko teidän paheksuvan, että ehdotan tästä perinteestä luopumista jossain määrin keskittyen toisin sanoen mieluummin vuoden 2001 pääasiallisiin prioriteetteihin ja laajempaan Euroopan tulevaisuutta koskevaan kysymykseen.
Puhun siis lyhyesti 12:sta viimeksi kuluneesta kuukaudesta. Kun vuosi sitten pidin puheeni parlamentissa, ilmoitin neljästä strategisesta tavoitteesta, jotka komissio oli itselleen asettanut: ensimmäinen niistä oli uusien Euroopan asioiden hoitotapojen edistäminen Euroopan tasolla; toinen tavoite oli Euroopan vakauttaminen ja läsnäolomme vahvistaminen maailmanlaajuisella tasolla; kolmas taloudellisten ja sosiaalisten prioriteettien uudelleen määrittely ja lopuksi, neljäntenä, kaikkien elämänlaadun parantaminen.
Parantaaksemme Euroopan kansalaisten elämänlaatua julkaisimme elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjan sekä ehdotuksen asetukseksi, jossa määritetään elintarvikeoikeuden perusedellytykset ja -periaatteet. Ehdotimme lisäksi Euroopan elintarvikeviranomaisen luomista' ja se aloittaa toimintansa tänä vuonna.
Tämän lisäksi ehdotimme ilmailun turvallisuutta valvovan viranomaistahon perustamista ja Erikan katastrofin jälkeen olemme kehittäneet uusia, tiukkoja meriturvallisuutta koskevia lainsäädännöllisiä keinoja.
Edistääksemme Euroopan uutta taloudellista ja sosiaalista toimintaohjelmaa esitimme Lissabonin Eurooppa-neuvostolle voimakkaita ja yksityiskohtaisia ehdotuksia, joiden ansiosta Euroopan unionilla on tällä hetkellä integroitu strategia, joka mahdollistaa Euroopan muuttumisen maailman dynaamisimmaksi ja kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi.
Maanosamme vakauttamisen avaintekijä on Euroopan unionin laajentumisstrategiamme. Koko vuoden 2000 ajan komissio on vienyt päättäväisesti eteenpäin ehdokasvaltioiden kanssa käytäviä liittymisneuvotteluja sekä käynnistänyt todellista maahanmuuttopolitiikkaa koskevan julkisen keskustelun.
Lopuksi, olemme ryhtyneet työhön edistääksemme uusia hyvän hallinnon tapoja ja aiomme julkaista sitä koskevan valkoisen kirjan ennen kesää.
Kun tarkastelemme olennaisia asioita, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio on vuonna 2000 noudattanut sitoumuksiaan etsien yksinkertaisia ja selkeitä ratkaisuja. Tahdon sanoa tänään täällä parlamentissa, että olen todella ylpeä komission henkilökunnasta, jolle vuosi 2000 on merkinnyt käänteentekeviä sisäisiä uudistuksia. Komission jäsenet ja minä itse tiedämme vaatineemme paljon kollegioltamme, ei ainoastaan työmäärässä vaan myös ja ennen kaikkea uusiin työtapoihin sopeutumisessa ja työhön liittyvässä uudenlaisessa henkilökohtaisessa vastuullisuudessa.
Sisäinen uudistus, joka ei tietenkään itsessään ole poliittinen tavoite, on kuitenkin eräs suurista vuonna 2001 tekeillä olevista töistä. Millä tahansa järjestöllä, todellakin millaisella järjestöllä tahansa, on velvollisuus sopeutua jatkuvasti ympäröivän maailman muutoksiin. Juuri siihen me tällä hetkellä pyrimme. Hallinto ei kuitenkaan voi tulla liian kauan toimeen näin korostuneen paineen alaisena, olipa vaadittujen muutosten välttämättömyys objektiivisesti asiaa tarkasteltuna kuinka suuri tahansa. Tästä syystä olen päättänyt saattaa sisäisen uudistuksen nopeasti päätökseen, kaikkia sitoumuksiamme kunnioittaen sekä varmuuden ja avoimuuden ilmapiirin säilyttäen.
Komission poliittiset valinnat ilmoitetaan vuoden 2001 työohjelmassa, joka hyväksyttiin tammikuun lopussa ja välitettiin heti parlamentille. Tärkeimmät niistä sijoittuvat eräiden pääasiallisten keskeisten kysymysten ympärille. Tämä ei ole sattumanvarainen kokoelma hajanaisia hankkeita, vaan sen johtavana ajatuksena on aina sama seikka: kansalaisten konkreettisiin vaatimuksiin vastaaminen ja heidän eduistaan huolehtiminen. Tähän yhteyteen liittyy myös unionin tulevaisuutta koskeva keskustelu, aihe, johon palaan hieman myöhemmin. Sallittakoon minun kuitenkin ensin luetella yksityiskohtaisesti tämän vuoden merkittävimmät aloitteet.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, kaikkea tekemäämme työtä Lissabonin kokouksen jälkeen ja ennen Tukholman huippukokousta on innoittanut yksi pysyvä tavoite: että voisimme jättää lapsillemme Euroopan, jonka tunnuspiirteitä ovat dynaamisuus, tasa-arvo ja vauraus, Euroopan, jonka kansalaiset voivat olla ylpeitä ajanmukaisesta pätevyydestään ja joilla on hyviä työpaikkoja ja aktiivinen rooli siinä yhteisössä, missä he elävät.
Viimevuotinen Lissabonin huippukokous loi komission selvitysten perusteella strategian tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Euroopan neuvosto tutkii ensi kuussa Tukholmassa, komission kertomusten pohjalta, saavutettua edistystä, aloja, joilla edistymme suurin askelin, mutta myös niitä aloja, joilla kehityksemme on myöhässä.
Yksi strategiamme avaintavoitteista on täystyöllisyydelle suotuisien olojen palauttaminen. Voimme jo nyt todeta, että rohkaisevaa kehitystä on tapahtunut: viime vuonna luotiin 2,5 miljoonaa työpaikkaa, joista yli kaksi kolmannesta työllisti naisia. Luku on todellakin sangen korkea, mutta jotta työllisyysongelma voitaisiin ratkaista, tämän on luonnollisesti toistuttava useana vuonna.
Toisaalta eräillä aloilla, kuten Tukholman huippukokoukseen valmistelemamme kertomus osoittaa, kehitys on ollut selvästi liian hidasta. Sen vuoksi on välttämätöntä, että Euroopan johtajat osoittavat suurempaa poliittista tahtoa ja tietoisuutta siitä, että Lissabonissa annetut lupaukset on välttämättä pidettävä, esimerkiksi yhteisöpatentin, Galileo-ohjelman ja kaasun ja sähkön vapauttamisen kohdalla: nämä ohjelmat ovat tulevaisuutemme kannalta elintärkeitä.
Tämän lisäksi meillä ei vieläkään ole johdonmukaista jatkuvan koulutuksen strategiaa. Tarvitaan siis uutta panostusta toimien tehostamiseksi eräillä avainaloilla. Tukholman kokoukseen valmistelemassamme kertomuksessa olemme yksilöineet kymmenen tällaista alaa, erityisesti - en tahdo tässä luetella niitä kaikkia - huipputeknologiat, integroidut rahoitusmarkkinat, uudet toimivallat ja Euroopan työmarkkinoiden liikkuvuus. Aion Tukholmassa pyytää valtioiden ja hallitusten päämiehiltä, etteivät he hukkaisi tilaisuuttaan ja tyytyisi jo saavutettuihin tuloksiin: meidän on edettävä ehdottoman päättäväisesti sillä uudistusten tiellä, josta sovittiin jo Lissabonissa.
Antaakseni teille kuvan kertomuksestamme esitän erityisesti kolme sen sisältämää suositusta: on poistettava ennen kaikkea sellaiset esteet, jotka haittaavat työvoiman pääsyä työmarkkinoille tai rajoittavat työntekijöiden liikkuvuutta. Tämän tavoitteen saavuttaminen edellyttää tehokkaampia verojärjestelmiä, suurempia investointeja opetukseen ja jatkuvaan koulutukseen ja lopuksi, erityistoimia tietojen vajauksen poistamiseen. Lisäksi tarvitaan toimia, joiden avulla voidaan taata ammatillisten todistusten ja eläkkeiden siirrettävyys eri aloilla ja eri maissa. Toiseksi, edelleen esimerkkinä, taloudellisia uudistuksia on nopeutettava. Kolme neljännestä bruttokansantuotteestamme muodostuu palveluista, mutta silti sisämarkkinat puuttuvat yhä tältä alalta. Kolmanneksi, jotta kykenisimme luomaan eurooppalaisen tutkimusalueen, Euroopan on oltava innovaatioiden kehityksen kärjessä. Tätä seikkaa minun ei tarvitse selventää.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, politiikkojemme välille on löydettävä kestävä tasapaino, jotta voisimme säilyttää myös tuleville sukupolville kaikki Euroopan elintärkeät voimavarat, taloudelliset voimavaramme, mutta myös sosiaalisen pääomamme ja ympäristön. Tämän oikean tasapainon löytämiseksi pitkällä aikavälillä kehitetään kestävän kehityksen strategia. Juuri tällaista strategiaa komissio kehittää parhaillaan, ja siitä keskustellaan tämänhetkisen puheenjohtajavaltion huippuhetkellä, toisin sanoen Göteborgin Eurooppa-neuvostossa. Pyrimme muuntamaan itsessään sangen abstraktin kestävän kehityksen käsitteen konkreettisiksi ja ymmärrettäviksi käsitteiksi sekä selviksi, näkyviksi aloitteiksi, jotka vaikuttavat tuotantoon ja kansalaisten tottumuksiin. Tämä strategia suuntautuu siis innovaatioon ja alalle tehtävien investointien lisäämiseen siten, että myös huipputeknologioiden tarjoamia mahdollisuuksia käytetään hyväksi: strategia, jonka avulla voidaan asettaa hinnat tasolle, joka paremmin vastaa ympäristölle koituvien haittojen kustannuksia.
Tällainen pitkän aikavälin poliittinen hanke edellyttää luonnollisesti tehokasta ennakoivaa kuulemista. Arvoisa puhemies, tätä keskustelua edistääkseni olen jo kirjoittanut teille ehdottaen, että Euroopan parlamentissa järjestettäisiin tätä aihetta koskeva laaja keskustelu. Parlamentin mielipiteet tarjoavat näet komissiolle arvokasta apua sen laatiessa strategista ehdotustaan Göteborgin huippukokoukseen, ehdotusta, jonka - toistan - on oltava selvä, sillä muussa tapauksessa huippukokouksesta tulee tehoton.
Aiomme lisäksi rohkaista vilkasta keskustelua, ei ainoastaan Euroopan toimielimissä vaan yleisemmin, kansalaistemme kanssa, julkaisemalla keskusteluasiakirjan. Tavoitteemme on hahmottaa yleiset, johdonmukaiset ja pitkän aikavälin suuntaviivat Euroopan asioiden hoitoon.
Suhteistamme muuhun maailmaan saamme kansalaisiltamme päivä toiseen yhä selkeämpiä viestejä, joiden pohjalta, mikäli todella tahdomme suunnata maailmanlaajuistumisen voimat kaikkien hyödyksi, meidän on oltava valmiita tekemään päätöksiä myös tällä alalla. Lyhyellä aikavälillä tämä merkitsee sitä, että meidän on liitettävä seuraavien vuoden 2001 prioriteettien joukkoon uusi kauppaneuvottelujen kierros, vaikka tämä ei täysin riipukaan meistä. Uusi kierros on näet paras tapa vahvistaa monenkeskistä järjestelmää ja vapauttaa kauppaa edelleen kuitenkin siten, että tätä samalla seuraavat uudet, kansalaisyhteiskunnan vaatimuksiin vastaavat normit.
Lisäksi meidän on käynnistettävä keskeisiä aloja, kuten kilpailua ja investointeja, koskevat neuvottelut keskittyen todella kehitysmaiden intresseihin. Juuri kehitysmaat ovat tämän uuden kehityksen keskeinen tekijä. Kauppapolitiikka ei voi rajoittua käsittelemään vain yritysmaailman intressejä: meidän on toimittava niin, että se hyödyttää maailman köyhimpiä kansoja. Toivomme sen vuoksi, että neuvosto ja parlamentti hyväksyisivät tässä kuussa ehdotuksemme sallia 48 maailman kaikkein köyhimmän valtion tuoda Euroopan unioniin mitä tahansa tuotteita aseita lukuun ottamatta: kaikenlaisia tuotteita maksutta ja tullitta.
(Suosionosoituksia)Eilen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri soitti minulle palattuaan Lähi-idän matkaltaan ja lopuksi hän pyysi minua nimenomaan pyytämään teitä ja neuvostoa viemään eteenpäin tätä hanketta, jota komission jäsen Lamy, koko komissio ja puheenjohtajavaltio ovat toivoneet ja joka merkitsee muutosta, kaikkine ongelmineen, joita se merkitsee meille ja valtioillemme. Olemme valmiita myös kaupallisia kysymyksiä koskevaan yhteistyöhön Yhdysvaltain uuden hallinnon ja uuden kongressin kanssa. On selvää, että presidentti Bushilla on omat alueelliset prioriteettinsa, mutta tiedän, ettei hän eivätkä hänen avustajansa aliarvioi monenkeskisen järjestelmän merkitystä.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, toinen keskeinen tapahtuma on tietenkin euron liikkeeseenlaskeminen tämän vuoden lopussa. Niin pian kun euro saa taskussamme kilisevien kolikoiden muodon, siitä tulee käsin kosketeltava osa kansalaisten arkipäivää. Kymmenen ja puolen seuraavan kuukauden aikana komissio aikoo työskennellä lujasti yhdessä puheenjohtajavaltio Ruotsin ja Belgian kanssa saadakseen päätökseen tämän tärkeän tapahtuman valmistelut: tämä on historiallinen tapahtuma, jonka vaikutukset eurooppalaisten elämään ovat pysyviä. Se vaatii kuitenkin myös valtavan ja ennen kaikkea ennennäkemättömän järjestelykoneiston. Kaikki eivät kuitenkaan suhtaudu suopeasti ajatukseen vanhojen rahayksiköidensä vaihtamisesta uuteen, enkä toki voi sulkea pois alkuvaikeuksien mahdollisuutta. Meidän on siis todellakin sitouduttava pyrkimään siihen, että kansalaiset ymmärtävät, että eurosta on hyötyä kaikille ja siitä tulee elinvoimaisen ja uudenaikaisen talouden synonyymi. Samalla se on jo nyt ehdottomasti eurooppalaisen hankkeen symboli, joka on saatu aikaa Euroopassa ja Euroopalle luodun aikataulun mukaisesti ja sille sopivalla tavalla.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, lopuksi palaan aiheeseen, johon hetki sitten viittasin: Nizzan kokouksen jälkeisen Euroopan tulevaisuutta koskevaan keskusteluun. Kaikkine puutteineen, jotka olemme jo todenneet, myönnän Nizzan sopimuksen kaksi ansiota: ennen kaikkea se on olemassa, mikä ei ole vähäinen saavutus; enää ei ole, toisin sanoen meidän puoleltamme ei ole enää esteitä, jotka estäisivät etenemisen kohti laajentumista. Toinen ansio on se, että voidaan todeta Nizzan kokouksen jälkeinen vaihe alkaneeksi, mikä mahdollistaa laajan Euroopan tulevaisuutta koskevan keskustelun aloittamisen. Viime tammikuussa totesin täällä teidän edessänne - seuraten sitä paitsi perustamissopimukseen liitettyä julkilausumaa -, että tämä kehitys käynnistyisi ensimmäisen, "avoimen pohdinnan" vaiheen myötä. Joulukuussa Eurooppa-neuvosto olisi sitten voinut siirtyä toiseen vaiheeseen, ehdotin, että sitä voitaisiin kutsua "rakenteelliseksi pohdinnaksi", joka olisi lopulta johtanut lyhyeen ja päätöksiä tekevään hallitustenväliseen konferenssiin. Olen vakuuttunut, että tarvitsemme tällaista kehitystä ja minusta näyttää, että tällä ajatuksella on kovasti kannatusta.
Tahtoisin puhua tänään täällä ennen kaikkea ensimmäisestä vaiheesta, sillä se koskee vuotta 2001. Avoimen pohdinnan vaihe, jossa jo olemme, on mielestäni keskeinen kolmesta syystä: ennen kaikkea siksi, että Euroopan kansalaiset osoittavat joka päivä teoillaan ja mielipiteillään yhä tarpeellisemman, mutta siitä huolimatta yhä etäisemmäksi koetun Euroopan paradoksin. Tarvitaan ja vaaditaan siis keskustelua, johon kaikki ja kaikki yhteiskunnan tasot osallistuisivat, jotta Euroopan unionin suuri hanke voitaisiin taas nostaa esiin ja viedä päätökseen. Toiseksi, Nizzan huippukokouksen pettymyksen aiheuttaneesta tuloksesta. Nizzasta puuttui eniten nimenomaan edeltävä, syvällinen keskustelu siitä, mitä me toivomme Euroopalta ja Euroopalle. Keskustelu kesti kauan, mutta siinä ei päästy oleellisiin seikkoihin, eikä tätä keskustelua voi perustellusti lykätä myöhemmäksi. Kolmanneksi, lopuksi, varsin yleisen käsityksen mukaan, johon itsekin yhdyn, "sanomatta jätetyn" ja rakenteellisten monitulkintaisuuksien ajattelutapa on jo tähän mennessä menettänyt aseensa.
Nyt olemme tulleet uuteen vaiheeseen, jossa peruskysymykset ovat silmiemme edessä eikä niitä voida kiertää. Vuodesta 1981 lähtien ensin yhteisössä ja sitten unionissa on jatkuvasti ollut käynnissä sopeuttamisen, rakenteellisten uudistusten, laajentumisen ja mukautumisen kehitys; lähes yhden sukupolven ajan olemme seuranneet jatkuvaa toimielinten myllerrystä, joka on lopulta kiskonut juuriltaan valtioidemme kansalaisten kiintopisteet ja saanut epäilemään valintojemme perusteita ja seuraamamme linjan johdonmukaisuutta. Olemme tehneet historiallisesti merkittäviä valintoja, jotka johtavat maanosan yhtenäisyyteen. Olisi järjenvastaista ja vaarallista antaa tällaisen yhtenäisyyden rakentua epämääräiseksi käyneen sopimuksen, hatarien aikeiden tai pessimististen tuumailujen ympärille. Mistä keskustelusta puhumme? Keskustelu koskee syvällistä uudistusta, toisin sanoen se on luonteeltaan perustuslaillinen keskustelu. Luotan kansalaistemme ja heidän valitsemiensa edustajien arvostelukykyyn, senkin vuoksi, että koska käymme keskustelua soveliaalla tasolla, emme kurkkujen kaarevuudesta tai keksityistä tai taidokkaasti vääristellyistä aiheista, vaan todellisten kysymysten tasolla, nämä kysymykset kiinnostavat kansalaisia, jotka sitä paitsi yleensä vaativat enemmän Eurooppaa eivätkä suinkaan vähemmän.
Eurooppalaisten esittämät kysymykset eivät ainoastaan koske aivan muita asioita kuin kurkkuja eivätkä ne, myöntäkäämme tämä, pääosin liity toimielimiä koskevaan keskusteluun, joka on työllistänyt meitä Maastrichtin ajoista saakka ja joka nykyään - tätä ei enää, ei varsinkaan Nizzan kokouksen jälkeen voi kieltää - pyörii tyhjää. Uskoakseni todellinen ongelma on se, että olemme jossakin vaiheessa kadottaneet jäsenvaltioidemme välisen yksimielisyyden siitä, mihin suuntaan nyt olisi jatkettava. Monisanaisin asiakirjoin ja monimutkaisin sanamuodoin onnistutaan yhä vähemmän peittämään eroavaisuuksiamme: eroavaisuuksia, jotka mielestäni osaksi johtuvat näinä viime vuosina huonosti suunnatusta keskustelusta, keskustelusta, joka usein on perustunut pelkkiin valtakysymyksiin. Meidän on lopultakin päästävä itse asiaan.
On luonnollista, että Euroopan unionin lopullisista tavoitteista vallitsee mielipide-eroja, koska, onneksemme me olemme erilaisia. Minua kuitenkin lohduttaa se ajatus, että vaikka ei ehkä muusta, niin ainakin hankkeen oleellisesta sisällöstä voidaan saavuttaa yhteisymmärrys. Tämä johtaa minut todellisiin kysymyksiin, niihin kysymyksiin, joihin odotan julkisen keskustelun keskittyvän. Esimerkiksi: olemmeko vai emmekö ole kaikki samaa mieltä siitä, että päämäärämme on rakentaa kokonaisuus, joka päättäväisesti aikoo ottaa oman paikkansa maailmanlaajuisella tasolla, toisin sanoen poliittisen, ei ainoastaan kaupallisen kokonaisuuden? Me kaikki olemme tietoisia perustavanlaatuisesta panoksesta, josta kansojemme tulevaisuus riippuu, sillä jäsenvaltioillamme, jokaisella erikseen, olisi äärettömän paljon suurempia vaikeuksia varmistaa olemassaolonsa ja identiteettinsä maailmassa. Toinen kysymys: minkä tasoisen taloudellisen ja sosiaalisen solidaarisuuden olemme valmiit luomaan välillemme? Ei ainoastaan välttääksemme rahatalouden ailahduksia tai sisämarkkinoiden sirpaloitumisen riskejä, vaan siksi, että mielestämme kansojemme on autettava toisiaan ja osallistuttava yhteiseen yritykseen. Ja vielä: olemmeko yhtä solidaarisia sisäiseen ja ulkoiseen turvallisuuteen liittyvissä kysymyksissä? Edelleen: millaisen ympäristön jätämme tuleville sukupolville? Viimeiseksi: millaisin välinein Euroopan kansat pystyvät tehokkaimmin turvaamaan ja vahvistamaan arvomme, demokratian, solidaarisuuden ja oikeuden?
Tällaisia ovat kysymykset, joita meidän on mielestäni itsellemme esitettävä tänä vuonna käytävässä keskustelussa. Ne ovat merkittäviä poliittisia, eivät toimielimiin liittyviä kysymyksiä, ja näiden kysymysten vastauksista riippuu, millaisen yhdessä elämisen ja toimimisen tavan valitsemme.
Teidän ei pidä luulla, että avatessani tämän näitä teemoja käsittelevän laajan keskustelun kehottaisin kansalaisia tai teitä itseänne ryhtymään keskustelemaan ilman kiintopisteitä, lähtemään puhtaalta pöydältä. Keskustelemme kaikkien niiden huomattavien ja hyödyllisten seikkojen valossa, jotka yhteisön ja unionin 50-vuotisen olemassaolon aikana on toteutettu; puhumme Euroopasta, joka on saavuttanut rauhan, vaurauden ja viimeksi jopa yhtenäisvaluutan.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, teidän avullanne, kansallisten parlamenttiemme kansanedustajien ja hallitustemme avulla meidän on otettava esiin nämä kysymykset ja hankittava vastauksia. Tämän sanoessani - toivottavasti tämä on selvää - en sekoita julkista, laajasti kansalaisyhteiskunnassa käytävää avointa keskustelua demokraattiseen edustuksellisuuteen. Kansanedustajilla, sekä Euroopan että kansallisissa parlamenteissa, on erityinen oikeutus, sillä he ovat valittuja edustajia. Tämä on pidettävä mielessä silloin, kun koittaa aika eritellä tätä pohdintaa ja muuntaa se selviksi tuloksiksi.
Silloin pääsemme toiseen, Laekenin jälkeiseen vaiheeseen. Kukaan ei enää ajattele sen tapahtuvan ilman Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien vahvaa osallistumista: ensinnäkin sen vuoksi, ettei Eurooppa ole enää pitkään aikaan ollut pelkkä valtioiden välinen suhde vaan ennen kaikkea kansojen välien suhde, mutta myös siksi, etten enää erota kansallismielisten asenteiden vastakkainasettelussa sellaista innoitusta tai mielikuvitusta, joita syvälliseen uudistamiseen ehdottomasti tarvittaisiin.
Laekenin ja asianmukaisen valmistelun jälkeen rakenteellisen pohdinnan on perustuttava muotoon, joka yhdistää kaikki toimijat - Euroopan parlamentin, kansalliset parlamentit, hallitukset ja komission - muotoon, joka saa yhä täsmällisemmän sisällön itse Laekenin kokouksessa ja sitä seuraavissa Eurooppa-neuvostoissa vuonna 2002. Juuri tässä Euroopan neuvoston ja konventin tai konferenssin, kokouksen tai foorumin - en uskaltaudu terminologian vaaralliselle maaperälle - välisessä interaktiivisessa keskusteluprosessissa voidaan täsmentää kysymyksiä ja lopulta vetää toimielimiä koskevat johtopäätökset.
Kuten olette varmaankin ymmärtäneet, tämän hankkeen kantavuutta ei voida rajata neljään Nizzassa päätettyyn kysymykseen. Michel Barnier saa täyden tukeni sanoessaan, kuten hän sanoi perussopimuksia käsittelevässä valiokunnassa, että työssä on kysymys johdonmukaisen ja kestävän suunnitelman kehittäminen laajentunutta unionia varten. Komissio aikoo toki tehdä oman osansa ja esittää lukuisia aloitteita: se on jo aloittanut tämän esittäessään erityisesti perussopimusten uudistusta, jota jo käsitellään; se aikoo jatkaa tarjoamalla apuaan parlamentille ja seuraaville puheenjohtajavaltioille järjestämällä laajan ja syventävän Nizzan julistuksessa mainitun keskustelun; se jatkaa työtään uusia asioiden hoitotapoja koskevassa valkoisessa kirjassa.
Älkää odottako, että unionin ja valtioiden toimivaltojen määrittely olisi tässä kirjassa valmiina. Kirjassa ei puututa perussopimuksiin liittyviin seikkoihin vaan tarjotaan oma panos ja pyritään määrittämään todellisen hallinnollisen hajauttamisen välineitä sekä tapoja soveltaa yhteisiä politiikkoja sopivimmalla tasolla, toisin sanoen mahdollisimman lähellä kansalaisia.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toisinaan sanotaan - ja minä yhdyn tähän ajatukseen - että Euroopan rakentaminen on 1900-luvun jälkipuoliskon tärkein tapahtuma. Jokaisessa kehityksensä vaiheessa se on poikkeuksetta törmännyt irvileukoihin, jotka ovat väittäneet sitä toteuttamiskelvottomaksi, tai peräti naurettavaksi utopiaksi. Tästä huolimatta näemme vuoden 2001 lopussa kolikot ja setelit, joista silloin, kun tätä hanketta aluksi suunniteltiin, sanottiin asioita, joita en kehtaa edes toistaa. Olemme kuitenkin päässeet tähän asti, ja meillä kaikilla on syytä olla siitä ylpeitä.
(Voimakkaita ja jatkuvia suosionosoituksia)

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, olemme tyytyväisiä tähän komission vuoden 2000 työohjelmasta käytävään keskusteluun, vaikka tämä keskustelu käydäänkin mielestämme liian myöhään. Nizzan vuoksi ei ehkä ole ollut mahdollisuutta käydä tätä keskustelua ennen kuin nyt helmikuussa 2001. Toivomme kuitenkin, että tulevina vuosina nämä keskustelut käydään kulloinkin keskustelun aiheena olevaa ohjelmavuotta edeltävänä syksynä, ja asiastahan on jo sovittu näin.
Haluan kuitenkin kritisoida neuvostoa voimakkaasti eräästä asiasta: arvoisat kollegat, minusta on häpeällistä, että ministerineuvosto ja neuvoston puheenjohtaja eivät ole läsnä, kun komissio esittää ohjelmansa! Me emme voi hyväksyä sitä!

Tämähän osoittaa, mikä nykyisin on vialla! Ulkoministerit matkustavat ympäri maailmaa, mitä en lainkaan arvostele, sillä sehän on heidän tehtävänsä ulkoministereinä; samaan aikaan he ovat kuitenkin vastuussa Euroopan asioista. Siksi meidän onkin sanottava, että Eurooppa-politiikka ei ole enää ulkopolitiikkaa, ja Eurooppa-politiikan osoittaminen ulkoministereille ei ole enää tarkoituksenmukaista - ja heidän poissaolonsa on siitä uusi todiste - ja meidän on muutettava näitä rakenteita. Tarvitsemme hallituksiin henkilöitä, jotka huolehtivat vain Euroopan asioista.
(Suosionosoituksia oikealta)
Vaadin sen vuoksi, että perustamme Eurooppa-ministerien neuvoston, jonka edustaja voisi myös olla jatkuvasti läsnä parlamentissa. Eurooppaa ei muotoilla siten, että ulkoministerit pitävät suuria puheita, vaan siten, että tehdään joka päivä töitä Euroopan tulevaisuuden puolesta. Vaadimme siten, että ministerineuvostossa tehdään rakennemuutoksia.
(Suosionosoituksia oikealta)
Olemme iloisia kuultuamme, että Ranskan presidentti Jacques Chirac on vaatinut julkista keskustelua Nizzan jälkeisestä prosessista, aivan kuten komission puheenjohtaja Prodikin. Haluamme, että mantereemme tulevaisuudesta järjestetään laaja julkinen keskustelu, ja arvoisa komission puheenjohtaja, meidän ryhmämme - minähän en voi puhua koko parlamentin puolesta - on teidän puolellanne, me olemme teidän liittolaisenne, kun on kyse Euroopan tulevaisuudesta. Haluaisimme vahvistaa teidän asemaanne yhteisön toimielimenä, sillä mielestämme ministerineuvosto ei tällä hetkellä kykene täyttämään tehtäviään yhteisön toimielimenä ja edustamaan yhteisiä etuja.
Te puhuitte Euroopan parlamentin osallistumisesta tähän prosessiin. Haluaisimme olla hieman konkreettisempia. Puolueperheemme, Euroopan kansanpuolueen ryhmä, päätti ja suositteli tämän vuoden tammikuussa Berliinissä järjestetyssä kongressissa, että meidän tulisi järjestää uudistuskonferenssi, joka vastaisi rakenteeltaan yleiskokousta, toisin sanoen siihen osallistuisi Euroopan parlamentti, kansalliset parlamentit, hallitus, komissio ja neuvosto.
Haluamme nähdä jo tänä vuonna ensin Tukholmassa, sitten Göteborgissa ja lopulta puheenjohtajavaltio Belgian johdolla Laekenissa merkkejä siitä, että tällainen konferenssi voi aloittaa työnsä vuonna 2002. Tämän konferenssin tulisi olla niin sanotusti suuren julkisen eurooppalaisen keskustelun päänäyttämönä, ja tuossa konferenssissa tulisi saattaa alulle jäsennelty keskustelu.
Toinen huomautukseni koskee turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa. Arvoisa komission puheenjohtaja, vaadimme, että komissio asettaa yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan yhdeksi painopisteeksi, sillä kansallinen politiikka on mielestämme tuloksetonta. Nämä vaikeat tehtävät voidaan ratkaista vain yhteisellä politiikalla. Erään tärkeän maan, nimittäin Saksan liittotasavallan, liittokansleri on sanonut: kun pääsemme sopimukseen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan periaatteista, voimme myös siirtyä nopeasti enemmistöpäätöksiin. Pyydän komissiota nopeuttamaan töitä, jotta voisimme siirtyä mahdollisimman nopeasti enemmistöpäätöksiin turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikassa, kunhan olemme ensin sopineet sen perusteista.
Kehotamme komissiota kuitenkin ottamaan aloitteissaan huomioon lisäksi mahdolliset seuraukset. Olemme saaneet sen käsityksen, että esimerkiksi perheiden yhdistämistä koskevassa kysymyksessä te haluatte ottaa huomioon vaikeasti hahmoteltavan henkilöryhmän. Pyydämme, että palaatte perheiden yhdistämisessä ydinryhmään, jotta vaikutukset eivät olisi vaikeasti hahmotettavissa. Turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikalle on annettava kokonaisuudessaan tärkeä asema.
Kolmas huomautukseni koskee Eurooppaa talousympäristönä. Kuten kaikki tietävät, 1. tammikuuta 2002 käytössämme on yhteinen eurooppalainen valuutta, mikä on mullistava tapahtuma - komission puheenjohtaja viittasi siihen oikeutetusti - ja se muuttaa koko Eurooppaa. Meidän on kuitenkin myös vahvistettava Euroopan kilpailukykyä luomalla edellytykset sille, että nimenomaan pienet ja keskisuuret yritykset voivat tehdä investointeja, sillä nimenomaan pk-yritykset luovat uusia työpaikkoja. Uskon, että meidän on lujitettava ponnistelujamme tällä alalla.
Euroopan unionin laajentumiskysymyksessä pyrimme siihen, että voimme ottaa Euroopan unioniin ensimmäiset uudet jäsenvaltiot vuoteen 2004 mennessä. Arvoisa komission puheenjohtaja, kehotan teitä käynnistämään julkisen tiedotuskampanjan, jotta voimme vakuuttaa myös omien maittemme kansalaisille, että Euroopan unionin laajentuminen on välttämätöntä ja Euroopan edun mukaista myös historiallisesta näkökulmasta.
Lopuksi huomautan, että me haluamme voimakkaan, toimintakykyisen ja demokraattisen Euroopan. Arvoisa komission puheenjohtaja, sallikaa meidän työskennellä yhdessä sen puolesta. Me olemme teidän puolellanne, kun vahvistatte yhteisön toimielinten asemaa. Vaadimme, että neuvosto ei kieltäydy yhteistyöstä, vaan tekee oman osuutensa tässä Euroopan tulevaisuutta koskevassa hankkeessa. Jos toimimme yhdessä, sen pitäisi onnistua. Neuvoston on nyt kuitenkin täytettävä omat tehtävänsä komission ja parlamentin näytettyä esimerkkiä.
(Suosionosoituksia)

Suominen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, unionin laajetessa itäisiin Keski-Euroopan maihin ja Baltiaan aivan jo muutaman lähivuoden kuluttua tulevat suhteemme unionin ulkopuolelle jääviin itäisiin naapureihin yhä tärkeämmiksi. Unionin kannalta suurimmat potentiaaliset mahdollisuudet vahvistaa rauhantilaa lähiympäristössä ja saada uusia taloudellisia yhteistyökumppaneita löytyvät Venäjän ja Ukrainan suunnalta. Unionin toiminnassa tämä ei vielä valitettavasti näy. Me haemme mieluusti asialle syytä siitä, että näillä mailla ei ole itsellään vielä taloudellisia edellytyksiä tai poliittista halua löytää sopivia yhteistyömuotoja. Mutta Välimeren eteläpuoliseen yhteistyöhön on jo panostettu huomattava määrä rahaa ja resursseja, vaikka siellä tulokset yhä odottavat toteutumistaan.
Pitkäjänteisyyttä tarvitaan myös idässä. En huomannut puheenjohtajan katsauksessaan kertaakaan mainitsevan suhteitamme itään, mikä ehkä laajan katsauksen puitteissa olikin mahdotonta. Viime vuosina unionin rahallinen panostus Venäjään on ollut yksi kymmenesosa siitä, mitä kuluu Välimeren alueella. Kaikkiin entisiin Neuvostoliiton maihin on käytetty puolet siitä mitä Välimeren yhteistyöhön. Suhde ei alkuunkaan vastaa sitä merkitystä, mikä näillä lähialuesuunnilla toisiinsa verrattuna on.
Varsinkin taloudellisten yhteistyömuotojen tulee olla konkreettisia ja toteuttamiskelpoisia. Pietarin kaupungin ja lähialueen noin yhdeksän miljoonan ihmisen jätevedet johdetaan joko käsittelemättöminä tai huonosti toimivien laitosten kautta ekologisesti haavoittuvaan matalaan ja vähäsuolaiseen Suomenlahteen. Jo nyt tästä on aiheutunut pahoja, pysyviä luonnontasapainon muutoksia ja tilanne jatkuu pahenevana. Puheenjohtaja Prodi peräänkuulutti kestävää ympäristökehitystä. Leningradin alueen jätevedenpuhdistamo olisi eräs pohjoisen yhteistyöalueen konkreettinen hyvä esimerkki, joka tulisi nyt saattaa alulle.

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet; haluan ensiksi ryhmäni puolesta onnitella komissiota vuoden 2001 työohjelmasta, jossa toteutuu se lainsäädäntöohjelma, jota parlamentti pyysi ryhmäni aloitteesta komission virkaan asettamisen ehtona.
Ehdotuksissa ei ole kitsasteltu; työohjelmassa on 485 ehdotusta, joista 155 on peräisin viime vuodelta, joten ehdotukset ovat kasautuneet. On muistettava, että viime vuonna toteutui 50 prosenttia ohjelmasta. Komission ei tarvitse tehdä paljon ehdotuksia. Sen tarvitsee vain toteuttaa tekemänsä ehdotukset.
Haluan lisäksi muistuttaa vielä kerran, että oli sovittu, että ohjelma esiteltäisiin tammikuussa parlamentin valiokuntien kuulemisen jälkeen; onkin syytä toivoa, että määräaikoja pystytään ensi vuonna noudattamaan paremmin kuin tänä vuonna.
Korostan, että ohjelman olennaisena kysymyksenä on aivan epäilemättä saada kansalaiset sitoutumaan Euroopan rakentamishankkeeseen, mikä on hankkeen onnistumisen ehdoton edellytys. Tästä syystä velvollisuutenamme on ratkaista yhdessä kansalaisia huolestuttavat ongelmat, kuten taloudellinen ja sosiaalinen toimintaohjelma, josta puhumme maaliskuussa, elintarvikkeiden turvallisuus, euron käyttöönotto käteisvaluuttana sekä järjestäytyneen rikollisuuden torjunta, vuosituhannen neuvottelukierrosta unohtamatta. Haluan sanoa, että ryhmäni tukee komission "kaikkea paitsi aseita" -ehdotusta; toisin sanoen sitä, että 48 maailman köyhintä maata saa aseita lukuun ottamatta viedä tuotteitaan rajoituksetta. Nämä ovat ohjelman avainkohtia.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö meihin kohdistuisi arvostelua, joka meidän täytyy ottaa vastaan ja kestää. Brysselin byrokraatteja on arvosteltu muun muassa hullun lehmän kriisin hoitamisesta; mielestäni meidän on tässäkin asiassa puolustauduttava sanomalla, että komissio ja parlamentti täyttivät velvollisuutensa jo vuosia sitten, että ennustimme tämän kriisin ja että meidän täytyy edelleen vaatia paitsi syyllisten selvittämistä myös reagoimista kansalaistemme huoleen. Yhtenäismarkkinoiden toteuttamisessa ei nimittäin ole kyse vain sääntelyn purkamisesta ja kansalaisia suojelevien sääntöjen poistamisesta tai rajattoman hyödyn hakemisesta, vaan siinä pyritään myös takaamaan olennaiset palvelut ja tekemään niin sivistyneesti kilpailun ja vapauden lisääntyessä. Tämä on syytä muistaa, sillä vaikuttaa siltä, että nykyisin puhutaan vain sääntelyn purkamisen eikä sivistyneen toimintaympäristön hyveistä.
Arvoisa komission puheenjohtaja, esittäisin pari huomautusta uudesta hallintotavasta, joka on erittäin muodikas ja hieman epämääräinen käsite. On syytä ottaa uudestaan esille vanha ja hyvä demokraattinen tekniikka, jonka ansiosta voimme ymmärtää esimerkiksi 2 500 vuotta sitten eläneen Perikleen viestejä. Pyytäisin, ettette puhuisi meille hyvin yleisluonteisista asioista, kuten olette tähän asti tehnyt, vaan että tekisitte nyt tässä keskustelussa konkreettisen ehdotuksen, jossa komissio ehdottaa Firenzen yliopistollisen Eurooppa-instituutin työn pohjalta yksinkertaisia ja ymmärrettäviä perussopimuksia, jolloin presidentti Havel ei enää tarvitse työhuoneeseensa tuota perussopimuksia, pöytäkirjoja ja liitteitä täynnä olevaa laukkua. Tarvitsemme niin ikään komission ehdotuksen toimivaltajaosta sekä siitä, miten perusoikeuskirja voidaan sisällyttää perussopimuksiin. Tässä on kyse kaikesta, toisin sanoen erittäin laajasta asiasta. Arvoisa komission puheenjohtaja, älkää siis esittäkö niin paljon yleisluonteisia vetoomuksia kansalaisyhteiskunnalle, vaan puhukaa enemmän sen vaaleilla valittujen edustajien kanssa, toisin sanoen meidän jäsenvaltioita edustavien Euroopan parlamentin jäsenten kanssa.
Mielestäni on keskeistä, ettemme tänä vuonna järjestä mitään kahvilakeskustelua tai näytöstä; meidän on nyt pohdittava, mitä menettelyä ja menetelmää käytämme. Arvoisa puhemies, luulen, että tämäkin vaatii täsmennystä. Pahoittelemme neuvoston poissaoloa; mielestämme ei kuitenkaan ole hyvä parlamentaarinen menetelmä, että Euroopan kansanpuolue ja sitä edustava jäsen Poettering saavat viisi minuuttia enemmän puheaikaa, koska hänen on kiitettävä niitä kollegoja, jotka äänestivät sen puolesta, että tässä kuussa esitetään kysymys komissiolle eikä neuvostolle, kuten me olimme ehdottaneet ja kuten ilmeisesti tehdään maaliskuussa; se on oikeudenmukaista parlamentaarista keskustelua, mutta nyt tilanne on todellakin se, että keskustelun ehtoja vääristellään, eikä puheaikojen jakamisessa ryhmien ja jäsenten kesken ole mitään mieltä. Olemmekin sitä mieltä, että neuvoston pitäisi olla läsnä täällä, kuten ehdotimme, selvittämässä meille, millaisin ehdoin konferenssi laati liitteen IV, jotta kyseessä ei olisi katteeton lupaus eikä myöskään minkäänlaisen spontaanin tai neuvostoaikaisen prosessin alku. Tästä syystä mielestämme on erittäin tärkeää puheenjohtaja Prodin mainitseman rakenteellisen pohdiskelun yhteydessä täsmentää hänen viimeisintä ehdotustaan; toisin sanoen sitä, että olisi jonkinlainen foorumi, konferenssi tai kokous, johon osallistuisivat Euroopan parlamentin jäsenet, komissio, neuvosto, jäsenvaltioiden hallitukset ja myös jäsenvaltioiden parlamenttien jäsenet; mutta siellä ei pitäisi ainoastaan keskustella vaan myös tehdä ehdotuksia, jotka voidaan lopulta lyödä lukkoon ja ratkaista.
Arvoisa puhemies, lopetan nyt, koska puheaikani on lopussa, ja kehotan komissiota tekemään ehdotuksia, koska sillä on ehdotusten tekemiseen tarvittava koneisto. Näin voimme vahvistaa liittoa, joka on mielestämme välttämätön, jotta voisimme päättäväisesti edistyä keskustelussa ja tehdä ratkaisuja Euroopan rakentamisen tulevaisuudesta.

Cox
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, neuvoston "tyhjä tuoli", hyvät kollegat, haluan aloittaa onnittelemalla puheenjohtaja Prodia ja hänen kollegoitaan komissiossa viime vuonna saavutetusta huomattavasta edistyksestä ja erityisesti uudistustyöstä, joka ei ole unionin tärkeimpiä poliittisia prioriteetteja mutta kuuluu kuitenkin väistämättömiin institutionaalisiin vaatimuksiin. Iloitsen ryhmäni puolesta tällä alalla saavutetusta edistyksestä.
Kiinnitimme erityistä huomiota komission viimeviikkoiseen kertomukseen - Tukholmaa edeltävään kertomukseen - Lissabonin prosessista. Vaikka olemme asettaneet itsellemme kunnianhimoiseksi tavoitteeksi olla kymmenen vuoden sisällä maailman dynaamisin tietoon pohjautuva talous, etenemme sitä kohti hitaammin kuin meidän pitäisi. En vähättele parlamentin osuutta, en ole huono häviäjä, mutta kuuluin vähemmistöön, joka hävisi äänestyksen postipalvelujen vapauttamista koskevasta ehdotuksesta. Olemme kaikki samassa veneessä.
Mieleeni tulee tarina, jota Yhdysvalloissa kerrotaan kuuluisasta pormestarista Richard Daleysta, joka johti useaa Chicagon kaupunginhallitusta. Yhden niistä aloittaessa toimintaansa hän piti puheen ja halusi puhua saavutusten uusista tasangoista. Hänelle sattui kuitenkin lipsahdus, kuten meille politiikoille usein käy, kun meidän pitää lukea puheemme nopeasti. Hän pyysi uutta hallitustaan pyrkimään kohti uusia saavutusten "latteuksia"! Meidän täytyy varmistaa, ettei tämä ole suhtautumisemme Lissabonin prosessiin, vaan että me todella kuljemme eteenpäin. Tukholmaan pitää lähettää viesti, että olemme oikeasti ja syvästi sitoutuneet tähän ja tämä täytyy asettaa etusijalle.
Kuluneen vuoden aikana on tapahtunut tuntuvaa edistystä elintarvike- ja kuluttajapolitiikan vakuuttavuuden kasvattamisessa. Paljon on vielä tekemättä, mutta tuntuvaa edistystä on tapahtunut.
Kaupasta ja kehityksestä: ryhmäni kannattaa "kaikkea paitsi aseita" -ehdotusta. Toivon, että kun komissio tarkastelee Maailman kauppajärjestöstä ja maatalousuudistuksesta käytävään keskusteluun liittyviä maatalouden vaikeuksia, se ei anna näiden keskustelujen peräkkäisyyden häiritä kauppaan liittyvää aloitetta. Tämä on tärkeä eurooppalainen aloite, ja toivon komission tukevan sitä huolimatta muihin neuvotteluihin mahdollisesti liittyvistä ajoitusongelmista.
ELDR-ryhmän mielestä meidän täytyy kiinnittää kiireellisemmin huomiota turvapaikanhakijoihin ja maahanmuuttajiin. Onnittelen komission jäsen Vitorinoa tässä asiassa tehdystä työstä, mutta Tampereella laadittiin toimintaohjelma, ja ihmettelen, miksi vielä näin kauan Tampereen kokouksen jälkeen pyrimme yhä määrittelemään, millainen tämän toimintaohjelman pitäisi olla.
Laajentumisesta: ryhmäni on täysin sitoutunut laajentumisprosessiin, mutta haluan sanoa komissiolle - ja sanon saman parlamentille ja korkea edustaja Solanalle - että meidän täytyy tutkia Kyproksen kysymystä rauhallisesti ja erittäin huolellisesti. Kyse ei ole vain yhteisön säännöstöstä - sen suhteen he pärjäävät oikein hyvin. Sen ohella on kuitenkin tärkeitä ja vakavia poliittisia kysymyksiä, joihin ei käytetä sitä aikaa ja huomiota, joita uskomme niiden tarvitsevan, jotta asia voitaisiin hoitaa menestyksekkäästi.
Lainsäädäntöohjelman muodosta: olen iloinen, että se menee parlamentin valiokuntien tarkasteltavaksi. Olen iloinen, että pääsemme miettimään sitä ja pohtimaan painopistealueita. Puheenjohtaja Prodi on sanonut, ettei se ole pelkkä kokoelma hajanaisia ajatuksia, ja hän on todellakin esittänyt joitakin prioriteetteja. Mutta olen katsonut sitä. Se on 49 tiivistä sivua ilman tietoa. Se on 49 sivua, jotka kattavat 593 eri aloitetta. Tällaisessa menetelmässä on vaikea löytää todellisia prioriteetteja, ja päätellä, mitkä asiat ovat poliittisesti painavia ja tärkeitä ja mitkä asiat ovat niitä, joita meidän täytyy käsitellä vain siksi, että ne ovat osa asianmukaista prosessia. Sellaisesta meidän täytyy päästä.

Meidän täytyy muuttaa toimintatapaamme. Toivoakseni ensi syyskuussa saamme asiakirjan, jossa jokainen aloite on metodologisesti oikeutettu. En tarkoita, ettei tässä kaikki olisi oikeutettua - mutta selittäkää meille. Ehkä pyysimme joitakin aloitteita, mutta harkittuamme asiaa huomaammekin, etteivät ne olekaan niin tärkeitä. Kuinka paljon tähän vaikuttaa Eurooppa-neuvoston komissiolle esittämä pyyntö aloitteiden tekemisestä? Emme löydä tästä asiakirjasta vastauksia. Haluaisin nähdä niitä. Ei ole kyse puuttumisesta komission perustamissopimusten mukaiseen oikeuteen tehdä aloitteita vaan laadunvalvonnasta.
Lopuksi haluaisin sanoa, että mielestäni meidän olisi hyvä tehdä tämä ensi syyskuussa ja saattaa keskustelut päätökseen ennen joulukuuta ja, arvoisa puhemies, te tämän toimielimen puhemiehenä ja puheenjohtaja Prodi Euroopan komission puheenjohtajana voisitte mennä Eurooppa-neuvostoon ja sanoa siellä suoraan: tämä on meidän prioriteettimme Eurooppaa varten. Onko se teidän? Näin meidän täytyy toimia, toimintamme kaipaa enemmän puhtia, kohdentamista ja voimaa.
Lopuksi haluan sanoa yhden asian Nizzasta - Nizzan jälkeisestä ajasta. Meidän pitäisi Euroopan parlamentissa tukea laajaa ja avointa keskustelua, jolla pohjustetaan Laekenin Eurooppa-neuvoston jälkeistä täydellistä institutionaalista osallistumista. Ryhmäni haluaa, että Laekenin jälkeen otetaan käyttöön jonkinlainen valmistelukuntatyyppinen menetelmä, jossa neuvosto sitoutuu aktiivisesti Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien laajaan osallistumiseen.
(Suosionosoituksia)

Hautala
Arvoisa puhemies, minunkin ryhmäni kannattaa lämpimästi sitä, että tässä keskustelussa todella etsitään keskeisiä prioriteetteja ja että me voisimme hetkeksi unohtaa tämän business as usual -lähestymistavan, jonka kyllä kohtaamme arkisessa työssämme täällä.
Haluan aivan ensimmäiseksi todeta, että keskeiseksi ongelmaksi on muodostumassa se, että unionilta puuttuu välineitä, joilla se voi toimia niin, että se todellakin kykenee vastaamaan esimerkiksi lisääntyvän globalisaation haasteisiin, ja välineitä, joilla se voi suojella kansalaisia tämän globalisaation kaoottisilta vaikutuksilta. Viittaan nyt tässä vaan siihen, että Nizzan huippukokouksessa ei suinkaan kyetty tekemään päätöstä, että jatkossa kyettäisiin päättämään verotusta koskevista asioista määräenemmistöllä. Tämä tarkoittaa, että me jätämme markkinavoimille tämän veroalueen. Me annamme markkinavoimien muokata verojärjestelmäämme, ja tämä on tietenkin keskeinen este sille, että me voisimme rakentaa sitä, mitä me kutsumme täällä eurooppalaiseksi sosiaaliseksi malliksi, jossa me haluamme ohjata verotuksella yhteiskunnan kehitystä.
Täällä mainittiin väestökehitys. On aivan selvää, että meidän täytyy todella voimakkaasti taistella kasvavaa rasismia vastaan, koska me emme voi mitenkään muuten kohdata maahanmuuttajia ja turvapaikanhakijoita. Tässä meillä kaikilla on suuri julkinen vastuu.
Arvoisa puhemies, tässä salissa puhutaan hyvin usein voimakkaita sanoja kansalaisista. Täällä on tänäänkin monta kertaa sanottu, että kansalaiset täytyy ottaa mukaan päätöksentekoon, mutta valitettavasti tämä hyvin usein unohdetaan, kun tulee käytännön tilanne. Otan tässä nyt yhden ajankohtaisen esimerkin. Toimielimet yrittävät parhaillaan saada aikaan avoimuusasetusta, jolla turvattaisiin kansalaisten oikeus saada tietoa unionin päätöksenteosta. Haluan varoittaa kollegoja ja kaikkia läsnäolijoita siitä, että nyt näyttää siltä, että tästä avoimuusasetuksesta on pikemminkin tulossa asetus, joka suojaa toimielinten luottamuksellisen toiminnan, siis täsmälleen päinvastoin. Me emme voi hyväksyä tällaista ja me tarvitsemme myös tästä asiasta enemmän julkista keskustelua. Ei tästäkään asiasta voida puhua kokonaan vain suljettujen ovien takana, niin kuin tällä hetkellä tapahtuu.
Arvoisa puhemies, kestävä kehitys on mainittu puheenjohtaja Prodin alkupuheenvuorossa, ja tämä on minun ryhmäni aivan keskeinen tavoite. Jos emme onnistu Göteborgissa saamaan aikaan todellista kestävän kehityksen ohjelmaa, olemme hukanneet mahdollisuuden, joka ei ehkä toistu. Tässä jos missä komission on osoitettava johtajuutta ja näkemystä. Mutta näyttää siltä, että tässäkin käytännön tilanteessa tulee aina ongelmia. Tänään komissio tulee julkistamaan valkoisen kirjansa kemikaalipolitiikasta, mutta minulla on syytä olettaa, että tässäkin asiassa komission lähestymistapa pikemminkin suojelee teollisuuden lyhytnäköisiä taloudellisia intressejä kuin takaa sen, että vaarallisista kemikaaleista todella päästäisiin eroon. Tällaista me emme mitenkään voi hyväksyä, kun kerran puhumme kestävästä kehityksestä.
Ympäristökilpailukyky on asia, joka pitäisi ottaa vakavasti ja komission pitäisi pikemminkin kuunnella sellaisia yrityksiä ja taloudellisia toimijoita, jotka ovat oivaltaneen sen, että kestävä kehitys voi olla myös hyvää liiketoimintaa.
Maatalouspolitiikan suuri reformi on parhaillaan keskustelussa, ja me haluamme rohkaista ja vaadimme, että komissio ottaa kokonaisvaltaisen asenteen eikä vain tyydy toteuttamaan pieniä askelia, ja tässä meillä on edessämme todellinen paradigman muutos.
Aivan lopuksi rouva puhemies, jos sallitte, liite IV Nizzan sopimuksessa on varmaankin parasta, mitä tässä sopimuksessa on. Se sisältää suuren velvollisuuden parlamentille ja komissiolle ja myöskin neuvostolle, Ruotsin puheenjohtajuudelle, että me otamme vakavasti sen, että me arvioimme uudelleen tämän menetelmän, jolla Euroopan unionia rakennetaan. Minun ryhmäni tukee täysin teidän tekemäänne aloitetta siitä, että meidän on otettava kansalaisyhteiskunta mukaan tähän keskusteluun lähimmän puolen vuoden aikana ennen Laekenin huippukokousta, myöskin tietysti kansalliset parlamentit ja toki myös hakijamaista. Olen pahoillani kun kuulen, että kollega Baron Crespo täällä haluaa korostaa sitä, että on ensisijaisesti tyydyttävä kuuntelemaan kansallisia parlamentteja. Ei, kyllä kansalaisyhteiskunta on jotakin todellista. Meidän täytyy ottaa se vihdoinkin vakavasti ja meidän ei pitäisi nähdä enää yhtäkään sellaista hallitustenvälistä konferenssia, jossa pelkästään kansallisia etuja varmistetaan, ja tämä kaikki on tapahtunut suljettujen ovien takana.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, komission vuoden 2001 työohjelma on minusta monessakin suhteessa arveluttava, mutta eniten minua kiinnostaa nimenomaan unionin rooli Euroopassa ja maailmassa. Neuvottelut ehdokasvaltioiden kanssa jatkuvat yksityiskohtaisten toimintaohjeiden mukaisesti, kerrotaan asiakirjassanne, jossa myös todetaan, että "yhteisö vahvistaa lopullisen yhteisen kannan 18:sta uudesta neuvoteltavasta luvusta". Miten näin abstraktien, ellei suorastaan byrokraattisten toteamusten pohjalta voi muodostaa käsityksen siitä, mitkä ovat ratkaistavat ongelmat, sovitettavat ristiriidat sekä poliittiset päätökset, jotka meidän on niiden perusteella tehtävä?
Lisäksi etenkin naapuruussuhdepolitiikan käsite on minusta liian ontto ja yksipuolinen kuvaamaan unionin strategiaa Balkanilla, sen suhteita Venäjään ja Euro-Välimeri-yhteistyötä - kaikki tämä kuitataan seitsemällä rivillä. Tiettyjä unionin näillä alueilla noudattamia politiikkoja on sitä paitsi arvosteltu. Näin kävi jälleen viime viikolla toisessa Euro-Välimeri-yhteiskokouksessa. Miten aiotte ottaa huomioon nämä arviot?
Ja mitä on jäljellä unionin kehitysyhteistyöpolitiikasta? Köyhimpiä maita varten olette juuri mainitsemanne kauppapoliittisen toimenpiteen lisäksi perustaneet US Aidia vastaavan Europe Aid -toimiston ja korvanneet suurimman osan kehitysyhteistyöstä avustuksilla. Muiden maiden kohdalla olette vaihtaneet Lomé-tyyppisen filosofian WTO-tyyppiseen logiikkaan. Mihin on kadonnut Euroopan tavoitteellisuus etelän kohdalla?
Toinen ensisijainen aihe, josta haluan teiltä kysyä, on uusi taloudellinen ja sosiaalinen toimintaohjelma. Komission on valmisteltava sen yhteydessä tekemänsä päätökset "rakenteellisiksi indikaattoreiksi" nimettyjen perusteiden mukaisesti. Miten näissä indikaattoreissa on otettu huomioon sosiaalipoliittiset huolenaiheet ja se, mitä UNDP hyvin järkevästi kutsuu inhimillisen kehityksen indikaattoreiksi? Ette esimerkiksi ehdota mitään sosiaaliehtoa perusteeksi suuryhtiöiden fuusiohankkeiden hyväksymiselle komissiossa. Miksi? Mitä aiotte tehdä tulevaisuudessa, jotta vältetään Michelinin, Danonen, Alstomin, Valeon, Avantisin ja muiden niiden kaltaisten tapausten lisääntyminen - tapausten, joissa irtisanomissuunnitelmia seuraavat ilmoitukset erinomaisista taloudellisista tuloksista? Miksi lykkäätte eurooppalaisia yritysneuvostoja koskevan direktiivin tarkistusta ensi vuoteen jne.?
Tässä yhteydessä julkistatte valkoisen kirjan uudesta eurooppalaisesta hallintotavasta, johon sisältyy yhteistyö kansalaisyhteiskunnan kanssa. Palattuani juuri Porto Alegresta Forum social mundialin kokouksesta minun pitäisi varmaankin osoittaa suosiotani. Hillitsen kuitenkin itseni, sillä tämän lähes liberaalin poliittisen linjauksen taustalla vaikuttavat pohjimmiltaan perinteisen liberalistiset taloudelliset ajatussuuntaukset. Jotta kuitenkin voitettaisiin kansalaisten nykyinen luottamuspula unionia kohtaan, unionin on mielestäni pelattava loppuun asti rehellistä peliä kansalaisten ja heidän edustajiensa, ammattijärjestöjensä ja yhdistystensä kanssa; toisin sanoen on hyväksyttävä vaihtoehtojen vertailu hyvissä ajoin ennen päätöksiä, sallittava moniarvoinen ja avoin arviointi päätösten vaikutuksista täytäntöönpanon jälkeen ja uskallettava tarvittaessa muuttaa kurssia, jos yhteiskunnan ensisijaiset tavoitteet eivät sattumalta mahdu yhteisön kansalaisten edustajien kalenteriin.
Arvoisa komission puheenjohtaja, mitä askelia olisitte valmis ottamaan tähän suuntaan vuonna 2001?

Collins
Arvoisa puhemies, Nizzassa tehdyssä sopimuksessa viitoitetaan unionin laajentumisen tie. Tämä oli näiden sopimusneuvottelujen keskeinen tavoite, ja uskon, että tie on nyt vapaa ehdokasvaltioiden liittymiseen unioniin lähitulevaisuudessa.
Ensimmäiseksi Euroopan unionin 15 nykyisen jäsenvaltion täytyy varmistaa, että Nizzan sopimus ratifioidaan eri puolilla unionia mahdollisimman nopeasti. Nizzan sopimuksen määräykset eivät voi astua voimaan, ennen kuin ratifiointimenettely on saatettu päätökseen unionin 15 jäsenvaltiossa.
Panen kiinnostuneena merkille, että tämänpäiväisen keskustelumme otsikkona esityslistalla on "Nizzan Eurooppa-neuvoston seuranta". Neuvoisin kaikkia asianomaisia olemaan keskustelematta unionin laajemmista muutoksista, ennen kuin ratifiointimenettely on saatettu täydellisesti päätökseen koko Euroopan unionissa. Tämä on keskeisin kahtiajako unionissa tällä hetkellä. Ne, jotka puhuvat laajemmasta poliittisesta yhdentymisestä unionissa, pitävät itsestään selvänä, että Nizzan sopimus ratifioidaan. Sopimus pitää kuitenkin markkinoida unionin 370 miljoonalle asukkaalle helposti ymmärrettävällä tavalla, jolla sopimukselle voitetaan kansalaisten tuki ja hyväksyntä.
Tämän kritiikin osoitan erityisesti niille, jotka ehdottavat, että Euroopan unionista alettaisiin rakentaa täysin liittovaltiomuotoista. Joissakin Euroopan osissa tuntuu toisinaan vallitsevan asenne: "Me tiedämme parhaiten, toteutamme asianmukaiset muutokset, ja ihmiset tulevat vielä kiittämään meitä niistä."
Poliittinen vakuuttaminen ei toimi niin. Me teemme ehdotuksia. Sen jälkeen me vakuutamme eurooppalaiset kannattamaan niitä joko parlamentaaristen menettelyjemme tai kansanäänestysten kautta. Meidän, jotka kannatamme unionin laajentumista ja jotka tunnustamme ehdokasvaltioiden täyden oikeuden liittyä unioniin, tehtävänämme on vakuuttaa äänestävät kansalaisemme Nizzan sopimuksen määräysten ja sopimuksen laajempien poliittisinten seuraamusten tärkeydestä.
Euroopan unioni ei saisi viedä pidemmälle keskusteluja unionin uusista poliittisista kehityksistä, niin kauan kuin Nizzan sopimusta ei ole ratifioitu missään jäsenvaltiossa.

Bigliardo
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, kuuntelin hieman tyrmistyneenä kansanpuolueen ryhmänjohtajan puheenvuoroa, jossa hän toi esiin neuvoston poissaolon, toimielinten hajaannuksen, joka jollain tavoin on huomattu tässä salissa, ja arvosteli lisäksi voimakkaasti jäsenvaltioiden ulkoministerien aluekohtaisia politiikkoja.
Mielestäni tämä on oireellista siihen nähden, mitä komission puheenjohtaja Prodi hetki sitten selitti ohjelmasta: se on työohjelma, joka tavallaan muistuttaa unelmien kirjaa, joka kuitenkin on kiedottu - tässä se eroaa muista - keskustelun tarpeeseen, jota puheenjohtaja Prodi kuvasi kertomuksessaan. Olemme kuulleet puhuttavan markkinoiden vapauttamisesta, yksityistämisistä ja toisaalta samanaikaisesti kestävästä kehityksestä ja ympäristön tilan huonontumisesta, ja puhuttaessa yhtäältä vapauttamisesta ja toisaalta kestävästä kehityksestä niiden välinen räikeä ristiriita on ilmeinen: ristiriita, jota korostaa se, että komissio ja Eurooppa ovat liiankin sidoksissa intressiryhmiin, joiden ainoana kiinnostukseen kohteena ei todennäköisesti ole senkaltaisen Euroopan luominen, josta puhuimme, vaan yhä suuremmassa määrin kauppiaiden Eurooppa, joka ei miellytä minua eikä uskoakseni monia muitakaan.
Ongelmana on siis edelleenkin se perusongelma, joka nykyään yhä enemmän elävöittää uudenaikaista Eurooppaa koskevaa keskustelua, se, mitä eräät kutsuvat - amerikkalaisella ilmauksella, joka ei minua miellytä - nimellä Welfare State ja jota me eurooppalaiset olemme aina nimittäneet sosiaalivaltioksi.
Perusongelma on ja pysyy samana: sosiaalivaltio vai liberaali valtio? Enemmän valtiota ja vähemmän kauppaa, vai enemmän kauppaa ja vähemmän valtiota? Olemme kuulleet puhuttavan kahdesta ja puolesta miljoonasta viime vuonna luodusta työpaikasta ja kuulimme puheenjohtaja Prodin sanovan, että näistä kaksi kolmasosaa on työllistänyt naisia: mielestäni puheenjohtaja Prodin kuvaama tulos on loistava, mutta parahin puheenjohtaja, sitä pitäisi kuitenkin arvioida, myös sen mukaan, kuinka se alueellisesti jakaantuu Euroopassa. En esimerkiksi tiedä, kuinka moni näistä kahdesta ja puolesta miljoonasta työpaikasta on syntynyt Italiassa ja erityisesti eteläisessä Italiassa, missä työllisyyteen liittyvä ongelma on erittäin vakava ja missä, mikäli niin haluaisimme, olisi mahdollista - tämä on oma huomautukseni, mutta sitä voitaisi pohtia huolellisesti - harkita kestävään kehitykseen liittyvien ongelmien ja työllisyyteen liittyvän ongelman ratkaisun yhdistämistä: viittaan mahdollisuuteen helpottaa nuorten pääsyä työelämään, aluksi minimipalkalla, työhön, joka suuntautuisi vaikkapa alueen hydrogeologiseen kehitykseen. Tuolla alueella on paljon ihmisiä, jotka eivät tee mitään, ja Euroopassa voitaisiin kehittää tämäntyyppinen ratkaisu, jolla kaksi ongelmaa ratkeaisi yhdellä kertaa.
Arvoisa puheenjohtaja, mielessäni on myös tapa, jolla te puhuitte komission sisäisestä uudistuksesta. Tiedän, että asian parissa työskennellään hyvin innostuneesti ja tämä komission työn innostus heijastuu esimerkiksi sisäiseen työhön ja komission työntekijöihin, joita huolestuttavat urakehitystä koskevat leikkaukset ja uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa parlamentin työntekijöihin ja heidän työasemaansa. Tässä asiassa huoli on laajalle levinnyt: kehotan sen vuoksi aloittamaan lopulliseen tulokseen johtavan keskustelun, joka ei niinkään - eikä enää - koskisi rooleja vaan sitä poliittista sisältöä, joka komission ja parlamentin aloitteille aiotaan antaa: päättäväisiä ja selkeitä valintoja, joiden kautta voidaan hahmottaa Eurooppa, jossa jopa muisto kurkuista - joihin puheenjohtaja Prodi viittasi - olisi aina vain kalpeampi ja etäisempi.

Bonde
Arvoisa puhemies, eräät euroskeptikot kannattavat Nizzan sopimusta, koska eräät liittovaltion kannattajat vastustavat sitä. Eräät liittovaltion kannattajat kannattavat sopimusta, koska euroskeptikot vastustavat sitä, mutta molemmilla ryhmillä voi kyllä olla hyvät syyt vastustaa sopimusta. Euroskeptikot vastustavat sitä, että valta siirretään kansallisilta parlamenteilta Brysseliin. Liittovaltion kannattajat vastustavat sitä, että päätöksenteko siirretään valitsijoilta ja kansan valitsemilta edustajilta EU:n virkamiehille ja ministereille. Nizzan sopimus tarkoittaa lyhyesti sanottuna demokratian vähenemistä. Meidän kaikkien yhteisten etujemme mukaista on varmistaa, että ennen seuraavaa sopimusta käydään demokraattista keskustelua.
Sopimuksia ei enää saa laatia suljettujen ovien takana, kansan valitsemien edustajien on käytävä seuraavaa sopimusta koskevat neuvottelut päivänvalossa, ja siitä pitää keskustella, ei pelkästään avoimesti, vaan kansalaisten on myös saatava osallistua suoraan keskusteluihin, ja sopimus on lopuksi hyväksyttävä kansanäänestyksellä niissä maissa, joissa sellaisia voidaan järjestää. Tätä taustaa vastaan liittovaltion kannattajat ja "eurorojalistit" voivat keskustella tulevaisuuden Euroopan muodosta. Mistä päätetään Brysselissä, mistä päätetään Strasbourgissa, mistä päätetään kansallisissa parlamenteissa? Demokratian ja monimuotoisuuden Eurooppa -ryhmä haluaa edistää avoimempaa, entistä harvempiin asioihin keskittyvää ja vapaampaa eurooppalaista yhteistyötä. Haluamme, että suurin osa päätöksistä tehdään jäsenvaltioissa ja paikallisesti. Erilaisuudet ovat Euroopan rikkaus, eikä EU:lla ole mielestämme esimerkiksi mitään pakottavaa tarvetta muuttaa Århusin kaupunginvaltuuston tekemää päätöstä paikallisen bussiliikenteen järjestämisestä. Sellaisesta asiasta voimme hyvin päättää itsekin. Lopuksi toivon, että niitä tiedotusvaroja, joita komissio nyt aikoo käyttää, käytetään monipuolisesti keskustelussa, jota käydään kaikkien erilaisten Euroopan integraatiota koskevien näkemysten välillä.

Berthu
Arvoisa puhemies, tänään käyty keskustelu Nizzan Eurooppa-neuvoston seurantaa koskevasta suullisesta kysymyksestä osoitti, että eräät tahot haluaisivat malttamattomasti aloittaa neuvottelukierroksen, vaikka kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä edes hyväksyneet sopimusta ja hallitustenvälisen konferenssin pitäisi kokoontua vasta vuonna 2004. Ne ja etenkin komissio - kuten sen puheenjohtaja juuri sanoi - haluaisivat, että siitä muodostuisi lopulta suuri eurooppalainen perustuslakihanke, josta Nizzan Eurooppa-neuvosto kieltäytyi - hanke, jota olisi vauhditettava perustamalla kiireesti perusoikeuskirjan viime vuonna valmistelleen valmistelukunnan innoittama eurooppalainen valmistelukunta.
Mutta älköön hätäily, ellei jopa kiihkoilu, syrjäyttäkö tervettä harkintaa. Ajatus Euroopan perustuslaista johtaa ajatukseen Euroopan valtiosta, jota kansamme eivät halua. Huomatkaa, että Nizzan Eurooppa-neuvosto muuten kieltäytyi sisällyttämästä tätä ajatusta tulevan hallitustenvälisen konferenssin tavoitteisiin. Itse asiassa Eurooppa ei tulevaisuudessa tarvitse tulevaa Euroopan valtiota perustuslakeineen, vaan kansallista demokratiaa harjoittavien kansojen verkostoa, jota perussopimus sitoo.
Meidän on heti alettava pohtia tulevan neuvottelun menettelytapoja. Suoraan sanottuna perusoikeuskirjaa työstänyt valmistelukunta epäonnistui, koska se sotki jatkuvasti toimivaltuuksia ja vastuualueita ja sai lopulta aikaan tekstin, joka ehkä miellytti joidenkin ylikansallisten tahojen korvia, mutta jonka kaikki unionin jäsenvaltiot hylkäsivät.
Kyllä, tulevaisuudessa hallitustenväliset konferenssit on valmisteltava eri tavalla, mutta ei taatusti köykäisissä valmistelukunnissa, jotka johtavat meidät uusiin umpikujiin. Seuraavaa hallitustenvälistä konferenssia varten on ensinnäkin järjestettävä keskustelu kansallisissa kansanedustuslaitoksissa ja niiden ulkopuolella, niiden vastuulla. Toiseksi tulevassa hallitustenvälisessä konferenssissa ei pitäisi neuvotella muista kuin uskottavista ehdotuksista, toisin sanoen sellaisista, joita vähintään neljännes unionin kansallisista kansanedustuslaitoksista tukee edustajakokouksiensa äänestyksen perusteella. Näin varmistetaan, että ei eksytä asiasta ja pysytään tiukasti ankkuroituna kansallisiin demokratioihin.

Fiori
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, ymmärrämme, kuinka vaikeaa on tiivistää suppeaan asiakirjaan Euroopan komission käsittelemien aiheiden kirjo. Puhun siis nyt vain kahdesta aiheesta, joihin toivoisin palattavan.
Tiedämme, mitä maatalousalalla on tapahtumassa: me, Euroopan kansanpuolue, katsomme, että on ehdottoman tarpeellista tarkastella uudelleen yhteisen maatalouspolitiikan ehtoja ja ennen kaikkea tutkia tulevien strategioiden puitteita. Tarvitsee vain ajatella sitä taloudellista painoarvoa, mikä maataloudella on budjetissamme, mutta ennen kaikkea sitä, mikä maataloudessa on pelissä, tai maailmanlaajuistumiseen liittyviä aiheita. Te itse mainitsitte Lamyn ehdotuksen, äärettömän tärkeän ehdotuksen, jolla kuitenkin on merkittäviä seurauksia maatalouden aihepiirien kannalta. Mielessämme on lisäksi se, mitä elintarviketuotannossa tapahtuu turvallisuudelle, mitä tapahtuu tyypillisten tuotteiden tuotannolle ja bioteknologiaan liittyville seikoille. Mikäli näihin aiheisiin vielä lisätään laajentumiseen liittyvät aiheet ja maatalouden voimistaminen eräillä alueilla, kuten Välimeren alueella, niin tahtoisimme tietää, millaista eurooppalaisen maatalouden mallia komissio aikoo toteuttaa ja ennen kaikkea toivoisimme voivamme todellakin luottaa siihen, ettei tätä maatalouden mallia käytetä välineenä ulkopolitiikassa ja ettei sitä pidetä vaihdon välineenä kansainvälisistä vaatimuksista johtuvien tilanteiden ratkaisemiseksi.
Toinen aihe liittyy Välimeren alueeseen, jonka merkitys osoitettiin foorumissa, johon osallistuimme viime viikolla. Eräät Välimeren aluetta koskevat tavattoman huomattavat ongelmat ovat kuitenkin yhä ratkaisematta. Toivoisimme, että tässä asiassa päätettäisiin sellaisesta politiikasta, jonka puitteissa eteläiselle alueelle voidaan taata samat edut kuin muille Euroopan unionin alueille.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olemme kuulleet teiltä tänään paljon työohjelmasta. Haluaisin palata viimeksi mainitsemiinne sanoihin, sillä puhuitte parlamentista ja parlamentin jäsenten roolista. Arvoisa puhemies, ne olivat hienoja ja hyviä sanoja, mutta eivät riittävän konkreettisia! Haluaisinkin kehottaa teitä antamaan jossain määrin konkreettisemman lausunnon. Asiahan on niin, että me haluamme voimakkaan komission, sillä olemme vakuuttuneita, että tulevaisuuden Eurooppa ei voi perustua - ainakaan ensisijaisesti - hallitustenväliseen yhteistyöhön. Odotamme siksi myös teiltä, että pyritte vahvistamaan parlamentarismia kuten myös parlamentaarista demokratiaa. Te kannatatte sitä yleisesti, mutta arvoisa komission puheenjohtaja, mikäli teidän varapuheenjohtajanne Barnier tarkoitti jokin aika sitten toimivaltaisessa valiokunnassa järjestetyssä keskustelussa, että meidän olisi ehdotettava, että tulevaisuudessa Nizzan jälkeistä prosessia varten perustetaan jonkinlainen foorumi, johon kaikki osallistuvat - parlamentin jäsenet, kansalaisyhteiskunta - sanon ei, jos tarkoituksena on ottaa käyttöön foorumi yleiskokouksen sijasta. Arvoisa komission puheenjohtaja, haluamme, että käyttöön otetaan yleiskokous, johon osallistuvat Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien jäsenet. Sitä me haluamme, ja pyydämme, että te annatte meille tässä asiassa selvän ja yksiselitteisen tukenne!

Arvoisa komission puheenjohtaja, tiedän, että komissio on myös arvostellut - suoraan ja epäsuorasti - Euroopan parlamentin puutteita. Myönnettäköön, että parlamentilla on puutteensa. Euroopan parlamentin ja Euroopan tason parlamentarismin puutteet on kuitenkin muutettava Euroopan parlamentin vahvuudeksi eikä parlamenttia pidä heikentää entisestään.
Tämä johdatteleekin minut seuraavaan kohtaan: te ehdotitte tänään toistamiseen - ja myönnän teidän olevan oikeassa siinä, että jotain on tehtävä -, että hyvää hallintoa koskevasta kysymyksestä julkaistaisiin valkoinen kirja. Käsite hyvä hallinto on kuitenkin jokseenkin ongelmallinen. Puhuisin pikemminkin demokraattisesta hallinnosta. Demokraattista päätöksentekomenettelyä on lujitettava. Myönnän teidän olevan siinä oikeassa. Sitä on myös laajennettava. Demokratiaan kuuluu myös vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa. Olen ehdottomasti samaa mieltä. Parlamentin jäseninä meidän on myös tehtävä enemmän sen puolesta! Ratkaisevaa tässäkin on se, korvaako kansalaisyhteiskunnan huomioon ottaminen lujitetun suoran parlamentaarisen demokratian vai ei? Holhoaako kansalaisyhteiskunta jossakin mielessä parlamentaarista keskustelua ja päätöksentekoprosessia vai ei? Myös tässä kysymyksessä on esitettävä selvä ja yksiselitteinen lausunto parlamentin puolesta.
(Suosionosoituksia)
Tässä yhteydessä huomautan myös itsesääntelystä, sillä sekin on uusi muotisana. Itsesääntelyä sanotaan toisinaan kierrellen "yhteistoiminnalliseksi päätöksentekomalliksi". Ei, arvoisa puhemies, päätöksenteon on kuuluttava parlamentille, päätöksenteon on kuuluttava neuvostolle ja parlamentaarisille elimille. On selvää, että meidän on tehtävä tästä päätöksentekoprosessista avoin ja julkinen, eikä toimia siten kuin nykyisin ja kokoontua ilman avoimuutta ja julkisuutta - tämä koskee etenkin komissiota ja edunvalvontaa harjoittavia ryhmiä. Meidän on käynnistettävä vuoropuhelu eturyhmien kanssa ja keskusteltava niiden kanssa, meidän on otettava vastaan niiden neuvot ja näkemykset! Emme voi kuitenkaan tehdä pukista kaalimaan vartijaa. Antaisimmeko sen, jota me haluamme ehkä valvoa, asettaa tulevaisuudessa itselleen toimintaedellytykset? Olen eri mieltä. Se olisi aivan sama kuin jos sanoisin, että rehuteollisuuden ja maatalouden edunvalvontaa harjoittavan ryhmän on itse määritettävä markkinajärjestelyjä koskeva säännöt. Se ei käy päinsä! Se ei ole meidän näkemyksemme asiasta!
Esitän tässä yhteydessä vielä yhden lyhyen huomautuksen: komission niin kutsutut tulkitsevat tiedonannot näyttävät yleistyvän. Se tarkoittaa, että komissio tulkitsee jälkikäteen neuvoston ja parlamentin tekemiä päätöksiä ja mahdollisesti siten, kuin eri eturyhmät haluavat. Sekin on vaarallista! Komissio tekee ehdotuksia. Sillä on oikeus tehdä aloitteita. Myönnän sen. Parlamentaaristen elinten on kuitenkin tehtävä päätökset, eikä niitä saa korjata jälkikäteen asiaa koskevilla tiedonannoilla. Jos niin tehdään, Euroopan tuomioistuimen on tehtävä se.
Lopuksi arvoisa komission puheenjohtaja Prodi: odotamme komissiolta lukuisia ehdotuksia. Odotamme kuitenkin myös, että te kunnioitatte parlamentarismia aivan kuten mekin kunnioitamme komissiota. Odotamme, että te olette yhtä halukkaita lujittamaan meidän asemaamme kuin me teidän!
(Suosionosoituksia)

Watson
Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja on sanonut meille, että toimielinten täytyy olla vastuuntuntoisia, avoimia ja tehokkaita, ja hän on luvannut esittää meille valkoisen kirjan hallintotavoista. Jos meidän täytyy parantaa hallinnon laatua unionissa, voisimme aloittaa komission työohjelmasta. Politiikoissa pitäisi keskittyä alueisiin, joilla EU:n laajuiset toimet ovat välttämättömiä. Meidän täytyy varmistaa, että toissijaisuusperiaatetta noudatetaan kunnolla. Noudatetaanko sitä komission suosituksessa ansioluetteloiden yhteiseksi eurooppalaiseksi malliksi, jonka numero on 379 tänä vuonna täytäntöön pantavien toimenpiteiden listalla. Jokaiseen uuteen lainsäädäntöehdotukseen pitäisi liittää perustelu sille, miksi tässä täytyy toimia unionin tasolla, ja kuten kollegani jäsen Clegg ehdotti, me voisimme auttaa perustamalla parlamenttiin pysyvän tutkintakomitean, joka varmistaisi, että ehdotetut toimenpiteet täyttävät toissijaisuus- ja suhteellisuusehdot. Puheenjohtaja Prodi, teidän pitäisi liittää unionin tilaa koskevaan puheeseenne yksityiskohtainen luettelo ehdotuksista perusteluineen ja selityksineen eikä asiakirjan liitteisiin piilotettuna. Komission jäsenten pitäisi käydä ehdotuksista perusteellinen keskustelu sen sijasta, että ne hyväksytään automaattisesti luetteloon. Valiokuntamme pitäisi kuulustella kaikkia komission jäseniä heidän vastuualueisiinsa kuuluvista ehdotuksista.
Lopuksi vuotuisesta työohjelmasta pitäisi äänestää täällä täysistunnossa. Nizzan kokous todisti hallitusten väliselle menettelylle rakentuvan Euroopan toiminnan puutteellisuuden. Meidän täytyy antaa vakuuttavampi kuva liittovaltionmallisesta Euroopasta.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, minäkin vaadin konkreettisia vastauksia. Euroopan poliittista yhtenäisyyttä ei parannettu Nizzassa. Päinvastoin, Nizzassa juhlittiin uudelleenkansallistamisen riemuvoittoa. Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, Nizzassa hylättiin neuvoston vaatimus toimia Euroopan perustuslain säätäjänä - ja mielestäni on hyvin tärkeää tunnustaa se. Parlamentithan ovat luonnostaan vastuussa perustuslain säätämisestä!
Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, komissio kanta on epäselvä ja erittäin epämääräinen ennen kaikkea Nizzan jälkeistä prosessia koskevassa kysymyksessä. Te olette arvostellut sopimusta, mutta olen kuullut, että komissio aloittaa omassa maassani valtavan tiedotuskampanjan juhliakseen Nizzan sopimusta historiallisena läpimurtona ja voittona. Te olette esittänyt arvostelua, mutta komission jäsen Barnier on ehdottanut meille pelkän keskustelufoorumin perustamista perustuslakiprosessin ja yleiskokouksen sijasta.
Arvoisa komission puheenjohtaja, haluaisin kehottaa teitä antamaan hyvin konkreettisen vastauksen selkeään kysymykseen: tuetteko parlamenttia vaatimuksissa, jotka koskevat perustuslakiprosessia, yleiskokousmallia ja Nizzan asialuettelon laajentamista kattamaan keskeiset demokraattiset periaatteet, kuten vallanjaon, seuranta- ja tasapainomekanismin (checks and balances), lainsäädännön julkisuuden ja niin edelleen?

Kaufmann
Arvoisa puhemies, Nizza merkitsi yhdentymispolitiikan taantumista - demokratian lujittamisesta, avoimuuden lisäämisestä, toiminta- ja päätöksentekokyvyn parantamisesta ei nähty jälkeäkään! Siksi meidän on mielestäni turvauduttava Nizzan jälkeiseen prosessiin pelastaaksemme unionin Nizzalta. Haluan mainita lyhyessä puheenvuorossani neljä minulle tärkeää kohtaa.
Kehotan ensinnäkin neuvostoa korjaamaan välittömästi Tsekin tasavallan ja Unkarin edustajanpaikkojen määrää Euroopan parlamentissa, sillä kumpaakaan näistä maista ei saa syrjiä! Toiseksi on välttämätöntä saada aikaan selvä yhteinen sopimus unionin tulevaisuutta koskevan keskustelun käynnistämiseksi - uudelleen perustaminen ei saa tarkoittaa uudelleen kansallistamista. Kolmanneksi on kutsuttava koolle uudistuskonferenssi järjestämällä yleiskokous, jossa on myös oikeus ja valtuudet tehdä uudistuksia koskevia ehdotuksia, ja neljänneksi hallitustenvälisen konferenssin ajankohtaa tulisi mielestäni aikaistaa, sillä ei käy päinsä, että se järjestetään vuonna 2004, jolloin komission ja parlamentin lainsäädäntökaudet päättyvät eikä kumpikaan elin voi osallistua siihen täysipainoisesti.

Muscardini
Arvoisa puhemies, jo vuosien ajan prioriteetit ovat lisääntyneet, sekä siksi, ettei tavoitteita ole täysin saavutettu että myös sen vuoksi, että poliittisen, teknologisen ja taloudellisen kehityksen kuumeinen kiihtyminen tuo huomiomme kohteiksi yhä uusia ja aina vain vaikeammin käsiteltäviä vaatimuksia.
Työllisyyden ja hyväksyttävien työolojen ja elinolojen ongelma on yhä ratkaisematta; laajentumisesta puheen ollen, kykymme vastata sen tarjoamiin haasteisiin kansojemme ja liittymässä olevien kansojen kannalta soveliaasti, tarvittavat rakenteet, taloudelliset muutokset ja poliittiset ja sosiaaliset suhteet edellyttävät entistä nopeampaa kehitystä ja suurempaa johdonmukaisuutta. Tämä ei liity laajentumisen nopeuttamiseen tai hidastamiseen; tämä liittyy sen toteuttamiseen tavalla, joka on sopusoinnussa todellisuuden kanssa ja sellaisten aikataulujen puitteissa, että voidaan varmistaa, ettei moraalisesti oikea valinta muutu tappioksi.
Meidän on kiinnitettävä jatkuvasti huomiota laittoman maahanmuuton, järjestäytyneen rikollisuuden, naisten ja lasten hyväksikäytön, huumeiden, aseiden ja elinten kaupan vastaiseen taisteluun, mutta on todettava, että merkittävät edistysaskeleet kentällä eivät vastaa muodollisesti virheettömiä asiakirjoja.
Odotamme eurooppalaista Internetin käyttöä koskevaa lainsäädäntöä. Ilman sääntöjä ei näet ole vapautta, vaan vain kansallisten ja kansainvälisten lakien loukkauksia.
Välimeren alueen politiikan vahvistaminen on toteutettava pian, kuten Euroopan parlamentti äänestyksessä totesi viime istuntojaksolla, ja samoin Lähi-idän rauhan saavuttamiseksi tehdyt aloitteet.
Kuitenkin kaikkien näiden kiireellisten asioiden joukossa on yksi ensisijaisen tärkeä prioriteetti: ravinnon terveellisyys ja kansalaisten turvallisuus. Väärän kehityksen ja joillekin harvoille koituvan laittoman tuoton nimissä ollaan peruuttamattomasti tuhoamassa tämän päivän ja huomisen kuluttajien terveys ja kokonaisia maatalouden ja ravinnontuotannon aloja. Ellemme pysty vastaamaan näihin kysymyksiin lujasti, rehellisesti ja nopeasti, seuraukset ovat tuhoisia. Hallitusten toimet myöhästyivät liikaa sen jälkeen, kun vuosia sitten saatiin ensimmäiset ilmoitukset hullun lehmän taudista, tahmaisesta pihvistä, dioksiinikanoista, sanalla sanoen kaikista elintarvikepetoksista, jotka paljastuivat paitsi kaupallisiksi petoksiksi myös ekologisiksi ja terveyttä uhkaaviksi pommeiksi.
Puheenjohtaja Prodi, pyydämme teitä kehottamaan neuvostoa perustamaan heti valvonta- ja tarkastuselimen, mutta samalla toivomme, että myös komissionne valvoisi asiaa paremmin.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, Nizzassa jäi avoimeksi lukuisia kysymyksiä, joihin on saatava konkreettisia vastauksia. Nämä kysymykset koskevat kansallisten ja eurooppalaisten toimivaltuuksien rajaamista, sopimusmääräysten yksinkertaistamista, perusoikeusasiakirjan juridista asemaa ja kansallisten parlamenttien roolia Euroopan unionin arkkitehtuurissa. Mitkä asiat olisi jätettävä ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle jatkossakin? Tämä kysymys liittyy läheisesti yhteen Euroopan unionin tavoitteita koskevan määritelmän kanssa. Meidän on ymmärrettävä, että voimme odottaa kansalaisten hyväksyvän Euroopan tasolla tehtävät lainsäädännölliset ja poliittiset päätökset vain, jos toimivaltuudet määritetään selvästi. Siten on ensisijaisen tärkeää, että kansalliset parlamentit saadaan voimakkaammin mukaan keskusteluun, joka käydään ennen suunniteltua hallitustenvälistä konferenssia. Se on tärkeää yhtäältä keskustelun käynnistämiseksi jäsenvaltioissa mahdollisimman varhaisessa vaiheessa ja toisaalta jälkikäteisen ratifioinnin yhteydessä mahdollisesti ilmenevien ongelmien torjumiseksi jo etukäteen.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, käynnistämme nyt seuraavanlaisen keskusteluprosessin: Amsterdamissa ratkaisematta jääneet asiat, joita me kutsumme nyt Nizzan epäkohdiksi, on ratkaistava Nizzan jälkeisessä prosessissa. Mielestäni meidän on otettava sitä varten käyttöön myös selvä menettely. Ei suinkaan riitä, että kuluvaa vuotta kuvataan suureksi kukoistavaksi keskusteluympäristöksi, johon kansalaisyhteiskunta osallistuu, mitä jäsen Swoboda aivan oikeutetusti vaati kriittisesti, vaan on kysyttävä, millä selvästi määritetyillä menettelyillä varmistetaan Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien osallistuminen; on kysyttävä selvästi, järjestetäänkö yleiskokous vain ei, ja mikä rooli yleiskokouksella on päätettäessä asiakirjoista, jotka on tarkoitus saattaa päätökseen Nizzan jälkeisessä prosessissa? On kysyttävä, hyväksytäänkö kokouksessa vain folkloristinen ilmoitus, ja käyttäytyvätkö 15 jäsenvaltiota ratkaisevana yönä jälleen samalla tavoin kuin Nizzassa?
Uskon, että tässä yhteydessä on tehtävä selväksi, mihin suuntaan meidän on edettävä sekä menettelyjen että tavoitteiden kohdalla; nämä asiat eivät saa jäädä selvittämättä. Koska lähes kaikki valtionpäämiehet ovat sanoneet, että Nizzan päätöksentekorakenteet ovat huonoja, meidän on harkittava lisäksi, millä menettelyillä asiat voitaisiin mahdollisesti oikaista vielä ennen Nizzan jälkeistä prosessia, esimerkiksi laajentumista koskevien sopimusten yhteydessä, joissa tämä on aina aiemmin selvitetty. Tämä on myös oikea menettelytapa, jotta laajentuminen ei viivästy. Laajentuminen on toinen tärkeä aiheemme. Meidän on täytettävä tältä osin historiallinen velvollisuutemme.
Tämä johdattelee minut kolmanteen aiheeseen. Meidän on varmistettava, että uusissa turvallisuuspoliittisissa keskusteluissa ei tukahduteta transatlanttisia suhteita, ja otettava huomioon, että amerikkalaiset eivät ymmärrä turvallisuus- ja puolustuspoliittisia aloitteitamme, emmekä me ymmärrä amerikkalaisten ohjuspuolustusjärjestelmää. Mielestäni voimme sanoa ensinnäkin, että laajentuminen on meidän oma turvallisuuspoliittinen panoksemme. Toiseksi, jos me kehitämme omia vahvuuksiamme, niistä tulee osa Atlantin liittoa, joka on jatkossakin vastuussa Euroopan kollektiivisesta turvallisuudesta. Kolmanneksi tämä antaa meille mahdollisuuden luoda edellytykset transatlanttista markkinapaikkaa varten. Yhdysvaltain presidentin nykyinen neuvotteluvaltuutettu, Robert Zoellick, on vuoden 1990 transatlanttisen julistuksen laatija. Pyydän, että tämä perinne herätetään jälleen henkiin, jotta valtameri välillämme kapenisi jälleen.

Hänsch
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, esitän kolme lyhyttä huomautusta. Ensinnäkin ensimmäiseen vaiheeseen kuuluu paitsi julkinen keskustelu - yhdyn jäsen Swobodan ja Brokin asiaa koskeviin huomautuksiin - myös ilmoitus, joka on tarkoitus antaa Laekenissa. Esitän teille hyvin selkeän kysymyksen: oletteko te - komissiossa - valmiita, ja voimmeko me esittää tänä vuonna komission ja parlamentin yhteisen ehdotuksen 2001 Laekenia varten Nizzan jälkeisen prosessin jäsentämiseksi edelleen? Se on ensimmäinen menettelyä koskeva kysymys.
Mitä tulee toiseen kysymykseen, olen tyytyväinen, että te totesitte, että meidän on perustettava elin, johon osallistuvat hallitukset, komissio, Euroopan parlamentti ja kansalliset parlamentit. Haluamme järjestää yleiskokouksen, jossa käsitellään Nizzan jälkeisen prosessin etenemistä; yleiskokouksen, joka on julkisen keskustelun päänäyttämönä, toisin sanoen ehdotusten vastaanottaja ja lähettäjä, ja jossa tehdään samalla selvä ehdotus hallitustenvälistä konferenssia varten ja ehdotetaan aiheita, joita on käsiteltävä vuonna 2004.
Kolmas kysymys liittyy aihepiireihin. On ehdotettu neljää aihepiiriä, jotka voidaan hyväksyä ja toteuttaa; tiedämme kuitenkin kaikki, että näiden aiheiden lisäksi on määriteltävä muitakin aiheita ja että vuonna 2004 kyse on paljosta muustakin, kuten pitääkin. Haluaisin kehottaa meitä kaikkia luopumaan tästä omituisesta käsitteestä "Post-Nizza" tai "Nizzan jälkeinen". Kyse ei ole Nizzan jälkeisestä ajasta. Nizza ei merkinnyt ainoastaan erään menetelmän loppua vaan Nizza merkitsi periaatteessa myös yhden aikakauden loppua; se merkitsi eurooppalaisen 1950-, 1960-, 1970- ja 1980-luvun aikakauden yhdentymisprosessin loppua. Nyt on tärkeää, että valmistaudumme uuteen Euroopan unioniin, toisin sanoen 2000-luvun Euroopan unioniin. Kyse ei ole Nizzan jälkeisestä prosessista vaan Euroopan yhdentymisprosessin uudistamisesta. Se on tehtävä selväksi. Jos haluamme voittaa puolellemme julkisuuden ja julkisen keskustelun, jos haluamme, että ihmiset ja kansalaiset kannattavat Euroopan yhdentymiseen liittyviä tavoitteitamme, ei riitä, että käynnistämme "Nizzan jälkeisen prosessin", vaan meidän on tehtävä ihmisille selväksi, että kyse on uudesta Euroopan unionista uudessa Euroopassa, joka on muuttunut sitten vuoden 1990!

Malmström
Arvoisa puhemies, sallikaa minun ensimmäiseksi ilmaista, että olen syvästi pettynyt siihen, että yksikään puheenjohtajavaltion ministereistä ei ole paikalla tämän tärkeän keskustelun aikana.
Arvoisa komission puheenjohtaja, Nizzan kokouksen jälkimainingeissa on selvää, että suljettujen ovien takana laaditulla myöhäisellä kompromissilla on selviä rajoituksia. Nyt on järkiinnytty ja luvattu käydä laajaa kansalaiskeskustelua Euroopan tavoitteista, tulevaisuudesta ja tehtävistä. Se on hyvä asia. Lupaus velvoittaa. Miten tämä sitten toteutetaan? Jos Euroopan kansalaisten on todellakin tarkoitus osallistua yhteisen eurooppalaisen hankkeen tulevaisuutta koskevaan keskusteluun, he voivat siinä tapauksessa myös vaikuttaa. Onko komissio valmis tekemään ehdotuksia ja antamaan ideoita ja myös toteuttamaan ne? Siinä tapauksessa se merkitsee, että EU muuttuu, avautuu ja yksinkertaistuu.
Tiedämme, että useat kansalaiset haluavat selvän valtiosäännön. Milloin he saavat sen? Tiedämme myös, että ympäristöön, turvapaikkoihin ja rajat ylittävään rikollisuuteen liittyvät kysymykset ovat tärkeitä kysymyksiä, joissa kansalaiset haluavat EU:n olevan voimakas, vahva ja toimintavalmis. Ovatko komissio ja neuvosto valmiita antamaan EU:lle mahdollisuudet tähän? Nizzan tulos on valitettavasti pelottava.
Tiedämme, että yleisesti ollaan ärtyneitä siitä, että EU:ssa puututaan liikaa yksityiskohtiin. Onko komissio valmis antamaan kuuluisalle toissijaisuusperiaatteelle todellista merkitystä ja onko se valmis löytämään keinon, jonka avulla voitaisiin rajoittaa suunnatonta intoa laatia yksityiskohtaisia sääntöjä, mikä leimaa meitä kaikkia Brysselissä ja Strasbourgissa?
EU:n ja ehdokasvaltioiden kansalaisten sekä kansallisten parlamenttien ja tietenkin myös tämän parlamentin on saatava todellista vaikutusvaltaa EU:n tulevaisuutta koskevien toimitapojen, esityslistan ja päätösten yhteydessä. Mutta kuinka? Tämä on juuri se suuri kysymys, joka leijuu ilmassa ja jonka kaikki kollegat ovat ottaneet esille.

Nogueira Román
Arvoisa komission puheenjohtaja Romano Prodi, vuoden 2000 tapahtumien jälkeen on vaikeaa olla samaa mieltä sanoistanne, joiden mukaan työohjelmanne koskee Eurooppaa vuonna 2001. Ohjelmanne perusteella voisimme luulla, että hullun lehmän taudin aiheuttamaa erittäin vaikeaa ongelmaa ei ole olemassakaan. Ehdotuksissanne puhutaan ihanteellisesti uudesta taloudesta ja miljoonista uusista työpaikoista ilman, että niitä katsottaisiin tarpeelliseksi luoda ensisijaisesti vähiten kehittyneille alueille, joilla kärsitään kaikkein korkeimmasta työttömyysasteesta ja koulutetuimman väen maastamuutosta. Niissä ei tarkastella niitä taloudellisia ja talousarvioon liittyviä ongelmia, joita ehdottoman tarpeellinen laajeneminen aiheuttaa uusille jäsenvaltioille sen enempää kuin kolmannesta maailmasta vyöryvää maastamuuttovirtaakaan. Ehdotuksissa jätetään huomiotta erityisesti Porto Alegressa kyseenalaistetun huippuliberaalin maailmanlaajuistumisen aiheuttama kriisi, eikä niissä sanota mitään Nizzan kokouksen aiheuttamasta suunnattomasta pettymyksestä puhumattakaan siitä historiallisesta tosiseikasta, etteivät jäsenvaltiot voi enää estää kansalaisia tekemästä suoraa ja demokraattista päätöstä unionista. Ehdotuksissa ei myöskään mainita valtioon perustumattomien kansakuntien syntymistä tai yksikköjä, joilla on poliittinen ja lainsäädännöllinen perusolemus.
Arvoisa komission puheenjohtaja Romano Prodi, komission ei pitäisi sulkea silmiään siltä tosiasialta, että eurooppalaisessa yhteiskunnassa on alkamassa kehitys, joka päättyy unionin perustuslain hyväksymiseen. Olisi hyvä, että nyt poissa oleva neuvosto, komissio ja parlamentti tekisivät yhdessä tämän kansalaisten pyytämän aloitteen.

Ribeiro e Castro
Arvoisa komission puheenjohtaja, euroskeptikot ovat nyt siirtyneet toiselle pelikentälle: parlamentin enemmistö koostuu nyt sellaisista, jotka suhtautuvat kitkerästi kaikkeen Nizzaan liittyvään ja kätkevät huonosti oman epäonnistumisensa, joka on suoraan suhteessa heidän aikaisempaan poliittiseen ylimielisyyteensä, jota he ovat kiirehtineet ikävä kyllä jälleen osoittamaan oppimatta mitään menneistä.
Laajentunut Euroopan unioni tarvitsee kuitenkin juuri vastakkaista suhtautumistapaa, jotta se ei pelkästään vaihtaisi Amsterdamista jäljelle jääneiden asioiden käsittelyä Nizzan sotasaaliiseen ja vuoden 2004 koittaessa jälleen uusiin turhaumiin. Euroopassa tarvitaan toisenlaista strategiaa ja toisenlaisia ajatuksia. Enemmistön täytyy valmistautua ymmärtämään todellisuus ennakkoluulottomasti. Epäonnistumisessa Nizzassa on jo kylliksi. Nyt on tärkeää ymmärtää, minkälainen totuustesti siellä asetettiin: mielikuvitukseen perustuva kuvitelma törmäsi kansojen todellisuuteen. Kyse on suunnasta, mutta myös vauhdista. Se, että Euroopalle halutaan pukea ylle valtioiden rajat ylittävä poliittinen pakkopaita, kun ei ole olemassa Euroopan kansaa tai edes yleiseurooppalaista identiteettiä, voi tarkoittaa vain uusia katastrofeja tulevaisuudessa. Lisääntyvää keskusvaltaa, vähenevää demokratiaa. On selvää, että kansat vastustavat sitä. Kukaan ei halua luopua oman maansa, kielensä ja kulttuurinsa muodostamasta demokraattisesta mallista, jossa hän on lähimpänä valinnat tekeviä, ymmärtäviä ja määrääviä vallanpitäjiä. Mikäli tätä ei ymmärretä, mikäli emme ole valmiita kuuntelemaan enemmän ja puhumaan vähemmän, mikäli emme halua antaa jäsenvaltioiden parlamenteille johtoasemaa, mikäli emme halua poistaa Euroopasta jännityksiä ja turhia pakkomielteitä, Nizzan jälkeinen keskustelu on tuomittu epäonnistumaan samalla tavoin kuin sitä edeltäväkin keskustelu epäonnistui. Se on sääli!
On sääli, jos liittovaltion kannattajat jatkavat pysyttelemällä yhä teoreettisessa norsunluutornissaan sen sijasta, että he tutustuisivat kansojen todellisuuteen Nizzan turhautumien toistamista ja Euroopan heikentämistä. Valmisteluista ei seurannut menestystä, eivätkä nykytapahtumat noudata mitään oppia. Tarvitsemme täysin toisenlaista eurooppalaista strategiaa, joka perustuu kansoista koostuviin kansakuntiin ei enää kansakuntien ja kansojen vastakkainasetteluun. Lisäksi tarvitsemme eurooppalaisen keskustelun sijasta pikemminkin 15:tä laajentumista koskevaa kansallista keskustelua ja 27:ää Eurooppaa koskevaa kansallista keskustelua, joiden kohdalla pitää jättää pois kiertoilmaisut tai epäselvyydet esittää selkeitä kysymyksiä.

Gil-Robles Gil-Delgado
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, kuten täällä on nähty, parlamentti on huolissaan siitä, ettei komissiolla ole konkreettista työohjelmaa tulevaa toimielinuudistusta varten.
Näyttää siltä, että meidän olisi odotettava Laekenin suuntaviivoja. Keskustelu unionin tulevaisuudesta on kuitenkin ollut käynnissä jo kuukausia, useat valtion- ja hallitusten päämiehet ovat osallistuneet siihen, ja parlamentti työskentelee jo aktiivisesti asian parissa.
Jos komission todettaisiin olleen passiivinen, se olisi erittäin vakavaa tässä valmisteluvaiheessa, koska me kaikki tiedämme, että sillä on suuri vastuu: se vaalii yhteisön henkeä. Tämä vastuu on kiteytettävä konkreettisiksi ehdotuksiksi eikä epämääräisiksi viittauksiksi johonkin valkoiseen kirjaan tai muihin vastaaviin asiakirjoihin.
Sen sijaan olen todella iloinen, että puheenjohtaja Prodi vahvisti tänä aamuna tukevansa niitä täsmennyksiä, jotka komission jäsen Barnier teki perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnassa, että hän toisin sanoen vahvisti, että foorumia koskeva ehdotus ei merkitse peräytymistä valmistelukunnasta vaan pyrkimystä entistä paremmin toimivaan valmistelukuntaan.
Jos näin kuitenkin on, miksi muuttaisimme nimeä? Eurooppalaiset tietävät jo, mikä valmistelukunta on, ja he ovat voineet havaita sen avoimet ja hedelmälliset tulokset ja verrata niitä viimeisimmän hallitustenvälisen konferenssin tuskalliseen etenemiseen. Sen vastustajat eivät torju sen nimeä. He torjuvat koko valmistelukunnan.
Emme siis saa takertua nimiseikkaan, vaan meidän on tukeuduttava yleiseen mielipiteeseen, jotta parlamentti ja komissio voisivat taistella rinta rinnan. Emme saa peräytyä niiden takia, jotka eivät halua demokraattista ja avointa Eurooppaa vaan suljetun ja byrokraattisen Euroopan.
Unioni ei tarvitse pelokasta komissiota. Se tarvitsee aktiivisen ja rohkean komission: sitä me tänään pyydämme.

Berès
Arvoisa puhemies, voidaksemme käydä tehokkaasti keskustelua Euroopan unionin tulevaisuudesta tarvitsemme kolmen toimielimen välillä vankkaa suhdetta. Tänä aamuna esittelemienne ehdotusten on autettava - jos vielä pidätte mielessä kollegamme Klaus Hänschin ehdotuksen - meitä palauttamaan näiden kahden toimielimen välinen luontainen kumppanuus, jotta ne kykenisivät tähän toimielinten väliseen kolmikantavuoropuheluun. Mutta jos haluamme päästä eteenpäin tällä tiellä, ei ole mitään hyötyä leimata jotakin neuvoston yksittäistä menettelyä. Tarvitsemme vahvaa neuvostoa, tarvitsemme neuvostoa, joka on läsnä toimielinten kolmikantarakenteessa. On uudistuksia, jotka voitaisiin toteuttaa perustamissopimuksen tarkistuksen ulkopuolella. Tukekaamme siis tähän tähtääviä neuvoston aloitteita sen sijaan, että takerrumme menettelyn yksityiskohtiin ja valitamme neuvoston poissaoloa, kuten jäsen Poettering juuri teki.
Arvoisa puhemies, puheenvuoroni toinen asia koskee valkoista kirjaa uudesta eurooppalaisesta hallintotavasta. Odotamme sitä malttamattomina. Oletamme, että sitä seuraa keskustelu eräästä liitteen IV kohdasta, nimittäin siitä, joka koskee toimivaltuuksien jakamista, mutta haluaisin jo nyt kiinnittää huomionne erääseen asiaan. Sanoitte tänä aamuna, että toivoisitte Euroopan olevan lähempänä kansalaisia. Vaikuttaa siltä, että tässä suhteessa on tehtävä todellisia parannuksia, mikäli haluamme edistyä. Kuulemme aivan liian usein vaikeuksista, joihin alueemme ja maamme ovat törmänneet pyrkiessään esittämään hankkeita komissiolle. Tässä mielessä menettelyjen raskaus ja hankkeiden keskittäminen eivät vie kehitystä hyvään suuntaan.
Kolmas asia koskee keskustelua unionin tulevaisuudesta. Uskon, että esititte tänä aamuna sellaisia tietoja, joiden pohjalta vuoropuhelu voidaan käynnistää sujuvasti. Kyllä, on asetettava sisältöä koskevia kysymyksiä; institutionaalisten kysymysten vuoro tulee myöhemmin. Ja kyllä, unionin poliittinen arvovalta maailmanlaajuisella tasolla ja solidaarisuus - jota kutsun mieluummin sosiaaliseksi malliksi - ovat ratkaisevia kysymyksiä, joissa meidän on löydettävä uudestaan halu rinnakkaiseloon Euroopan unionissa.
Menettelytavasta puheen ollen, olemme iloisia, että olette jälleen sitä mieltä, että vuoropuhelun rakenteellisessa vaiheessa valmistelukunnan neljän osapuolen on löydettävä uudestaan yhteistyökykynsä. Keskustelufoorumit on erotettava neuvottelufoorumeista. Valmistelukunnan on säilyttävä neuvottelufoorumina, koska Amsterdamin ja Nizzan kokemukset todistavat, että Euroopan parlamentin edustajille ei ole varattu riittävästi tilaa hallitustenvälisessä konferenssissa, ja koska pidämme valmistelukuntamallia parempana ja olemme vakuuttuneita siitä, että sen puitteissa voidaan työstää kaikkia ehdotuksia. Ei voida ajatella, että yksilön perusoikeuksiin liittyvät kysymykset kuuluu käsitellä politiikan piirissä ja että toisaalta institutionaalisia näkökohtia koskevia kysymyksiä ei voida käsitellä muualla kuin diplomatian piirissä. Nizza osoitti, että valmistelukuntamallin avulla voidaan edetä nopeammin ja jäsentyneemmin ja että se lujittaa entisestään kollektiivista toimintatapaamme.

Haarder
Arvoisa puhemies, laajentuminen on aikamme tärkein eurooppalainen hanke. Haluan kiittää komissiota määrätietoisesta toiminnasta. Nyt on vaikeiden kohtien vuoro. Kyse on nyt moottorin käynnissä pitämisestä. Ensimmäinen laajentumisaalto on saatava päätökseen puolentoista vuoden kuluttua, vuoden 2002 joulukuussa Kööpenhaminassa. Se on komission tavoite, ja odotamme komission toteuttavan sen. Kehotan tulevia puheenjohtajavaltioita olemaan erittäin tiiviissä yhteydessä ehdokasvaltioihin ja auttamaan siinä, että esteet saadaan raivatuksi ajoissa pois tieltä. Arvoisa puhemies, kysehän ei ole kuitenkaan pelkästään siitä, että ehdokasvaltioiden on sopeuduttava meihin, vaan meidänkin on sopeuduttava laajentumiseen. 27 jäsenvaltion muodostaman EU:n on opittava keskittämään voimansa suuriin ja rajat ylittäviin kysymyksiin. Niinhän me emme nykyään tee. Arvoisa komission puheenjohtaja, te sanoitte itse parlamentissa vuosi sitten, että unioni pitäisi vapauttaa kaikista niistä, ja lainaan teitä: "naurettavista pikkuasioista", jotka ministerineuvosto ja parlamentti ovat asettaneet teidän hallinnoitaviksenne. Te toistitte sanat "naurettavat pikkuasiat" useampaan kertaan, ja te olette oikeassa. Asialle on nyt tehtävä jotakin. Sallikaa meidän saada EU, jossa keskitytään entistä harvempiin asioihin, mutta joka on samanaikaisesti entistä vahvempi. Emme saa enää keskittyä niin moniin asioihin. Arvoisa komission puheenjohtaja, ehdotan, että te nimitätte rohkean komission jäsenen vastaamaan pikkuavustusten ja yksityiskohtaisen sääntelyn torjunnasta ja ehdotan, että Kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin välinen yhteistyöelin, COSAC, saa mahdollisuuden pysäyttää sellaisen lainsäädännön etenemisen, joka loukkaa toissijaisuusperiaatetta. Vastapainona on oltava vahva komissio, jotta unioni olisi toimintakykyinen muillakin alueilla.

Nassauer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopassa kummittelee aave. Tämä aave on hallitusten välinen yhteistyö. Neuvoston suosima suuntaus hallitusten väliseen yhteistyöhön johti Euroopan umpikujaan Nizzassa, ja arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, olemme tässä kysymyksessä luonnollisestikin komission liittolaisia. Komission ja parlamentin on tehtävä tässä kysymyksessä tiivistä yhteistyötä. Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, vaikka parlamentti arvosteleekin toisinaan komission hallintomenettelyjä, se ei tarkoita, että parlamentti olisi komission vastapeluri, vaan se ilmentää demokraattisesta valvontatehtäväämme. Se epäilemättä lähentää meitä, eikä erota meitä toisistamme!
Täällä on puhuttu kansallisista parlamenteista. Arvostan suuresti, että seuraavat askeleet valmistellaan yleiskokouksessa eikä foorumissa, sillä yleiskokouksen toimijat, kuten neuvoston edustaja, komissio, kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti, ovat demokraattisesti legitimoituja. Emme saa taipua niin kutsuttujen yhteiskunnallisesti tärkeiden ryhmien tahtoon. Olisi tärkeää, että myös komissio muotoilisi tällaisen yksiselitteisen kannan. Meidän on myös harkittava kansallisten parlamenttien roolia Euroopan tason prosessissa. On tärkeää, että kansalliset parlamentit valvovat neuvostoa. Se on niiden tehtävä. Niille ei ole annettu tehtäväksi valvoa komission saatikka parlamentin kaltaisia yhteisön toimielimiä. Tarkasteltaessa kansallisten parlamenttien osallistumista, ne on siten asetettava lainsäädäntömenettelyssä neuvoston rinnalle. Ne eivät voi rajoittaa Euroopan parlamentin asemaa. Meistä on hyvin tärkeää, että myös tämä asia tehdään selväksi.
Eräs komission työn painopiste on turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikka. Emme laadi tältä osin mitään turvapaikka- ja maahanmuuttolakia, vaan - kuten jäsen Vitorino totesi osuvasti - yksittäisiä direktiivejä. Tarvitsemme kuitenkin yhteisen suunnitelman, joka meiltä yhä puuttuu ja joka komission on vielä laadittava.

Corbett
Arvoisa puhemies, parlamentissa on - ymmärrettävästi - erilaisia mielipiteitä Nizzan sopimuksesta, mutta jopa ne, jotka suhtautuvat sopimukseen hyvin kriittisesti - ja heitä on paljon - myöntävät tässä Euroopan tulevaisuudesta käytävässä keskustelussa, että paras tapa edetä on hyödyntää Nizzan jälkeisiä menettelyjä mahdollisimman hyvin unionin kehittämiseksi, korjata Nizzassa havaitut puutteet ja käydä kunnollinen keskustelu unionin tulevaisuudesta.
Tapa, jolla tämä pitäisi tehdä - ja näkemykseni on hyvin samanlainen kuin komission - on käydä ensimmäisenä vuonna hyvin avoin keskustelu - antaa tuhannen kukan kukkia - ja antaa asia sitten käsiteltäväksi laajaan harkintaelimeen, joka tekee esityksen tarvittavista muutoksista. Elin voitaisiin muodostaa samalla tavalla kuin perusoikeuskirjan valmistelukunta, ja siihen voisi kuulua Euroopan parlamentin, kansallisten parlamenttien ja hallitusten edustajia. Lopuksi pidettäisiin lyhyt ja ytimekäs HVK, jossa tulokset hyväksyttäisiin.
Aiomme tietenkin käsitellä Eurooppa-neuvoston mainitsemia neljää aihetta, joista yksi liittyy läheisesti komission valkoiseen kirjaan hallintotavoista. Minusta olisi mielenkiintoista kuulla komission näkemys siitä, kuinka nämä kaksi prosessia aiotaan sovittaa toisiinsa, sillä niissä on paljon päällekkäisyyksiä.
Myös muita asioita pitäisi käsitellä. Korkean edustajan aseman tulevaisuus, parlamentin yhteispäätösmenettelyihin osallistumisen laajentaminen kaikkiin lainsäädäntömenettelyihin, myös niihin muutamaan, jotka on poikkeuksellisesti jätetty tämän ulkopuolelle. Meidän täytyy myös tarkastella perustamissopimusten kodifiointia. Minä suosittelisin erityismenettelyä. Miksemme tänä vuonna perustaisi jäsenvaltioiden ja toimielinten asiantuntijoista koostuvaa komiteaa suorittamaan loppuun Firenzessä aloitetun perustamissopimusten kodifioinnin ja yksinkertaistamisen, jotta poliittinen työ voitaisiin aloittaa ensi vuonna yksinkertaistetun ja kodifioidun tekstin pohjalta? Täten saataisiin tekninen työ valmiiksi ennen poliittisen työn aloittamista. Minä suosittelisin tällaista etenemistapaa.

Van den Bos
Arvoisa puhemies, hallitusten päämiesten Nizzan huippukokouksen jälkeisen asialistan on sanellut poliittinen pelkuruus eikä tarve valmistaa Eurooppaa laajentumiseen. Aiheet on tarkoitettu rauhoittelemaan kansalaisten pelkoa käsittämättömästä vallansiirrosta Brysseliin kansallisen määräysvallan kustannuksella, mutta ne pikemminkin lisäävät vieraantumista. Ehdoton toimivallanjako eurooppalaisen ja kansallisen tason välillä on mahdotonta. Yhteistyöprosessi on dynaaminen, ei staattinen. Sellainen asia, joka on aluksi tabu, kuten euro, voi muuttua myöhemmin suotavaksi asiaksi. Kriteeri on yhteiskunnallisesti välttämätön, eikä se ole ennustettavissa. Euroopan tulevaisuutta käsittelevä foorumi on tietysti hieno asia, mutta tulos on jo etukäteen varma. Eri maissa, poliittisissa puolueissa ja jopa puolueiden sisällä ajatellaan täysin eri tavoin tulevaisuudesta. Jos kansalaisten luottamus halutaan palauttaa, silloin täytyy huolehtia, että Euroopasta tulee avoimempi ja päättäväisempi sekä siten poliittinen yksikkö, mikä ei tarkoita politiikan uudelleen kansallistamista vaan yhteisön poliittisten toimielinten vahvistamista. Tämän täytyy sisältyä asialistaan, ja tämä osoittaisi rohkeutta.

McMillan-Scott
Arvoisa puhemies, aloitan komission työohjelmasta vuodeksi 2001. Koskaan aikaisemmin ei EU:ta ole pyydetty yhtä selkeästi tai yhtä painokkaasti tekemään vähemmän mutta paremmin. Euroopan parlamentin pitäisi tuoda tämä esiin lähiviikkoina, kun valiokunnat tarkastelevat tätä ohjelmaa. Ohjelma sisältää noin 600 aloitetta, joista lähes 200 on lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joten meillä on paljon työtä sen tarkastelussa ja omien painopisteittemme asettamisessa, ja odotamme tehtävää innokkaasti.
Siirryn nyt Nizzan jälkeiseen prosessiin, jota ajattelen mieluummin eurooppalaisena tulevaisuutenamme. Katsomme taaksepäin Euroopan unionin historiaa yhden sukupolven aikana ja Euroopan mantereen historiaa vuosisadan aikana. Haluaisin lukea otteen Milan Kunderan kirjasta Naurun ja unohduksen kirja: Ihmiset kailottavat aina haluavansa luoda paremman tulevaisuuden. Se ei ole totta. Tulevaisuus on apaattinen tyhjiö, jolla ei ole mitään merkitystä kenellekään. Menneisyys on täynnä eloa, se ärsyttää meitä, provosoi ja solvaa meitä, se houkuttelee meitä tuhoamaan sen tai muuttamaan sitä. Ihmiset haluavat tulevaisuuden herroiksi vain päästäkseen muuttamaan menneisyyttä.
Me olemme muuttaneet menneisyyttä, ja Eurooppa on erilainen kuin se oli sodan jälkeen. Nizzassa ratkaisematta jääneet neljä kysymystä eivät ole pieniä tai vähäpätöisiä. Meillä on selkeä näkemys ydinkysymyksistä. Haluamme kansallisille parlamenteille enemmän valtaa järjestelmälliseltä ja rakentavalta pohjalta. Toivoisimme toimivaltojen selkeämpää jakoa, kuten Euroopan konservatiivipuolueiden liiton (European Democrat Unionin) viime kuussa antamassa Berliinin julistuksessa suositeltiin, kunhan sitä ei käytetä tekosyynä keskustan vahvistamiselle.
Perustamissopimusten yksinkertaistaminen palvelisi myös yleistä etua, mutta sitä ei saa käyttää tekosyynä täydellisen Euroopan perustuslain laatimiseen etenkään, jos tämä perustuslaki olisi liittovaltion perustava asiakirja, jonka johdantona toimisi juridisesti sitova perusoikeuskirja.
Kaikista näistä asioista tarvitaan mahdollisimman laajaa julkista keskustelua, ja ne myös ansaitsevat sellaisen. Mutta vaikka aiemmin oli annettu tyhjiä lupauksia avoimesta kuulemismenettelystä, kansalliset virkamiehet jatkoivat Nizzan HVK-prosessissa - kuten Amsterdamin ja Maastrichtin HVK:issa sitä ennen - keskustelujen käymistä suljettujen ovien takana. Seuraavan kuulemismenettelyn täytyy olla erilainen. Siihen täytyy sisältyä todellinen ja laaja kansalaisyhteiskunnan kuuleminen, joka heijastaa avointa kulttuuria ja avointa politiikkaa, joita me väitämme kannattavamme.
Jäsen Corbett siteerasi puhemies Maoa. Minä siteeraisin mieluummin George Bush vanhempaa: Yhteiskunta on "tuhat valopistettä", ei "tuhat kukkivaa kukkaa". EU:n toimielinten tulevaisuudesta käytävään keskusteluun täytyy ottaa mukaan koko yhteiskunta, emme saa rajoittua ainoastaan Brysselin suljettuun poliittiseen maailmaan, vaan meidän täytyy hyödyntää myös Internetin tarjoamia demokraattisia mahdollisuuksia ja - aivan - mielipidekyselyjä. EU:n täytyy tukea todella avointa yhteiskuntaa. Ihmisten täytyy saada äänensä kuuluviin, ja tämä koskee myös ehdokasvaltioita.
Meidän täytyy myös sopia uusi ajankohta seuraavalle HVK:lle. Vuonna 2004 siipirikko komissio hautoo viimeisiä muniaan ja Euroopan parlamentin vaalit osuvat päällekkäin HVK:n kanssa. Konferenssi olisi parempi pitää vuonna 2003, jolloin kansa voisi vuoden 2004 Euroopan parlamentin vaaleissa ilmoittaa kantansa hallitusten tekemistä avainratkaisuista laajentumisen keskellä.
On tärkeitä kysymyksiä. Isossa-Britanniassa - kuten muissakin maissa, joissa pidetään lähivuosina parlamenttivaalit - yksi tärkeimmistä kysymyksistä kuuluu: kenen käsissä Euroopan tulevaisuus on turvassa? Kun ministerineuvosto ja komissio ovat tiukasti sosialistien otteessa, Eurooppa on tällä hetkellä menossa väärään suuntaan. Isossa-Britanniassa valinta tulevissa vaaleissa on selkeä: toimivan hajautetun Euroopan turvaamiseksi ainoastaan konservatiivit voivat esittää toimintaohjelman, jolla Nizzan jälkeinen prosessi saadaan oikeille raiteille.
Eurooppalaisen tulevaisuutemme turvaamiseksi useimmat eurooppalaiset haluavat brittien tavoin kuulua Eurooppaan, mutta he eivät halua olla Euroopan alaisia.
(Naurua ja taputuksia)

Van den Berg
Arvoisa puhemies, toisin kuin edellinen puhuja en aio lainata George Bush vanhemman sanoja vaan Berthold Brechtin sanoja. George Bush puhui valoista, mutta Berthold Brecht sanoi, että pimeydessä olevia ei nähdä, ja tästä pääsen heti tämän lyhyen puheenvuoroni aiheeseen.
Pitää paikkansa, että joka viidennellä tämän maailman ihmisistä ei ole saatavillaan puhdasta juomavettä, perusterveydenhuoltoa eikä perusopetusta. Eurooppa, joka ei ole pelkästään kaupparyhmittymä vaan myös tietyt arvot ja normit hyväksyvä ryhmittymä, on alue, jolla voisi olla suuri merkitys tässä asiassa. Teimme viime vuonna keskenämme sopimuksen sen pöydän ääressä, missä komissio, neuvosto ja parlamentti allekirjoittivat vuoden 2001 talousarvion. Siinä kaksinkertaistettiin kaikkien ulkoisen avun alueellisten ohjelmien - sekä perusterveydenhoito että perusopetus - määrärahat, mutta ei korottamalla talousarviota vaan sen sisällä. Tavoitteita on määritelty ja käyttöön on annettu lisää henkilöstöä. Euroopan sosiaalidemokraattisen puoleen ryhmällemme on erittäin tärkeää, että komissio ryhtyy nyt todellakin toimiin antaakseen tämän vuoden työohjelmassaan ohjeita kyseisillä alueilla toimiville EU:n valtuuskunnille ja yhteistyökumppaneillemme, joiden kanssa hoidamme asioita yhdessä, sekä samalla omille virkamiehillemme. Meistä on myös erittäin tärkeää, että komissio antaa käyttöön lisää ulkopuolisia terveydenhuollon ja koulutuksen asiantuntijoita, jotta voimme todellakin myös saavuttaa nopeasti tuloksia tässä asiassa. Komission tällainen ajatustenkulku johtaa tuloshakuiseen työhön ja vähempään jatkuvaan budjettien kokoamiseen. On yritettävä saada aikaan enemmän tuloksia osa-alueilla, jotka ovat myös hyvin tärkeitä kehityksen kannalta. Eurooppa antaisi erinomaisen signaalin osoittamalla, että emme ole huolissamme sosiaaliasioista pelkästään sisäisesti vaan myös ulkoisesti. Toivon, että komissio saa tänä vuonna aikaan hyviä tuloksia tässä asiassa.

Maij-Weggen
Arvoisa puhemies, nykyisin ymmärretään jo yleisesti, että Nizzan huippukokous ei ollut menestys, paitsi että tätä eivät ehkä ymmärrä ne, joiden mielestä Euroopan täytyy jäädä odottamaan. Ei ole siis kovinkaan yllättävää, että on käynnistynyt laaja Nizzan huippukokouksen jälkeinen keskustelu. Mielestäni on erittäin tärkeää, että komissio pitää tämän keskustelun ohjat käsissään erityisesti nyt, kun se johtaa tiettyihin Laekenin huippukokouksessa vahvistettaviin menettelyihin.
Parlamentissa on nyt tehty aloite väliaikaisesta kertomuksesta kesään mennessä ja lopullisesta kertomuksesta vuoden loppuun mennessä, siis hieman ennen Laekenin huippukokousta. Tästä valmistelusta huolimatta on hyödyllistä luoda jo nyt jonkinlainen perusta. Ryhmämme haluaa sitä myös tässä keskustelussa.
Aluksi täytyy todeta, mitkä ovat Nizzan sopimuksen tärkeimmät puutteet, jotta Nizzan huippukokouksen jälkeinen asialista saa oikean sisällön. Mitä meihin tulee, kyse täytyy olla ennen kaikkea unionin demokraattisuusasteen korottamisesta. Nizzassa tehty virhe, että tietyistä aiheista päätetään määräenemmistöllä mutta ilman Euroopan parlamentin yhteispäätöstä, on sietämätön, koska tällä tavoin myös kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti jätetään pois pelistä. Tämä asia täytyy korjata.
Lisäksi hyvin mutkikasta päätöksentekoa täytyy korjata. Uudet säännöt eivät ole enää selitettävissä kansalaisille, mikä ei toki voinut ollut tarkoituksena. Tässä keskustelussa en pidä uhkaavana keskustelua jäsenvaltioiden politiikkaan kuuluvien asioiden ja unionille kuuluvien asioiden selkeästä erottamisesta toisistaan vaan juuri askeleena oikeaan suuntaan. On vielä parempi, jos tällainen selkeä tehtävänjako voidaan sitoa eurooppalaiseen perustuslakiin.
Arvoisa puhemies, sitten lopuksi, meidän on päästävä eroon loputtomista hallitustenvälisistä konferensseista, joiden sisällön määrittelevät ennen kaikkea virkamiehet. Vielä parempi on konventiomalli, jota käytettiin myös perusoikeuskirjaa varten. Toivon hartaasti, että komissio peruuttaa ajatuksensa foorumin perustamisesta, koska tällainen laaja elin ei ole sovelias hyvien päätösten tekemiseen. Lisäksi konvention etuna on se, että myös kansalliset parlamentit voivat toimia mukana.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, en halua sanoa mitään Nizzasta, sillä kukaan ei kuitenkaan kuuntele. PPE-ryhmän puheenjohtaja valitti aiemmin katkerasti, että kukaan ei kuuntele häntä. Keskitynkin komission ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevaan hankkeeseen. Siihen liittyy kaksi näkökohtaa: maantieteellinen ja sisällöllinen. Olen oikeastaan valtaosin samaa mieltä komission esittämistä maantieteellisistä näkökohdista lukuun ottamatta yhtä asiaa: Lähi-idästä ei mainittu mitään. Olemme olleet ja olemme toivottavasti myös tulevaisuudessa Palestiinan ja alueen suurin avunantaja. Minulle ei riitä, että rahoitamme prosessia, jonka poliittisesta sisällöstä muut päättävät. Meidän on omaksuttava Lähi-idän neuvotteluissa toisenlainen, vahvempi rooli. Odotamme, että tätä tehtävää ei ymmärretä siten, että siitä vastaavat vain neuvosto ja YUTP:n korkea edustaja, vaan odotamme, että myös komissio tekee tärkeitä, luovia aloitteita.
Komission osallistuminen on tärkeää yhteisen eurooppalaisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan sisällölle. Parlamentti on ilmaissut tyytyväisyytensä tällä alalla aikaansaatuun edistykseen kollega Lalumièren mietinnössä, mutta - ja haluaisin seurata tältä osin kollegani Nassauerin marxistista ilmaisua - Euroopassa kummittelee aave, etenkin tällä alalla: hallitustenvälisen yhteistyön aave. Parlamentti toivoo yhteistä eikä hallitustenvälistä eurooppalaista turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Arvoisa komission puheenjohtaja, komissio on velvollinen vahvistamaan tämän politiikan yhteisöulottuvuutta. Te haluatte vahvistaa sitä kehittämällä kriisinhallintaa ja konfliktien ehkäisyä, ja mielestäni se on hyvä asia!

Puhemies
Arvoisat kollegat, pyydän teiltä yhtä asiaa: olkaa ystävällisiä älkääkä puhutelko komission puheenjohtajaa keskustelun aikana, sillä hän ei voi silloin kuunnella keskustelua, jota hän mielellään kuuntelisi.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, haluan onnitella komission puheenjohtajaa hänen tämänpäiväisestä puheestaan ja vuotta 2000 koskevasta kertomuksestaan. Haluan niin ikään korostaa, että kertomuksessa pidetään tärkeänä Euroopan unionin perusoikeuskirjaa, ja haluan onnitella komission jäsen Vitorinoa hänen suuresta panoksestaan tässä asiassa.
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin perusoikeuksilla - ja meidän on nyt selvitettävä, miten sisällytämme perusoikeuskirjan perustamissopimukseen - on toisetkin kasvot. Perusoikeuksien puolustaminen on nimenomaan hyökkäämistä niitä vastaan, jotka loukkaavat niitä Euroopan unionissa. Olenkin sitä mieltä, että kaikki kolmanteen pilariin liittyvät aloitteet ovat parlamentille elintärkeitä.
PPE-DE-ryhmän puheenjohtaja Hans-Gert Poettering ja monet muut puhujat ovat sanoneet sen tänään. Meidän mielestämme on elintärkeää yhteisöllistää ne asiat, jotka kuuluivat Maastrichtissa kolmanteen pilariin. Arvoisa puhemies, on eräs aloite, jota komissio on korostanut puolivuotisissa tulostauluissaan ja jota pidämme erittäin tärkeänä: tarkoitan tässä eurooppalaista pidätysmääräystä.
Euroopan unionissa ei mielestäni saa olla sijaa terroristeille, niille terroristeille, jotka asettivat eilen jälleen yhden pommin Madridissa ja jotka yrittivät riistää hengen ihmisiltä, Euroopan kansalaisilta. Olenkin sitä mieltä, että jos teemme todellisia asioita, kouriintuntuvia ja näkyviä asioita, kuten sen, että epäilty terroristi voidaan luovuttaa pidätysmääräyksen antaneelle tuomarille Euroopan alueella, Euroopan kansalaiset ymmärtävät, että juuri tämä on Euroopan rakentamista ja että siitä on hyötyä, ja näin Eurooppa voidaan todellakin tuoda entistä lähemmäksi kansalaisia.
Arvoisa puhemies, olen varma, että pian toteutetaan tämä aloite, joka on yksi komission ensisijaisista tavoitteista. Tästä syystä haluan rohkaista teitä jatkamaan samaan tapaan.

Goebbels
Arvoisa puhemies, joudun valitettavasti toistamaan toteamuksen, jonka esitin jo viime vuonna - nimittäin, että unionilta puuttuu suunnitelma tulevaisuuden varalle.
Tätä ei ole tarkoitettu moitteeksi puheenjohtaja Prodille tai komissiolle, koska komissio varmasti tekee paljon työtä, tai sanoisinko, että se touhuaa. Se touhuaa itse asiassa liiankin monella taholla. Kukaan ei kykene pysymään ajan tasalla kaikista komission ja sen jäsenten esittämistä vihreistä kirjoista, valkoisista kirjoista, tiedonannoista ja kertomuksista eikä varsinkaan löytämään niistä punaista lankaa, tulevaisuudensuunnitelmaa.
Tästä teenkin ensimmäisen johtopäätökseni: tärkeintä ei ole määrä vaan laatu. Kuten puheenjohtaja Prodi niin osuvasti totesi tänä aamuna, ei kannata kuluttaa itseään loppuun kurkkujen kokoa mittailemalla. Nyt on kiireesti määriteltävä, mitä kukin tekee unionissa, eli on määriteltävä, mitä toissijaisuusperiaate tarkoittaa. Eikä komissio - vaikka sillä olisi hyvät juridiset syyt tehdä niin - voi jäädyttää kansallisen kansanedustuselimen päätöstä rakentaa moottoritie, alueellisen hallintoelimen päätöstä rakentaa uusi rautatie tai kunnanvaltuuston päätöstä rakentaa golfrata; tätä on toissijaisuusperiaate.
Komission puheenjohtaja ymmärsi tämän tänä aamuna; hän esitti hyviä kysymyksiä, mutta hän ei ole täällä sitä varten. Komissiolla on aloiteoikeus, sen on esitettävä ehdotuksia.
Puheaika ei nyt salli minun syventää keskustelua, mutta se minun täytyy sanoa, että mikäli haluamme rakentaa uuden Eurooppa-talon, ei riitä, että meillä on kirvesmiehiä ja putkimiehiä. Tarvitaan myös - ja ennen kaikkea - arkkitehti. Toivon, arvoisa komission puheenjohtaja, että te olette se arkkitehti.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, haluan kiittää teitä siitä, että tämänpäiväinen puheenvuoronne käynnisti todellisen keskustelun, joka vastaa kysymykseen, tai yrittää vastata kysymykseen, millaiseksi me haluamme Euroopan kehittyvän. Mielestäni saamiemme viestien perusteella oikea suunta olisi entistä kollektiivisempi ja demokraattisempi Eurooppa; on kuljettava kohti entistä rauhallisempaa Eurooppaa, joka pyrkii ratkomaan erimielisyydet rauhanomaisin keinoin; on kuljettava kohti entistä ekologisempaa Eurooppaa, joka kunnioittaa ja rakastaa ympäristöä; on kuljettava kohti turvallisempaa Eurooppaa, Eurooppaa, joka on sosiaalisesti herkkätuntoisempi; on kuljettava kohti tehokkaampaa Eurooppaa, varsinkin, kun otetaan huomioon 2000-luvun haasteet.
Arvoisa puhemies, mielestäni tässä keskustelussa Euroopan parlamentilla, joka on virallinen paikka, jossa kaikki eurooppalaiset virtaukset ja suuntaukset voivat kokoontua yhteen, täytyy olla tärkeä osa. Koska tämänpäiväiselle keskustelulle on kaiken muun lisäksi ollut tyypillistä runous, teatteri ja viittaukset aiempien poliitikkojen lausumiin, sallinette, että minäkin päätän puheenvuoroni vetoamalle teidän tuntemaanne poliittiseen henkilöön. Hän on Antonio Gramsci, joka vankilasta lähettämissään kirjeissä hahmotteli ne tavoitteet, joita ihmisten ja kansojen pitää seurata taatakseen paremman huomisen.

Hughes
Arvoisa puhemies, olisin toivonut Lissabonin ja Nizzan Eurooppa-neuvostojen jälkeen näkeväni komission työohjelman, jossa olisi ollut aikaisempaa parempi tasapaino työllisyys-, talous- ja sosiaalipolitiikkojen välillä, mutta en näe siitä paljonkaan merkkejä. Tarvitsemme tasapainotettua edistystä sisämarkkinoilla, kilpailupolitiikassa ja sosiaalipolitiikassa, mutta siitäkään en näe paljon merkkejä komission työohjelmassa. Haluaisin nähdä esimerkiksi tunnustettavan näiden politiikan alojen riippuvaisuuden toisistaan. Kilpailupolitiikan ja sisämarkkinoiden sääntöjen alalla täytyy muuttaa sulautumis-asetusta siten, että siinä otetaan huomioon työllisyys ja sosiaalioikeudet, ja sisällyttää esimerkiksi julkisten hankintojen puitekehykseen sosiaalisia lausekkeita. Olisin halunnut, että nämä vuorovaikutukset olisi tunnustettu, mutta niin ei ole tehty. Talouden ja sisämarkkinoiden alalla edistytään paljon nopeammin kuin sosiaaliasioiden alalla, ja tällaiseen kasvavaan epätasapainoon liittyy todellisia vaaroja.
Lisäksi en näe komission työohjelmassa paljonkaan merkkejä joulukuussa Nizzassa sovitusta sosiaalisesta toimintaohjelmasta. Tulemme näkemään edistystä avoimessa koordinoinnissa ja työllisyydessä - joka on jo vakaalla pohjalla - ja ensiaskeleet sosiaaliturvan alalla. Haluan tuoda esiin sen perustavan ongelman, ettei komission avainasiakirjoja anneta parlamentille ja sen esittelijöille hyvissä ajoin. Parlamentaarisia menettelyjä täytyy kunnioittaa näiden avoimen koordinaation uusien muotojen yhteydessä.
Lopuksi puhun yhdestä erityisestä kohdasta: komission työohjelmassa ajaudutaan pahasti harhaan, kun siinä luvataan julkaista tämän vuoden puolessavälissä vihreä kirja yritysten sosiaalisesta vastuuntunnosta. Vihreä kirja tästä aiheesta on sairas vitsi niille tuhansille työntekijöille, jotka ovat kärsineet rakenneuudistuksista viime viikkoina. Koko tämän alan lainsäädäntö täytyy tarkistaa perusteellisesti, ja toivon, että komissio toimii tässä asiassa nopeasti.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, meistä on hyvin myönteistä, että te esitätte myös toimenpiteitä ja aloitteita, joilla kehitetään unionin yhteistä turvallisuuspolitiikkaa, ja että te ehdotatte toimia myös turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan alalla. Haluaisin kuitenkin vaatia, että otamme huomioon myös muutaman periaatekohdan; odotamme, että arvioitte seurauksia ja että te myös varmistatte aloitteita tehdessänne, että ne eivät ole missään nimessä ristiriidassa aiemmin tehtyjen aloitteiden kanssa. Saanen esittää siitä teille yhden esimerkin - me emme nimittäin ole aina riittävän huolellisia, kuten komission puheenjohtajan mainitseman niin kutsutun perheiden yhdistämistä koskevan luonnoksen yhteydessä, josta keskustellaan maahanmuuttopolitiikan yhteydessä.
Kun perheiden yhdistämisessä otetaan huomioon ydinperhe, toisin sanoen aviopuolisot ja alaikäiset huollettavat lapset, se on yhdentymispolitiikan kannalta erittäin myönteinen toimenpide, joka saa täyden tukemme. Jos te kuitenkin laajennatte huomattavasti tämän kysymyksen yhteydessä niiden ihmisten joukkoa, joiden on määrä saada vuoden jälkeen oikeus muuttaa unioniin, ette ole ilmeisestikään harkinneet sen seurauksia, minkä lisäksi toimitte ristiriidassa tulevaa maahanmuuttopolitiikkaa koskevien tiedonantojenne kanssa. Jos te nimittäin laajennatte tätä joukkoa naimattomiin kumppaneihin, molempien isovanhempiin, opiskelijoiden elämänkumppaneihin, ja myönnätte heille oikeuden muuttaa unioniin vuoden kuluttua ja määrittelette heidät turvapaikanhakijoiksi ja myönnätte heille kaikille vielä oikeuden työskennellä, siinä tapauksessa maahanmuuttojärjestelmää on mahdotonta seurata ja valvoa. Maahanmuutto perustuu silloin oletettavasti yhä useammin teidän niin kutsuttuun perheiden yhdistämiseen. Sen lisäksi viette jäsenvaltioilta oikeuden päättää, millaista ja kuinka paljon työvoimaa unioniin voi muuttaa. Toimintanne olisi siten ristiriidassa myönteisen tarkoituksenne kanssa. Arvoisa komission puheenjohtaja, haluamme tukea teitä edelleenkin, mutta me voimme tukea teitä vain, jos aloitteenne eivät ole ristiriitaisia ja jos aloitteilla ratkaistaan ongelmia eikä aiheuteta uusia.

McNally
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, olemme yhtä mieltä siitä, että Lissabonin Eurooppa-neuvoston jälkeen tarvitsemme tietoon pohjautuvan talouden. Olen iloinen siitä, että puheenjohtaja Prodi korosti, kuinka ensisijaisen tärkeää on kestävä kehitys, joka vaikuttaa moneen muuhunkin asiaan kuin vain luonnonympäristöön. Suhtaudumme myönteisesti energiamarkkinoiden kehittämiseen, vaikka sen tavoite saattaa olla ristiriidassa kestävän kehityksen tavoitteen kanssa. Toivon, että jatkatte tinkimättä uusiutuvia energialähteitä ja energian järkevää käyttöä tukevaa politiikkaa.
Kaupan alalla pidämme uutta WTO:n kierrosta suotavana jälleen kerran edellyttäen, että huomioidaan kestävän kehityksen asettamat rajoitukset. Haluan esittää puheenjohtaja Prodille syvän pettymyksemme siitä, ettei Euroopan parlamentti osallistu kaupankäyntiä koskeviin asioihin - tämä olisi voitu korjata Nizzassa, mutta ei korjattu. Pyydän teitä todellakin työstämään toimielinten välistä sopimusta, jolla Euroopan parlamentti otetaan mukaan kaupankäyntiä koskeviin asioihin.
Uskomme WTO:n uudistamiseen ja demokratisoimiseen. Uskomme, että "kaikkea paitsi aseita" -liike on hyvä askel, vaikka jotkut meistä harmittelevatkin hidasta aikataulua, joka viestittää maailman vähiten kehittyneille maille sitoutumisen puutteesta.
Innovaation ja tutkimuksen alalla odotamme innokkaasti yksityiskohtaista kuudetta puiteohjelmaa. Jos te teette meille erittäin epämääräisiä ehdotuksia, se varmasti hidastuttaa täytäntöönpanoa ja aiheuttaa huolta ja pettymystä koko EU:ssa.
Eurooppalainen tutkimusalue on tietenkin tärkeä. Odotamme laajaa julkisuutta erityisesti yrittäjyyden ja innovaation aloilla tehtäville vertaileville analyyseille.

Puhemies
Minun hämmästyksekseni seuraavana puheenvuoron saa jäsen Ferber kahden minuutin ajan!
Ferber (PPE-DE). Arvoisa puhemies, teidän tehtävänne on johtaa kokousta eikä ilmaista hämmästystä. Arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, komissio on esittänyt meille ahkeran työohjelman vuodelle 2001. Voimme siis todeta ainakin yhden asian: komissio on ahkera, komissio haluaa olla ahkera. Kun tarkastelen pelkästään, mitä viime vuoden eli vuoden 2000 työohjelmasta on siirretty lisäksi tälle vuodelle, pelkään kuitenkin, että meillä on lopulta vain siirtoja eikä meillä ole enää aikaa uusille aloitteille. Tämän vuoksi teidän olisi harkittava jossain vaiheessa, ettekö valmistautuisi siihen, mitä Nizzan jälkeisessä prosessissa on määrä tarkastella, nimittäin toimivaltuuksien rajaamista koskevaa kysymystä, keskittymällä työssänne olennaiseen, ja koska komissio on Euroopan yhteisön toimielin, jolla on oikeus tehdä aloitteita, voisitteko te näyttää tässä asiassa esimerkkiä. Näin varmistaisitte toisaalta, että seuraavalle tai sitä seuraavalle vuodelle ei siirretä niin monia aiheita, ja toisaalta, että ihmiset ymmärtävät, mitä Euroopassa tehtävät tärkeät päätökset pitävät sisällään. Haluaisin todellakin rohkaista teitä - ja olen lukenut hyvin tarkkaan teidän ehdotuksenne - tarkistamaan, ovatko kaikki aiheet sittenkään ehdottoman tarpeellisia toimivaltuuksien järkevän rajaamisen kannalta.
Haluaisin tarkastella lyhyesti erästä toista aihetta, sillä olen edustuksellisen demokratian vakuuttunut puolestapuhuja. Olen hieman huolissani uutta hallintotapaa koskevasta lähestymistavastanne. Kyse on siitä, mikä rooli on valitulla parlamentilla, jonka on vastattava toimistaan myös kotonaan kansalaisten edessä, suhteessa järjestöihin, joilla ei ole samanlaista vastuuta. Etenkin eurooppalaisella tasolla toimivat lukuisat järjestöjen edustajat kääntyvät yhä uudelleen puoleemme, ja toisinaan on kysyttävä, mitä yhteyksiä niillä on enää kotimaahan, ketä ne oikeastaan edustavat täällä Euroopassa? Tällaisen uuden lähestymistavan tarkoituksena ei voi olla se, että sananvalta on niillä, joilla ei ole legitimiteettiä, kun taas niiltä, joilla on legitimiteetti, nimittäin meiltä eli Euroopan parlamentilta, viedään valta!
Puhemies. Arvoisa kollega, uskon, että te ymmärsitte minut aiemmin väärin. Hämmästykseni ei koskenut teitä henkilönä vaan se koski ainoastaan puheaikanne pituutta!

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, voin yhtyä saumattomasti siihen, mitä jäsen Ferber totesi. En kommentoi mitenkään omaa alaani eli ympäristöpolitiikkaa ja kuluttajansuojaa koskevia lukuisia ehdotuksia, jotka on esitetty. En kommentoi niitä mitenkään, sillä oletan, että puolet niistä ei toteudu ja puolet siirretään ensi vuoteen. Saksalaisessa työtodistuksessa lukisi: te olette pyrkineet tekemään voitavanne. Ette kuitenkaan toivoisi, että teidän olisi haettava tällaisella todistuksella uutta työpaikkaa, sillä sitä te ette nimittäin saisi.
Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, kun te puhutte hyvästä hallinnosta, liittyykö hyvään hallintoon myös, että te arvostatte itseänne ja komissiotanne ja että päätätte, mikä on toteutettavissa ajan ja henkilöstön kannalta. Pysyäkseni yhä hyvässä hallinnossa: mitä tarkoittaa hyvä hallinto? Mitä se oikeastaan on? Mitä tarkoittaa avoimuus? Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, me kaikki kannatamme hyvin voimakkaasti avoimuutta, mutta parannetaanko avoimuutta lisäämällä sellaisten etujärjestöjen osallistumista, jotka te valitsette ja joiden kanssa yksinomaan te neuvottelette? Vastaan teille kieltävästi, näin ei paranneta avoimuutta. Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, menettelyjen lyhentämisestä puheen ollen, kannatan menettelyjen lyhentämistä, myös komission yksiköiden välisten menettelyjen lyhentämistä. Kannatan myös parlamentin menettelyjen lyhentämistä, sanon sen itsekriittisesti, mutta ovatko vapaaehtoiset sitoumukset teollisuuden kanssa ratkaisu siihen? Toimivatko ne nopeammin? Kuka niitä valvoo? Kuka määrää seuraamuksista, jos ne eivät toimi? Kysyn teiltä, parannetaanko näin demokratiaa? Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, hallitusten päämiehet ovat valinneet teidät ja me olemme vahvistaneet nimityksenne. Euroopan unionin kansalaiset ovat kuitenkin valinneet meidät Euroopan parlamentin jäsenet suorissa vaaleissa. Euroopan parlamentin tehtävät on määritelty siten, että sillä on keskeinen rooli kansalaisyhteiskunnassa, kuten te ilmaisette asian niin hienosti, ja toivon, että näette asian samalla tavoin demokratiakäsityksenne pohjalta. Arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, varoitan kaikkia komissiossa muuttamasta mitenkään tätä Euroopan parlamentin keskeistä roolia. Hyvä hallintotapa (good governance) näyttää merkitsevän komissiolle tällä hetkellä ennen kaikkea samaa kuin että hallitaan yksin (governance on its own tai governance alone), ja varoitan teitä ehdottomasti jatkamasta tällaista ajattelutapaa! Pyydän teitä siten tekemään selväksi, että päätökset tekee Euroopan parlamentti ja se on myös elin, joka valvoo teitä!

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, maani rannoille ajautuivat viime viikolla 12:n Euroopan unioniin pyrkineen henkilön ruumiit; viime vuonna niitä oli 500.
Puheenjohtaja Prodi puhui meille Euroopan unionin ja sen toimielinten tuomisesta entistä lähemmäksi kansalaisia. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteutumiseen liittyvät asiat ovat mielestäni aivan epäilemättä tärkeitä asioita unionin kansalaisille.
Olemme tältä osin erittäin kummallisessa tilanteessa. Komission lainsäädäntöohjelma on hyvä; komission jäsen Vitorinon ehdotukset ovat hyviä, ne on esitetty selkeästi tulostaulussa, niiden toteuttamiseen on tarpeeksi aikaa, ja voimme puhua ja keskustella niistä. On olemassa hyvä tiedonanto - toivottavasti jäsen Poettering perehtyy siihen - yksimielisyyden perusteista yhteisen politiikan edistämiseksi. Hyviä ehdotuksia on tehty myös turvapaikkaoikeudesta ja oikeudellisesta yhteistyöstä; esimerkiksi terrorismin torjunnasta, kuten kollegani sanoi.
Neuvosto on Tampereelta aina viime viikkoon ja Tukholmaan asti sanonut, että meidän on edistyttävä, ja se on korostanut Tampereen Eurooppa-neuvoston päätöksiä; mutta se toimii mielestäni käsittämättömällä tavalla. Yhdestäkään käsiteltävänä olevasta asiasta ei ole päästy sopimukseen, ei perheiden yhdistämisestä eikä muistakaan asioista. Edistymme hyvin hitaasti, mutta sitä vastoin on pilvin pimein jäsenvaltioiden yksittäisiä aloitteita, jotka horjuttavat lainsäädäntöohjelmaa, ja joitakin kahden- tai monenvälisiä aloitteita ja sopimuksia, joista kukaan ei ota selvää ja jotka liittyvät esimerkiksi Schengeniin ja perustamissopimukseen: emme tiedä, mitä tapahtuu tai mitä tehdään, sillä jäsenvaltiot ovat nyt kaapanneet itselleen Schengenin.
Arvoisa puheenjohtaja Prodi, sanoitte parlamentille, että näiden politiikkojen soveltaminen viivästyy; sanoitte niin ennen Nizzaa ja lisäsitte, ettei se ole komission syytä. Kysynkin teiltä: miksi näin on? Mitä komissio aikoo tehdä puolustaakseen lainsäädäntöohjelman - mielestäni hyvän ohjelman - tätä osaa?
Kiitos.

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, en haluaisi tässä muutaman minuutin aikana vastata kaikkiin puheenvuoroihin, vaikka olen pannut ne merkille, vaan esittää joitakin huomioita eräisiin niistä voidakseni korostaa yleistä linjaa. Kaikista puheenvuoroista, parlamentin jäsen Coxin puheenvuoron jälkeen, nousi esiin synteettiseen, ei analyyttiseen prioriteettien parissa työskentelyyn liittyvä ongelma. On selvää, että yksityiskohtaisen ohjelmamme 495 kohdan valtava määrä saattaa kontekstistaan irrotettuna vaikuttaa jopa järjettömältä, mutta tietyissä tilanteissa meidän on oltava analyyttisia voidaksemme välittää ajatuksen konkreettisuudesta ja joskus, kuten tänä aamuna, meidän on käsiteltävä prioriteetteja konkreettisesti voidaksemme välittää ajatuksen politiikasta. Uskon lisäksi myös, että hallituksen on keskityttävä toisinaan pikkuseikkoihin, sen on oltava toisinaan jopa tylsä: pyrimme välttämään sitä niin paljon kuin mahdollista, mutta se on osa tätä työtä.
Tänään ja aiemmissa istunnoissa olemme esittäneet strategisen suunnittelun ohjelman. Uskon parlamentin arvostavan sitä, että olen esittänyt selkeitä prioriteetteja, mutta juuri näiden selkeiden prioriteettien jälkeen on laadittava yksityiskohtaisia asiakirjoja, joista tulee tavattoman tylsiä. Tällaista on politiikka: visioita, mutta myös konkreettisuutta.
Toiseksi monet nostivat esiin - parlamentin jäsen Hänsch ja monet muut parlamentin jäsenet - komission ja parlamentin suhteen yhtenäisen työskentelyn ongelman kannalta. Parlamentin jäsen Hänsch puhui jopa yksittäisen asiakirjan laatimisesta. En tiedä, olisiko se hyödyllistä; aivan varmasti meidän on työskenneltävä yhdessä aivan erityisellä tavalla saavuttaaksemme yhteisen tahdon ja yhden yhteisen päätöksen. Kuitenkin ne tavat, joilla näitä päätöksiä tehdään, voivat joko olla erillisiä tai ne voivat esiintyä yksittäisessä asiakirjassa; ongelma on se, että me - komissiossa, jokapäiväisessä työssä - jatkamme työtämme lähentymisen, tutkimuksen ja analyysin parissa, vaivalloista ongelmien selvittämistä, jota parhaillaan teemme.
Tällä hetkellä tätä työtä on tehtävä monimutkaisen aikataulun mukaan. Tämä on kolmas tänä aamuna esiin tullut ongelma, jonka nostivat esiin parlamentin jäsenet McMillan-Scott, Maij-Weggen ja monet muut. Meillä on näet hankala aikataulu: me kaikki puhumme vuodesta 2004, mutta vuosi 2004 on parlamentille ja komissiolle siirtymävuosi. Mikäli todellakin haluamme, että tätä kehitystä viedään eteenpäin yhtenäisesti ja orgaanisesti, selvää on, että työ on saatava päätökseen vuoden 2003 loppuun mennessä. Esitän tämän vain pulmana, jotka meidän on harkittava, mutta on selvää, että vaalikampanja alkaa keväällä 2004 ja kesäkuussa järjestetään vaalit, ja sen jälkeen muodostetaan uusi komissio, jonka toimikausi alkaa vasta tammikuussa 2005. Tästä syystä se on siirtymävuosi ja uskon tämän parlamentin tahtovan olla pääroolissa tässä Euroopan tärkeässä poliittisessa siirtymässä.
Esitän tämän ongelman nyt, koska en usko sen olevan enää vältettävissä. Uskon myös, ettei tällaista muutosta ole mahdollista toteuttaa kahden parlamentin voimin tai siirtymähetkellä, tai hetkellä, jolla komissiolla ei ole mitään valtaa tai jolloin sen valta ainakin haalistuu ja kuluu loppuun.
Esitän tämän ongelmana, johon ei vielä ole ratkaisua, mutta jota mielestäni on harkittava, koska on määritetty aikaraja - vuosi 2004 - ja se on otettava huomioon; siitä johtuu yhteensopimattomuutta ja ongelmia, joita ratkaisun löytämiseksi on harkittava.
Parlamentin jäsenet Swoboda, Hänsch, Voggenhuber ja Corbett ovat tuoneet esiin erään toisen suuren ongelmaryhmän, jonka yhteydessä tahtoisin välttää kaikkia väärinkäsityksiä ja joka liittyy voimakkaan Eurooppaa koskevan keskustelun jäsentämisen tapaan. Pohjimmiltaan olemme Laekenin kokouksen alla kaikki yksimielisiä: vasta sen jälkeen nähdään, onnistummeko hankkeessamme hyvin, onnistummeko todellakin saamaan kansalaisyhteiskunnan mukaan keskusteluun kuten olemme luvanneet. Ajatuksemme on kuitenkin se, että parlamentin ja komission on autettava toisiaan tämän keskustelun ohjaamisessa.
Laekenista puheen ollen, tahtoisin todellakin välttää kaikkia väärinkäsityksiä: mielestäni nyt on koittanut hetki jäsentää Euroopan tulevaisuutta koskeva keskustelu kokonaisvaltaisesti. Toistan jo sanomani, ja tahtoisin täsmentää sitä: meidän on luotava toimielinten välinen elin perusoikeuskirjan parissa työskennelleen valmistelukunnan mallin mukaisesti. Toistan: mallin mukaisesti; muiden seikkojen osalta sen on oltava toisenlainen, todennäköisesti rajatumpi ja operatiivisempi. Tällä hetkellä puhun pelkästään mallista. Käytetystä mallista on sitten jatkettava eteenpäin. Yhdyn Michel Barnierin ja perussopimuksia käsittelevän valiokunnan ehdotukseen. Tämän elimen on voitava tehdä ehdotuksia, jotka eivät välttämättä edellytä yksimielisyyttä, sillä työn edetessä tulee tilanteita, joissa meidän on esitettävä voimakkaita ehdotuksia, joissa yksimielisyyttä on vaikea saavuttaa. Meidän on siis harkittava erilaista elintä, jolla olisi samat tavoitteet.
On olemassa - ja tämän parissa meidän on työskenneltävä - eräitä korvaamattomia seikkoja. Toistan ne: Euroopan parlamentin on oltava läsnä, kansallisten parlamenttien, hallitusten ja komission on osallistuttava. Tämä on edelleen Euroopan ydin ja sen voima. Olen toki samaa mieltä kuulemistani vastaväitteistä - siitä, ettei suunnattoman suuri yksikkö ole mahdollinen - ja sen vuoksi, koska meillä on neljä rakennetta, kohtaammekin vaikean tilanteen joutuessamme rajaamaan tämän toimielinrakenteen, tämän päätöksiä tekevän elimen osasten määrää. Uskon kuitenkin, että meidän on otettava tämä suuri tehtävä tehdäksemme: jokaisen neljän rakenteen laaja edustus ja riittävän kevyt rakenne päätösten tekemiseksi; lisäksi, on työskenneltävä enemmistöpäätösten, ei yksimielisten päätösten pohjalta, sillä muussa tapauksessa päätöksenteko halvaantuu. Uskon, että voimme työskennellä yhdessä näiden linjojen mukaan ja saada aikaan lopullisemman esityksen.
Tahtoisin esittää nyt erään toisen huomautuksen. Olemme sitoutuneet kahteen asiaan: on liitettävä - tätäkään ilmausta ei ole määritetty, todennäköisesti kuitenkin ilman äänioikeutta, mutta tätä ei vielä tiedetä - ehdokasvaltiot. Tämä meidän on tehtävä, ja harkittava siis välttämättömiä menettelytapoja sen tekemiseksi.
Lopuksi, olemme yhtä mieltä siitä, että Nizzan neljästä kohdasta jatketaan eteenpäin. Pysykäämme sisältökysymyksissä, myöhemmin voimme löytää nimityksen: minulle sopii hyvin kokous, neuvosto, komitea, sillä ei ole väliä. Uskon, että tämän operatiivisen sisällön on joka tapauksessa ohjattava toimiamme.
Toinen huolenaiheitten joukko liittyy toissijaisuuden ja suhteellisuuden ongelmaan. Vakuutan teille, että tämä on komissiomme lähtökohta eikä se ole yhteensopimaton sen seikan kanssa, että meidän toisinaan on annettava analyyttisiä ohjeita. Esitettiin kiinnostava esimerkki. Hyvänen aika, ei meidän ole pakko yhtenäistää curriculum vitae -kaavakkeita, mutta se on sellaista apua, jota usein voimme tarjota nuorille työntekijöille, jotka muuttavat maasta toiseen, heitä palvellaksemme. Sen ei tarvitse olla pakollista, mutta epäilemättä se on väline, jonka ansiosta on mahdollista liikkua paremmin useammassa maassa. Tarvitaan siis tervettä järkeä sen näkemiseksi, että päätämme sellaisistakin asioista, jotka saattavat vaikuttaa jopa järjettömiltä mutta jotka toteutetaan tekemiemme päätösten avuksi. On toki muitakin, monia muita seikkoja, joissa ei ole mitään mieltä.
Lopuksi parlamentin jäsenet Fiori ja Sakellariou kiinnittivät huomiota - olin kovin tyytyväinen siitä - Välimeren alueeseen. Siitä on tänä vuonna puhuttu vain vähän, ja ymmärrän sen, koska - aivan oikeutetusti - laajentuminen ja Balkanin tilanne on vienyt huomiomme. Välimeren alueella on kuitenkin aivan täsmällinen ohjelma: viime vuonna kävin Israelissa ja Palestiinassa, viime kuussa Algeriassa, Marokossa ja Tunisiassa, viime viikolla Jordaniassa, Syyriassa ja Libanonissa. Voin vakuuttaa, että Eurooppaa kaivataan, tarvitaan ja siihen vedotaan, ei ainoastaan taloudellisten ongelmien vuoksi vaan myös kiitollisena sen tuen vuoksi, jota näille kansoille annamme. On myös kaksi uutta, merkittävää seikkaa, joita kaikki ovat pyytäneet: ensimmäinen niistä on siirtyminen kahdenvälisestä johonkin enempään, monenkeskiseen; tämä merkitsisi alueellisen yhteistyön auttamista, vaikka sitä ei kuitenkaan voida laajentaa koko aluetta koskevaksi, vaan sen on toimittava ryhmittäin, esimerkiksi toisaalta Maghrebin ja toisaalta Mashrakin alueella. On tunnettavissa voimakas Eurooppaan kohdistuva toiveikkuus, sillä sen katsotaan, omassa muodossaan - juuri siksi, että se on Eurooppa - jättäneen taakseen kolonialistisen menneisyyden, koko jännitteitä luovan perintönsä, ja se nähdään uutena ja ennen kaikkea mallikelpoisena esimerkkinä alueen yhteistyöhankkeille.
Toiseksi: Euroopan läsnäoloa toivotaan myös rauhanneuvotteluissa. On selvää, että kansainväliset ongelmat näyttävät, voidaanko tähän ongelmaan antaa vastaus. Esitän sen täällä, parlamentin edessä, koska se teki minuun suuren vaikutuksen: toive oli selvästi ilmaistu ja vahva, ja sitä perusteltiin sillä, että me tunnemme heidän ongelmansa, olemme päivittäin tekemisissä niiden kanssa. Suhtaudun hyvin lämpimästi Välimeren alueen asioihin, en sen vuoksi, että olen syntynyt tuolla alueella vaan siksi, että tahdon muistuttaa, että rinnakkaiselo, rauha, sota, alueiden ja kulttuurien yhteensopivuus vaikuttavat varmasti kaukana alueen ulkopuolellakin. Tästä tahtoisin muistuttaa kaikkia, senkin vuoksi, että tämä tie on jo viitoitettu ja puheenjohtajavaltio Espanja valmistautuu - puhuimme tästä pitkään pääministerin kanssa - järjestämään Välimeren aluetta koskevan huippukokouksen Espanjan puheenjohtajakaudella ensi vuonna. Tämän vuoden valmistelut liittyvät siis ehdottoman otollisesti tämän politiikan orgaaniseen kehittämiseen.
Kestävän kehityksen kohdalla olen samaa mieltä siitä, mitä minulle on sanottu. Tahtoisin kuitenkin, vielä kerran, korostaa, että tämä kokonaisuus on tavattoman tärkeä, mutta myös äärimmäisen vaikea. Usein tosiaan käytämme tätä lausetta, kun haluamme vain yksinkertaisesti pelastaa kasvomme, ja kuitenkin kestävä kehitys merkitsee pelottavan monimutkaisten ja vaikeiden päätösten tekemistä, päätösten, jotka koskevat teollisuutta, jokapäiväistä elämäntapaamme, asumista, energiankäyttöä. Tämä on erittäin merkittävä seikka, jota emme voi paeta, mutta samalla se on myös hyvin raskas ja vastuullisuutta vaativa asiakokonaisuus, ellemme sitten tahdo vain - toistan - pelastaa kasvomme, minkä voi hyvin tehdä muillakin tavoin.
Aivan samaa huolta tunnen maahanmuuttoon ja sisäiseen ja ulkoiseen turvallisuuspolitiikkaan liittyvistä asioista.
Lopuksi, otin hyvin voimakkain tuntein vastaan eräiden parlamentin jäsenten esittämän vetoomuksen olla viivästyttämättä laajentumista. Minun on sanottava, että me emme hidasta sitä. Tähän teemaan puheenjohtajavaltio Ruotsi on antanut vahvan ja henkilökohtaisen sysäyksen; komission jäsen Verheugen on suurta vaivaa nähden järjestänyt neuvotteluryhmiä; yhä uusia sopimuskohtia punnitaan. Tällä hetkellä suurten poliittisten päätösten ongelma - maanviljelys, ympäristö, rakennerahastot - on juuri kehittymässä kohti ratkaisevaa kohtaa, joka tuo mukanaan suuria vaikeuksia, kohti hetkeä, jona poliittista viisautta tarvitaan vahvasti, sillä tämä sinetöi lopullisesti suuren käynnissä olevan kehityksen. Hetki sitten mainitsin Kofi Annanin, mutta Yhdistyneet Kansakunnat, ja kaikki muutkin, pitävät juuri laajentumiskehitystä mitä merkittävimpänä rauhan ja sivistyksen viestinä koko maailmalle. Jotta tämä tulisi mahdolliseksi, meidän on ratkaistava käytännön ongelmat.
Tahtoisin lopuksi sanoa muutaman sanan kehotuksesta, jonka eräs teistä, jäsen Goebbels, esitti. Sanoisin, että näissä asioissa komissio ei ainoastaan esitä mielipiteitä vaan tekee ehdotuksia ja mahdollisesti myös ottaa vaarin parlamentin jäsenen kehotuksesta toimia tämän uuden rakennuksen arkkitehteinä: luonnollisesti teidän avullanne, tehden yhteistyötä kanssanne ja myös teidän valvonnassanne.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00. Haluaisin silti aloittaa jo nyt seuraavan keskustelun, sillä aikataulun mukaan yöistunto kestää klo 24.00 asti, ja olen kiitollinen jokaisesta minuutista, jonka voimme vielä käyttää hyväksemme.

Teollisuuden rakenneuudistus ja fuusiot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rocardin esittämä suullinen kysymys (B5-0008/2001) komissiolle teollisuuden rakenneuudistuksen ja fuusioiden sosiaalisia seurauksia koskevista yhteisön aloitteista.

Rocard
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, tämä on komissiolle tarkoitettu suullinen kysymys. Muutama kuukausi sitten puhemies Fontaine ilmaisi Lissabonin Eurooppa-neuvostolle huolensa tiettyjen fuusioiden tai teollisuuden rakenneuudistuksen tuhoisista vaikutuksista sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle. Hän pyysi valtion- ja hallitusten päämiehiä toteuttamaan niiden tasapainoisen sääntelyn vaatimat toimet, arvioimaan niiden sosiaalista vaikutusta ja toteuttamaan tarvittavat sosiaaliset lisätoimet. Näin puhemies Fontaine toi esille tärkeän ongelman: miten sovitetaan yhteen yritysten tarvitsema joustovara ja työntekijöille välttämätön työsuhdeturva?
Arvoisa puhemies, Lissabonin jälkeen rakenneuudistukset ovat lisääntyneet entisestään. Nyt puhutaan jo yli 300 fuusiosta vuodessa. Jokainen päivä tuo tullessaan lisää huolia palkansaajille, työskentelivätpä he elinkeinoelämän ydinaloilla - joita on alettu nimittää merkillisesti "vanhaksi taloudeksi " - tai uuden tietotekniikan aloilla.
Nizzan huippukokous antoi tältä osin erittäin myönteisiä signaaleja. Eurooppayhtiön sääntöjen ja niihin sisältyvän työntekijöiden osallistumista koskevan luvun julkistaminen 30 vuoden odotuksen jälkeen, kuten myös sosiaalisen toimintaohjelman hyväksyminen, osoittivat, miten tärkeänä Eurooppa-neuvosto pitää työntekijöiden aseman parantamista unionissa.
Pyytäisimmekin tänään komissiota tämän työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan yksimielisen - siis todellakin yksimielisen - suullisen kysymyksen välityksellä mukautumaan selkeästi tähän uuteen poliittiseen tahtoon ja todellakin muuttamaan ehdotuksiaan.
Meillä on siis kunnia pyytää komissiolta täsmällisiä sitoumuksia. Toivomme ensinnäkin parempia ennakkoarvioita rakenneuudistusten sosiaalisista seurauksista. Miten aiotte käyttää esimerkiksi uutta työmarkkinasuhteiden seurantakeskusta, jonka toiminnasta vastaa Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö ja jonka perustamista parlamentti piti niin tärkeänä? Haluamme, että ryhdytte tarkistamaan nykyisiä sosiaalidirektiivejä sekä niiden täytäntöönpanotilanteen että rakenneuudistusten asettamien uusien haasteiden valossa.
Pyydämme teitä ehdottamaan välttämättömiä tarkistuksia aina, kun se osoittautuu tarpeelliseksi, jotta etenkin työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan koskevien säännösten täytäntöönpanoa voidaan valvoa tiukemmin ja jotta kuulemisen laiminlyönnistä voidaan määrätä seuraamuksia ja toimittaa, mikäli mahdollista, työmarkkinaosapuolille ennakkotietoja rakenneuudistusprosessin aikana.
Siksi toivommekin, että komissio ehdottaa jo nyt - eikä vuonna 2002, kuten ilmoitettiin - nykyisen eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan direktiivin tarkistusta; direktiivin tekstissähän säädetään sen tarkistuksesta joidenkin vuosien kuluttua, ja nyt on oikea hetki. Pyydämme teitä myös tarkistamaan joukkoirtisanomisia koskevaa direktiiviä, jotta siihen voidaan sisällyttää tarvittavat järjestelmät, joilla estetään työntekijöille tiedottamista koskevan velvoitteen rikkominen.
Lopuksi haluaisimme - ja tiedämme, ettei tämä ajatus ole komission jäsen Diamantopouloustakaan täysin vastenmielinen; sana "täysin" on pelkkä kohtelias muodollisuus, sillä olen melko varma asiasta - että kilpailupolitiikkaan liittyviä komission sisäisiä menettelyjä muutetaan niin, että niissä otetaan huomioon sosiaaliset näkökohdat. Eikö ole aivan normaalia, että yrityksen hakiessa Brysselistä lupaa fuusioon komissio varmistaa, että se on varmasti noudattanut yhteisöoikeuden vähimmäisvaatimuksia työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan?
Arvoisat komission jäsenet, tässä ovat pyyntömme; ne edustavat yleistä mielipidettä, ne ovat työntekijöiden kannalta oikeutettuja ja, sallikaa minun sanoa, taloudellisesti hyödyllisiä, sillä miten tietoon perustuvaa taloutta voidaan hallinnoida, jos työntekijöiden edustajat eivät osallistu siihen?
Tästä suullisesta kysymyksestä tehtiin valiokunnassamme yksimielinen päätös, kuten myös tänään käsiteltävästä päätöslauselmaesityksestä. Huomautettakoon, että liberaaliryhmä on jättänyt toisenkin ehdotuksen. Koska olemme asioista samaa mieltä kuin liberaalit, jotka äänestyksessä puolsivat ensimmäistä päätöslauselmaa ja etenkin valiokuntani suullista kysymystä, uskomme, että liberaaleille on sattunut pieni toimintahäiriö tai informaatiokatkos. Oli miten oli, älkää nähkö tässä mitään ristiriitaa, haluan tehdä tässä selväksi, että olemme tähän asti toimineet täysin yksimielisesti - myös liberaalien kanssa.
Arvoisat komission jäsenet, odotamme vastaustanne malttamattomina.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan täytyy kohdata teollisuuden rakenneuudistus ja sen sosiaaliset seuraukset yhdistämällä innovaatio sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja parantamalla kykyään hallita muutoksia. Positiivinen ja dynaaminen vastauksemme muutokseen kattaa kolme pääalaa: muutoksen hallinta- ja ennakointikykymme parantaminen Dublinin seurantakeskuksessa; sellaisten oikeudellisten mekanismien luominen ja kehittäminen, joilla voidaan varmistaa kunnollinen turva työntekijöille teollisuuden rakenneuudistusten yhteydessä ja työntekijöiden muutoksen ennakoimiskyvyn parantaminen yleensä sekä yritysten sosiaalisen vastuuntunnon kehittäminen.
Teollisuuden muutosten seurantakeskuksen perustaminen on yksi Nizzan huippukokouksessa hyväksytyssä sosiaalisessa toimintaohjelmassa ehdotetuista toimista, ja sillä pyritään kehittämään dynaamista lähestymistapaa muutosten ennakoimiseen ja hallintaan. Kiinnitän itse tähän asiaan paljon huomiota fuusioiden ja yritysostojen tämänhetkisen tilanteen takia. Dublinissa sijaitseva säätiö on sisällyttänyt tämän aloitteen nelivuotiseen ohjelmaansa. Dublinissa sijaitseva säätiö on nykyisten niukkojenresurssien rajoissa esittänyt vuoden 2001 työohjelmassaan seurantakeskuksen johtokomitean perustamista. Tällä luodaan perusta seurantakeskuksen kehittämiselle vuoden 2002 jälkeen, jos sille saadaan lisäresursseja.
1970-luvun direktiivit joukkoirtisanomisista ja yritysten siirroista laadittiin ja hyväksyttiin täyden työllisyyden ja hitaiden muutosten aikaan. Talousmaailman tilanne on muuttunut radikaalisti sen jälkeen. Direktiiveissä esitetyt säännökset eivät todellakaan vastaa yritysten ja työntekijöiden tarpeita. Ne keskittyvät nykyään ennakoimisen edistämiseen, kriisien ehkäisyyn, työllistyvyyteen ja sopeutuvuuteen. Vastauksemme olemassa olevien sääntöjen heikkouksiin, ja ainoa tehokas keino nykyaikaistaa työtekijöiden osallistumista koskevia kansallisia järjestelmiä, on tiedotus- ja kuulemismenettelyjen kohdentaminen taloudellisiin ja strategisiin kysymyksiin ja yritysten työllisyyden pitkän aikavälin edistämisen asettaminen niiden ytimeen. Tämä on komission tiedotusta ja kuulemista koskevan ehdotuksen tavoite. Kun yleiset puitteet on hyväksytty ja niitä sovelletaan laajalti, joukkoirtisanomisia ja yritysten siirtoja koskevat erityiset säännöt tulevat mielekkäiksi ensinnäkin siksi, että tällaiset työsuhteita koskevat kriisit olisi monissa tapauksissa voitu estää.
Toiseksi, niissäkin tapauksissa, joita ei olisi voitu estää, tavanomaisia häviäjiä olisi voitu varoittaa ajoissa, ja he olisivat voineet sopeutua paremmin väistämättömiin muutoksiin työtilanteessaan. Tiedän, että tuette voimakkaasti tätä lähestymistapaa ja että olette komission lailla tyytyväisiä tässä herkässä asiassa hiljattain saavutettuun lopulliseen edistykseen. Teidän tukenne ja neuvoston voimakkaan poliittisen tahdon avulla voimme saattaa sen päätökseen ennen tämän vuoden loppua, ja se on ratkaiseva edistysaskel.
Jaan myös näkemyksenne siitä, että eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi pitää ennemmin tai myöhemmin saattaa ajan tasalle. Voimme kuitenkin hyötyä direktiivin käytännön soveltamisesta kerätyn kokemuksen arvioinnin jatkamisesta.
Ennen kuin teemme tämän, saatamme lisäksi päätökseen joitakin keskeneräisiä tehtäviä, joista olette myös huolissanne. Ensinnäkin tiedotusta ja kuulemista koskeva asiakirja on viimeisteltävä. Viime vuoden lopulla saimme valmiiksi myös toisen tärkeän ja kauan odotetun tehtävän: eurooppayhtiön perussäännön. Se on hyvä tuoda tämän keskustelun yhteydessä esiin, sillä monikansalliset eurooppalaiset yhtiöt tulevat varmasti käyttämään laajalti tätä uutta yhtiöittämisen muotoa erityisesti silloin, kun ne tekevät rakenneuudistuksia sopeutuakseen uusiin talous- ja markkinatilanteisiin. Yksi perussäännön erinomaisista positiivisista puolista on, että siinä on työntekijöiden osallistumisesta hyvin kattavia määräyksiä, jotka heijastavat nykyaikaista lähestymistapaa, joka näkyy myös kansallista tiedotusta ja kuulemista koskevassa ehdotuksessa. Tämä varmasti auttaa parantamaan yritysten rakenneuudistusten sosiaalisen ulottuvuuden huomioimista Euroopassa.
Sitten eurooppayhtiötä koskevien tekstien tarkistuksessa on vuorossa viisi muuta lainsäädäntöehdotusta: osuustoiminnallisten yritysten, keskinäisten yhtiöiden ja yhdistysten kolme perussääntöä ja direktiiviluonnokset monikansallisista fuusioista ja kotipaikan siirtämisestä jäsenvaltiosta toiseen. Kaikkiin näihin teksteihin täytyy sisällyttää samanlaisia määräyksiä kuin ne, joita sovelletaan eurooppayhtiöihin. Tämä on toinen syy, miksi ei kannata aloittaa ihan vielä eurooppalaista yritysneuvostoa koskevan direktiivin tarkistamista, jossa hyödytään paljon näistä muista teksteistä käytävistä keskusteluista. Ne tukevat ja helpottavat väistämättä niiden ratkaisujen hyväksymistä, joista tämän tehtävän yhteydessä keskustellaan.
Tiedän, että parlamentissa ollaan huolestuneita työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan fuusioiden ja yritysostojen valvonnan yhteydessä. Kuten tiedätte aiempien tapaamisten perusteella, komissiossa keskustellaan siitä, kuinka tähän huoleen voitaisiin parhaiten vastata. Sulautumis-asetuksen nojalla työntekijöillä ja heidän edustajillaan on jo nyt joissakin tapauksissa oikeus tulla niiden komission yksiköiden kuulemiksi, jotka tutkivat, onko jokin fuusio perustamissopimuksen mukainen. Olemme suunnitelleet näiden kuulemisten tekemistä järjestelmällisemmiksi. Voisimme lisäksi muistuttaa fuusioituvia yrityksiä niiden vastuusta ja velvollisuudesta tiedottaa työntekijöille ja kuulla heitä tällaisten toimenpiteiden yhteydessä, joilla on hyvin usein vaikutuksia heihin.
Kun sosiaalinen yhteenkuuluvuus on nyt ensisijainen painopistealue Euroopassa, julkista valtaa ei voi enää pitää yksin ja täysin vastuussa siitä. Yritysten pitää tehdä oma osuutensa siinä missä kaikkien muidenkin yhteiskunnan alojen. Yritysten sosiaalisen vastuuntunnon kasvattaminen on nyt keskeinen osa Euroopan sosiaalista yhteenkuuluvuutta koskevaa strategiaa. Yritysten sosiaalisen vastuuntunnon pääperiaate on, että yritykset ovat kilpailukykyisiä ja tuottavia samalla, kun ne kantavat sosiaalisen vastuunsa.
Vastauksena Lissabonin Eurooppa-neuvoston vetoomukseen, joka koskee yritysten sosiaalista vastuuntuntoa komissio on sisällyttänyt tämän aiheen kesäkuussa 2000 julkaistuun sosiaaliseen toimintaohjelmaansa ja painottanut sen tärkeyttä tuomalla esiin talouden ja markkinoiden yhdentymisen sosiaaliset seuraukset ja seuraukset työllisyydelle sekä sovittamalla työntekijöiden olot uuteen talouteen. Komissio on ilmoittanut julkaisevansa tiedonannon, jolla se tukee yhtiöiden sosiaaliseen vastuuntuntoon ja muutosten hallintaan liittyviä aloitteita. Komissio julkaisee tänä vuonna vihreän kirjan, jolla se pyrkii helpottamaan niitä puitteita, jotka koskevat yhtiöiden sosiaalisen vastuuntunnon toteuttamisen kehittämistä Euroopassa.
Johtopäätöksenä haluan sanoa, että voidaksemme käsitellä kunnolla teollisuuden muutosten ja yritysten rakenneuudistusten sosiaalisia seurauksia tarvitsemme mainitsemieni eri toimintalinjojen yhdistämistä sekä julkisen vallan, yksityisten järjestöjen, yritysten, työntekijöiden ja työmarkkinaosapuolten asianmukaisia toimia kaikilla tasoilla. Ne ovat kaikki tärkeitä, ja ne edellyttävät kaikki päättäjiltä innovatiivista ja avointa suhtautumistapaa. Tiedän, että tämä on teidän kantanne asiaan, ja kiitän teitä tuestanne.

Puhemies
Hyvät parlamentin jäsenet, ilmoitan teille, että olen ottanut vastaan työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jättämän päätöslauselmaesityksen. Päätöslauselmaesityksestä äänestetään torstaina.

Pronk
Arvoisa puhemies, tämä ei ole todellakaan kiitollisin hetki pitää tämäntyyppisiä puheita. Olen erittäin ilahtunut komission jäsenen vastauksesta. Mielestäni siihen sisältyy kaikenlaisia näkökohtia - varsinkin, jos luemme sen vielä kerran tarkasti - ratkaisujen löytämiseksi siihen, mitä pyrimme saavuttamaan näillä kysymyksillä. Aina kun tehdään uudelleenjärjestelyjä, syntyy keskustelu siitä, onko institutionaalinen rakenteemme riittävä tämäntyyppisiin tapauksiin. Tämä onkin johdonmukaista. Sopimus Euroopan unionista ja erityisesti sen 136 artikla antaa unionille lisäksi tämän tehtävän. Luonnollisesti täytyy olla kysymys tietystä tasapainosta ja siitä, että täytyy antaa yritysten tehdä toimintapäätöksensä mahdollisimman vapaasti sekä siten edistää toimintojensa kaupallista kasvua ja vaikuttaa pitkäaikaisen ja rakenteellisen työttömyyden torjuntaan Euroopassa. Toisaalta meillä on moraalinen velvollisuus kuulemisiin. Mainitsen tässä yhteydessä Volkswagenin tapauksen Saksasta. Jos näitä kuulemisvelvoitteita noudatetaan hyvin, tietystä rakenteellisesta ongelmasta päästään eroon paljon nopeammin kuin niissä tapauksissa, että näin ei toimita. Jos Volkswagenin uudelleenjärjestelyä verrataan muissa Euroopan maissa nyt käynnissä oleviin uudelleenjärjestelyihin, joissa näitä kuulemisvelvoitteita on noudatettu heikommin, erot ovat selkeästi nähtävissä. Siksi on erittäin tärkeää, että nämä kuulemisvelvoitteet otetaan mahdollisimman pikaisesti asialistalle ja että asia saadaan päätökseen mielellään vielä Ruotsin puheenjohtajakaudella. Me pyrimme tähän näillä kysymyksillä.
Jäsen Rocard sanoi oikeutetusti päätöslauselmasta, että se oli esitetty työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta. Tarvitsemme kuitenkin vielä muutamia tarkistuksia juuri sen korostamiseksi, että yrityksillä täytyy olla mahdollisimman suuri vapaus tehdä toimintapäätöksiään. Tätä päätöslauselmassa luonnollisesti tarkoitetaan, mutta asia on esitetty siinä hieman epäselvemmin kuin toivoisimme. Hyväksymme siis päätöslauselman mutta meiltä vielä tulevin tarkistuksin, joista tietysti voidaan keskustella vielä torstaihin saakka.

Hughes
Arvoisa puhemies, me tällä puolella salia istuvat emme yritä lopettaa rakenneuudistuksia, mutta haluamme, että ne toteutetaan sosiaalisesti vastuuntuntoisesti. Haluamme dynaamisen lähestymistavan teollisuuden rakenneuudistuksiin ja muutoksiin. Haluamme säännöt yritysten sosiaaliselle vastuuntunnolle, mutta ymmärrämme, että se on mahdollista vasta, kun meillä on ajanmukaiset ja täydennetyt asiaa koskevat oikeudelliset kehykset. Kaipaamme todellista kumppanuutta työpaikoille ja sitä todellista hyötyä, jota siitä on Euroopan unionille. Viimeinen Yhdistyneen kuningaskunnan ja koko Euroopan unionin yli pyyhkäissyt rakenneuudistusaalto osoittaa kuitenkin, että olemme kaukana näiden asioiden saavuttamisesta. Corusin työntekijöille Koillis-Englannissa ja Walesissa, Vauxhallin työntekijöille Lutonissa - tai yhtä hyvin Danonen työntekijöille Ranskassa ja Hollannissa - ajatus yritysten vastuuntunnon säännöistä on - kuten olen jo aiemmin sanonut - suoraan sanoen sairas vitsi. Lupaus vihreän kirjan julkaisemisesta tämän vuoden puolessavälissä ei ole riittävä vastaus noiden työntekijöiden, heidän perheidensä ja kokonaisten yhteisöjen ahdinkoon.
Haluamme, että tarkistetaan joukkoirtisanomisia koskeva laki, siirtoja ja eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi, jotta voitaisiin varmistaa, että yritykset noudattavat tätä direktiiviä eivätkä jatkuvasti kierrä sitä. Haluamme myös, että tiedotuksen ja kuulemisen yleinen puitekehys hyväksytään kiireellisesti. Tämä on aivan välttämätöntä, jos haluamme ottaa käyttöön jatkuvan päivittäisen tiedotuksen ja kuulemisen ja kasvattaa sillä tavoin todellista kumppanuutta työpaikoilla: kumppanuutta, joka parantaa innovointia, kilpailukykyä ja tuottavuutta. Sellaisen todellisen kumppanuuden me haluamme.
Olemme saaneet tarpeeksemme erilaisten direktiivien kytkennöistä tässä paketissa, tekosyystä, ettemme voi tarkistaa eurooppalaista yritysneuvostoa koskevaa direktiiviä, ennen kuin sitä on lujitettu ja eurooppayhtiön perussääntö on otettu käyttöön. Direktiivit on kyllä kytkettävä toisiinsa, mutta siten, että tämä koko paketti käsitellään nyt ja lähestytään kokonaisvaltaisesti tarvetta parantaa työntekijöille tiedottamista ja heidän kuulemistaan.
Uskomme, että, jos tämä oikeudellinen kehys saatetaan tällä tavoin ajan tasalle, se voi yhdessä uuden teollisuuden muutosten seurantakeskuksen kanssa auttaa meitä suhtautumaan dynaamisesti teollisuuden muutoksiin Euroopan unionissa.
Haluan myös vedota liberaaliryhmään. Parlamentti antoi tammikuussa meille toimeksiannon tutkia rakenneuudistuksia työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa. Me olemme tehneet sen. Laadimme yhteistyön hengessä suullisen kysymyksen ja päätöslauselmaesityksen. Pyytäisin liberaaleja, yhteistyön hengessä, peruuttamaan tuhoisan päätöslauselmaesityksensä. Siitä olisi paljon apua.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies ja arvoisat kollegat, onko teilläkin joskus sellainen vaikutelma, että tämä parlamentti kärsii kollektiivisesta dementiasta? Kävimme tätä samaa keskustelua tarkalleen vuosi sitten 17. helmikuuta. En pitäisi tätä huolestuttavana, ellemme olisi keskustelleet tästä aiheesta myös jo 27. lokakuuta 1999, ja voisin vielä jatkaa luetteloa.
Arvoisat kollegat, mitä Eurooppa tarvitsee? Lissabonissa sovittiin viime vuonna, että haluamme tulla kilpailukykyisimmäksi tietoon perustuvaksi taloudeksi maailmassa, ja tämä parlamentti on asettunut tämän tavoitteen taakse vilpittömästi suurella enemmistöllä. Siksi keskustelemme ensi torstaina eurooppalaisesta tutkimusalueesta ja välttämättömyydestä investoida tutkimukseen, teknologian kehittämiseen, innovaatioihin ja koulutukseen.
Arvoisa kollegat, tämän lisäksi on tärkeämpää kuin koskaan, että yritysten kilpailukyky on mahdollisimman hyvä, ja työllisyys kärsii, mikäli yritys ei ole kilpailukykyinen. Tältä kannalta on joskus välttämätöntä, että yritykset tekevät uudelleenjärjestelyjä ja että niiden on joskus ryhdyttävä kiusallisiin toimenpiteisiin, kuten siirtämään tai uudelleen sijoittamaan työntekijöitä ja äärimmäisessä tapauksessa irtisanomaan heitä. Silloin täytyy tietenkin noudattaa työntekijöiden oikeuksia sellaisina, kuin niistä määrätään yhteisön eri direktiiveissä.
Ymmärrätte varmaankin, että Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä ei voi hyväksyä jäsen Rocardin kysymystä eikä myöskään työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan päätöslauselmaa sellaisena kuin se on nyt edessämme, koska siitä käy ilmi, että parlamentin muisti on hyvin valikoiva. Yhteisessä päätöslauselmassa puhutaan itse asiassa pelkästään Nizzassa sovitusta sosiaalisesta toimintaohjelmasta, mutta Lissabon unohdetaan mukavuussyistä. Siksi esitämme muutamia tarkistuksia Lissabonin tavoitteiden hengessä. Jäsen Rocard ajattelee, että jos sähköpostiin ei vastata heti, se tarkoittaa automaattisesti hyväksyntää, mutta siinä hän erehtyy. Peruutamme kuitenkin päätöslauselmamme.

Evans, Jillian
Arvoisa puhemies, näistä aiheista tänään käytävä keskustelu sattuu valitettavasti juuri oikeaan aikaan viime aikoina tapahtuneiden rakenneuudistusten valossa. Kuten aiemmin on mainittu, englantilais-hollantilainen Corus-yhtiö - teräsyhtiö - on tyypillinen esimerkki yrityksestä, joka tekee päätöksiä tuoton perusteella välittämättä toimintansa tuhoisista sosiaalisista kustannuksista. Corus on juuri ilmoittanut lakkauttavansa Yhdistyneessä kuningaskunnassa 6 000 työpaikkaa - näistä lähes 3 000 minun vaalipiirissäni Walesissa. Vaikka tuotantolaitosten mahdollisista sulkemisista oli huhuttu kuukausien ajan, yritys ei halunnut kertoa suunnitelmistaan hallitukselle, saati sitten työntekijöilleen, ennen kuin asiasta ilmoitettiin virallisesti 1. helmikuuta. Työntekijöitä ei kuultu lainkaan tätä ennen, vaikka yritys on ilmoituksensa jälkeen järjestänyt niin kutsuttuja "kuulemisia".
Nyt spekuloidaan, että Danone, menestyvä yritys, aikoo lakkauttaa 3 000 työpaikkaa Euroopassa. Tässäkään tapauksessa ei ole kuultu työntekijöitä eikä keskusteltu erilaisista vaihtoehdoista. Siksi on niin tärkeää, että hyväksytään viipymättä direktiivi, joka koskee työntekijöille tiedottamista ja työntekijöiden kuulemista samoin kuin eurooppalaista yritysneuvostoa koskeva direktiivi ja joukkoirtisanomisia koskeva direktiivi, joka ei suonut juurikaan turvaa Corusin työntekijöille vaalipiirissäni.
Yritykset eivät saa vapaasti aiheuttaa tällaista tuhoa ihmisille ja yhteisöille. On olemassa myönteisiä valvonta- ja seuraamustoimia, joita voimme käyttää. Meidän täytyy varmistaa, että ne ovat tehokkaita.

Ainardi
Arvoisa puhemies, tuhansien työntekijöiden irtisanomiseen johtavien valtavien fuusioiden ja teollisuuden rakenneuudistusten uhkaamina hyvin monet palkansaajat, unionin kansalaiset, ovat havainneet, että Eurooppa on voimaton, ellei jopa myötämielinen vapaan kilpailun lakien edessä. Nyt on jo aika antaa palkansaajille interventiokeinoja. Neuvoston ja komission työllisyystavoitteen ja suuryritysten massiivisten irtisanomisten välillä on kestämätön ristiriita, kun yritykset samaan aikaan hankkivat satumaisia voittoja.
Michelin, Moulinex, Danone ja Alstom eivät ole vaikeuksissa olevia yhtiöitä. Ne ovat kilpailukykyisiä: ne saavat enemmän kuin sievoisia voittoja, mutta irtisanovat tuhansia työntekijöitä. Danonen esimerkki on opettavainen: 3 000 irtisanottua työntekijää Euroopassa, ja näistä 1 700 Ranskassa. Vuonna 2000 tämän yhtiön Euroopan tehtaat saivat 795 miljoonan euron nettovoitot, mikä oli 17 prosenttia enemmän kuin vuonna 1999. Fuusiorumbaa on mahdotonta seurata sivusta, kun naisia ja miehiä jää työttömiksi ja kokonaisia perheitä syöstään ahdinkoon.
Euroopan kansalaisuus, johon tässä yhteiskunnassa niin usein viitataan, on pelkkää sananhelinää niin kauan kuin palkansaajat eivät saa tietoa eikä heitä kuulla sekä heidän omaan tulevaisuuteensa että koko alueen ja maan tulevaisuuteen vaikuttavista päätöksistä. Miten voidaan hyväksyä, että yhtiöt voivat käyttää työllisyyden kehittämiseen saamiaan valtiontukia, vaikka ne eivät noudattaisi tehtyjä sitoumuksia? Tuet olisi tässä tapauksessa maksettava takaisin yhteiskunnalle, joka kantaa sosiaaliset seuraukset yhtiön päätöksestä valita taloudellinen kannattavuus työllisyyden kustannuksella.
Mielestäni ongelmassa ei ole kyse pelkästään työllistyvyydestä ja sopeutumiskyvystä eikä edes sosiaalisten seurausten käsittelystä, kuten komission jäsen esitti. Juuri siksi kannatin päätöslauselmassa esitettyjä ehdotuksia sekä tarkistuksia, joissa täsmennetään ja painotetaan joitakin näkökohtia. Meidän on mentävä vielä pidemmälle voidaksemme vastata palkansaajien ja kansalaisten vaatimuksiin. Mielestäni oikeuksia on kehitettävä niin pitkälle, että suunniteltuja irtisanomisia on mahdollista lykätä ja käynnissä oleva fuusioprosessi voidaan pysäyttää. Kaikkiin fuusiosopimuksiin on sisällytettävä sosiaalilausekkeet. On myös otettava käyttöön seuraamuksia siltä varalta, että työntekijöiden kuulemista koskevia direktiivejä ei noudateta.
Nyt kun puhutaan paljon eurooppalaisesta identiteetistä ja sen rakentamisen merkityksestä, teksti, jossa täsmennetään tiettyjä palkansaajien oikeuksia vastapainoksi taloudellisille tavoitteille, näyttäisi minusta olevan vähintä, mitä voimme tehdä antaaksemme unionille hieman uskottavuutta. Siksi aion äänestää tämän päätöslauselman puolesta, joka toivoakseni vielä paranee tietyillä tarkistuksilla.

Puhemies
Olen vastaanottanut päätöslauselmaesityksen työjärjestyksen 42 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Äänestysten vuoksi keskustelu keskeytetään ja sitä jatketaan klo 15.00.
Siirrymme äänestyksiin.

ÄÄNESTYKSET
Rübigin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0030/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi pöytäkirjan tekemisestä Euroopan yhteisön sekä Brunei Darussalamin, Filippiinien, Indonesian, Malesian, Singaporen, Thaimaan ja Vietnamin muodostaman Kaakkois-Aasian maiden liiton yhteistyösopimuksen ulottamisesta koskemaan Laosia (KOM(2000) 430 - C5-0442/2000 - 2000/0173(CNS)) (Menettely ilman keskustelua)

(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)   
Doverin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0021/2001) komission kertomuksesta Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnetyn, tiettyjä nuorten työntekijöiden suojelusta annetun neuvoston direktiivin 94/33/EY säännöksiä koskevan siirtymäajan vaikutuksista (KOM(2000) 457 - C5-0010/2001 - 2001/2002(COS)) (Menettely ilman keskustelua)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  
Zimerayn laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0038/2001) José Ribeiro e Castron parlamentaarisen koskemattomuuden pidättämistä koskevasta pyynnöstä (2000/2178 (IMM))
(Parlamentti hyväksyi päätöksen)
  
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0016/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi Euroopan laajuisen tavanomaisen rautatiejärjestelmän yhteentoimivuudesta (10185/1/2000 - C5-0564/2000 - 1999/0252(COD)) (Esittelijä: G. Savary)
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi)  
Van Damin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0037/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi irtolastialusten turvallisen lastaamisen ja lastinpurkamisen edellytyksistä ja yhdenmukaistetuista menettelyistä (COM(2000) 179 - C5-0254/00 - 2000/0121(COD))
Ennen äänestystä tarkistuksesta 16Fava (PSE). (IT) Arvoisa puhemies, voidaanko tarkistuksen toiseksi viimeinen sana "pätevyys" korvata suullisella tarkistuksella sanalla "asiantuntemus"?
Puhemies. Vastustetaanko tätä tarkistusta?
MacCormick (Verts/ALE). (EN) Arvoisa puhemies, tulkki käänsi suullisen tarkistuksen "kokemukseksi". Äänestysluettelon tekstissä lukee "asiantuntemus". "Asiantuntemus" on tässä oikea sana.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
  
Bakopoulosin laatima aluepolitiikka-, liikenne-, ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0031/2001) ehdotuksista
I. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi meriturvallisuuskomitean perustamisesta sekä meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman saastumisen ehkäisemistä koskevien asetusten muuttamisesta (COM(2000)0489 - C5-0475/00 - 2000/0236 (COD))
II. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman saastumisen ehkäisemistä koskevien direktiivien muuttamisesta (COM(2000)0489 - C5-0476/00 - 2000/0237 (COD))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)  
Nicholsonin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0042/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi vuonna 2001 sovellettavista toimenpiteistä turskakannan elvyttämiseksi Irlanninmerellä (ICES-alue VII a) (COM(2000) 745 - C5-0683/2000 - 2000/0292(CNS))
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Äänestysselitykset- Hansennen mietintö (A5-0029/2001)

Bordes ja Cauquil
. (FR) Esittelijät esittävät yhteisön tuen perusteeksi Kambod&#x017E;an ja Laosin vaikean taloudellisen tilanteen ja sen, että miinanraivausohjelmien toteuttaminen on välttämätöntä alueella vuosia kestäneiden selkkausten jälkeen; samalla he varovat kuitenkin visusti korostamasta imperialististen valtiomahtien, kuten Ranskan ja Yhdysvaltojen, raskasta vastuuta näistä seikoista.
Jos kyseessä olisi vain eurooppalaisten maksama pyyteetön avustus näiden kahden maan vuosia kestäneen rosvouksen ja tuhon korjaamiseksi ilman korvausta, se saisi tukemme.
Mutta tämä niin kutsuttu tuki on pelkkä kömpelö harhautus; sen tarkoituksena on peittää päämäärät, jotka voidaan kuitenkin paljastaa yhdellä ainoalla lauseella: sillä halutaan pysäyttää tälle alueelle menevän yhteisön viennin lasku, selkokielellä sanottuna halutaan mahdollistaa se, että nämä saalistajat - siis eurooppalaiset suuryritykset - voivat jatkaa ja mahdollisuuksien mukaan laajentaa tämän alueen ryöstöpolitiikkaa.
Sen vuoksi pidättäydyimme äänestämästä näistä mietinnöistä.
Doverin mietintö (A5-002/2001)

Bordes ja Cauquil
. (FR) Yhdistyneelle kuningaskunnalle myönnettiin poikkeus nuorten enimmäistyöaikaa ja yötyötä koskevien säännösten soveltamisesta.
Nyt komissio ja tämän mietinnön esittelijä ehdottavat poikkeuksen kumoamista. Meidän olisi kai pitänyt iloita siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta alkaa soveltaa sääntöjä, jotka suojelevat paremmin nuoria työntekijöitä.
Todellisuudessa konservatiivien ja työväenpuolueen, liberaalien ja sosialistien tämän siirtymäajan aikana saavuttama täydellinen yksimielisyys perustuu kuitenkin siihen tosiseikkaan, että "poikkeuksen tekemiseen annettujen mahdollisuuksien katsotaan riittävän tarvittavan joustavuuden tarjoamiseen" ja että tämä "ei vaikuta kielteisesti nuorten työmahdollisuuksiin", kuten mietinnössä todetaan.
Tämä on osoitus paitsi siitä, että mainittua yhteisön toimielinten säännöstä voidaan kiertää, myös siitä, että sovellettunakaan se ei suojele nuoria työnantajien rahanhimolta.
Äänestimme tätä mietintöä vastaan.

Krivine
. (FR) Valitettavasti vaarana on se, että nuorten brittityöntekijöiden tilanne ei liiemmin parane, vaikka tämä päätöslauselma hyväksyttäisiin.
Englannin pöyristyttävän poikkeuksen (Yhdistynyt kuningaskunta ei pannut kokonaan täytäntöön nuorten enimmäistyöaikaa koskevaa direktiiviä) kumoaminen ei vielä riitä tekemään tästä direktiivistä sellaista, että se vastaa paremmin nuorten työntekijöiden tarpeisiin. Tämä keskustelu olisi päinvastoin pitänyt käydä direktiivin muuttamisesta niin, että poistetaan kaikki sen sisältämät poikkeukset, koska niiden vuoksi sillä ei ole todellista vaikutusta.
Mikään ei nimittäin oikeuta sitä, että 14- ja jopa 13-vuotiaiden nuorten annetaan käydä töissä, olivat työt mitä tahansa (4 artiklan 2 kohdan c alakohta), kouluvelvollisuuksiensa lisäksi (8 artiklan 1 kohdan b alakohta) ja lomien aikana (8 artiklan 1 kohdan c alakohta). Mikään ei myöskään oikeuta poikkeuksia, joilla sallitaan alle 18-vuotiaiden nuorten tehdä yli 40 tunnin työviikkoja ja yli 8 tunnin työpäiviä (8 artiklan 5 kohta), jopa yötyötä (9 artiklan 2 kohta).
Mikään ei oikeuta sitä, että yksityisessä kotitaloudessa tehtyyn kotityöhön tai perheyrityksissä tehtyyn työhön (2 artiklan 2 kohta) ei sovelleta rajoituksia. Ei ole hyötyä paljastaa lapsityövoiman käyttöä Aasiassa tai Afrikassa, jos emme itse suojele nuoria taloudelliselta hyväksikäytöltä ja terveydelle, turvallisuudelle ja kehitykselle haitalliselta työltä emmekä tarjoa heille ammattiin pätevöittävää ja työnantajista riippumatonta koulutusta.

Titley
. (EN) Tuen täydellisesti tätä Doverin mietintöä, jolla pyritään parantamaan nuorten työoloja Isossa-Britanniassa. Siinä tuetaan näkemystä, että Yhdistynyt kuningaskunta noudattaa vuoden 1994 direktiiviä, jolla rajoitetaan nuorten työtunteja kahdeksaan tuntiin päivässä tai 40 tuntiin viikossa ja kielletään yötyö, vaikka siinä sallitaan poikkeuksia joillekin erityisolosuhteille ja tietynlaisille töille.
Työllisyys, etenkin nuorten työllisyys, on tietenkin erittäin tärkeää sekä nuorisollemme että taloudellemme. Emme saa vahingoittaa mitenkään nuorten työnäkymiä Isossa-Britanniassa.
Joskus työnantajat kuitenkin käyttävät nuoria työntekijöitämme hyväksi ja pakottavat heidät työskentelemään tarpeettoman pitkiä päiviä. Pitkät työpäivät ja vaikeat työolot ovat erittäin vaarallisia, ja ne voivat olla vahingollisia nuorten terveydelle ja tuottavuudelle. Siksi on tärkeää, että työpäivien pituutta valvotaan ja työnantajia estetään käyttämästä hyväksi nuoria töissä. Hyväksi käyttäminen on vahingollista ja edesvastuutonta. Meidän täytyy hillitä sitä ja varmistaa, että nuorisomme on turvassa stressaantuneiden tai ahneiden työnantajien hyväksikäytöltä ja sen tuhoisilta seurauksilta.
Lainsäädäntö nuorten työtuntien vähentämiseksi on jo olemassa. Meidän täytyy vain varmistaa, että sitä sovelletaan. Komission ehdottamien järkevien toimenpiteiden pitäisi edistää tämän lainsäädännön soveltamista.
Mielestäni on ironista, että konservatiivit, jotka aina valittavat Brysselin byrokraattien puuttumisesta asioihin ja jotka vastustivat tätä lainsäädäntöä, tukevat tätä sosiaalipolitiikkaa koskevaa mietintöä. Se kuvaa heidän täysin skitsofreenista suhtautumistaan Eurooppaan.
Työväenpuolueen johtama hallitus pyrkii tarjoamaan nuorillemme työpaikkoja ja myös turvaamaan heidän työolonsa. Pyydän parlamenttia osoittamaan tukensa nuorten suojelemiselle Isossa-Britanniassa ja äänestämään tämän mietinnön puolesta.
Savaryn mietintö (A5-0016/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin tämän Euroopan rautatiejärjestelmän toimivuuden parantamiseen tähtäävän mietinnön puolesta. Euroopan laajuisen rautatiejärjestelmän luominen on Euroopalle merkittävä saavutus. Ennen lähtöäni Strasbourgiin eräät eläkeläiset rohkaisivat minua äänestämään parlamentin jäsen Hatzidakisin johtaman valiokunnan mietinnön puolesta ja he sanoivat minulle: "Me tahdomme matkustaa Euroopassa junalla, ja tahdomme matkustaa erittäin mukavasti. Haluamme juniin sohvia, baareja, ylellisiä ravintoloita ja television. Eurooppa voi, ja sen täytyy, antaa meille myös tämä. Parlamentin jäsen Hatzidakis sallii sen meille varmasti."

Raschhofer
Arvoisa puhemies, toimivalla rautatieverkolla on yhä suurempi merkitys saumattomalle rajat ylittävälle rautatieliikenteelle, etenkin kun Keski- ja Itä-Euroopan maat liittyvät unioniin. Siksi on välttämätöntä yhdistää valtiolliset verkot yhdeksi eurooppalaiseksi verkoksi. Yksi merkittävä askel kohti Euroopan laajuista rautatieverkkoa on yksittäisten rautatieyritysten soveltamien eritelmien erojen tasaaminen. Toinen tärkeä askel on liikenneyhteyksien luominen ja liikenteen pullonkaulojen poistaminen heikommin kehittyneillä ja syrjäisillä alueilla. Infrastruktuurin kehittäminen antaa näillekin alueille mahdollisuuden osallistua sisämarkkinoihin ja hyötyä niistä.

Caudron
. (FR) Pidän erittäin myönteisenä Gilles Savaryn rautatiejärjestelmän yhteensopivuudesta laatimaa mietintöä, jossa hyväksytään neuvoston yhteinen kanta ilman tarkistuksia. Yhteiseen kantaan on nimittäin sisällytetty 33 ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä 46 tarkistuksesta.
Esittelijän tapaan olen sitä mieltä, että Euroopan rautatiejärjestelmän tulevaisuus vaatii ehdottomasti rautatieliikennealan elvyttämistä.
Kuten on jo monesti muistutettu, rautatieverkkojen investoinnit ovat unionissa edelleen sidoksissa kansallisiin olosuhteisiin. On itsestään selvää, että kansalliset erot muodostavat huomattavan esteen rautatieliikenteen kehitykselle Euroopassa huolimatta tämän ympäristöystävällisen liikennemuodon monista eduista. Sisämarkkinoiden toteutuminen on vastaavasti johtanut siihen, että Euroopan unionin liikennevirrat ovat kasvaneet huomattavasti. Niiden kasvusta on ollut eniten hyötyä maantieliikenteen alalla, etenkin rahtiliikenteelle.
Rautatieliikennealan lamaan on monia syitä, muun muassa se, että ala on järjestäytynyt kansallisten logistiikkojen mukaan. Yhteisön tasolla ei ole rautatieliikennepalvelujen sisämarkkinoita. Lisäksi verkot eivät ole aina sopeutuneet kovin hyvin elinkeinotoiminnan uusiin organisointitapoihin ja kaupungistumiseen sen enempää kuin niiden aiheuttamiin muutoksiin liikennevirroissa.
Näin ollen on selvää, että Euroopan rautatiejärjestelmän tulevaisuus riippuu pakostakin rautatieliikennealan nopeasta elpymisestä. Korostan tätä siksi, että olen vakuuttunut siitä, että rautatiet ovat keskeisessä asemassa ratkaistaessa Euroopan unionin liikenneongelmia. Euroopan kansalaiset kärsivät päivittäin saasteista, ruuhkista ja onnettomuusvaarasta, koska olemme liian riippuvaisia maanteistä; tämä riippuvuus on lisääntynyt jatkuvasti 30 viimeksi kuluneen vuoden aikana. Liikenteen kestävän kehityksen tavoite on siis tiukasti sidoksissa rautatieliikennealan elpymiseen.
Olen myös iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on saanut läpi tarkistuksia, joissa pyritään ottamaan paremmin huomioon tärkeitä sosiaalisia standardeja, kuten ammattipätevyys ja työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat edellytykset.
Neuvosto on niin ikään ottanut huomioon joitakin merkittäviä näkökohtia. Niitä ovat nykyisen rautatiejärjestelmän suojelu, poikkeusjärjestelyt ja erityistapaukset, kuten yhteisön eristyksissä olevien maiden tilanne tai raideleveyden erot. Neuvoston yhteinen kanta on myös realistinen, sillä siinä esitetään asteittainen työohjelma, jossa otetaan huomioon laajentumisen rautatieliikennealalle aiheuttamat ongelmat. Näistä syistä äänestin Savaryn mietinnön puolesta.

Esclopé
. (FR) Äänestämme tämän mietinnön puolesta, sillä on tärkeää edistää Euroopan laajuisen rautatieverkon yhteentoimivuutta. Maantieverkko on nykyisin täysin tukossa, ja se on saatava jälleen toimimaan. On myös aloitettava menettelyt rautatieliikenteen lisäämiseksi, jotta voidaan poistaa maanteiden pullonkaulat.
Esittelijän ylevien, rautatieliikennealan elvyttämistä koskevien tavoitteiden taka-ajatuksena on kuitenkin markkinoiden vapauttaminen, sillä mietinnön tavoitteena on myös edistää liikennepalvelu- ja pääomamarkkinoiden avautumista ja lisätä koko rautatieliikennealan kilpailukykyä. Tähän asiaan suhtaudumme hyvin varauksellisesti, sillä vastustamme aina markkinoiden vapauttamista.

Krivine
. (FR) Mikäli todella halutaan luoda ratkaisu, joka korvaa koko maantieliikenteen, Euroopan rautatieinfrastruktuurit on ehdottomasti yhdenmukaistettava. Tästä asiasta olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa. Minusta vaikuttaa siltä, että sosiaalisten standardien, ammattipätevyyden ja työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien edellytysten huomioon ottaminen Euroopan laajuisen rautatieverkon toteuttamisessa on sen rinnalla pieni ongelma. Tulen kuitenkin olemaan erittäin tarkka siitä, että yhdenmukaistaminen tapahtuu parhaiden voimassa olevien sosiaalisäännösten mukaisesti eikä käyttäjien ja alan palkansaajien kustannuksella.
Mutta tässä piilee vaara, josta ei puhuta ääneen: missä puitteissa verkkojen yhteentoimivuus toteutetaan? Euroopan tasolla koordinoitujen, julkisten palvelujen puitteissa, mikä takaisi työllisyyden ja turvallisuuden, vai kilpailevilla ja voittoa tavoittelevilla vapailla markkinoilla? Parlamentin ja neuvoston hiljattain hyväksymät rautatieliikennepaketin kolme direktiiviä antavat ymmärtää, että Eurooppa suunnittelee Euroopan laajuisen rautatieverkon tulevaisuutta jälkimmäisen vaihtoehdon pohjalta.
Van Damin mietintö (A5-0037/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, minkä vuoksi äänestin Van Damin irtolastialusten turvallista lastaamista ja lastinpurkamista koskevan mietinnön puolesta? Tällä kertaa minua neuvoi merimies Fatuzzo. Sanoin "Merimies Fatuzzo", arvoisa puhemies, sillä vaikka te ette sitä tiedä, olisin saattanut luoda urani laivoilla, ja ehkä jopa rahtilaivoilla. Sen vuoksi mahdollinen kollegani, merimies Fatuzzo, se, mitä minusta ei koskaan tullut, mutta olisi voinut tulla, sanoi minulle: "kuule, minä olen vuosikausia matkustanut rahtilaivoilla. Luin tämän mietinnön, jossa halutaan välttää laivojen uppoaminen, mutta katsos, Fatuzzo, parlamentin jäsen, minun mielestäni laivat uppoavat siksi, että ne ovat vanhoja. Myös vanhojen ja käyttämättöminä olleiden laivojen on päästävä eläkkeelle: sillä tavoin matkoista tulee turvallisempia."

Puhemies
En tiedä pitäisikö minun kiittää parlamentin jäsentä vai merimiestä!

Bordes ja Cauquil
. (FR) Synkistä uutisista tuttujen öljytankkerien lisäksi muutkin kauppalaivatyypit ovat surkeassa kunnossa. Niiden haaksirikkojen seuraukset eivät ehkä ole yhtä kohua herättäviä kuin öljytankkerien, mutta ne ovat sitäkin traagisempia, kun tiedetään, että kymmenen viimeisen vuoden aikana uponneiden 146 irtolastialuksen mukana menetti henkensä 780 miehistön jäsentä.
Äänestimme tämän mietinnön puolesta, koska se sisältää konkreettisia toimenpiteitä, joilla parannetaan irtolastialusten ja niiden miehistöjen turvallisuutta. Haluamme kuitenkin korostaa, että turvallisuuteen liittyvien huolenaiheiden ja mietinnössä mainittujen "Euroopan satamien ja terminaalien kilpailuhaittoihin" liittyvien huolenaiheiden välillä on selvä ristiriita. Mikäli yritetään ajaa varustamojen ja rahtaajien etuja, se tapahtuu väistämättä turvallisuuden kustannuksella.
On hyvä, että aluksen päällikölle annetaan mahdollisuus estää lastaaminen tai lastinpurku, jos hän arvioi sen vaaralliseksi miehistölle tai alukselle. Olisi kuitenkin tekopyhää jättää huomiotta se, että varustamojen ja rahtaajien määräämät kilpailu- ja markkinalait (myös työmarkkinat) ovat sellaisia, että aluksen päällikön teoreettinen mahdollisuus estää lastaaminen tai lastinpurku on kovin vähäinen verrattuna meriliikennealan kapitalistien käytettävissä oleviin keinoihin painostaa työntekijöitä lähtemään merelle ja työskentelemään aluksen kannella vaarallisissa, joskus hengenvaarallisissa oloissa.

Krivine
. (FR) Kymmenen vuoden aikana on uponnut lähes 150 irtolastialusta, ja se on aiheuttanut 800 ihmisen kuoleman. Tämän kilpailu- ja markkinalakien armoille jätetyn alan tilastot puhuvat synkkää kieltä. Esittelijän tapaan olen sitä mieltä, että alusten heikko kunto ja miehistön epäpätevyys ovat näiden haaksirikkojen suurimpia syitä. Ensimmäiseksi on siis puututtava alusten, miehistön ja sen työ- ja asumisolojen valvontaan.
Siksi kannatan kaikkia sellaisia pakottavia toimenpiteitä, jotka parantavat turvallisuusvaatimuksia ja satamavaltion tarkastuksia ja joilla lastaus- tai purkuterminaalit ja alusten päälliköt saadaan vastuuseen. Lisäksi on otettava käyttöön henkilöresursseja ja varoja, jotta saadaan jäsenvaltiot soveltamaan lainsäädäntöä ja etenkin lisäämään tarkastajien määrää.
Jotta meriliikennealalla päästään eroon rahtaajien ja varustamojen myötäilystä ja rankaisematta jättämisestä, myös ne on asetettava vastuuseen ottamalla tarvittaessa käyttöön keinot määrätä oikeudellisia ja taloudellisia seuraamuksia. Tulen jatkossa äänestämään kaikkien tämän suuntaisten ehdotusten puolesta.
Bakopoulosin mietintö (A5-0031/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Meriturvallisuudesta puhuttaessa en tietenkään voinut olla äänestämättä myös tämän parlamentin jäsen Bakopoulosin meriturvallisuuskomitean perustamista ja alusten aiheuttaman saastumisen ehkäisemistä koskevan mietinnön puolesta. Arvoisa puhemies, tällä kertaa olen keskustellut sähköpostitse entisen esimieheni kanssa, joka purjehti niillä laivoilla, joilla minäkin 21-vuotiaana ollessani merimiehenä ennen poliittiseen toimintaan ryhtymistäni, kuten hetki sitten mainitsin, risteilin New Yorkin ja Bahamasaarten välillä. Tästä herrasta on tullut komission jäsen - hänen nimensä on Augusto Fazio - ja hän sanoi minulle: "Hyvä, te Euroopan parlamentissa huolehditte siis myös meriturvallisuudesta, siitä, etteivät meret saastu? Teette aivan oikein! Mutta huolehditteko te myös meidän, laivoilla purjehtivien merimiesten, turvallisuudesta?" "Tietenkin!", minä vastasin hänelle. "Tarvitaan vain hieman kärsivällisyyttä, sinuakin koskevien mietintöjen aika tulee."

Caudron
. (FR) Esittelijän tapaan pidän myönteisenä Euroopan komission ehdotuksia, jotka osaltaan parantavat yhteisön meriturvallisuuspolitiikkaa.
Hiljattain tapahtuneet katastrofit ovat aiheuttaneet syvää levottomuutta yleisessä mielipiteessä. Meidän on siis toteutettava vapaaehtoisia toimenpiteitä, jotka toimivat vastapainona viime vuosina sekä eurooppalaisella että maailmanlaajuisella tasolla harjoitetulle liian sallivalle politiikalle. Pidän myönteisenä myös edistystä, jota saavutimme tällä alalla Ranskan puheenjohtajakaudella. Tarkoitan tietenkin toimenpidepakettia, joka tunnetaan paremmin nimellä "Erika-paketti".
Palatakseni käsiteltävänä olevaan mietintöön muistutan, että olemme keskustelleet kahdesta eri ehdotuksesta: asetusehdotuksesta "meriturvallisuuskomiteaksi" nimitettävän sääntelykomitean perustamisesta, mikä edellyttää nykyisten asetusten muuttamista, ja direktiiviehdotuksesta, jolla muutetaan nykyisiä direktiivejä siten, että meriturvallisuuskomitea sisällytetään näihin.
Tämä merkitsee käytännössä sitä, että tämä komitea korvaa nykyiset meriturvallisuudesta vastaavat komiteat; siitä tulee ainoa asiasta vastaava komitea, ja sen tavoitteena on helpottaa alan voimassa oleviin kansainvälisiin yleissopimuksiin tehtyjen muutosten täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. Unionilla on jo nyt käytössään 12 direktiivin ja kolmen asetuksen arsenaali, jolla pyritään takaamaan sääntöjen tiukempi soveltaminen, mitä tulee alusten turvallisuuteen, alusten aiheuttaman saastumisen ehkäisemiseen, merimiesten koulutus- ja pätevyyskriteereihin sekä aluksilla vallitseviin työoloihin. Euroopan unionin meriturvallisuuspolitiikan täytäntöönpanon on tarkoitus tehostua uuden komitean perustamisen myötä.
Vaikka Euroopan komission ehdotukset olivat kaikkiaan tyydyttäviä, Euroopan parlamentin osallistumista koskevat säännökset eivät olleet hyväksyttäviä. Tästä syystä ehdotettiin tarkistuksia, joilla pyritään turvaamaan parlamentin oikeus osallistua sääntelymenettelyyn.
Äänestämällä tämän mietinnön puolesta asetuin siis tukemaan yhteisön tasolla käynnistettyä vapaaehtoista menettelyä, jonka tarkoituksena on varmistaa meriliikenteen turvallisuus.

Krivine
. (FR) Esittelijä Bakopoulosin ehdotus sellaisen komitean perustamisesta, joka vastaa meriturvallisuudesta ja alusten aiheuttaman saastumisen ehkäisemisestä ja joka korvaisi nykyiset komiteat, on taas uusi askel kohti yhteisön meriturvallisuuspolitiikan uudelleenkansallistamista, mutta myös lisäetu, kun pyritään parantamaan yhteisön ja kansainvälisten säännösten soveltamisen valvontaa. Erikan ja Ievoli Sunin hiljattaiset haaksirikot kuitenkin osoittivat, että parhaistakaan ratkaisuista ei ole mitään hyötyä, jos ei ole otettu käyttöön välineitä niiden soveltamiseksi ja soveltamisen valvomiseksi.
Siksi jäsenvaltiot on saatava noudattamaan nykyistä lainsäädäntöä, etenkin säännöksiä, joilla säännellään saastumisen ehkäisemisestä, merimiesten koulutus- ja ammattipätevyyskriteerien valvonnasta sekä aluksen työoloista. Tätä varten on päästävä sopimukseen paitsi tarkastusten ja tarkastajien määrästä ja laadusta, myös kaikkien toimijoiden - varustamojen, rahtaajien, kuljetusliikkeiden ja luokituslaitosten - asettamisesta vastuuseen.
Äänestin tämän mietinnön puolesta, jotta torjuttaisiin rankaisematta jättämistä ja myötäilyä meriliikennealalla.
Nicholsonin mietintö (A5-0042/2001)
Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, nimeni on Fatuzzo, enkä voi olla puhumatta turskista! Annan tulkeille aikaa kääntää tämän tärkeän ja syvällisen kannanoton muille kielille.
Tänään on 13. helmikuuta, arvoisa puhemies, ja huomenna vietetään rakastuneiden päivää. Kuinka olisi mahdollista olla arvostamatta Euroopan parlamentin hyvää ajoitusta, kun se päivää ennen rakastuneiden päivää kantaa huolta Irlanninmeressä rakastelevista turskista ja määrää direktiivillä, ettei turskia saa pyydystää huomisesta, helmikuun 14. päivästä ja pyhän Valentinuksen päivästä alkaen huhtikuun 30. päivään asti, nimenomaan mahdollistaakseen niiden lisääntymisen?
Kaloista ja turskista puheen ollen, uskon, että Euroopan parlamentti on toiminut hyvin. Eläköön pyhä Valentinus ja eläköön rakastuneet!

Puhemies
Ja turskat!
Äänestykset päättyvät.
(Istunto keskeytettiin klo 12.30 ja sitä jatkettiin klo 15.00)

Teollisuuden rakenneuudistus ja fuusiot (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana jatkoa keskustelulle Rocardin laatimasta työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan suullisesta kysymyksestä (B5-0008/2001) komissiolle teollisuuden rakenneuudistuksen ja fuusioiden sosiaalisia seurauksia koskevista yhteisön aloitteista.

Pérez Álvarez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission edustaja, perusoikeuskirjan myötä on otettu suuri askel kohti kansalaisten Euroopan jälleenrakentamista; tätä haluaa toistaa kollegamme Méndez de Vigo; tämä on kuultu useaan otteeseen professori Rodríguez Bereijolta, joka on Espanjan pääministerin José María Aznarin nimittämä edustaja peruskirjan valmistelukunnassa. Uskon, että tämä miellyttää eurooppalaisia. Sosiaalisen Euroopan rakentamisen pitkä prosessi on mielestäni suuri haaste ja suuri tilaisuus, jota ei saa jättää käyttämättä. Rakentaminen tapahtuu kuitenkin tietyssä tilanteessa, tietyissä taloudellisissa, sosiaalisissa ja poliittisissa oloissa. Lissabonin huippukokouksessa päätettiin vapauttaa televiestintä-, kaasu-, sähkö- ja liikennemarkkinat. Meneillään on yleinen maailmanlaajuistuminen, ja teollisuusyhteiskunnan ja työmarkkinoiden käsite on muuttumassa. Voimmekin kysyä: entä inhimilliset tekijät? Sekä Nizzassa että tuossa kokouksessa hyväksytyssä sosiaalisessa toimintaohjelmassa korostetaan, että on välttämätöntä ottaa työntekijät huomioon hallintomuutoksissa ja yhdistää talouskasvun turvallisuus ja joustavuus työsuhteisiin ja sosiaalisiin seurauksiin. Tämän takia maailmanlaajuistumisen yhteydessä ei saa unohtaa joidenkin yritysten merkitystä tietyillä alueilla, esimerkiksi reuna-alueilla - kuten Galiciassa, josta minä olen kotoisin - joilla ne ovat ainoa tai tärkein työpaikkojen lähde ja joilla hillitsemättömän maailmanlaajuistumisen uhka herättäisi perheissä huolta ja levottomuutta.
Toiseksi: talouden kilpailukyky ja terve yhteiskunta eivät saa olla käsitteinä toistensa vastakohtia, vaan ne on sovitettava yhteen. Kolmanneksi: käsitteen laajassa merkityksessä ymmärretyssä teollisuuden rakenneuudistuksessa, joka talouden kannalta on kenties hyväksyttävä ja väistämätönkin, ei voida sivuuttaa sosiaalisia seurauksia, jotka täytyy ehkäistä, koska yhteisön talouspolitiikkojen ja -toimenpiteiden tavoitteena on oltava korkea työllisyyden taso. Neljänneksi ja viimeiseksi: kansallisten yhteisön tukien, verokannustimien ja vastaavien ehdoksi olisi asetettava pitkän aikavälin sitoumukset työllisyyden sekä alueellisen tai paikallisen kehityksen alalla. Nämä neljä seikkaa ovat vain joitakin niistä näkökohdista tai huomioista, jotka komission ja neuvoston on otettava huomioon ennen teollisuuden rakennemuutosta koskevaa ilmiötä. Työntekijöiden edustajien osallistuminen yritysneuvostoon on ilman muuta tärkeää.
Arvoisa puhemies, maailmanlaajuistuminen vähentää taloudellisia etäisyyksiä. Meidän on sitouduttava siihen, ettei se lisäisi sosiaalisia eroja.

Damião
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, teollisuuden järkyttävimmät rakenneuudistukset johtuvat niiden ennakoimattomuudesta, ja ne ovat voimakkaan keskittymiseen tähtäävän markkinakäyttäytymisen sanelemia. Teknisistä eroista ja markkinasuuntauksista on puhuttu loppumattomasti, muttei koskaan niiden sosiaalisten seurausten perusteella mitattuna. Tiedämmekö ehkä, missä määrin ne vaikuttavat ihmisten ja alueiden köyhtymiseen? Kuinka ne, jotka toipuvat taloudellisesta taantumasta, tekevät sen ja millä hinnalla? Kuinka ja miten paljon ne vaikuttavat yli 40-vuotiaiden pitkäaikaistyöttömyyteen? Miten ja kuinka paljon ne edistävät sitä, että todellinen eläkeikä Euroopan unionissa olisi 55-57 vuotta?
Lissabonin päätelmissä yritettiin vastata näihin kysymyksiin tekemällä työllisyydestä, sosiaalisen suojelun kannattavuudesta, sosiaalisen syrjinnän torjumisesta sekä talouden muutosten estämisestä painopistealueita. Emme tiedä, miten hyvin niiden avulla onnistutaan lisäämään ponnistelua sosiaaliturvan hyväksi, emmekä sitä, kuinka monista tulee riippuvaisia yhteiskunnallisista turvajärjestelmistä. Kuka loppujen lopuksi maksaa yhteiskunnalliset rakennemuutokset? Markkinat vaiko veronmaksajat ja työntekijät?
Muutosten estäminen ja niiden sujuminen oikeudenmukaisesti ja tasapainoisesti ovat mahdottomia asioita, sillä työmarkkinajärjestöt eivät salli sitä. Ne ovat jopa juuri allekirjoittaneet sopimusta edeltävän asiakirjan tarkoituksenaan tehdä eurooppalaista yhteiskuntaa koskevasta direktiivistä totta tiedottamisen ja kuulemisen osalta. Arvoisa komission jäsen, me olemmekin jo kuulleet sanottavan, ettei markkinoilla noudateta luonnonlakeja ja että poliittisten voimien pitää puuttua asioiden kulkuun lainsäädännön, toimielinten toiminnan ja yhteiskunnallisen vuoropuhelun avulla. Yhteiskunnallisesta turvattomuudesta ja lisääntyneestä rikollisuudesta on tullut osa jälkiteollista yhteiskuntaamme, ja ne vaikuttavat sekä perinteisillä aloilla että niin kutsutussa uudessa taloudessakin. Portugali, Ranska ja Ruotsi ovat kukin puheenjohtajavaltiona toimiessaan kasvattaneet odotuksia laatimalla tähän asti huomiotta jätettyjä asiakirjoja. Mutta niiden täytäntöönpano ei ole mukana komission vuoden 2001 työohjelmassa.

Bordes
Arvoisa puhemies, mikään ei oikeuta sitä, että suuryritykset fuusioon tai rakenneuudistukseen vedoten heittävät ulos osan työntekijöistään, kun pieni siivu niiden voitoista riittäisi turvaamaan poistetut työpaikat.
Danonen, Michelinin, Aventisin, Bullin, Alstomin, Moulinexin ja niiden kaltaisten yhtiöiden täydellinen ylenkatse sekä työttömiksi jääneitä työntekijöitä että niitä alueita kohtaan, jotka tehtaan lakkauttaminen voi tuomita hitaaseen kuolemaan, todistaa näiden yritysten haitallisesta vaikutuksesta yhteiskuntaan.
Vastustamme niitä poliittisia tahoja, jotka tässä istuntosalissa tai muualla pyrkivät puolustamaan näitä rikollisia toimia. Tällä ne vain osoittavat, etteivät ne suinkaan aja yhteiskunnan etuja, vaan ainoastaan talouselämää hallitsevien teollisuusyhtiöiden ja rahoituslaitosten ja niiden omistajien ja osakkaiden etuja. Vastustamme myös niitä tahoja, jotka kyllä valittelevat rakenneuudistusten sosiaalisia seurauksia, mutta eivät ehdota pienintäkään sitovaa toimenpidettä niiden estämiseksi. Kaikki suuryritysten irtisanomiset on kiellettävä, muu on pelkkää sanahelinää.
Vakuutamme solidaarisuuttamme näiden yritysten työntekijöille, jotka taistelevat torjuakseen heihin kohdistuvat iskut. He ovat valinneet ainoan tehokkaan keinon selviytyä tässä taloudessa, jossa hallitsee vain viidakon laki.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, kun parlamentin jäsen Plooij-van Gorsel puhui tänä aamuna parlamentissa, hän ilmaisi olevansa hämmästynyt ja huolestunut siitä, että me kohtaamme parlamentissa usein tämän ongelman ja kysyi, kuinka on mahdollista, että meidän on yhä käsiteltävä sitä. Minäkin olen siis tyrmistynyt, että joudumme joka kerta kohtaamaan tämän ongelman; kannamme huolta siitä, että teollisuuden rakenneuudistuksilla ja yritysten fuusioilla - joista työntekijät aivan liian usein saavat tiedon monissa tapauksissa vasta sitten, kun toimet on toteutettu ja päätökset tehty - on kohtalokkaita seurauksia työllisyyteen, työskentelyoloihin, jopa yhteisön yritysten kilpailukykykyyn ja taloudelliseen yhteenkuuluvuuteen; vetoamme vastuullisuuteen, ilmaisemme myötätuntomme, mutta emme pääse asiassa eteenpäin.
Yhteisön lainsäädäntö on riittämätön ja sen lisäksi monissa tapauksissa sitä ei joko noudateta tai sovelletaan vain väljästi. Voisimme laatia pitkän luettelon - kuten monet kollegani ovat tehneet - tapauksista, jotka liittyvät tähän aiheeseen ja joita olemme käsitelleet näinä vuosina. Lissabonin huippukokouksessa tavoitteeksi asetettiin työllisyyden korkea ja laadukas taso. Kuinka voisimme saavuttaa tavoitteemme luoda kilpailukykyinen Eurooppa, jossa korkea ja laadukas työllisyyden taso saavutetaan? Tämä voitaisiin tietenkin saavuttaa parantamalla koordinointia ja tasapainoa unionin eri politiikkojen välillä, mutta yhteisön tätä koskevan lainsäädännön on ilman muuta oltava tehokasta ja tiukkaa. Emme siis voi enää odottaa - ja tässä asiassa komission on kannettava vastuunsa - eurooppalaista yritysneuvostoa, tuotannollisilla ja taloudellisilla perusteilla tapahtuvaa irtisanomista ja yritysten luovutusta koskevan direktiivin tarkistusta, sillä direktiivissä ei erityisesti luoda tehokasta rangaistuskäytäntöä tapauksissa, joissa sopimuksia ei noudateta.
Minua kuitenkin todella järkyttää - ja viittaan tässä erityisesti neuvostoon - nimenomaan se, että parlamentti ilmaisi jo kaksi vuotta sitten kantansa ensimmäisessä käsittelyssä ainoasta välineestä, joka mahdollistaisi näiden ongelmien tehokkaan käsittelyn, toisin sanoen tiedotusta ja kuulemista koskevasta direktiivistä; kuitenkaan neuvostolla ei vieläkään, kahden vuoden aikana, huolimatta siitä, että ollaan yleisesti yksimielisiä siitä, että juuri vuoropuhelu on paras tapa ongelmien hoitamiseksi, ollut tarvittavaa rohkeutta ja vahvuutta esittää kantaa tässä asiassa. Parlamentti ei voi enää suvaita tällaista asennetta.

Van den Burg
Arvoisa puhemies, viime viikon perjantaina 2. helmikuuta Financieel Dagblad -sanomalehden etusivun otsikkona oli seuraava: "Corus-yhtiö sanoo irti viidenneksen henkilöstöstään." Jäljempänä lehden taloussivuilla oli otsikkona "Corus kasvaa nopeasti". Kuvien vastakohtaisuus - harmi, etten voi näyttää niitä teille - oli lähes vielä kuvaavampi: etusivulla oli kuva alakuloisesta walesilaisesta terästyöläisestä, ja taloussivuilla oli taulukko, joka osoitti, kuinka voitot kasvoivat irtisanomisilmoituksen jälkeen. Tämäntyyppisiä uutisia käsitellään tänään. Tämä saa meidät vastakkain perustavan kysymyksen kanssa: mihin yritykset nyt oikeastaan pyrkivät? Toimivatko ne pelkästään rahan vuoksi vai onko niillä laajempi tulevaisuudenkuva ja tehtävä?
Alankomaiden sosiaali- ja talousasioiden neuvosto antoi hiljattain kaksi tärkeää lausuntoa. Ensimmäinen koski yhteiskunnallista yrittäjyyttä ja sillä oli hieno otsikko "Arvojen voitto" ja toinen koski yhtiöiden hallintojärjestelmää ja määräysvaltasuhteita yrityksissä. Tässä yhteydessä kyseinen neuvosto korostaa yritystoiminnan laajaa luonnehtimista eri osapuolten yhteistyösidokseksi mutta ei missään tapauksessa sitä, että keskeiseksi asetettaisiin osakkeenomistajille luotava lisäarvo, joka vaikuttaa olevan tärkein motiivi monissa viimeaikaisissa uudelleenjärjestelyissä.
Eurooppalaisessa keskustelussa jään kaipaamaan laajempaa tulevaisuudenkuvaa ja perustavaa laatua olevaa keskustelua. Euroopan parlamentti ottaa ongelman jälleen tänään käsiteltäväksi, mutta tämän keskustelun pitäisi myös levitä eurooppalaisen politiikan muille alueille. Tästä puuttuu mielestäni yhtenäisyyttä. Mainitsen kaksi esimerkkiä. Yrityslainsäädännön puolesta puhutaan täysin yksiulotteisesti osakkeenomistajien näkökulmasta. Eräs esimerkki oli keskustelu ostotarjouksia koskevasta 13. direktiivistä, jolloin komission jäsen Bolkestein hylkäsi voimakkaasti parlamentin tarkistukset. Toinen esimerkki löytyy kilpailupolitiikasta. Komission jäsen Monti teki työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassamme täysin selväksi, että hän haluaa lähestyä fuusioita ainoastaan markkinoiden ja kuluttajien näkökulmasta ja että hän on tuskin lainkaan kiinnostunut tästä laajemmasta tehtävästä.
Vihreä kirja yritysten sosiaalisesta vastuusta, josta tänä aamuna ilmoitettiin, ei riitä. Mielestäni komission täytyy huolehtia juuri siitä, että kehitetään tulevaisuudenkuva yhtenäisemmässä muodossa ja että se vaikuttaa eri politiikan osa-alueisiin. Sanomalehdet saavat osoittaa tiettyä jakomielisyyttä mutta poliitikot ja päätöksentekijät eivät.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, on selvää, kuten myös arvoisat jäsenet sanoivat, että jotkin näistä direktiiveistä on hyväksytty aikana, jolloin vallitsi täystyöllisyys, ja muutokset tapahtuivat hyvin hitaaseen tahtiin. Lainsäädäntökehyksen joitakin kohtia on siis tarkistettava ja muutettava. Sanoisin kuitenkin, että komissiolle on annettava tunnustusta pyrkimyksestä tasapainottaa kilpailukykyä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Rakenneuudistusten, fuusioiden tai yritysmyyntien vaikutukset ovat usein todella dramaattisia. Aivan äskettäin näimme, kuinka yhden ainoan kuukauden aikana menetettiin yli 5 000 työpaikkaa yritysmyyntien vuoksi. Mutta kun kilpailuympäristöä, jossa eurooppalaiset yritykset toimivat, tarkastellaan kokonaisuutena, meidän on pohdittava myös sitä, kuinka kielteisiä vaikutuksia aiheutuisi siitä, että ei harjoitettaisi uudelleenorganisointia ja rakenneuudistuksia, jos eurooppalaiset yritykset eivät osallistuisi aktiivisesti yritysmaailman kehitykseen. Joka kerta täytyy ottaa huomioon myös ne työpaikat, jotka säilyvät, koska jos joillakin aloilla ei ryhdytä rakenneuudistuksiin, kaikki työpaikat ovat tulevaisuudessa vaarassa.
Pyrkimyksellämme yhdistää sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja kilpailukyky tässä erittäin vaikeassa ympäristössä on neljä painopistettä.
Ensimmäinen on ennaltaehkäisy. Aamulla pidetyssä puheenvuorossa analysoitiin sitä, kuinka me Dublinin seurantakeskuksen avulla yritämme tutkia ja ennakoida muutoksia ja valmistautua niihin. Toinen on lainsäädännöllinen ja institutionaalinen kehys. Tiedätte, että viime vuonna lainsäädäntökehys sekä eurooppalainen yritysala samoin kuin viisi direktiiviä, jotka seuraavat ja täydentävät eurooppalaista yritysalaa määrittävää lainsäädäntökehystä, kehittyivät huimaa vauhtia, ja että direktiivi työntekijöille tiedottamisesta ja työntekijöiden kuulemisesta, josta parlamentti ja komissio olivat keskustelleet vuosikausia, saatiin vihdoin neuvoston päätettäväksi, ja neljässä kuukaudessa se sai puolelleen enemmistön. Arvioimme, että puheenjohtajavaltio Ruotsin ja sitä seuraavan Belgian sitoutumisen myötä lainsäädäntökehyksessä tapahtuu huomattavaa kehitystä. Tässä yhteydessä täytyy sanoa, että lainsäädäntö ei riitä, vaan on tehty huomattavia ponnistuksia valvonnan laajentamiseksi, ja yhteistyössä komission jäsen Montin kanssa yritämme kaikissa fuusio- ja yritysmyyntitapauksissa valvoa, että työntekijöille tiedottamista koskevaa direktiiviä noudatetaan tunnollisesti. Lisäksi tämän lainsäädäntökehyksen puitteissa on äskettäin suositeltu komiteaa, jossa yksi peruskysymyksistä olisi työmarkkinaosapuolten välinen vuoropuhelu ja se, kuinka tämä vuoropuhelu voisi edistää fuusioiden ja rakenneuudistusten mahdollisimman tasaista kehitystä.
Kolmas painopiste ovat konkreettiset politiikat. Työllisyysstrategia ja mahdollisuus saada rahoitusta sosiaalirahastosta antavat jäsenvaltioille mahdollisuuden hoitaa joukkoirtisanomisten ongelmia joko työntekijöiden uudelleenkoulutuksen avulla, erityisrakenteilla, jotka tukevat työntekijöiden palaamista työmarkkinoille, tai antamalla heille tukea omien yritysten perustamiseen.
Lopuksi neljäs painopiste on yritysten rooli, yritysten sosiaalinen vastuu. Tämä on yksi sosiaalisen toimintaohjelman uusista perustekijöistä, vaadimme työntekijöitä muuttumaan, hyväksymään joustavuuden uudessa ympäristössä, kouluttautumaan ja osoittamaan aktiivisuutta ala- ja aluekohtaisesti. Emme voi kuitenkaan vaatia ainoastaan työntekijöitä muuttamaan käyttäytymistään. Tästä syystä tässä uudessa ympäristössä myös yrityksillä on uusi tehtävä. Yritämme määritellä hyvin konkreettisesti - seuraava askel onkin määrittely lainsäädännön tasolla - yritysten sosiaalisen vastuun, niiden vastuut rakenneuudistusten jälkeen sekä niiden vastuun niiden sosiaalisessa toimintaympäristössä. Tästä syystä, kuten aamulla sanoimme, komissio antaa asiasta tiedonannon kesäkuun lopulla.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 12.00.

Tekijänoikeudet tietoyhteiskunnassa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0043/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa (9512/1/2000 - C5-0520/2000 - 1997/0359(COD)) (Esittelijä: Boselli).

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, ennen kuin aloitan puheenvuoroni, minun on myönnettävä, että tämä asia koskee minua kahdestakin syystä. Ensiksikin olen tekijänoikeuksien haltija joidenkin kirjojen ja julkaisujen tekijänä, ja toiseksi olen jäsen European Internet Foundationissa, jolla on parlamentissa paljon tukijoita.
Tämä päivä on merkittävä tietoyhteiskunnan tekijänoikeuksien kannalta, koska San Franciscon vetoomustuomioistuin antoi tänään tuomion Napster-asiassa. Olemmekin entistä lähempänä sitä ajankohtaa, jolloin ratkaistaan lopullisesti hankala kysymys, joka koskee verkon käyttämistä tekijänoikeuksien rikkomiseen. San Franciscon vetoomustuomioistuimen tuomiossa vahvistetaan tekijänoikeudet ja otetaan käyttöön toimenpiteitä, joilla suojataan tekijänoikeuksia Yhdysvalloissa.
Meidän haasteenamme on nyt luoda myös Eurooppaan järjestelmä, jolla taataan tekijänoikeudet, koska muuten voisi käydä niin, että Euroopassa rikotaan niitä tehokkaita suojatoimenpiteitä, joita Yhdysvallat on juuri ottamassa käyttöön jo yli kaksi vuotta voimassa olleen ns. vuosituhannen lain nojalla. Olemme Yhdysvaltoja jäljessä, ja olenkin esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että meidän on vietävä tätä direktiiviä nopeasti eteenpäin.
Sosialistiryhmä haluaa samalla kuitenkin varmistaa, ettemme heitä lasta pesuveden mukana. Olemme esittäneet kaksi tarkistusta, jotka ovat mielestämme erittäin tärkeitä.
Ensiksikin olemme esittäneet tarkistuksen, joka koskee kappaleen valmistamista yksityiskäyttöön. Yksityiskäyttöön tapahtuvassa kappaleen valmistamisessa, joka oli perinteisesti kaikkien niiden oikeus, joiden hallussa oli jokin teos, siis henkistä omaisuutta, on nyt tietoyhteiskunnassa noudatettava erittäin tiukkoja vaatimuksia, sillä jäljentäminen on erittäin helppoa. Tarkistuksessa esitetään, että henkilö saa valmistaa kappaleen ainoastaan omaan yksityiseen käyttöönsä, koska muuten on olemassa se vaara, että jäljentämisen helppouden takia voidaan valmistaa useita kappaleita muiden henkilöiden kuin kappaleen valmistaneen henkilön yksityiseen käyttöön.
Toiseksi olemme esittäneet varsin tärkeän tarkistuksen, joka koskee täydentävää ja lyhytaikaista jäljentämistä. Jos tietoyhteiskunnan prosessien takia on välttämätöntä valmistaa täydentävä ja lyhytaikainen kappale, sen pitäisi todellakin olla lyhytaikainen. Niin ei saa käydä, että perustamme suuria tekijänoikeuskirjastoja, jotta henkistä omaisuutta käyttävä henkilö voi tiettynä ajankohtana saada sen käyttöönsä. Olemme sitä mieltä, että lyhytaikaisuuden ja täydentävyyden vaatimukset ovat välttämätön ehto tekijänoikeuden säilyttämiselle.
Toivon, että eri poliittiset ryhmät voivat huomisissa äänestyksissä päästä yksimielisyyteen ja antaa vaihtoehtoja, joilla todellakin taataan tekijänoikeuden suojaaminen tietoyhteiskunnassa, sillä muutaman vuoden kuluttua ei luultavasti ole muunlaista henkistä omaisuutta kuin se, joka liikkuu suurissa viestintäverkoissa.

Manders
Arvoisa puhemies, aluksi kiitokset jäsen Bosellille tavasta, jolla hän on lähestynyt tätä asiaa. Tämä on ollut työ, jonka aikana hänen on pitänyt edetä hyvin varovasti, ja mielestäni hän on kompromissitarkistuksineen onnistunut saamaan aikaan hieman paremman tasapainon. Olen myös sitä mieltä - ehkä meidän täytyy myös hieman tarkastella asiaa parlamenttina - että tämä on ehkä aihe, jossa on harjoitettu eniten edunvalvontaa, jota olen havainnut tänä lyhyenä aikana, kun olen toiminut parlamentin jäsenenä. Kun sitten kuulen, että tämän mietinnön parissa on toiminut yli 300 edunvalvojaa, sehän on sitten puoli edunvalvojaa yhtä parlamentin jäsentä kohti, ja ehkäpä tämä on myös asia, joka herättää kysymyksiä.
Olisi hyvä, jos huomenna hyväksytään yhteinen kanta yhdessä jäsen Bosellin kompromissitarkistusten kanssa. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmällä on tästä asiasta melkoisesti mielipide-eroja, mutta olen ymmärtänyt, että olemme joka tapauksessa yhdessä tämän asian takana, ja se on mielestäni toki hyvä asia. Lisäksi on muutama asia, joista nyt myös jäsen Boselli ja jäsen Medina ovat ilmoittaneet. Minun täytyy vielä selvittää, onko yksityiskäyttöön tapahtuvaa kopiointia koskeva kompromissitarkistus riittävä, koska luen vieläkin tästä asiasta - olen toiminut asianajajana pitkään henkisen omaisuuden parissa - ja minun täytyy vielä selvittää, eikö enää ole mahdollista, että opiskelija ottaa opiskelijatovereilleen kopion, jota kaikki nämä opiskelijat voivat käyttää yksityisesti. Suhtaudun epäillen tähän asiaan, koska luulen, että laiton kopiointi jatkuisi siten runsaana. Kannatan siis yksityiskäytön rajoittamista.
Lisäksi suhtaudun epäillen teknisiin toimenpiteisiin, joihin jäsenvaltiot voivat ryhtyä. Pelkään, että sen myötä tapahtuu häiriöitä yhteismarkkinoilla ja että EY:n tuomioistuin joutuu sääntelemään tätä asiaa jälleen yhteismarkkinoiden periaatteiden pohjalta.
Minulla on yhä hieman vaikeuksia teknisen kappaleen valmistamisen kanssa sellaisena kuin sitä nyt tapahtuu. Mielestäni se liittyy ainoastaan sähköistä kaupankäyntiä koskevaan direktiiviin, joten toivon, että komission jäsen tarkastelisi vielä tätä asiaa.
Lopuksi haluan esittää huomautuksen, ja toivon joka tapauksessa Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän puolesta, että tässä direktiivissä löydetään oikeudenmukainen tasapaino kaikille markkinaosapuolille ja kaikille muille osapuolille, joita tämä asia koskee. Olen sitä mieltä, että digitaalista kopiota täytyy pitää mahdollisuutena eikä uhkana.

Echerer
Arvoisa puhemies, kiitän kaikkia arvoisia kollegoitani, jotka ovat tehneet rakentavaa yhteistyötä, ennen kaikkea komissiota ja esittelijää, jäsen Bosellia. Moni ongelma, moni eturistiriita on edelleenkin ratkaisematta. Kulttuuriperinteitä ei ole niin helppo yhdenmukaistaa. Kompromissi ei tee ketään onnelliseksi, eikä Euroopan parlamenttikaan ole mikään onnentuoja. Puhutaan tasapainotetusta yhteisestä kannasta. Kenen välisestä tasapainosta: tekijöiden ja julkisen edun.
Minun ja vihreiden ryhmän mielestä on ensisijaisen tärkeää, että tekijän asemaa lujitetaan tekijänoikeuslaissa. Tekijänoikeuslain on palveltava tekijöitä. Tekijän asemaa on lujitettava tulevissa sopimusneuvotteluissa. Kulttuuripoliitikkona olen ensinnäkin vastuussa siitä, että mahdollistamme ja varmistamme tekijöiden toimeentulon, ja toiseksi - enkä halua asettaa niitä tähän järjestykseen vaan tasavertaiseen asemaan - siitä, että yleisölle ei ainoastaan taata vapaata käyttöä, vaan huolehditaan myös siitä, että yleisön käyttöön asetettava sisältö on monipuolista ja korkealaatuista.
Vastustamme poikkeusluettelon laajentamista, ja voimme ehkä löytää vielä muutamiin kiistanalaisiin kohtiin ratkaisun puolueiden kesken, sillä olemme myös halukkaita löytämään onnellisen ratkaisun, johon me kaikki voimme tyytyä. Haluaisin kiinnittää huomionne siihen, että vihreiden ryhmä on esittänyt ainoastaan sellaisia tarkistuksia, joilla pyritään parantamaan tekijöiden oikeuksia - nämä ovat tarkistukset 34 ja 36 - ehkä te sanotte minulle, että niillä rajoitetaan ennalta tulevia sopimuksia.
Rohkenen kuitenkin vastata siihen jo nyt: johdanto-osan kappaleissa on hyvin monta kohtaa, jotka eivät ole tekijöiden vaan muiden osapuolten etujen mukaisia. Edellä oli puhetta myös Napsterista: Euroopassa olisi keskusteltava siitä, haluaako se pienoisformaatin, eurooppalaisen Napsterin vai ei, ja sen jälkeen olisi järkevää järjestää keskustelu pyöreän pöydän ympärillä palveluntarjoajien, tuottajien, tekijöiden ja kuluttajien kesken. En kuitenkaan halua, että Napster löytää tiensä ja yksinkertaisesti pujahtaa Eurooppaan heikentyneen tekijänoikeuslain, epätarkan sanamuodon ansiosta. Myös se on mahdollista, ja meidän olisi keskusteltava siitä. Aivan samalla tavoin keskustelemme yhdessä tulevaisuudessa - ja toivon, että se tapahtuu pian - myös yhteisvalvontajärjestöistä ja tarkastelemme yhdessä myös mahdollisuutta laatia sopimuksia tekijänoikeuksia koskevaksi sopimusoikeudeksi.

Fraisse
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, pohtiessani tätä tekijänoikeusdirektiiviin liittyvää kysymystä ja sitä, että yhdenmukaistaminen toteutetaan aluksi poikkeusluettelolla, totesin meidän tyytyneen tähän sekavaan ratkaisuun yksinkertaisesti siksi, että saisimme lisää aikaa pohtia yhdenmukaistamiskysymystä.
Tilanteen tekee sekavaksi, että direktiivi edustaa kolmen ryhmän etuja: tekijöiden ja taiteilijoiden, kuluttajien - jotka ovat myös käyttäjiä - sekä tuottajien ja hallinnoijien. Tuottajat ja hallinnoijat pyrkivät sijoittumaan kahden muun ryhmän väliin, ja minulla on sellainen tunne, että siellä ovat myös itse direktiivi ja sen poikkeusluettelo, johon valiokunta juuri lisäsi uuden ongelmallisen radiolähetyksiä koskevan poikkeuksen. Vaikuttaa siltä, että kuluttajan näkökulmaa suositaan. Mutta mitä kuluttajan pitäisi kuluttaa? Herää kysymys, jääkö meille vähän ajan päästä mitään kulutettavaa, jos emme suojele ja puolusta teoksia. Tätä on syytä pohtia.
Parlamentin jäsenen tehtäväni lisäksi olen myös kirjailija ja kirjastojen ja tutkimustilojen käyttäjä. Kummassakin tapauksessa teosten tuottamiseksi tarvitaan kuitenkin tietty määrä suojaa, kuten myös oikeusvarmuutta, ei sen puutetta. Kuluttajan näkökulmasta olen yllättynyt siitä, että parlamentti, joka puolustaa markkinoiden Eurooppaa, tukee lopulta äärimmäisen vähän näiden markkinoiden tuotantoa, poikkeusluettelollahan kieltäydytään maksamasta tavarasta, halutaan sen olevan ilmainen. Myöntänette, että tämä on kummallista.
Kukaan ei myöskään tule ajatelleeksi tämän tavaran tuotantoedellytyksiä; kuitenkin tavaran tuottamiseen tarvitaan suunnittelijoita ja tekijöitä. Kun suunnittelijoita ja tekijöitä ei enää ole, en tiedä, onko enää mitään myytävää tai kulutettavaa - mutta markkinoiden Eurooppa ei joka tapauksessa menesty. Se markkinoista.
Kun direktiiviä tarkastellaan lähemmin, ilmi tulee esimerkiksi, että vain tunnin ikäistä aineistoa voidaan kutsua arkistoksi, ja tämä merkitsee, että televisiosta tulleet lähetykset luetaan arkistoiksi. Koska minussa on hieman historioitsijan vikaa, olen hieman hämmentynyt siitä, että arkistoista voidaan puhua tällä tavalla. Jos arkistot ovat tätä ja jos yksityisiä kopioita onkin monta, miten estämme sen, ettei kulttuuri, joka on kulttuurien moninaisuutta, ole pelkkää perinnettä ja museoita tai pelkkiä luetteloita, joita löytää arkisto- ja museografiseen työhön tarkoitetuista paikoista - vaan elävä teos? Siksi meidän on tuettava luovaa työtä - tahdoimmepa tai emme. Ja luovan työn tukemiseksi pitäisi puolustaa tekijänoikeuksia eikä arvostella niitä ja hyökätä niitä vastaan. Tätä ryhmäni haluaa puolustaa huomisessa äänestyksessä.

Abitbol
Arvoisa puhemies, meille esitelty mietintö, joka koskee tekijänoikeuksia ja tietoyhteiskuntaa, siis väitettyä tietoyhteiskuntaa, on malliesimerkki yhteisön järjestelmän kasvavasta kieroutuneisuudesta - todellisuudessa sen ainoa päämäärä on toteuttaa markkinat, joista mitään tuotetta, tavaraa tai palvelua ei voida vapauttaa.
Vaikka tämän järjestelmän aikaansaamat vahingot ovat ilmeisiä, koska yhdenmukaistaminen suojaa vähemmän kuin valtioiden aiemmin tarjoamat suojat - tästä en aio antaa esimerkkejä -- komissio ja neuvosto ehdottavat, että kaikki kulttuuripalvelut muunnetaan tavaroiksi, kuten jäsen Fraisse juuri osuvasti sanoi. Käyttäen keppihevosena tietoyhteiskuntaa, jota rahoitusmarkkinat sitä paitsi itse parhaillaan suhteuttavat kehitykseen - kolmessa vuodessa tässä tietoyhteiskunnassa on tapahtunut paljon muutoksia - tässä oikeudellisten asioiden valiokunnan ehdottamassa direktiivissä ja yhteisessä kannassa halutaan soveltaa kaikkiin eurooppalaisiin teoksiin ja kaikkiin tekijöihin Maailman kauppajärjestön - joka tätä tarkoitusta varten ristittiin Maailman henkisen omaisuuden järjestöksi eli WIPOksi - kansainvälisen kaupan sääntöjä.
On paradoksaalista, että Euroopan unionin toimielimistä on itse asiassa tulossa maailmanlaajuistumiselle kumartelevia sätkynukkeja ilman estoja ja omaatuntoa.
Uskon, että siksi nousemme tämän parlamentin syvistä riveistä estääksemme tämän kiihtyvän prosessin, joka vie Euroopan idealta kaiken sisällön ja merkityksen. Toivon, että hylkäämme oikeudellisten asioiden valiokunnan tarkistukset, koska ne rikkovat - kuten jäsen Fraisse juuri osuvasti sanoi - parlamentin perinnettä, sillä tähän asti se on puolustanut eurooppalaisen kulttuurituotannon moninaisuutta ja taiteilijoiden, kirjailijoiden ja esittäjien erityistä, itse asiassa poikkeuksellista roolia eurooppalaisessa yhteiskunnassa.
Tietoyhteiskunta on pelkkä syötti, jota käytetään kursailematta hyväksi pyrittäessä takavarikoimaan omaisuuksista vanhin ja kaunein: henkinen omaisuus.

Krarup
Arvoisa puhemies, kaikissa tekijänoikeuksiin liittyvissä asioissa kyse on kahden edun punnitsemisesta keskenään, kyse on toisaalta tekijöiden, tuottajien ja tuotantojärjestelmien eduista, ja toisaalta käyttäjien eduista. Voisi sanoa, että käyttäjien etu ilmentää sitä yhteiskunnallista etua, että sekä tietoa että kulttuuri-ilmaisuja levitetään sen sijasta, että niiden julkaiseminen estettäisiin ja että ne alistettaisiin rahallisille eduille. Tietenkin on varmistettava, että teosten luojat ja tekijät saavat kohtuullisen taloudellisen korvauksen, mutta voin sanoa, että omasta mielestäni ja edustamani Folkebevægelsen-puolueen mielestä tässä asiassa on kaksi ratkaisevaa pääkohtaa. Ensimmäinen on yleisön, käyttäjien, edun varmistaminen, jotta heidän ulottuvillaan olisi niin tietoa kuin kulttuuriakin. Kotimaassani Tanskassa on erittäin pitkälle viety kansanvalistuksen perinne, johon ei saa puuttua. Toinen kohta on se, että ei saa puuttua myöskään niihin soveltamis- ja sanktiojärjestelmiin, jotka ovat kehittyneet ja käytössä eri valtioiden oikeuskulttuureissa. Meillä on kotimaassani erityinen järjestelmä, enkä uskokaan, että siihen merkittävästi puututaan.
Voin sanoa, että en ole juuri koskaan kokenut yhtä intensiivistä lobbausta kuin tämän ehdotuksen yhteydessä, ja sehän ei ole omituista. Miljardeja kruunuja ja euroja liikkuu sellaisen sektorin rattaissa, jonka tuottajapuolta hallitsee varsinkin amerikkalainen viihdeteollisuus, eikä meidän tehtävänämme ole ajaa ennen kaikkea sen intressejä. Tämän lisäksi voin kertoa, että tekijänoikeushan on yksi juridiikan kaikkein monimutkaisimpia asioita, ja tekijänoikeusasioihin liittyvä digitaalisuus tekee niiden ymmärtämisestä lähes mahdotonta. Uskoisin, että vain muutama prosentti parlamentin jäsenistä ylipäänsä käsittää jossakin määrin, kuinka laajoista ongelmista todellakin on kyse. Tämän perusteella on oikeastaan kiinnostavaa ja huomionarvoista, että ehdotuksesta on tullut niin tasapainoinen, että kehotan ryhmää äänestämään sen puolesta.

Harbour
Arvoisa puhemies, ryhmäni ensimmäisenä puhujana haluan kiittää esittelijää kollegoideni puolesta, jotka tekivät tiivistä yhteistyötä hänen kanssaan. Olemme hyvin tyytyväisiä jämerästä tavasta, jolla hän on puolustanut tämän direktiivin tasapainoa. Kuten esittelijä sanoi, kompromissitarkistusten - valiokuntamme esittämän tarkistussarjan - myötä olen varma, että saamme oikean direktiivin oikeaan aikaan.
Kukaan ei väitä, että se olisi täydellinen. On tärkeää korostaa tätä. On ollut hyvin vaikeaa yhdistää kansalliset perinteet ja poikkeukset. Joissakin maissa maksetaan esimerkiksi korvauksia ääniteteollisuudelle. Olemme tukeneet tämän direktiivin tavoitetta, sillä haluamme ennen kaikkea kannustaa uusia luovia taiteilijoita hyödyntämään uutta teknologiaa.
Tämä direktiivi lisää toimivuutta ja vapautta. Se antaa taiteilijoille takuun siitä, että he voivat luoda uusia teoksia ja saada sopivat korvaukset. Toisaalta taas kuluttajat odottavat meidän turvaavan heidän nykyiset oikeutensa tehdä kopioita yksityiskäyttöön, hyödyntää kirjastoja ja käyttää uusia viestimiä, jos he ovat vähäosaisia, sokeita tai vammaisia. Tämä tasapaino on kohdallaan.
Lisäksi, hyvät kollegat, me emme oikeudellisten asioiden valiokunnassa ole niin ylimielisiä, että väittäisimme tämän ratkaisun jäävän ikuiseksi. Olemme ehdottaneet ja suositelleet teille voimakkaasti, että tämä direktiivi tarkistettaisiin 18 kuukauden kuluttua. Nopeasti kehittyvässä maailmassa meidän täytyy kantaa vastuu työstämme mutta olla samalla valmiita muuntamaan sitä sen mukaan, mitä täysin uudenlaisessa maailmassa tapahtuu. Tämä on hyvin tärkeä säännös. Olemme vahvistaneet tarkistusta koskevia säännöksiä. Ehdotamme hyvin nopeaa muuttamista, ja se osoittaa, että oikeudellisten asioiden valiokunta suhtautuu tähän direktiiviin hyvin vastuuntuntoisesti. Haluamme nyt, että se saatetaan mahdollisimman pian osaksi lainsäädäntöä.
Miksi haluamme, että se siirretään mahdollisimman pian osaksi lainsäädäntöä? Koska yksi keskeinen tekijä tässä nopeassa siirtämisessä on, että Euroopan unioni pääsee liittymään Maailman henkisen omaisuuden järjestön sopimukseen, ja se taas takaa huomattavan maailmanlaajuisen suojan kaikille EU:n taiteilijoille. Siihen kannattaa totisesti pyrkiä ja mahdollisimman nopeasti.

Rothley
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia siitä, että annatte minulle puheenvuoron, vaikka en olekaan vielä kirjoittanut yhtään kirjaa enkä lukenutkaan monta. Henkisen omaisuuden suojaaminen on aina ollut Euroopan unionin ja Euroopan parlamentin tavoitteena, sillä me tiedämme, että ainoastaan tällä suojalla varmistetaan, että meillä on kulttuuri, että kulttuuri kukoistaa ja että taloudellista toimintaa harjoitetaan. Tämä olisi siten voinut olla Euroopan parlamentin tähtihetki. Sitä se ei kuitenkaan ole! Joudumme ensimmäistä kertaa toteamaan, miten henkisen omaisuuden suojaa heikennetään. Vieläpä Euroopan parlamentin hyväksynnällä! Koemme, että Euroopan parlamentilla on enää yksi tavoite: ei enää sovitteluja! Neuvostossa 18 kuukauden ajan käytyjen neuvottelujen jälkeen meille sanotaan: nyt on edettävä hyvin nopeasti. Tämä sen jälkeen kun neuvostossa on neuvoteltu 18 kuukautta! Sen jälkeen neuvosto päättää asiasta "yksimielisesti", vaikka se olisi voinut tehdä enemmistöpäätöksen, minkä jälkeen on muka saavutettu niin paljon puhuttu tasapaino. Sen jälkeen parlamenttia kehotetaan olemaan muuttamatta mitään. Silloin parlamentista tulee tarpeeton!
En ole myöskään koskaan aiemmin kokenut, että hallitukset tai puolueet painostavat näin voimakkaasti parlamenttinsa jäseniä. Jos neuvosto ja hallitukset määräävät niin neuvostossa kuin parlamentissakin, emme tarvitse parlamenttia. Parlamentilla on omat velvollisuutensa, jotka sen on täytettävä. Yhteisellä kannalla on heikennetty dramaattisesti tekijänoikeuksia. Minä olen tekijöiden puolella ja haluaisin pyytää parlamenttia palauttamaan ainakin osittain nämä oikeudet.

Thors
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, luullakseni melko monet huolestuivat, kun jäsen Harbour vaati direktiivin tarkistamista 18 kuukauden kuluessa. Alkaako siinä tapauksessa kaikki tämä lobbaus uudestaan? Se tapahtuisi kyllä hieman liian nopeasti.
Hyvät ystävät, direktiivistä on jo sanottu kaikki mahdollinen. Sen vuoksi nyt on hieman vaikea ryhtyä puhumaan. Haluan kuitenkin kiittää sydämellisesti loistavaa esittelijäämme. Haluan myös sanoa, että liberaaliryhmän virallinen linja ensimmäisen käsittelyn yhteydessä oli parlamentin enemmistön linjaa tasapainoisempi. Sen vuoksi voimmekin todeta, että yhteistä kantaa on muutettava olennaisilta osin. Ensimmäisen käsittelyn yhteydessä olimme huolissamme siitä, että parlamentin enemmistö vaarantaisi Internetin toiminnan - että luotaisiin järjestelmä, joka lisäksi aiheuttaisi sen, että aineiston pitäminen verkossa olisi Euroopassa vastenmielistä.
Näinä päivinä Human Genom Project -hankkeen tulokset julkistetaan verkossa - osaksi Nature-lehdessä, osaksi Science-lehdessä. Nature-lehden kautta kaikki pääsevät käsiksi aineistoon, mutta Science-lehden kautta aineistoa voi saada vain maksamalla 3 miljoonaa kruunua. Tämä on tekijänoikeuksien suojelua. Mutta onko tämä tieteen ja tiedon levittämistä? Mistä löytyy oikea tasapaino? Sitä meidän on mielestäni mietittävä, kun otamme kantaa tähän direktiiviin. Haluan lisäksi vielä kerran huomauttaa, että nyt ryhmämme virallisena kantana on, että tarkistuksia tehtäisiin mahdollisimman vähän. Yhteinen kanta on hauras kompromissi, jota ei saa horjuttaa, koska silloin emme ehkä saa WIPO-sopimusta (Maailman henkisen omaisuuden järjestön sopimusta) allekirjoitettua, mikä on kaikkein tärkeintä.

MacCormick
Arvoisa puhemies, on suuri kunnia osallistua tähän tärkeään keskusteluun. Olen hieman pahoillani siitä, että keskustelun sävy on ollut osittain kielteinen ja varovainen. Meidän täytyy muistaa, että uudet viestintävälineet ovat oikeastaan vapauttaneet vuorovaikutuksen ihmisten ja ideoiden välillä sekä ihmisten kesken. Tietenkin tämä herättää tiettyä huolta tekijänoikeuteen liittyvien oikeutettujen intressien suojelusta nykyaikana. Näihin huoliin vastaaminen ei saa estää tavallisia ihmisiä tai tutkijoita saamasta tai käyttämästä materiaalia, joka ei kuulu tekijänoikeuden alaan.
Keskustelussa on painotettu tasapainoa tuottajien ja kuluttajien etujen välillä, ja tämä tasapaino meidän täytyy pyrkiä saavuttamaan. Jos me unionissa vahvistaisimme väärän tasapainon, se häiritsisi huomattavasti keskustelujen demokraattista avoimuutta, jota Internet ja siihen liittyvät viestintävälineet edistävät. Jos esimerkiksi kirjastoille asetetaan kohtuuttomia rajoituksia, siitä kärsivät opiskelijat, tutkijat ja tiedemiehet. Kirjastojen välinen lainajärjestelmä voi joutua muutoksen uhriksi.
Meille esitetyn direktiiviluonnoksen 5 artiklan 5 kohdassa kritisoidaan Bernin yleissopimuksessa vahvistettuja vakiintuneita rajoituksia hyvän tavan mukaisiin käytäntöihin. Tämän nojalla jäsenvaltiot voivat rajoittaa tekijänoikeuden tarjoamia etuja vammaisten, yksityisten käyttäjien, yleisten kirjastojen ja museoiden sekä joidenkin muiden hyväksi. Tämä voidaan sallia. Jäsenvaltioita ei missään nimessä vaadita tekemään tätä - asiasta päätetään toissijaisuusperiaatteen mukaisesti paikallisella tasolla.
Olen itsekin kirjailija, enkä taivu tuumaakaan suojeltaessa tekijöiden ja esiintyjien - lisään tarkoituksella "esiintyjien" - oikeutta oikeudenmukaiseen tunnustukseen ja palkkioon, mutta näitä arvoja käytetään väärin, jos niiden nojalla vastustetaan kohtuullisia rajoituksia tekijänoikeuden tarjoamaan taloudelliseen hyötyyn ja - painotan tätä - "taloudelliseen hyötyyn", joka meidän täytyy erottaa tekijän moraalisesta oikeudesta, joka on nimenomaisesti jätetty tämän direktiivin ulkopuolelle. Olen muiden tavoin erittäin tyytyväinen jäsen Bosellin työhön, ja toivon, että se hyväksytään suhteellisen vähin muutoksin.

Alavanos
Arvoisa puhemies, ennen kuin omassa maassani päästään siirtymään tietoyhteiskuntaan, on ratkaistava henkisten tekijänoikeuksien puutteellisen suojan ja niiden kiertämisen huono perinne. Erityisen tärkeää tämä on nyt uuden teknologian synnyttämässä tilanteessa, jossa taiteilijat vetoavat Euroopan unioniin, jotta saataisiin aikaan yhtenäinen käytäntö. Tietenkin on olemassa monia ristiriitoja, paineita monelta taholta, ja me kaikki olemme ottaneet vastaan lobbaajien näkemysten lisäksi myös teosten luojien näkemyksiä ja näiden teosten kuluttajien näkemyksiä, ja tässä mielessä vaikuttaa siltä, että Boselli ja oikeudellisten asioiden valiokunta ovat saaneet tehtäväkseen pikakirjoittajan työn. Mielestäni he ovat edenneet suuntaan, joka parantaa merkittävästi neuvoston yhteistä kantaa, joka oli riittämätön tekijänoikeuksien suojelun kohdalla. Erityisen tärkeää on rajoittaa poikkeuksia ja mielestäni tarkistus, jonka oikeudellisten asioiden valiokunta on tehnyt, on riittävän tarkka, vaikka siinä olisi voitu mennä pitemmällekin. Lisäksi on pidettävä huolta kirjastoista ja arkistoista, jotta emme sitä kautta mahdollistaisi eri tarkistusten avulla tekijänoikeuksien kiertämistä.

Crowley
Arvoisa puhemies, minäkin haluan onnitella esittelijää Salomon viisaudesta, Jobin kärsivällisyydestä ja minun sinnikkyydestäni. Tämä monimutkainen asia, joka on teettänyt meillä paljon töitä oikeudellisten asioiden valiokunnassa, on herättänyt paljon kiistoja, joista yksi parlamentissa useimmiten esiin tuotu on kiista tekijänoikeuksien haltijoiden ja kuluttajien välillä. Monet ovat sitä mieltä, ettei näiden kahden ryhmän välille voi syntyä sovintoa. Uskon, että nyt käsiteltävän tekstin avulla voimme saada aikaan sovinnon näiden kahden osapuolen välille ja laatia perustavia periaatteita, joista muu maailma voi ottaa mallia.
Näihin periaatteisiin kuuluu ensinnäkin korvausten maksaminen niille, jotka ovat oikeutettuja saamaan niitä luovista töistä ja uusista ideoista, toiseksi oikeus tutustua näihin töihin, kolmanneksi kirjastojen ja muiden laitosten, erityisesti koulutuslaitosten, oikeus käyttää näitä teoksia tutkimuksissa ja neljänneksi joidenkin poikkeuksien sisällyttäminen tekijänoikeuslainsäädäntöön, jotta voidaan varmistaa, ettei vammaisia syrjitä epäoikeudenmukaisesti ja että koulutuslaitokset voivat jatkaa toimintaansa. Tämä ei ole helppo tehtävä. Jokaisella meistä on oikeus ja tietenkin myös velvollisuus varmistaa, että ylläpidämme mahdollisimman hyvää tasapainoa kuluttajien oikeuksien ja kuluttajasuojan perusperiaatteiden sekä taiteilijoiden korvauksien välillä.

Fourtou
Arvoisa puhemies, minäkin haluan tietenkin ensin kiittää esittelijää hänen pyrkimyksestään saada aikaan tasapaino tekstissä, josta on keskusteltu kohta kolme vuotta. Se, että neuvosto ei hyväksynyt kokonaan Euroopan parlamentin tarkistuksia ensimmäisessä käsittelyssä, teki hänen tehtävästään entistä vaikeamman.
Kuten jo todettiin, uuden direktiivin tavoitteena on mukauttaa nykyinen lainsäädäntö uuden teknologian kehitykseen vuonna 1996 tehtyjen kansainvälisten sopimusten rajoissa. Lainsäädännössä on aukko, tekijänoikeuksien suojasta digitaaliaikakaudella puheen ollen. Internet on ihmeellinen apuväline, mutta se ei saa muodostaa oikeudellisesti sääntelemätöntä aluetta. Kulttuuriset ja taloudelliset haasteet ovat huomattavia, ja Internetin kehittyessä huimaa vauhtia Euroopan on löydettävä oikeudellinen kehys, koska Yhdysvallat hyväksyivät tällaisen kehyksen jo kaksi vuotta sitten.
Asialla on siis kiire etenkin siksi, että direktiivi on ratkaiseva väline taistelussa piratismia vastaan (tämä taistelu on erityisen lähellä sydäntäni) ja koska piratismi on tietoyhteiskunnan todellinen vitsaus - mikä on hyvin ilmeistä digitaalisessa ympäristössä, jossa kopioiden laatu on samanlainen ja pysyy samanlaisena kuin alkuperäisen. Kopiointioikeus yksityiskäyttöön on tuttu kuluttajalle. On aivan normaalia, että edunsaajat saavat vastineeksi kohtuullisen korvauksen, tasapainon vuoksi. Jotta kopio todella pysyisi yksityiskäytössä, lainsäätäjän on ilmaistava tämä riittävän rajoittavasti, ja määritelmän sanamuodon on oltava täysin yksiselitteinen. Kannatan myös sitä, että yksityinen kopio määritellään rajoittavasti.
Teosten suojelemiseksi piratismilta edunsaajilla on oltava mahdollisuus käyttää teknisiä suojausmenetelmiä. Siksi niin kutsuttuja hakkereita vastaan on taisteltava määräämällä seuraamuksia siitä, että ne tarjoavat yleisölle keinoja vesittää suojatoimenpiteet ja yllyttävät siten suojattujen teosten laittomaan kopiointiin.
Tämä jatkuvasti muuttuva viitekehys herättää paljon kysymyksiä ja huolta. Direktiivissä kuluttajien ja edunsaajien etujen on oltava tasapainossa. Direktiivi pyrkii vastaamaan näihin kysymyksiin, pakostakin epätäydellisesti mutta mahdollisimman nopeasti.
Tämän direktiivin mukauttaminen kahden vuoden kuluttua mahdollistaa sen, että voimme paikallistaa sen porsaanreiät ja heikkoudet pysyäksemme tietoyhteiskunnan nopean kehityksen vauhdissa.

Marinho
Arvoisa puhemies, meillä päin on tapana sanoa, että "niin kauan kuin on elämää, on toivoa", mikä tarkoittaa, että kirjailijoilla ja taiteilijoilla on vielä toiveita, että parlamentissa aletaan tänään tai huomenna tuntea äkillisiä omantunnonpistoksia. Arvoisa puhemies, uskomme, että on mahdollista saattaa tasapainoon uusien tekniikoiden meille tarjoaman ja Internetin yhdellä näppäimen painalluksella ulottuvillemme tuoman tiedon demokratisoituminen ja luovan toiminnan jatkuvuus, joka on vaarassa kadota kokonaan kunnollisten palkkioiden ja korvausten puutteen ajaessa tekijät nälkäkuoleman partaalle.
Siksi tässä todellista yhteiskuntaa koskevassa keskustelussa ei voida suvaita kuvitteellisia ristiriitoja, jotka kätkevät sisäänsä kansankiihotukseen tähtäävää vastustusta ja rahaan liittyviä etunäkökohtia. Arvoisa puhemies, älkäämme olko liian hyväuskoisia. Luominen ja levittäminen ovat taloudellisia arvoja, ne ovat aina olleet sitä ja siksi on luotu henkinen omaisuus ja sen välittäjien oikeudet. Ikävä kyllä komission ehdotus ja neuvoston yhteinen kanta ovat osoittautuneet valitettavan köykäisiksi. Kuluttamisen vapauden nimissä on pantu vastakkain taiteen kuluttaminen ja taiteen luominen, ja samoin oletetaan, että luomisen vapaus on kansalaisten kulttuurisen tiedonsaannin ja rikastumisen este. Uudet viestintätekniikat eivät ole älyllisen ja henkisen työn tekijöiden vastustajia, mutta ei voida teeskennellä, että tässä kyberneettisessä maailmassamme heikomman osapuolen eli tekijän suojeleminen merkitsee monopuolin kannattamista. Älkäämme uhratko kuluttajien oikeuksien nimissä tekijöiden etuoikeuksia ja ennen kaikkea älkäämme hyväksykö nyt keskustelun aiheena olevan tekstin suurinta heikkoutta, epäluottamusta, jota luovuus osoittaa tekniikkaa kohtaan.
Arvoisa puhemies, monista ponnisteluista ja joistakin esittelijämme jota tervehdin lämpimästi suhtautumisesta johtuvista edistysaskelista huolimatta ei ole vieläkään olemassa tekstiä, jossa yhdenmukaistettaisiin kulttuuritoiminnan kolme perusvapautta: vapautta luoda, viestittää ja kuluttaa. Jos emme saa nopeasti laadittua sitä, Eurooppa jää vaille joitakin sen keskeisistä arvoista. Arvoisa puhemies, kielemme hyödyttää meitä välineenä vain vähän, jos tekniikan alttarille jäävät vain tuhkat siitä identiteetistä, joka tekee jokaisen eurooppalaisen ainutlaatuiseksi maailmassa.

De Clercq
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää kollegoita eri ryhmistä siitä, että he antoivat ne tarvittavat 32 allekirjoitusta, jotka mahdollistivat sen, että voin esittää muutaman tarkistuksen täysistunnossa. Olen itse asiassa vakuuttunut, että meidän täytyy parissa oleellisessa asiassa yrittää palata Euroopan parlamentin ensimmäisen käsittelyn aikaiseen kantaan, jonka hyväksyimme tarkalleen kaksi vuotta sitten hyvin suurella enemmistöllä. Tämä liittyy ennen kaikkea yksityiskäyttöön tapahtuvan kopioinnin tehokkaampaan hillitsemiseen sekä tietojen online-tilassa tapahtuvan tallentamisen selkeään sääntelyyn, jotta Internet-palveluntarjoajien vastuu olisi kuvattu paremmin sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin mukaisesti, sekä jäsenvaltioiden mahdollisuuteen toteuttaa teknisiä suojatoimenpiteitä sisämarkkinoiden häiriintymättä.
Miksi sitten puolustan tätä kantaa? Ennen kaikkea periaatteellisista syistä. Onko mikään tärkeämpää kuin yksityisomaisuuden suojelu? Onko olemassa mitään henkilökohtaisempaa kuin inhimillisen lahjakkuuden tuote, sellaisen tuottaminen, mikä uudistaa jotakin? Euroopan parlamentti on aina toiminut eurooppalaisen kulttuuriperinnön vaalijana, ja sen täytyy jatkua myös digitaaliaikana. Jos emme hillitse harkitsematonta kopiointia, huomenna ei ole enää mitään kopioitavaa. Suojelun puuttuminen ei itse asiassa enää myöskään kannusta luovuuteen ja taiteellisiin innovaatioihin.
Tässä keskustelussa mennään kuitenkin pitemmälle kuin puhtaasti periaatteellisiin kysymyksiin. Kopiointi tapahtuu myös työllisyyden kustannuksella. Tällä hetkellä arvioidaan, että cd-levyjen kopiointi aiheuttaa Euroopan unionissa sadantuhannen työpaikan menetyksen. Myös viranomaiset menettävät tuloja. Pelkästään Belgian valtio, jonka tunnen hyvin, menettää siten arvonlisäveroa miljardi frangia, ja tämä koskee kaikkia valtionkassoja. Meidän täytyy ymmärtää selvästi, mitä me tässä vaarannamme. Yhdyn siihen, mitä jäsen Rothley sanoi. Mielestäni on riittävän hyviä syitä kannattaa minun yhdessä monien muiden kollegojemme kanssa esittämiä tarkistuksia, mistä kiitokseni etukäteen.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, arvoisat jäsenet, tällä direktiivillä on huomattavaa merkitystä Euroopan kilpailukyvyn ja kasvun kannalta, mutta on välttämätöntä, että direktiivin muotoilu ei vaikeuta Internetin käyttöä tai nosta sen hintaa. Jos lisäämme sähköisen kaupankäynnin kuluja ja lisäämme kytkemismaksuja, Euroopasta ei tule maailman kilpailukykyisin talous kymmenessä vuodessa - tästä tavoitteestahan Lissabonissa päätettiin.
Jos parlamentti haluaa lisätä uskottavuuttaan eurooppalaisena lainsäätäjänä, Euroopan lainsäädännön on oltava johdonmukaista; sähköistä kaupankäyntiä koskevan direktiivin ja tämän direktiivin on oltava yhdenmukaisia. Sen vuoksi meidän ei pidä muuttaa 5 artiklan 1 kohtaa tai johdanto-osan 33 kappaletta - tekijänoikeudesta ei pidä tulla patenttioikeus uuden tekniikan vuoksi.
Hyväntahtoisuutemme tekijänoikeudenomistajia kohtaan ei saa johtaa siihen, että luomme säännöstön, joka rajoittaa sananvapautta tai hillitsee vapaata tiedon kulkua. Ulkopuolisen palvelimen sulkemista koskeva rima on asetettava erittäin korkealle.
Jos aiotaan valvoa jokaista tietobittiä, joka kulkee palvelimen läpi joka sekunti, menetämme sen perustan, joka teki Internetistä niin menetyksellisen ja joka on nostanut tuottavuutta niissä valtioissa, joissa Internetiä käytetään paljon, nimittäin, että kaikilla on oltava oikeus saada tietoa. Pyydän sen vuoksi teitä tukemaan tarkistusta 4.
Tekijänoikeuslainsäädäntömme lähtökohtana on oltava teos ja korvauksiin oikeutettu taiteilija, eivät tekniset muodot. Televisiokanavien on itse valittava, miten ne tarjoavat ohjelmiaan, ja se musiikki, jota ne haluavat soittaa. Radio- ja televisiolähetysten tallentamiseen sähköisiin verkkoihin on oltava kopiointioikeus, muuten levyjätit voivat vastaisuudessa ohjata radio- ja televisioyhtiöiden musiikkitarjontaa. Tukekaan sen vuoksi tarkistuksia 31 ja 32!
Tekijänoikeus ei ole ehdoton; poikkeuksia tarvitaan. Toivon sen vuoksi, että parlamentti suojelee kirjastoille ja vammaisille myönnettyjä poikkeuksia, jotta emme estäisi ihmisten tiedonsaantia, koska se heikentää demokratiaa.
Lopuksi: Meidän on puolustettava WIPOn asemaa ja meidän on äänestettävä johdonmukaisesti. Toivon myönteistä tulosta, koska silloin kannamme kansainvälistä vastuuta.

Berger
Arvoisa puhemies, vaikka pyrimme jo tekijänoikeuslain toisessa käsittelyssä parantamaan paikoitellen yhteistä kantaa, meidän ei pitäisi unohtaa, että riippumatta huomisen äänestyksen tai vireillä olevan sovittelumenettelyn tuloksesta olemme saavuttaneet yhtäältä hyvin vähän, toisaalta hyvin paljon. Vähän sen vuoksi, että tekijänoikeuslain yhdenmukaistamisen aste Euroopan unionissa ei tule olemaan kovinkaan korkea vaan selvästi alhaisempi kuin muutamilla paljon vähäpätöisemmillä aloilla. Alalla vallitsevat kansalliset perinteet ovat yksinkertaisesti liian erilaiset, ja kaikkien asianosaisten edut ovat liian moninaisia ja ristiriitaisia. Kun otetaan huomion tämä lähtökohta, on jo kuitenkin saavutettu paljon, jos yhteisen kannan sanamuodolla tai, vielä parempi, huomenna tehtävillä muutoksilla parannetaan vielä direktiiviä, ja jos se voi tulla pian voimaan.
Meillä on nyt ainakin muutamia keskeisiä käsitteitä, jotka määritellään yhdenmukaisesti. Tietoyhteiskunnan täysimääräisen kehittymisen tiellä ei ole enää lainsäädännöllisiin reunaehtoihin liittyviä karkeita epävarmuustekijöitä, ja tekijöille ja heidän edustajilleen on annettu välineet etujensa suojelemiseksi. Etenkin myös tekniset suojausmenetelmät kehittyvät erittäin nopeasti. Samalla meidän on kuitenkin varmistettava laajalti yleisön käyttömahdollisuudet nimenomaan kulttuurin monimuotoisuuden parantamiseksi. Siihen kuuluu varmasti sekin, että kuluttajaa ei leimata rikolliseksi tai laskuteta useaan kertaan. Siihen kuuluu myös se, että esimerkiksi televisioarkistoissa oleva kulttuuriperintö voidaan asettaa käyttöön ja että kirjastot voivat täyttää arvokkaan tehtävänsä myös online-maailmassa.
Olen samaa mieltä muiden kollegoiden kanssa siitä, että oikeudellisten asioiden valiokunnan äänestyksen tuloksella on siirretty hieman paljon ylistettyä tasapainoa poikkeusten suuntaan, ja toivon siten, että ainakin muutamat ryhmäni esittämistä tarkistuksista vielä hyväksytään.

Graça Moura
Arvoisa puhemies, kirjailijana ja Portugalin tekijänoikeusjärjestön (Sociedade Portuguesa de Autores) jäsenenä minua itseäni kiinnostaa tämä aihe, jossa on pelissä myös eurooppalaisen hankkeen kulttuurinen ulottuvuus. Ei ole järkevää, että Eurooppa julistaa kulttuurisen ja kielellisen moniarvoisuuden keskeiseksi arvokseen ja samaan aikaan poistaa moniarvoisuudelta sisällön. En tiedä yhtään ainoaa eurooppalaista luovan työn tekijää, joka olisi samaa mieltä yksityiskäyttöön tarkoitettuja kopioita koskevan sopimuksen muutoksista: se kertonee jotakin. Haluan myös sanoa, että olisi paljon parempi, että tuo direktiivi tyydyttäisi nyt tekijöitä ja että se palautettaisiin 18 kuukauden kuluessa tarkistettavaksi.
Suurin osa tekijänoikeuksiin suunnitelluista poikkeuksista mahdollistaa pahanlaatuisen kehityskulun, johon kuuluu oikeuksien valvomattoman ja hallitsemattoman laittoman käytön nopea lisääntyminen. Mitä enemmän on poikkeuksia, sitä enemmän säätelyoikeus heikkenee ja mitä enemmän on vapaaehtoisia poikkeuksia, sitä enemmän vahingoitetaan kansallisten järjestöjen yhdenmukaisuutta ja koordinaatiota. On äärimmäisen tärkeää rajoittaa poikkeusten soveltamisalaa. Ei riitä, että poistetaan mahdollisuus käyttää kopioita suoraan tai epäsuorasti kaupallisiin tarkoituksiin. Niitä käytetään lukemattomia kertoja poikkeaviin tarkoituksiin: esimerkiksi vaihto, lainaus ja tarjous ovat eräitä kopioiden valvomattoman leviämisen syitä, joista aiheutuu suurta vahinkoa tekijöille ja kustantajille.
Jos yksityiskäytön käsitettä ei liitetä kotikäyttöön tai yksinomaan tekijän antamaan kopiointilupaan, pääasiallisten ongelmien ratkaisemisen sijasta direktiivin avulla jatketaan mitä härskeimmän laittoman kopioinnin kannustamista. Päätän puheenvuoroni lainaamalla kappaletta viestistä, jonka sain tästä aiheesta useilta portugalilaisilta kirjailijoilta, joiden joukossa on Nobel-palkinnon saanut kirjailija José Saramago: "Taiteilijoina meidän erityisenä huolenaiheenamme on, että massiivinen kopiointi luvatta voi turmella ratkaisevasti kaikkien luovan toiminnan harjoittajien elinkeinon. Ne, joilla ei ole mitään tekemistä luovan prosessin kanssa, keräisivät hyödyn muiden tekemästä työstä panostamatta lainkaan sen tuottamiseen, ellei yksityiskäyttöön tapahtuva kopiointi tosiaankin säilytä asemaansa yksityiskäyttöön tapahtuvana kopiointina."

McCarthy
Arvoisa puhemies, meidän täytyy tehdä selväksi, mitä me pyrimme saavuttamaan tällä direktiivillä. Tähän direktiiviin, joka on osa tekijänoikeuksien lainsäädäntöä, täytyy pyrkiä sisällyttämään järjestelyjä, joilla palkitaan luovia aloja, joiden osuus oman jäsenvaltioni kansantaloudesta on 60 miljardia Englannin puntaa ja joiden osuus viennistä on 8 miljardia Englannin puntaa. Nämä alat myöskin työllistävät 1,4 miljoonaa työntekijää. Samaan aikaan meidän täytyy välttää estämästä tai rajoittamasta oikeutettujen käyttäjien tiedonsaannin vapautta. Tämä on yhdenmukaista EU:n toimintasuunnitelman ja tulossa olevan Tukholman huippukokouksen kanssa.
Tosiasia on, että Internet-henki on päässyt pullostaan. Emme voi pysäyttää teknologian kehitystä, mutta emme saa myöskään antaa sen tuhota tekijänoikeutta tai käyttää hyväkseen tekijänoikeutta turvaamalla piratismin, hyväksikäytön ja suurimittaisen laittoman kopioinnin. Napsterin jutussa eilen tehty päätös osoittaa selkeästi, että tekijänoikeuksia täytyy noudattaa kyberavaruudessa. Emme saa kannustaa ihmisiä rikkomaan tekijänoikeuslakia.
Esittelijän esittämien kompromissitarkastusten muoto on säilyttänyt tehokkaasti tämän tasapainon oikeudenhaltijoiden ja käyttäjien välillä. 5 artiklassa tällä hetkellä esitetyt poikkeukset tarkoittavat, että Yhdistyneen kuningaskunnan suurpiirteiset poikkeussäännökset auttavat jatkossakin heikossa asemassa olevia käyttäjiä ja varmistavat, että koulut, kirjastot sekä tutkimus- ja koulutuslaitokset saavat tehdä kopioita yksityiskäyttöön. Yhdistyneessä kuningaskunnassa me myös tallennamme ohjelmia voidaksemme katsoa niitä missä ja milloin haluamme, ja tämä oikeus täytyy tietenkin säilyttää ennallaan.
On kuitenkin valitettavaa, että joitakin tarpeettomia ja hyödyttömiä tarkistuksia on päässyt livahtamaan mukaan viimeisessä valiokuntavaiheessa. Viittaan tarkistukseen 11, jolla pyritään antamaan lähetystoiminnan harjoittajille poikkeuslupa, josta ei hyödy kukaan muu ja joka rajoittaisi esiintyjien ja taiteilijoiden oikeuksia WIPO-sopimuksen vastaisesti, tarkistukseen 4, jossa on tarpeeton ja epäoikeutettu EU:n rajoitus kansallisten tuomioistuinten vapauteen päättää väliaikaismääräysten käsittelystä, erityisesti piratismin yhteydessä, sekä maksuja koskeviin tarkistuksiin. Vaikka tarkoitus on hyvä, emme voi kannattaa tällaista lähestymistapaa, sillä sen voitaisiin - löyhästi - tulkita tarkoittavan, että maksuja täytyy periä aina, kun tekniset suojatoimet puuttuvat. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole käytössä maksujärjestelmää, emmekä halua, että sellainen ujutetaan meille takaovesta.
Lopuksi, kuten kaikissa parlamentin käsittelemissä Internetiä koskevissa säädöksissä, meidän pitäisi käyttää direktiivin säännöksiä, 12 artiklassa esitettyä tarkistuslauseketta ja yhteyskomiteaa estääksemme sekä yksityiskäyttöön kopioimisen väärinkäytön että oikeutetun käytön väärinkäytön tai rajoittamisen.

Wuermeling
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, minäkin haluaisin yhtyä esittelijälle osoitettuihin kiitoksiin. On ihailtavaa, miten rauhallisesti ja tyynesti hän on selviytynyt eri eturyhmien äänekkään markkinapaikan läpi. Edunvalvontaa harjoittavasta ryhmästä puhuttiinkin jo edellä. Vaikka se olikin itsepintainen, mielestäni keskustelut sujuivat kaiken kaikkiaan oikeudenmukaisesti. Monet kiitokset myös siitä!
Täällä on puhuttu paljon tasapainosta. Pelkään, että yhteisessä kannassa ei vielä löydetty tarvitsemaamme tasapainoa. Direktiivillä kuormitetaan osittain sisämarkkinoita, osittain kuluttajia ja osittain innovaatioita. Direktiivillä kuormitetaan sisämarkkinoita, sillä kyse on periaatteessa vain kosmeettisesta yhdenmukaistamisesta, koska jäsenvaltiot puolustavat kynsin ja hampain perinteisiä korvausjärjestelmiään, jotka eivät sovellu periaatteessa enää digitaaliseen maailmaan. Haluaisimme estää sen, ja siksi olemme ehdottaneet tarkistuksessa 12, että jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava komissiolle uusista korvausjärjestelmistä, minkä jälkeen komissio voisi esittää sille suosituksen.
Direktiivillä kuormitetaan myös kuluttajia, koska ei ole nimittäin täysin pois suljettua, että maksettuaan ensin ostamastaan CD:stä tai DVD:stä kuluttaja joutuu vielä maksamaan korvauksia. Kun hän sitten todellakin haluaa tehdä tuotteesta kopion, voi olla, että kyseinen tiedosto on suojattu kopioinnilta, eivätkä jäsenvaltiot ole enää velvollisia puuttumaan tällaisiin laillisia kopioita koskeviin kopionestojärjestelmiin. Yhteinen kanta on innovaatiokielteinen, koska sillä pyritään pakonomaisesti siirtämään yleiskorvausjärjestelmät digitaaliseen tulevaisuuteen, vaikka uusi tekniikka tekee yleiskorvaukset periaatteessa tarpeettomiksi, sillä kopiointisuojan ansiosta kopioista voidaan maksaa suoraan tekijälle, ja se lienee kaikkein oikeudenmukaisin tapa. Direktiivillä lujitetaan kansalaisten Eurooppaa. Sillä annetaan kansalaisille turvallisuutta ja oikeudenmukaiset vapaudet digitaalisessa maailmassa.

Villiers
Arvoisa puhemies, olen hyvin iloinen siitä, että niin oikeudellisten asioiden valiokunta kuin esittelijäkin ovat pitäneet tarpeettomana käsitellä uudelleen lukuisia aiheita tällä alalla ja katsoneet yhteisen kannan heijastavan useassa kohdassa tasapainoa tässä erittäin monimutkaisessa ongelmassa. Toivon, että myös parlamentti rajoittaa hyväksyttävien tarkistusten määrää eikä puutu kovin paljon yhteiseen kantaan.
Brittiläiset konservatiivit ja minä suhtaudumme tähän direktiiviin hyvin myönteisesti, sillä on erittäin tärkeää, että Euroopan kansalaisten luovat työt ja niihin liittyvät oikeudet turvataan kunnolla digitaalisella aikakaudella, ja tällä direktiivillä se tehdään. Tämä on olennaisen tärkeää, sillä emme saa unohtaa, että valtavan musiikki- ja elokuvateollisuuden rinnalla on erittäin menestyvä tietokonepeliteollisuus, joka tuottaa suunnattomasti tuloja Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja useissa muissa EU:n maissa.
Mutta brittiläiset konservatiivit tukevat myös voimakkaasti niiden oikeuksia, jotka kuuluvat poikkeusryhmiin. Näitä ovat esimerkiksi vammaiset, mukaan lukien sokeat, jotka tarvitsevat pistekirjoituskopioita voidakseen käyttää Internetiä, sekä tutkijat, yliopistot ja kirjastot, joiden kohdalla oikeudenhaltijoihin sovellettavat poikkeukset ovat elintärkeitä taloutemme hyvinvoinnille tärkeän tutkimuksen edistämiseksi. Vähemmän tunnettu mutta taloudellisesti merkittävä poikkeus on oikeus tietokoneohjelmistojen käänteiseen suunnitteluun. Haluaisimme hylätä kaikki tarkistukset, joilla pyritään rajoittamaan näiden poikkeusten hyödyntämistä. Tästä syystä hyväksymme tarpeen tiukentaa 6 artiklan 4 kohdan sanamuotoa, selkeyttää sen merkitystä ja rajoittaa se vuorovaikutteisiin tilattaviin palveluihin.
On kuitenkin toinen, ristiriitaisempi poikkeus, joka on tavallinen yksityiskäyttöön tehtävä kopiointi. Olemme kaikki tyytyväisiä siitä, että sääntöjä on kiristetty, jotta ehkäistäisiin tämän väärinkäyttöä ja tämän käyttämistä porsaanreikänä piratismille. Me tuemme myös tätä kohtaa.
Lopuksi kerron suhtautuvani hieman varauksellisesti tarkistukseen 11. Pelkään, että jos tämä tarkistus hyväksytään, se asettaa lähetystoiminnan harjoittajat muita suotuisampaan asemaan. He saavat jotain tyhjää vastaan. Mielestäni tämä vääristää vähän yhteistä kantaa, ja jos kukaan ei saa minua vakuuttumaan siitä, ettei näin ole, suhtaudun hyvin varauksellisesti tarkistukseen 11. Meillä on järkevä ja tasapainoinen ehdotus, ja pelkään, että tarkistus 11 kallistaa vaakaa väärään suuntaan.

Niebler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisat kollegat, yhteisellä kannalla ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan tekemillä tarkistuksilla pyritään ottamaan käyttöön kohtuullinen korvaus taiteilijoiden, tekijöiden, oikeuksien haltijoiden ja kuluttajien kesken. Yhteisellä kannalla säädetään siten, milloin kolmannet osapuolet saavat kopioida tekijänoikeuslailla suojattuja teoksia, kuten tekstejä, grafiikkaa, musiikkia tai elokuvia. Myös jäsenvaltiot velvoitetaan antamaan oikeudellinen suoja suojaustoimenpiteille kopiointia vastaan.
Kuluttajanäkökulmasta on ratkaisevaa, että tulevaisuudessa sallitaan yksityiset kopiot. On olemassa erilaisia käsityksiä siitä, mitä yksityisellä kopiolla tarkoitetaan - tähän on viitattu tänään useita kertoja. Mielestäni myös kotikäyttö on otettava huomioon tässä määritelmässä. Tarkoitan tällä, että oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ehdottama sanamuoto saa täyden kannatukseni.
Kuluttajanäkökulmasta on myös tärkeää, että uusia korvausjärjestelmiä tai kopiokoneiden tai -tiedostojen käytöstä perittäviä maksuja otetaan käyttöön vain, jos Euroopan tasolla päästään yhteisymmärrykseen samansuuruisista maksuista. Kansallisilla toimilla, esimerkiksi niin kutsutulla PC-verolla (pc levy), josta keskustellaan yhä uudelleen jäsenvaltioissa, ainoastaan nostettaisiin laitteiden hintoja. Oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunta on laatinut myös tätä koskevia ehdotuksia, ja pyydän, että niitä kannatetaan huomenna täysistunnossa.
Direktiivillä säädetään lopuksi, saavatko yleisradio-organisaatiot tarjota tulevaisuudessa arkistotuotantoaan tilauksesta myös verkossa vai onko niiden anottava tällaista käyttöä varten sopimusoikeudet etenkin televisiotuotantoon osallistuvilta oikeuksienhaltijoilta.
Tällaiset oikeudet, yleisradio-organisaatioiden arkistot ovat mittaamattoman arvokkaita kulttuurisesti ja historiallisesti. Tästä syystä meidän on tehtävä kaikkemme, jotta nämä arkistot saadaan myös suorakäyttöön. Pyydän siten painokkaasti, että kannatatte 11 artiklaa, ja olen tältä osin myös samaa mieltä kollegani Villiersin kanssa. Uskon hyvinkin, että on oikeutettua sallia julkiselle yleisradio-organisaatiolle erityisjärjestelyjä.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, pyydän ensiksikin anteeksi, että saavuin myöhässä tähän keskusteluun: olin toisessa kokouksessa, ja tästä syystä käytän viimeisen puheenvuoron, vaikka sainkin kunnian vastata Euroopan kansanpuolueen ryhmän puolesta tästä asiakokonaisuudesta.
Arvoisa puhemies, lausuisin ensiksi kiitokset - ja voisin lisätä, että lausun kiitokset myös valiokunnan puheenjohtajana - esittelijälle hänen tekemästään työstä. Nämä eivät ole pelkkiä korulauseita. Luulen, ettei ole helppoa löytää tätä monimutkaisempaa asiakokonaisuutta, sillä se on päästänyt valloilleen - ja käytän tätä ilmaisua kaikissa sen merkityksissä - paineet kaikissa asianosaisissa ryhmissä, jotka ovat perustellusti taistelleet sen puolesta, että eri poliittiset ryhmät hyväksyisivät niiden kannat. Luulen, että vain harvoissa asiakokonaisuuksissa olemme saaneet metrikaupalla - ellei nyt aivan tonneittain - fakseja ja sähköpostiviestejä. Esittelijä on osannut luovia taitavasti näillä myrskyisillä vesillä; hän on koko ajan muistanut, että esittelijä on jonkin valiokunnan esittelijä, ei minkään ryhmän eikä kannan esittelijä: hän on jonkin valiokunnan esittelijä, joten hänen täytyy ottaa huomioon valiokunnan enemmistön kanta. Tiedän, että esittelijän tarkistuksia tuki oikeudellisten asioiden valiokunnan erittäin laaja enemmistö.
Arvoisa puhemies, haluaisin nyt esittää pari huomautusta, jotka tosin ovat toistoa siitä, mitä on jo sanottu, sillä kaikki on todellakin jo sanottu keskustelun tässä vaiheessa. Tätä direktiiviä arvostellaan paljon, ja sitä on syytäkin arvostella; mutta tässä tapauksessa, kuten Euroopan rakentamisessa niin usein tapahtuu, paras on hyvän pahin vihollinen. Kuten on jo sanottu, lähtökohtana on se, että oikeudet eri jäsenvaltioissa ovat täysin erilaisia ja että tekijänoikeuden käsitteet - niiden velvoitteiden ja oikeuksien kokonaisuus, jona tuo käsite ilmenee oikeudessamme - eivät todellakaan edes muistuta toisiaan. Kyse ei ole siitä, että ne eivät olisi yhteneviä, vaan siitä, että ne eivät edes muistuta toisiaan. Niiden yhdenmukaistaminen on oikea uroteko.
Tämä direktiivi on ensimmäinen askel, mutta parlamentti hyväksyi sen ensimmäisessä käsittelyssä, joten sen on muistettava se ja meneteltävä samoin toisessa käsittelyssä. Olisimme ensimmäisessä käsittelyssä voineet tehdä hajauttavia ehdotuksia; parlamentti ei tehnyt niin, vaan se hyväksyi direktiivin, joka oli täynnä poikkeuksia. Oikeudellisten asioiden valiokunnan tarkistukset ja muutamat muut tarkistukset, jotka on syytä mainita ja joista kannattaa äänestää, parantavat direktiiviä joissakin olennaisissa kohdissa, joista yksi on kappaleen valmistaminen yksityiskäyttöön. Viittaan siihen, mitä on sanottu. Lyhyesti sanottuna ne siis parantavat direktiiviä ja tekevät siitä ensimmäisen askeleen yhdenmukaistamisprosessissa, joka on toteutettava vähitellen, ensimmäisen askeleen, jonka ansiosta pystymme täyttämään kansainväliset sitoumuksemme, sillä kaksi WIPO-sopimusta ei voi tulla voimaan, ennen kuin tämä direktiivi hyväksytään. Tämäkin on tärkeä tehtävä aikana, jolloin puhumme paljon maailmanlaajuistumisesta.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, kiitos, että saan puhua tästä tärkeästä aiheesta. Haluan aloittaa sanomalla, että tästä asiasta on keskusteltu pitkään, kuten jäsen Boselli aiemmin sanoi - hän puhui muistaakseni kolmesta vuodesta. Tämä kuvaa ehdotuksen tärkeyttä ja kiistanalaisuutta.
Käytyämme pitkiä keskusteluja, joissa parlamentilla on ollut erittäin rakentava osa, pohdimme tänään kompromissia, jonka toivon olevan tasapainoinen. Meidän täytyy nyt sopia mahdollisimman nopeasti tekijänoikeuksiin ja lähioikeuksiin liittyvistä säännöistä tietoyhteiskunnassa Euroopan tasolla, jotta voimme parantaa yhteisön kilpailukykyä ja täyttää velvollisuutemme kansainvälisellä tasolla. Tämä direktiivi on kulmakivi tekijänoikeuksiin liittyvän yhdenmukaistetun oikeudellisen kehyksen laatimisessa erityisesti digitaalista ympäristöä varten. Se kuuluu siten niihin toimenpiteisiin, joille asetettiin selkeä määräaika Lissabonin huippukokouksessa viime vuoden lopulla.
Yhteisö tarvitsee tällaista kehystä, jos se ei halua jäädä jälkeen tärkeimmistä kauppakumppaneistaan, ja kuten tänä iltapäivänä on tuotu esiin, olemme jo jääneet jälkeen Yhdysvalloista. Lisäksi oikeudenhaltijat ja käyttäjät eivät pysty vastaamaan teknologian markkinoilla asettamiin haasteisiin ilman tällaista kehystä.
Tämän direktiivin hyväksyminen ja täytäntöönpano on myös ennakkoehto, jotta Euroopan unioni voi ratifioida mahdollisimman nopeasti vuonna 1996 hyväksytyt kaksi WIPO-sopimusta. Meillä on siis suuri vastuu, sillä WIPO-sopimusten voimaantulo riippuu paljolti tästä direktiivistä ja siksi myös meistä. Neuvosto hyväksyi 16. maaliskuuta 2000 virallisen päätöksen sopimusten ratifioinnista. Parlamentti on jo tukenut tätä päätöstä, mutta ilman tätä direktiiviä jäsenvaltiot tai me emme voi edetä kyseisten sopimusten ratifioinnissa.
Parlamentilla on ollut suuri merkitys koko lainsäädäntömenettelyssä. Tähän direktiiviin ensimmäisen käsittelyn jälkeen tehdyt tärkeät muutokset heijastavat selkeästi parlamentin vaikutusta. Suhtaudumme myönteisesti esittelijä Bosellin ja oikeudellisten asioiden valiokunnan puheenjohtaja Palacion - joka minulla on ilo tavata taas tänään - sekä puheenjohtaja Palacion johtaman valiokunnan jäsenten rakentavaan lähestymistapaan. He ovat todellakin paneutuneet tässä direktiivissä käsiteltäviin asioihin ja rajoittaneet tarkistusten määrän 15:een. Suurin osa noista tarkistuksista oli oikeastaan kompromissitarkistuksia, ja ne kohdistuivat keskeisiin aiheisiin. Komissio arvostaa esittelijän työtä yksityiskäyttöön tehtävän kopioinnin alalla sekä oikeudellisten asioiden valiokunnan työtä, kun se päätti äänestyksessään olla muuttamatta teknisiä kopioita koskevaa poikkeusta.
Komissio on valmis hyväksymään kaikki kompromissitarkistukset. Olemme kuitenkin hieman huolissamme joistakin muista äänestetyistä tarkistuksista. Puhun nyt lyhyesti jokaisesta näistä tarkistuksesta.
Ensimmäiseksi tarkistus 2. Siinä käsitellään korvausjärjestelmiä ja niiden kattamia tuotteita, vaikka tällaiset järjestelmät eivät kuulu direktiivin soveltamisalaan. Tässä direktiivissä vaaditaan sopivaa hyvitystä joidenkin poikkeusten yhteydessä, joista yksi on kopiointi yksityiskäyttöön. Sopivan hyvityksen järjestelmä sisältää tiettyä joustavuutta, jonka rajoissa jäsenvaltiot, oikeudenhaltijat ja käyttäjät voivat vahvistaa perusteet, joilla poikkeuksia sovelletaan.
Tarkistuksessa 4 ei noudateta suhteellisuusperiaatetta, sillä siinä pyritään esittämään väliaikaismääräysten myöntämisen perusteet. Seuraamuksia on kuitenkin käsitelty direktiivissä jo riittävästi.
Tarkistuksessa 11, josta puhun vastatakseni joihinkin aiemmin esitettyihin huomautuksiin, lisätään lähetystoiminnan harjoittajia koskeva poikkeus ja käytetään sanamuotoa, jonka parlamentti itse torjui ensimmäisessä käsittelyssä. Ehdotettu poikkeus menee liian pitkälle ja saattaa ajaa yhteisön rikkomaan kansainvälisiä velvollisuuksia, joista on määrätty niissä WIPO-sopimuksissa, joiden ratifiointivälineenä tämän direktiivin pitäisi toimia.
Tarkistus 12 saattaa tässä esitetyssä muodossa heikentää komission valtaa ryhtyä toimenpiteisiin, kun jäsenvaltio toteuttaa toimia, jotka vaikuttavat sisämarkkinoiden toimintaan. Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä sitä.
Tarkistus 13 ei lisää mitään 6 artiklan 4 kohtaan, jossa on jo säädetty sopivasta hyvityksestä yksityiskäyttöön tehtävän kopioinnin yhteydessä. Edellä mainitun vuoksi tuemme esittelijän ja oikeudellisten asioiden valiokunnan esittämiä kompromissitarkistuksia, mutta emme tarkistuksia 2, 4, 11, 12 ja 13. Lisäksi täysistunnossa käsitellään muitakin tarkistuksia, nimittäin tarkistuksia 16-45. Oikeudellisten asioiden valiokunta on hylännyt suurimman osan noista tarkistuksista. Kolme tarkistusta, eli tarkistukset 26, 27 ja 28, ovat kuitenkin uusia.
Näissä tarkistuksissa esitettyjä asioita on joka tapauksessa tarkasteltu perusteellisesti paitsi toisen käsittelyn aikana myös koko tämän direktiivin historian aikana - niitä ovat tarkastelleet yksikköjeni lisäksi jäsenvaltiot. Komissio ei voi hyväksyä mitään näistä lisätarkistuksista.
Haluaisin nyt käsitellä tarkemmin joitakin tänä iltapäivänä esitettyjä kysymyksiä ja huomautuksia. Ensimmäisinä ovat jäsen Medina Ortegan, jäsen Mandersin ja jäsen Echererin esittämät kysymykset ja huomautukset yksityiskäyttöön tapahtuvasta kopioinnista ja sanan "yksityiskäyttöön" käytöstä. Kysymys kuuluu: pitäisikö komission tukea tarkistusta 5, ja jos, niin miksi? Vastauksena tähän kysymykseen haluan sanoa, että komission mielestä tarkistuksella 5 kasvatetaan oikeudenhaltijoiden suojaa samalla, kun sillä sallitaan laillinen yksityiskäyttöön tapahtuva kopiointi tavalla, jonka sekä jäsenvaltiot että oikeudenhaltijat voivat panna täytäntöön, ja siinä selvennetään kaupallisuuden käsitettä sisällyttämällä siihen välitön ja välillinen etu.
Tähän direktiiviin on sisällytetty useita suojatoimia, joilla määritellään, missä määrin yksityiskäyttöön tapahtuvaa kopiointia voidaan tehdä, ja täten ehkäistään piratismia. Tämä koskee erityisesti teknisten toimenpiteiden suojelua. Komission mielestä termi "yksityiskäyttöön" on liian kapea, ja se aiheuttaisi täytäntöönpano-ongelmia erityisesti yksityissektorilla.
Sitten tulee jäsen Mandersin kysymys ja huomautus 5 artiklasta ja erityisesti sanoista "väliaikaisia" ja "satunnaisia". Tämä 5 artiklan 1 kohta on ollut kaikkien toimielinten huomion keskipisteessä. Sekä oikeudellisten asioiden valiokunnassa että täysistunnossa on käsitelty useita tarkistuksia, joissa ehdotetaan yhteisen kannan tekstin muuttamista. Oikeudellisten asioiden valiokunta hylkäsi viisaasti kaikki nämä tarkistukset 6. helmikuuta 2001 pitämässään äänestyksessä, ja komissio hyväksyi yhteisen kannan tekstin, jossa sanotaan, että oikeus ei koske kopiointitoimia jotka ovat väliaikaisia tai satunnaisia ja jotka ovat olennainen osa teknistä prosessia. Komission mielestä tässä yhteydessä on parempi käyttää sanaa "tai" kuin "ja", sillä ehtojen kasaaminen "ja" -konjunktiolla saattaa tehdä poikkeuksesta liian kapean ja heikentää sen käyttökelpoisuutta. Lisäksi vaikuttaa mielekkäältä käyttää sanaa "olennainen", sillä olisi vaikea perustella, miksi poikkeuksella suosittaisiin sellaisia kopiointitoimia, jotka eivät ole "olennaisia" osia teknistä prosessia.
5 artiklan 1 kohdan nykyinen teksti yhdessä johdanto-osan 33 kappaleessa esitetyn tulkintaa koskevan neuvonnan kanssa varmistaa - komission mielestä - riittävän tasapainon oikeudenhaltijoiden oikeuksien ja muiden asianomaisten, kuten operaattorien, käyttäjien, kuluttajien ja muiden oikeutettujen intressien välillä.
Oikeussuojakeinoja ja seuraamuksia käsittelevän 8 artiklan kanssa 5 artiklan 1 kohta auttaa tarjoamaan tehokkaan tekijänoikeussuojan piratismia vastaan samalla, kun se edistää verkkojen sujuvaa toimintaa.
Se tarjoaa erityisesti palveluntarjoajille ja käyttömahdollisuuksien tarjoajille tarvittavan oikeudellisen varmuuden heidän verkoissa tapahtuville toimilleen. Haluan vastata seuraavasti jäsen Fraissen ja jäsen Villiersin sekä useiden muiden tarkistusta 11 koskeviin huomioihin. Lähetystoiminnan harjoittajille on jo nyt olemassa poikkeus, joka perustuu parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymään tarkistukseen. Siinä on lisätty lähetystoiminnan harjoittajille poikkeus, kun on kyse niin sanotuista lyhytaikaisesta kopioinnista. Poikkeuksen laajentaminen ei ainoastaan järkyttäisi saavutettua oikeuksien tasapainoa, vaan saattaisi myös johtaa jäsenvaltioiden kansainvälisten velvoitteiden rikkomiseen. Tarkistukseen 11 liittyen ehdotettiin ensimmäisessä käsittelyssä vastaavanlaista tarkistusta. Komissio ei voinut hyväksyä tuota tarkistusta, sillä se järkytti tasapainoa asianomaisten välillä ja se olisi voinut aiheuttaa huomattavaa vahinkoa tekijöille, esiintyville taiteilijoille tai muille kyseisten oikeuksien haltijoille. Komissio on samaa mieltä jäsen Fraissen, jäsen Villiersin sekä lähes kaikkien muiden puhujien kanssa tämän tarkistuksen hylkäämisestä.
Haluan kiittää puheenjohtaja Palaciota hänen tuestaan koko tämän ehdotuksen historian aikana. Ellei hän olisi johtanut ja opastanut niin hyvin oikeudellisten asioiden valiokuntaa, emme olisi selviytyneet sekä ensimmäisestä että toisesta käsittelystä, ja komissio on tästä kiitollinen hänelle. Komissio haluaa kiittää myös esittelijää ja koko parlamenttia erinomaisesta työstä. Yhteinen kanta edustaa poikkileikkausta erilaisista eduista: luovan ja taiteellisen yhteisön, akateemisen, koulutus- ja tutkimusyhteisön sekä kuluttajaryhmien ja yhteiskunnan vähäosaisia käyttäjiä edustavien elinten eduista. Huolimatta niiden ryhmien monipuolisuudesta, joiden edut täytyi ottaa huomioon, direktiivissä varmistetaan riittävän korkea taso tekijänoikeuksien yhdenmukaistamiselle, ja meidän pitäisi voida päästä tänään lopulliseen sopuun. Olemme edenneet pitkälle kaikkien toiveiden täyttämisessä, joten - kuten jäsen Boselli sanoi aiemmin tänä iltapäivänä - toivon, että tämä ehdotus hyväksytään huomenna ja että se hyväksytään mahdollisimman vähin muutoksin.

Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bowen laatima Euroopan parlamentin sovittelukomitean mietintö (A5-0032/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön ja neuvoston direktiivin 90/220/ETY kumoamisesta (C5-0685/2000 - 1998/0072(COD)).

Bowe
. (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan unionin geneettisesti muunnettujen organismien valvontaa ja käyttöä koskevan lainsäädännön kolmivuotinen uudistamisprosessi lähenee loppuaan. Sovitteluprosessi on nyt saatu päätökseen, ja meillä on esitettävänä teksti lopullista hyväksyntää varten.
Käsiteltävänä oleva teksti täyttää monet parlamentin ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä esittämistä vaatimuksista. Siinä vahvistetaan ennalta varautumisen periaate. Siinä on tiukennettu kaikkien GMO:ien levittämisten riskienarviointia. Siinä on jäljitettävyyden seurantaa koskevia suunnitelmia, joilla varmistetaan kaikkien levitettyjen GMO:ien jatkuva arviointi koko lupien aikarajana olevan kymmenen vuoden ajan. Siinä määrätään vahingollisten antibioottiresistenssimarkkerien asteittaisesta poistamisesta. Siinä on selkeä aikataulu. Siinä on luville selkeä ja avoin menetelmä sekä selkeä aikataulu, joilla varmistetaan yleisön pakollinen kuuleminen ja taataan julkiset rekisterit kasvatettujen ja käytettyjen GMO:ien sijaintipaikoista.
Myös vahinkovastuussa, jäljitettävyydessä ja merkitsemisessä on edistytty. Parlamentti voi kuitenkin olla näiden asioiden kohdalla tyytyväinen vasta, kun näemme täydentävän lainsäädännön ja rinnakkaistoimenpiteet, joita ymmärtääkseni valmistellaan parhaillaan komissiossa. Lyhyesti sanottuna meillä on tänään hyväksyttävänä maailman tiukoin GMO:ita koskeva säädös, se on oikeastaan jopa niin tiukka, että jotkin nykyisin yleisesti käytetyt luonnolliset ruoka-aineet eivät läpäisisi tätä menettelyä.
Jos hyväksymme tämän säädöksen huomenna, se tarkoittaa lopun alkua GMO:ien kaupallisten lupien nykyiselle epäviralliselle "lykkäykselle". Jotkut neuvoston jäsenet ovat kuitenkin tehneet jo selväksi, että he tulevat tarkastelemaan yksittäisiä lupahakemuksia ja saattavat kieltää kaupallistamisen siihen saakka, kunnes jäljitettävyyttä ja merkintää koskeva lainsäädäntö on pantu täytäntöön. Suhtaudun tähän myönteisesti. Tämä on viimeinen suojatoimi kauan odotetun lupien myöntämismenettelyn aloittamiselle, mutta se ei saa olla perusteena sille, että vastustetaan käsiteltävänämme olevan uuden 90/220 direktiivin hyväksymistä. Tämä direktiivi on tulevien toimenpiteiden onnistumisen kannalta olennainen rakennus- ja peruskivi.
Siksi suosittelen parlamentille tämän tärkeän säädöksen hyväksymistä. Se on välttämätön, jotta voidaan turvata GMO-tuotteiden turvallinen ja oikeanlainen käyttö Euroopan unionissa. Se on välttämätön, jotta voidaan kasvattaa väestön luottamusta näitä tuotteita kohtaan, ja se on välttämätön, jotta voidaan varmistaa, että uusi ja lupaava teknologia antaa meille sen, mitä siltä haluamme.

Liese
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen. On tavallista, että Euroopan parlamentissa kiitetään esittelijää puheenvuoron alussa. Haluan tehdä sen myös tänään, eivätkä nämä ole todellakaan mitään korusanoja. David Bowe on tehnyt erinomaista työtä ja saattanut päätökseen hyvin vaikean aihekokonaisuuden. Haluaisin kiittää myös teitä, arvoisa komission jäsen Wallström, ja sovittelukomitean puheenjohtaja Ingo Friedrichiä. Molemmat ovat ponnistelleet valtavasti yhteisymmärryksen aikaansaamiseksi; valitettavasti kaikista muista sovittelumenettelyyn osallistuneista ei voi sanoa samaa.
Olemme tehneet hyviä kompromisseja. Uusilla säännöksillä on parannettu valtavasti Euroopan terveys-, kuluttaja- ja ympäristösuojaa. Kiistellyt antibioottiresistenssimarkkerit eivät ole enää tulevaisuudessa sallittuja Euroopassa. Mahdollisten ympäristövaikutusten seuranta määrätään pakolliseksi. Geneettisesti muunnettujen organismien merkintää parannetaan, mutta odotamme kuitenkin, että komissio ryhtyy vielä lisätoimiin tällä alalla. Emme ole sopineet järjestelystä, jolla estetään vihreän biotekniikan käyttö, ja PPE-DE ryhmä on siihen tyytyväinen. PPE-DE-ryhmä kannattaa vihreää biotekniikkaa edellyttäen, että varmistetaan, että ympäristön ja ihmisten terveyden suojelua koskevia sääntöjä noudatetaan.
Tiedemiehet ja tutkijat eri puolilta maailmaa ilmoittivat eilen, että ihmisen geeniperimä on selvitetty täysin. Tämän ilmoituksen maailmanlaajuisesti aikaansaama innostus on omituisesti ristiriidassa sen kanssa, miten päättäväisesti geneettisesti muunnettujen kasvien levittämistä on vastustettu etenkin Euroopassa. Mielestäni sekä ihmisen geeniperimää koskevan hankkeen aikaansaama innostus että geneettisesti muunnettujen kasvien ehdoton torjunta vaikuttavat kohtuuttomilta. Molemmilla aloilla on suuria mahdollisuuksia, mutta on myös vaaroja, jotka on ehkäistävä asianmukaisella lainsäädännöllä. Geenitekniikan käyttö lääketieteessä ei ole missään nimessä vaaratonta; geeniterapian tutkimuksessa Yhdysvalloissa on jo esiintynyt kuolemantapauksia, koska sääntöjä on noudatettu vajavaisesti. Niin kutsuttu lisääntymistavoitteinen kloonaus ei ole missään tapauksessa hourailua, vaan muutamat tiedemiehet pyrkivät siihen vakavissaan. Se on käynyt jälleen selväksi viime päivien aikana. Kantasolujen tutkimiseen liittyvän ihmisalkioiden kloonauksen keinotekoinen erottaminen lisääntymistavoitteisesta kloonauksesta ei kestä pitkällä aikavälillä. Uskon, että on todennäköistä, että ensimmäinen kloonattu vauva syntyy ennen kuin Parkinsonin tai Alzheimerin tautia sairastaville potilaille keksitään helpotusta.
Samalla tavoin kuin punaiseen geenitekniikkaan ei liity missään tapauksessa vain mahdollisuuksia, myöskään vihreään geenitekniikkaan ei liity missään tapauksessa vain vaaroja. On realistisia mahdollisuuksia, että saavutamme geneettisesti muunnettujen kasvien avulla suuria edistysaskelia uusiutuvien raaka-aineiden alalla. Kohdistetusti muunnettujen kasvien avulla voidaan ehkä valmistaa pian lääkeaineita edullisesti ja turvallisesti. Meidän olisi siis hyödynnettävä mahdollisuudet molemmilla aloilla ja rajoitettava vaaroja asianmukaisella lainsäädännöllä. Ihmisen geeniperimän tutkimuksessa, jota on säännelty Euroopassa vain vähän, saavutettu kehitys heijastuu myös geneettisesti muunnettujen kasvien levittämiseen ja johtaa asianmukaiseen säännöstöön kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, mikäli mietintö hyväksytään, ja siksi meidän olisi hyväksyttävä tämä esitys. PPE-DE-ryhmä äänestää Bowen mietinnön puolesta.

Sacconi
Arvoisa puhemies, kolme pitkää vuotta kestänyt direktiivin 90/220/ETY muuttaminen on lopultakin saatu päätökseen. Ne, jotka minun laillani ovat askel askeleelta seuranneet tämän tavoitteen lähestymistä, voivat tuskin olla yhtymättä erääseen toteamukseen: olemme laatimassa Euroopan unionille geneettisesti muutettuja organismeja koskevaa lainsäädäntöä, joka ei ainoastaan paranna aikaisempaa vaan asettaa meidät myös kansainvälisesti kehityksen kärkeen. Meidän tarvitsee vain ajatella lupien myöntämistapaa, erityisesti avoimuuden ja julkisuuden kannalta, mikä on ehdoton edellytys sille, että tutkimuksissa välttämättömiä kokeita voidaan jatkaa ilmapiirissä, joka ei ole vihamielinen; voimme myös ajatella kumuloituvien ympäristövaikutusten arviointia ja tarkkailua tai antibioottiresistenssimarkkerien asteittaista poistamista.
Suurin ansio tästä edistyksestä kuuluu epäilemättä esittelijälle, David Bowelle, joka on kyennyt yhdistämään päättäväisyyden ja joustavuuden, eikä missään tapauksessa ole hänen syynsä vaan komission, että jäljelle on jäänyt vielä eräs heikko kohta, toisin sanoen se, että tällä hetkellä on mahdotonta täydentää kuluttajille suotavaa varmuutta hyväksymällä markkinoille saatettujen GMO:ien ja niistä kehitettyjen tuotteiden jäljitettävyyttä ja merkitsemistä koskevaa samanaikaista lakia.
Komission sitoutuminen, jota eilen parlamentin valtuuskunnan jäsenille osoitetussa kirjeessä korostettiin, on poliittisesti merkittävä, mutta se ei kokonaan korvaa selkeän ja tarkoin määritellyn kannan luomisessa kumuloitunutta viivästymistä. Näistä syistä olen vakuuttunut siitä, että sovittelun johtopäätöstä voidaan tukea, mutta yhdellä selkeällä varauksella: markkinoille saattamisessa lykkäyksen on pysyttävä voimassa, kunnes tämä puute on korjattu.

Breyer
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, uudella direktiivillä parannetaan valtavasti vanhaa direktiiviä, me kaikki olemme siitä täällä yksimielisiä. Meille vihreän ryhmän jäsenille julkiset rekisterit ovat hyvin tärkeä ja keskeinen asia. Direktiivissä säädetään seurannasta ja pitkän aikavälin vaikutusten valvonnasta. Olemme erityisen tyytyväisiä tähän kaikkeen. Tästä huolimatta aiomme perustellusti pitäytyä äänestämästä, sillä täällä ei ole kyetty selventämään direktiivin kaikkia keskeisiä osia. Euroopan tasolla vallitsee häpeällinen sekasorto geenitekniikassa, eikä johdannaisten, geneettisesti muunnettujen organismien merkitsemiseksi ja niiden jäljitettävyyden varmistamiseksi ole ryhdytty toimiin. Emme ole selvittäneet geneettisesti muunnettujen organismien vientiä EU:n ulkopuolisiin valtioihin. Uskon, että meillä on moraalinen vastuu asettaa kolmansille maille samat vaatimukset kuin itsellemme, ja ennen kaikkea emme ole selvittäneet vahinkovastuuta, joka on eräs keskeinen asia.
EU:n komission on tosin määrä tehdä asiaa koskevia ehdotuksia, mutta emme ole niistä tietoisia. Minulla on sellainen tunne, että ostamme sian säkissä. Nimenomaan BSE-kriisin pitäisi olla meille hyvä muistutus, ja meidän pitäisi oppia siitä. Ei käy päinsä, että veronmaksajia pyydetään aina maksamaan vahingoista, eli riskeistä vastaa yhteiskunta ja voitot menevät geenitekniikkayrityksille. Odotan sen vuoksi, että emme salli uusia geneettisesti muunnettuja organismeja, ennen kuin vahinkovastuu on määritetty laissa. Olemme saaneet toistaiseksi vain yhden aieilmoituksen, mutta yritysten vastuuvelvollisuutta ei ole vielä määritelty, eikä käy päinsä, että jokaisen, joka haluaa rekisteröidä auton, on esitettävä vakuutustodistus, mutta samaa vaatimusta ei sovelleta henkilöön, joka haluaa levittää vaarallisia organismeja, joiden pitkän aikavälin vaikutuksia, riskejä ja vaaroja emme vielä täysin tunne.
Tämän vuoksi Saksan tai Ranskan kaltaisilla jäsenvaltioilla ei ole mitään perustetta kumota geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä koskevaa kieltoa. Mielestäni kuluttajasuoja kärsii valtavasti luottamuspulasta, ja ilman johdannaisten merkintää, toisin sanoen ilman avoimuutta ja ilman vahingonvastuuta, ilman vastuun ottamista ...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, yhtyneen vasemmiston ryhmä haluaa säilyttää lykkäyksen, joka koskee geneettisesti muunnettujen kasvituotteiden tarkoituksellisesta levittämistä kaupallisessa viljelyssä. Tätä kantaa eivät muuta ne selvät parannukset, joita tehdään direktiivin 90/220 avulla ja joista me nyt keskustelemme.
Sovittelussa erityisesti me GUE-ryhmän jäsenet sekä vihreiden ryhmä olemme taistelleet niiden parannusten puolesta, joita nyt on todellakin tehty. Kyse on muun muassa antibioottiresistenssimarkkerien asteittaisesta poistamisesta, suuremmasta avoimuudesta ja paremmista riskinarvioinneista. Olemme saavuttaneet myös ainakin voiton puolikkaan viljelyksiä koskevien julkisten rekisterien osalta, mutta tässä asiassa vallitsee edelleenkin suuri epävarmuus siitä, onko jäsenvaltioilla todellakin mielestään velvollisuus tehdä julkinen selvitys kaikesta kaupallisesta viljelystä. Ministerineuvoston ja komission on selvennettävä tätä asiaa. Ei ole hyvä hyväksyä lakeja, joiden tulkinnasta ollaan alusta lähtien eri mieltä. Me emme ole vieläkään nähneet niitä uusia sääntöjä, joita tarvitaan merkinnästä, jäljitettävyydestä ja vastuusta ja jotka komissio on meille luvannut. Ennen kuin tiedämme, miltä ne näyttävät, ja ennen kuin ne on täysin toteutettu, emme voi ajatella lykkäyksen poistamista. Senkään jälkeen, kun lykkäys on poistettu, ainoatakaan jäsenvaltiota ei voi mielestämme pakottaa viljelemään geneettisesti muunnettuja kasvituotteita. Meidän mielestämme on hylättävä komission laatima strategia, toisin sanoen uusien kasvituotteiden hyväksyminen, ennen kuin tämä säännöstö on kokonaan valmis, ja se on mielestämme ristiriidassa ennalta varautumisen periaatteen kanssa. On myös omituista, että tässä asiassa halutaan toimia näin, ennen kuin parlamentti ja ministerineuvosto ovat käsitelleet asiaa.
Euroopan unionissa ei ole tällä hetkellä lainkaan kysyntää geneettisesti muunnetuille elintarvikkeille. Yhä useammat alueet maailmassa luopuvat GMO-kasvituotteista. Tutkijat ovat hyvin eri mieltä GMO-kasvituotteiden vaaroista. Kyse on sekä siitä vaarasta, että GMO:t leviävät muihin lajikkeisiin, että niiden mahdollisista vaikutuksista ihmisen terveyteen. On tyhmää, että tällaisessa tilanteessa vaaditaan uutta kaupallista viljelyä, ja se johtaa erittäin suuriin ristiriitoihin. Viimeaikaisten skandaalien ja elintarvikepoliittisten ongelmien olisi pitänyt opettaa meitä etenemään varovasti. Kuluttajien etujen ja ennalta varautumisen periaatteen on oltava muutamien suuryritysten kaupallisia etuja tärkeämpiä.
Arvoisa puhemies, haluamme säilyttää kaupallista viljelyä koskevan lykkäyksen. Tämän direktiivin tarkistaminen saattaa johtaa siihen, että komissio pitää sitä uusien viljelyyn tarkoitettujen GMO-kasvituotteiden hyväksymisenä. Sitä me emme saa edistää. Vaikka ryhmämme onkin ajanut sovittelussa sitä, että näistä säännöistä saataisiin mahdollisimman tiukat, emme voi äänestää lopullisen tuloksen puolesta.

Hyland
Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen Bowea hänen työstään tällä alalla. Komission jäsen Byrnen valkoisessa kirjassa elintarvikkeiden turvallisuudesta esitetään perussäännöt ja parametrit, joiden rajoissa geneettisen tutkimuksen käytännön soveltaminen voi vaikuttaa kansanterveyteen ja ympäristöön, ja uskon vakaasti, että parlamentin valppaus on tässä lisäsuojatoimi.
Olen aina kannattanut turvallisen ja testatun geneettisen tutkimuksen soveltamista maanviljelyyn, ja sen käytännön soveltamiseen vaikuttaa tulevaisuudessa maanviljelykäytäntöjen väistämättömät muutokset, jotka johtuvat BSE:n tähän asiaan liittymättömistä mutta tuhoisista seurauksista viljelijöille ja kuluttajille. Olemme olleet hyvästä syystä erittäin valppaita geneettisesti muunnettujen organismien ympäristöön levittämisen ja elintarvikkeiden turvallisuuden alalla, ja meidän täytyy olla vielä aiempaakin valppaampia suhteessa tutkimukseen, jota tehdään geeniteknologian ja sen ihmiskunnalle aiheuttamien vaikutusten ja seurausten herkällä ja eettisellä alalla.
Jotkut kansalaiset kammoksuvat hiljaa joitakin tämän tutkimuksen haaroja, ja he odottavat meidän tuovan heidän huolensa esiin parlamentissa. Kuten olen aiemmin sanonut, emme saa leikkiä Jumalaa tutkimusalalla.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, esitän TDI-ryhmän puolesta täyden tukeni GMO:ien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevalle direktiiville.
Tarvittiin kolme vuotta - liian monta - siitä, kun Santerin johtama komissio Emma Boninon ja Ritt Bjerregaardin kehotuksesta, jotka silloin olivat kuluttaja- ja ympäristöasioista vastaavia komission jäseniä, esitti muutosehdotuksen vanhaan direktiiviin 90/220/ETY, ehdotuksen, josta myöhemmin syntyi teksti, josta tänään keskustelemme ja huomenna äänestämme.
Äänestämme tekstin puolesta, koska katsomme, että ehdotus direktiiviksi takaa GMO:ien luville sellaisen tiukan oikeusperustan, joka takaa kuluttajien, taloudellisten toimijoiden ja tutkijoiden turvan. On viitattu merkittäviin innovatiivisiin seikkoihin, ympäristölle koituvien riskien arviointiin ja riskien tarkkailuun; uuteen lainsäädäntöön on lisäksi sisällytetty ennalta varautumisen periaate, jonka ideologinen ja laaja soveltaminen, jota meille liian usein ehdotetaan, saattaisi jopa johtaa paradoksaaliseen vaikutukseen halvaannuttaen ei ainoastaan maatalouselintarvikealan tutkimuksen ja innovaation vaan myös monia yleisesti hyväksyttyjä elämäntapojamme, kuten viime päivinä on muistuttanut Umberto Veronesi, Italian terveysministeri, joka on ensisijaisesti tiedemies ja vasta sitten ministeri.
Merkitsemistä ja jäljitettävyyttä on parannettu ja kansalaisille tiedottamisen käytännöistä on huolehdittu. Yleisemmin, uskon, että tämä direktiivi on edistysaskel tieteellisiin uutuuksiin kieltävästi suhtautuvien asenteiden purkamisen tiellä.

Blokland
Arvoisa puhemies, uudessa direktiivissä kiinnitetään oikeutetusti myös runsaasti huomiota turvallisuuteen taloudellisten näkökohtien lisäksi. Aikaisemmissa keskusteluissa olen jo moneen kertaan viitannut siihen, että tämän herkän aineksen tapauksessa meidän on lisäksi syytä kiinnittää huomiota eettisiin näkökohtiin. Muunnettaessa organismeja geneettisesti puututaan organismien yksilöllisyyteen. Koska uskon näiden kaikkien organismien olevan luojan luomia, pyydän suurta varovaisuutta. Tämän alan uusien kehityskulkujen eettinen tarkastelu on välttämätöntä. Ihmisen genetiikkaan liittyvien eettisten näkökohtien tarkastelu osoittaa, että biotekniikalla saattaa olla kauaskantoisia seurauksia. Selkeät rajoitukset ovat tässä yhteydessä oleellisen tärkeitä.
Olen tyytyväinen, että suurin osa tarkistuksista on lopultakin hyväksytty neuvoston ja parlamentin yhteisessä tekstissä. On myönteistä, että ekologiset näkökohdat kuuluvat nyt direktiivin piiriin. Samalla on tärkeää, että antibioottiresistenssimarkkerit poistetaan aikanaan.
Neuvoston on syytä hyväksyä pikaisesti Cartagenan pöytäkirja. On tärkeää, että vienti kolmansiin maihin tapahtuu vastuullisesti. Sen perustelun, että geneettisesti muunnettujen organismien kehittäminen vaikuttaa maailman ravinto-ongelman ratkaisemiseen, on todellakin syytä päteä käytännössä. Kertomukset niin sanotusta tuhoajageenistä, joka estää jälkeläisten kasvun, ovat tässä yhteydessä hyvin huolestuttavia. Toivon, että noudattamalla hyvin pöytäkirjaa voidaan välttää väärinkäyttöä ja vääriä käytäntöjä.
Arvoisa puhemies, kokonaisuutena katsoen yhteinen teksti saa hyväksyntäni.

Olsson
Arvoisa puhemies, vuosia kestänyt tämän mietinnön parissa tehty työ on nyt toivoakseni johtanut parlamentin lopulliseen kannanottoon tässä asiassa. Siitä saamme mitä suurimmassa määrin kiittää Bowea. Esittelijä on tehnyt suurenmoista työtä. Haluan tässä yhteydessä onnitella häntä mietinnöstä.
Pitäkäämme kuitenkin mielessä, että geeniteknologia antaa ihmiskunnalle ennalta aavistamattomia uusia mahdollisuuksia. Kuten aina ennenkin, uusi tieto merkitsee myös uusia vaaroja ja lisää vastuuta. On tärkeää, että olemme tietoisia vaaroista ja että kannamme vastuumme. Kyse on ympäristökysymyksistä sekä eettisistä näkökohdista. Samalla on tärkeää todeta, että kun kyse on ihmisten terveyden parantamisesta ja siitä, että kasvavalle maailman väestölle taataan entistä suuremman elintarvikemäärän kestävä tuotanto, emme saa sulkea pois mitään tieteenhaaraa. Sen sijaan meidän on käytettävä tiedettä hyväksemme. Sen vuoksi pyydänkin vain, että teemme nyt päätöksen, joka on tänään käsiteltävänämme olevan ehdotuksen mukainen.

Berthu
Arvoisa puhemies, kieltäydymme hyväksymästä direktiiviehdotusta, jossa perustetaan lupamenettely geneettisesti muunnetuille organismeille, ja tähän on myös selvä strateginen syy niiden syiden lisäksi, jotka esitän äänestysselityksessäni. Se on tämä: meille sanotaan, että meidän pitäisi hyväksyä tämän lupamenettelyn käyttöönotto, vaikka se on puutteellinen, ja annetaan samaan aikaan ymmärtää, että hallitusten kesäkuussa 1999 päättämää lupien rajoitusta pidennetään, kunnes on saatu tarvittavat täydennykset.
Näissä olosuhteissa parlamentin olisi mielestämme viisaampaa odottaa siihen asti, kunnes kaikki komission lähitulevaisuudessa lupaamat lisätakeet, esimerkiksi - korostan tätä - geneettisesti muunnettujen organismien levittäjien vastuuta ja vahinkovastuuta koskeva tuleva teksti tai merkitsemistä ja jäljitettävyyttä koskevien säännösten tuleva parannus, on tosiasiallisesti toteutettu. Jos sen sijaan tänään hyväksymme lupamenettelyn, olemme vaarassa joutua pulaan, mikäli käy niin, että rajoitus poistetaan vaivihkaa lähitulevaisuudessa, mitä komissio kuollakseen toivoo.

Puhemies
Keskustelu keskeytetään.
Keskustelua jatketaan tänä iltana klo 21.00.

Naudanlihan markkinauudistusta koskevat ehdotukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komission tiedonanto naudanlihan markkinauudistusta koskevista ehdotuksista.
Annan puheenvuoron komission jäsen Fischlerille.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kiitos, että annatte minulle mahdollisuuden esitellä komission juuri hyväksymän naudanlihantuotannon suunnanmuutosta koskevan seitsemän kohdan suunnitelman. Mistä siinä oikein on kyse? Me kaikki tiedämme, että naudanlihamarkkinat ovat vakavassa kriisissä. Kulutus on laskenut valtavasti Euroopan unionissa, esimerkiksi Saksassa nuorten sonnien hinta on laskenut 39,2 prosenttia ja lehmien 41,8 prosenttia. Näiden historiallisen alhaisten hintojen vuoksi Saksassa ja Alankomaissa on jo jouduttu ottamaan käyttöön interventioturvaverkko. Lisäksi vientimme on valitettavasti romahtanut. Tämä edellyttää pikaisia toimia. Pelkästään lihan varastointi ei ole varmastikaan riittävää. Seurauksena olisi naudanlihavuori, jota ei voitaisi enää hoitaa, ja sillä olisi kohtalokkaita seurauksia veronmaksajille, kuluttajille ja maanviljelijöille. Tämän lisäksi meidän on siten tehtävä nopea suunnanmuutos. Komission seitsemän kohdan suunnitelma on eräänlainen hätäpaketti, jolla pyritään estämään ylituotanto seuraavien vuosien aikana siten, että otamme askeleita laajaperäisen tuotannon, kestävyyden ja luonnonmukaisen maatalouden suuntaan.
Tämä suunnitelma ei ole kuitenkaan mikään järjestelmävallankumous, ja se johtuu eräästä yksinkertaisesta syystä: meidän on ensin annettava mahdollisuus juuri alkaneelle uudistukselle. Agenda 2000-uudistuksestahan on pantu täytäntöön vain pieni osa. Olemme vasta ottaneet ensimmäisen askeleen interventiohintojen alentamiseksi yhteensä 20 prosentilla, tänä ja ensi vuonna hintoja alennetaan kumpanakin vuonna vielä 7,1 prosenttia. Sitä vastoin korotettuja suoria tukia ja laajaperäistämispalkkioiden kolminkertaistamista ei ole läheskään vielä toteutettu. Lyhyesti sanottuna: Agenda 2000 -ohjelman täysimääräisellä täytäntöönpanolla vuonna 2002 edistetään jo sinällään laajaperäisempää naudanlihantuotantoa ja lisätään tuotannosta riippumatonta tukea. Puhumme tänään BSE:hen liittyvästä kriisipaketista, jota Agenda 2000 -ohjelman kauden puolivälin tarkistus ei rajoita ennalta eikä korvaa. Pysyn aiheessa: vuonna 2002 - toisin sanoen ensi vuonna - koko maatalouspolitiikka toimii koekenttänä, kuten Berliinissä vaadittiin.
Komissio käyttää vuoden 2001 yksittäisten sektorien perusteellisiin analyyseihin, jotta se voi esittää myöhemmin kattavan ja harkitun tulevaisuudensuunnitelman. Tarvitsemme tämän ajan, jotta emme joutuisi kärsimään hätiköidystä poliittisesta toiminnasta. Seitsemän kohdan suunnitelmalla ei myöskään näpistellä eurooppalaisten maanviljelijöiden vähäistä ravintoa. Se on ainut mahdollisuus lieventää ainakin keskipitkällä aikavälillä maanviljelijöiden tulonmenetyksiä. Komissio ei valitettavasti kykene korvaamaan kokonaan tulonmenetyksiä rahoitusvälineillään. Myymättä jäänyt naudanliha, kuluttajien epäluottamus ja mielettömät kustannukset ovat räjähdysherkkää amalgaamia, joka voi aiheuttaa valtavia vahinkoja naudanlihantuottajille ja maatalouspolitiikalle. Seitsemän kohdan suunnitelmalla on tarkoitus poistaa sytyttimet tästä tikittävästä aikapommista. Suunnitelmalla on myös tarkoitus varmistaa, että nauhanliha on kuluttajien näkökulmasta turvallisempaa kuin koskaan aiemmin, ja että kuluttajien luottamus naudanlihaan voidaan palauttaa.
Sallinette minun hahmotella lyhyesti näitä seitsemää kohtaa. Ensinnäkin: ehdotamme, että urospuolisista naudoista maksettavaan erityispalkkioon ja emolehmäpalkkioon oikeutettujen eläinten enimmäismäärää eli eläintiheyttä alennetaan kahdesta nautayksiköstä 1,8 nautayksikköön. Toiseksi: haluamme, että jäsenvaltiot noudattavat poikkeuksetta niin kutsuttua 90 eläimen rajaa, toisin sanoen että tila voi saada erityisen naudanlihapalkkion korkeintaan 90 naudasta. Molemmilla toimenpiteillä kannustetaan käyttämään laajaperäisempiä tuotantotapoja. Kolmanneksi: ehdotamme luonnonmukaisen maatalouden suosion parantamiseksi, että luonnonmukaisesti viljelevät maanviljelijät voivat kasvattaa kesannoiduilla aloilla rehukasveja, kuten apilaa. Neljänneksi: komissio haluaa lisäksi ottaa käyttöön tuottajakohtaiset palkkio-oikeudet urospuolisista naudoista maksettavien erityispalkkioiden yhteydessä. Myös tällä toimenpiteellä kannustetaan vähentämään voimaperäistä tuotantoa. Viidenneksi: paketillamme pyritään siihen, että palkkiokelpoisista emolehmistä on oltava suurempi määrä - vähintään 20 prosenttia ja enintään 40 prosenttia - hiehoja. Tällä tavoin meidän pitäisi onnistua rajoittamaan naudanlihatuotantoa, sillä sehän on voimakkaasti riippuvaista emolehmien määrästä.
Kuudenneksi haluamme, että interventioturvaverkon voimassa olevaa 350 000 tonnin enimmäismäärää ei sovelleta vuosina 2001 ja 2002, jotta voidaan varmistaa, että hinnat eivät enää laske ja että turvaverkkoa ei tarvitse ottaa käyttöön enää muissa maissa tai pitemmäksi aikaa.
Hyvät parlamentin jäsenet, sallinette minun sanoa, että komission tänään ehdottamien toimenpiteiden vaikutukset näkyvät täysin vasta yhden tai kahden vuoden kuluttua. Sille ei voi mitään. Naudanlihatuotantoa ei voi verrata hehkulamppujen valmistukseen, ja maatalousasioista vastaava komission jäsen ei ole myöskään mikään päällysmies, joka vetää ohjaksista ja kaikki pyörät pysähtyvät. Meidän on harkittava lyhyellä aikavälillä, miten meidän olisi meneteltävä valtavien myymättömien naudanlihamäärien kanssa. Vaikka ymmärränkin täysin eettisiä keskusteluja ja tunnen suurta myötätuntoa niitä kohtaan, jotka sanovat, että nautojen hävittäminen on tragedia, meidän ei tulisi kuvitella turhia. Sadattuhannet naudat ovat tungeksineet jo kuukausien ajan eurooppalaisissa navetoissa, eivätkä karjankasvattajat löydä lehmilleen ostajia. Kahdessa jäsenvaltiossa on jo käynnistetty turvaverkko. Yksistään tällä viikolla varastoimme todennäköisesti jopa 30 000 tonnia lihaa! Tämä kaikki ei silti riitä.
Tulen näin toimenpidepaketin viimeiseen kohtaan. Heti kun kaikissa jäsenvaltioissa on otettu käyttöön pakolliset BSE-testit yli 30 kuukautta vanhoille eläimille, haluamme korvata hävittämisohjelman uudella erityisellä ostojärjestelmällä. Sen jälkeen jäsenvaltiot voivat päättää, haluavatko ne mieluummin varastoida naudanlihaa omalla kustannuksellaan vai haluavatko ne poistaa tämän lihan markkinoilta välittömästi. Joka tapauksessa korvaamme maanviljelijöille yhdessä jäsenvaltioiden kanssa eläimen arvon siten, että jäsenvaltiot maksavat hinnasta 30 prosenttia ja EU 70 prosenttia.
Tämä toimenpide ei ole mitään muuta kuin väliaikainen hätätoimenpide, joka kestää korkeintaan vain tämän vuoden loppuun. Keskipitkällä aikavälillä on vain yksi tapa edetä: meidän on toimittava nyt, jotta voimme rajoittaa naudanlihatuotantoa tulevaisuudessa, meidän on edistettävä vähemmän tehoperäisiä tuotantomenetelmiä ja suosittava luonnonmukaista maataloutta. Tästä syystä pyydän teitä myös ilmoittamaan mahdollisimman pian kantanne tähän tämänpäiväiseen ehdotukseen. Kiitän teitä tarkkaavaisuudestanne!

Puhemies
Kiitokset arvoisalle komission jäsenelle hänen tiedonannostaan.

Roth-Behrendt
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hienoa, sehän kuulostaa loistavalta; muutokset ovat kuitenkin paljolti kosmeettisia. Miksi ette todellakin tee suunnanmuutosta ja luovu ikuisista kiintiöistä, rajoituksista, pienimmästä ja suurimmasta eläintiheydestä, teurastus- ja lihantuotantopalkkioista? Miksi ette anna maanviljelijöille rahaa myöntämällä heille suoraa tukea ja sano: päättäkää itse, teurastatteko vasikkanne nyt teuraspainosta riippumatta, vain lopetatteko tuotannon kokonaan? Eikö olisi ollut järkevää toimia siten? Kysyn teiltä myös, turvaudutteko giljotiiniin - määräättekö todellakin, että tiloille, joilla on yli 90 eläintä, ei myönnetä lainkaan tukea?

Maat
Arvoisa puhemies, haluaisin joka tapauksessa kiittää arvoisaa komission jäsentä hänen selkeästä selityksestään. Haluan ennen kaikkea reagoida vuoden 2001 budjettia koskevan kertomuksen esittelijän näkökulmasta. Ensimmäinen kysymykseni on, kuinka paljon ylimääräistä nämä toimenpiteet maksavat eläimistä myönnettävien tukien tapauksessa, myös neljästä viiteen vuoteen kestävän ajanjakson aikana? Nykyisen laskelman mukaan tänä vuonna on kysymys 157 miljoonasta eurosta ja tulevina vuosina niinkin paljosta kuin 1,75 miljardista eurosta, ja sitten meillä on vielä eläimistä myönnettävät tuet.
Toinen kysymykseni on, onko BSE:llä mitään tekemistä yrityksen koon kanssa? Mielestäni ei. Asetatte kuitenkin rajaksi 90 eläintä yritystä kohti. Tämä on mielessäni ristiriidassa BSE:n torjuntaan tähtäävän hyvän ohjelman kanssa. En ole myöskään kuullut mitään hehtaarikohtaisesta enimmäistuesta, siis eläinten määrästä hehtaaria kohti. Voisitteko vielä kertoa tästä jotakin?
Poistatte 350 000 tonnin interventiorajan, mikä on sinänsä hyvä päätös. Voitteko kuitenkin kertoa jotakin tulevien vuosien odotuksista Euroopan unionille koituvista taloudellisista seurauksista?

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, sydämelliset onnittelut arvoisa komission jäsen Fischler, toimenpiteet ovat oikeasuuntaisia. Ehdottamaanne järjestelmää on vielä työstettävä seuraavaa uudistusta silmällä pitäen, ja meidän on tehtävä pitemmälle meneviä toimia. Te annatte nyt kuitenkin oikeat signaalit.
Huomautan kuitenkin yhdestä asiasta: miksi ette jaa sonneista maksettavaa palkkiota siirtymäkaudelle? Puolet voitaisiin käyttää vasikoiden teurastamiseen eli niiden hyödyntämiseen; kyse ei olisi tällöin Herodes-palkkiosta. Toisen puolen voisitte käyttää tehokkaammin laidunmaihin, jotta käynnistetään laajaperäistäminen, lopetetaan lihan massatuotanto palkkioiden avulla ja siirrytään keskisuureen tuotantoon. Totean muuten, että 90 eläimen raja koskee jokaista tilaa; ei ole totta, että sääntö ei koske tiloja, joilla on enemmän eläimiä, vaikka lehdistössä niin onkin virheellisesti väitetty.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, lupaan teille, että ilmaisen nyt itseäni paljon lyhyemmin.
Mitä tulee jäsen Roth-Behrendtin kysymyksiin - ja tämä koskee muitakin kysymyksiä: meidän pitäisi olla tietoisia eräästä asiasta: tämänpäiväinen ehdotuksemme ei sisällä mitään uutta maatalousuudistusta. Sanoinkin sen aiemmin. Siihen meillä ei ole tällä hetkellä myöskään mitään mahdollisuuksia. Minusta olisi väärin, jos tarkastelisimme nyt erikseen vain naudanlihan markkinauudistusta. Kun puhumme maatalousuudistuksesta - ja teemme sen oikea-aikaisesti, voitte olla siitä varmoja ja tulette vielä kuulemaan meiltä siitä - meidän on tarkasteltava myös esimerkiksi säilörehuksi valmistettavaa maissia sekä maitokiintiöitä koskevaa kysymystä kuten myös sitä, miten lypsylehmiä ja lihantuotantotarkoituksessa pidettäviä nautoja koskevassa kysymyksessä edetään? Sitä ei voi todellakaan tehdä tässä lyhyessä ajassa, jos haluamme valmistautua siihen huolellisesti. Se, mitä meillä tänään on pöydällä, ei ole siten varmastikaan sen enempää muttei myöskään sen vähempää kuin selvä suunnitelma tämänhetkisen kriisin ratkaisemiseksi.
Nyt jäsen Roth-Behrendtin toiseen kysymykseen, joka koski sitä, pitäisikö kiintiöistä siirtyä suoriin tukiin. Nykyisessä järjestelmässä ei ole kiintiöitä yksittäisiä naudanlihantuottajia varten. Meidän on nyt otettava ensin käyttöön kiintiöt yksittäisiä naudanlihantuottajia varten. Ymmärsin teidät niin, että tämä kaikki pitäisi mielestänne ylipäänsä vapauttaa ja sisällyttää maaseudun kehittämiseen. Tämä on kuitenkin juuri sellainen kysymys, joka voidaan ratkaista vain maatalousuudistusta koskevan yleisen keskustelun yhteydessä.
Vastustan giljotiinia - sanon sen täysin avoimesti. Vastustan ylipäänsä murhavälineitä ja siksi vastustan myös giljotiinia. Kannatan siten sitä, että tätä 90 eläimen rajaa sovelletaan kuten franchising-järjestelmää, toisin sanoen, että jokaiselle tilalle maksetaan tukea enintään 90 eläimestä. Jäsen Maatin mielestä se olisi ristiriitaista, sillä BSE-tapauksissa sillä ei ole mitään merkitystä, onko kyse suur- vai pientilasta. Mielestäni olette tässä täysin oikeassa. 90 eläimen rajahan ei ole mikään BSE:n torjuntatoimenpide, vaan tällä toimenpiteellä kannustetaan siirtymään tulevaisuudessa laajaperäiseen maatalouteen nauhanlihatuotannon alalla.
Olemme tarkistaneet sen, mitä jäsen Graefe zu Baringdorf tarkoitti aikaistetusta markkinoille saattamisesta maksettavalla palkkiolla. Asia on näin: meillä oli käytössä tällainen palkkio vuonna 1996 ja sitä seuraavina vuosina. Olemme laskeneet, että pelkästään tämä palkkio on maksanut 200 000 miljoonaa euroa. Sen vaikutus on siten valitettavasti pikemminkin kyseenalainen, sillä 40 prosenttia vasikoista teurastetaan joka tapauksessa, kun niiden teuraspaino on alhainen. Se tarkoittaa sitä, että maksaisimme tukea lähes puolelle vasikankasvattajista ja vaikutus olisi nolla. Tämän vuoksi olemme luopuneet tästä toimenpiteestä, minkä lisäksi on otettava huomioon niukat varat.

Böge
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kun vihreiden ryhmä on vihdoinkin saanut apilapeltonsa, eikö ole oikein edetä monimutkaisessa palkkiojärjestelmässä paljon yksinkertaisempaa tietä kohti ilmastokohtaista laidunmaapalkkiota, ja unohtaa kaikki muu?
Arvoisa komission jäsen, toiseksi, haluaisin huomauttaa, että erästä kohtaa on vielä selvennettävä, sillä uskon, että sisämarkkinat hajoavat muuten. Tällä hetkellä jäsenvaltioissa ei hoideta yhdenmukaisesti lihajauhon ja teurastettavista eläimistä saatavan aineksen hävittämiskustannuksia, vaan joissain tapauksissa niiden talteenotto toteutetaan valtion maksujen turvin ja joissain tapauksissa kustannukset siirretään maanviljelijöiden maksettaviksi. Miten te haluatte ratkaista tämän ongelman? Muutoin emme pysty säilyttämään yhteisiä sisämarkkinoita.

Campos
Arvoisa komission jäsen Franz Fischler, olen kanssanne samaa mieltä laajaperäistämisestä, mutten teidän sitä varten ehdottamistanne toimista, sillä ne eivät loppujen lopuksi edistä sitä. Arvoisa komission jäsen, jos te kerran olette laajaperäistämisen kannalla, miksi ette tekisi seuraavaa: lakkauttaisi tuotantotukia ja maksaisi niitä suhteellisesti pienimmän hehtaarikohtaisen eläinmäärän mukaan? Silloin laajaperäistäisitte alaa todellakin, koska muulla tavoin, säilyttämällä tuotantotuet, te harjoitatte ristiriitaista politiikkaa: toisaalta tuetaan, toisaalta maksetaan kaikki kulut. Tämä järjestelmä ei ole uskottava!
Toinen kysymys, jonka haluaisin esittää teille, kuuluu: arvoisa komission jäsen Franz Fischler, haluaisin kysyä, että kun alalla ollaan vakavan kriisin kourissa, ja on olemassa EMOTR:n tukirahasto, jonka varoista käytännössä puolet käytetään pelkkään tuotantoon, eikö olisi aika pakottaa....
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Auroi
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kolme lyhyttä kysymystä. Ensinnäkin puhuitte luonnonmukaista viljelyä koskevista toimenpiteistä, mutta mitä aiotte tehdä varmennettujen, merkittyjen tuotteiden suhteen, sillä niihinkin sovelletaan hyvin tiukkoja perusteita?
Toiseksi, ja tämä koskee vasikoita, mitä teette tai aiotte tehdä vasikoiden kasvattamiseksi emänsä kanssa, sillä myös vasikoille teurastamoissa annettu maito aiheuttaa nykyisin ongelmia, joita ette ole ottanut huomioon.
Kolmas kysymys: mitä aiotte tehdä välttääksenne toimenpiteet, joissa on riskinä rangaista pienviljelijöitä mutta ei suurtilallisia?

Fischler
Arvoisa puhemies, tarkastelen seuraavaksi laidunmaita koskevaa kysymystä, laidunmaapalkkiota ja ylipäänsä kesannoitujen alojen käytön yleistä sallimista. Mielestäni meidän on noudatettava tässä kysymyksessä tiettyä varovaisuutta. Me emme saa unohtaa, että luonnonmukaista maataloutta harjoittavien tilojen tuotto on alusta alkaen selvästi pienempi ja että luonnonmukainen maatalousjärjestelmä sisältää itsessään niin kutsutun tuotantojarrun.
Jos me luovumme yleisesti viljantuotantojärjestelmässä tuotantojarrusta, emme enää täytä niin kutsutun siniset tuet (bluebox) -toimenpiteen edellytyksiä. Mielestäni meidän on sen vuoksi oltava varovaisia tässä kysymyksessä. Olemme jo keskustelleet Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä yleisen laidunmaapalkkion käyttöönotosta naudoista maksettavan palkkion sijasta. Minulla ei ole periaatteessa mitään sitä vastaan, vaan ongelmana on sen toteutettavuus, sillä teidän on tunnustettava eräs asia: Schleswig-Holsteinissa sijaitsevaa laidunmaata ei voi käsitellä samoin kuin Pohjois-Suomessa sijaitsevaa hehtaarin suuruista laidunmaata eikä myöskään samoin kuin Etelä-Portugalissa sijaitsevaa laidunmaata. Niiden tuotossa, laadussa ja edellytyksissä on yksinkertaisesti valtavia eroja. Euroopassa ei ole kuitenkaan mitään järjestelmää, jonka avulla näitä eroja voidaan arvioida. Meidän on siten tarkasteltava tätä kysymystä perusteellisemmin. Kuten jo sanoin, minulla ei ole kuitenkaan periaatteessa mitään sitä vastaan, vaan ongelmana on sen toteuttavuus.
Hävittämiskustannuksista totean, että tällä hetkellä jäsenvaltioissa sovelletaan todellakin hyvin erilaisia järjestelmiä. Toisissa jäsenvaltioissa turvaudutaan verotustoimiin, toisissa jäsenvaltioissa kustannukset maksetaan yksinkertaisesti kyseisen valtion talousarviosta, ja toisissa jäsenvaltioissa kustannukset jäävät kokonaisuudessaan maanviljelijöiden maksettaviksi, ainakin maatalousalalla.
Koska kyse on kansallisista toimenpiteistä, on sovellettava kansallisia tukijärjestelyjä. Sen me teemmekin, sen olemme luvanneet. Läheskään kaikki jäsenvaltiot eivät ole kuitenkaan antaneet meille vielä niitä vastauksia, joita me olemme niiltä pyytäneet. Pystymme kuitenkin toivottavasti antamaan tilanteesta tarkan katsauksen ennen neuvoston puheenjohtajavaltion vaihdosta. Minun on myös korostettava, että asia on tosin niin, että yhteisöoikeuden nojalla jäsenvaltioita ei voida kieltää harjoittamasta tiettyä itsesyrjintää valtion tukien alalla. Sekin on todellisuutta. Olen kuitenkin kanssanne samaa mieltä, että siinä ei saa mennä liian pitkälle, sillä muutoin luomme Eurooppaan todellakin kahdentyyppisiä maatalousyrityksiä tai maanviljelijöitä.
Sertifioituja tuotteita koskevasta kysymyksestä totean, että tuotteiden sertifioinnista säädetään ensinnäkin 1. syyskuuta viime vuonna voimaan tulleissa säädöksissä. Tältä osin päätettiin yhteisymmärryksessä parlamentin kanssa, että sertifiointi toteutetaan kahdessa vaiheessa. Ensimmäinen vaihe on jo toteutettu, toinen vaihe tulee voimaan 1. tammikuuta ensi vuonna. Varastoitavan lihan on kuitenkin täytettävä jo nyt tätä toista vaihetta koskevat vaatimukset. Jos emme vaatisi sitä nyt, emme voisi varastoida tällaista lihaa 1. tammikuuta 2002 jälkeen, sillä se ei enää täyttäisi merkintävaatimuksia.
Sen lisäksi on vielä kansalliset sertifioinnit. Näiden kansallisten sertifiointien yhteydessä, joista vastaa esimerkiksi Saksassa CHA tai Ranskassa SOPEXA, on sovellettavaa ilmoitusmenettelyä. Se tarkoittaa, että näistä sertifioinneista ilmoitetaan. Tämän lisäksi on olemassa yksityiset sertifioinnit. Nämä yksityiset sertifioinnit perustuvat yksistään totuusperiaatteeseen. Se tarkoittaa sitä, että niitä käytettäessä tuotteen päällysmerkinnöissä ei saa antaa väärää tietoa.
Tuotteisiin, joille myönnetään valtion tukea, on sovellettava tiettyjä sääntöjä. Olemme parhaillaan uudistamassa tätä järjestelmää, sillä olemme ehdottomasti sitä mieltä, että tuotteen alkuperä ei takaa automaattisesti korkeaa laatua, vaan laatu on määriteltävä itsessään. Jos laatuvaatimukset täyttyvät ja jos laatu ylipäätään myös tarkistetaan, vain siinä tapauksessa voimme puhua oikeasta laatumerkistä. Meillä on kuitenkin ongelmia - myönnän sen avoimesti - laadun ja alkuperän yhdistämisessä, jos kuvitellaan, että laatu on automaattisesti parempi, jos tuote tulee tietyltä alueelta.
Vasikoille annettavaa maitoa koskevassa kysymyksessä - uskon, että viittaatte tällä ensi sijassa juottorehuun - valmistellaan parhaillaan vastaavia mukautuksia. Ne kuuluvat tosin kollegani Byrnen toimivaltaan. Elintarvikkeiden turvallisuutta koskevan valkoisen kirjan täytäntöönpanon yhteydessä tehdään myös vastaavia ehdotuksia.

Mulder
Arvoisa puhemies, kolme lyhyttä kysymystä komission jäsen Fischlerille.
Tämä on yksi minulle usein esitetyistä kysymyksistä: jos lypsykarjassa puhkeaa yksi BSE-tapaus, miksi koko karja pitää teurastaa? Eri Euroopan maissa on käytössä erilaisia järjestelmiä. Mitä mieltä komissio on siitä? Onko tämä tarpeen vai ei, vai onko tämä pelkästään ennaltaehkäisyä?
Testien kustannukset maksetaan eri maissa eri tavoin. Onko tämä hyvä asia markkinoiden yhtenäisyyden kannalta, ja jos ei ole, aikooko komissio tehdä jotakin tälle asialle?
Sitten kolmas kysymykseni. Tuomme edelleen runsaasti naudanlihaa Euroopan ulkopuolelta. Kuinka komissio takaa, että näitä nautoja ei ole ruokittu lihajauholla, ja onko valvonta riittävää?

Jové Peres
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, mainitsitte yhdessä ehdotuksessanne mahdollisuuden viljellä apilaa kesantomailla, mutta ymmärtänette, ettei se ole aina mahdollista eteläisissä maissa ja että se on toisinaan erittäin hankalaa. Arvoisa komission jäsen, kysynkin teiltä, ettekö voisi mukauttaa tätä hyvää ehdotusta etelän maille niin, että esimerkiksi palkoviljojen viljelystä tehtäisiin houkuttelevaa tai taloudellisesti kannattavaa.
Arvoisa komission jäsen, toinen kysymykseni on seuraava: miten selitätte teurastuspalkkioiden nykyiset erot? Teurastuspalkkio on joissakin maissa nykyisin kaksi kertaa suurempi kuin muissa maissa. Arvoisa komission jäsen, haluaisin, että selvittäisitte minulle, miten teurastuspalkkiot lasketaan, jotta näitä valtavia eroja ei esiintyisi: teurastuspalkkiot ovat jossakin kaksi kertaa suurempia kuin muualla.

Parish
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää komission jäsenelle kolme kysymystä. Kuinka pian hän uskoo, että naudanlihaan tehdyn intervention 350 000 kattoraja ylitetään, ja kuinka pitkälle hän uskoo sen riittävän? Eikö olisi parempi polttaa yli 30 kuukauden ikäiset eläimet, kuin ottaa liian paljon tätä vanhaa naudanlihaa interventioon? Lopuksi en ymmärrä 90 eläimen rajaa, sillä maatalouspolitiikan laajaperäistäminen ja luonnonmukaistaminen ovat selvästikin oikea tapa edetä. Voin viedä komission jäsenen Yhdistyneessä kuningaskunnassa usealle maatilalle, joilla kasvatetaan yli 90:tä nautaa laajaperäisellä järjestelmällä, ja pienemmille maatiloille, joilla karjaa tuotetaan intensiivisesti. Näin ollen pitäisi selvästikin muuttaa laajaperäistämispalkkiota eikä tätä 90 eläimen ylärajaa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tarkastelen seuraavaksi jäsen Mulderin esittämää karjan teurastukseen liittyvää kysymystä: ei ole olemassa mitään yhteisön säädöstä, jolla säädetään, että jos karjassa ilmenee BSE-tapaus, karja on ehdottomasti teurastettava. Tässä yhteydessä on otettu käyttöön erilaisia mahdollisuuksia, ja myös tulevaisuudessa on tarkoitus sallia poikkeukset. Komissiolle on tärkeää, että BSE-tapauksen varalta on laadittu suunnitelma siitä, mihin toimiin on aikomus ryhtyä. Tämä suunnitelma on toimitettava komissiolle ja komission tiedekomiteat arvioivat sen. Jos nämä pitävät suunnitelmaa hyväksyttävänä, komissio hyväksyy suunnitelman automaattisesti. Näin se on oikeastaan toiminut tähän asti moitteetta.
Saanen muistuttaa kokeen kustannuksista puheen ollen vielä kerran siitä, mitä totesin edellä jäsen Bögen esittämän kysymyksen yhteydessä. Mitä tulee Euroopan massiiviseen lihantuontiin, haluaisin suhteellistaa käsitteen "massiivinen", sillä Euroopan unioniin tuodaan suhteellisen vähän naudanlihaa. Riskiainesten poistaminen ja ennen kaikkea myös se, onko tämä liha peräisin testatuista eläimistä, tai onko varmaa, että kyseisessä maassa näille eläimille ei ole syötetty liha- tai luujauhoa sisältävää rehua, ovat selviä asioita, ja ne on pantava täytäntöön vastaavasti. Komissio valmistelee tällä hetkellä asiaa koskevia ehdotuksia, ja kollegani Byrne tekee töitä asian hyväksi.
En nyt ymmärrä, mitä jäsen Jové Peres tarkoittaa sillä, että teurastuspalkkiot ovat kaksinkertaiset ja monta kertaan suuremmat etelässä. Se on minulle uutta. Teurastuspalkkiot ovat kaikkialla samat. Jäsen Jové Peresin kysymyksestä totean, että me emme halua polttaa lihaa mielivaltaisesti, vaan haluamme varastoida tämän lihan, mikäli kyse on arvokkaasta lihasta. Tässä hävittämissuunnitelmassa kyse on sellaisesta lihasta, jota ei voi ylipäätään varastoida ja joihin ei voi soveltaa lainkaan interventiotoimenpiteitä, sillä interventiotoimia sovelletaan vain urospuolisista naudoista eikä vanhoista lehmistä saatavaan lihaan. Tässä yhteydessä on esitetty hyvin paljon arvostelua. Olemme ehdottaneet, että vanhoista lehmistä saatava liha hävitetään, mutta haluamme kuitenkin ottaa tämän arvostelun huomioon ja tarjoamme siksi kaksi eri mahdollisuutta: jäsenvaltiot voivat joko toimia siten kuin Iso-Britannia on toiminut viiden viime vuoden aikana - mikä on toiminut moitteetta myös muissa jäsenvaltioissa - tai jäsenvaltiot voivat ostaa nämä vanhat naudat, jos ne uskovat, että ne voivat valmistaa niistä vastaavia tuotteita, mutta ne eivät saa tietenkään päätyä kaupallisille markkinoille, sillä ei käy päinsä, että maksamme ensin eläimen koko arvon, minkä jälkeen samaa lihaa kaupataan normaalikäyttöön. Se ei onnistu, mutta jos tässä yhteydessä on olemassa mahdollisuuksia lisäkäyttöön, ja jos yksittäiset jäsenvaltiot keksivät tällaista lisäkäyttöä, ne voivat hyödyntää tätä mahdollisuutta.
90 eläimen raja ei koske lehmiä vaan ainoastaan naudoista maksettavaa erityispalkkiota, ja tältä osin tukea maksetaan enintään 90 nautayksiköstä kalenterivuotta kohden eikä sen useammasta. Tämä on meidän logiikkamme; esitimme muuten tämän ehdotuksen myös Agenda 2000 -ohjelman yhteydessä.

Goepel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin korostaa, että kiitän kohdasta 7, nimittäin erityisosto-ohjelmasta. Se luo selkeyttä. Ensin testataan, sitten varastoidaan, ja jokainen jäsenvaltio voi ennen kaikkea päättää itse. Paljon kiitoksia siitä! Tämä saa aikaan keskustelutason, jolla voimme tulla erittäin hyvin toimeen.
Minulla on eläintiheyteen liittyvä kysymys. Rehu- ja vilja-alan suhde, siis muutos 2,0:sta 1,8:aan lisäänkö samalla automaattisesti perusalaa, jotta maanviljelijöillä on sitten mahdollisuus parantaa toimeentuloaan viljalla?
Toinen kysymys ja nyt tervehdin Graefe zu Baringdorfia sillä syötillä, että tämä viittaa kenties siihen, että hän on nyt valinnut apilaheinän, voimme tietysti valita myös mailasen, se on ihan yhtä hyvä: miksi emme oikeastaan valitse palkokasveja, joita me tarvitsemme ehdottomasti liha- ja luujauhon korvikkeena näillä aloilla, ja miksi kaiken pitää olla vain biologista?

Garot
Arvoisa komission jäsen, sanoitte, ettei Euroopan unioni pysty korvaamaan tappioita tuottajille. En kuitenkaan tahdo uskoa, että unioni on valmis jättämään heidät oman onnensa nojaan. Mihin ratkaisuun aiotte siis pyrkiä?
Toinen kysymys: ehdotitte meille suunnitelmaa markkinoiden vapauttamiseksi ja tasapainottamiseksi; mihin kulutusennusteisiin se perustuu? Alle 10 prosenttiin, alle 20 prosenttiin vai alle 25 prosenttiin?
Kolmas näkökohta liittyy valkuaiskasvien viljelyyn kesantoalueilla: miten odotatte tämän vaikuttavan alijäämän ja tuonnin vähenemiseen?

Hyland
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä komission jäseneltä, voiko komissio tehdä mitään tukeakseen vanhojen eläinten poistamista kansallisesta nautakannasta? Ainakin omassa maassani tehtyjen testien perusteella on ilmeistä, että nuoret eläimet ja yli 30 kuukautta vanhat, testatut eläimet eivät anna testeissä minkäänlaista positiivista tulosta. On siis tärkeää hävittää vanhat eläimet. Voiko komissio tukea näiden vanhojen eläinten hävittämistä?

Fischler
Arvoisa puhemies, olen jo viitannut siihen, miksi vain biologiset yritykset otetaan huomioon apilan tai apilaheinän viljelymahdollisuuden yhteydessä mailanen on muuten varmasti mahdollinen vaihtoehto, minusta se ei ole ongelma. On erittäin tärkeää ottaa huomioon, että emme saa tämän toimen yhteydessä jättää huomiotta WTO:n asettamia velvoitteita, muuten koko asia kääntyy päälaelleen ja saamme aikaan aivan päinvastaisen tuloksen kuin halusimme, sillä silloin emme voi auttaa viljelijöitä vaan aiheutamme heille vahinkoa. Olemme ryhtyneet tutkimaan tätä asiaa tarkkaan sekä härkäpapujen ja peltoherneiden ynnä muiden niiden kaltaisten valkuaisainepitoisten rehujen viljelyn kysynnän että niiden tarjonnan kannalta. Tutkimus on käynnissä. Tutkimus on ilman muuta myöhässä tämänvuotisen kasvukauden kannalta, koska olemassa olevan markkinajärjestelyn muutosta tarvitaan joka tapauksessa, eikä se ole teknisesti enää mahdollistakaan ennen näiden valkuaisainepitoisten kasvien viljelyä. Tämä merkitsee sitä, että vain seuraava kasvukausi tulee kysymykseen. Siksi meillä onkin vielä aikaa tehdä vastaava tutkimus.
Tuonnista: pitää paikkansa, että me tuomme nykyään etupäässä Etelä-Amerikasta vuosittain noin 30 miljoonaa tonnia soijaa ja muita valkuaisrehuja. Kahden ja puolen miljoonan tonnin liha- ja luujauhon poissaolo vastaa alle 10:tä prosenttia siitä. On muuten vielä tutkittava lopullista päätöstä ei ole vielä tehty , onko tämä sikojen ja siipikarjan liha- ja luujauholla ruokkimiskielto lopullinen vai muutetaanko päätöstä. Kollega Byrne teettää parhaillaan kaikissa 15 jäsenvaltiossa tarkastuksia, jotta nähdään, onko niissä toimivia malleja vai onko kaikkialla valvontaongelmia. Siksi lopullista vastausta ei voi nyt vielä antaa.
Jäsen Hylandin testejä koskevaan kysymykseen vastaan aivan selvästi: kuluttajien turvallisuuden pitää olla aina tärkeimpänä tavoitteena. Siksi haluamme testata kaikki yli 30 kuukauden ikäiset eläimet, vaikka sen jälkeen hävitetäänkin yksittäisiä eläimiä. Miksi? Koska muuten mikäli annamme jäsenvaltioille tai alalle täydellisen vapauden otamme sen riskin, että ikään kuin valikoidaan ennalta ne eläimet, jotka tutkitaan, ja ne eläimet, joita ei aiota tutkia. Siihen voisi sisältyä riski, ja tämän riskin toteutumisen haluamme kaikin tavoin välttää.
Tavoitteenamme on, että siirrämme heinäkuun 1. päiväksi asetettua määräpäivää ja että kaikki yli 30 kuukauden ikäiset eläimet testataan kaikissa jäsenvaltioissa jo huhtikuun 1. päivään mennessä. Silloin voidaan toteuttaa myös tämä vaihtoehto, jonka teille esittelin.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, kiitokset teille vastauksistanne kaikkiin näihin kysymyksiin.
Keskustelu on päättynyt.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana komissiolle osoitetut kysymykset (B5-0007/2001).
Jäsen Izquierdo Colladolla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Izquierdo Collado
Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, tämänpäiväisellä kyselytunnilla on esittämäni kysymys pellava-alalla yleistyneistä petoksista, joissa on vilpillisesti nostettu tuhansien miljoonien eurojen arvosta tukia. Tiedustelen kysymyksessä komission puheenjohtaja Prodin mielipidettä komission jäsen Loyola de Palacion poliittisesta vastuusta Espanjan syyttäjäviranomaisen annettua kertomuksen, jossa nämä petokset todetaan.
Arvoisa puhemies, haluan tässä menettelyä koskevassa esityksessä pyytää teiltä tukea sille, mitä aion sanoa. On käsittämätöntä, ettei tätä kysymystä ole pidetty niin tärkeänä, että siihen vastattaisiin suullisesti, ja lisäksi haluan sanoa teille, että vaikka siihen on tarkoitus vastata kirjallisesti, kädessäni on jo kirjallinen vastaus siihen, sillä eräässä maassani ilmestyvässä sanomalehdessä lukee: "Puheenjohtaja Prodi toteaa kirjallisessa vastauksessaan Euroopan parlamentin sosialistijäsen Juan de Dios Izquierdon esittämään kysymykseen, että komission saamien asiakirjojen perusteella hän voi vain vakuuttaa luottavansa täysin komission jäsen Palacioon. Niin ikään vastauksessaan toiseen kysymykseen, joka koskee sitä mahdollisuutta, että tapaus horjuttaa koko täytäntöönpanoelintä..."
Arvoisa puhemies, en ole vielä saanut kirjallista vastausta, mikä onkin loogista, mutta tässä se kuitenkin on. Mielestäni ei tarvita kovinkaan paljon mielikuvitusta sen selvittämiseen, mikä ryhmä on harjoittanut taustalla painostusta, jotta kysymykseeni ei vastattaisi suullisesti täysistunnossa ja jotta puheenjohtaja Prodin vastaus olisi jo kyseisen sanomalehden tiedossa. Arvoisa puhemies, pyydän teitä selvittämään tilannetta ja antamaan tukea parlamentin jäsenille, koska tämä ei ole sellaista avoimuutta, jota puheenjohtaja Prodi tarjosi meille toimikautensa alussa.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Izquierdo, olen istunnon puhemies, kuten tiedätte, mutten ole parlamentin puhemies. Sellaista mahdollisuutta, että minusta tulisi parlamentin puhemies, ei ole näköpiirissä. Välitän puheenvuoronne parlamentin puhemiehelle, ja voin sanoa teille, että parlamentin puhemies on saanut kirjeet teiltä ja jäsen Berengueriltä. Käsittääkseni olette saaneet parlamentin puhemiehen vastauksen, joka lähetettiin teille luultavasti faksitse. Käsittääkseni parlamentin puhemies - joka yhdessä kabinettinsa kanssa työjärjestyksen 43 artiklan mukaan päättää kysymysten käsiteltäväksi ottamisesta ja niiden käsittelyjärjestyksestä - selvittää teille kirjeessään - vastaus on edessäni - kysymysten käsittelyjärjestystä koskevat perusteet. Voin kertoa teille lyhyesti, että parlamentin puhemies ja yksiköt katsoivat, että kysymys oli tarkoitettu puheenjohtaja Prodille, jonka ei ollut määrä olla läsnä täysistunnossa. Komission puheenjohtaja ei yleensä osallistu kyselytunnille. On joitakin komission jäseniä, esimerkiksi komission jäsenet Kinnock ja Byrne, joista tiedämme etukäteen, että he tulevat vastaamaan kysymyksiin. Tämä ilmoitetaan parlamentin jäsenille, ja tästä syystä esitetään erityisiä kysymyksiä.
Toisaalta parlamentin puhemies on päättänyt aikajärjestyksen noudattamisen lisäksi valita viisi kysymystä, jotka ovat hänen mielestään tärkeitä ja kiireellisiä. Nämä viisi kysymystä muodostavat ensimmäisen osan, jota käsittelemme seuraavaksi.
Voin antaa teille täysin avoimesti tällaisen selvityksen. Joka tapauksessa panen merkille sananne, jotka lisäksi kirjataan pöytäkirjaan, ja pahoittelen sitä, että jonkin maan sanomalehti voi lainata kirjallisia tai suullisia vastauksia, joita ei ole vielä annettu.
Jäsen Berenguerillä on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten. Pyydän teitä olemaan mahdollisimman lyhytsanainen.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, mainitsitte minut, joten haluan ilmoittaa, että olen todellakin saanut vastauksen ja etten ole samaa mieltä sen sisällöstä ja parlamentin puhemiehen tulkinnasta, joka koskee parlamentin jäsenten esittämiä kysymyksiä. En ole siitä samaa mieltä, koska tämä tulkinta johtaa mielestäni siihen, että parlamentin jäsenten oikeutettuja aloitteita komission valvomiseksi karsitaan.
Kysymykseni koski sitä, tunteeko komissio - ei komission puheenjohtaja vaan komissio - asemansa uhatuksi kansanpuolueen erään espanjalaisen jäsenen puheiden vuoksi. Kyseinen jäsen totesi, että jos sosialistit arvostelevat tuolloin maansa maatalousministerinä toiminutta komission jäsen de Palaciota hänen osuudestaan Espanjan pellavatukiskandaalissa, kansanpuolue kaataa komission. Ellei parlamentin puhemies pidä tätä tärkeänä ja ellei esimerkiksi varapuheenjohtaja Kinnock voi vastata tähän kysymykseen, koska sitä ei pidetä tärkeänä, niin auta armias.
Tarkoitukseni ei kuitenkaan ollut puhua tästä, vaikka toteankin olevani eri mieltä asiasta. Tarkoitukseni - kuten myös kollegani Izquierdon tarkoitus - oli pyytää puhemiehen tukea ja puhua siitä, että on erikoista, että parlamentin jäsenille osoitetut vastaukset julkaistaan Espanjassa hallituspuolueen sanomalehdessä, ennen kuin vastaus on parlamentin jäsenten tiedossa.
Arvoisa puhemies, esitän erittäin jyrkän vastalauseen tästä kummallisesta asiasta ja haluan sanoa, että voitte pitää kysymystäni peruutettuna. En halua, että komissio vastaa ABC-sanomalehdelle, ennen kuin se vastaa minulle. En halua, että komissio toimii niin häpeällisesti, että se ilmoittaa Espanjan lehdistölle vastauksensa ennen niitä parlamentin jäseniä, joille vastaus on osoitettu, joten en suostu yhteistyöhön, vaan peruutan kysymykseni.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Berenguer. En todellakaan kiitä teitä siksi, että peruutitte kysymyksenne, vaan siksi, että päätitte puheenvuoronne. En voi esittää minkäänlaisia arvotulkintoja, sillä edustan samaa kansallisuutta ja tulen samasta vaalipiiristä kuin ne henkilöt, jotka ovat esittäneet kysymyksen tästä asiasta. Toimin Euroopan parlamentin istunnon puhemiehenä, ja voin ilman muuta antaa jäsen Izquierdo Colladolle sellaisen tuen, että välitän perustelunne parlamentin puhemiehen tietoon. Lisäksi jäsen Izquierdo Collado voi esittää sopiviksi katsomiaan keinoja ja kanavia käyttäen tämän - sanokaamme vaikkapa - vastalauseen.
Ensimmäinen osa

Puhemies


Alexandros Alavanos
Kysymys nro 45 (H-0014/01):
Aihe: Uraania sisältävien pommien vaikutukset Kosovossa Bosniassa ja Kosovossa palvelleiden monikansallisten joukkojen sotilaiden keskuudessa ilmitulleet leukemiatapaukset, joiden aiheuttajina pidetään köyhdytettyä uraania sisältäviä pommeja, ovat herättäneet suurta huolestumista Euroopassa. Aikaisempaan kysymykseen (H-0429/99) komissio vastasi muun muassa, että a) Keski- ja Itä-Euroopan alueellisen ympäristökeskuksen raportti toimitettiin jäsenvaltioiden ympäristöministereille kesäkuussa 1999 ja että b) vielä ei ole määritelty korjaustoimien rahoituksen tarkkoja yksityiskohtia.
Kun otetaan huomioon, että tammikuun täysistunnossa ei annettu vastauksia tähän kysymykseen ja että komission jäsen kuitenkin mainitsi riippumattoman asiantuntijaryhmän kokouksen, katsooko komissio, ettei edellä mainitusta raportista ilmennyt alueiden asukkaiden ja sotilaiden terveyden kannalta huolestusta aiheuttavia seikkoja? Kuka ottaa vastatakseen lääkärintarkastusohjelmasta uraania sisältävistä pommeista kärsineiden alueiden asukkaille? Mitkä ovat sen riippumattomien asiantuntijoiden kokouksen johtopäätökset, johon komission jäsen viittasi, ja mitä uusia lisätoimenpiteitä komissio aikoo toteuttaa?

Kinnock
. (EN) Komissio viittaa vastaukseen, jonka komission jäsen Wallströmin antoi parlamentin täysistunnolle 17. tammikuuta. Tuon päivämäärän jälkeen komissio on kutsunut koolle Euratomin perustamissopimuksen 31 artiklan mukaisesti perustetun asiantuntijaryhmän ja pyytänyt siltä lausunnon köyhdytetyn uraanin käytön mahdollisista terveysvaikutuksista. Ryhmän raportti valmistuu muutaman viikon kuluttua. Myös Maailman terveysjärjestö julkaisee lähiaikoina raportin tästä aiheesta. Sen jälkeen komissio harkitsee edellä mainituista lähteistä saatujen tieteellisten todisteiden perusteella, mihin asianmukaisiin toimiin se ryhtyy.
Arvoisan jäsenen tarkkaan kysymykseen voin vain vastata, etteivät unionin jäsenvaltiot ole ilmoittaneet komissiolle toimista, joihin ne ovat ryhtyneet saatuaan Alueellisen ympäristökeskuksen raportin. Komissio ei ole suunnitellut lääkärintarkastusohjelmien aloittamista. Kuten arvoisa jäsen tietää, valitettava tosiasia on, että alueen väestöä uhkaavat useat terveydelliset vaarat erilaisista lähteistä, ja joidenkin näiden uhkien alkuperä piilee tietenkin ympäristössä. Komissio osallistuu käytössään olevien keinojen rajoissa ja Euroopan jälleenrakennusviraston kautta Yhdistyneiden Kansakuntien Kosovon siviilioperaatioon - Unmikiin -poistaakseen nämä uhkat interventioille asetettujen prioriteettien mukaisesti.

Alavanos
Kiitän arvoisaa komission jäsentä vastauksesta. Koska se oli hieman yleisluonteinen, haluaisin kysyä: voidaanko se aika, joka meidän täytyy odottaa tämän riippumattoman asiantuntijaryhmäntutkimusta, määritellä tarkemmin kuin "muutamaksi viikoksi"? Lisäksi haluaisin hiukan hajottaa komission vastauksessaan antamaa yleistä luonnehdintaa: voidaanko toimenpiteet alueen väestöä koskevien vakavien ympäristövaikutusten hoitamiseksi kvantifioida ja voidaanko niiden luonteesta sanoa mitään tarkempaa?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, vastauksena jäsen Alavanosin ensimmäiseen kysymykseen voin kertoa, että Euratomin perustamissopimuksen mukaisesti koolle kutsutun asiantuntijaryhmän raportti julkaistaan lähiviikkoina pikemminkin kuin lähikuukausina, joten saamme sen suhteellisen pian.
Mitä tulee terveydellisiä ongelmia koskevan kysymyksen asianmukaiseen, yksityiskohtaiseen vastaukseen, komissiolla on paljon aineistoa ja minä - kuten varmasti kaikki asiasta vastaavat kollegani - annan arvoisalle jäsenelle mielelläni käytössäni olevia yksityiskohtaisia tietoja. Tämä olisi varmasti hyödyllisempää kuin se, että yrittäisin selvittää asiaa tässä lyhyessä ajassa, jonka olen parlamentissa.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuuntelimme juuri eilen Haavistoa, joka esitteli ympäristövaliokunnan ja ulkomaankauppavaliokunnan eilisessä kokouksessa raporttinsa asiantuntijoiden tutkimustuloksista. Hän puhui köyhdytetystä uraanista, mutta jätti kokonaan mainitsematta NATOn 18. tammikuuta antaman ilmoituksen, jossa se myönsi, että köyhdytetyn uraanin lisäksi oli käytetty plutoniumia.
Onko näillä alueilla tarkoitus tehdä plutoniumkokeita ja aiotteko asettaa käyttöön yhteisön varoja alueiden puhdistamiseksi?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten sanoin ensimmäisessä vastauksessani, jotkin talousarvion asettamat rajoitukset vähentävät toimia, joita komissio toteuttaa kyseisellä alueella itse ja yhteistoiminnassa muiden järjestöjen kanssa. Arvoisa jäsen on varmasti tietoinen näiden rajoitusten luonteesta. Tämä tarkoittaa sitä, että toisinaan voi käydä niin, etteivät toimet puhdistamisen ja kansanterveyden suojelun turvaamiseksi ole niin laajoja, kuin toivoisimme. Komissio, joka toimii unionin puolesta, on kuitenkin todennäköisesti pääosassa kaikissa toimissa, joilla pyritään parantamaan kansanterveyden tilaa ja auttamaan puhdistamisessa ja ympäristönsuojelussa.
En pysty tässä vaiheessa antamaan kattavaa vastausta NATOn viime kuussa antamaan lausuntoon plutoniumista. Olen varma, että jos arvoisa jäsen kirjoittaa komissiolle ja pyytää tarkkaa vastausta NATOn lausunnosta sekä plutoniumin mahdollisesta käytöstä - sotatoimien kuluessa tai muutoin - ja sen sivuvaikutuksista tällä alueella, niin kollegani antavat varmasti mielellään kattavan vastauksen.
Kehotan arvoisaa jäsentä kirjoittamaan aiheesta joko suoraan minulle - ja pidän huolen, että kirje toimitetaan oikealle taholle - tai ottamaan asian esiin joko valiokunnassa, jonka jäsen hän on, tai jonkun asiasta vastaavan komission jäsenen kanssa.

Puhemies


Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
Kysymys nro 46 (H-0055/01):
Aihe: Radioaktiivinen saaste Egeanmerellä ja Joonianmerellä Kreikkalaisessa ja myös turkkilaisessa lehdistössä esiintyneiden tietojen mukaan, kuten sanomalehti "Le Journal du Dimanche" on julkistanut, Kreikan ja Turkin merivoimat ovat käyttäneet viimeisten kymmenen vuoden aikana harjoituksissaan Egeanmerellä ja myös Joonianmerellä köyhdytettyä uraania sisältäviä ammuksia. Tämä on herättänyt radioaktiivisten saasteiden pelkoa kyseisten merialueiden saarten ja rannikoiden asukkaiden keskuudessa sekä naapurimaiden kansalaisissa, koska merivirrat kuljettavat radioaktiivisuuden sen alueen ulkopuolelle, jolla ammuksia käytettiin.
Aikooko komissio perustaa riippumattoman komitean tutkimaan tätä asiaa ja tiedottamaan alueiden asukkaille sekä kaikille Euroopan kansalaisille siitä, mikä on todellinen tilanne, ennen kuin syntyy "Egeanmeren syndrooma", joko hyvin perustein tai ilman sellaisia? Aikooko se tehdä tämänsuuntaista yhteistyötä kyseisten maiden hallitusten kanssa? Mitä ehkäiseviä toimia se aikoo toteuttaa?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio kiinnitti huomiota köyhdytetyn uraanin käyttämiseen panssariammuksissa jo vuonna 1993. Tuolloin komission parlamentille antama vastaus liittyi ammusten koeampumiseen rannikkovesillä, ja vastauksessa todettiin, ettei tällaisella toiminnalla ole merkittävää vaikutusta ympäristöön. Komissio on yhä tätä mieltä, sillä todisteiden mukaan vesiympäristössä altistuminen voi tapahtua vain uraanin hitaan liukenemisen myötä. On tärkeää tuoda esiin, että liukenevan uraanin määrä on hyvin pieni verrattuna uraanin luontaisesti runsaaseen esiintymiseen kaikissa merivesissä.
Täten uraanin siirtymistä alueelta, jossa on harjoiteltu ampumista, vuorovesien ja virtausten mukana ei voida erottaa luontaisista pitoisuuksista. Komissio ymmärtää väestön huolen köyhdytettyä uraania sisältävien ainesten käyttämisestä sotilaallisiin tarkoituksiin. Komissio haluaa kuitenkin tuoda esiin, että uraania sisältävien ammusten ampumisella maassa oleviin kohteisiin on erilaisia seurauksia kuin niiden ampumisella meriympäristöön, sillä maan päällä niistä voi levitä uraanioksideja, joita ihmiset saattavat hengittää, kun taas meriympäristössä tätä vaaraa ei tietenkään ole.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa komission jäsen, jos käsitin vastauksenne oikein, komission mielestä ei ole syytä huoleen eikä se aio tutkia tätä tapausta. Ymmärsinkö oikein, tätäkö tarkoitatte? Eikö kansalaisten siis tarvitse huolestua tästä tapauksesta ja näissä merissä ei siis ole vaarallisia määriä uraania?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, ei ole kyse siitä, että komissio olisi välinpitämätön sen enempää poliittisesti - sillä se on vastuussa väestölle - kuin tieteellisestikään. Aikaisemmassa vastauksessani mainitsin uraanin luonnollisen esiintymisen kaikenlaisissa merivesissä. Tämän tieteellisen tosiasian nojalla komissio ja kaikki tieteeseen perehtyneet henkilöt ja elimet ovat sitä mieltä, että todisteet uraanin esiintymisestä merivedessä osoittavat, että ammusten ampuminen vesiympäristöön ei lisää merkittävästi uraanipitoisuuksia. Komission näkemys perustuu puhtaasti tähän laajalti tunnustettuun ja hyvin dokumentoituun tieteelliseen todisteeseen.
Lisäksi toin ensimmäisessä vastauksessani esiin, kuinka erilaiset seuraukset on köyhdytettyä uraania sisältävien ainesten ja ammusten käyttämisestä maan päällä, jossa oksideja voidaan hengittää, ja vesiympäristössä, jossa köyhdytetyn uraanin käytöllä ei ole samanlaisia seurauksia, sillä kukaan ei tietenkään hengitä siellä.

Korakas
Arvoisa puhemies, olen hämmästynyt komission vastauksesta ja pelkään pahoin, että se osoittautuu hyvin pian epätodeksi, kuten vastaavat vakuuttelut myös aiempina kertoina ovat osoittautuneet. Sotaharjoituksissa näitä ammuksia on käytetty kymmeniätuhansia ja ammukset ovat räjähtäneet myös ilmassa, eivät aina vedessä. Tämä merkitsee, että on syntynyt myös kaasuja, jotka ovat kulkeutuneet myös asutuille saarille tai Turkin asutuille rannikoille. Minua siis hämmästyttää, kuinka kevein mielin, jos tämä ilmaisu sallitaan, komission jäsen tulee tänne vakuuttamaan meille, että nämä köyhdytettyä uraania sisältävät ammukset eivät aiheuta mitään ongelmia, koska ne putoavat mereen. Arvoisa puhemies, totta puhuen en tiedä, kuinka nämä lausunnot pitäisi selittää. Olen hyvin pahoillani. En voi muuta kuin tuomita jälleen kerran paitsi Jugoslaviassa niin myös NATOn harjoituksissa tapahtuneen rikoksen peittely-yrityksen. Vihdoin viimein!

Kinnock
. (EN) Haluaisin pyytää arvoisaa jäsentä kiinnittämään huomiota hänen aiemmin esittämänsä kysymyksen otsikkoon. Otsikko on: "Radioaktiivinen saaste Egeanmerellä ja Joonianmerellä". Kysymykseen on vastattu tämän päivän lisäksi jo vuonna 1993, ja se perustuu tästä asiasta kerättyihin erittäin vahvoihin tieteellisiin todisteisiin. Jos arvoisa jäsen voi esittää todisteita tukemaan väitettä, että koeammunnat ovat aiheuttaneet vahinkoa Kreikan tai Turkin rannikolle taikka Egeanmeren tai Joonianmeren saarille, tiedän, että hän haluaa tunnollisena parlamentin jäsenenä perustella niillä kysymyksensä ja vastalauseensa. Jos ja kun hän tekee näin - ja vastaan nyt hänen kysymykseensä - esitän hänelle tieteellisen näkemyksen köyhdytetyn uraanin käytön seurauksista noissa olosuhteissa.
Hän ymmärtää kuitenkin varmaan, että ilman tällaista kysymystä en voi antaa hänelle yksityiskohtaisia tietoja näistä nimenomaisista ympäristökysymyksistä. Olen varma, ettei hän vastuuntuntoisena parlamentin jäsenenä halua kiistää vankkaa tieteellistä näkemystä tai herättää äänestäjissään turhia pelkoja.

Puhemies


Bart Staes
Kysymys nro 47 (H-0037/01):
Aihe: Serbia ja yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka Jugoslavian liittotasavallan parlamentti hyväksyi äskettäin kansanarmeijan aseistakieltäytyjien ja armeijan vastaisista rikoksista tai "valtionvastaisesta" toiminnasta tuomittujen vankien armahtamista koskevan lain. Jugoslavian oikeusministerin Moncílo Grubacin 9. tammikuuta 2001 antaman lausunnon mukaan kyseinen armahduslaki ei koske terrorismista tuomittuja vankeja. Tämä merkitsee sitä, että noin 700 Kosovon albanialaista vankia ei voida armahtaa, koska heidät on tuomittu "terrorismista".
Miten komissio suhtautuu siihen, että Jugoslavia kieltäytyy vapauttamasta albanialaisia vankeja? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä saadakseen Jugoslavian noudattamaan virallista lupaustaan (katso ulkoministeri Goran Svilanovicin Washingtonissa antamat lausunnot ja presidentti Kostunícan EU:lle antamat lupaukset) vapauttaa kaikki albanialaiset poliittiset vangit?

Kinnock
. (EN) Arvoisa jäsen on oikeassa sanoessaan, että ehdotettu armahduslaki, joka on yhä ehdotuksen asteella käsiteltävänä sekä Serbian parlamentissa että Jugoslavian liittotasavallan parlamentissa, ei koske terrorismitoimista tuomittuja henkilöitä. Euroopan unioni on jo useaan otteeseen pyytänyt kaikkien Kosovon albanialaisten vankien vapauttamista. Belgradissa 8. helmikuuta vieraillut EU:n ministeritroikka ilmaisi huolensa myös siitä, ettei ehdotettu armahduslaki koske Miloeviæin hallinnon aikana poliittisista rikoksista tuomittuja henkilöitä.
Komissio on ollut aktiivisesti mukana näissä aloitteissa, ja Euroopan parlamentin ad hoc -valiokunta, joka kävi paikan päällä 8.-10. helmikuuta, otti myös tämän puheeksi asiasta vastaavien tahojen kanssa. Serbian ja Jugoslavian liittotasavallan viranomaiset ovat ilmoittaneet aikovansa tarkastella uudelleen niiden henkilöiden tilannetta, joita laki ei koske, ja erityisesti aikovansa selvittää, ovatko tuomiot perusteltuja. Vankeja ei valitettavasti ole vielä tähän päivään mennessä vapautettu. EU jatkaa painostusta varmistaakseen, että vangit vapautetaan.

Staes
Kiitokset arvoisalle komission jäsenelle vastauksesta ja rohkaisevista sanoista, mutta meidän on kuitenkin ymmärrettävä, että olemme Euroopan unionin Serbialle antamassa avussa siirtymävaiheessa, jossa siirrytään hätäavusta enemmän rakenteelliseen apuun. Mielestäni olemme nyt todellakin saavuttaneet hetken, jolloin meidän on hieman koputettava puuta. Kosovon albaanit suhtautuvat Kostunican valtakoneistoon hyvin epäluuloisesti. Ihmiset ovat jossakin määrin neuvottomia. On järjestetty nälkälakkoja. Ihmiset haluavat nyt todellakin nähdä edistymistä. Olen ymmärtänyt, että komissiolla on Kostunícan välittömässä lähipiirissä neuvonantaja, joka on myös ansainnut kannuksensa muuten jo Montenegrossa maan presidentin lähipiirissä. Haluaisin kuitenkin pyytää komissiota hyödyntämään siirtymäkautta nyt hyvin konkreettisesti sanoakseen, että emme mene pitemmälle avun myöntämisessä, jos ette ratkaise tätä hellittämätöntä ongelmaa.

Kinnock
. (EN) Ymmärrän hyvin jäsen Staesin esittämät ajatukset ja perustelut, jotka hän on esittänyt aiemminkin. Voin vakuuttaa hänelle, että kaikkia mahdollisimman voimakkaita vaikutus- ja vetoamiskeinoja käytetään, jotta voitaisiin saavuttaa tulos, jota komissio, unioni kokonaisuudessaan ja parlamentin jäsenet - jäsen Staes mukaan luettuna - toivovat ja joka olisi inhimillisen ja oikeudenmukaisen kohtelun mukainen.
Komissio ei kuitenkaan ole - etenkään tässä vaiheessa - halukas harkitsemaan erilaisia pakotteita, myöskään niitä, joita arvoisa jäsen ehdotti, pelkästään siitä syystä, että komissio toimii ja täyttää velvollisuutensa unionin puolesta täysin tietoisena alueen väestön ja järjestöjen pakottavista tarpeista. Toivomme, että voimme tällä hetkellä käytössä olevien keinojen avulla varmistaa mahdollisimman nopeasti tulokset, jotka ovat ihmisläheisiä sekä unionin, komission ja parlamentin toistuvasti ilmaisemien näkemyksien mukaisia.

Dupuis
Arvoisa puhemies, mielestäni oikeusperusta, jonka nojalla komissio työskentelee, on täysin riittämätön. Hækkerup on todennut hyvin yksiselitteisesti, että Belgradin viranomaisten armahduslaki on täysin tarpeeton, koska Hækkerupin mukaan vain YK voi päättää, onko näiden henkilöiden vangitseminen, tuomitseminen ja pidättäminen tarpeen. Ainoa oleellinen kysymys on heidän välitön vapauttamisensa serbien vankiloista ja palauttaminen YK:n viranomaisille Kosovoon. Komission ei siis tarvitse vaatia Kostunícaa säätämään armahduslakia, sen ei tarvitse lähteä mukaan leikkiin, joka kansainvälisen oikeuden mukaan on täysin laiton. Komission ja neuvoston on pakotettava Kotunica ja Djinjiæ noudattamaan kansainvälisen yhteisön määräyksiä, kansainvälinen yhteisöhän vaatii näiden 700 panttivangin palauttamista Yhdistyneiden Kansankuntien viranomaisille.
Haluaisin tietää: mitä komissio aikoo tehdä asian hyväksi?

Kinnock
. (EN) Vaikka minulla ei olekaan mitään syytä epäillä, että arvoisan jäsenen esittämä luku pitää paikkansa, siitä on olemassa erilaisia arvioita. Virallinen arvio tällä alueella ja tämän instanssin hallussa olevista vangeista on 300 eikä 700 vankia. Vetoomuksissamme pyrimme jatkuvasti tekemään selväksi, että vankien lukumäärästä riippumatta tässä täytyy noudattaa inhimillisyyden periaatetta, ja haluamme, että sitä noudatetaan välittömästi.
Vaikka ymmärränkin oikeusperustaa koskevan väitteen, vaikeuttaisimme valmiiksi herkkää tilannetta, jos ryhtyisimme ankariin toimiin tai kehottaisimme muita - myös Yhdysvaltoja - tekemään niin. Kärsivällisyytemme alkaa loppua. Tämä on tehty hyvin selväksi asianomaisille tahoille. Mutta olisi minulta edesvastuutonta ja harhaanjohtavaa antaa ymmärtää, että aiomme kääntää jyrkästi suuntaa tällä tiellä, jota olemme tähän saakka seuranneet ja jonka uskomme johtavan onnistuneeseen ja ihmisläheiseen lopputulokseen.

Puhemies


Myrsini Zorba
Kysymys nro 48 (H-0069/01):
Aihe: Turkin lapsivangit Turkin ihmisoikeusjärjestö HRA:n syytösten mukaan Turkin Diyarbakirin kaupungissa pidätettiin äskettäin 29 lasta. Näitä 9-16-vuotiaita lapsia syytetään osallistumisesta terroristijärjestön toimintaan.
HRA:n mukaan lapsia on kohdeltu raakalaismaisesti, ja he tarvitsevat välitöntä psykologista hoitoa. Lapset ovat vaarassa tulla tuomituiksi monivuotisiin vankeusrangaistuksiin.
Miten komissio aikoo puuttua asiaan Turkin jäsenyysneuvottelujen yhteydessä, jotta nämä nuoret lapset vapautettaisiin välittömästi ja jotta Turkki vakuuttuisi siitä, että sen tulee noudattaa täydellisesti EU:lle antamiaan sitoumuksia maan yhteiskunnallisen ja poliittisen demokratisoitumisen varmistamiseksi?

Verheugen
Arvoisa puhemies, komissio on tietoinen 28 lapsen ja nuoren pidättämisestä Turkissa, kuten parlamentin jäsen kysymyksensä muotoili. Meidän tietojemme mukaan poliisi pidätti 9. tammikuuta pienellä paikkakunnalla Kaakkois-Turkissa 28 lasta ja nuorta. Paikalliset turvallisuusviranomaiset väittivät, että lapset olisivat osallistuneet laittomaan mielenosoitukseen, huutaneet PKK:ta tukevia iskulauseita ja protestoineet Turkin sotavoimien läsnäoloa vastaan Pohjois-Irakissa.
9-16-vuotiaat lapset ja nuoret vangittiin ja vietiin Diyarbakirin vankilaan. Turkin ihmisoikeusjärjestön mukaan lapsia on myös pahoinpidelty vankilassa. Vanhempien ja Turkin ihmisoikeusjärjestön vastalauseiden jälkeen 22 lasta ja nuorta on vapautettu, kuusi 14-17-vuoden ikäistä nuorta on edelleen vangittuna. Komissio on keskustellut asiasta vakavasti Turkin viranomaisten kanssa. Komissio vaatii asian välitöntä ja täydellistä selvitystä. Tapaus huolestuttaa meitä suuresti.
Komissio haluaisi korostaa, että esitetyt syytteet eivät missään tapauksessa voi oikeuttaa - riippumatta siitä, mistä lapsia syytetään, - pidättämään lapsia ja pistämään heitä vankilaan ja pitämään heitä siellä useita päiviä kaukana kodeistaan. Tällainen menettely ei ole missään tapauksessa niiden ihmisoikeuksien mukaista, joita Euroopan unionissa noudatetaan.
Komissio odottaa, että Turkin hallitus huolehtii tästä tapauksesta. Tapaus osoittaa, että Turkissa on ryhdyttävä kiireesti poliittisiin uudistuksiin, jotta Turkki lähestyisi Euroopan unionia ja sen puolustamia arvoja. Komissio muistuttaa, että ihmisoikeuksien laaja suojelu kuuluu poliittisiin kriteereihin, jotka ehdokasvaltion on täytettävä päästäkseen neuvottelemaan Euroopan unionin jäsenyydestä. Tämä on kerrottu myös Turkin liittymiskumppanuuden painopisteissä, jotka komissio esitteli viime marraskuussa.

Zorba
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Vastauksenne oli varsin tyydyttävä. Kun syyttäjä vie kuitenkin jutun oikeuteen ja vaatii syytteissään näiden lasten tuomitsemista vankeuteen jopa viideksi vuodeksi, haluaisin tietää, onko vielä jotain, mitä voisimme tehdä, ja kuinka pitkä on odotusaika.

Verheugen
Hyvä parlamentin jäsen, en voi valitettavasti vahvistaa, että oikeusprosessi olisi ylipäänsä jo alkanut ja että siinä vaadittaisiin rangaistuksia. Tiedän, että Turkin hallitus on ottanut yhteyttä syyttäjäviranomaisiin, mutta emme tiedä hallituksen ja paikallisten viranomaisten yhteydenpidon tuloksia. Olen valmis puuttumaan tähän asiaan uudelleen kaikilla tasoilla, joilla parlamentin jäsen pitää sitä tarpeellisena. Luulen sen olevan hyödyllistäkin, sillä voimakas kansainvälinen painostus ja voimakas kansainvälinen osallistuminen ovat tällaisissa asioissa ainoat asiat, jotka todella auttavat.

Andrews
Kiitän komission jäsentä hänen vastauksestaan. Hän puhuu kuitenkin EU:n arvoista ja normeista. Kun esitin kysymykseni Irakin pommitusten ja Irakiin kohdistettujen pakotteiden jatkamisesta, komissio ei välittänyt siitä, että Irakin vastaisten pakotteiden seurauksena on kuollut 5 000-6 000 lasta. Kun kuulen komission puhuvan EU:n arvoista ja normeista samalla, kun se tukee Irakin vastaisia pakotteita, mietin siksi, kuinka vilpittömästi se suhtautuu Turkin lapsiin.

Verheugen
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, että en pysty ymmärtämään yhteyttä Yhdistyneiden Kansakuntien Irakin vastaisten pakotteiden ja 28 lapsen pidättämisen välillä Turkissa.

Puhemies


Anneli Hulthén
Kysymys nro 49 (H-0085/01):
Aihe: Lastentarvikkeiden turvallisuus Lastentarvikkeiden turvallisuusvaatimuksia koskevaa EU:n lainsäädäntöä on arvosteltu julkisessa keskustelussa ennen kaikkea Ruotsissa. Kuluttajilla on teollisuuteen verrattuna paljon vähäisemmät mahdollisuudet vaikuttaa standardisointiprosessiin. Tietyt tuotteet, joiden kanssa lapset ovat tekemisissä, eivät nykyään ole riittävän turvallisia. Tavoitteena on oltava tuoteturvallisuuden parantaminen siten, että vanhempien ei tarvitse olla koko aikaa varuillaan.
Mitä mieltä komissio on nykyisestä standardisointiprosessista ja kuluttajien ja tuotannon voimasuhteesta, ja voidaanko odottaa, että niitä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin määräyksiä, jotka koskevat lastentarvikkeiden turvallisuutta, sekä muita direktiivin puitemääräyksiä noudatetaan täydellisesti, ja että noudattamista valvotaan?

Toinen osa
Komission jäsen Kinnockille osoitetut kysymykset
Byrne
. (EN) Komissio on täysin tietoinen siitä, kuinka tärkeää on, että kuluttajien edustajat voivat osallistua töiden standardisointiin. Useissa julkilausumissa ja tiedonannoissa on tunnustettu, kuinka tärkeää on, että kaikki asianomaiset osallistuvat tähän prosessiin. Komissio tukee tätä aktiivisesti erilaisten aloitteiden kautta. Komissio antaa vuosittain huomattavan määrän taloudellista tukea - 830 000 euroa vuonna 2001 - eurooppalaiselle standardisointiasioiden kuluttajajärjestölle, joka tunnetaan nimellä ANEC.
On myös tärkeää, että kuluttajajärjestöt ottavat tämän asian painopisteeksi, jotta siihen myönnettäisiin tarvittavat resurssit. Komissio kannustaa jäsenvaltioita ja standardisointielimiä helpottamaan kuluttajien osallistumista standardisointiprosessiin myös kansallisella tasolla.
Yleistä tuoteturvallisuutta koskevassa direktiivissä, jolla pyritään varmistamaan, että markkinoille saatetut tuotteet ovat turvallisia, on eurooppalaisille normeille annettu erityinen tehtävä. Tehtävää on vahvistettu uudessa versiossa, jonka neuvosto ja Euroopan parlamentti piakkoin hyväksyvät. Normien kehittämiseksi komissio aikoo antaa Euroopan standardisointielimille standardien laatimista koskevia toimeksiantoja, joissa tarkennetaan tavoitteena oleva turvallisuuden taso. Kuluttajajärjestöjä kuullaan toimeksiantojen sisällöstä. Komissio tarkistaa, että kehitetyt standardit ovat direktiivin ja toimeksiantojen vaatimusten mukaisia sekä turvallisuuteen että kuluttajien osallistumiseen liittyvien näkökohtien puolesta, ennen kuin standardien tiedot julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.
Komissio tarkistaa huolellisesti, että kaikki direktiivin mukaiset standardien laatimista koskevat toimeksiannot - erityisesti ne, jotka liittyvät lastentarvikkeisiin - toteutetaan asianmukaisesti.

Hulthén
Haluan kiittää komission jäsentä vastauksesta. Minulla on muutamia kysymyksiä. Mitä enemmän luen tästä menettelystä sitä enemmän epäröin. Eikö komission jäsen ole sitä mieltä, että on hieman kummallista, että sääntelyn kohteena olevan teollisuuden, toisin sanoen lastentarvikkeita ja lastenleluja tuottavan teollisuuden, edustajat toimivat itse niiden standardointikomiteoiden puheenjohtajina, jotka kansallisella tai jollain muulla tasolla laativat markkinoille laskettavia tuotteita koskevat säännöt? Eikö komission jäsenen mielestä ole kummallista, että tuotteita, joiden kanssa lapset ovat markkinoilla tekemisissä, ei ole testattu, miksi kukaan ei oikeastaan voi arvioida niiden turvallisuutta?
Eikö komission jäsenestä ole hieman kummallista, että viimeisimmissä ajankohtaisissa tapauksissa, jotka ovat koskeneet esimerkiksi suklaamunia, nallileluja ja helposti syttyviä naamiaisasuja, arviointi on koko ajan onnistunut olemaan teollisuuden eikä lasten etujen mukaista? Mielestäni tarvitsemme ehdottomasti uuden strandardisointimahdollisuuden, jossa lähtökohtana ovat objektiiviset arviointiperusteet, sen sijasta, että ne ovat subjektiivisia ja teollisuuden etujen mukaisia.

Byrne
. (EN) Tämänkaltaisia asioita tarkistetaan jatkuvasti. Kuten tiedätte, yleistä tuoteturvallisuutta koskeva direktiivi on näitä asioita käsittelevä yleinen lainsäädäntökehys. Minä ja yksikköni seuraamme tarkasti lainsäädännön täytäntöönpanoa koko Euroopan unionissa varmistaaksemme, että kuluttajat - ja erityisesti lapset - ovat turvassa vaarallisilta tuotteilta. Tiedätte varmaan, että yleistä tuoteturvallisuutta koskeva direktiivi sisältää suojalausekkeen; tähän suojalausekkeeseen vetosimme viime vuonna, kun esitimme suojatoimia lasten lelujen sisältämien ftalaattien vuoksi. Tämä on yksi toimenpide, jota voidaan käyttää hätätoimenpiteenä lasten suojelemiseksi.

Whitehead
Haluaisin lyhyesti pyytää komission jäseneltä täsmällistä vastausta kysymykseen, jonka monet meistä, jäsen Hulthén mukaan luettuna, ovat esittäneet hänelle aikaisemmin ja joka koskee makeisten ja muiden vastaavien kanssa annettavien muovisten, syötäväksi kelpaamattomien esineiden mahdollista vaarallisuutta. Nämä esineet ovat muovisia, mutta niitä ei ole määritelty tarkemmin. Uskooko hän, että nämä aineet ovat todellakin turvallisia lapsille?

Byrne
. (EN) Jäsen Whitehead, tiedän, että olette erityisen kiinnostunut tästä aiheesta ja olette puinut tätä asiaa yksikköni kanssa jo jonkin aikaa. Tämä aihe kuuluu kuitenkin yritystoiminnan pääosaston ja kollegani, komission jäsen Liikasen, alaan.
Komissiolta on hiljattain pyydetty kantaa sellaisten oheistuotteiden turvallisuudesta, jotka ovat usein elintarvikkeiden mukana erikseen tulevia leluja. Komission yhteistyössä kansallisten viranomaisten kanssa keräämien tietojen pohjalta kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevä komitea, joka perustettiin yleistä tuoteturvallisuutta koskevan direktiivin mukaisesti, päätyi 16. toukokuuta 2000 siihen johtopäätökseen, ettei oheistuotteisiin ole todettu liittyvän mitään erityistä vaaraa. Syötäväksi kelpaamattomat esineet, erityisesti pienet lelut tai pieniä osia sisältävät lelut, eivät ole täysin turvallisia. Vaarat riippuvat kuitenkin syötäväksi kelpaamattoman tuotteen omista ominaisuuksista.
Mahdollisten vaarojen vuoksi kiireellisiä tuoteturvallisuusasioita käsittelevä komitea on päättänyt tutkia tarvetta vahvistaa nykyisiä välineitä, erityisesti lelujen turvallisuutta koskevan direktiivin 88/378 ja siihen liittyvän standardin EN 71/1 tarjoamaa suojaa. Komission toimivaltaiset yksiköt tutkivat parhaillaan mahdollisia parannuksia.

Puhemies
Seuraavia kysymyksiä käsitellään yhdessä, koska ne koskevat samaa aihetta:

Per Gahrton
Kysymys nro 50 (H-0057/01):
Aihe: Väite komission jäsen Kinnockin yrityksestä vaientaa entinen komission jäsen Gradin Ruotsissa 23.1. julkaistujen lehtitietojen mukaan komission jäsen Kinnock olisi vaatinut entiseltä komission jäseneltä Anita Gradinilta ja tämän silloiselta kabinettipäälliköltä Christer Aspilta kirjeitse selityksiä näiden tiedotusvälineissä antamista lausunnoista, jotka koskivat komission hallinnossa ilmenneitä puutteita. Santerin komission eron ja van Buitenenin tapauksen jälkeen luultiin, että komissio oli ymmärtänyt demokraattisen avoimuuden merkityksen ja että se oli luopunut totalitaarisista menetelmistä, joita se oli käyttänyt virkamiestensä, ilmeisesti jopa entisten virkamiestensä, vaientamiseen. Siksi kysyn: Pitääkö paikkansa, että komission jäsen Kinnock on kirjoittanut mainitut kirjeet? Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä vastaavanlaisten tapausten toistumisen estämiseksi?

Jan Andersson
kysymys nro 51 (H-0081/01):
Aihe: Komission suhtautuminen ilmaisunvapauteen Komission entinen jäsen Anita Gradin ja entinen kabinettipäällikkö Crister Asp ovat joutuneet arvostelun kohteeksi eräässä komission kirjeessä. Syynä on se, että he ovat julkisesti tuoneet esiin haastatteluissaan tarpeen selvittää, miten on mahdollista, että ECHO on hävittänyt useita miljoonia Bosnian-apuun tarkoitetuista varoista. Anita Gradin kertoi haastattelussa olevansa lojaali komissiossa tehdyille päätöksille.
Yksi nykyisen komission tärkeimmistä tehtävistä on selvittää edellisen komission aikaisia tapahtumia ja toteuttaa tarvittavat muutokset, jotta vastaavilta tapauksilta vältyttäisiin vastedes. Avoimuus yleisöä kohtaan on tässä tehtävässä ensisijaisen tärkeää.
Millä tavoin komissio katsoo Anita Gradinille osoitetun kirjeen lisäävän avoimuutta ja yleisön luottamusta komissiota kohtaan?
ja

Göran Färm
kysymys nro 52 (H-0122/01):
Aihe: Komission toiminta entisen komissaarin esittämän kritiikin johdosta Vuoden 1997 ns. ECHO-skandaali, jossa väärinkäytösten kautta katosi huomattavia määriä EU-tukea ja jota koskevat paperit katosivat sittemmin EU-komissaarin arkistosta, on herättänyt suurta huomiota Ruotsissa ja Tanskassa. Näissä maissa esitetyssä televisio-ohjelmassa entinen komissaari Anita Gradin ja hänen kabinettipäällikkönsä ovat esittäneet kriittisiä arvioita asian käsittelystä komissiossa.
Onko komissaari Neil Kinnock tähän asiaan liittyen kirjoittanut näille molemmille henkilöille ja korostanut, että heillä ei ole oikeutta arvostella komissiota toimielimenä? Jos odotusten vastaisesti käykin ilmi, että jokin sääntö evää heiltä oikeuden arvosteluun, ilmaisunvapaus EU:ssa ottaisi dramaattisen askeleen taaksepäin.
Millä oikeudellisella perusteella komissaari Kinnock on ilmoittanut entiselle komissaarille ja tämän entiselle kabinettipäällikölle, ettei heillä ole oikeutta esittää tämäntyyppistä kritiikkiä komissiota vastaan?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen arvoisille jäsenille kysymyksistä, jotka koskevat kirjeenvaihtoani ystäväni ja entisen kollegani Anita Gradinin ja hänen entisen kabinettipäällikkönsä Christer Aspin kanssa. Kysymysten ansiosta saan vastata julkisesti ja täydellisesti parlamentille tässä asiassa, jonka tiedän herättäneen kiinnostusta etenkin Ruotsissa.
Tanskan televisio lähetti 13. marraskuuta 2000 dokumenttiohjelman, jossa Anita Gradin ja Christer Asp antoivat lausuntoja, jotka vaikuttivat liittyvän erääseen komission työntekijään, jonka edellinen komissio oli yksimielisesti vapauttanut syytteistä asianmukaisen kurinpitomenettelyn jälkeen. Lähetyksen vuoksi jouduin henkilöstöstä ja hallinnosta vastaavana komission jäsenenä kirjoittamaan 22. marraskuuta Anita Gradinille ja Christer Aspille ja pyytämään heiltä vahvistusta ja selvitystä esitetyistä väitteistä, jotta komissio voisi päättää vaativatko kyseiset väitteet toimia komissiolta.
Tämä oli kirjeen ainoa tarkoitus. En kirjeen sävyssä tai sisällössä vaatinut selityksiä, en esittänyt kritiikkiä, pyrkinyt vaientamaan ketään tai vihjannut millään tavoin, ettei Anita Gradinilla entisen komission jäsenenä tai Christer Aspilla entisenä virkamiehenä olisi oikeutta kritisoida komissiota toimielimenä. Tehdäkseni tämän täysin selväksi tarjoan mielelläni parlamentin jäsenille jäljennökset tästä kirjeestä ja kaikesta muusta asiaankuuluvasta kirjeenvaihdosta heti, kun olen saanut Anita Gradinilta vahvistuksen siitä, ettei hänellä ole mitään tällaista menettelytapaa vastaan. Anita Gradin on saattanut tietooni välikäden kautta, ettei hän vastusta kirjeenvaihdon julkistamista, mutta haluan luonnollisesti kohteliaisuudesta häntä kohtaan saada häneltä suoran vahvistuksen hänen suostumuksestaan.
Anita Gradin vastasi 22. marraskuuta lähettämääni kirjeeseen 29. joulukuuta, ja kirjoitin hänelle uuden kirjeen 25. tammikuuta 2001. Huomautin tuossa kirjeessä Anita Gradinille, että - ja parlamentti tietää tämän hyvin - EU:n toimielimiin sovellettavissa henkilöstösäännöissä on ilmoitettu selvästi, että komissiolla on toimielimenä ja työnantajana oikeudellinen velvollisuus avustaa työntekijöitään puolustautumaan hyökkäyksiltä. Velvollisuuteen kuuluu myös syytteistä vapautettujen henkilöiden puolustaminen epäilyiltä, jotka koskevat heidän syyllisyyttään tekoihin, joista heidät on vapautettu. Kirjeet, jotka lähetin Anita Gradinille ja Christer Aspille 22. marraskuuta liittyivät puhtaasti näihin oikeudellisiin velvollisuuksiin ja näkökohtiin eivätkä mihinkään muuhun.
Sanoin Anita Gradinille 25. tammikuuta päivätyssä kirjeessäni, että vaikka sananvapaus on arvokas asia ja sitä täytyy vaalia, joidenkin mielipiteiden ilmaisemisella - esimerkiksi sellaisten, joiden voidaan katsoa herjaavan muita - saattaa olla oikeudellisia seurauksia kaikissa demokraattisissa yhteiskunnissa, ja niillä voi olla erityisiä seuraamuksia komissiolle työnantajan asemassa olevana EU:n toimielimenä. Tein kirjeessäni myöskin täysin selväksi, ettei 22. marraskuuta lähettämäni kirje ollut tarkoitettu minkäänlaiseksi yritykseksi rajoittaa vapaata mielipiteiden ilmaisemista tai estää Anita Gradinia, Christer Aspia tai ketään muutakaan kritisoimasta komissiota.
Parlamentin jäsenet voivat vakuuttua tästä, kun he pääsevät lukemaan kirjeenvaihdon, kuten toivon tapahtuvan. He saavat samalla todeta, että entisten komission jäsenten ja entisten virkamiesten toimien tutkinta perustuu perustamissopimukseen ja henkilöstösääntöihin. Vastuuntuntoisena ja hyvämaineisena henkilönä entinen komission jäsen Gradin on aina suhtautunut vakavasti perustamissopimuksen mukaiseen vaitiolovelvollisuuteensa. Olen varma, että näin tapahtuu jatkossakin.

Gahrton
Kaikkea sitä kuuleekin! Tuo oli yksi naurettavimmista tekosyistä, jonka olen pitkään aikaan kuullut. Komission jäsen Kinnock sanoo, että tietäisimme, mitä kirjeessä sanottiin, jos olisimme voineet tutustua siihen - on oikein hyvä, jos voimme tehdä niin keskustelun jälkeen. Käännyin komission jäsen Kinnockin toimiston puoleen, jotta olisin voinut tutustua kirjeeseen ennen keskustelua, mutta minulle ilmoitettiin silloin, että saisin mahdollisesti tutustua siihen keskustelun jälkeen.
Tämä osoittaa vain sen, että komission jäsen Kinnockilla ei ole harmainta aavistusta siitä, mistä avoimuus todella merkitsee. Komission jäsen Kinnock ei ole ilmeisesti oppinut mitään skandaalista, joka koski sitä komissiota, johon hän aiemmin kuului - Santerin komissiota, joka kaatui, koska se ei ymmärtänyt avoimuuden eikä korruption ja petosten välistä yhteyttä. Jos komission jäsen Kinnock olisi oppinut jotain komissiolta, johon hän aiemmin kuului, hän olisi ymmärtänyt tilanteen. Tarkoitan siis sen tyylisiä uhkakirjeitä, joita hän mitä ilmeisimmin kirjoitti ja joiden kaltaiseksi komission entinen jäsen Gradin tulkitsi saamansa kirjeen Ruotsin lehdistölle antamiensa lausuntojen perusteella.
Anita Gradinin oli kai täytynyt lukea kirje, ennen kuin hän antoi sitä koskevan lausunnon. Samoin Crister Aspin oli kai täytynyt lukea kirje, ennen kuin hän antoi sitä koskevan lausunnon. Kai he kuitenkin tiesivät, mitä kirjeessä luki, ja he tulkitsivat sen uhkaukseksi. On todellakin loukkaus parlamenttia kohtaan kulkea häntä koipien välissä ja paeta vastuuta niin kuin komission jäsen Kinnock nyt tekee, ja se on häpeäksi parlamentille.

Puhemies
Pyytäisin parlamentin jäseniä pitämään mielessä, että lisäkysymyksiä voidaan esittää. Vastauksessa ei ole tarkoitus nuhdella komission jäsentä vaan esittää sopivaksi katsottuja kysymyksiä. En voi tietää etukäteen, aiotteko esittää kysymyksen, mutta pyytäisin teitä noudattamaan työjärjestystä.

Andersson
Kiitän komission jäsentä vastauksesta. Haluaisin esittää kysymyksen: mitä komission jäsen Kinnockin mielestä pitäisi arvostella? Pitäisikö arvostella sitä, että on kadonnut useita miljoonia, jotka oli tarkoitus käyttää avustustarkoituksiin, ja että veronmaksajien varoja on tuhlattu, vai pitäisikö arvostella niitä ihmisiä, jotka ovat pettyneitä siihen, että näitä kysymyksiä ei ole saatu selvitettyä? Mielestäni tähän pitäisi olla hyvin helppo vastata ja luulen, että Euroopan kansalaisetkin pitävät vastausta itsestään selvänä.
Toinen kysymykseni kuuluu: jos komissio nyt kirjoitti kirjeen komission entiselle jäsenelle Gradinille, komission on täytynyt luulla, että hän hyökkäsi jotain yksittäistä henkilöä vastaan. Olen itse nähnyt kyseisen televisio-ohjelman ja voin sanoa, että hän ei tehnyt niin. Hän oli täysin lojaali komission tekemille päätöksille. Miten saatoitte luulla, että komission entinen jäsen Gradin olisi arvostellut yksittäisiä henkilöitä? Niin teidän on täytynyt luulla, koska kirjoititte kirjeen.

Färm
Kiitos vastauksesta! Komission jäsen Kinnock viittaa Anita Gradinille ja Crister Aspille lähetettyyn kirjeeseen. Mehän emme ole suoraan lukeneet sitä, mutta Ruotsin tiedotusvälineet ovat nyt julkaisseet kopion Crister Aspille lähetystä kirjeestä ja siinä sanotaan televisio-ohjelmaan viitaten - oletan, että asia on esitetty oikein -, että komission jäsen Kinnock on kirjoittanut Crister Aspille: kuten ehkä tiedät, tämä lausunto on oikeudenmukaisesti tai epäoikeudenmukaisesti tulkittu arvosteluksi, joka kohdistuu komissioon toimielimenä. Koska olet aiemmin ollut komission palveluksessa, lausuntosi herättää kysymyksen velvollisuuksistasi, koska komission työntekijänä sinun on noudatettava toisenlaisia palvelussuhteen ehtoja ja sääntöjä.
On selvää, että tätä ei juuri voi tulkita muutoin, kuin että Crister Aspin vihjataan tehneen jotain kiellettyä ja että häntä olisi jopa nuhdeltava asiasta. Esitän sen vuoksi seuraavan kysymyksen: mikä on tämän kirjeen oikeusperusta? Missä oikeudellisissa säännöissä sanotaan, että entisellä kabinettipäälliköllä tai entisellä komission jäsenellä ei ole oikeutta arvostella komissiota toimielimenä ja että heitä voidaan jopa muistuttaa erilaisista palvelussuhteen ehdoista ja säännöistä?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi sanoa jäsen Färmille, että jos hän tarkastelee henkilöstösääntöjä, joiden alainen Crister Asp on, hän huomaa, millä perusteella entinen työnantaja kirjoitti Crister Aspille, ja jäsen Färm huomaa myös, että kirjeen sisältö on täysin yhdenmukainen tiedonvälitystä koskevien sääntöjen ja suositusten kanssa - ei sen enempää eikä sen vähempää.
Jäsen Anderssonilla voi olla oma näkemys tapauksesta, johon television dokumenttiohjelmassa viitattiin. Siitä ei ole kyse tässä eikä kirjeessäni Anita Gradinille, mutta demokratian kannattajana hän varmasti ymmärtää tämän. Ruotsissa, kuten kaikissa muissakin jäsenvaltioissa tai demokraattisissa yhteiskunnissa, täytyy noudattaa varovaisuutta, kun esitetään henkilöstä, joka on vapautettu jostakin syytteestä, lausuntoja, joiden voidaan tulkita herjaavan tätä henkilöä. Tämä on yleinen sääntö, jonka kaikki demokratian kannattajat ymmärtävät ja jota he vaalivat, mutta koska komissio on työnantajana toimiva toimielin, tähän liittyy vielä se, että - kuten aiemmin mainitsin - jos hyökkäyksen kohteena on komission virkamies ja jos kyseinen komission virkamies on vapautettu syytteistä asianmukaisen käsittelyn jälkeen, niin tämä virkamies voi vaatia komissiolta, eli veronmaksajilta, henkilöstösääntöjen 24 artiklan nojalla varoja puolustautuakseen väitettyyn herjaukseen liittyvässä jutussa.
Entiselle komission jäsenelle Anita Gradinille ilmoitettu asia, jonka hän varmasti ymmärtää hyvin - etenkin, kun selitin sen perusteellisesti viimeisessä kirjeessäni - liittyy vain tähän oikeudelliseen tosiasiaan ja komission asianmukaiseen tapaan suorittaa tehtävänsä laillisesti muodostettuna organisaationa, jolla on lainmukaisia velvollisuuksia henkilöstösääntöjen muodossa.
Jäsen Anderssonilla voi olla oma näkemys niistä tapauksista, joihin television dokumenttiohjelmassa viitattiin. Hänellä on oikeus näihin näkemyksiinsä olivatpa ne sitten oikeat, väärät, perustellut tai muunlaiset, mutta hän ymmärtää varmasti, että kaikki toimet, joihin on ryhdytty dokumenttiohjelmassa nimettyjen henkilöiden - ja etenkin yhden heistä -kohdalla, liittyvät oikeudellisiin kysymyksiin - kuten painotin kirjeessäni Anita Gradinille ja aiemmassa vastauksessani - eivätkä laajempiin arvosteluihin, jotka ovat täysin jäsen Anderssonin näkemysten ja omantunnon asioita. En sano enkä tee mitään sellaista, mikä voisi aiheuttaa turhia ja perusteettomia kustannuksia komissiolle, Euroopan unionille ja veronmaksajille, kun on olemassa muita keinoja, joilla voidaan varmistaa, että lakia noudatetaan yksityishenkilöitä koskevissa asioissa.
Haluan sanoa jäsen Gahrtonille, ettei tässä ongelmana ole avoimuus, vaan hänen kuulonsa tai ymmärryksensä heikkous. Sanomani ei ollut naurettavaa. Lähetän hänelle jäljennöksen vastauksestani, ja kun Anita Gradin antaa minulle luvan julkistaa käymämme kirjeenvaihdon, mukaan luettuna hänelle 25. tammikuuta virkani puolesta lähettämäni henkilökohtaisen kirjeen, jäsen Gahrton saa sen nähtäväkseen. Olen kuitenkin varma, että henkilönä, joka arvostaa hyviä käytöstapoja ja tunnustaa henkilökohtaisen kirjeen luonteen, hän ymmärtää, etten voi julkistaa Anita Gradinille kirjoittamaani kirjettä. Jos Anita Gradin haluaa julkistaa kirjeen tai antaa minulle luvan julkistaa sen, minulla ei ole mitään sitä vastaan, ja kuten olen jo sanonut, hän on antanut ymmärtää välikäden kautta, että hän suostuu siihen. Se ei hämmästytä minua lainkaan - tunnen Anita Gradinin erittäin hyvin - mutten voi julkistaa kirjettä, ennen kuin hän on vahvistanut suostumuksensa. Kirjeen sisältö ei missään tapauksessa ole mikään salaisuus.
Toivon vain, että jäsen Gahrtonin ymmärryskyky kehittyy huomattavasti siihen mennessä, kun hän saa kirjeen luettavakseen, sillä hän on toistaiseksi osoittanut, että hänellä on kaikkein alkeellisin käsityskyky.

Sjöstedt
Minulla on lisäkysymys, joka koskee Tukholmassa sijaitsevaa komission edustustoa ja sen aikaisempaa johtajaa, Stenebergiä.
Kuten komission jäsen varmasti tietää, parhaillaan on käynnissä rikostutkinta, joka koskee Tukholmassa sijaitsevassa komission edustustossa tapahtuneita taloudellisia petoksia. Ruotsin poliisi on aloittanut useiden työntekijöiden kuulustelut ja haluaa kuulustella Stenebergiä, joka on nyt ylennetty ja toimii komissiossa Brysselissä. Steneberg on kieltäytynyt tekemästä yhteistyötä Ruotsin poliisin kassa ja matkustamasta Tukholmaan kuulusteltavaksi.
Eikö olisi kohtuullista, että te vastuullisina henkilöinä kehottaisitte työntekijöitänne tai jopa käskisitte heitä saapumaan kuulusteluihin; tämän tarkoituksena on selvittää talousrikoksia, joita on esiintynyt komission vastuualueilla?

Kinnock
. (EN) Tämä kysymys ei liity mitenkään listalla olevaan kysymykseen. Vastaan siihen kuitenkin avoimuuden nimissä.
Arvoisan jäsenen mainitsema henkilö, joka on komission virkamies, on ilmoittanut olevansa täysin valmis vastaamaan kaikkiin ruotsalaisen syyttäjän tiedusteluihin. Se tapahtuu asianmukaisesti.

Puhemies


Maj Britt Theorin
Kysymys nro 53 (H-0083/01):
Aihe: Pääjohtajan virkaa hakevat Komission muistion "Targets for the Recruitment and Appointment of Women 2000" mukaan naisten osuuden A1- ja A2-viroissa tulee kasvaa 20 % vuoteen 2005 mennessä. Viimeisten saamieni tietojen mukaan komission 49 pääjohtajasta naisia on edelleenkin vain 3. On siksi yllättävää, että komissio on jälleen valinnut miehen kehitysyhteistyön pääosaston pääjohtajaksi huolimatta siitä, että ehdolla oli myös erittäin pätevä naispuolinen hakija. Valintalautakunnassa oli kahdeksan miestä.
Miten tasa-arvoisuutta valvotaan komission pääjohtajien nimityksissä?

Kinnock
. (EN) Komissio on täysin tietoinen tarpeesta kasvattaa naisten määrää A1- ja A2-viroissa. Siksi vuodesta 1995 lähtien on asetettu vuotuisia tavoitteita naisten nimittämiseksi edellä mainittuihin palkkaluokkiin ja muihin johtotehtäviin.
Komission kokonaistavoite, joka ilmoitettiin toimikautemme alussa vuonna 1999, on kaksinkertaistaa naisten määrä näiden kahden palkkaluokan viroissa tämän toimikauden aikana ja nostaa siten naisten määrää A1- ja A2-viroissa 44:ään tai 20 prosenttia vuoteen 2005 mennessä. Tämän saavuttamiseksi laaditaan vuosittaiset tavoitteet palkkaluokissa kunakin vuonna ennakoitujen virkojen vapautumisten perusteella. Vuonna 2000 tavoitteena oli nimittää kaksi naista A1-virkaan ja 5 naista A2-virkaan. Nämä tavoitteet ylitettiin, kun A1-virkaan nimitettiin kolme naista ja A2-virkaan nimitettiin seitsemän naista. Täten A1-palkkaluokan 54 viranhaltijasta naisia on tällä hetkellä neljä ja A2-palkkaluokan 178 viranhaltijasta naisia on 21.
Komissio aikoo jatkaa vuosittaisten tavoitteiden asettamista, sillä se on selvästi edistänyt sukupuolten välistä tasapainoa, vaikkei ilmeisestikään tarpeeksi. Komissio vahvistaa vuoden 2001 tavoitteen ensi kuussa. Tavoitteiden asettamisen lisäksi valintalautakuntien jäsenille muistutetaan, että heidän täytyy ottaa huomioon yhtäläisten mahdollisuuksien periaate ehdokkaiden valinnassa. Komissio pyrkii nimittämään virkaan aina parhaiten soveltuvan ehdokkaan, ja jos ehdokkaat ovat yhtä päteviä johonkin virkaan, naispuolinen ehdokas asetetaan etusijalle. Lopputuloksen täytyy syntyä toimivaltaisen viranomaisen objektiivisesta arvioinnista kussakin tilanteesta, eikä kummankaan sukupuolen edustajia siis suosita automaattisesti.
Arvoisan jäsenen mainitsemassa tapauksessa nimityksiä käsittelevä neuvoa-antava komitea valitsi parhaiden hakijoiden joukkoon erittäin pätevän naishenkilön. Komission mielestä virkaan valittu ehdokas oli kuitenkin paremmin perehtynyt kyseiseen virkaan liittyviin tehtäviin.

Theorin
Kiitos komission jäsen, valitettavasti naisilla on näkymätön katto vastassaan myös EU:n toimielimissä. Olen kiitollinen ja iloinen siitä konkreettisia tavoitteita sisältävästä toimintasuunnitelmasta, johon olette kiinnittäneet huomiota, mutta se edellyttää myös päätettyä aikataulua. On erittäin ilahduttavaa, että haluatte torjua syrjintää. Koska komissio on nyt kuitenkin jälleen kerran valinnut miehen pääjohtajaksi - tällä kertaa kehitysyhteistyön pääosastolle - mietin sitä, ovatkohan komission tavoitteet vain retoriikkaa.
Kahdeksasta miehestä koostuva valintalautakunta sai valita joko naisen, jolla on paljon poliittista ja hallinnollista kokemusta korkealla tasolla ja jolla on vankkaa ulkomaan kokemusta, tai miehen, jolla ei ole poliittista taustaa, jolla on vähemmän hallinnollista kokemusta eikä lainkaan ulkomaan kokemusta. Voin vain tehdä sellaisen johtopäätöksen, että miespuolinen ehdokas valittiin kiintiön perusteella.
Ruotsissa valitamme työmarkkinatuomioistuimeen, ja valitus menee läpi tapauksissa, joissa ilmenee huomattavasti vähemmän syrjimistä kuin mistä tässä on kyse. Onko komissio valmis purkamaan päätöksensä ja antamaan tämän tehtävän pätevimmälle ehdokkaalle, vai onko asiasta valitettava EY:n tuomioistuimeen? Onko komissio valmis siihen, että jatkossa ainakin 50 prosenttia valintalautakunnan jäsenistä on naisia, että se ei koostu pelkästään miehistä?

Kinnock
. (EN) Kuten arvoisa jäsen korosti, järjestelmä, jota pyrimme kehittämään Euroopan komissiossa, ei ole vielä lähelläkään samaa tasoa kuin järjestelmät, jotka ovat olleet käytössä jo usean vuoden ajan Ruotsissa ja joissakin muissa jäsenvaltioissa. Emme voi tehdä tällä hetkellä muuta kuin tavoitella korkeimpia standardeja, joita suosittelemme lämpimästi kaikille muille koko Euroopan unionissa. Minä ja kollegani nykyisessä komissiossa haluamme vilpittömästi yltää näiden standardien tasolle.
Haluaisin vastata arvoisan jäsenen tarkoin määrittelemiin kysymyksiin. Naisten osuus on liian pieni kaikilla tasoilla, myös johtotehtävissä, kaikissa Euroopan unionin toimielimissä. Kuten arvoisa jäsen ystävällisesti tunnusti, teemme Euroopan komissiossa paljon töitä tilanteen korjaamiseksi. Mutta esimerkiksi Euroopan parlamentissa on uskoakseni kymmenen johtajan joukossa vain yksi nainen. Tilanne neuvostossa ei ole varmasti edes niinkään hyvä. Kaikissa toimielimissä, myös esimerkiksi yhteisöjen tuomioistuimessa ja tilintarkastustuomioistuimessa, tarvitaan selvästi huomattavaa parannusta tilanteeseen, ja olen erittäin iloinen, että pääsen täällä parlamentin kyselytunnilla korostamaan tätä jälleen kerran hyvin painokkaasti.
Uskon, että saavutamme tavoitteemme vuoteen 2005 mennessä. Tavoitteet eivät ole liian kunnianhimoisia. Komissiossa moni on varmasti sitä mieltä, että tavoitteet ovat liian vaatimattomat. Ne ovat kuitenkin realistiset, kun otetaan huomioon lähtökohta. Toivomme, että kun ainakin 20 prosenttia johtotehtävistä on naisten hallussa ennen tämän komission toimikauden päättymistä, seuraavalla komissiolla on tukevampi ja korkeampi perusta, jolta se voi lähteä rakentamaan todellista sukupuolten välistä tasapainoa koko komissiossa ja erityisesti johtotasolla.
Vastaan arvoisan jäsenen siihen huomioon, että valintalautakunta koostuu pelkästään miehistä. Kyse ei ole varsinaisesta valintalautakunnasta, vaan nimityksiä käsittelevästä neuvoa-antavasta komiteasta. Ehdokkaiden lopullisen valinnan tekevät asiasta vastaava komission jäsen, minä henkilöstöhallinnosta vastaavana komission jäsenenä sekä komission puheenjohtaja. Tässä tapauksessa valintaan - kuten aiemmin mainitsin - ei vaikuttanut minkäänlainen kritiikki tai epäkunnioitus naispuolisen ehdokkaan pätevyyttä kohtaan, vaan se, että valittu ehdokas soveltui paremmin kyseiseen virkaan liittyviin tehtäviin. Miespuolinen ehdokas ei saanut mitään sukupuoleen perustuvaa erityiskohtelua.

Harbour
Arvoisa puhemies, voisiko komission jäsen Kinnock tämän keskustelun yhteydessä vahvistaa parlamentille, että saavutuksille ja ansioille perustuva urakehitys on niiden uudistusten perustana, jotka parlamentti hyväksyi viime vuonna? Kertoisiko hän meille samalla, kuinka hän edistyy jäsenneltyjen työsuoritusten arviointien ja lineaarisen urajärjestelmän käyttöönotossa komissiossa?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, kuten jäsen Harbour tietää, tämä kysymys liittyy suoraan jäsen Theorinin esittämään kysymykseen, sillä uskomme, että arviointeihin ja entistä lineaarisemman urajärjestelmän kehittämiseen liittyvien muutosten perusteluina on muun muassa naispuolisten virkamiesten oikeudenmukaisempi kohtelu sekä naisten, ja etenkin perheellisten naisten, komissioon palkkaamisen tekeminen houkuttelevammaksi.
Etenemisestä voin kertoa, että komissio tarkastelee 28. helmikuuta 2001 kahdeksaa yksityiskohtaista ehdotusluonnosta, joista sen jälkeen kuullaan koko henkilöstöä ja joista henkilöstön edustajat käyvät viralliset neuvottelut, sekä kahta suuntaa-antavaa asiakirjaa, joista toinen liittyy palkkoihin ja eläkkeisiin ja toinen lineaarisempaan urajärjestelmään. Olemme siis lineaarisen urajärjestelmän, järjestelmällisten arviointien ja useiden täydentävien toimien alalla edenneet muodollisten ehdotusten laatimiseen ja niiden yksityiskohtaisen tarkastelun aloittamiseen. Tarkoituksemme on saada kesätaukoon mennessä valmiiksi joko ehdotukset komission päätöksiksi - jotka ovat lainvoimaisia - tai sellaiset ehdotukset parlamentille ja neuvostolle, joissa vaaditaan muutoksia henkilöstösääntöihin.
Parlamentin tuki ja kiinnostus on korvaamattoman arvokasta kaikissa näissä uudistustoimissa, niin sukupuolten välisen tasapainon parantamiseen liittyvissä kuin niissäkin, joilla pyritään parantamaan komission henkilöstön tehokkuutta ja henkilöstön ammattitaitoista tukemista. Toivon, että tämä tukeminen ja ymmärrys jatkuu.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minua kiinnostaisi kuulla, onko kotimaakin oikeastaan naisten valintakriteeri?

Kinnock
. (EN) Arvoisa puhemies, komissio pyrkii täyttämään velvollisuutensa ja ylläpitämään kohtuullisen tasapainoista sukupuolijakaumaa, eikä vain johtotehtävissä vaan koko komission henkilöstössä. Teemme tämän siksi, että Euroopan unioni on ainutlaatuinen monikansallinen ja monikielinen unioni, ja on olennaisen tärkeää, että unionin täytäntöön paneva hallintoelin heijastaa komission henkilöstön kulttuurista ja kielellistä monipuolisuutta.
Sama koskee nykyistä tasapainoisemman sukupuolijakauman turvaamista. Voin vakuuttaa arvoisalle parlamentin jäsenelle, ettei ketään suosita sukupuolen, synnyinmaan tai kotimaan perusteella. Pyrimme maksimoimaan ansioiden painottamista samalla, kun yritämme useiden eri keinojen avulla tasapainottaa sukupuolijakaumaa sekä ylläpitämään maantieteellistä tasapainoa, kuten tällaisen monikansallisen organisaation kuuluu.
Komission jäsen Byrnelle osoitetut kysymykset

Puhemies


Niels Busk
Kysymys nro 54 (H-0011/01):
Aihe: BSE-päätökset Voiko komissio kertoa, millainen tilanne kussakin jäsenvaltiossa vallitsee joulukuussa 2000 tehtyjen BSE-taudin vastustamista koskevien päätösten seurauksena?
Miten päätöksiä toteutetaan yksittäisissä maissa ja miten komissio valvoo, että päätöksiä noudatetaan asianmukaisella tavalla? Millaisia valvontatoimia on toteutettu? Miten komissio valvoo, että lihaluujauhoa ei jäsenvaltioissa käytetä rehuissa? Onko kaikilla mailla jäljellä riittävästi kapasiteettia ja noudatetaanko kaikissa niissä eläinten täydellistä rekisteröintiä niin, että mahdollinen tartunta voidaan jäljittää? Kuinka monta eläintä kussakin maassa on kerääntynyt? Kuinka paljon tuhottavia teurasjätteitä on kertynyt ja miten tuhottavia jätteitä säilytetään?

Byrne
. (EN) Komissio on saanut hiljattain jäsenvaltioilta tietoja siitä, miten niissä on pantu täytäntöön BSE:n valvontatoimenpiteitä ja erityisesti uusia eläinten rehuja koskevia toimenpiteitä ja eläinten BSE-testejä. Tiedot annettiin vastauksena jäsenvaltioille 5. tammikuuta 2001 lähetettyyn kyselylomakkeeseen. Komissio on saanut kyselylomakkeen avulla kohtuullisen kattavan kuvan tavasta, jolla toimenpiteet on toteutettu, ja se vaikuttaa kaiken kaikkiaan tyydyttävältä. Työasiakirja, jossa oli tiivistelmä jäsenvaltioiden vastauksista kyselylomakkeeseen, jaettiin keskustelun pohjaksi 29. tammikuuta kokoontuneelle maatalousneuvostolle.
Jäsenvaltiot ovat vastuussa näiden toimenpiteiden täytäntöönpanosta. Rehua koskevan kiellon tapauksessa täytäntöönpanoon sisältyvät rehujen säännölliset mikroskooppitutkimukset sekä rehun valmistuslaitosten tarkistukset. Tämän puolestaan tarkistaa eläintarvike- ja eläinlääkintätoimiston henkilökunta, joka on jo käynyt useissa jäsenvaltioissa vuoden 2000 joulukuusta lähtien ja aikoo käydä jäljelle jäävissä maissa vuoden 2001 alkupuolella. Näistä tarkistuskäynneistä laadittavat kertomukset annetaan parlamentille ja julkaistaan Internetissä tavalliseen tapaan.
Nautaeläinten tunnistamista ja rekisteröintiä koskevassa lainsäädännössä tarkennetaan, että jokaisen jäsenvaltion täytyy luoda kansallinen nautaeläimiä koskeva tietokanta ja että tietokoneistettujen tietokantojen piti olla toiminnassa viimeistään 31. joulukuuta 1999. Komissio on tarkistanut kansallisten nautaeläimiä koskevien tietokantojen toimivuuden Itävallassa, Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Luxemburgissa, Alankomaissa ja Yhdistyneen kuningaskunnan kohdalla Pohjois-Irlannissa. Portugali, Ranska ja Saksa ovat pyytäneet kansallisten tietokantojensa toimivuuden tunnustamista, ja komissio tutkii parhaillaan näitä pyyntöjä. Komissiolla ei ole tarkkoja lukuja jäsenvaltioihin kerääntyneen käsitellyn eläinvalkuaisen määrästä. Komissio tietää, että näiden aineiden hävittäminen tuottaa joillekin jäsenvaltioille vaikeuksia ja että nuo jäsenvaltiot etsivät aktiivisesti ratkaisua.

Busk
Arvoisa komission jäsen, kiitän vastauksestanne. Olen erittäin tyytyväinen siihen, että seuraavassa maatalousvaliokunnan kokouksessa saamme tiedon kyselyn tuloksesta. Vastauksestanne käy kuitenkin ilmi, että yksittäisten jäsenvaltioiden olosuhteissa esiintyy hyvin suuria eroja, joiden tiesimme olevan olemassa jo ennen 1. joulukuuta. Aikaahan on kulunut vasta hyvin vähän. Terveyteen liittyvän tilanteen kohdalla aikaa ei saisi kulua kovin kauan, ei kuluttajien eikä maanviljelijöiden kannalta. Aika on kortilla myös sen vuoksi, että yksittäisten jäsenvaltioiden maanviljelijöiden välinen kilpailu on tällä hetkellä vääristynyt, koska korvaukset ovat hyvin erilaisia. Arvoisa komission jäsen, toivon, että vauhdin määräisivät hitaimpien valtioiden sijasta nopeimmat valtiot, koska olen melko varma siitä, että pääsisimme silloin tilanteeseen, jossa kaikki 15 nykyistä EU:n jäsenvaltiota olisivat panneet täytäntöön nämä BSE-päätökset.

Byrne
. (EN) Pidän erittäin tärkeänä sen varmistamista, että meillä on yhteisön toimenpiteitä kaikkiin näihin asioihin ja että kaikki jäsenvaltiot soveltavat yhteisön oikeutta samalla tavalla. Näin ei välttämättä ollut viime vuoden alku- ja loppupuolella, mutta näen merkkejä siitä, että tämä voitaisiin saavuttaa nyt esitettyjen yhteisön toimenpiteiden myötä. Uskon vakaasti, että erot jäsenvaltioiden välillä kuuluvat pian menneisyyteen.

Puhemies


Manuel Medina Ortega
Kysymys nro 55 (H-0019/01):
Aihe: Hullun lehmän tauti Miten komissiossa ja jäsenvaltioissa on seurattu Euroopan parlamentin vuonna 1997 laatimaa mietintöä hullun lehmän taudiksi kutsutusta sairaudesta? Mihin toimiin komissio on ryhtynyt, jotta jäsenvaltiot noudattaisivat taudin ennaltaehkäisyä koskevaa yhteisön lainsäädäntöä?

Byrne
. (EN) Komissio vastasi parlamentin vuonna 1997 laatimaan mietintöön BSE:stä esittämällä lopullisessa konsolidoidussa kertomuksessaan kunnianhimoisen työohjelman. Parlamentille antamissaan kahdessa puolivuosittaisessa seurantakertomuksessa komissio esitti kattavan yleiskatsauksen hätätoimenpiteistä, joita on toteutettu BSE:n torjumiseksi, eläinten rehun turvallisuuden lisäämiseksi ja uuden lähestymistavan toteuttamiseksi tieteellisten lausuntojen, riskianalyysin ja tarkastusten alalla.
Komission yksiköt on järjestelty uudelleen, jotta voitaisiin varmistaa tieteellisten komiteoiden riippumattomuus ja avoimuus, tarkastuslaitoksen vahvistaminen ja kuluttajasuojan irrottaminen markkinoista.
Olemme saaneet kattavan sarjan lainsäädännöllisiä toimenpiteitä, joista komissio on säännöllisesti tiedottanut parlamentille. Näihin toimenpiteisiin kuuluu esimerkiksi vaatimus poistaa ja hävittää tietyt riskiainekset, käsitellä eläinjätteet painekattilassa ja seurata aktiivisesti eläinkantaa TSE:n (tarttuvan spongiformisen enkefalopatian) havaitsemiseksi. Komissio on myös hyödyntänyt Amsterdamin sopimuksen uutta säännöstä ja ehdottanut yhteismenettelyn mukaisesti tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisemistä ja valvontaa sekä eläimistä saatavien sivutuotteiden käsittelyä koskevia asetuksia. Näiden asetusten avulla kootaan yhteen kattavaan lakitekstiin laaja kokoelma toimenpiteitä, jotka perustuvat tällä hetkellä yhteisön eläinlääkintää koskevan lainsäädännön suojalausekemääräyksiin. Jos neuvottelut etenevät odotusten mukaisesti, olisi TSE:tä koskeva asetus tarkoitus hyväksyä ensi kuussa.
Parlamentin odotetaan äänestävän lähiaikoina eläimistä saatavia sivutuotteita koskevasta asetusehdotuksesta. Siihen saakka komissio jatkaa tilanteen seuraamista paikan päällä, pyytää tieteellisiä lausuntoja ja ryhtyy tarvittaessa oikeudellisiin toimenpiteisiin. Eläintarvike- ja eläinlääkintätoimiston säännöllisten tarkastuskäyntien yhteydessä kerätyt todisteet sekä tieteellisen ohjauskomitean lausunnot on otettu komission kuluttajansuojapolitiikan perustaksi.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen vastauksestaan ja panen merkille, että komissio on todellakin edistynyt lainsäädännössä huomattavasti vuoden 1997 jälkeen.
Haluaisin esittää lisäkysymyksen, sillä äänestäjäni ovat hämmentyneitä Espanjan viranomaisten valtavien virheiden ja ristiriitaisten tekojen takia. Tarkemmin sanottuna erään alueen maatalousministeri on määrännyt, että kuolleet lehmät viedään avonaiseen kaivokseen. Yksi ministeri on sanonut yhtä ja toinen toista. Saksassa sentään ministereitä on eronnut virasta. Kysymykseni kuuluu: aikooko komissio lainsäädäntötoimien ohella ryhtyä täytäntöönpanotoimiin näissä valtioissa? Voiko komissio puuttua asiaan nykyistä näkyvämmin jäsenvaltioissamme taatakseen kansalaisten turvallisuuden? Onko komissio missään vaiheessa harkinnut jäsenvelvoitteiden noudattamatta jättämistä koskevaa menettelyä kirjeen muodossa, jotta yhteisön kansalaiset huomaisivat, että komissio todellakin valvoo heidän turvallisuuttaan ja terveyttään?

Byrne
. (EN) On erittäin tärkeää, että jäsenvaltiot panevat täytäntöön yhteisön tasolla käyttöön otetut turvatoimenpiteet. Yhteisön laajuisen lainsäädännön laatimisesta ei ole paljon hyötyä, jos jäsenvaltiot eivät pane sitä täytäntöön täydellisesti ja jämerästi.
Komissiolla on useita keinoja toimia, jos jokin jäsenvaltio jättää jatkuvasti panematta täytäntöön asianmukaisesti näitä turvallisuutta koskevia lakeja. Komissio voi esimerkiksi käynnistää määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn jäsenvaltiota vastaan tai ryhtyä yhteisön toimenpiteisiin, joihin voi kuulua sellaisten turvallisuusmääräysten antaminen, joilla kyseistä jäsenvaltiota estetään viemästä tuotteita maasta. Oletan, että kun nyt puhutte näistä asioista, viittaatte erityisesti naudanlihaan.
Nämä ovat selvästi erittäin voimakkaita toimenpiteitä. Niitä täytyy soveltaa, kun jäsenvaltiot jättävät panematta täytäntöön turvatoimenpiteitä. Näitä toimenpiteitä ei pidä kuitenkaan toteuttaa kuin tapauksissa, joissa sääntöjä on rikottu jo pitkään. On voitava todeta, ettei jäsenvaltio yleensäkään piittaa laeista. Muutama yksittäinen tapahtuma ei riitä määräysten rikkomisesta johtuvan menettelyn aloittamiseen tai edellytä ryhtymistä yhteisön toimenpiteisiin.
Yksikköni ja minä seuraamme tiiviistä tätä asiaa varmistaaksemme, että määräyksiä noudatetaan ja kuluttajia suojellaan kunnolla niin laeilla kuin lakien täytäntöönpanollakin.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, en aio käyttää enkä hukata aikaa vastaamiseen tai sellaisten jäsenvaltioiden arvostelemiseen, jotka noudattavat tai eivät noudata lainsäädäntöä, vaan haluan esittää komission jäsenelle useita konkreettisia kysymyksiä yhdenmukaistamisesta. Jos jäsenvaltioita vaaditaan - ja olen tästä samaa mieltä, arvoisa komission jäsen - noudattamaan täältä käsin saneltuja sääntöjä, sääntöjen on oltava selkeitä ja samat kaikille.
Minkälaista noudattamisastetta voidaan vaatia, kun puhumme testien soveltamisesta? Jäsenvaltioita vaaditaan soveltamaan 30:tä kuukautta, ja ne ovat siitä samaa mieltä, mutta jotkin jäsenvaltiot soveltavat jo 24:ää kuukautta. Millaiset takeet kuluttajille annetaan? Ettekö ole sitä mieltä, että tämä asia aiheuttaa suurta huolta ja turvattomuutta kuluttajien keskuudessa?
Voisin sanoa samaa selkärangan poistamisesta riskiaineksen kohdalla. Selkärangan poistamisesta puhutaan vain kahdessa jäsenvaltiossa ja yli 30 kuukauden ikäisten eläinten kohdalla; joidenkin jäsenvaltioiden kohdalla on tehty poikkeuksia, mutta minkälaisia? Miksi näitä poikkeuksia on tehty? Miksi pysyvä eläinlääkintäkomitea teki 7. helmikuuta tänä vuonna arvioinnin selkärangan poistamiseksi yli 12 kuukauden ikäisiltä eläimiltä? Mitä yhdenmukaistamiselle on tapahtunut?
Arvoisa komission jäsen, on erittäin vaikeaa antaa kuluttajille takeita naudanlihan turvallisuudesta, kun lainsäädännössä on tällaisia poikkeamia.

Byrne
. (EN) On tärkeää selventää, mistä me puhumme. Jos ymmärrän oikein, arvoisa jäsen kysyy minulta toimenpiteistä, jotka pysyvä eläinlääkintäkomitea vahvisti viime viikolla ja jotka koskevat selkärangan poistamista selkäytimen lisäksi.
Selkäydin nimettiin erikseen määritellyksi riskiainekseksi jo kauan sitten, ja se on siksi poistettu eläimiltä useissa jäsenvaltioissa jo pitkään: sen poistaminen tuli lain nojalla pakolliseksi Euroopan unionin kaikissa jäsenvaltioissa 1. lokakuuta 2000. Jos viittaatte selkärankaan, vastaan teille, että ehdotus, jonka esitin viime viikolla pysyvän eläinlääkintäkomitean hyväksyttäväksi, perustui täysin tieteellisen ohjauskomitean lausuntoihin.
Yli 95 prosenttia tartunnan aiheuttajista sijaitsee sairaan eläimen erikseen määritellyssä riskiaineksessa. Tutkijat uskovat, että selkärangan poistaminen pienentää riskiä muutamalla prosenttiyksiköllä, joten puhuttaessa yleisesti erikseen määritellyn riskiaineksen poistamisesta, tämä on äärimmäinen varotoimi. Kun tieteellinen ohjauskomitea pohti tämän tarpeellisuutta, se tutki jäsenvaltioista saatua aineistoa ja päätyi siihen tulokseen, että selkäranka on syytä poistaa jäsenvaltioissa, joissa esiintyy BSE:tä tai joissa ei ole käytössä valvontatoimia, jotka vastaavat erittäin matalaa BSE-tapausten esiintymistä. Tämän lausunnon pohjalta päätettiin myöntää vapautus mainitsemillenne viidelle jäsenvaltiolle, joista kahdessa oli käytössä erittäin tiukat valvontatoimet ja kolme kuului viime heinäkuussa julkaistun maantieteellisen riskiarvion luokkaan 2, eli maihin, joissa riski on hyvin pieni. Vapautukset myönnettiin siis näiden syiden perusteella.
Kyseessä on yhteisön laajuinen toimenpide. Se koskee kaikkia jäsenvaltioita. Tietyissä tilanteissa, yksittäisten jäsenvaltioiden kohdalla ja puhtaasti minua neuvoneiden tutkijoiden lausuntojen perusteella katsottiin kuitenkin, että tiettyjä poikkeuksia voidaan tehdä. Sen lisäksi, että tieteellinen ohjauskomitea antoi lausunnon, jolle tämä päätös perustui, myös pysyvä eläinlääkintäkomitea päätyi samaan johtopäätökseen kuin komissio.
Tämä oli perusteltu toimenpide. Useiden jäsenvaltioiden mielestä siinä mentiin liian pitkälle. Joidenkin jäsenvaltioiden mielestä siinä ei menty tarpeeksi pitkälle. Pyrimme näissä olosuhteissa suhteutettuihin toimenpiteisiin.
Kun mainitsette 24 kuukauden rajan, oletan, että viittaatte vaatimukseen testata yli 30 kuukauden ikäiset eläimet. Yksi jäsenvaltio on laskenut ikärajan omalla alueellaan 24 kuukauteen, mutta tällä ei ole mitään vaikutuksia kaupankäyntiin tämän valtion ja muiden jäsenvaltioiden välillä. Kyseinen jäsenvaltio katsoi aiheelliseksi laskea ikärajan 24 kuukauteen muutaman löytämänsä positiivisen testituloksen ikäprofiilin perusteella.
Olen pitkälti samaa mieltä kysymyksenne perustasta, että on parempi toteuttaa kaikissa maissa yhteisön toimenpiteitä kuin yksittäisiä toimenpiteitä, mutta joskus erityinen toimenpide yksittäisen jäsenvaltion kohdalla tai jokin tietty toimenpide, joka eroaa yhteisön toimenpiteestä, voi olla perusteltu olosuhteissa, joissa jonkin jäsenvaltion tilanne on täysin ainutlaatuinen.

Puhemies


Rosa Miguélez Ramos
Kysymys nro 56 (H-0021/01):
Aihe: BSE-tauti, naudanluiden kulutus Espanjan terveysministeri on saanut espanjalaiset kuluttajat huolestumaan neuvottuaan heitä olemaan ostamatta "kehnoa lihaa" ja välttämään naudanluita keiton valmistuksessa.
Onko komissio sitä mieltä, että naudanlihan markkinahinnalla on yhteys kuluttajille tarjottuihin turvallisuustakuisiin?
Ovatko naudanluut komission mielestä riskitekijä siinä määrin, että niiden käyttö tulisi kieltää? Onko naudanluiden myynti kielletty jossain jäsenvaltiossa? Jos tällainen kielto on olemassa, koskeeko se kaikkia naudanluita vai vain joitakin tiettyjä luita?

Byrne
. (EN) Yhteisön hygienialainsäädäntö koskee kaikkia lihoja ja lihatuotteita niiden hinnasta riippumatta ja turvaa korkeatasoisen kuluttajansuojan. Sellaista ei voida hyväksyä, että halpa liha olisi vähemmän turvallista kuin kallis liha.
Komissio seuraa tarkasti kaikkea, mikä liittyy sellaisiin aineksiin, jotka voisivat aiheuttaa tarttuvaan spongiformiseen enkefalopatiaan liittyvän riskin. Tämän asian yhteydessä annoin tieteelliselle ohjauskomitealle tärkeän toimeksiannon tarkistaa nykyinen niin sanottujen erikseen määriteltyjen riskiainesten luettelo, jos tällä alalla tulee esiin uusia tieteellisiä todisteita.
Komissio hyväksyi vuoden 2000 kesäkuussa päätöksen 2000/418/EY, jossa vaaditaan useiden nautaeläinten, lampaiden ja vuohien kudosten poistamista ihmisten ja eläinten ravintoketjuista. Siinä määrätään erityisesti, että yli 12 kuukautta vanhojen nautaeläinten kallojen luiden käyttö täytyy kieltää kaikissa jäsenvaltioissa. Tämän lisäksi siinä lisätään erikseen määriteltyjen riskiainesten luetteloon Yhdistyneen kuningaskunnan ja Portugalin yli 30 kuukautta vanhojen nautaeläinten selkäranka.
Tieteellisen ohjauskomitean lisälausuntojen pohjalta komissio esitti pysyvän eläinlääkintäkomitean 7. helmikuuta pitämässä kokouksessa ehdotuksen, jossa selkäranka nimettiin erikseen määritellyksi riskiainekseksi, joka pitää poistaa yli 12 kuukautta vanhoilta nautaeläimiltä ja hävittää. Pysyvä eläinlääkintäkomitea hyväksyi ehdotuksen, ja sen jälkeen, kun se on hyväksytty virallisesti, jäsenvaltioiden pitää varmistaa, että selkärangat poistetaan. Nämä toimenpiteet voidaan aloittaa vähittäismyyntipaikoissa, eli lihakaupoissa 31. maaliskuuta 2001.
Ehdotus sisälsi selkärangan poistamisen velvoitetta koskevia poikkeuksia, jotka perustuivat tieteellisen komitean lausuntoihin ja jotka koskivat viittä jäsenvaltiota - Itävaltaa, Suomea, Portugalia, Ruotsia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Poikkeusluvan ehtona on, että näissä jäsenvaltioissa seurataan jatkuvasti ja tehokkaasti BSE:n esiintymistä, ja jäsenvaltioiden täytyy lisätä joidenkin eläinluokkien testausta. Poikkeuslupia voidaan tarvittaessa tarkistaa testien tulosten ja tieteellisten lausuntojen perusteella.

Miguélez Ramos
Arvoisa puhemies, mielestäni jäsen Redondo ilmaisi erittäin hyvin puheenvuorossaan sen, että BSE-kriisissä on todellakin jäsenvaltioita, jotka ovat mallioppilaita ja lukevat kokeisiin kuukausia etukäteen, ja jäsenvaltioita, kuten oma maani ja sen hallitus, jotka ovat luokan peränpitäjiä ja lukevat kokeisiin viisi minuuttia ennen ja jotka syyttävät opettajaa, kun he reputtavat niissä. Te olette tuo opettaja, arvoisa komission jäsen.
Espanjan hallitus sai tietää ensimmäisestä BSE-tapauksesta lokakuussa, mutta se salasi asian joulukuuhun asti. Se, miten peitellysti ja improvisoidusti maani hallitus on menetellyt tässä kriisissä, on mielestäni syynä kulutuksen romahtamiseen Espanjassa, ja tästä saavat maksaa karjankasvattajat ennen kaikkea omalla alueellani, Galiciassa, missä lehmät ovat sosiaalisen yhteenkuuluvuuden osatekijä ja vielä sitäkin enemmän: ne ovat - kuten eräs tunnettu ja arvostettu kirjailija on sanonut - eräänlainen toteemi.
Tästä syystä kysyn teiltä: voitteko antaa kuluttajille takeet siitä, että Espanjassa noudatetaan nyt täysimääräisesti Euroopan unionissa hyväksyttyjä toimenpiteitä? Onko olemassa jotakin tulevaa toimenpidettä, johon meidän pitäisi valmistautua?

Byrne
. (EN) Kuten sanoin vastauksessani erääseen aiempaan kysymykseen, uskon vakaasti, että turvatoimien täytäntöönpano on äärimmäisen tärkeää ja että täytäntöönpano täytyy toteuttaa jämerästi kaikissa jäsenvaltioissa.
Olen kirjoittanut jäsenvaltioille, olen tiiviisti yhteydessä niihin, keskustelen tästä aiheesta säännöllisesti maatalousneuvoston kanssa, ja maatalousministerit sekä jäsenvaltioiden hallitukset ovat täysin tietoisia lakien täytäntöönpanon tärkeydestä.
Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että jos meidän laatimiamme lakeja ei panna täytäntöön, kuluttajien luottamus voi laskea. Jos kuluttajat uskovat, ettei heidän turvakseen laadittuja lakeja panna kunnolla täytäntöön, he kokevat olevansa vaarassa.
Uskon, että kaikki jäsenvaltiot ymmärtävät nyt tämän asian tärkeyden. Joissakin jäsenvaltioissa on menneisyydessä esiintynyt tiettyä leväperäisyyttä, mutta tarkkailtuani tilannetta ja kuultuani erityisesti maatalous- ja terveysministerien huomioita neuvostojen kokouksissa olen vakuuttunut siitä, että lainsäädännön täytäntöönpanon tarve on nyt tunnustettu täydellisesti. Kaikissa jäsenvaltioissa on lisätty tällä alalla ponnisteluja kuluttajien terveyden turvaamiseksi.

Izquierdo Rojo
Arvoisa komission jäsen, tiedättekö, että - ja oletteko asiasta samaa mieltä - Espanjassa kansalliskaarti on se uusi viranomainen, jonka vastuulla on Euroopan kansalaisten elintarvikkeiden turvallisuuden valvominen ja elintarvikkeiden turvallisuuden takaaminen BSE-taudin osalta? Tiedättekö, että kansalliskaarti ei kerro joidenkin lihajauhoon liittyvistä petoksista pidätettyjen henkilöiden henkilöllisyyttä? Oletteko asiasta samaa mieltä? Tiedättekö, että komission jäsen Fischler kertoi meille tänään tässä istuntosalissa, ettei kaikkia eläimiä ole välttämätöntä teurastaa, jos tilalla ilmenee yksittäinen tapaus? Tiedättekö, että Espanjan maatalousministeri - terveysministerin ei anneta puhua - sanoo, että joka ikinen eläin on teurastettava? Eikö tämä ole ristiriitaista? Tiedättekö, että kuluttajille annetaan ristiriitaista ja sekavaa tietoa? Mitä mieltä olette kansalliskaartiasiasta? Olkaa hyvä ja vastatkaa!

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, uskoisin, että kansalliskaartin väliintulo näissä tilanteissa liittyy varmaankin, kuten itsekin sanoitte, siihen, että on voinut tapahtua rikos tilanteissa, joissa jokin lihankäsittelylaitos tai joku lihankäsittelystä vastaava henkilö ei ole noudattanut lakia, ja siksi on syytä järjestää rikostutkinta.
Minulla ei ole tarkkoja tietoja kansalliskaartin toiminnasta tässä erityisessä tapauksessa, mutta uskoisin, että se liittyy mainitsemiini olosuhteisiin.
Kysymykseenne eläinten teurastamisesta tilanteessa, jossa laumasta on löytynyt positiivinen testitulos, vastaan, että tällä hetkellä on asianomaisen jäsenvaltion asia päättää, pitääkö koko karja teurastaa vai ei. Tästä asiasta päättää jäsenvaltio. Jotkin jäsenvaltiot tekevät niin. Jotkin jäsenvaltiot tappavat mieluummin kaikki kohortit, mikä on selvästikin erilainen ja joidenkin mielestä vähintäänkin yhtä hyvä tai jopa parempi puolustautumis- tai suojatoimi. Kuten alussa sanoin, kukin jäsenvaltio päättää, kuinka se toimii tällaisessa tilanteessa.
Haluan kiinnittää huomionne myös siihen seikkaan, että TSE:tä koskevan asetuksen lainsäädännöllinen menettely on parhaillaan käynnissä, kuten mainitsin vastauksessani aiempaan kysymykseen. Tässä asetuksessa säädetään karjan teurastamisesta ja kohorttien tappamisesta, ja siinä on säädetty myös muita toimenpiteitä, joista jäsenvaltioiden täytyy tiedottaa komissiolle ja joiden komissio tieteellisten asiantuntijoidensa tukemana uskoo tarjoavan vähintään yhtä hyvän suojan kuluttajien terveydelle. Aiemmin mainittu toimenpide voidaan sallia noissa olosuhteissa. Vastaus kysymykseenne koko karjan teurastamisesta on, että siitä päättäminen kuuluu kokonaan jäsenvaltioiden toimivaltaan.

Purvis
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää komission jäsenelle täsmällisen kysymyksen: ovatko keiton valmistuksessa käytettävät luut, jotka eivät ole selkärankaa tai kalloa, täysin turvallisia ja käyttökelpoisia? Onko turvallista syödä osso buccoa, joka valmistetaan tietääkseni naudan potkasta, tai häränhäntää, joka on ymmärtääkseni selkärangan jatketta?

Byrne
. (EN) Kuten mainitsin aiemmin vastauksessani, luut, jotka vaaditaan poistamaan, kuuluvat erikseen määriteltyyn riskiainekseen. Ihmisruoaksi kelpaavat kaikki muut eläinten osat, jotka eivät kuulu erikseen määriteltyyn riskiainekseen.

Puhemies
Jäsen Carnero Gonzálezilla on puheenvuoro menettelyä koskevaa esitystä varten.

Carnero González
Arvoisa puhemies, pyrin puhumaan täsmällisesti ja nopeasti. Olen hämmästynyt siitä, että kahdeksan parlamentin jäsenten esittämää kysymystä, jotka koskevat samaa aihetta, nimittäin Länsi-Saharaa, on merkitty tämän istunnon kysymysluettelon kolmanteen osaan, jolloin komissio ei mitenkään ehdi vastata niihin.
Haluaisin, että parlamentin puhemies selvittäisi, millaisin perustein käsittelyjärjestys päätetään. Perusteet nimittäin ovat mielestäni jokseenkin käsittämättömiä.

Puhemies
Hyvä parlamentin jäsen Carnero, muistutin teille kyselytunnin alussa perusteista, jotka lukevat työjärjestyksessä ja työjärjestyksen liitteissä sekä kirjeissä, joita parlamentin puhemies - ei istunnon puhemies - lähettää parlamentin jäsenille. Ongelmana on siis perusteiden täsmentäminen. Joka tapauksessa panen merkille tämän asian ja välitän sen ilman muuta parlamentin puhemiehelle.
Koska komission kyselytunnille varattu aika on kulunut, kysymyksiin nro 59-118 vastataan kirjallisesti.
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 19.30 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellinen levittäminen ympäristöön (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön.

Fiori
Arvoisa puhemies, minun on onniteltava parlamentin jäsen Bowea tämän mietinnön ja siinä esitettyjen näkemysten vuoksi, sillä geneettisesti muunnettujen organismien vaikeasti käsiteltävän aiheen huomioon ottaen hänen kantansa on todellakin tasapainoinen.
Millainen on johtopäätös? Johtopäätös on se, että sääntöjä ja valvontaa tarvitaan. Varmastikin voisimme tutkia tarkemmin eräitä kohtia - esimerkiksi jäljitettävyyttä ja merkintää koskevia ongelmia ei ole ratkaistu - mutta ottaen huomioon alaa koskevan lainsäädännön ehdottoman välttämättömyyden katson, että tehtävä on suoritettu hyvin. Lisäksi on muistettava, että tähän monimutkaisen geneettisesti muunnettujen organismien teemaan liittyy monia seikkoja; voimme myös todeta, että monella tavalla pelissä on itse Euroopan unionin rooli monien sen lähitulevaisuuden velvoitteiden kohdalla: meidän tarvitsee vain ajatella Maailman kauppajärjestön uudistusta, tutkimusohjelmaa, jonka olemme aloittamassa, työllisyys- ja kehitysohjelmia, uusien markkinoiden luomisesta johtuvia suhteita, talouden prosessien uudelleenmäärittelyn puitteissa tapahtuvaa maailmanlaajuistumiseen liittyvää kehitystä.
GMO:ien yhteydessä meidän ei siis pidä unohtaa sitä, että tilanteita on monenlaisia. Mainitsen sattumanvaraisesti eräitä valtioita: Kiinassa, Etelä-Afrikassa ja Meksikossa viljellään jo nyt GMO:ita, ja eräissä muissa, kuten Kuubassa, valmistaudutaan, kuten tiedämme, viljelemään niitä, ja eräät valtiot, kuten Nigeria, Thaimaa ja Filippiinit, ovat erittäin kiinnostuneita bioteknologian tarjoamista mahdollisuuksista.
Kysymys, joka on esitettävä, kuuluu siis: millaisen roolin unioni aikoo ottaa itselleen tulevaisuudessa, joka on jo alkanut? Katson, että Euroopan parlamentin roolin kannalta sopivin vastaus voi olla vain täydellistä omistautumista heijastavan toimintatavan ja strategian luominen. Tämä ei merkitse hyväksymistä eikä hylkäämistä, eikä edes aikataulujen kiirehtimistä tai väljentämistä. Se merkitsee ennen kaikkea sitä, että sytytetään eräänlainen green light, näytetään vihreää valoa kaikille bioteknologioita koskeville tutkimuksille, sovelluksille tai patenteille. Tämän tuloksen Bowen mietintö on saavuttanut loistavasti.

Lund
Arvoisa puhemies, edessämme oleva kompromissitulos parantaa olennaisesti GMO:ien tarkoituksellista levittämistä koskevia sääntöjä. Saamme joitakin tiukennettuja vaatimuksia riskienarviointiin. Myös monien lupien pitkän aikavälin vaikutuksia on tarkasteltava. Seuranta paranee, ja me saamme yksittäisiä lupia koskevan aikarajan. Mielestäni se parantaa merkittävästi ympäristön ja ihmisten terveyden suojelua. Haluaisin kuitenkin esittää komissiolle joitakin kysymyksiä muutamista asioista, jotka on mielestäni tärkeää selvittää tänään, koska tässä asiassahan esiintyy edelleenkin joitakin puutteita.
Ensiksi haluaisin pyytää komissiota varmistamaan tänään sen, että laatiessamme GMO-kasvituotteiden kanssa tekemisissä oleviin erilaisiin alueisiin liittyvää alakohtaista lainsäädäntöä, meidän on huolehdittava siitä, että kyseisessä alakohtaisessa lainsäädännössä kunnioitetaan sitä yleistä tarkoituksellista levittämistä koskevaa direktiiviä, jonka me nyt hyväksymme. Toinen kysymykseni koskee merkintöjä ja jäljitettävyyttä, koska mielestäni on oikeastaan huolestuttavaa, että komissio ei ole jo nyt kyennyt esittämään merkitsemistä koskevaa ehdotusta. Tässäkin asiassa haluaisin kuitenkin pyytää, että saisimme täsmennyksen siihen kirjeeseen, jonka komission jäsenet Byrne ja Wallström lähettivät ympäristövaliokunnan jäsenille ja jossa sanotaan, että kansalaisille annettaisiin jatkossa parempaa tietoa GMO:eista. Mielestäni sana " parempaa" ei riitä. On tärkeää, että annetaan täydellistä tietoa, jotta emme saisi järjestelmää, jossa GMO:eista kuluttajille annettu tieto sisältäisi paljon aukkoja. Emme halua ostaa sikaa säkissä. On tärkeää, että kuluttajilla on todellinen mahdollisuus tehdä omat valintansa ja että siinä asiassa ei olla epärehellisiä, joten toivon, että voimme tänään saada tätä kysymystä koskevan selvityksen.
Haluaisin lisäksi, että komissio varmistaisi sen, että uusia lupia ei myönnetä - asiaa on käsitelty - ennen kuin uudet säännöt astuvat voimaan vuonna 2002. Onkin oikein hyvä, että asetamme joitakin uusien sääntöjen mukaisia ehtoja, jotka koskevat ennen lain voimaan astumista myönnettäviä lupia, mutta jos laki ei ole astunut voimaan, näitä sääntöjä ei voi soveltaa, vaikka luvan saaneet yritykset rikkoisivatkin sääntöjä. Olen sen vuoksi tiukasti sitä mieltä, että on kunnioitettava sitä, että lainsäädännön on astuttava voimaan, ennen kuin ryhdymme myöntämään uusien sääntöjen mukaisia lupia. Vain siten voimme varmistaa, että sääntöjä todellakin voidaan soveltaa myös käytännössä.

Maaten
Arvoisa puhemies, esittelijä Bowe päättelee, että geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskeva sovittelumenettely on jo tuottanut kaikkia tyydyttävän tuloksen. Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmä voi hyväksyä sen, vaikka toivottavaa tietysti vielä jääkin esimerkiksi liittyen luonnon monimuotoisuuden suojeluun, mutta nämä ovat asioita, joihin palaamme vielä tulevaisuudessa.
Uuden direktiivin tavoitteena pysyy ennen kaikkea turvallisuus ympäristön ja kansanterveyden kannalta. Tästä seuraa johdonmukaisesti, että vaikka GMO:ien käyttö voi olla aina hyväksyttävää, on syytä tehdä järjestelmällisiä, riippumattomia ja hyvin perusteellisia tutkimuksia mahdollisista riskeistä ympäristölle ja kansanterveydelle, ennen kuin levittäminen tapahtuu. Tässä yhteydessä on tärkeää pakollinen valvonta, johon ryhdytään sen jälkeen, kun levittäminen on tapahtunut, ja myös se, että ensimmäinen lupa on voimassa enintään kymmenen vuotta. Tällä tavoin voidaan toisaalta edistää GMO:ien tutkimusta ja käyttöä, mutta samalla sitä voidaan edelleen valvoa. Tällaiset tiedot edistävät kuluttajan valinnanvapautta. Kuluttajalla täytyy voida olla ehdoton varmuus siitä, sisältääkö tietty tuote GMO:ita vai ei. Tämä on mahdollista ainoastaan käyttämällä merkintöjä, joiden selkeys ei jätä toivomisen varaa. Siksi olemme tyytyväisiä kuullessamme, että komissio aikoo tehdä pikaisesti ehdotuksia tästä asiasta.
Sitten lopuksi, olen hyvin tyytyväinen siihen, että komissio on luvannut tehdä ennen vuoden 2001 loppua ehdotuksia täydentävistä vastuusäännöistä erityyppisten ympäristövahinkojen tapauksessa Euroopan unionin kaikilla alueilla. On edelleen erittäin tärkeää, että seurataan tarkasti kaikkea vaaraa ympäristölle ja kansanterveydelle aiheutuvista vahingoista ja rajoitetaan kaikin mahdollisin keinoin.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meitä askarruttaa tänään, johtaako huominen äänestys siihen, että poistetaan geneettisesti muunnettujen organismien levittämiseen ja markkinoille saattamiseen myönnettäviä lupia koskevan rajoitus vai eikö johda. Vastaus on tietenkin ei. Rajoitus on pidettävä voimassa, sillä direktiivin 90/220 tarkistus ei täytä kaikkia alun perin asettamiamme vaatimuksia.
Myönnämme toki, että tilanne on parantunut muun muassa kyseisten alueiden biologisen valvonnan kohdalla, sikäli kuin alueet todella voidaan paikallistaa; tämä jää kuitenkin toimivaltaisten viranomaisten arvioitavaksi. Lopullinen kompromissi ei vastaa kuluttajien huolenaiheita, sillä nämä toivoivat elintarviketurvallisuuden takaamista ja sitä, että geneettisesti muunnettujen organismien riski levitä ympäristöön arvioidaan täydellisesti.
BSE-kriisi olisi voitu estää, jos olisi tehty rohkeampia päätöksiä heti ensimmäisten hälyttävien merkkien ilmettyä. Älkäämme tehkö uudestaan samaa virhettä. Komission on tehtävä meille nopeasti ehdotuksia, joilla varmistetaan geneettisesti muunnettujen organismien täydellinen jäljitettävyys ja kaikkien niistä valmistettujen tuotteiden luotettavan merkinnän käyttöönotto. Vasta sen jälkeen voidaan sallia geneettisesti muunnettujen organismien levittäminen ympäristöön.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, esittelijä Bowe on oikeassa, kun hän sanoi tänään, että paitsi hänen työnsä niin myös koko parlamentin työn ansiosta direktiivin sääntöjä ja rajoituksia on parannettu huomattavasti.
Haluaisin kuitenkin palauttaa mieliin ympäristöasioiden valiokunnan ja parlamentin huolenaiheet ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä. Emme varmaankaan pysty ajanpuutteen takia puhumaan nyt niistä kaikista, mutta mainitsen niistä antibioottiresistenssimarkkerien käytön, tarpeen noudattaa kansainvälisen Cartagenan pöytäkirjan sitoumuksia, siviilioikeudellista vastuuta koskevan lausekkeen, tällaisten organismien muihin kasveihin leviämisen estämisen, organismien julkisen rekisterin ja geneettisesti muunnettujen organismien paikantamisen sekä niiden hyväksytyn viennin, joka on erittäin vakava asia.
Osa näistä huolenaiheista on todellakin otettu huomioon sovitteluprosessissa, mutta osa on vielä kompromissi ja osa edellyttää mahdollisesti pitkiä määräaikoja, esimerkiksi antibioottiresistenssimarkkerien käytön poistaminen. Mielestämme meillä on jo nykyisin kansanterveydellisiä ongelmia, jotka liittyvät antibioottiresistenssiin, ja on tulehduksia, jotka voitiin ennen parantaa tavallisilla antibiooteilla mutta joita ei enää paranneta luonnollisesti vaan geneettisesti muunnetuilla tuotteilla, esimerkiksi karjassa olevilla antibiooteilla. Määräajat ovat kuitenkin pitkiä, ja ongelma on jo olemassa. Mielestämme on muitakin lupauksia, jotka eivät ole vain lupauksia vaan jotka voidaan toteuttaa ja jotka komissio kenties toteuttaa; mutta lykkäystä on mielestämme jatkettava, kunnes kaikki lainsäädäntö on voimassa, arvoisa puhemies.
Sanon lopuksi, että komission jäsen Fischler piti tänään puheenvuoron, jossa hän puhui siitä, millaista taloudellista katastrofia BSE-kriisi merkitsee Euroopalle. Emme saa sortua enää samaan virheeseen, toisin sanoen emme saa ryhtyä hätiköityihin toimenpiteisiin taloudellisten etujen takia, jos se voi vaarantaa elintarvikkeiden turvallisuuden ja merkitä myöhemmin elintarvikekatastrofin lisäksi myös taloudellista katastrofia.

Moreira Da Silva
Arvoisa puhemies, viime vuosina meille ovat avautuneet täysin uudenlaiset näkymät: lääkeyritysten muuttuminen bioteknisiksi yrityksiksi, geneettisesti muunnettujen organismien kehittämiseen paneutuneiden yritysten määrän räjähdysmäinen kasvu, yhä suurempien julkisten ja yksityisten tukivarojen myöntäminen geenitutkimukselle, geneettisesti muunnettujen siementen ja jopa manipuloitujen ihmisgeenien patentteja koskeva laillistettu kilpajuoksu, biotekniikkayritysten varsin hätkähdyttävällä vauhdilla tapahtuva yhdistyminen ja hajoaminen ja jopa uusien poliittisten rajojen ja uudenlaisen, etiikkaa, maataloutta, kansanterveyttä, ympäristöä, nälkää ja köyhyyttä koskevan keskustelun viriäminen.
Lyhyesti sanottuna biotekniikka saa aikaan todellisen vallankumouksen tieteessä, taloudessa ja politiikassa. Se on toiveita herättävä, joskin riskialtis vallankumous. Siksi periaatteelliset "kyllä, koska kyllä" - tai "ei, koska ei" -tyyppiset kannat eivät vie meitä minnekään. Vastaus löytyy oikeanlaisesta tasapainosta tutkimusvapauden ja kansanterveyden- ja ympäristönsuojeluvelvollisuuden välillä. Mielestäni tässä geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä ympäristöön koskevassa direktiivissä kunnioitetaan tuota tasapainoa, koska toisaalta siinä ei rajoiteta tutkimusta ja kokeilua ja toisaalta siinä määritellään selkeämmät ja rajoittavammat säännöt geneettisesti muunnettujen organismien levittämisestä ympäristöön, ja suojellaan siten kuluttajaa ja luonnon monimuotoisuutta.
Tämän direktiivin tarkistaminen on kuitenkin saatettu loppuun vasta sitten, kun komissio on tehnyt sellaisia lainsäädäntöaloitteita, joissa havainnollistetaan selkeästi nyt ilmaistut periaatteet, jotka koskevat vastuuta ympäristöstä sekä geneettisesti muunnettuja organismeja sisältävien tuotteiden merkitsemistä ja jäljitettävyyttä.

Corbey
Arvoisa puhemies, parlamentissa on jo sanottu paljon geneettisestä muuntelusta. Jotkut meistä uskovat biotekniikan loistavaan tulevaisuuteen. Toiset ovat epäluuloisia ja viittaavat vaaroihin, riskeihin ja tieteelliseen epävarmuuteen.
Euroopan parlamentilla on kolme tehtävää GMO:ita koskevissa asioissa. Parlamentin ensimmäinen tehtävä on luoda tulevaisuudenkuva, joka antaa suunnan ja jolla on perusta. Parlamentilla on ollut paljon vaikeuksia juuri tässä asiassa. Parlamentin enemmistö horjuu edestakaisin kansalaisjärjestöjen ja liike-elämän kantojen välillä, ja tämän kahtiajaon vuoksi tarvitaan välttämättä hyviä hyväksymismenettelyjä, jotka takaavat turvallisuuden, suojelevat kuluttajaa ja ympäristöä sekä kunnioittavat ennalta varautumisen periaatetta.
Direktiivin 90/220 muuttaminen tarjoaa hyvän tasapainon, itse asiassa parhaan maailmassa. Mielestäni voimme olla esittelijän kanssa ylpeitä neuvottelutuloksesta.
Toinen tehtävä on tehdä päätöksiä ja mahdollistaa päätökset. Meidän täytyy tehdä loppu teollisuuden oikeudellisesta epävarmuudesta. Viime vuosien aikana syntynyt tilanne on vaikea teollisuuden kannalta. Käytännössä on voimassa lykkäys, mutta siitä ei ole koskaan päätetty. Meidän täytyy tehdä läpimurto tässä tilanteessa, mutta se on mahdollista vain siinä tapauksessa, että kuluttajille on olemassa riittävät takuut ja jos tarjoamme myös kuluttajille oikeusvarmuuden. Kuluttajilla täytyy olla valinnanmahdollisuus, ja komission täytyy tarjota siihen takeet.
Parlamentin kolmas tehtävä on vastuun ottaminen. Jos voimme sanoa kyllä, meidän täytyy myös haluta kantaa vastuu. Voimme perustella myönteisen kantamme viittaamalla siihen, että vanha tilanne oli huonompi ja että uudessa tilanteessa lykkäys pysyy mahdollisena. Mielestäni meidän on myös uskallettava sanoa, että olemme luoneet tällä direktiivillä riittävät takeet antaaksemme eurooppalaiselle biotekniikalle mahdollisuuden.
On tarkasteltava tuote tuotteelta, ovatko takeet riittäviä, mutta meidän vastuumme ei lopu tähän. Parlamentin täytyy edelleen vaatia biotekniikan yhteiskunnallista valvontaa. Tarkastelussa ei saa rajoittua pelkästään turvallisuuteen. Bioteknisten keksintöjen yhteiskunnallisen hyödyn täytyy saada osansa viranomaisten ja liike-elämän suorittamassa tarkastelussa, jotta voimme ottaa askeleen eteenpäin turvallisuudessa. Siitä on hyötyä kuluttajille mutta myös teollisuudelle kaikkialla maailmassa.

Celli
Arvoisa puhemies, tahtoisin korostaa erästä ristiriitaa: geneettisesti muunnettuja kasveja kehittävät monikansalliset yritykset väittävät olevansa jo nyt valmiita korvaamaan antibioottiresistenssimarkkerit vaihtoehtoisin keinoin. Jos tämä on totta, miksi ne pyytävät pidentämään näiden markkereiden käyttöä vuoteen 2004 ja laboratorioissa vuoteen 2008 asti? Eikö se, että nämä yhtiöt suunnittelevat niiden korvaamista merkitse sitä, että ne tunnustavat niiden olevan vaarallisia, aivan päinvastoin kuin mitä ne ovat aina väittäneet?
Muistakaamme siis, että kaikki geneettisesti muunnetut kasvit, jotka halutaan päästää luontoon ja markkinoille, on varustettu näillä markkereilla, ja sen vuoksi tässä piilee kaksikasvoinen totuus, ja kaksikasvoiset totuudet ovat aina valheita. En missään tapauksessa vastusta tiedettä vaan harkitsemattomia tiedemiehiä, jotka usein eivät ajattele tieteen edistystä vaan patenttien tarjoamaa kultamaata. Muistakaamme, muun muassa, BSE-tautia!

Meijer
Arvoisa puhemies, vasta kaukaisessa tulevaisuudessa voi käydä ilmi, onko geneettinen manipulointi ihmisyydelle ja maailmalle siunaus vai katastrofi. Ihmiset veivät Australiaan mukanaan kaniiniruton ja toivat amerikkalaiset piisamit kaivamaan kanavien penkereitä pilalle Alankomaissa. Sen jälkeen ihmiset ovat rakentaneet maailmalle taakaksi kemiallisten myrkkyjen kaatopaikkoja ja radioaktiivisen jätteen sijoituspaikkoja. Hiljattain olemme antaneet aids-epidemian levitä ja hullun lehmän taudin puhjeta. Kaikissa näissä tapauksissa on ollut kysymys tietämättömyyden, kärsimättömyyden, laiskuuden ja voiton tavoittelun yhdistelmästä. Jos olisimme tuolloin tienneet sen, mitä nyt tiedämme, olisimme varmasti toimineet toisin.
Jos ihmiset pian sairastuvat odottamatta käytettyään uusia tuotteita, jos nykyiset kasvit ja eläimet joutuvat väistymään uusien tieltä ja jos nykyisten elävien olentojen puolustuskyky uusia sairauksia vastaan katoaa, tiedämme jälleen tehneemme suuren virheen. Siksi on hyvä syy toistaiseksi rajoittua tieteelliseen tutkimukseen ja eristää kaikki siitä syntyneet uudet tuotteet. Valitettavasti nyt annetaan periksi liike-elämän painostuksessa kaupallisten sovellusten sallimiseksi. Tämä on epäilemättä hyvin tuottavaa näille yrityksille mutta aiheuttaa pitemmällä aikavälillä valtavia kustannuksia yhteiskunnalle kokonaisuutena. Valinta geneettisessä manipuloinnissa vaikuttaa nyt tapahtuvan vanhan järjestelmän, joka on huono mutta joka kuitenkin sisältää lykkäyksen, ja uuden järjestelmän, joka on hyvä mutta jossa poistetaan lykkäys, välillä. Voin todeta, että todellista valintaa ei voida tehdä tämän asiakirjan perusteella.

Boudjenah
Arvoisa puhemies, elintarvikkeiden sisältämät geneettisesti muunnetut organismit ja epävarmuus niiden vaikutuksista ihmiseen ja ympäristöön ovat tästä lähin julkisia kysymyksiä, ja parempi niin. Ranskassa lehdistö onkin selostanut vuolaasti Euroopan parlamentin äänestystä tämän direktiivin toisessa käsittelyssä. Ranskan kansalaiset, eurooppalaiset, odottavat selkeää kannanottoa niiltä, jotka he ovat valinneet edustajikseen: saastuneeseen vereen ja hullun lehmän tautiin liittyvät kohtalokkaat tapahtumat antavat heille tämän oikeuden, jos tarve vaatii.
Minä uskon, samoin kuin monet muut, että sovittelukomitean neuvottelutulokset ovat kaukana yhteiskuntiemme todellisista huolenaiheista ja hädästä. Jäljitettävyysvelvoite on tunnetusti riittämätön, ja tämä riittämättömyys ärsyttää kaikkia niitä, jotka haluavat saada tietoa lainmukaisesti. Tiedonsaantioikeutta ei kuitenkaan vieläkään tunnusteta. Säädösehdotusten olisi taattava geneettisesti muunnettujen organismien ja niistä saatujen tuotteiden asianmukainen merkintä ja jäljitettävyys. Sen jälkeen on lisättävä niitä valmistavien ja levittävien tahojen vastuuta. Tiettyjen häikäilemättömien laboratorioiden painostusryhmät ja niitä edustavat monikansalliset yhtiöt on paljastettava.
Näin direktiivin viimeisessä käsittelyssä haluan korostaa neuvoston vastuuta, koska se ei ensimmäisen käsittelyn jälkeen hyväksynyt kaikkia tämän suuntaisia tarkistuksia, jotka olisivat mahdollistaneet toisenlaisen tekstin. Lopullisen hyväksymisen vaarana on, että kesäkuussa 1999 määrätty rajoitus ei enää päde, vaikka ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti ihmisten terveys pitäisi aina asettaa etusijalle ennen muita näkökohtia varsinkin silloin, kun on kyse taloudellisista näkökohdista.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi kiittää esittelijä Bowea ja valiokunnan jäseniä heidän erinomaisesta ja joustavasta yhteistyöstään näin monimutkaista aihetta koskevan sovittelumenettelyn aikana.
Olemme nyt saamassa päätökseen kauan kestäneen keskustelun, joka alkoi jo niinkin kauan sitten kuin joulukuussa 1996, kun komissio esitteli kertomuksen geneettisesti muunnettuja organismeja koskevan direktiivin 90/220 tarkistamisesta. Sen jälkeisenä aikana Euroopan kansalaiset ovat tulleet yhä tietoisemmiksi uuden teknologian sovelluksista ja ovat tuoneet esiin aitoja ja oikeutettuja huolia erityisesti biotekniikan vaikutuksista jokapäiväiseen elämään. Komissio uskoo, että tämä lainsäädäntö vastaa näihin huoliin avoimesti ja vastuullisesti ja muodostaa tärkeän ensimmäisen virstanpylvään yleisön ja markkinoiden luottamuksen palauttamisessa. Keskustelun aikana useat parlamentin jäsenet muistuttivat komissiota sen aikomuksesta esittää asianmukaisia ehdotuksia GMO:ien jäljitettävyydestä ja merkitsemisestä ja niistä valmistetuista tuotteista.
Prosessi on jo alkanut, ja voin vahvistaa, että komission yksiköiden välinen kuuleminen esitysluonnoksesta jäljitettävyyttä ja merkitsemistä koskevaksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi aloitettiin eilen, ja se saadaan valmiiksi komissiossa maaliskuun alussa.
Tämä ehdotus varmistaa muun muassa, että kaikki GMO:eja sisältävät kulutustuotteet merkitään sellaisiksi. Se varmistaa myös sen, että GMO:t voidaan tunnistaa kaikissa tuotantoketjun vaiheissa. Se mahdollistaa myös valvontatoimien käytön tuotteiden poistamiseksi markkinoilta, mikäli tapahtuu jotakin ennakoimatonta sen jälkeen, kun asianmukaisesti merkitty tuote on tuotu markkinoille. Vuoden 2001 kesäkuuhun mennessä komissio esittää merkintäehdotuksia, jotka on suunniteltu antamaan kuluttajille enemmän tietoa GMO:eista kehitetyistä elintarvikkeista. Harkitsemme erityisesti vähittäistä luopumista nykyisistä lähestymistavastamme DNA-proteiinia koskeviin kriteereihin. Tällainen lähestymistapa antaa kuluttajalle mahdollisimman suuren valinnanvaran geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden ja tavanomaisten tuotteiden välillä. Näillä ehdotuksilla sisällytetään jalostetut elintarvikkeet merkintäjärjestelmään.
Lopuksi vahvistan uudelleen komission aikomuksen esittää ennen vuoden loppua direktiiviehdotus ympäristövahinkovastuusta, joka koskisi myös GMO:eja. Kuten sanoin aikaisemmin, lähestymme nyt direktiiviä 90/220 koskevan pitkän keskustelun loppua. Tässä tekstissä on jo yleisiä oikeudellisia velvoitteita, jotka koskevat jäljitettävyyttä ja merkitsemistä. Siinä asetetaan perussäännöt yleiselle lainsäädäntökehykselle bioteknologian alalla. Siksi onkin äärimmäisen tärkeää, että tämä direktiivi hyväksytään nyt, koska se tasoittaa tietä tiukalle, avoimelle, tehokkaalle ja ennakoitavalle GMO:eihin liittyvälle lupien myöntämisjärjestelmälle.

Bowe
. (EN) Arvoisa puhemies, tehtyäni kolme vuotta työtä tämän mietinnön parissa on vaikeaa olla suhtautumatta siihen hiukan tunteellisesti. Kuunneltuani tänä iltana kollegoiden puheita haluan ennen kaikkea sanoa, kuinka paljon arvostan kolmen vuoden työtäni koskevia ystävällisiä sanoja ja kuinka tyytyväinen olen lopputulokseen: maailman tiukimpaan GMO:eja koskevaan lainsäädäntöön. Ei ole mitään epäilystä siitä, että parlamentti ja muut Euroopan unionin elimet suhtautuvat vakavasti vastuuseensa kansalaisille, kun ne huomenna hyväksyvät tämän lainsäädännön.
On olemassa yksi sekaannuksia aiheuttava kohta, jonka haluaisin selvittää. Monet ovat puhuneet lykkäystä. Komission ja neuvoston välillä on olemassa niin sanottu epävirallinen herrasmiessopimus. Meidän lainsäädäntömme huominen hyväksyminen ei liity lykkäykseen eikä muuta siihen liittyvää tilannetta. Jäsenvaltioiden ja komission on tehtävä tämä päätös. Niiden toimet vaikuttavat siihen, mitä lykkäykselle tapahtuu, eikä se, mitä me teemme huomenna.
Huomenna meidän on tuettava tätä lainsäädäntöä, koska ilman sitä emme etene vaan menemme taaksepäin. Ilman sitä emme etene vahvaan lakisääteiseen valvontaan, vaan palaamme vanhaan direktiiviin, kumottuun direktiiviin, josta ei ole mitään hyötyä kenellekään meistä. Se on aiheuttanut, että komissio ja neuvosto ovat keskeyttäneet GMO:ien hyväksymisen ja sen, että parlamentti on työskennellyt lähes kolme vuotta sen korvaamiseksi.
Tiedämme aivan hyvin, että tämä on vain prosessin ensimmäinen askel. Tulossa on muutakin lainsäädäntöä. Meillä oli etuoikeus - kiitän siitä komissiota - nähdä tämä lainsäädäntöluonnos, asetus, joka jo tänään on hyväksytty komission sisäistä kuulemista varten. Ensi näkemältä tämä asiakirja näyttää olevan tärkeä ja erittäin hyvä askel oikeaan suuntaan, ja olen varma, että siitä tulee muutaman kuukauden kuluessa osa GMO:ien valvontaan tarkoitettua lainsäädäntökehystä, kuten tarkistettu direktiivi 92/20.
Voin vain sanoa parlamentille, että meidän on hyväksyttävä vastuumme. Meidän on tehtävä, mitä meidän on tehtävä Euroopan kansalaisten puolesta eli tuettava huomenna tätä lainsäädäntöä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmä (EMAS)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana García-Orcoyen Tormon laatima Euroopan parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan mietintö (A5-0033/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi organisaatioiden vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) (C5-0661/2001 - 1998/0303(COD)).

García-Orcoyen Tormo
, esittelijä. (ES) Arvoisa puhemies, nyt on kulunut melkein kahdeksan vuotta siitä, kun kesäkuussa 1993 hyväksyttiin yhteisön asetus, joka antaa teollisuusyrityksille mahdollisuuden liittyä vapaaehtoisesti yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään.
Tässä asetuksessa, joka tunnetaan alkukirjaimistaan EMAS, otettiin käyttöön markkinamekanismeja, jotta organisaatiot sitoutuisivat vapaaehtoisesti entistä ehkäisevämpään lähestymistapaan ympäristötoimissa. Sen menestys riippui suurelta osin sen käsitteen hyväksymisestä, että ympäristö voidaan ja se täytyy sisällyttää yritystoimintastrategiaan yhtenä tekijänä, joka paitsi parantaa ympäristön turvallisuutta myös tuo itse yritykselle lisäarvoa.
Se merkitsee yritysmaailmassa suurta asennemuutosta, että ympäristön kunnioittamista pidetään yhtenä kilpailukyvyn ja kehityksen osatekijänä eikä kiusallisena oikeudellisena velvoitteena, jonka taloudelliset kustannukset ovat usein suuria ja jonka hyväksi tehtyjä ponnisteluja kuluttajat eivät välttämättä osaa arvostaa.
Tämä muutettu ja päivitetty asetus on merkittävä panos nykyaikaiseen ympäristöpolitiikkaan, se on kestävän kehityksen periaatteiden mukainen, ja se on tärkeä siksi, että se parantaa yritysten ympäristötoimia ja että myös kolmannet osapuolet, erityisesti kuluttajat, huomaavat parannuksen.
Olemme oppineet monta asiaa niiden kahdeksan vuoden aikana, kun asetusta on sovellettu,. Ensimmäinen asia on asetuksen hyödyllisyys markkinavälineenä. Koko Euroopassa on melkein 3 100 teollisuusyritystä, jotka ovat liittyneet tähän järjestelmään, ja niiden lukumäärä kasvaa miltei 50 prosentin vuosivauhtia.
Tästä tärkeästä kehityksestä huolimatta vielä on varaa edistyä. Tästä syystä uuteen asetukseen on sisällytetty lukuisia seikkoja, jotka helpottavat eurooppalaisten yritysten osallistumista tähän ympäristöjärjestelmään. Näistä olisi syytä mainita soveltamisalan ulottaminen kaikenlaisiin organisaatioihin, myös palvelualalle, mahdollisuus ottaa mukaan julkinen hallinto, kannustimien luominen, sertifioitujen yritysten huomioon ottaminen julkisen hallinnon myöntämissä julkisissa hankintasopimuksissa, pienten ja keskisuurten yritysten osallistumisen edistäminen sekä koordinointi eurooppalaisen järjestelmän ja muiden kansainvälisten ympäristösertifiointijärjestelmien välillä. Viimeksi mainitun kohdalla nimikkeistöä ja vaatimuksia on yksinkertaistettu ja yhdenmukaistettu, mikä selventää huomattavasti EMAS-järjestelmän roolia Euroopassa.
Toinen hyvin opittu asia on ollut se, että järjestelmän luotettavuus on säilytettävä ja että sitä on jopa parannettava. Tässä tekstissä on tehostettu toimia, joilla varmistetaan järjestelmän laatu ja luotettavuus sekä kansalaisten tiedonsaanti.
Ympäristöilmoituksen tehtävää vahvistetaan, kuten myös niiden ympäristötodentajien työtä, joiden on selvitettävä, että organisaatiot noudattavat kyseisen asetuksen vaatimuksia.
Näitä vaatimuksia on samalla tiukennettu parlamentin tarkistuksin, joita ovat muun muassa seuraavat: järjestelmään liittyneiden yritysten velvollisuus noudattaa ympäristölainsäädäntöä, standardien tiukentaminen yrityksiä akkreditoivien ympäristötodentajien pätevyydessä ja koulutuksessa, sellaisten julkisten raporttien laatiminen yritysten ympäristötoimista, joita kolmannet osapuolet voivat pitää täysin luotettavina, asianosaisten ja erityisesti työntekijöiden ja käyttäjien entistä suurempi osallistuminen yritysten ympäristötoimien valvonta- ja seurantaprosessiin, ympäristövastuun laajentaminen yrityksen laitteistoista tuote- ja palvelutoiminnan indikaattoreihin uusien ympäristödirektiivien painopisteen mukaisesti sekä koordinointielinten tehtävän vahvistaminen, jotta voidaan helpottaa järjestelmän yhdenmukaista soveltamista eri jäsenvaltioissa.
Minun on sanottava, että olemme päässeet juuri mainitsemiini tuloksiin siksi, että sovitteluprosessi on ollut erittäin myönteinen ja kiinnostava. Meillä oli prosessin alkaessa 24 tarkistusta, joista vain neljä hyväksyttiin sellaisenaan ja kolme peruutettiin neuvottelujen kuluessa. Hyväksyttyjä kompromissitarkistuksia oli 20, mikä kertoo neuvottelujen tiiviydestä ja onnistumisesta.
Haluankin kiittää tänä aikana tehdystä työstä parlamentin, komission ja neuvoston teknikkoja sekä sovittelukomitean jäseniä, sillä he ovat olleet halukkaita päättäväisesti vahvistamaan tätä direktiiviä. Euroopan parlamentti voi mielestäni pitää sovittelun lopputulosta erittäin tyydyttävänä, sillä valtaosa sen tarkistuksista on sisällytetty joko kokonaisuudessaan tai muutettuina yhteiseen tekstiin, ja ehdotankin, että se hyväksyttäisiin huomenna täysistunnon kolmannessa käsittelyssä.

Scheele
Arvoisa puhemies, esittelijä sanoi jo, että Euroopan parlamentti ponnisteli sen puolesta, että EMAS II -järjestelmää, kuten sitä nimitetään, säännellään tiukemmin ja ettei sitä vesitetä liikaa, ja ettei sovittelukomiteakaan antanut pakottaa itseään taipumaan eikä perääntynyt tärkeimmistä tätä vapaaehtoista ympäristöasioiden auditointijärjestelmää koskevista vaatimuksistaan. Juuri koska kyseessä on vapaaehtoinen ympäristöasioiden auditointijärjestelmä, meidän on tehtävä tästä järjestelmästä uskottava, ja saimme neuvoston suostumaan siihen.
Minusta vähimmäisehtona oli, että EMAS II -järjestelmässä pidetään huolta olemassa olevan ympäristölainsäädännön säilyttämisestä. Olisi ollut häpeällistä, mikäli siitä olisi luovuttu kolmannessa käsittelyssä. Saimme myös lisättyä avoimuutta eli parannettua tiedottamista kansalaisille ja sidosryhmille. Minun ryhmälleni oli myös erittäin tärkeää, että työntekijät voivat osallistua aktiivisesti ja ovat edustettuina järjestelmässä. Tästä vaatimuksesta keskusteltiin hyvin paljon, ja ilmeisesti tekstissä nyt oleva hieman monimutkaisempi sanamuoto tyydyttää neuvoston edustajia paremmin kuin aivan selvä vaatimus, jota Euroopan parlamentti aluksi esitti.
Ryhmälleni sopii kuitenkin, ja haluaisin vielä kerran korostaa sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta, että EMAS-järjestelmässä on tärkeää sekä asiaa koskevan lainsäädännön noudattaminen (legal compliance) että työntekijöiden ja heidän edustajiensa osallistuminen, ja odotan jo jännittyneenä komission suorittamaa arviointia.

Myller
Arvoisa puhemies, haluan myös onnitella mietinnön esittelijää siitä, että tulos on parlamentin kannalta hyvä. Pidän myös erittäin tärkeänä sitä, että liikkeelle on lähdetty siitä, että ensin on hyväksyttävä nykyinen lainsäädäntö ja sen päälle tehdään näitä vapaaehtoisia sopimuksia. Itse asiassa tältä pohjalta voidaan ajatella myös tulevaisuudessa tehtävän uusia sopimuksia yritysten kanssa. On määriteltävä selkeästi ne alueet, joilla lainsäädännön puitteissa pyritään pääsemään nopeammin ja kenties tehokkaammin ympäristön kannalta tärkeisiin päämääriin.
Nyt tämä ehdotus laajentaa vuodelta 1993 olevaa järjestelmää ottamalla mukaan myös erilaiset organisaatiot, joilla on ympäristövaikutuksia. Emme puhu enää vain teollisuusyrityksistä, mikä on hyvä. Aktiivisuus ympäristöasioissa on tärkeää paitsi ympäristön niin myös yritysten itsensä kannalta. Nykypäivän kuluttaja painottaa yhä enemmän tuotteiden ympäristövaikutuksia omia kulutuspäätöksiä tehdessään.
Aivan oikein on sanottu, että tämän järjestelmän tehokas toteuttaminen edellyttää henkilöstön sitouttamista yhteisiin arvoihin. Tämä puolestaan edellyttää, että työntekijöille on annettava tietoa mutta myös tilaisuus tuoda oma panoksensa ympäristöystävällisen toiminnan kehittämiseksi. On välttämätöntä, että ympäristöasioiden hallintajärjestelmään liittyminen edellyttää sitoutumista säännöllisiin, riippumattomien asiantuntijoiden varmentamiin ympäristöilmoituksiin sekä niiden julkistamiseen.

Diamantopoulou
. (EN) Uskon, että olemme kaikki erittäin tyytyväisiä, että komission lokakuussa 1998 esittämä EMAS-järjestelmää koskeva asetus on nyt tulossa lopulliseen hyväksyntävaiheeseen. Käsiteltävänänne olevalla EMAS-asetuksella rakennetaan vakaa järjestelmä, jonka avulla organisaatiot monilla toiminta-aloilla voivat suoriutua paremmin ympäristöasioissa. Se vastaa asianmukaisesti tarpeeseen saada sekä yksityinen että julkinen sektori tietoiseksi vastuustaan ympäristöämme kohtaan, johon niiden toiminta vaikuttaa.
Vielä lopuksi eräs tärkeä seikka, EMAS-asetus johtaa luotettavan ympäristötiedon saamiseen ja tarjoaa mahdollisuuden vuoropuheluun eri eturyhmien välillä. Tämä on tärkeä askel sillan rakentamisessa toisaalta taloudellisten toimijoiden ja viranomaisten välille ja toisaalta taloudellisten toimijoiden ja kansalaisten välille.
Siksi pidänkin erittäin myönteisenä, että sovittelukomiteassa hyväksyttiin tämä yhteinen teksti 22. marraskuuta 2000. Haluaisin onnitella esittelijää García-Orcoyen Tormoa sekä parlamentin valtuuskunnan ja sovittelukomitean jäseniä.
Saanen myös toivoa, että Euroopan toimielimet ovat esimerkkinä EMASin kehittämisessä soveltamalla sitä itse. Tämä on hyvä asia ympäristön ja Euroopan unionin toimielinten uskottavuuden kannalta.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Ravintolisät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Emilia Franziska Müllerin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0025/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi ravintolisiä koskevasta jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (KOM(2000) 222 - C5-0234/2000 - 2000/0080(COD)).

Krarup
Arvoisa puhemies, haluaisin pyytää työjärjestyspuheenvuoroa. Käsiteltävänä olevaa direktiiviehdotusta ei pidä ottaa käsiteltäväksi työjärjestyksen 143 artiklan mukaisesti, koska siinä määrätään, että esityslistan yksittäistä kohtaa koskevan keskustelun alussa voidaan esittää, että asiaa ei muodollisista syistä oteta käsiteltäväksi. Esitän tällaisen ehdotuksen, ja syy direktiiviehdotuksen hylkäämiseen on mielestäni se, että se on käsitykseni mukaan perustamissopimuksen vastainen. Se on ristiriidassa perustamissopimuksen 152 artiklan kanssa, jossa käsitellään kansanterveyttä, eikä ole epäilystäkään siitä, että tämän direktiiviehdotuksen pohjimmaisena tarkoituksena on juuri kansanterveyden varmistaminen. 152 artiklassa määrätään, että edistämistoimiin voidaan ryhtyä, mutta siinä ei mainita mitään jäsenvaltioiden lakien ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä. Käsiteltävänämme olevassa ehdotuksessa halutaan erityisen intensiivisesti lähentää jäsenvaltioiden lakeja ja hallinnollisia määräyksiä, ja sen vuoksi se on 152 artiklan vastainen. Olen turhaan etsinyt komission ehdotuksesta ja esittelijä Müllerin mietinnöstä tähän oikeutusta koskevaan kysymykseen liittyviä pohdiskeluja. Käsittelyä on mielestäni lykättävä niin kauan, kunnes on tehty selväksi, onko oikeutusta koskeva ongelma saatu järjestykseen, ja pyydän nyt, että tästä asiasta äänestetään.

Puhemies
Kannatetaanko tätä ehdotusta?

Frahm
Arvoisa puhemies, kannatan ehdotusta, koska on selvää, että parlamentin on noudatettava perustamissopimusta. Jos on pienintäkään epäilystä siitä, että parlamentti ylittää sille perustamissopimuksessa myönnetyt valtuudet, käsittely on keskeytettävä ja sitä on jatkettava vasta sitten, kun asia on selvitetty.

Puhemies
Vastustetaanko ehdotusta, jonka mukaan mietintöä ei voida käsitellä?

Müller, Emilia Franziska
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun komissio antaa meille direktiiviehdotuksen, oletan, että siinä ei ole lainsäädännöllisiä epäselvyyksiä. Tästä syystä minut valittiinkin esittelijäksi. Olen myös sitä mieltä, että meidän pitäisi ehdottomasti äänestää tästä direktiivistä.

Puhemies
Olemme kuulleet yhden puheenvuoron puolesta ja yhden vastaan.
Selvennykseksi: ehdotuksen puolesta äänestävät katsovat, ettei tätä mietintöä voida käsitellä; vastaan äänestävät kannattavat sen sijaan mietinnön käsittelyä, ja siinä tapauksessa keskustelua jatketaan.

Whitehead
Arvoisa puhemies, näin tärkeän asian ollessa kyseessä on välttämätöntä, että ilmoitamme yhä paikalla oleville, että täällä on parhaillaan äänestys käynnissä. On tavatonta, että äänestys toimitettaan, kun istuntosalissa on vain noin 12 ihmistä. Monet ulkopuolella olevista ovat täysin tietämättömiä siitä - kuten ovat meistä nekin, jotka ovat täällä, jotka sattuvat haluamaan puheenvuoron tässä keskustelussa - että tätä asiaa harkitaan.
Onko jotakin tapaa, jolla te voisitte ilmoittaa parlamenttirakennuksessa oleville, että äänestys toimitetaan, ja siirtää sitä siihen asti, kunnes he ovat tulleet paikalle. Silloin saisimme edustavamman tuloksen.

Puhemies
Jäsen Whitehead, minulla ei ole mahdollisuutta ilmoittaa niille, jotka ovat muualla tässä rakennuksessa. Ne, jotka haluavat olla tässä salissa, seuraavat työskentelyä.

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, on hyvin epätavallista, että ihmiset painottavat niin vähän demokratian merkitystä, että he kommentoivat vielä äänestyksen aikana, ja toiseksi, olemme nyt äänestäneet. Teidän täytyy ilmoittaa äänestyksen tulos, ja me yksinkertaisesti jatkamme keskustelua, arvoisa puhemies. Tämä on mielestäni ainoa mahdollinen ja paras tapa käsitellä tätä aihetta, josta olemme jo niin usein keskustelleet.
(Parlamentti hylkäsi ehdotuksen.)

Müller, Emilia Franziska
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun puhumme ravintolisistä, tarkoitamme etupäässä vitamiineja, kivennäisaineita, rasvahappoja, aminohappoja ja eräitä muita aineita. Emme siis puhu ravintoaineilla täydennetyistä elintarvikkeista emmekä elintarvikkeiden lisäaineista. Puhumme ravintoaineiden tiivistetyistä lähteistä, joita on tarjolla erikseen tai yhdistelminä kapseleina, tabletteina, jauheina ja muina niiden kaltaisina annosmuotoina.
Vitamiinit ja kivennäisaineet ovat mukana useissa biokemiallisissa tapahtumissa ihmiskehossa. Näiden aineiden optimaalinen saanti on erittäin tärkeää ihmisen terveydelle ja suorituskyvylle. Mielestäni on erittäin hyvä asia, että jokapäiväiseen ravintoon voidaan lisätä vitamiineja ja kivennäisaineita.
Tällä ravintolisiä koskevalla direktiivillä lähennämme jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Nyt jotkin jäsenvaltiot sisällyttävät ravintolisät elintarvikkeisiin, toiset jäsenvaltiot lääkkeisiin. Direktiivi koskee yksiselitteistä elintarvikkeisiin sisällyttämistä. Näin poistamme valmistajien epätasapainoa. Samalla poistetaan kaupan esteitä sisämarkkinoilta. Samanaikaisesti luomme oikeusvarmuutta eurooppalaisille kuluttajille.
Komission ehdotus on suurimmaksi osaksi hyvä. Parlamentin keskustelut ovat kuitenkin tehneet selväksi, että ehdotuksen joihinkin kohtiin tarvitaan tarkistuksia. On syytä korostaa direktiivin soveltamisalaa. Komission ehdotuksen aineita koskeva lähestymistapa on tiukka. Tämä koskee varsinkin sallittuja kivennäisaineita ja niiden yhdisteitä. Komission ehdotus ei koske eräitä tärkeitä kivennäisaineita, vaikka niitä käytetään monissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Nämä kivennäisaineet pitäisi ehdottomasti hyväksyä. Kemialliset yhdisteet pitää tietysti vielä tutkia tarkasti tieteellisesti. Sen on tapahduttava ennen direktiivin voimaantuloa, jotta vältetään tärkeiden ravintolisien poistaminen markkinoilta. Vitamiinien ja kivennäisaineiden lisäksi on muitakin aineita, jotka sisältyvät ravintolisiin. Meidän ei pitäisi kuitenkaan liioitella ja pyrkiä sääntelemään yhdellä kertaa kaikkia markkinoilla olevia ravintolisiä.
Siitä ollaan yksimielisiä, että muitakin aineita kuin vitamiineja ja kivennäisaineita on tutkittava tieteellisesti, ennen kuin ne sisällytetään direktiiviin. Näiden muiden aineiden määritteleminen käsitteen "fysiologinen" alle aiheuttaisi kuitenkin uusia rajaamisongelmia varsinkin lääketieteellisten tuotteiden ja lääkkeiden kannalta ja johtaisi direktiivin tavoitteen vastaisesti hyvin epäselvään markkinatilanteeseen. Lääkkeiden ja ravintolisien rajan hämärtyminen aiheuttaisi epäselvän tilanteen terveysväittämien yhteydessä, joita ei ole tähän asti säännelty. Se ei voi olla ravintolisiä koskevan direktiivin tavoitteena.
Turvallista enimmäismäärää koskeva järjestelmä on myönteinen asia annostelun ja samalla myös kuluttajien terveyden kannalta. Meidän on kuitenkin myös huolehdittava, että kuluttaja ei joudu vaaraan ylittää päivittäisellä vitamiinitabletillaan selvästi ravintolisätarvettaan. Esimerkiksi A-, D- ja B6-vitamiinin kohdalla se olisi terveydelle haitallista. Komission ehdotuksessa huomioidaan hyvin tämä asia. Tuen sitä täysin.
Ravintolisien pakkausmerkinnästä direktiiviehdotuksessa halutaan tehokasta tiedottamiskeinoa kuluttajille. Etiketöinnin pitää opastaa kuluttajaa käyttämään vitamiini- ja kivennäisvalmisteita asianmukaisesti. Valmisteille asetetaan korkeat puhtaus- ja laatuvaatimukset. Sekä yksittäiset aineet että koko tuote on tuotettava hyvää valmistuskäytäntöä noudattaen. Tuotteiden sitova ilmoitusmenettely on välttämätön viranomaisvalvonnan tietyn vähimmäismäärän takaamiseksi. Ilmoitusmenettely on järkevä vain silloin, kun se koskee kaikkia jäsenvaltioita. Tämän direktiivin ansiosta Euroopan kuluttajat voivat odottaa lainsäädännöllisiä oloja, joissa korostetaan valmisteiden turvallisuutta ja järkevää ilmoitusmenettelyä rajoittamatta tuotteiden tarjontaa kaupan hyllyillä, siis lainsäädäntöä, joka takaa vapaan kaupan ja korkean turvallisuustason.
Lopuksi haluaisin kiittää varjoesittelijää sydämellisesti hyvästä yhteistyöstä. Kiitos, jäsen Corbey!

Oomen-Ruijten
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Emilia Mülleriä tästä mietinnöstä ja ihailen suuresti avointa tapaa, jolla hän on työskennellyt ja neuvotellut kaikkien kanssa. Siksi en myöskään ymmärrä, että - koska esittelijä on neuvotellut myös EDD-ryhmän kanssa - jäsen Bonde, jäsen Blokland ja heidän kumppaninsa yrittävät nyt kuin varkaat yöllä lykätä tätä keskustelua. Tämän parlamentin tapojen mukaan tällainen käytös ei ole hyväksyttävää. Arvostan myös asiantuntemusta, jolla esittelijä hallitsee aiheen läpikotoisin. Esittelijää on kiittäminen myös siitä, että tämän direktiivin tekstiä laajennetaan ja parannetaan.
Ravintolisiä käytetään, ja ne ovat myös usein tarpeellisia kuluttajille, mutta käytännöt jäsenvaltioissamme ovat niin erilaiset, ja Internetin kautta voi nyt tilata kaikkea. Kaikkialla voi saada kaikkea. On perustettu erikoistuneita yrityksiä, ja siksi on sitäkin välttämättömämpää, että kuluttajille luodaan yhteismarkkinat. Tämä tarkoittaa siis yhdenmukaistamista kuluttajan kannalta. Kuluttajien on saatava oikeita tietoja ja tiedettävä, mitä saa ja voi tehdä. Se on välttämätöntä. Tämä on kuitenkin myös teollisuuden kannalta välttämätöntä, koska teollisuus saa nyt mahdollisuuden toimittaa tuotteita koko Euroopan markkinoille, ja jäsen Müller on tehnyt direktiiviin muutamia laajennuksia, joihin kuluttajien lisäksi myös teollisuus on hyvin tyytyväinen.
Nyt on käynnistynyt keskustelu fysiologisesta kysymyksestä. Olen pannut merkille ja olen sanonut tämän tänään myös teollisuuden taholle, että kun vierailitte ensimmäisen kerran teollisuuden alalla, teillä ei ollut mitään ongelmaa fysiologisen kysymyksen kanssa, ja pitkän tarinan lopussa teollisuuden edustajat sanoivat minulle ymmärtävänsä, että he saavat säilyttää tilanteen niissä maissa, joissa se nyt vallitsee, mutta että he haluavat myös mielellään kuoria kerman päältä. Jäsen Müller esittää tämän ehdotuksen, jota voidaan pian laajentaa, erinomaisesti ja kiitän häntä sydämellisesti siitä.

Corbey
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään tärkeästä direktiivistä. Ravintolisien markkinat kasvavat nopeasti. Tämä liittyy elämäntapoihin ja ruokatottumuksiin sekä myös kuluttajien epävarmuuteen omasta terveydestään. Oma terveys on tärkeintä. Ravintolisät voivat vaikuttaa terveyteen. Ne, jotka voivat sallia sen itselleen, ostavat siis mielellään terveyttä. Meidän täytyy kuitenkin lisäksi todeta, että ne, jotka ovat epävarmoja, antavat helposti yllyttää itsensä siihen, että heidän on ostettava terveyttä, ja että laatu ei ole aina taattua. Siksi meidän täytyy erottaa jyvät akanoista. Kuluttajilla on oikeus turvalliseen tuotteeseen ja hyvään tiedotukseen.
Ravintolisien alalla on pelissä suuria teollisuuden intressejä. Sisämarkkinoita ei ole, mutta kansallisia sääntöjä on runsaasti. Tämä on vaikeaa, mutta loppujen lopuksi PSE-ryhmän on pidettävä etusijalla kuluttajien suojelua. Kansalliset säännöt ovat erilaisia, ja tuotteiden turvallisuutta ja kasvavia markkinoita kohtaan esiintyy epävarmuutta. On siis selvää, että ravintolisiä koskevaa yhteisön direktiiviä tarvitaan välttämättä. Siksi komission ehdotus on niin tärkeä. Komissio on luonut selkeän pohjan vitamiinien ja mineraalien turvallisen enimmäispitoisuuden määräämiseksi. Haluan kiittää jäsen Mülleriä hänen johdonmukaisesta, asiantuntevasta ja vakavasta lähestymistavastaan.
Haluan PSE-ryhmän puolesta käsitellä kolmea asiaa. Ensinnäkin ehdotuksen kattavuus. Komissio ehdottaa ainoastaan vitamiinien ja mineraalien sisällyttämistä ehdotuksen soveltamisalaan. Tämä on ymmärrettävää, mutta se tekee tuskin lainkaan oikeutta muodostuneelle käytännölle. Ravintolisinä käytetään myös yrttiuutteita, aminohappoja ja välttämättömiä rasvahappoja. Mielestäni on tärkeää, että soveltamisala määritellään mahdollisimman laajasti. Mukaan täytyy siis ottaa sekä ravitsemuksellisesti että fysiologisesti vaikuttavat aineet. Tämän laajan määritelmän etuna on valmistajien saama oikeusvarmuus ja kuluttajien saama laaja valikoima turvallisia tuotteita.
Toinen asia, josta haluan puhua, on tieteellisten testien välttämättömyys. Kaikkein tärkeintä ehdotuksessa on periaate, että vain tieteellisesti testatut ainesosat sallitaan. Sallitut enimmäismäärät määrätään 5 artiklassa esitettyjen lähtökohtien perusteella. Tämä on kuluttajien luottamuksen perusta. Tietenkin kukin maa voi päättää testaamattomien ainesosien sallimisesta. Siihen tämä direktiivi ei vaikuta millään tavalla, mutta minun käsitykseni mukaan niitä ei saa ilman muuta myydä sisämarkkinoilla. Sitä varten tarvitaan ensin tieteellistä tutkimusta ja hyväksyntä.
Lopuksi vielä pari sanaa pakkausmerkinnöistä. On hyvin tärkeää, että tiedot ovat oikein ja varoittavat annostuksen ylittämisestä. Hyvä ravinto on oleellisen tärkeää ja edistää hyvää terveyttä. Kuluttajien ei pidä joutua maksamaan kalliita hintoja harhaanjohtamisen vuoksi, eikä heidän pidä tuntea velvollisuutta ostaa terveyttä.
Minun päätelmäni on, että tämä on hieno ehdotus. Vielä kerran sydämelliset kiitokseni esittelijälle. Kannatamme lämpimästi tätä mietintöä, kunhan vain taataan, että ainesosat on testattu tieteellisesti.

Ries
Arvoisa puhemies, pelkästään vitamiineja ja kivennäisaineita myytiin unionissa yli 1,6 miljardilla eurolla vuonna 1999, puhumattakaan muista ravintolisistä. Tämä merkitsee, että niistä on tullut todellinen muoti-ilmiö, mikä on kaikkiaan aika luonnollista. Terveys ja terveenä pysyminen on luultavasti ihmisten yleisin toive. Miljoonat Euroopan kansalaiset kuluttavat päivittäin miljardeja kapseleita, tabletteja ja ampulleja. Tämä merkitsee myös, että Euroopassa on kiireesti alettava säännellä näitä nopeasti laajenevia markkinoita, jotka eivät noudata avoimuusperiaatetta ja jotka varsinkin ovat - kuten jo todettiin - hyvin erilaiset eri jäsenvaltioissa. Kyse on joskus suuristakin eroista, jotka koskevat tuotteen koostumusta, annostusta, puhtausvaatimuksia, merkintöjä tai lupamenettelyjä.
Nämä porsaanreiät olisi siis tukittava, jotta kuluttajia voidaan suojella ja jotta heille voidaan parhaassa tapauksessa antaa mahdollisimman täsmällisiä tietoja, mutta mahdollistaa samalla tavaroiden vapaa liikkuvuus unionissa. Tästä kaikki lienevät samaa mieltä. Kun äänestimme Müllerin erinomaisesta mietinnöstä, josta myös haluamme onnitella, ympäristövaliokunta sisällytti ravintolisien määritelmään vitamiinien ja kivennäisaineiden lisäksi liitteissä mainittuja muitakin ainesosia. Olemme tästä iloisia. Tavoitteemme oli huolehtia siitä, että direktiivi lopulta kattaisi kaikki yhteisön markkinoilla jo olevat ravintolisät, jotta eurooppalaiset kuluttajat saisivat saman turvallisuustakuun.
Tässä samassa hengessä ryhmämme jätti kolme lisätarkistusta, tarkistukset 33, 34 ja 35, joita myös sosialistit esittivät, tosin eri numeroilla; niiden tarkoituksena on sisällyttää direktiivin soveltamisalaan fysiologisesti vaikuttavat aineet, jotka eivät ole ravintoaineita mutta jotka ovat välttämättömiä ihmisen hyvinvoinnille. Niihin kuuluvat kuidut, jotka tunnetusti edistävät ruoansulatusta, samoin kuin kasviuutteet. Huomatkaa, että tämä ehdotus sisältyi jo Ranskan puheenjohtajakaudella esitettyyn tekstiin ja sisältyy myös Ruotsin puheenjohtajakaudella esitettyyn tekstiin. Olemme tänään kokoontuneet juuri sitä varten, että voisimme luoda oikeudellisen kehyksen näiden ravintolisien kaupan pitämisen yhtenäistämiseksi.
Älkäämme jättäkö yhteisön fysiologisesti vaikuttavia ainesosia koskevaan lainsäädäntöön aukkoja. Miljoonat kuluttajat eivät ymmärtäisi sitä.

Ahern
Arvoisa puhemies, pidän erittäin myönteisinä tämän direktiivin perusperiaatteita, nimittäin kuluttajan ja yhtenäismarkkinoiden turvallisuutta. Elintarvikkeiden turvallisuutta koskeva lainsäädännön perustana on, että turvallisuus on todettava tieteellisen riskinarvioinnin perusteella ja että kuluttajien on voitava ostaa haluamiaan tuotteita edellyttäen, että ne ovat turvallisia. On tärkeää, että direktiivin perustana ovat pikemminkin turvallisuusvaatimukset kuin umpimähkäiset päivittäiset annokset, jotka voivat olla tarpeettoman rajoittavia eivätkä ole suhteessa turvallisuuteen.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa on vapaa järjestelmä, eivätkä kuluttajat halua, että heidän oikeuksiaan rajoitetaan. Useimmilla vitamiineilla ja kivennäisaineilla on selkeä ravitsemuksellinen tehtävä; muut ainesosat, joita ravintolisät yleensä sisältävät eivät ole ravintoaineita eikä niillä siten ole ravitsemuksellista merkitystä, mutta niillä on kuitenkin fysiologinen tehtävä. Ravintolisän määrittelyn direktiivissä olisi katettava kaikki ravintolisät.
Jos nyt jätetään tuotteita yleisen määritelmän ulkopuolelle, vaarana on, että sellaiset tuotteet ovat tulevaisuudessa lainsäädännön sovellusalan ulkopuolella ja jäävät säätelyn ulkopuolelle. Suosittelen, että otatte huomioon sen fysiologisen tehtävän, jonka esittelijä - enkä ole hänen kanssaan samaa mieltä - pyysi jättämään pois mietinnöstä.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, ravintolisiä koskevan lainsäädännön lähentämistä koskevan direktiiviehdotuksen parlamenttikäsittelyn yhteydessä olen saanut satoja vetoomuksia noin 500:n asiaa vastustavan henkilön allekirjoituksen muodossa ja monia yksityiskohtaisia sähköposteja ja kirjeitä huolestuneilta tanskalaisilta ja asiantuntijoilta, jotka pelkäävät sitä, että heidän mahdollisuuksiaan saada ravintolisiä rajoitetaan. Oletan, että tanskalaiset kuluttajat eivät ole ainoita, jotka ovat näin kiinnostuneita direktiivistä. Vetoomuksien yhteisenä piirteenä on ollut se, että useat asiantuntijat ovat kyseenalaistaneet ne tutkimukset, jotka osoittavat, että suuret annokset erityisesti C-, E- ja A-vitamiinia, voivat olla vaarallisia, ja vaihtoehtoisista hoidoista saadut konkreettiset kokemukset tuntuvat osoittavan, että näiden vitamiinien suurilla annostuksilla on myönteisiä vaikutuksia, eikä niillä ole sivuvaikutuksia. On siis väite väitettä vastaan. Koska vitamiinien tarve riippuu useista tekijöistä, jotka ovat erilaisia eri jäsenvaltioissa, kuten vallitsevasta ilmastosta, perinteisen ravinnon sisältämistä vitamiineista, kyse on siitä, soveltuuko tämä ala ylipäänsä EU:n lähentämistoimien kohteeksi. Jäsen Ole Krarup nosti esille myös oikeusperustaan liittyvän epäilyksen. Kun näitä eroja tarkastellaan ja kuluttajien intressit otetaan vakavasti, päätelmäni on, että on äänestettävä direktiiviehdotusta vastaan. Ravintolisiä koskevat säännöt on määrättävä kansallisella tasolla, jolla niin yksittäisellä kuluttajalla kuin etujärjestöilläkin on paljon parempi mahdollisuus saada mielipiteensä kuulluksi ja perustelluksi, mikä parantaa myös lainsäätäjien mahdollisuuksia arvioida erilaisia kantoja.

Bowis
Arvoisa puhemies, olen erittäin pahoillani siitä, että useimmat niistä, jotka pyrkivät estämään tämä keskustelun, eivät vaivautuneet jäämään kuuntelemaan sitä. Onnittelen esittelijää hänen mietinnöstään ja siitä työstä, jonka hän on tehnyt sen parissa.
Ravintolisät voivat olla vahvistava lääke tai terveysapu. Harvinaisissa tapauksissa ravintolisästä tai yksilöstä johtuvista syistä liian suuri annos voi olla haitallinen, ja sukupolvien ajan me ja muut maat olemme määritelleet turvallisia ylärajoja. Näiden ja kunnollisten merkintöjen avulla kuluttaja voi tehdä turvallisen, vapaan ja tietoihin perustuvan valinnan. Isossa-Britanniassa, Irlannissa ja muualla ei ole menty niin pitkälle kuin joissakin muissa jäsenvaltioissa, joka tarkoittaa, että on otettu käyttöön suositeltava vähimmäispäiväannos, jonka Yhdysvaltojen hallitus määritti vuonna 1943 sen varmistamiseksi, että Euroopassa palvelevat amerikkalaiset sotilaat eivät sairastuisi keripukkiin ja beri beriin, ja pidetty sitä enimmäisannoksen perustana ennen sen luokittelua farmaseuttiseksi valmisteeksi. Pelkäämme, että tämä tie johtaa suurempiin kustannuksiin kuluttajille tai yllykkeeksi käyttää säätelemättömiä ulkomaisia tuotteita. Uskomme, että nämä kaksi järjestelmää voivat olla yhtä aikaa olemassa. Tämä on minun ja jäsen Doylen ja muiden nimissä olevan tarkistuksen 50 tarkoitus. Se sallii sen, että suositeltu päivittäinen annos voidaan ottaa huomioon silloin, kun se on lähellä turvallista enimmäismäärää.
Uskon, että sallittujen tuotteiden luettelo sellaisena, kuin se nyt on, on aivan liian rajallinen. Meidän pitäisi ainakin laajentaa sitä tätä asiaa koskevin tarkistuksin. Merkitsemisen on mahdollistettava täsmälliset terveysviestit, esimerkiksi foolihapon kohdalla.
Viimeiseksi, tuen sanan "fysiologinen" palauttamista sanan "ravitsemuksellinen" viereen, koska muuten merkittävä määrä nykyään kaupan pidettäviä ja hyväksyttäviä tuotteita on vaarassa joutua pannaan. Tämä sana sisällytettiin tekstiin uskoakseni neuvoston asiantuntijatyöryhmän kehotuksesta. Foolihappo on esimerkki.
Nämä eivät ole pelkästään minun ja minun valtuuskuntani käsityksiä. Ne ovat Ison-Britannian Labour-hallituksen ja, mikä on vielä tärkeämpää, Yhdistyneen kuningaskunnan uuden elintarvikestandardiviraston näkemyksiä.

Whitehead
Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani puhua jonkun sellaisen jälkeen, joka niin voimakkaasti tukee Labour-hallitusta kuin jäsen Bowis. Haluaisin kiittää esittelijää hänen mietintönsä ajoittain myrskyisän matkan jälkeen ja sen pienen väijytyksen jälkeen, jonka kohteeksi hän tänään melkein joutui.
Yhdistynyt kuningaskunta on kaikenlaisten terveysravintolisien - ruokavalion vitamiini- ja kivennäislisien - suurin valmistaja ja itse asiassa myös niiden suurin kuluttaja. Olemme olleet tiukkoja sen varmistamisessa, että niistä ei esitetä väitteitä, jotka eivät ole paikkaansa pitäviä, ja siksi niitä ei ole Yhdistyneessä kuningaskunnassa ikinä markkinoitu lääkkeinä. Niistä on kuitenkin hyötyä miljoonille, jotka hyväksyvät, että ne ovat vain tasapainoisen ruokavalion lisä eivätkä sen korvike. Uskoaksemme turvalliset ylärajat ovat riittäviä tekemään elintarvikkeiden ja lääkkeiden välisen eron vieläkin selvemmäksi. Ilmeisesti tilanne on eri joissakin muissa jäsenvaltioissa, ja kaikki pyrkimykset näkökannan laillistamiseksi ovat ymmärrettäviä uusien elintarvikelakien laajemmassa yhteydessä.
Tuen esittelijän kantaa, jonka mukaan jäsenvaltioiden lakien mukaisesti kaikki jäsenvaltioissa laillisesti käytössä olleiden aineiden pitäisi olla käytössä edelleen, kunnes ne voidaan testata ja ehkä havaita puutteellisiksi. En usko, että kovin monet ovat puutteellisia, ja uskon, että liitteissä ei ole nyt puoliakaan siitä määrästä poikkeuksia, kuin silloin näkisimme.
Joka päivä kuulemme muista huolta aiheuttavista aineista, koska ne voidaan jättää ulkopuolelle. Tästä syystä sana "fysiologinen" - ja pyydän esittelijää harkitsemaan asiaa uudestaan vielä näinkin myöhäisellä hetkellä - on tärkeä niiden ihmisten kannalta, jotka kärsivät aidosti ja jotka saavat hyötyä näistä tuotteista. Meidän pitäisi kuulla komission jäseneltä tänään, että tapahtuu mitattavaa edistymistä kohti tehokasta analyysia vaadittuun määräaikaan mennessä, olipa se sitten 2004 tai myöhemmin. Paras tapa edetä tässä asiassa on asiallinen merkitseminen, jonka avulla kuluttajat voivat valita sekä tuotteen tarkoituksen että laillisuuden. Tämä auttaa monia kuluttajia eikä huolestuta ketään.

Breyer
Arvoisa puhemies, haluaisin tukea kollega Nuala Ahernia siinä, että fysiologisten valmisteiden pitäisi tietysti myös sisältyä direktiiviin. Kannatan kuitenkin sitä, että vitamiinit ja kivennäisaineet sisällytetään elintarvikkeisiin, sillä olen sitä mieltä, että on välttämätöntä antaa myös itsenäisille kuluttajille mahdollisuus käyttää niitä. Mielestäni komission pitäisi pohtia, miksi elintarvikkeiden vitamiinipitoisuus pienenee niin paljon, miksi esimerkiksi parsakaalin vitamiinipitoisuus on pienentynyt kymmenen viime vuoden aikana 80 prosenttia. Vetoan sisällön ja tuotantotavan ilmoittavan pakkausmerkinnän puolesta. On olemassa vitamiineja, jotka vaikuttavat luonnollisesti tuotettuina paremmin kuin keinotekoisesti tuotettuina. Minusta kuluttajalla on oikeus myös tietää, onko ne tuotettu geeniteknisesti vai ei.
Haluaisin käsitellä vielä yhtä asiaa, nimittäin sitä, mitä jäsen Sandbaek sanoi. Pyydän komissiolta painokkaasti, että tätä mietintöä ei käytetä väärin funktionaalisten elintarvikkeiden tukemiseen, sillä niiden yhteydessä olen jäsen Sandbaekin kanssa samaa mieltä siitä, että perinteisiä elintarvikkeita ei saa täydentää keinotekoisesti vitamiineilla. Korostan kuitenkin, että suhtaudumme siihen myönteisesti tässä yhteydessä, sillä kuluttajilla pitää olla mahdollisuus saada lisävitamiineja.

Titford
Arvoisa puhemies, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ei ole erityisiä lakeja, joilla valvottaisiin elintarvikkeina myytäviä ravintolisiä. Tämän seurauksena Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajat voivat käyttää suhteellisen suurta määrää tuotteita minimaalisin rajoituksin ja kilpailukykyisin hinnoin. Kenenkään ei ole pakko ostaa näitä tuotteita, ja ne, jotka näitä tuotteita ostavat, tietävät yleensä paljon ostamistaan tuotteista.
Siksi se, että komissio ehdottaa, että lähennämme elintarvikkeita koskevia lakejamme, merkitsee sellaisten lakien luomista, jotka eivät ole tällä hetkellä voimassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus ei ole luonut sellaisia lakeja, koska niitä ei ole tarvittu.
Yleisesti ottaen markkinat säätelevät itse itseään, ja jos vääriä väitteitä on esitetty ja epäterveelliset ja mahdollisesti vaaralliset tuotteet ovat päässeet markkinoille, ovat olemassa olevat oikeudelliset rakenteet osoittautuneet riittäviksi. Niilläkään markkinoilla, joilla käydään merkittävää kansainvälistä kauppaa, ei ole ollut mitään erityisiä vaikeuksia tavaroiden liikkumisessa ja terve Internet-kauppa on kehittynyt ja laajenemassa.
Tähän näyttäisi soveltuvan hieno sanonta, jonka mukaan ei kannata korjata sellaista, mikä ei ole rikki. Tälle laille ei ole muuta tarvetta kuin pitää teknokraatit työn touhussa, jotta ne voisivat puuttua yhä enemmän ihmisten elämään. Tulemme paremmin toimeen ilman tätä puuttumista.

Nisticò
Arvoisa puhemies, tahdon onnitella sydämellisesti jäsen Emilia Mülleria siitä, että hän on kyennyt tekemään tästä mietinnöstä näin tasapainoisen. Tutkijana en näet voi olla arvostamatta sitä tieteellistä tarkkuutta, jolla näin herkkää aihetta on käsitelty, sillä käsittelyssä todettiin, että asiasta vallitsi hyvin erilaisia, toisinaan ristiriitaisia näkemyksiä.
Kiitän myös komissiota eri vitamiineja ja kivennäisiä sisältävien ravintolisien valmistamisessa hyvän valmistuskäytännön (good manufacturing practice) noudattamisen välttämättömyyttä koskevan tarkistukseni hyväksymisestä, sillä tämä on paras mahdollinen laadun tae kuluttajien suojaamiseksi. Vastaavasti, ja syystä, käytettyjen annosten suuruuden yhteydessä ylettömän sallivaa kantaa ei hyväksytty; vaan annokset pidettiin suositellun päivittäisen annoksen puitteissa ja voitettiin siten käsitys, jonka mukaan aina suuremmalla annostuksella saavutetaan parhaat tulokset.
Farmakologina minun on muistutettava, että sekä farmakokineettisistä että farmakodynaamisistä ja toksikologisista syistä esimerkiksi liian suuret annokset saattavat saa aikaan myös vaikutuksia, jotka ovat aivan vastakkaisia kuin toivotut vaikutukset tai pitkäaikaisessa käytössä aiheuttaa jopa tärkeiden elinten ja elimistön toiminnan vaurioita, eikä sen vuoksi ole mitään tarvetta nostaa kivennäisten ja vitamiinien annostusta mahdollisimman korkealle tasolle.
Arvoisa puhemies, lopuksi olen sitä mieltä, että komission hyväksymä asiakirja voidaan lopullisesti hyväksyä parlamentissa.

García-Orcoyen Tormo
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä onnitteluihin, joita Emilia Franziska Müllerille on lausuttu hänen erinomaisesta työstään tämän direktiivin parissa.
Yhteisön elintarvikelainsäädännössä on kaksi johtavaa periaatetta, joihin onneksi tämäkin direktiivi perustuu: elintarvikkeiden turvallisuus ja varmuus siitä, että merkinnöissä on riittävää ja asianmukaista tietoa. On välttämätöntä poistaa kaikki riskit, joita valinnanvapaus aiheuttaa kuluttajien terveydelle, ja varmistaa, että kuluttajat voivat tehdä valintansa sellaisten täsmällisten ja selkeiden tietojen perusteella, jotka eivät aiheuta sekaannusta tai ole harhaanjohtavia. Kuluttajien saatavilla on oltava selkeitä ohjeita tuotteen annostelusta ja käytöstä. Kuten on jo sanottu, on havaittu lukuisia kertoja, että tiettyjen ravintolisien liiallinen nauttiminen aiheuttaa vakavia terveysongelmia; tätä ei voida hyväksyä, vaan yhteisön lainsäädännössä on välttämätöntä taata kaikissa jäsenvaltioissa yhtenäinen ja hyvä tiedotus.
Keskityn nyt 2 artiklaan ja toteaisin, että niin Emilia Franziska Müllerin kuin myös koko ympäristöasioiden valiokunnan työssä vahvistetaan tasapainoinen ravintolisä oikeudellisena käsitteenä. Soveltamisala ei ole liian suppea eikä myöskään niin laaja, että sellaiset tuotteet, jotka eivät varsinaisesti täytä ravintolisän edellytyksiä, voisivat kuulua määritelmän piiriin.
Olen liitteestä I sitä mieltä, että ympäristöasioiden valiokunnan ehdotus, jota on laajennettu peräkkäisin kompromissitarkistuksin, on lopultakin oikeanlainen ja ansaitsee parlamentin hyväksynnän.
Direktiivin 5 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa säädetään, mitkä ovat ravintolisien kivennäisaineiden ja vitamiinien enimmäismäärät, ja mielestäni nämä alakohdat on säilytettävä, sillä Euroopassa on noudatettava tiukkaa lähestymistapaa ja valvottava edelleen vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärää, joka perustuu siihen, minkä verran niitä on turvallista nauttia. Haluan tältä osin tukea sitä ajatusta, että eurooppalaisessa lähestymistavassa on pikemminkin puolustettava kuluttajia kuin jatkettava sääntelyn purkamista. Olen tästä syystä iloinen, että meitä oli 16 15:tä vastaan.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan yhtyä esittelijälle lausuttuihin onnitteluihin, sillä hän on tehnyt mielestäni erinomaista työtä, kuten myös muut ympäristöasioiden valiokunnan jäsenet, jotka ovat työskennelleet uutterasti.
Yhtenä direktiivin tavoitteista on harmonisointi, ja direktiivi on laadittu - kuten komissio sanoo - sisämarkkinoiden esteiden poistamiseksi. Harmonisointi ei kuitenkaan ole täysimääräistä, sillä jäsenvaltioiden välillä voi olla eroja tuotteiden terveysväittämien osalta.
Hyvät jäsenet, sisämarkkinat eivät toimi. Vuoden 2000 lopussa komissio oli käynnistänyt 27 tähän ongelmaan liittyvää rikkomismenettelyä. Komission mukaan erilaiset säännöt ovat tuoneet yhteisön sisäiseen kauppaan esteitä, eikä vastavuoroisen tunnustamisen periaatteella ole pystytty ratkaisemaan ongelmia. Yhdenmukaistaminen on siis välttämätöntä.
Viittaan erityisesti tarkistukseen 51. Olemme esittäneet sen, koska ongelmana on mielestämme se, että kahdeksan jäsenvaltion lainsäädännön nykyinen epätäsmällisyys voisi johtaa näiden direktiivin ulkopuolelle jäävien ravintolisien tuotannon ja kaupan pitämisen kieltämiseen sitten, kun direktiivi siirretään osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä. Sen sijaan näitä ravintolisiä sääntelevien jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö sallisi niiden tuotannon ja sisämarkkinasääntöjen takia niiden kaupan pitämisen koko Euroopan unionissa.
Arvoisa komission jäsen, tämä ei ole yhdenmukaistamista. Tällaisten aineiden tuotanto ja kaupan pitäminen on sallittava maissa, joissa ei ole kansallista lainsäädäntöä, kunhan niiden koostumus on täsmälleen sama kuin yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa jo kaupan pidettyjen aineiden koostumus, kun yhteisön säännöstössä laajennetaan tiedekomiteoiden kautta nykyisen direktiivin soveltamisalaa.

Byrne
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani olla täällä tänään, kun keskustelette ravintolisiä koskevasta direktiivistä. Tämän ehdotuksen tavoitteena on yhtenäistää kovasti toisistaan poikkeavia kansallisia sääntöjä varmistamalla, että kuluttajat voivat tehdä valintansa turvallisista tuotteista, joissa on riittävät ja asianmukaiset merkinnät. Haluaisin kiittää Mülleriä hänen merkittävistä ponnistuksistaan tämän mietinnön valmistelussa ja hänen yleisestä tuestaan ehdotukselle. Tiedän, että hänen tehtävänsä on ollut erittäin vaikea. Tämä käy ilmi valiokunnassa jätettyjen tarkistusten määrästä sekä täysistunnossa jätettyjen lisätarkistusten määrästä.
Päätellen jätetyistä tarkistuksista kaikkein arkaluonteisin asia tuntuu olevan ne erilaiset ainesosat, joita ravintolisät saattavat sisältää. Komission ehdotuksen johdanto-osan kappaleessa 6 sanotaan, että eri ravintoaineet, mukaan luettuina vitamiinit ja muut aineet, kuten kuidut, kasvi- ja yrttiuutteet, voivat olla ravintolisien ainesosia. Siinä määrätään ensimmäisessä vaiheessa ainoastaan erityisiä ehtoja, jotka koskevat vitamiineja ja kivennäisaineita, jotka ovat ravintoaineita, koska tieteellinen tieto sallii meidän menevän tähän asti nyt.
Tarkoituksena on määrätä erityisiä sääntöjä muista ravintoaineista ja muista ainesosista myöhemmin, kun saadaan lisää tieteellistä tietoa. Ymmärretään, että erityisen yhtenäistettyjen yhteisön määräysten hyväksyntään asti ja niin, että ei rajoiteta perustamissopimuksen määräyksien soveltamista, voidaan soveltaa näitä muita ravintoaineita koskevia kansallisia määräyksiä. Olen samaa mieltä tarkistuksen 1 perustelun viimeisen lauseen kanssa. Tulevassa direktiivissä vitamiineja ja kivennäisaineita koskevia erityissääntöjä pitää voida soveltaa ravintolisiin, jotka sisältävät vitamiineja, kivennäisaineita ja muita ainesosia. Muuten häikäilemättömän valmistajan olisi erittäin helppoa olla noudattamatta näitä sääntöjä lisäämällä tuotteeseen vain pienen määrän toista ainesosaa.
Voin siksi periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 1 tarvittavien muutosten jälkeen, jotka riippuvat 2 artiklan lopullisesta sanamuodosta. Tarkistuksilla 29, 37 ja 41 lisätään tarkistuksen 1 tekstiin se periaate, että näitä muita ravintoaineita ja ainesosia koskevia erityisiä sääntöjä on laadittava, kun tieteen kehitys antaa siihen mahdollisuuden. Hyväksyn tämä periaatteen. Tietyin muutoksin voin kuitenkin hyväksyä tarkistukset 29 ja 41. Tarkistuksen 5 tarkoitus on esitellä 2 artiklassa olevassa määritelmässä se, mikä on selitetty johdanto-osan kappaleessa 6. Tämä voisi selventää määritelmää, joka on direktiivin olennainen osa. Voin siksi hyväksyä periaatteessa tarkistuksen tekstin yhtenäisyyden varmistavien sanamuodon muutosten jälkeen.
Tarkistuksilla 33 ja 44 on sama tarkoitus kuin tarkistuksella 5, ja selvennys menee vielä pitemmälle, kun siinä sanotaan, että näillä aineilla on ravitsemuksellinen merkitys, kuten vitamiineilla, kivennäisaineilla ja aminohapoilla tai fysiologinen merkitys, kuten kuidulla tai joillakin kasveista uutetuilla antioksidanteilla. Voin siis hyväksyä tarkistukset 33 ja 44 sillä ehdolla, että niiden aineiden asema, jotka näin tulevat direktiivin sovellusalaan, on erittäin selvä, sekä sallittujen aineiden luettelojen laadinnassa käytettävissä vaatimuksissa että siinä, mikä on niiden asema, kunnes nämä sallittujen aineiden luettelot hyväksytään.
Tarkistuksissa 34 ja 46 viitataan myös 2 artiklaan, ja nämä tarkistukset voidaan hyväksyä, koska ne seuraavat samaa logiikkaa kuin tarkistus 33. Muokkauksen kannalta ehdotetun lisäyksen on kuitenkin oltava erillään 2 artiklan b kohdan määräyksistä. Voin siksi hyväksyä tarkistuksen tuon sanamuodon muutoksen jälkeen.
Tarkistus 45, vaihtoehto tarkistuksille 34 ja 36, on saman suuntainen kuin tarkistus 5, jonka voin hyväksyä. Myös tässä ehdotetun lisäyksen tulee olla erillään 2 artiklan b kohdan määräyksistä. Voin siksi hyväksyä tarkistuksen 45, johon on tehty tuo tarvittava muutos.
Samaa asiaa koskeva tarkistus 6 on vaihtoehto, joka aiheuttaa sekaannusta. Valiokunnan mietinnössä oleva perustelu näyttäisi olevan johdanto-osan kappaleen 6 ja tarkistuksessa 5 ehdotetun tekstin mukainen, koska siinä tunnustetaan, että sellaiset ainesosat kuin aminohapot, rasvahapot ja yrttiuutteet ovat ravintolisiä. Ehdotettu teksti on kuitenkin ristiriidassa niiden kanssa rajoittamalla sellaiset ainesosat vain niihin, joilla on ravitsemuksellinen merkitys. En näe mitään syytä tälle rajoitukselle ja siksi en voi hyväksyä tarkistusta 6.
Voin hyväksyä johdanto-osan kappaletta 7 koskevan tarkistuksen 2 ja johdanto-osan kappaletta 14 koskevan tarkistuksen 4, joka on ehdotuksen tekstin tekninen korjaus.
Tarkistus 7 koskee annosmuodon määritelmää. Tämä on erittäin tekninen asia. Käsittääkseni monet ovat ilmaisseet nykyisiä käytänteitä kuvailevaa toimivaa määritelmää koskevan huolensa. Tämä on myös meidän tavoitteemme. Voin hyväksyä tarkistuksen 7 periaatteessa, mutta sellaisin muutoksin, että saavutetaan tavoitteeksi asetettu joustavuus.
Tarkistuksessa 8 lisättäisiin 3 artiklaan uusi kappale, jossa olisi sama teksti kuin johdanto-osan kappaleeseen 6 lisättäväksi ehdotettu teksti. Tarkistuksen 1 kohdalla meillä ei ole periaatteessa mitään ongelmaa, mutta saman tekstin lisääminen tuohon artiklaan on tarpeetonta. En siksi hyväksy tarkistusta 8.
Tarkistuksella 51 on osittain samoja tavoitteita kuin tarkistuksella 8, ja siinä mennään pitemmälle ja määrätään säännöistä, jotka koskevat periaatetta tuotteiden vapaasta liikkuvuudesta. Toivon, että olette samaa mieltä siitä, ettei tätä voi tehdä muutamalla rivillä tässä erityisdirektiivissä, enkä voi hyväksyä tarkistusta 51.
Tarkistus 9 viittaa 4 artiklaan ja liitteessä II luetteloituihin aineiden puhtaudelle asetettaviin vaatimuksiin. Voin ymmärtää toiveen esittää tämä asia konkreettisemmin. Itse asiassa tämän ehdotuksen jättämisen jälkeen on sovittu asianmukaisesta puhtautta koskevasta sanamuodosta, ja se on sisällytetty yhteisön lainsäädäntöön, joka koskee elintarvikkeiden valmistamista tiettyyn ravitsemukselliseen käyttöön. Tämä teksti viittaa yhteisön puhtausvaatimuksiin, jotka on jo hyväksytty joidenkin liitteen II aineiden kohdalla, ja kansainvälisten järjestöjen suosittelemiin puhtausvaatimuksiin.
Yhtenäisyyden vuoksi sama teksti pitäisi sisällyttää tähän direktiiviehdotukseen. Voin hyväksyä tarkistuksen 9 hengen, mutta muutoksin tämä on jo saman suuntainen kuin jo hyväksytyt yhteisön tekstit.
Johdanto-osan kappaletta 9 koskeva tarkistus 3 on yksi siitä tarkistusten sarjasta, joka koskee menettelyjä ja direktiivin täytäntöönpanoon liittyviä menettelysääntöjä. Liitteiden luetteloiden tarkistamisen ollessa kyseessä komissio voi toimia jäsenvaltion, muun asianosaisen, myös valmistajan esittämästä pyynnöstä, tai aloittaa itse menettelyn jonkin aineen lisäämiseksi liitteisiin, tai sitten se voi hylätä valmistajan esittämän pyynnön. Tarkistusta 3 ei voi hyväksyä, koska siinä rajoitetaan komission aloiteoikeutta.
Tarkistus 10 tekee liitteiden muutosmenettelystä, johon nyt sisältyy sekä tieteellinen arviointi että sen jälkeen komission direktiivin hyväksyminen, aineiden turvallisuutta koskevan arviointimenettelyn. Sen tavoitteena on myös täsmentää tämä direktiivin menettelysääntöjä elintarvikealan tiedekomiteaa varten. Tämä asia ei ole lainsäädäntöasia. Siksi ei voida hyväksyä tarkistusta 10, ja samasta syystä en voi hyväksyä tarkistusta 25, jossa myös määrätään menettelysäännöistä elintarvikealan tiedekomiteaa varten. Tarkistuksessa 11 esitetään samat ongelmat, jotka mainitsin tarkistuksen 6 yhteydessä. Siinä on myös menettelyihin liittyviä ongelmia.
Komission on säilytettävä aloiteoikeutensa ehdotusten esittämisen ajankohdan suhteen. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 11. Samoista institutionaalisista syistä en voi hyväksyä tarkistuksia 35 ja 47, vaikka niissä viitataankin ainesosiin, joilla on ravitsemuksellista tai fysiologista merkitystä.
Viimeisessä menettelyjä koskevassa tarkistuksessa 13 ehdotetaan, että 5 artiklan 3 kohdassa mainittu komitologiamenettely noudattaisi avoimuusperiaatetta. En tietenkään kiellä tätä, mutta minusta tätä aihetta ei voi käsitellä vertikaalisessa ravintolisiä koskevassa erityisdirektiivissä. Avoimuusperiaate on yleinen periaate, jota sovelletaan kaikkia tuotteita koskeviin menettelyihin. Te käsittelette parhaillaan ehdotustamme elintarvikelaiksi, johon sisältyy avoimuutta koskevia määräyksiä, joita voidaan soveltaa kaikkiin ruoka-aineisiin. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 13.
5 artiklan 1 kohtaa koskevassa tarkistuksessa tehdään hyvä huomio siitä, että otetaan huomioon lasten ja aikuisten erilaiset tarpeet, kun vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäisrajoja määritetään. Periaatteet voidaan ulottaa ottamaan huomioon, ja tässä lainaus: "eri kuluttajaryhmien tarpeet" eikä ainoastaan lasten ja aikuisten tarpeet. Lisäksi näkökohta voidaan lisätä ehdotettua asianmukaisempaan paikkaan, siksi voin periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 12 tiettyjen muutosten jälkeen.
Siirryn nyt puhumaan tarkistuksista, jotka koskevat ehdotuksen merkitsemismääräyksiä. Tarkistus 14 viittaa tuotteen nimeen. Merkitsemisessä ei ole kovinkaan merkittävää eroa tuotteen nimen ja merkitsemisen välillä. Tuotteen nimi on lisättävä EU:n lainsäädäntöön, muuten jäsenvaltiot voivat tehdä sen. Tämä aiheuttaisi sekaannusta kuluttajille. Tästä syystä en voi hyväksyä tarkistusta 14, mutta otan kuitenkin huomioon pyyntönne, että nimen olisi sisällettävä sana "ravintolisä".
Tarkistuksissa 15 ja 28 ehdotettu teksti ei sisällä eri periaatetta kuin ehdotuksen teksti. Ne ovat sanamuodon tarkistuksia, eikä niillä päästä suurempaan selvyyteen tässä asiassa, enkä siksi voi hyväksyä tarkistuksia 15 ja 28.
Katson, että ilmoitus, jossa todetaan, että ravintolisiä ei pidä käyttää monipuolisen ruokavalion korvikkeena, on tärkeä sekä tiedon että valistuksen kannalta. En siksi voi hyväksyä tarkistusta 16, jossa ehdotetaan tämän ilmoituksen poistamista. Voin hyväksyä tarkistuksen 17, jossa ehdotetaan, että etikettiin lisätään ilmoitus siitä, että ravintolisät on säilytettävä lasten ulottumattomissa. Tällainen ilmoitus tarjoaa lisäsuojan, jolla voidaan välttää näiden tuotteiden ottaminen vahingossa.
Vaikka tarkistuksen 18 tarkoitus on hyvä, se nostaa esiin lukuisia mutkikkaita asioita. Kaikki alle yksivuotiaille tarkoitetut ravintolisät olisivat mielestäni tuotteita erityiseen ravitsemukselliseen käyttöön, ja ne pitäisi jättää pois tämän direktiivin 1 artiklassa määritetystä sovellusalasta. Sama keskustelu käytäisiin myös raskaana oleville naisille tarkoitetuista ravintolisistä. Tarkistus 18 voi olla 1 artiklan vastainen, enkä voi hyväksyä sitä.
Voin hyväksyä tarkistuksen 19. Voin myös periaatteessa hyväksyä tarkistuksen 20, mutta tietyin muutoksin, jotka ovat samansuuntaisia kuin tämän tarkistuksen mietinnössä oleva perustelu. Tarkistuksessa 21 ehdotetaan kahden lauseen lisäämistä 9 artiklaan. Ensimmäisessä lauseessa esitetty periaate, että yliannostuksia on vältettävä, on jo mainittu 6 artiklassa. Toinen lause käsittelee tiettyjen ravintoaineiden, joihin liittyy stabiliteettiongelmia, ilmoitettujen määrien toleranssirajoja. Tämä on erittäin tekninen ongelma, jota asiantuntijoiden on harkittava ja tarvittaessa käsiteltävä teknisten täytäntöönpanotoimien avulla. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 21.
Tarkistuksessa 22 ehdotetaan hyvän valmistuskäytännön periaatteiden hyväksymistä oikeudellisesti sitovin toimin. Tämä ei ole käytäntönä elintarvikkeiden alueella, ja siitä tulisi ennakkotapaus. On olemassa horisontaalisia hygieniaa koskevia sääntöjä ja valvonta, jota sovelletaan kaikkiin elintarvikkeisiin ja sitä sovelletaan tulevaisuudessa myös ravintolisiin. On olemassa puhtausvaatimuksia, jotka koskevat monia niistä aineista, jotka on luetteloitu liitteessä II, ja aiomme ottaa käyttöön myös muita aineita koskevat vaatimukset. Nämä sitovat horisontaaliset säännöt ovat meistä riittäviä. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 22. Tietenkään mikään ei estä alan teollisuutta ottamaan käyttöön erityisiä tiettyä tuotetta koskevia hyvän valmistuskäytännön periaatteita. Näin tehdään usein elintarvikealalla.
Tarkistuksessa 23 tehdään pakolliseksi se, että jäsenvaltiot vaativat valmistajia ilmoittamaan markkinoille tulevista uusista ravintolisistä. Komission ehdotus mahdollistaa sen, että jäsenvaltiot luopuvat sellaisesta vaatimuksesta, jos ne pystyvät muuten valvomaan näitä tuotteita omalla alueellaan.
Jäsenvaltiot vastustavat sellaista määräystä, koska niiden mielestä tässä on kyseessä toissijaisuusperiaate, ja ne toivovat saavansa vapaat kädet näiden tuotteiden valvonnassa. En voi hyväksyä tarkistusta 23.
Tarkistus 24 liittyy myös niihin menettelyihin ja tavoitteisiin, joiden tarkoituksena on määrätä tarkat määräajat komission päätöksille. Sellaiset päätökset voivat myös riippua elintarvikealan tiedekomitean neuvoista, jäsenvaltioiden kannoista ja muista tekijöistä, joita komissio ei voi valvoa. Tästä syystä en voi hyväksyä tarkistusta 24.
Tarkistuksilla 26 ja 27 lisätään liitteisiin I ja II enemmän kivennäisaineita, vitamiineja ja mineraalisuoloja. Minun on sanottava tämä selkeästi: en voi hyväksyä mitään lisäyksiä niihin, ennen kuin elintarvikealan tiedekomitealta on saatu myönteiset turvallisuusarvioinnit. En voi hyväksyä tarkistuksia 26 ja 27.
Toisaalta tarkistuksilla 30, 31, 32, 36, 38, 39, 42, 48 ja 49 pyritään luomaan luettelo vitamiinivalmisteista, joiden pitäisi olla etusijalla turvallisuusarvioinnissa ja mahdollisessa sisällyttämisessä luetteloon niistä aineista, joita voidaan käyttää ravintolisien valmistuksessa. Voin hyväksyä sen, että periaate ilmaistaan uudessa johdanto-osan kappaleessa, kuten tarkistuksissa 30, 38 ja 42 ehdotetaan.
Olisi huomattavaa, että liite II sisältää ainoastaan vitamiinivalmisteita ja mineraalisuoloja. Se ei sisällä muita ainesosia. On myös huomattava, että artiklassa 13 mainittua menettelyä ei voida soveltaa kyseisten aineiden arviointiin. Tuo menettely koskee aineiden lisäämistä luetteloon, ja siihen sisältyy yhtenä askeleena niiden arviointi. Siksi ehdotettu uusi johdantokappaleen osa on laadittava sen mukaan. Voin hyväksyä tarkistukset 30, 38 ja 42 asianmukaisin muutoksin.
Tarkistuksissa 31, 36 ja 48 ehdotettua vastaavaa artiklaa ei voida hyväksyä sanamuodon kannalta eikä myöskään institutionaaliselta kannalta. Minun on siis sanottava "ei" tarkistuksille 31, 36 ja 48. Meidän on kuitenkin keskusteltava tästä myöhemmin lisää, jotta löytäisimme kaikkia tyydyttävän ratkaisun. Kaikki prosessissa mukana olevat toimielimet voisivat tutkia tätä johdanto-osan kappaletta mukailevaa artiklaa, jossa viitataan tiettyjen erillisessä liitteessä lueteltujen aineiden etusijaan arvioinnissa.
Tarkistuksia 32, 39 ja 49 ei voida hyväksyä, koska ne ovat suoraan yhteydessä tarkistuksiin 31, 36 ja 48. Tätä ei kuitenkaan pidä pitää niissä olevien aineiden arvosteluna.
Haluaisin kiittää parlamenttia sen komissiolle antamasta tuesta, kun se on teettänyt tieteellisen riskien arvioinnin perusvaatimuksista ravintolisissä käytettävien vitamiinien ja kivennäisaineiden enimmäismäärien määrittämiselle. 5 artikla on hienosti tasapainotettu vaaditun korkean kuluttajansuojelun tason säilyttämiseksi. Tarkistukset 40 ja 50 häiritsisivät tätä tasapainoa, ja siksi niitä ei voi hyväksyä.
Lopuksi tarkistus 43. En ymmärrä, mitä ne tässä direktiivissä esitetyt testausmenettelyt ovat, joihin muiden ainesosien on mukauduttava. Siksi en voi hyväksyä tarkistusta 43.
Lopuksi, komissio voi hyväksyä tarkistukset 2, 4, 17, 19, 33 ja 44 sellaisenaan ja tarkistukset 1, 5, 7, 9 12, 20, 30, 34, 37, 38, 42, 45 ja 46 periaatteessa, tietyin muutoksin. Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 3, 6, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 18, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 35, 36, 39, 40, 41, 43, 47, 48, 49, 50 ja 51.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kaksi- ja kolmipyöräiset moottoriajoneuvot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Langen laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0025/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista annetun direktiivin 97/24/CE muuttamisesta (KOM(2000) 314 - C5-0334/2000 - 2000/0136(COD)).

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kaksi- ja kolmipyöräisiä moottoriajoneuvoja, siis moottoripyöriä ja skoottereita, käytetään pääasiassa kahdella alueella. Ensinnäkin kaupunkialueiden ihmisten liikkumistarpeen tyydyttämiseen ja vapaa-ajan välineinä, varsinkin vaikutuksille alttiilla maaseutualueilla, missä on paljon oivallisia mutkia. Molemmilla alueilla ja puhun nyt intohimoisena moottoripyöräilijänä tällaisen ajoneuvon ajajalla on suuri vastuu, koska kaksipyöräisten ajoneuvojen aiheuttamat päästöt eivät saa kaupunkialueilla eivätkä varsinkaan vaikutuksille alttiilla maaseutualueilla olla suurempia kuin autojen synnyttämät päästöt. Siksi on oikein ja välttämätöntä, että huolehdimme siitä, että kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen päästötaso on sama kuin autojen. Euroopan parlamentti on laatinut esimerkillisesti ja erittäin onnistuneesti lainsäädännön, joka vähentää kevyiden ja raskaiden hyötyajoneuvojen päästöt Euro III - ja Euro IV -tasoille, niin että ilman laatu Euroopan kaupungeissa ja herkillä alueilla voi parantua. Moottoripyörät ja skootterit eivät voi muodostaa poikkeusta siitä. Siksi teemme ehdotuksen, että moottoripyörille ja skoottereillekin valitaan kaksivaiheinen lähestymistapa, jossa päästöjä vähennetään vuonna 2003, mutta ennen kaikkea ja se on tässä yhteydessä tärkein asia otetaan käyttöön toinen vähennysvaihe vuonna 2006.
Teollisuudessa tarvitaan tietysti aikaa uusien moottorien, uusien pakokaasunpuhdistusjärjestelmien kehittämiseen. Meidän on annettava sille tämä aika siksi toinen tärkeä vaihe on vuonna 2006. Komission vuotta 2003 koskeva ehdotus vastaa pääosin tekniikan tasoa. Ajoneuvot, joiden on tarkoitus vastata näitä arvoja, kulkevat jo yleisesti teillämme. Rekisteröintilukuja koskeva lista kertookin, että yli 80 ajoneuvoa täyttää jo vuoden 2003 vaatimukset. Emme halua sormeilla sitä, haluamme vuodeksi 2006 toisen pakollisen vaiheen, jolla toteutetaan kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen kohdalla vuonna 2006 taso, jota henkilöautot noudattavat vuonna 2000 Euro III -vaiheessa.
Me haluamme kuitenkin siirtyä jo vuonna 2003 noudattamaan samoja periaatteita kuin autojen ja kevyiden ja raskaiden hyötyajoneuvojen kohdalla on otettu käyttöön, haluamme nimittäin keskittyä päästöjen kannalta tärkeiden rakenneosien kestävyyteen. Ei ole tietenkään järkevää, että kaksipyöräinen ajoneuvo saavuttaa hienot pakokaasuarvot testipenkissä mutta että nämä arvot voidaan käytännössä unohtaa muutaman tuhannen kilometrin jälkeen. Siksi me haluamme siirtyä vuonna 2003 kaksipyöräisten moottoriajoneuvojen kestävyysvaatimuksiin, ja siltä varalta, että epäillään vakavasti, että tietyt tyypit eivät täytä näitä pakokaasuvaatimuksia, on luotava mahdollisuus siihen, että viranomaiset voivat testata asian teillä tapahtuvalla valvonnalla, vaatimustenmukaisuuden käytännön valvonnalla.
Minulle sanotaan, ettemme voi tehdä vielä mitään vuoden 2006 hyväksi, koska meillä ei ole moottoripyörien testisykliä. Siksi meidän on ensin kehitettävä se, ja sitten voimme tehdä jotain. En ole samaa mieltä. Aivan niin kuin raskaiden hyötyajoneuvojen yhteydessäkin olemme sanoneet, että olisi hienoa, mikäli meillä olisi maailmanlaajuinen sykli, mutta me haluamme määritellä tavoitteemme. Tavoite on saman tason saavuttaminen vuonna 2006 kuin autoilla vuonna 2000, hieman pitemmän ajan antaminen moottoripyörille, mutta silloin niiden on saavutettava tämä taso. Mikäli siihen mennessä ei ole kehitetty muuta testijaksoa, käytämme samaa tasoa kuin autotkin.
Annoimme jäsen Goodwillin kanssa eräille pienille valmistajille, joilla on erityisen paljon ongelmia, hieman lisää siirtymäaikaa sarjavalmistuksen aikaansaamiseen, ja se on mielestäni paikallaan eikä vaikuta kokonaistulokseen. Olen sitä mieltä, että mikäli hyväksymme ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan ehdotukset ja ryhdymme neuvottelemaan neuvoston kanssa, moottoripyöräilijät voivat tulevaisuudessa tiedostaa vastuunsa ja vapautensa, ja sen pitäisi olla yhteinen tavoitteemme.

Van Dam
Arvoisa puhemies ja arvoisa komission jäsen, hiljattain pidetyssä Haagin ympäristökokouksessa käsiteltiin Kioton pöytäkirjan vaatimuksia tunnetusti laihoin tuloksin. Se osoittaa meille ilmiselvästi, kuinka vakavassa tilanteessa moottoroitu liikennesektori on. Liikenteen osuus CO2- ja NOx-päästöistä on merkittävä. Suurin osa liikenteen osuudesta on peräisin tieliikenteestä.
Kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen osuus kaikista ajoneuvoista ja tieliikenteestä on tosiaankin vähäinen. Siksi on sitäkin silmiinpistävämpää, että niiden osuus päästöistä on suhteellisen suuri. Kun tarkastelemme Auto Oil II -ohjelman ennusteita, vaikuttaa siltä, että tämä osuus vain kasvaa, jos politiikkaa ei muuteta.
Kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen nykyinen sukupolvi täyttää vielä vaatimukset, jotka on määrätty vanhemmille ajoneuvoille. Näiden kategorioiden päästönormeja kuitenkin tiukennetaan säännöllisesti. Jotta myös kaksi- ja kolmipyöräiset ajoneuvot saataisiin suoriutumaan optimaalisesti, myös tässä tapauksessa olisi toivottavaa mukauttaa päästönormeja jatkuvasti. Siksi olen itse tyytyväinen esittelijän ehdottamaan linjaan.
Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan lausunnon valmistelijana olen tyytyväinen siihen, että esittelijä vaatii kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen pienemmille valmistajille pitempää määräaikaa, vaikka se on lyhyempi kuin valiokuntamme toivoma määräaika.
Arvoisa puhemies, olen kaiken kaikkiaan tyytyväinen kollega Langen mietintöön. Sen täytäntöönpano olisi askel kestävän liikennejärjestelmän suuntaan, ja sitähän me parlamentissa haluamme.

Goodwill
Arvoisa puhemies, tämä direktiivin tarkistus on osa prosessia, jossa pyritään selvittämään joitakin ratkaisemattomia asioita, joita Auto Oil -ohjelma ei kata. En voi odottaa, että muut direktiivit tulevat perässä pienellä huvialuksella ja pienellä ottomoottorilla, joka tekisi tarinan täydelliseksi.
Moottoripyörät ovat hyvin pieni osa liikenteen kokonaismäärästä. Autojen ja kuorma-autojen moottoritekniikan edistysaskeleet ja 6 prosentin kasvu moottoripyörillä ajettujen kilometrien määrässä 1990-luvulla on tarkoittanut, että moottoripyörien päästöt ovat kasvaneet. Pidän siksi tietyin varauksin tätä ehdotusta myönteisenä.
Minun päähuoleni on se lyhyt aika, joka on vuoden 2003, jolloin uusia standardeja aletaan soveltaa uusiin malleihin, ja sen päivämäärän välillä, kun se ulotetaan kaikkiin uusiin moottoripyöriin. Tämä aiheuttaa suurta painetta pienille eurooppalaisille valmistajille, kuten Triumph ja CCM Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Vaikka nämä muutokset ovat teknisesti toteutettavissa, pienillä yrityksillä ei ole resursseja tehdä muutostöitä vain 12 kuukaudessa ja kehityskustannukset on pystyttävä saamaan pienestä ajoneuvojen myynnistä. Tämä asettaisi eurooppalaiset valmistajat epäedulliseen asemaan kilpailussa verrattuna Kaukoidän isoihin poikiin. Olen siksi iloinen siitä, että esittelijä on tunnustanut tämä jatkamalla siirtymäaikaa kahteen vuoteen.
Haluaisin myös onnitella esittelijää siitä, että hän on ollut esimerkkinä muuntamalla oman klassisen Harley Davidson -moottoripyöränsä jälkiasennetulla katalysaattorilla. Tässä tapauksessa ei siis ole kyse siitä, että sanotaan yhtä ja tehdään toista.
Minulla on joitakin ajoneuvon sisäistä valvontaa ja käytössä olevan ajoneuvon testausta koskevia varauksia. Ajoneuvon sisäisestä valvonnasta sanoisin, että moottoripyörä on usein ensimmäinen ajoneuvo, jonka nuori henkilö ostaa käytössään olevin rajallisin varoin, ja siksi tämä tekee ajoneuvon kalliimmaksi. Toiseksi suhtaudun kyynisesti siihen, mitä pyörän omistaja tekee, kun tuo pieni vihreä merkkivalo ilmoittaa, että pakokaasujärjestelmä ei toimi standardin mukaan. Hän saattaa uskoakseni joutua kiusaukselle alttiiksi ja vain vetää polttimon pois. Ehkä pelin tässä vaiheessa meidän on pidettävä nämä kaksi palloa pelissä ja katsottava, kuinka peli etenee kohti toista käsittelyä ja mahdollista sovittelua.
Lopuksi puhuisin verotusasioista. Vaikka toisaalta tuenkin sellaisia markkinaratkaisuja kuin verokannustimia, jäsenvaltioiden olisi kuitenkin halutessaan voitava soveltaa näitä kansallisten kriteerien mukaan. Tämä ehdotus tehdään 95 artiklan mukaan, eli määräenemmistöäänestyksellä, ja huolimatta niistä 28 vetosta, jotka Tony Blair jätti käyttämättä Nizzassa, Yhdistynyt kuningaskunta ei ole vielä luopunut oikeudestaan määrätä omista veroistaan, eikä tämän siksi pitäisi kuulua tämän direktiivin sovellusalaan. Toissijaisuusperiaate on jotakin, jota on suojeltava.

Sacconi
Arvoisa puhemies, direktiiviehdotus, josta valmistaudumme äänestämään, on selvä edistysaskel, joka osoittaa unionin tahtovan tavoitella kunnianhimoisia tavoitteita ilman saastumisen rajoittamisessa. Tällä hetkellä olemme näet paradoksaalisessa tilanteessa: vaikka moottoripyörien osuus koko liikenteen määrästä on vain 2-3 prosenttia, niiden osuus kokonaispäästöistä lisääntyy progressiivisesti. Langen ehdottamat tarkistukset, samoin kuin käytännöllisesti katsoen kaikki ympäristöasioita käsittelevän valiokunnan hyväksymät tarkistukset, parantavat komission ehdotusta. Erityisesti vaatimus nimenomaan moottoriajoneuvoille suunnattujen ja kaikkialla Euroopassa samanlaisten testisyklien määrittämisestä, mutta myös vaatimus siitä, että tyyppihyväksynnän yhteydessä on vahvistettava myös päästöjen vähentämislaitteiden toimintakyky, ovat osoituksia Euroopan parlamentin tahdosta toimia vahvasti näin herkällä alalla.
Tässä asiassa minusta on tärkeää korostaa, että alan yritykset yhtyvät laajasti useimpiin näistä tavoitteista. Tämä merkitsee yhtäältä, että jäsen Lange on osannut neuvotella taitavasti heidän kanssaan ja toisaalta, että myös tuottajien tietoisuus velvollisuudesta omasta puolestaan auttaa ympäristömme tilan parantamisessa on lisääntynyt. Sen tähden päätös asettaa ei ainoastaan aikarajaa ensimmäisten määrättyjen raja-arvojen tarkistukselle jo nyt - 2006 - vaan myös varsinaiset toisen vaiheen raja-arvot, symboloi parlamentin tahtoa patistaa yrityksiä yhä eteenpäin tässä asiassa.
Toisaalta toivottuun teknologiseen kehitykseen sidottu mahdollisuus tarkistaa näitä raja-arvoja on osoitus tahdosta jatkaa myös tulevaisuudessa tuottajien kanssa käytävää vuoropuhelua.

De Roo
Arvoisa puhemies, kiitokset kollega Langelle jälleen kerran erinomaisesta mietinnöstä, joka koskee tärkeää asiaa: ilman saastumista ja otsonisumua. Pari sataatuhatta moottoripyörää aiheuttavat kotimaassani Alankomaissa yhtä paljon ilman saastumista kuin kaikki kuusi ja puoli miljoonaa autoa yhteensä. Eihän voi olla niin, että uusista autoista täytyy tulla vuonna 2005 erittäin vähän saastuttavia mutta että moottoripyöriin ei puututa.
Ei voi myöskään olla niin, että uusista kuorma-autoista täytyy tulla vuoden 2007 jälkeen erittäin vähän saastuttavia ja että moottoripyöriin ei puututa. Siksi toivon, että kaikki kollegat äänestävät huomenna sen puolesta, että vuonna 2006 uudet moottoripyörät varustetaan katalysaattorilla.
Sitten lopuksi kysymys komissiolle. Olen sitä mieltä, että nyt on aika poistaa vuonna 1978 junien dieselmoottoreille annettu poikkeus. Myös junien täytyy voida muuttua vähemmän saastuttaviksi. Toivon, että komissio vastaisi tähän.

Bautista Ojeda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on totta, että unionin kaduilla ja kaupungeissa liikkuu paljon moottoripyöräkalustoa, erityisesti Välimeren alueen valtioissa, jotka saavat nauttia hyvästä säästä ympäri vuoden. Langen mietinnössä, jonka ympäristöön liittyvistä huolenaiheista ryhmämme on samaa mieltä, kaksi- ja kolmipyöräisiä ajoneuvoja verrataan jatkuvasti nelipyöräisiin ajoneuvoihin; kuitenkin niiden helppokäyttöisyys, niiden sujuvuus kaupunkiliikenteessä, niiden vaivaton pysäköinti ja alhaiset hankinta- ja ylläpitokustannukset ovat enemmänkin kuin riittävä peruste siihen, että välttämättömin saastumisen vastaisin toimin ei pyritä vähentämään niiden käyttöä. Euroopan teollisuudessa tarvitaan lisää aikaa ehdotettujen toimien soveltamiseen; pyydänkin, että komissio arvioisi yhteistyössä valmistajien kanssa näiden toimien ja erityisesti ehdotettujen ajanjaksojen soveltuvuutta ja kustannustehokkuutta, sillä muuten on se vaara, että suosimme välillisesti alan suuryrityksiä, jotka eivät ole eurooppalaisia.
Tarvitsemme verokannustimia, jotta voimme edistää sellaisten ajoneuvojen myyntiä ja käyttöä, jotka saastuttavat vähemmän, joita on helppo käyttää, jotka sujuvoittavat liikennettä ja jotka soveltuvat paremmin kaupunkeihimme.

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, aluksi haluaisin kiittää esittelijä Langea, koska käymme taas tulevaisuuden kannalta erittäin tärkeää keskustelua. Luulen, että varsinkin kaksi- ja kolmipyöräiset ajoneuvot ovat nyt muodissa, ajanmukaisia, ja siksi meidän olisi tehtävä kaikkemme, että ne olisivat ajan tasalla myös pakokaasunormien kohdalla.
Tämän alan tutkimus on edennyt nopeasti, ja tämän kehityksen täytäntöönpano nyt on kiinni meistä. Komission laatima päästöjen kartoitus osoittaa erittäin hyvin, millaista edistystä typen oksideissa voidaan saavuttaa nelitahtisissa moottoreissa jopa 80 prosenttia, kaksitahtisissa moottoreissakin jopa 70 prosenttia. Nämä ovat todellisia arvoja, joita kelpaa katsella! Siksi kannatan vaiheittaista vähentämistä, mikä hyödyttää kohtuullisena tulevaisuudessa varmasti huomattavasti moottoripyöräilijöitä ja kaikkia niitä, jotka yleensä käyttävät moottoripyörää.

Liikanen
. Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää Euroopan parlamenttia ja varsinkin esittelijä Langea asian ripeästä käsittelystä. Esittelijä puoltaa komission ehdotusta vuodesta 2003 alkaen noudatettavista raja-arvoista. Esittelijä ehdottaa kuitenkin toista vaihetta, jonka pakollisia raja-arvoja noudatettaisiin vuodesta 2006. Tämä vaihe perustuisi henkilöautojen testisykliin. Komissio tunnustaa toisen vaiheen tarpeellisuuden. Annamme tästä aiheesta erillisen ehdotuksen vuoden 2002 loppuun mennessä. Tuleva ehdotus perustuu lisätutkimuksiin, joissa tarkastellaan entistä parempien päästöjä vähentävien laitteiden teknistä suorituskykyä ja taloudellista toteutettavuutta. Tässä seuraavassa vaiheessa päästöjä on mitattava suhteessa parannettuun testisykliin. Näin tilanne saadaan vastaamaan moottoripyörien todellista ajodynamiikkaa. Komissio ei sisällyttänyt ehdotukseensa vuodesta 2006 alkaen noudatettavia pakollisia rajoja, koska sen käytettävissä ei vielä ole tietoja, jotka tukisivat tieteellisesti vakuuttavalla tavalla uuden testisyklin käyttöönottoa.
Komissio tukee aktiivisesti maailmanlaajuisen ja yhdenmukaisen moottoripyörien testisyklin kehittämistä. Työ aloitettiin vuonna 1999, ja vuoden 2000 toukokuussa YK:n Euroopan talouskomissio antoi sille virallisen toimeksiannon EU:n jäsenvaltioiden, Japanin ja Yhdysvaltojen tukemana. Työohjelma etenee aikataulun mukaisesti. Sen vuoksi uskomme, että uusi sykli saadaan käyttöön riittävän ajoissa, jotta sen soveltaminen voidaan aloittaa vuonna 2006. Tämä toimintatapa on myös esittelijä Langen käsityksen mukainen. Näin ollen komissio ei voi puoltaa tarkistuksia, joiden mukaan nyt päätettäisiin pakollisen toisen vaiheen käynnistymisestä vuonna 2006. Asiaa käsitellään tarkistuksissa 3, 5, 10, 11, 23, 24 ja 25. Mutta komissio on tietenkin valmis osallistumaan toimielinten välisen kokonaissopimuksen muodostamiseen mahdollisimman pian.
Esittelijä mainitsee useita toimenpiteitä, joilla voidaan paremmin varmistaa päästöjä vähentävien laitteiden tehokas toiminta ajoneuvon koko eliniän ajan. Komissio tunnustaa näiden olevan tärkeässä asemassa, kun halutaan varmistaa päästöjen todellinen väheneminen ajon aikana. Moottoripyörä on kuitenkin teknisenä tuotteena hyvin erilainen kuin henkilöauto. Vaatimusten soveltamisella moottoripyöriin on huomattavia seurauksia, jotka edellyttävät teknisen toteutettavuuden ja kustannustehokkuuden huolellista arviointia.
Voisin vastata edustaja de Roolle hänen kysymykseensä rautatieliikenteestä, että asia on selvittelyn piirissä, mutta ehdotusta siitä vielä ei ole.
Komissio hyväksyy periaatteessa tarkistukset, joissa komissiota kehotetaan tarkastelemaan edellä mainittuja näkökohtia. Hylkäämme kuitenkin sellaiset tarkistukset, joissa esitetään vaatimusten pakollisen soveltamisen päivämääriä tai säännöksiä, joissa ei oteta huomioon lopullisten tutkimustulosten valmistumista. Tällä tarkoitetaan tarkistuksia 6, 13, 14, 15, 20 ja 22. Sama komission kanta pätee myös moottoripyörien hiilidioksidipäästöjä käsitteleviin tarkistuksiin 8 ja 17.
Mietintö sisältää useita tarkistuksia, joita komissio voi tukea, kuten tarkistukset 4 ja 12, jos jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus kannustaa päästöjä vähentävien laitteiden ja osien jälkiasennusta vanhempiin moottoriajoneuvoihin. Sama pätee tarkistukseen 1 ja tarkistuksen 9 jälkimmäiseen osaan, joissa ehdotetaan vuoden pituisen poikkeuksen myöntämistä trial-moottoripyörien erityisluokalle, sekä tarkistuksen 9 alkuosaan, jossa soveltamista nykyisiin ajoneuvotyyppeihin lykätään tammikuusta heinäkuuhun 2004.
Komissio kuitenkin hylkää tarkistuksen 26, jossa soveltamista nykyisiin ajoneuvotyyppeihin lykätään kokonaisella vuodella. Periaatteessa komissio tukee myös poiskytkentälaitteita ja muita ohitusjärjestelmiä koskevista vaatimuksista esitettyjä tarkistuksia 7 ja 16 ja katsoo voivansa sisällyttää nämä vaatimukset nykyiseen ehdotukseen. Komissio siis voi hyväksyä tarkistukset 4, 9, 12 ja 18 ja periaatteessa tarkistukset 2, 7, 8, 16 ja 21 ja osittain tarkistukset 1, 4, 19, 20 ja 22. Komissio ei sen sijaan voi hyväksyä tarkistuksia 3, 5, 6, 10, 11, 13, 15, 17 eikä tarkistuksia 23-26.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Enemmän kuin kahdeksan istuinta käsittävät ajoneuvot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A5-0039/2001) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi matkustajien kuljetuksessa käytettäviä, kuljettajan istuimen lisäksi enemmän kuin kahdeksan istuinta käsittäviä ajoneuvoja koskevista erityissäännöksistä sekä neuvoston direktiivien 70/156/ETY ja 97/27/EY muuttamisesta (C5-0456/2000 - 1997/0176(COD)) (Esittelijä: Miller).

Miller
. (EN) Arvoisa puhemies, aiemmin tänään kuulimme tekijänoikeuksien ja GMO:ejä koskevan lainsäädännön yhteydessä, kuinka parlamentilla on kestänyt kolme vuotta päästä tilanteeseen, jossa ne voitaisiin hyväksyä. Voin kertoa, että tästä mietinnöstä on neuvoteltu yhdeksän vuotta, ja nyt se vasta on toteutumassa. Sen jälkeen, kun minä siirryin tämän mietinnön esittelijäksi, olen pyrkinyt saamaan mukaan kaikki asianosaiset valmistajapuolelta käyttäjäpuolelle asti. Valmistajapuolella minulla on ollut useita tapaamisia Euroopan valmistajien yhdistyksen kanssa sekä yksittäisten bussiyhtiöiden kanssa. Kaikki nämä organisaatiot ovat tyytyväisiä yhteiseen kantaan ja tarkistuksiin. Ne itse asiassa pitävät myönteisenä sitä selventävyyttä, jonka se tuo markkinoille. Olen kuunnellut tarkkaan käyttäjiä ja olen tehnyt laajaa konsultointityötä. Vasta näiden konsultointien jälkeen olen esittänyt tarkistuksia, jotka teillä on nyt edessänne.
Haluaisin myös esittää kunnianosoitukseni niille varjoesittelijöille, jotka työskentelivät tiiviisti kanssani koko tämän mietinnön laatimisen ajan. Valitettavasti kaikki heistä eivät onnistuneet saamaan ryhmäänsä mukaan.
Tarkistukset 1, 2, 3 ja 5 ovat erityisiä yksityiskohtaisia teknisiä tarkistuksia, jotka on suunniteltu auttamaan valmistajia ja liittyvät nykyisten luokan I ja II bussien käytävän 12,5 prosentin kaltevuuteen. Nämä tarkistukset on käsiteltävä yhdessä tarkistuksen 7 kanssa. Tarkistuksessa 6 pyrin korvaamaan sen tarkistuksella 10, jossa viitataan ISO-standardiin eikä erillisiin jäsenvaltioiden standardeihin, jotka olin alun perin sisällyttänyt tarkistukseen 6. Tarkistuksessa 4 määritetään tarkemmin käyttäjäryhmät, joita tällä mietinnöllä pyritään auttamaan. Tämä luettelo ei kuitenkaan ole tyhjentävä eikä ohjaileva. Sitä ei sellaiseksi tarkoitettukaan, ja se jättää paljon tilaa muiden lisäämiselle. Tarkistuksessa 8 annetaan kaikille edellä 4 tarkistuksessa mainituille ryhmille mahdollisuus käyttää julkista liikennettä. Annamme liikuntaesteisille ensimmäistä kertaa julkisen liikenteen käyttömahdollisuuden. Tämä toteutetaan niiausjärjestelmällä, johon kuuluu hissi tai ramppi, mutta siinä otetaan huomioon myös toteutetut infrastruktuurin parannukset, joita myös on tehty.
Ehkä minun on tässä kohdassa ilmoitettava olevani itse kiinnostunut tästä. Juuri ennen joulua äitini menetti odottamattomasti näkönsä. Hänen poikanaan haluan tietenkin auttaa häntä, kuten haluan auttaa myös kaikkia näkövammaisia henkilöitä Euroopan unionissa. Sitä varten minut tänne valittiin, ja uskon, että suurin osa tämän parlamentin jäsenistä myös. Nämä kansalaiset ovat julkisen liikenteen tärkeitä käyttäjiä, ja he luottavat siihen, että me Euroopan parlamentissa saamme asiat kuntoon. Meillä on siihen tilaisuus huomenna äänestämällä noiden tarkistusten puolesta.
Minun on kuitenkin mainittava tarkistus 9, jonka PPE-ryhmä jätti myöhemmin. Kun tämä asia tuli esiin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnassa, se meni yksimielisesti läpi, mutta sitten kuulimme, että PPE-ryhmä haluaa hylätä yhteisen kannan. Tämä merkitsisi sitä, että aiemmin mainitsemieni kansalaisten mahdollisuus käyttää julkista liikennettä siirtyisi monella vuodella.
Ymmärrän, että yksi niistä syistä, joiden perusteella he ovat ehdottamassa yhteisen kannan hylkäämistä on, että se kahlitsisi teollisuutta. Se sitoisi byrokratiallaan koko teollisuuden. Saanko kysyä niiltä PPE-ryhmän jäseniltä, jotka aikovat puhua tästä, että miltä heistä tuntuisi, jos se olisivat pyörätuoliin tai kävelykeppiin kahlittuja, tai jos heillä olisi pakko olla opaskoira? Se olisi kahlitsevaa, ei se, mitä pyrimme tekemään teollisuudelle. Olisin häpeissäni, jos heidän jättämänsä tarkistus 9 hyväksytään. Olisin häpeissäni jokaisen tämän parlamentin jäsenen puolesta, joka nostaa kätensä tai painaa nappulaa äänestääkseen tuon tarkistuksen puolesta. Siksi pyydän teitä äänestämään tarkistusta 9 vastaan, mutta tukemaan muita tarkistuksia.

Harbour
Arvoisa puhemies, on taas kerran ollut ilo työskennellä ystäväni Bill Millerin kanssa näiden teknisten direktiivien parissa, ja uskon, että teemme merkittäviä parannuksia tähän direktiiviin, jos se hyväksytään. En siis aio käydä läpi tarkistuksia. Hän on tehnyt siinä asiassa hyvää työtä. Haluan vain käsitellä sitä, miksi me tällä puolella päätimme ehdottaa hylkäämistä.
Siinä on kyse koko siitä asiasta, että pitäisikö parlamentin käsitellä teknisiä direktiivejä. Muistan, että vähän aikaa sitten puhuessaan parlamentissa komission jäsen Liikanen kertoi joistakin niistä ongelmista, joita hän oli kohdannut jalankulkijoiden suojaamista autoilta koskevan mahdollisen lainsäädännön yhteydessä. Hän esitteli meille ainakin 60 sivua monimutkaista teknisiä matemaattisia laskelmia ja kysyi meiltä, onko tämä sentyyppinen asia, jota parlamentin pitää käsitellä. Tämä direktiivi on 150 sivua pitkä, ja siinä on paljon teknisiä laskelmia, kaavioita ja taulukoita ja muita yksityiskohtaisia teknisiä varaumia. Tähän direktiiviin pätevät samat argumentit.
Haluaisin ottaa esiin yhden Bill Millerin tekemän huomion. Hän on oikeassa haastaessaan meidät vammaisten pääsyä koskevassa kysymyksessä, mutta hän sanoi, ja lainaan häntä: se antaisi kaikille mahdollisuuden käyttää julkista liikennettä. Näin ei valitettavasti ole asian laita. Jos olisi, tukisimme sitä. Tämä paperi sisältää määräyksen tehdä bussit vammaisille helpommiksi käyttää, mutta siinä ei käsitellä koko kysymystä koko Euroopan unionin julkisen liikennejärjestelmän toimintasäännöistä. Ne asiat, jotka kollegamme Howittin mielestä meidän pitäisi lisätä tähän, ovat: infrastruktuurin muuttaminen niin, että bussit olisivat helpommin vammaisten käytettävissä.
Mitä me itse asiassa olemme saaneet aikaan yhdeksän vuoden jälkeen? Onko tekniset standardit tunnustettu vastavuoroisesti maiden välillä? Olemmeko edistyneet turvallisuudessa haluamallamme merkittävällä tavalla? Katsoin läpi nämä 150 sivua. Voin olla väärässä - komission jäsen, te ehkä voitte kertoa minulle tämän - ,mutta en löytänyt täältä mitään määräystä turvavöiden pakollisesta asentamisesta. Miksi sitä ei ole täällä, jos suhtaudumme vakavasti neuvostoon, kun se sanoo meille tässä asiakirjassa, että se on esittänyt käytännöllisen ratkaisun, johon liittyy erittäin korkeatasoinen turvallisuus ja käyttäjäystävällisyys. Jos olisimme todellakin päässeet tähän, meidän pitäisi olla siitä ylpeitä.
Siinä on tietenkin määräyksiä sellaisista asioista kuin ajoneuvojen korin vahvuus, mutta huolestuttavaa tässä - ja pyydän komission jäsentä käsittelemään tätä - on se, että tässä ei ole kaikkia asioita. Lopussa on luettelo, jonka komissio ja neuvosto haluavat tuoda meille takaisin. Siinä ei käsitellä koulubusseja. Siinä ei käsitellä bussien uusinta kehitysteknologiaa. On tulossa uusia koreja koskevia määräyksiä. Mihin kaikki tämä päätyy? Milloin saamme realistisia ja järkeviä ehdotuksia ja sellaisen teknisen valiokunnan rakenteen, jonka tämä parlamentti pyysi teitä perustamaan ensimmäisessä käsittelyssä vuonna 1997 ja joka yksinkertaisesti sivuutetaan tässä? Lainaan johtopäätöksiä: "komissio ei hyväksynyt parlamentin kantaa, eikä näin ollen myöskään antanut uutta ehdotusta". Ei minkäänlaista selitystä! Tästä syystä ryhmäni suosittaa, että tämä hylätään huomenna.

Howitt
Arvoisa puhemies, tekstissä on paljon sellaista, joka edistää vammaisten pääsyä busseihin - matkustajien kaiteet, liukumattomat pinnat, standardit pyörätuoleille ja laaja liikuntaesteisten määritelmä, joka kattaa kaikki vammaiset. Avain tämäniltaiseen keskusteluun on kuitenkin tarkistus 8: takuu liikuntaesteisille tasaisesta pääsystä kaikkiin uusiin busseihin kaupunkialueella. Tähän pääsemiseksi tarvitaan ajoneuvoon pääsyä helpottava laite, hissi tai ramppi, koska matalalattiabussi sellaisenaan ei riitä. Jos emme pysty päättämään tästä asiasta, vammaiset voisivat kirjaimellisesti pudota rakoon, rakoon, josta me olisimme itse vastuussa.
Esittelijä - jota kiitän sydämellisesti - on muokannut kompromissin, jossa pyritään jakamaan vastuu pääsystä joukkoliikennevälineisiin bussien valmistelijoiden, liikennöitsijöiden, paikallisten suunnittelu- ja liikenneviranomaisten välillä. Kun keskustelemme lopputuloksesta, sanon parlamentille ja komissiolle, että edes nostettu jalkakäytävän reuna jokaisella bussipysäkillä ei voi koskaan olla koko ratkaisu pääsyongelmaan. Huono pysäköinti tai esteet jalkakäytävällä voivat silti estää ajoneuvoon nousemisen, kun taas jokaisen uuden bussin lattiaan rakennettava yksinkertainen ramppi on halpa ja toimii kerta kerran jälkeen.
Yhdeksän vuotta sen jälkeen, kun tästä direktiivistä keskusteltiin ensimmäisen kerran ja kun vammaisliike on sukupolven ajan pitänyt pääsyä julkiseen liikenteeseen tärkeimpänä vaatimuksenaan, niin kuitenkin istuntosalin toisella puolella olevat uhkaavat äänestää sekä tätä tarkistusta vastaan että myös tuhotakseen koko mietinnön. Äänestävätkö he vastaan kustannusten takia? Eivät. Oman hallitukseni teettämä tutkimus busseista, joita on helpompi käyttää, osoittaa, että alhaiset käyttökulut ovat tärkeämpiä kuin vähäiset lisäpääomakulut ja lisäksi 14 prosentin kasvu matkustajamäärissä toi lisää tuloja.
Äänestävätkö he vastaan siksi, että valmistajat vastustavat? Eivät. Tarkistin tilanteen tänään, taas omasta jäsenvaltioistani, ja Ison-Britannian bussivalmistajat ja liikennöitsijät ovat yksimielisiä siitä, että he haluavat direktiivin menevän läpi. Oliko heillä näin tehdessään todellisia ongelmia? Ei ollut. Koska parlamentin valiokunta, joka tutki nämä ehdotukset yksityiskohtaisesti, äänesti yksimielisesti niiden puolesta.
Arvoisa puhemies, kuten olemme täällä tänään kuulleet, ainoa johtopäätökseni on: vastustajat vastustavat asiaa siksi, että he ovat ennakkoluuloisia ja heille vammaisten pääsy on tarpeeton tekninen yksityiskohta. He ovat väärässä. Vammaiselle henkilölle se merkitsee vapautta matkustaa tai rajoitusta jäädä kotiin. Tänään meillä on mahdollisuus äänestää sellaisen julkisen liikenteen puolesta, jota on helppo käyttää. Meidän täytyy äänestää ja me äänestämme.

Rübig
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, käsiteltävänämme on tänään linja-autodirektiivi, jota olemme jo käsitelleet ensimmäisessä käsittelyssä. Sen esittelijä oli Murphy kaikki tuntevat varmaan Murphyn lain, mutta jäsen Murphy käyttäytyi esimerkillisesti, koska hänkin ymmärsi, että haluamme tällä direktiivillä toteuttaa tärkeitä poliittisia periaatteita, nimittäin helpottaa vanhusten, lasten ja vammaisten pääsyä linja-autoihin. Siitä olemme täysin yksimielisiä. Meidän on tehtävä jotain näiden ryhmien hyväksi: heidän on päästävä linja-autoihin ja julkisiin liikennevälineisiin, ja haluamme toimia kaikin voimin tämän tavoitteen hyväksi.
Miksi sitten hylkäämme tämän direktiivin? Koska komissio teki ensimmäisessä käsittelyssä noin 100 sivun ehdotuksen, joka sisälsi yksityiskohtaisia määräyksiä, jolloin kaikki ryhmät sopivat ensimmäisen käsittelyn keskustelujen yhteydessä siitä, että tämä mietintö torjutaan periaatteellisista syistä. Nyt komissio ja neuvosto palaavat yhteisen kannan kanssa, joka ei ole 100- vaan 150-sivuinen! Sanoimme ensimmäisessä käsittelyssä, että voimme ajatella korkeintaan kolmea sivua poliittisten periaatteiden pääkohdista; nyt tässä mietinnössä on muutamia oikeita makupaloja, jollaisia löytyy harvoin. Esimerkiksi sivulla 17 on kuva 17: siinä on kyse sallitusta rakenteellisesta esteestä takanurkassa olevien istuinten kohdalla, näkymästä kuvatun alueen istuimiin kahteen sivuseinän vieressä olevaan istuimeen takana, katso liite I kohta 7.7.8.6.3.4, ja siinä määrätään, että ajoneuvon koria voidaan pyöristää korkeintaan 150 mm pitkällä säteellä. Tiedän, että Euroopan unionissa on jo määrätty banaanien ja kurkkujen ja monien muidenkin kaarevuussäde, mutta en voi kuvitella, että määräisimme vielä yhdenmukaisen eurooppalaisen linja-auton kaarevuussäteenkin! Direktiivi sisältää lisäksi kaavan, jonka ymmärtäminen tuottaa vaikeuksia varmasti insinööreillekin. Minun on todettava, että tämä paperi ei sovi poliittiseen päätöksentekoon!
Lisäksi suunnittelijat, linja-autojen ostajat, kuluttajansuojelijat ja vammaisjärjestötkin hyväksyvät tosin tämän direktiivin, mutta ovat erittäin tyytymättömiä siihen. Kaikki sanovat haluavansa saavuttaa sen tavoitteen, että Euroopassa käytetään linja-autoja, joihin vammaisetkin pääsevät. Me, PPE, haluamme tässä asiassa uuden lähestymistavan (new approach), joka on yksinkertaisesti sellainen, että rajoitumme tärkeimpiin poliittisiin sisältöihin. Niitä ovat ensinnäkin vanhusten, lasten ja vammaisten pääsyä koskevat normit. Ne ovat erittäin tärkeitä ja ne on turvattava. Toiseksi haluamme ajajan ja hänen matkustajiensa turvallisuutta koskevat normit. Kolmanneksi haluamme vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen noudattamista. Periaate on tärkeä siksi, että köyhän kylän linja-auto Sisiliassa, jossa on erittäin kuuma, näyttää väistämättä toisenlaiselta kuin ruuhka-ajan linja-auto Lontoossa, jossa liikkeellä on miljoonia matkustajia ja linja-auto kuormittuu ja sen käyttö vaihtelee aivan eri tavalla, tai kuin esimerkiksi linja-auto, jota käytetään Pohjois-Suomessa erittäin kylmissä oloissa ja pitkillä etäisyyksillä ja joka näyttää taas aivan toisenlaiselta. Siksi PPE pyytää yhteisen kannan hylkäämistä ja äänestystä.
Meistä on tärkeää, että emme yritä yhtäläistää kaikkea Euroopassa; Euroopan kansalaisetkin torjuvat tämän yhtäläistämisen. Haluamme vastavuoroista tunnustamista. Me luotamme brittiläisiin, ranskalaisiin ja saksalaisiinkin linja-autoihin. Olkoon niin tulevaisuudessakin!

Grönfeldt Bergman
Arvoisa puhemies, tämän direktiivin ensimmäisen käsittelyn yhteydessä komission ja neuvoston näkemyksestä poiketen parlamentti erittäin selvästi esitti, että se haluaa korvata yksityiskohtaisen lainsäädännön yleisin suuntaviivoin ja antaa teknisen työryhmän laatia yksityiskohtia koskevat erittelyt. Neuvosto jyrää kuitenkin parlamentin täysin yhteisessä kannassaan. Neuvosto ei ole ottanut mitenkään huomioon sitä, että parlamentti vastustaa voimakkaasti yksityiskohtaista lainsäädäntöä.
Mietinnössä on kyse muustakin kuin busseista ja linja-autoista. Kyse on siitä, miten EU:n pitää säätää lakeja. En tietenkään vastusta, että huolehditaan siitä, että vammaiset voivat nousta eurooppalaisiin busseihin ja linja-autoihin. Vastustan menettelytapaa. Minusta on täysin kohtuutonta, että me poliitikot päätämme bussien ja linja-autojen kahvojen ja hyllyjen millimetrimitoista. Kotimaassani EU:lle nauretaan usein, koska se puuttuu liikaa asioihin sekä laatii liian yksityiskohtaisia sääntöjä. Kansalaiset kyseenalaistavat, aivan oikeutetusti, monessa asiassa epäkäytännöllisen ja sääntelyhakuisen EU:n. Parlamentin jäsenten uskottavuus kyseenalaistetaan, jos päätämme asioista, joista emme tiedä mitään. Esimerkkinä tästä on neuvoston yhteisen kannan liite V. En häpeä sanoa, että en ymmärrä sitä kaavaa, jonka avulla pitää laskea koneellisesti hallittavien ovien sulkeutumisvoima.
En halua edistää meidän ja EU:n joutumista naurunalaisiksi. Vaikka en osallistunutkaan ensimmäiseen käsittelyyn vuonna 1988, haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että yleisiä sääntöjä pidettiin yksityiskohtaisia sääntöjä parempina äänestysluvuin 485-1. Miksi parlamentin pitäisi muuttaa kantaansa nyt? Tämä oli tärkeä kysymys Ruotsin maltilliselle kokoomuspuolueelle vuoden 1999 vaaleissa. Minut on valittu parlamenttiin taistelemaan poliittisia kähmintää vastaan. Sen vuoksi en voi äänestää neuvoston yhteisen kannan puolesta. Kehotan siis koko parlamenttia äänestämään kollega Lehnen laatiman tarkistuksen 9 puolesta, jossa neuvoston yhteinen kanta hylätään.

Liikanen
. (FR) Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää esittelijä Milleriä ja oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokuntaa, joiden työn ansiosta tämä asia saatiin tyydyttävästi päätökseen. Kuten varmasti muistatte, bussien ja linja-autojen rakentamista koskevasta direktiiviehdotuksesta käytiin ensimmäisessä käsittelyssä pitkiä ja hankalia keskusteluja. Ehdotusta on käsitelty jo kolme vuotta. Paljon on ehtinyt tapahtua sen jälkeen. Neuvosto, parlamentti ja komissio ovat päässeet asioista yhteisymmärrykseen. Näiden toimielinten lisäksi myös eri eturyhmät - bussien ja linja-autojen valmistajat, julkisen liikenteen harjoittajat ja käyttäjien yhdistykset, kuten liikuntarajoitteisia edustavat - ovat saavuttaneet yhteisymmärryksen. Siksi arvostamme esittelijän työtä, sillä hän on onnistunut yhdistämään toisinaan hyvinkin eriäviä intressejä. Näin ehdotus voidaan hyväksyä nopeasti, mikä mahdollistaa sen, että bussien ja matkustajien turvallisuutta voidaan lisätä.
Komissio voi hyväksyä oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan ehdottamat kahdeksan tarkistusta joko sellaisinaan tai periaatteessa.
Tarkistukset 1, 7 ja 8 hyväksytään sellaisinaan. Tarkistukset 2, 3 ja 5, jotka koskevat ajoneuvon käytävän sallittua kaltevuutta, ovat periaatteessa hyväksyttäviä, mutta niiden sanamuotoa voitaisiin varmasti tarkistaa. Jäsenvaltiot todennäköisesti vastustavat tarkistusta 4, jossa on luettelo liikuntarajoitteisista henkilöistä, sillä vaarana on, että joitakin käyttäjäryhmiä unohdetaan. Eikö kannattaisi pitäytyä yleisessä määritelmässä, joka on kattavampi? Tarkistus 6, jolla halutaan vaihtaa pyörätuolia esittävä kuva, on periaatteessa hyväksyttävä, mutta ei mietinnössä ehdotetussa muodossa. Viittaus ISO-standardiin tai kuvaan, kuten esittelijä ehdottaa tarkistuksessa 10, olisi suotava, mutta olisi kuitenkin huolehdittava siitä, että pyörätuolin mitat ja massa henkilön siinä istuessa vastaavat oviaukkojen teknisiä ominaisuuksia.
Komissio ei sen sijaan halua toistaa ensimmäisessä käsittelyssä käytyä keskustelua siitä, mitä lähestymistapaa moottoriajoneuvojen sääntelyssä olisi noudatettava. Emme siis hyväksy ajatusta siitä, että direktiivin tarpeellisuus asetetaan kyseenalaiseksi; tarkoitan nyt tarkistusta 9. Lyhyesti sanottuna komissio voi hyväksyä tarkistukset 2, 3, 4, 5, 6 ja 10 periaatteessa ja tarkistukset 1, 7 ja 8 sellaisinaan.
Haluan vastata jäsen Harbourille tästä periaatekysymyksestä. Meidän on täytynyt harkita vaihtoehtoja Lissabonin huippukokouksen jälkeen, jossa keskustelimme uusista ehdotuksista. Esimerkiksi tällä hetkellä keskustelemme liikuntaesteistä. Olen keskustellut paljon vammaisia varten tarkoitetuista suunnittelustandardeista tietoyhteiskuntayhteyksissä ja pyrkinyt löytämään keinot saada kaikki tietoyhteiskunnan välineet niiden ihmisten käyttöön, joilla on erityyppisiä vammoja. Meidän on pyrittävä arvioimaan, koska uuden lähestymistavan direktiiviä voidaan käyttää suhteessa vanhan lähestymistavan direktiiveihin.
En halua käydä tätä keskustelua nyt, koska olemme avanneet keskustelun tulevaa ehdotusta varten. Tämä on edistynyt niin pitkälle, että komissio aikoo hyväksyä sen esittämälläni tavalla.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Yhteisön edistämistoimet työllisyyden alalla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Jensenin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0018/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön edistämistoimista työllisyyden alalla (KOM(2000) 459 - C5-0384/2000 - 2000/0195(COD)).

Jensen
. (DA) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää muiden puolueiden varjoesittelijöitä hyvästä yhteistyöstä tämän mietinnön parissa. Mielestäni on mukavaa huomata, että voimme saada laajan enemmistön tukemaan sellaista ehdotusta, joka on parlamentin aiempien päätösten mukainen. Käsiteltävänä olevan ehdotuksen avulla luomme puitteet EU:n työllisyyspolitiikalle viiden seuraavan vuoden ajaksi. Työllisyyspolitiikan perustanahan on se, mitä kutsumme avoimeksi koordinointimenetelmäksi, jota viimeksi Lissabonin huippukokouksessa korostettiin menetelmäksi, jota voidaan käyttää monilla muillakin politiikan aloilla. Avoin koordinointimenetelmä merkitsee sitä, että valtiot voivat käyttää erilaisia keinoja yhteisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tässä asiassa yhteisenä tavoitteena on alhaisempi työttömyys ja korkeampi työllisyys. Jäsenvaltioiden politiikoille on annettu ohjeellisia suuntaviivoja. Valtioiden on laadittava raportti siitä, mitä ne aikovat tehdä, jotta työttömät olisivat valmiimpia kohtaamaan työmarkkinoiden vaatimukset. On huolehdittava yrittäjähenkisyyden edistämisestä, on huolehdittava työmarkkinoiden joustavuuden edistämisestä, ja valtioiden on työskenneltävä edistääkseen sitä, että parannetaan työelämän ja perhe-elämän yhteensovittamista.
Tämä valtioiden vuosittainen raportointi muodostaa lähtökohdan komission vuosittain laatimalle EU:n työllisyysraportille, joka luo perustan neuvoston laatimille yksittäisiä valtioita koskeville suosituksille yhdessä komission laatimien kehitystä koskevien analyysien ja tilastojen kanssa. Prosessi on avoin. Politiikan saa valita vapaasti, ja jos jokin valtio toimii merkittävissä määrin suositusten vastaisesti, sitä voidaan arvostella, mutta mitään muuta ei voi tehdä. Eikö tämä ole liian vapaata toimintaa? Useita kertomuksia, kokouksia, konferensseja ja paljon sanoja, mutta ei minkäänlaista varmuutta siitä, että tavoitteet saavutetaan. Pintapuolisesti tarkasteltuna tämä ei ehkä vaikuta sitovalta, mutta tämä politiikka, jossa valtiot vertailevat toimiaan keskenään ja vaihtavat kokemuksia, vertailuanalyysi ja parhaat toimintatavat, kuten nykyään on sanottava, tuo paremmin julkisuuteen hyvin selviytyvät valtiot ja ne valtiot, jotka eivät selviydy niin hyvin. Avoimen koordinoinnin teho perustuu mitä suurimmassa määrin siihen, että siitä tulee julkisen keskustelun, kansallisen työllisyyspolitiikkaa koskevan keskustelun teema. Niissä valtioissa, joissa nuorisotyöttömyys on korkea, yleisön pitää kysyä: miten on mahdollista, että poliitikkomme eivät saavuta yhtä hyviä tuloksia kuin mihin muissa valtioissa päästään? Voisimmeko oppia jotakin muiden valtioiden toimista? Julkisuudeksi ymmärretty avoimuus on todellakin hyvin tärkeä keino tässä prosessissa.
Siten toivomme, että huomiota kohdistettaisiin enemmän suurelle yleisölle tiedottamiseen ja siihen, että työmarkkinaosapuolet sekä paikalliset ja alueelliset viranomaiset saataisiin mukaan paljon suuremmassa määrin kuin komission ehdotuksessa on esitetty. 129 artiklahan antaa mahdollisuuden ottaa käyttöön kokeiluhankkeita. Haluamme vaihtaa tietoja siitä, kuinka paikallinen taso otetaan mukaan. Se voisi olla yksi kokeiluhanke. Kyse ei ole siitä, että meidän pitäisi saada uusia hankkeita, jotka olisivat samanlaisia kuin sosiaalirahaston hankkeet. Kyse on sellaisten analyysien tekemisestä, sellaisen tietämyksen ja tiedon hankkimisesta, jotka liittyvät siihen, miten paikalliset ja alueelliset viranomaiset otetaan mukaan työllisyyspolitiikkaan. Komissio on jo alueellisten ja paikallisten viranomaisten asemaa koskevan tiedonannon avulla käynnistänyt tällaisen työn. Parlamentti onkin tämän vuoden talousarviossa ottanut käyttöön uuden budjettikohdan, joka koskee valmistelevia toimia, joiden tavoitteena on paikallisen tason ottaminen mukaan työllisyyspolitiikkaan. Olemme tehneet niin edistääksemme Euroopan työllisyysstrategian tunnettavuutta. Varmistamme tämän toimen oikeutuksen sisällyttämällä tähän ehdotukseen sen, että paikalliset ja alueelliset viranomaiset otetaan mukaan työllisyyspolitiikkaan.
Koska me täten pyydämme komissiota suoriutumaan suuremmasta työmäärästä kuin komissio on omassa ehdotuksessaan esittänyt, on tietenkin myös lisättävä määrärahoja, ja mietinnössä ehdotetaan sen vuoksi määrärahojen lisäämistä komission ehdottamasta 55 miljoonasta 65 miljoonaan euroon. Lyhyesti sanottuna, avoimen koordinointimenetelmän on oltava avoin kahdessa mielessä. Sen on oltava avoin siinä mielessä, että valtioilla on edelleen oltava vapaus päättää omasta politiikastaan. Saman tavoitteen saavuttamiseksi on oltava entistä useampia keinoja, mutta prosessin on oltava avoin myös siinä mielessä, että suuri yleisö otetaan mukaan huomattavasti nykyistä enemmän. Työllisyyspolitiikka, Luxemburgin prosessi, on hyvä asia, mutta miksi sen on oltava niin salaista?

Rübig
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, puheenjohtaja Prodi kertoi meille aamulla, että Eurooppaan syntyi viime vuonna yli miljoona uutta työpaikkaa, joista kaksi kolmasosaa koski naisia. Näemme siis, että työllisyysohjelmat ja asian hyväksi ponnistelu tuottavat erittäin myönteisiä tuloksia. Luulen, että myös komission valitsema menetelmä, nimittäin parhaiden käytäntöjen ja vertailuanalyysin käyttö, on oikea, niin että Euroopan tietoon perustuvasta yhteiskunnasta voi kehittyä maailmanlaajuisesti huipputason palveluntarjoaja.
Komissio on myös käyttänyt varoja erittäin säästävästi. Maksut nousivat vain 50 prosenttiin sitoumuksista. Suhteellisen vähäisillä varoilla saatiin siis aikaan erittäin paljon. Se on erityisen ansiokasta. Tulevaisuudessa voisi kenties olla lisäksi mahdollista säästää hieman lisää hallintokuluissa. Siinä on varmasti vielä mahdollisuuksia. Toisaalta meidän pitäisi tulevaisuudessa kaikin tavoin vahvistaa ja laajentaa tätä ohjelmaa. Asiasta vastaava valiokuntahan on tehnyt vastaavia ehdotuksia, ja Euroopan parlamentti olisi ylpeä siitä, jos viime vuonna esiintyneet myönteiset vaikutukset jatkuisivat tulevaisuudessakin. Varsinkaan tietotekniikan, tietoyhteiskunnan alalla emme kykene täyttämään noin miljoonaa työpaikkaa vuoteen 2004 mennessä, koska tarvittavaa koulutusta ei ole. Näille alueille tai biotekniikkaan panostaminen, jossa meidän pitäisi vielä ratkaista tutkimuksella BSE:hen liittyvät ongelmat, siis konkreettinen investoiminen näille uusille alueille, on mielestäni uusien, mielenkiintoisten ja hyvien työpaikkojen luomisen hyvä syy.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission ehdotuksen tavoitteena on edistää jäsenvaltioiden yhteistyötä työllisyyspolitiikan arvioinnissa, tutkimuksessa ja seurannassa määrittämällä parhaat toimintamallit ja edistämällä tietojen ja kokemusten vaihtoa ja siirtämistä.
Lähtökohtana oli tarve tukea ja kehittää eurooppalaista työllistämisstrategiaa, ja komissio ehdottaa työllisyyskysymysten arviointiin, tutkimukseen ja jäsenvaltioiden yhteistyöhön toimenpiteitä, joiden avulla voidaan paremmin saavuttaa Lissabonissa sovittu uusi strateginen tavoite, jonka mukaan Euroopasta on tultava maailman kilpailukykyisin ja dynaamisin tietopohjainen talous, joka kykenee luomaan uusia ja parempia työpaikkoja ja lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Tästä syystä tuemme laajasti komission ehdotusta, joskin katson, että sitä voisi parantaa tietyistä kohdista, jotka ovat pääpiirteittäin seuraavat: ensinnäkin eräs ehdotetuista yhteisön toimista on tukea strategisempaa lähestymistapaa unionin työllisyyspolitiikassa arvioimalla työllisyyskehitykseen vaikuttavia tekijöitä, yleisiä poliittisia puitteita ja niin edelleen. Tässä kohdassa komissio ei katso, että arviointi pitää tehdä sukupuolinäkökohdat huomioon ottaen, mikä on mielestäni välttämätöntä, kun muistetaan, että Euroopan työttömyys koskee ennen kaikkia naisia. Ei ole liioittelua sanoa, että jos naisten työttömyyttä ei otettaisi huomioon, monilla unionin alueilla vallitsisi itse asiassa täystyöllisyys.
Työllistämistoimien pitääkin olla keskeisiä välineitä miesten ja naisten yhtäläisten mahdollisuuksien kehittämisessä, joten on otettava huomioon naisten työllisyyden tarve. Onkin otettava huomioon tutkimukset, joiden ansiosta voidaan lisätä päiväkotien ja kotiavun tarjontaa. On varmistettava laadukkaiden palvelujen riittävä tarjonta, kun on kyse erityisesti huollettavina olevista henkilöistä, jotka ovat useimmissa tapauksissa naisten vastuulla.
Tästä syystä on edistettävä naisten pääsyä työmarkkinoille ja pysymistä siellä jakamalla perhevelvollisuudet tasapuolisesti miesten ja naisten kesken. On otettava huomioon naisten palaaminen työmarkkinoille, ja tutkimusten eriyttäminen sukupuolen mukaan auttaisi aivan epäilemättä ymmärtämään tähän liittyviä ongelmia.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tänä iltana palasimme Euroopan parlamenttiin klo 23.40 keskustellaksemme asiakirjasta, joka koskee yhteisön edistämistoimia työllisyyden alalla, erittäin tärkeää asiakirjaa, joka varmasti oikeuttaa paitsi meidät olemaan läsnä täällä, myös komission jäsen Diamantopouloun, joka näin osoittaa suhtautuvansa vakavasti työllisyysongelmiin, olemaan täällä läsnä.
Lisäksi, koska neljännestunnin kuluttua on jo helmikuun 14. päivä, pyhän Valentinuksen päivä, otan tilaisuudesta vaarin ja toivotan onnea kaikille rakastuneille: toivon, että heitä on myös täällä julmassa, kovassa ja ankarassa parlamentissa!
Mitä tähän asiakirjaan tulee, olen Euroopan kansanpuolueen ryhmän nimissä esittänyt tarkistuksen, jossa esitän direktiivin soveltamisalaan liitettäväksi tulevaisuuteen suuntautuvan tutkimuksen, joka kohdistuu tiettyihin ihmisryhmiin, kuten vanhuksiin, vammaisiin ja muihin haavoittuviin ryhmiin liittyvään poliittiseen kehitykseen.
Arvoisa puhemies, tämän ohjelman puitteissa on varattu 55 miljoonan euron määräraha, viiden vuoden aikana, ennen kaikkea tilastoihin ja työllisyysstrategiaan liittyvän dokumentaation valmistamiseen; kyseessä on lähinnä jäsenvaltioille annettava apu näiden tilastojen toteuttamiseksi. Pieni osa summasta, ja toivon tätä osaa suurennettavan, on varattu kokeiluhankkeisiin, joilla pyritään löytämään uusia työllisyyden ja työn muotoja. Näiden joukossa, minun mielestäni, on varmasti - kuten komission jäsen Diamantopoulou toi esiin ensimmäisessä esittelyssä - uudenlaisia vanhuksille ja vammaisille, joita on yhä enemmän, suunnattuja avustustoimia, joista huolehtivat nuoret työntekijät, jotka saattavat löytää tältä alalta työtä helpottaen samalla vanhusten elämää.
Arvoisa puhemies, esitin tätä tarkistusta jo valiokunnassa, mutta valitettavasti parlamentin vasemmisto, toisin sanoen sosialistit, äänestivät sitä vastaan. Esitän sitä uudelleen parlamentissa toivoen, että tällä kertaa myös ne, jotka aina ovat ilmoittaneet suhtautuvansa myötätuntoisesti vanhusten ja vammaisten ongelmiin, kuten vasemmisto, hyväksyisivät pyynnön liittää soveltamisalaan myös tällainen toiminta ja että myös parlamentin jäsen Jensenin edustama keskusta äänestäisi tämän tarkistuksen puolesta.
Huomisaamuna aion pyytää nimellistä äänestystä tästä tarkistuksesta, vaikka olenkin varma, ettei sitä tarvittaisi ja että se hyväksytään yksimielisesti. Toivon todella, että Euroopassa alettaisiin viimeinkin kantaa huolta myös vanhuksista ja vammaisista työllisyyskysymyksissä.

Thorning-Schmidt
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi sanoa edelliselle puhujalle, jäsen Fatuzzolle, että pahoittelen sitä, että Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ei voi tukea hänen tarkistustaan, koska se ei yksinkertaisesti sovi tähän yhteyteen. Siirtykäämme kuitenkin takaisin mietintöön. Haluaisin ensiksikin onnitella esittelijää. Siihen on aihetta, koska tämä on jäsen Jensenin ensimmäinen mietintö, ja hän onkin tehnyt oikein hyvää työtä. Mietintöhän on, kuten kaikki tiedämme, hyväksytty valiokunnassa hyvin laajalla enemmistöllä. Se on ilahduttavaa, koska tässä on kyse erittäin tärkeästä työstä. Tämä päätös varmistaa sen, että se työllisyyspolitiikka, josta me niin paljon puhumme, ei jää pelkiksi kauniiksi sanoiksi, vaan että kauniiden sanojen taustalla on sekä toimintaa että voimaa. Ei saa olla epäilystäkään siitä, että Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä ei tukisi avointa koordinointimenetelmää, koska avoin koordinointimenetelmä on tehokkain väline toivottujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Työllisyyspolitiikka on niin tärkeää sen vuoksi, että kyse on avointa koordinointimenetelmää koskevasta kokeilusta - testrun - ja on erittäin tärkeää osoittaa, että tähän menetelmään suhtaudutaan vakavasti ja että se johtaa toivottuihin tuloksiin. Työllisyyspolitiikan on yksinkertaisesti toimittava esikuvana monilla muilla alueilla, joilla me myös haluaisimme käyttää avointa koordinointimenetelmää, monilla niillä alueilla, jotka ovat jo osa sitä kunnianhimoista suunnitemaa, joka hyväksyttiin Lissabonissa viime keväänä. Ja tulevina viikkoina me saamme toivottavasti vahvistuksen siitä, että avointa koordinointimenetelmää voidaan käyttää, kun valtion- ja hallitusten päämiehet ottavat komissiolta tulleet moitteet tosissaan ja saavat vauhtia monien toteuttamatta olevien Lissabonin huippukokouksen seurantaa koskevien aloitteiden toteuttamiseen. Edistämistoimien on tuettava työllisyyspolitiikkaa, ja sen vuoksi edistämistoimet ovat tärkeitä. Olen sen vuoksi erittäin iloinen siitä, että pääsimme valiokunnissa yksimielisyyteen monista komission ehdotukseen tehtävistä tarkistuksista ja parannuksista.
Nämä tarkistukset koskevat viittä eri kohtaa. Ensiksikin on annettava tietoa työllisyyspolitiikasta. Toiseksi työmarkkinaosapuolet ja olennaiset paikalliset ja alueelliset viranomaiset on saatava mukaan. Kolmanneksi huomiota on kohdistettava miesten ja naisten tasa-arvoon, ja tässä yhteydessä haluaisin kiittää naisten oikeuksien valiokunta. Neljänneksi on käynnistettävä avoimen koordinointimenetelmän arviointi ja tarkistus, ja viidenneksi ohjelmaa on laajennettava niin, että se kattaa myös kokeiluhankkeet. Kyse on toisin sanoen melko laajoista muutoksista, joita tehdään niihin edistämistoimiin, jotka olivat tavallaan hyviä jo alkuvaiheessa. Olemme siten laajentaneet niiden käyttöalueita, ja sen vuoksi toivonkin, että voimme yhdessä korottaa toimien toteuttamiseen tarkoitettuja määrärahoja, joten parlamenttia ei voida missään tapauksessa syyttää pelkistä kauniista sanoista, jotka eivät johda konkreettiseen toimintaan. Toivon, että komissio ja neuvosto ovat valmiita osoittamaan samanlaista toimintatarmoa kuin parlamenttikin on pyrkinyt osoittamaan.

Della Vedova
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puhun italialaisten radikaalien puolesta. Parlamentin jäsen Jensenin hyvästä työstä huolimatta tämä asiakirja ei mielestäni ole kovin kauaskantoinen. Tiedän, että on todellakin tarpeen ryhtyä toimiin, joita komissio omassa ehdotuksessaan, samoin kuin itse perustamissopimus edellyttävät, toisin sanoen kehittää ehdottoman kiireellisesti parhaita käytäntöjä, edistää kehitystä ja innovatiivisia lähestymistapoja sekä arvioida hankittuja kokemuksia.
En kuitenkaan usko, että tämän vuoksi olisi vieläkin, tämän päivän Euroopassa, tarpeen investoida 55 miljoonaa euroa vain muutaman vuoden aikana siihen, että analyysien yksityiskohtaisuutta lisätään, pyritään luomaan yhteyksiä eri valtioiden kokemusten välille ja edistetään - on vaikea ymmärtää, mitä tämä voisi työllisyyden alalla merkitä - yksittäisten valtioiden yhteistyötä.
Uskommeko todellakin, että jotta voisimme, tällä hetkellä, tehdä esikuva-analyysia, on jälleen kerran tarpeen laatia tutkimuksia tutkimusten perään, kylvää tuhansina pikku palasina, enemmän tai vähemmän vanhojen suosikkijärjestelmien mukaan - jonkin verran ammattiyhdistyksille, hieman erilaisille yrittäjäjärjestöille, hieman kansalaisjärjestöille - kasoittain euroja uusiin tutkimuksiin, jotka pölyttyvät kirjastojen hyllyjen täytteenä? En todellakaan usko, arvoisa puhemies, että tähän on tarvetta. Saattaa olla tarpeellista koordinoida tilastojen kokoamista tai vahvistaa ja ajanmukaistaa Eurostatin vertailumenetelmiä - tätä kylläkin - mutta en usko, että rahan käyttäminen yhä uusiin tutkimuksiin ja analyyseihin, tiedon vaihtoon, kokeiluhankkeisiin, jotka lopulta, niin tällä hetkellä kuin tulevaisuudessakin, luovat keinotekoisesti eurooppalaisin, valtiollisin tai paikallisin julkisin varoin tuettuja työpaikkoja, mutta joilla ei kuitenkaan ole mitään käytännön merkitystä. Aikaa kuluu hukkaan ja Euroopan työttömiä sumutetaan, mutta ei toteuteta sellaisia uudistuksia, jotka ovat todella hyödyllisiä ja joista tiedetään jo nyt, millaisia ne ovat.
Muutama minuutti sitten tässä salissa keskusteltiin, työllisyyteen liittyen, epäsuotuisassa asemassa olevista ryhmistä. Kotimaassani Italiassa on eräiden työmarkkinoiden vapauttamiseen liittyvien - ehdottoman arkojen ja ammattiyhdistysten vastustamien - uudistusten ansiosta luotu viimeksi kuluneen vuoden aikana satojatuhansia työpaikkoja, jotka ovat syntyneet pääasiassa etelän epäsuotuisilla alueilla ja ne ovat työllistäneet naisia ja nuoria, mutta nämä työpaikat on luotu rakenteellisilla toimilla, jotka todella ovat hyödyllisiä eikä - ikävä kyllä - uusien ja erittäin kalliiden tutkimusten ansiosta.

Gorostiaga Atxalandabaso
Arvoisa puhemies, olen eri mieltä edellisen puhujan kanssa, joten ensiksi haluan onnitella esittelijä Jenseniä tästä laajasta mietinnöstä. Itse asiassa tässä mietinnössä on paljon sellaista, jota voimme tukea, erityisesti sitä, että siinä painotetaan ehdotettua yhteisön tason ja paikallisen tason yhdistävää lähestymistapaa työllisyyspolitiikkaan. Naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnassa korostamme sitä, että tämän toimen analysointi ja arviointi työllisyyden alalla on toteutettava sukupuolinäkökohdat huomioon ottaen, kun tiedetään, että naiset kärsivät eniten työttömyydestä.
Arvoisa komission jäsen, jo nyt voidaan pitää liian kunnianhimoisina Lissabonin huippukokouksen tavoitteita naisten työllisyysasteen nostamisesta, vuoden 2010 tavoite on 60 prosenttia. Espanjan kuningaskunnassa, jossa naisten työllisyysaste on varmaankin Euroopan unionin alhaisin, se on tuskin 30 prosenttia aktiivisesta väestöstä. Tästä syystä naisten oikeuksien valiokunta pyysi analyysia tästä hirvittävästä kuilusta: osa-aikatyö, raskaus, vanhempainloma, kotitaloustyöt ja niin edelleen. Tästä syystä me Euskal Herritarok -ryhmä, pyydämme tämän parlamentin jäseniä tukemaan kaikkia naisten oikeuksien valiokunnan jättämiä tarkistuksia ja tietenkin myös Jensenin varsinaista mietintöä.

Mann, Thomas
Arvoisa puhemies, Nizzan epäonnistuneen huippukokouksen jälkeen meidän on hyvä muistella tapausta, joka sai aikaan ripeää toimintaa EU:ssa: Luxemburgin työllisyyshuippukokousta. Saimme jäsenvaltiot vakuuttumaan, että niiden kannatti panostaa ratkaisevasti enemmän työllistyvyyteen ja sopeutumiskykyyn, uuteen yrittäjähenkeen ja sukupuolten väliseen tasa-arvoon. Jäsenvaltioiden esimerkilliset toimet ovat sen jälkeen olleet eurooppalaisen työllisyysstrategian keskeinen tekijä. Niiden vaikutusta on tutkittava ja arvioitava perusteellisesti: työelämään palaaminen, tasa-arvon parantamiseen tähtäävät toimet, syrjäytymisen vähentäminen, suotuisan ympäristön luominen pienten ja keskisuurten yritysten perustamiselle. Pitääkö väitteemme siitä paikkansa, että syntyy eurooppalaista lisäarvoa, kun jäsenvaltioiden toimet verkotetaan yhteisön yleissivistävää ja ammatillista koulutusta ja jatkokoulutusta koskeviin yhteisön aloitteisiin ja ohjelmiin?
Haluamme paikallisten ja alueellisten toimijoiden osallistuvan tehokkaammin pilottihankkeiden muodossa ja vaadimme siksi, että komission ehdottamia määrärahoja lisätään. Työllisyys- ja talouspolitiikan parempi yhteensovittaminen vaikuttaa minusta tärkeimmältä asialta. Nehän ovat mitalin kaksi eri puolta. Uskaltakaamme lopultakin käyttää paremmin mahdollisuuksiamme työllisyyspoliittisten suuntaviivojen asettamisessa pelkän kuulluksi tulemisen sijasta se ei riitä! Euroopan parlamentin pitää olla johdonmukaisemmin mukana Brysselissä marraskuussa järjestettävällä työllisyysviikolla, ja täällä Strasbourgissa meidän pitää varata aikaa ja keskustella kokonainen päivä tulevaisuuden työpaikkojen luomisesta ja jäsenvaltioiden kansallisten toimintasuunnitelmien täytäntöönpanosta. Työmarkkinaosapuolten toimet ja työttömyyden kokeneiden ja työnhankintatoimin tuettujen työntekijöiden kokemukset on tällöin otettava hyvin huomioon. Arvoisa puhemies, se olisi sitten panoksemme eurooppalaisen työllisyysstrategian kampanjointikyvyn hyväksi.

Myller
Arvoisa puhemies, työpaikka, työ on tärkein keino ehkäistä syrjäytymistä. Euroopan unionilla on vähän mahdollisuuksia puuttua suoraan työllisyyteen. Niin sanottu Luxemburgin prosessi vuosittaisine työllisyyskertomuksineen ja parhaiden käytäntöjen ja esimerkkien siirtymisen kautta on erinomaisen hyvä yritys vahvistaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja toiminnan tuloksellisuutta sekä avoimuutta.
Suuri askel eteenpäin on sitä seuraava Luxemburgin prosessi, jossa panostetaan uuteen teknologiaan, pyritään siihen, että tällä saatetaan Eurooppa kasvun tielle. Työllisyyttä vahvistavien toimien onkin keskityttävä sinne, missä saadaan parhaiten lisäarvoa, eli koulutukseen, tutkimukseen, uuden teknologian käyttöönottoon kasvuvälineenä ja nimenomaan kestävän kasvun välineenä. Tasa-arvoa saamme sillä, että huolehdimme sosiaalisista julkisista palveluista, jotka mahdollistavat myös naisten täysipainoisen työmarkkinoilla olon.

Bastos
Arvoisa puhemies, aloitan onnittelemalla esittelijä Anne Jenseniä hänen ansiokkaasta mietinnöstään. Yhtenä unionin tavoitteista on korkean työllisyysasteen edistäminen. Niinpä jäsenvaltiot ovat jo tehneet Luxemburgin prosessin puitteissa yhteistyötä työllisyyspolitiikassa, sillä ne ovat viime kädessä vastuussa tuon politiikan täytäntöönpanoa koskevista toimista, muuten ei voi ollakaan. Lissabonin Eurooppa-neuvostossa asetettiin unionin strategiseksi tavoitteeksi tehdä siitä kymmenen seuraavan vuoden aikana maailman dynaamisin ja kilpailukykyisin tietopohjainen talousalue, joka kykenee ylläpitämään kestävää talouskasvua, luomaan uusia ja parempia työpaikkoja sekä lisäämään sosiaalista yhteenkuuluvuutta.
Tässä mietinnössä yritetään vastata tähän Lissabonissa asetettuun haasteeseen, ja siinä on mukana naisten ja miesten yhtäläiset työllisyysmahdollisuudet, mikä on tärkeä näkökohta Euroopan työllisyysstrategiassa. Siinä ehdotetaan nyt tarkasteltavan jäsenvaltioiden välisen yhteistyön voimistamista sekä työmarkkinapolitiikan tutkimusta ja analysointia tietopohjaisen talouden osalta. Lisäksi mietinnössä esitellään parhaat käytännöt sekä edistetään kokemustenvaihtoa ja niiden välittämistä samalla kun siinä suositaan aktiivista tiedotuspolitiikkaa, jotta Euroopan kansalaiset saisivat helposti tietoonsa työllisyyttä koskevat strategiset tavoitteet. On varmistettava, että työmarkkinajärjestöt ja muut paikalliset ja alueelliset yksiköt ovat mukana tässä ponnistelussa, jonka pitäisi olla meidän kaikkien yhteinen asia. Toisaalta on yhtä välttämätöntä arvioida, missä määrin on olemassa miesten ja naisten työpaikan saamista ja säilyttämistä suosivia perusrakenteita, esimerkiksi päiväkoteja ja sosiaalityöntekijöiden kotikäyntejä, kuten käy ilmi naisten oikeuksien valiokunnan lausunnosta.
Euroopan parlamentti on kuulemismenettelyn ansiosta jo nyt tärkeä tekijä vuosittaisista työllisyyssuuntaviivoista päätettäessä. Nyt on tärkeää, että se osallistuu myös Euroopan työllisyyspolitiikan kokonaisvaltaisten vaikutusten laadulliseen ja määrälliseen arviointiin. Vielä viimeinen huomio, joka koskee työllisyyden kannustamiseen suunnattujen varojen jakamista eri painopistealueille. Julkisia varoja pitää käyttää tasapainoisesti ja erittäin kurinalaisesti. Niinpä tuntuu lisävarojen saaminen talousarviosta tuntuu myönteiseltä ja välttämättömältä asialta. On korostettava vielä, että varat pitää jakaa todellisiin ja selkeisiin tarpeisiin ja että talousarvion täytäntöönpano kunkin otsakkeen kohdalla on otettava huomioon.

Crowley
Arvoisa puhemies, myös minä haluaisin yhtyä kollegoihin ja kiittää jäsen Jenseniä hänen mietinnöstään ja onnitella häntä siitä.
Monet puhujat ovat jo käsitelleet monia epäedullisessa asemassa olevia ryhmiä tai ryhmiä, jotka eivät pärjää niin hyvin työllisyysasioissa, ja käytettävissä olevana rajallisena aikana on tärkeää, että otamme huomioon monet eri näkökannat, joista kolme tärkeintä on: yhtäläiset mahdollisuudet, yhtäläiset pääsymahdollisuudet ja yhtäläiset koulutusmahdollisuudet. Yhtäläiset mahdollisuudet tarkoittavat sitä, että kaikki työpaikat, kaikki käytettävissä olevat palvelut ovat yhtäläisesti kaikkien saatavissa. Yhtäläiset pääsymahdollisuuden tarkoittavat, että kenellekään ei ole mitään fyysistä estettä saada koulutus- tai työtilaisuus. Yhtäläiset koulutusmahdollisuudet tarkoittavat sitä, että ihmisillä on oltava taitoja, joita tarvitaan niihin työpaikkoihin, jotka tulevat saataville.
Olemme siirtyneet eteenpäin ajasta, jolloin teollisuudessa oli vahvasti teollistuneita ja vahvasti työvoimavaltaisia teollisuudenaloja muihin pienempiin verkostoihin, pienempään yhteistyöhön. Tulevaisuudessa meidän on annettava taitoja ja koulutusta nuorille ihmisille, keski-ikäisille ihmisille, ikääntyneille ihmisille sekä kaupunki- ja maaseutualueilla asuville, jotta voisimme taata sen, että heillä on yhtäläiset pääsymahdollisuudet tuohon koulutukseen ja uusiin työpaikkoihin.
Kansalliset työllisyyttä koskevat Luxemburgin sopimuksen mukaiset toimintasuunnitelmat ovat erittäin hyödyllisiä sen varmistamisessa, että käytämme keppiä ja porkkanaa jäsenvaltioiden kanssa. Voimme antaa lisäresursseja ja ottaa ne pois, jos jäsenvaltiot eivät tee niin kuin pitää.

Bushill-Matthews
Arvoisa puhemies, koska keskiyö on ohitettu, toivotan teille, arvoisa puhemies, ja teille, arvoisa komission jäsen, hyvää ystävänpäivää.
Tämä on erittäin hyvä mietintö. Sanon sen ilman mitään yllättyneisyyttä, koska tietysti se on hyvä, onhan se jäsen Jensenin tekemä. Se oli kuitenkin hiukan parempi mietintö ennen kuin työllisyys- ja sosiaalisasian valiokunta "paransi sitä". Jotkin sieltä tulleista tarkistuksista eivät ole tehneet siitä parempaa asiakirjaa. Viittaan ainoastaan kahteen näkökohtaan.
Ensimmäinen näkökohta - nyt vaarannan henkeni - koskee tiettyjä naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunnan tarkistuksia. Tuen voimakkaasti naisten oikeuksia. Tuen voimakkaasti nuorten ihmisten oikeuksia, vanhojen ihmisten oikeuksia, vammaisten oikeuksia ja monen muun vähemmistön oikeuksia. Vain naisilla kuitenkin on oma valiokunta, joka puhuu naisten puolesta. Joskus heidän äänensä hukuttaa joidenkin muiden ryhmien äänen.
Otan esimerkiksi 3 artiklan 1 kohdan 1 alakohdan, jonka alkuperäinen teksti kuuluu: Sukupuolinäkökohdat otetaan analyysin yhteydessä mahdollisimman suuressa määrin huomioon. Naisten oikeuksien valiokunta on poistanut sanat "mahdollisimman suuressa määrin". Nähtävästi "mahdollisimman suuri" ei ole tarpeeksi suuri. Uskon, että kohta oli hyvä sellaisenaan. Käytän tätä esimerkkinä, mutta tuen silti naisten oikeuksia. Minulla on päällä tomaatin kestävä pukuni siltä varalta, että ajattelitte tehdä jotakin.
Toinen näkökohta koskee talousarviota. Käsittääkseni budjettivaliokunta viittasi siihen, että talousarvio kasvoi 50 miljoonasta eurosta 55 miljoonaan euroon, mutta sillä perusteella, että tämän kasvun pitää olla suhteessa toteuttamiseen. Viime vuoden talousarvio oli 50 miljoona euroa. Siitä käytettiin vain kaksi kolmasosaa; 25 prosenttia upposi hallintokuluihin. Kasvu 55 miljoonasta 65 miljoonaan - viimeisimmän tarkistuksen mukaan - on mielestäni suhteetonta. Se kuvastaa valiokunnan innostusta juuri tähän hankkeeseen. Joskus on liiankin yleistä se, että aiheen tärkeyttä korostetaan tarjoamalla sille lisää rahaa. Haluaisin toivoa, että kollegat voisivat yhä useammin huomata, että raha ei ole tärkeyden merkki ja että on mahdollista tukea voimakkaasti mietintöä lisäämättä rahoja. Pelkäänpä, että minun on odotettava kauan nähdäkseni sen. Koska olen jo melko iäkäs, seuraajani taitavat nähdä sen ensiksi.

Diamantopoulou
. (EN) Haluaisin kiittää ja onnitella Jenseniä hänen mietinnöstään. Pidän erittäin suuressa arvossa sitä seikkaa, että useimmat parlamentin jäsenet ovat viitanneet Lissabonin päätelmiin. Se on myös ehdotuksemme tarkoitus. Haluamme käyttää tätä ehdotusta, joka perustuu perustamissopimuksen 129 artiklaan, tukeaksemme, syventääksemme ja kehittääksemme työllisyysstrategiaa ja päästäksemme sen kautta Lissabonissa asetettuun täystyöllisyystavoitteeseen.
Ennen kuin alan puhua ja viitata tiettyihin tarkistuksiin, haluaisin vastata jäsen Bushill-Matthewsille. Haluaisin sanoa hänelle, että naiset eivät ole ryhmä, he eivät ole vähemmistö, he eivät ole kategoria. He ovat 51 prosenttia väestöstä. Naiset muodostavat monia ryhmiä. Se on horisontaalinen ongelma, joten älkää sekoittako muita ryhmiä naisten kanssa. Tästä syystä heillä on oma valiokunta.
Olemme työskennelleet hyvin yhdessä, ja voin hyväksyä suurimman osan ehdottamistanne tarkistuksista. Joissakin tapauksissa haluaisin hyväksyä teidän ehdotuksenne hengen tietyin sanamuodon muutoksin, joiden avulla teksti pysyisi yhtenäisenä.
Ensimmäisestä tarkistuksesta sanoisin, että olen siitä samaa mieltä sellaisella pienellä sanamuodon muutoksella, että meidän pitäisi edelleen vahvistaa eurooppalaista työllisyysstrategian vahvuuksia. Samoin hyväksyn periaatteessa tarkistuksen 2, joka korostaa parlamentin tehtävää Euroopan työllisyyspolitiikassa. Voin hyväksyä 2 artiklaa koskevan tarkistuksen 3 periaatteessa. Voin ehdottaa sanamuotoa, jossa otetaan huomioon tarkistuksen kumpikin osa. Lainaan: työmarkkinaosapuolten sekä asiaan liittyvien paikallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa tehtävän yhteistyön menetelmien tutkiminen ja levittäminen sekä alan aktiivisesta tiedotuspolitiikasta säätäminen.
Monet tarkistukset liittyvät 3 artiklaan, joka liittyy tämä ohjelman mukaisesti toteutettaviin toimiin. Saanen viitata erityisesti 3 artiklan 1 kohtaan liittyvään tarkistukseen 4. Hyväksyn periaatteessa tarkistuksessa 5 esitetyn tarpeen arvioida tapoja, joilla kaikki eturyhmät, joilla on panos annettavanaan, ovat osallistuneet kansallisten toimintasuunnitelmien toteuttamiseen.
Voin vastaavasti hyväksyä tarkistuksessa 6 olevan kehotuksen, joka koskee Eurooppalaisen työllisyysstrategian tulosten määrällistä ja laadullista arviointia, eurooppalaisen työllisyysstrategian ja yleisen talouspolitiikan ja muiden politiikan alojen välisen suhteen analysointia. Tämän ohjelman sovellusalaan ei kuitenkaan kuulu tehdä johtopäätöksiä työllisyysstrategian lähestymistavan ja menetelmän siirrettävyydestä muille politiikan aloille. Olen pitkälti samaa mieltä siitä, että meidän on vahvistettava Luxemburgin lähestymistapaa. Olemme jo laajentaneet sitä muihin politiikkoihin, esimerkiksi syrjäytymispolitiikkaan, mutta emme voi käyttää sitä tässä. En siis voi hyväksyä tarkistuksen 6 viimeistä osaa.
Johdonmukaisena jatkona muita edistämiäni lainsäädäntöehdotuksia koskevalle lähestymistavalle tuen jäsenvaltioiden avustamista naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksissa. On jätetty lukuisia 3 artiklan eri kohtia koskevia tarkistuksia, jotka liittyvät yhtäläisiin mahdollisuuksiin. Pidän tätä myönteisenä, mutta päällekkäisyyden ja liiallisten erityisiä tuettavia hankkeita koskevien yksityiskohtien välttämiseksi ehdotan uutta lisäystä 3 artiklan 2 kohtaan, niin että siinä otetaan nykyistä selkeämmin huomioon yhteiset tavoitteemme tässä yhteydessä. Tämä kattaa kaikki tarkistuksissa 7, 8 ja 9 esitetyt asiat, kuten analysointi ja seuranta, indikaattoreiden kehittäminen, vanhempainloma sekä osa-aikatyö ja raporttien julkaisu.
Samoista syistä en voi hyväksyä tarkistusta 18 ja vastaisin jäsen Fatuzzolle, että väestön ikääntymiseen liittyvä työllisyyskehitys sisältyy jo 3 artiklan 1 kohtaan. Muut erityisongelmat koskevat poliittisia toimia, jotka liittyvät ikääntyneisiin, vammaisiin ja suojattomiin ryhmiin.
Tarkistus 4 koskee myös yhtäläisiä mahdollisuuksia. Päätöksen 3 artikla osoittaa, että tämän ohjelman aikana tehdyissä analyyseissä otetaan mahdollisimman suuressa määrin sukupuolinäkökohdat huomioon. Vaikka olenkin täysin samaa mieltä sukupuolinäkökohdat huomioon ottavan analyysin tarpeesta ja tärkeydestä, minun on pakko huomauttaa, että monissa jäsenvaltioissa on ongelmia datassa ja tilastopalveluissa.
Teemme aktiivisesti työtä Eurostatin parissa ja jäsenvaltioiden kanssa, ja tämä on yksi tärkeimmistä työllisyysstrategiaan liittyvistä suosituksistamme monille jäsenvaltioille yhteisessä työllisyysraportissa, mutta on myönnettävä, että datan suhteen on suuria ongelmia. En siis voi hyväksyä tätä tarkistusta.
Uutta 3 artiklaa koskeva tarkistus 10 on melko mutkikas. Voin hyväksyä sen, että lisätään olemassa olevaan tekstiin Euroopan työllisyysstrategian paikallisen työllisyysulottuvuuden painottaminen. En kuitenkaan voi hyväksyä sitä, että osa määrärahoista varataan paikalliseen toimintaan liittyviin erityistoimiin, koska nämä katetaan ohjelman yleisillä tavoitteilla. Vastaavasti en voi hyväksyä tarkistusta, jossa ehdotetaan tämän ohjelman käyttämistä paikallisiin työllisyyshankkeisiin, koska tämä on katettu muilla ohjelmilla kuten EQUAL-ohjelmalla sekä Euroopan rakennerahastoja ja sosiaalirahastoja koskevalla asetuksella. Voin siis hyväksyä tarkistuksen 10 vain osittain.
Hyväksyn periaatteessa 4 kohtaan tehdyt tarkistukset 11 ja 12, jotka koskevat Euroopan työllisyysstrategian tulosten levittämisen tärkeyttä. Minäkin ole huolissani tämän päätöksen ja tarkistuksessa 13 määriteltyjen muiden yhteisön ohjelmien mukaisten toimintojen välisestä johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä. Voin siis hyväksyä periaatteessa tätä tarkoitusta varten tehdyt tarkistukset.
Tarkistuksen 14 ensimmäiseen osaan näyttää liittyvän väärinkäsitys. 8 artiklassa tehdään varauma yhteistyöstä työllisyyskomitean kanssa. Tarkistus, joka pyrkii viittaamaan tähän myös 7 artiklassa, on siten turha. Tarkistuksen 14 toinen osa liittyy naisten määrään näissä komiteoissa, mutta komissio on jo päässyt tasapainoon eri sukupuolten määrässä komiteoissa, ja meillä on tavoitteena, että kummankin sukupuolen osuus kaikissa komiteoissa ja asiantuntijaryhmissä on vähintään 40 prosenttia. Tämä komiteoita ja asiantuntijaryhmiä koskeva erityistavoite sanotaan erittäin selvästi komission 19. kesäkuuta tekemässä päätöksessä. Tämä on osa laajempia ponnistuksia lisätä naisten määrää pätöksentekoasemissa talouselämässä ja politiikassa. Erityisen naisten määrää lukuisissa työllisyyteen liittyvissä komiteoissa koskevan ehdon sisällyttäminen on kuitenkin tämä päätöksen sovellusalan ulkopuolella. Parlamentti voi olla tärkeässä asemassa naisten ja miesten nimittämisessä näihin komiteoihin.
En siis voi hyväksyä tarkistusta 14. Tarkistus 15, joka koskee yhteyksien luomista Euroopan parlamentin asiasta vastaavaan valiokuntaan, on hylättävä institutionaalisin perustein.
Talousarviosta: tämän päätöksen toteuttamiseen esitetty 55 miljoonan euron talousarvio sekä sen tehokkaaseen toteuttamiseen tarvittavat henkilöstöresurssit komissiossa on tarkkaan laskettu. Ne kuvastavat komission rahoitusohjelmassa ennakoitua määrää menoluokassa III. En tästä syystä voi hyväksyä talousarvion merkittävää kasvattamista, koska se estäisi ohjelman tehokkaan toteuttamisen. En siksi voi hyväksyä tarkistuksia 16 ja 17.
Yhteenvetona sanoisin, että hyväksyn periaatteessa tarkistukset 1, 2, 3, 5, 7, 8, 9, 11, 12 ja 13. Voin myös hyväksyä osan tarkistuksista 6 ja 10. Esittämistäni syistä minun on hylättävä tarkistukset 4, 14, 15, 16, 17 ja 18.
Haluaisin kiittää esittelijä Jenseniä hänen merkittävästä ja arvokkaasta avustaan. Minun oli viitattava tarkistuksiin yksityiskohtaisesti ja siksi minun oli puhuttava näin pitkään.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 00.20.)

