
Puhemies.
    Julistan Euroopan parlamentin 10. maaliskuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
    Aluksi toivotan Euroopan parlamentin puolesta tervetulleeksi viralliselle lehterille saapuneen Vatikaanin Euroopan neuvoston erityislähettilään kardinaali Rallon. 
Puhemies.
    Hyvät parlamentin jäsenet, viime viikolla saimme suru-uutisen paavi Johannes Paavali II:n kuolemasta. Kuten tiedätte, lähetin samana yönä Vatikaaniin viestin, jonka teksti on jaettu teille. Perjantaiaamuna osallistuin Euroopan parlamentin puolesta hänen hautajaisiinsa Roomassa, jossa edustimme yhdessä varapuhemies Saryusz-Wolskin ja komission puheenjohtajan Barroson kanssa Euroopan unionia.
Haluan meidän kaikkien tänään kunnioittavan paavi Johannes Paavali II:n muistoa, sillä hän jätti ihmiskunnalle suuren perinnön pysyvällä rauhan, rakkauden ja vapauden sanomallaan. Hän antoi kaikille hienon esimerkin uskosta ja rohkeudesta ja kesti viimeisten vuosiensa kärsimykset erittäin arvokkaasti.
Euroopan parlamentin on kuitenkin ennen muuta tunnustettava, että Eurooppa on hänelle kiitoksen velkaa jälleenyhdistymisestään; hänen rauhan ja vapauden sanomallaan oli epäilemättä valtava vaikutus kommunistisen järjestelmän romahtamiseen: ensin hänen kotimaassaan Puolassa ja sen jälkeen kaikissa Itä-Euroopan maissa. Hän vaikutti kieltämättä ratkaisevasti Berliinin muurin murtumiseen, joka sitten yhdisti eurooppalaiset uudelleen, ja Euroopan parlamentti on siitä varmasti suurin todiste.
Hänen Euroopan parlamentissa lausumansa sanat ovat muistamisen arvoiset, kun hän totesi, että Euroopan on hengitettävä molemmilla keuhkoillaan. Nämä kaukonäköiset sanat ovat käyneet toteen, ja Euroopan unioni jatkaa yhdentymistään, jota me kaikki tarvitsemme ja jonka hän halusi nähdä.
Johannes Paavali II jätti jälkeensä perinnön, joka perustuu vuoropuheluun, ymmärrykseen ja sovintoon uskontojen sekä uskovien ja ei-uskovien välillä. Hän oli suuri ihminen ja kiistatta suuri eurooppalainen, joka säilyy Euroopan parlamentin yhteisissä muistoissa. Tästä ja monesta muusta syystä pyydän, että vietämme yhdessä minuutin hiljaisuuden hänen muistokseen.
Puhemies.
    Torstaina 7. huhtikuuta pidetyn puheenjohtajakokouksen työjärjestyksen 130 ja 131 artiklan mukaisesti laatima tämän istuntojakson lopullinen esityslistaluonnos on jaettu.
Ei muutosehdotuksia.
ryhmä pyysi komissiota antamaan julkilausuman Bt10-maissin laittomasta tuonnista Euroopan unioniin. Ehdotuksen laatijalla Graefe zu Baringdorfilla on puheenvuoro. 
Graefe zu Baringdorf (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, Syngenta on siis tuonut muuntogeenistä maissia Eurooppaan usean vuoden ajan – erehdyksessä vai tarkoituksella, sitä on mahdoton sanoa. Asia oli Yhdysvaltain viranomaisten tiedossa jonkin aikaa, ennen kuin he ilmoittivat siitä meille; he antoivat asian pitkittyä, ja komissiolle on ilmoitettu vasta nyt. Olen innokas kuulemaan komissiolta, kuinka luottavaisesti voimme tulevaisuudessa suhtautua näiden menettelyjen asianmukaiseen valvontaan. Haluamme siitä selvityksen. 
Puhemies.
    Haluaako joku käyttää puheenvuoron ehdotuksen puolesta? Ei kukaan. Entä sitä vastaan? 
Grossetête (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tämä on kannatettava aloite, mutta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä olisi parempi keskustella asiasta komission kanssa parlamentin ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa tavanomaisia menettelyjä noudattaen ja antaa tämä kysymys kyseisen valiokunnan hoidettavaksi. Saanen sanoa, että tämä tapahtuisi ehdottomasti ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajan Florenzin suostumuksella. 
Puhemies.
    Toimitamme äänestyksen Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän pyynnöstä lisätä esityslistalle komission julkilausuma Bt10-maissin laittomasta tuonnista Euroopan unioniin.
Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, täpärän äänestystuloksen ja jäsen Grossetêten lausunnon perusteella otaksun, että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan käsittelyn jälkeen tämä kysymys siirtyy koko parlamentin käsiteltäväksi. 
Puhemies.
    Tietenkin. Annan työjärjestyspuheenvuoron. En aio kysyä teiltä, mihin artiklaan viittaatte, koska en kysynyt sitä myöskään jäsen Swobodalta, mutta pyydän, että ilmoitatte puheenvuoron sisällön. 
Piskorski (PPE-DE ).
    –  Arvoisa puhemies, ilmoitan, että äänestin ehdotusta vastaan, mutta en valitettavasti käyttänyt sähköistä korttia. Pyydän, että tämä merkitään pöytäkirjaan. 
Puhemies.
   Tiedätte varmasti, että koneäänestyksessä on käytettävä korttia. Tarkalleen ottaen koneäänestykseen ei ole mahdollista osallistua ilman korttia, ja minun on mahdotonta tietää, kenellä on kortti ja kenellä ei. En pysty näkemään, onko teillä kortti vai ei. Äänet lasketaan tietokoneella. Ääntänne ei ilmeisestikään laskettu, ellei teillä ole korttia. Olen erittäin pahoillani.
Ei muutosehdotuksia.
Olemme vastaanottaneet kaksi ehdotusta, jotka liittyvät esityslistan kohtiin ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden loukkauksia koskevista tapauksista käytävässä keskustelussa.
Ensinnäkin Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä pyysi korvaamaan Bangladeshia käsittelevän esityslistan kohdan Burmaa käsittelevällä kohdalla. Toiseksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pyysi korvaamaan Lampedusaa käsittelevän esityslistan kohdan Burmaa käsittelevällä kohdalla.
Äänestämme ensin sosialidemokraattisen ryhmän pyynnöstä. Jos se hyväksytään, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän pyyntö raukeaa. Haluaako joku täsmentää Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän pyyntöä? 
Napoletano (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyyntömme on täysin selvä: pyydämme korvaamaan Bangladeshia käsittelevän esityslistan kohdan Burmaa käsittelevällä kohdalla, koska mielestämme tilanne on jälkimmäisessä maassa pakottavampi. Luullakseni suhteista Etelä-Aasian maihin vastaava valtuuskunta ei toistaiseksi toivo Bangladeshia koskevaa päätöslauselmaa, kun taas parlamentin pitäisi ottaa kantaa Burman kysymykseen. 
Puhemies.
    Haluaako joku puolustaa pyyntöä? Jäsen Salafranca. 
Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, totean vain, että asiasta vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajan Gillin esittämä pyyntö on hyvin järkevä, koska näin tätä kiireellistä keskustelua voitaisiin siirtää tuonnempana pidettävään istuntoon, jolloin toimivaltaisella valtuuskunnalla olisi aikaa kokoontua. Ryhmäni on myös valmis tukemaan pyyntöä, mikäli Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee esittämäämme toista järkevää ehdotusta: kiireellisessä päätöslauselmassa esitettyä vaatimusta käsitellä Lampedusaa koskeva kohta myöhemmässä vaiheessa, jotta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalla on aikaa vierailla paikan päällä alkuperäisen päätöksensä mukaisesti.
Arvoisa puhemies, haluaisin kuulla sosialidemokraattisen ryhmän näkemyksen asiasta. 
Puhemies.
    Kannatatte pyyntöä tietyin edellytyksin, mutta en aio nyt kysyä Euroopan parlamentin sosialidemokraattiselta ryhmältä, hyväksyykö se asettamanne ehdot, sillä se merkitsisi neuvottelemista täysistunnossa, eikä se ole mielestäni asianmukaista. Vastustaako kukaan pyyntöä? 
Frassoni (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, korostan, että olemme muutamien viikkojen ajan yrittäneet kiinnittää Euroopan parlamentin ja Euroopan yleisen mielipiteen huomion Bangladeshin kysymykseen, sillä maan sisäinen tilanne on erittäin jännittynyt.
Väitän myös, että maan tilanteesta on keskusteltava kiireellisesti siitä huolimatta, että suhteista Etelä-Aasian maihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja vastustaakin sitä. Perustelut vaikuttavat mielestäni melko uskottavilta, ja niinpä kannatamme tämän kohdan pitämistä esityslistalla. 
Puhemies.
    Toimitamme äänestyksen Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän pyynnöstä korvata Bangladeshia käsittelevä esityslistan kohta Burmaa käsittelevällä kohdalla.
Toimitamme äänestyksen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän pyynnöstä korvata Lampedusaa käsittelevä esityslistan kohta Burmaa käsittelevällä kohdalla.
Lampedusaa käsittelevä kohta jää esityslistalle.
Huhtikuun 27. ja 28. päivän istuntoihin ei ole tehty muutosehdotuksia.
Puhemies.
   Esityslistalla ovat ensimmäisenä parlamentin jäsenten pyytämät minuutin puheenvuorot. Annan ensin puheenvuoron niille jäsenille, jotka ovat etukäteen vaivautuneet ilmoittamaan puhemiehelle haluavansa puheenvuoron, sekä puheenvuoronsa aiheen. Jaan puheenvuorot vuorotellen puhujien poliittisten ryhmien mukaan.
Ensimmäinen puheenvuoro on jäsen de Grandes Pascualilla. 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, tässä nimenomaisessa täysistunnossa Euroopan parlamentti aikoo vaatia Bulgariaa ja Romaniaa antamaan varmat takeet oikeusjärjestelmiensä selkeästä toimivallanjaosta ja oikeuslaitoksen ehdottomasta riippumattomuudesta, jotta ne voivat täysipainoisesti yhdentyä Euroopan unioniin. Samaan aikaan Euroopan unioni on ratifioimassa Euroopan perustuslakisopimusta, jonka määräysten mukaisesti toimivallanjako on oleellinen osa unionin toimielinrakennetta. Tässä yhteydessä minua surettaa, että joudun tuomitsemaan Espanjan sosialistihallituksen taantumuksellisen asenteen ja sen suoran hyökkäyksen oikeuslaitoksen riippumattomuutta vastaan. 
Puhemies.
    Hyvä jäsen de Grandes, odottakaa hetki, olkaa hyvä.
Halukkaat voivat poistua istuntosalista. Voitte halutessanne lähteä istuntosalista, mutta pyydän, että ette kokoontuisi käytäville keskustelemaan ja siten estäisi istunnon normaalia kulkua. Voitte poistua istuntosalista, mutta pyydän, että ette jäisi käytäville keskustelemaan.
Jatkakaa, hyvä jäsen de Grandes. 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kiitos, että annatte minun puhua.
Asia on päivänselvä: pääministeri Rodríguez Zapateron hallitus on uudistanut perustuslakia täydentävän oikeuslaitosta koskevan lain ja rikkonut oikeuslaitoksesta aiemmin tehdyn sopimuksen muuttamalla sääntöjä osittain korkeimman tuomarineuvoston (Consejo General del Poder Judicial) valtuuksilla ja estämällä oikeusviranomaisten nimittämisen ilman hallituksen käskyläisenä toimivan poliittisen määrävähemmistön hyväksyntää. Ansiot tai pätevyys eivät enää takaa soveltuvuutta oikeuslaitoksen virkaan, vaan veljeily poliittisen vähemmistön kanssa.
Tilanne on umpikujassa, ja avoimien tuomarinvirkojen ja oikeusviranomaisten virkojen täyttämisestä vastaavan neuvoston toiminta on lamautettu. Tilanne on niin pöyristyttävä, että jotkut ansioituneet hakijat ovat luopuneet oikeutetuista pyrkimyksistään nimitysneuvotteluihin liittyvien häpeällisten lehmänkauppojen vuoksi. Päästessään valtaan 1980-luvulla sosialistit julistivat painokkaasti: "Montesquieu on kuollut". 
Τzampazi (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmoitan parlamentille, että Thessalonikissa hyväksyttiin Euroopan unionin tuella rahoitettu vammaisten osallistumismahdollisuuksia parantavan urheilu- ja kulttuurikeskuksen rakennushanke, jota toteutetaan parhaillaan. Hankkeesta vastaa epäkaupallinen voittoa tavoittelematon yritys Adapted Physical Activity Cultural Development Centre 2000, ja siihen osallistuvat Kreikan kulttuuriministeriö ja Thermaikon kunta.
Kreikan valtio ja toimivaltainen rakennusvirasto, eli Thessalonikin kaupunginvaltuusto, kuitenkin yllättäen keskeyttivät keskuksen rakentamisen ilman selvää syytä ja kieltäytyivät maksamasta jäljellä olevia tarkoitukseen varattuja määrärahoja. Vaikka hankkeeseen osallistuvat yksiköt noudattivat kaikkia vaadittuja oikeudellisia menettelyjä, Kreikan valtio, joka on yksi toimeenpanovirastoista, vaarantaa koko hankkeen edistymisen. Samalla se riistää vammaisurheilijoilta ja muilta kaupunkilaisilta mahdollisuuden käyttää tätä valmisteilla olevaa kulttuuri- ja urheiluhanketta, osallistua siihen ja antaa siihen oma panoksensa.
Korostan, ettei millään virkakoneistolla ole valtuuksia...
In 't Veld (ALDE ).
   – Talousarviosta toimitetussa äänestyksessä parlamentti vastusti ehdotusta varata 1,5 miljoonaa euroa tapahtumalle. Kaikesta päätellen komissio aikoo nyt kuitenkin myöntää kyseisen summan. Kirjoitettuani jo teille tästä nimenomaisesta aiheesta haluaisin teidän varmistavan komissiolta, pitääkö tämä paikkansa, mitkä ovat komission käyttämät perusteet ja miksi komissio ei halua hyväksyä parlamentin päätöstä. 
Guerreiro (GUE/NGL ).
   – Olen huolissani komission 6. huhtikuuta esittämistä suuntaviivoista, jotka koskevat suojalausekkeen soveltamista tekstiili- ja vaatetusalaan. Paitsi että suuntaviivojen laatiminen on viivästynyt, niihin sisältyy myös rajoituksia ja menettelyitä, jotka saattavat vaikeuttaa ja lykätä lausekkeen käyttöönottoa ja samalla estää meitä toteuttamasta kipeästi kaivattuja välittömiä vastatoimia tuhansia yrityksiä ja työpaikkoja vaarantavaan vakavaan tilanteeseen. 
Näyttää siltä, että komissio on osoittanut haluavansa näillä suuntaviivoilla pikemminkin estää kuin edistää kyseisten suojatoimien soveltamista, kuten komission jäsen Ferrero Waldner parlamentin keskustelussa selvästi ilmoitti. Tällaisen menettelyn seuraukset arveluttavat meitä. Kun otetaan huomioon tiedot EU:hun suuntautuvaa vientiä koskevien hakemusten äkillisestä lisääntymisestä, tämän tärkeän alan nykyisen ja tulevan aseman turvaamiseen tarkoitetut toimet olisi pitänyt toteuttaa jo kauan sitten esimerkiksi panemalla mahdollisimman aikaisessa vaiheessa täytäntöön kauppasopimuksissa määrätyt suojalausekkeet. 
Krupa (IND/DEM ).
    –  Arvoisa puhemies, haluan tämän parlamentin edessä osoittaa kunnioitustani pyhälle isälle Johannes Paavali II:lle. Häntä saattoivat hänen viimeiselle matkalleen ne miljoonat uskovat ja ei-uskovat, jotka esittivät tervehdyksensä Roomassa, sekä kautta maailman lukemattomat muut tiedotusvälineiden kautta tapahtumia seuranneet ihmiset. Läheisellä suhteellaan Jumalaan ja noudattamalla tunnuslausettaan (kokonaan sinun) paavi Johannes Paavali II osoitti teoillaan meille Jumalan tahdon kulttuurien muovaamisessa, elämässä ja rakkaudessa. Toimiessaan pappina, piispana, kardinaalina ja paavina hän puolusti elämää hedelmöityksestä luonnolliseen kuolemaan saakka sekä jokaisen yksilön ja kokonaisten kansakuntien arvoa ja oikeuksia. Samalla hän muistutti meille, että ilman arvoja demokratia voi nopeasti vaihtua avoimeksi tai naamioiduksi totalitarismiksi.
Pyhä isä Johannes Paavali II muistutti meille, että vain sellainen Eurooppa, joka palaa kristillisille juurilleen, sen sijaan että luopuisi niistä, pystyy vastaamaan kolmannen vuosituhannen valtaviin haasteisiin. Näitä haasteita ovat rauha, kulttuurien ja uskontojen välinen vuoropuhelu sekä luomakunnan suojeleminen. Rukoilkaamme Jumalaa pyhän isän puolesta ja myös sellaisen yhdentyneen Euroopan puolesta, jonka isänmaiden juuret ovat kristillisissä arvoissa. 
Mote (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomionne globaaliin turvallisuusrahastoon (Global Security Fund), jonka Jacob Rothschild perusti 1990-luvun alussa. Tämä Brysselissä toimiva rahasto ei ole mikään tavanomainen rahasto: se ei käy kauppaa eikä ole listautunut pörssiin, ja sen tarkoitusperät ovat täysin erilaiset. Sitä käytetään geopoliittisten suunnitelmien toteuttamiseen ilmeisesti tiedustelupalvelujen johdolla. Esitin aiemmin kysymyksen Euroopan unionin oman tiedusteluhenkilöstön väitetystä sekaantumisesta korruptiovarojen hallinnointiin ulkomaisilla tileillä, enkä ole vieläkään saanut vastausta.
Tämän kysymyksen lisäksi esitän vielä toisenkin: mitä yhteyksiä Euroopan unionilla on globaaliin turvallisuusrahastoon, ja mikä on sen suhde Euroopan unionin toimielimiin? 
Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kansainvälisenä naistenpäivänä 8. maaliskuuta naiset järjestivät Istanbulissa voimakkaan mielenosoituksen, jonka poliisi hajotti voimakeinoin. Turkissa oli samaan aikaan vierailulla Euroopan unionin valtuuskunta. Mielestäni sen olisi pitänyt lähteä maasta välittömästi. Toisinaan teot kertovat enemmän kuin sanat. Äänestin Turkin jäsenyyden puolesta. Haluan komission varmistavan riittävän määrätietoisesti, että Turkki noudattaa asettamiamme sääntöjä. 
Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, kesäkuussa 1995 Turkin kansalliskokous hyväksyi aloitteen, jonka turvin Turkin hallitus voi toteuttaa Kreikkaa vastaan kaikki tarvittavat toimenpiteet – myös sotilaalliset toimenpiteet – jos Kreikka suvereenin oikeutensa nojalla laajentaa aluevesiään 12 meripeninkulmaan kansainvälisen merioikeusyleissopimuksen mukaisesti. Muutamaa päivää aikaisemmin Turkin kansalliskokouksen puhemies ehdotti sodan aiheen kumoamista. Tästä huolimatta sekä Turkin pääministeri että ulkoasiainministeri palauttivat sen voimaan muutamaa tuntia myöhemmin.
Olen vakaasti sitä mieltä, että Euroopan parlamentin puhemiehen asema ja teille ominainen herkkyys velvoittavat teidät tekemään välittömästi aloitteen ja lähettämään tätä asiaa käsittelevän valtuuskunnan vierailulle Turkin kansalliskokouksen puhemiehen ja poliittisten puolueiden luokse, jotta tämä historiallinen vääristymä oikaistaisiin maassa, joka haluaa liittyä Euroopan unioniin ja josta Euroopan parlamentti antoi myönteisen päätöslauselman joulukuussa 2004.
On täysin etujemme mukaista vahvistaa Euroopan parlamentin uskottavuutta, näkyvyyttä ja tehokkuutta. 
Puhemies.
    Hyvä jäsen Beglitis, panen huomautuksenne merkille. Parlamentin yksiköt tutkivat sitä ja toteutamme kaikki tarvittavat toimet. Jäsen De Rossa. 
De Rossa (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, ilmaisen huoleni siitä, ettei Irlannin hallitus noudata täysimääräisesti Euroopan unionin asettamia maahanmuuttajien ja turvapaikanhakijoiden vastaanottoa ja kohtelua koskevia oikeudellisia ja humanitaarisia vähimmäisvaatimuksia. Tämän vuoden maaliskuun 14. päivänä poliisi pidätti 35 nigerialaista miestä, naista ja lasta. Poliisi teki ratsioita kouluihin pidättääkseen lapsia karkottamista varten; vanhempia karkotettiin ilman lapsia, joita ei pystytty löytämään. Lisäksi karkotettiin nuori mies, joka oli muutaman viikon päästä saamassa päästötodistuksensa – se on Irlannissa erittäin tärkeä tutkinto, joka avaa ovet irlantilaisiin yliopistoihin.
Merkillisintä on, että Irlannin hallitus on nyt joutunut kumoamaan kyseisen nuoren miehen karkotuspäätöksen, ja on myöntänyt hänelle kuuden kuukauden viisumin ilmoitettuaan pahoittelevansa virhettään.
Olen vakaasti sitä mieltä, että Irlannin hallitus rikkoo humanitaarisen oikeuden avoimeen noudattamiseen liittyviä Euroopan unionin vaatimuksia sekä asettamiamme vähimmäisvaatimuksia. Arvoisa puhemies, toivonkin teidän pyytävän komissiota tutkimaan tätä asiaa ja antamaan siitä selvityksen parlamentille. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, leukemiaa sairastava 20-vuotias turkkilaisnainen kuolee pian, ellei hän saa luuydinsiirtoa yhteensopivalta luovuttajalta. Kyproksella on yksi Euroopan suurimmista luuydinsiirrännäisten pankeista. Kaksi kyproksenkreikkalaista luovuttajaa on löydetty, ja he ovat valmiita luovuttamaan luuydintään turkkilaiselle potilaalle. Valitettavasti Turkin viranomaiset asettavat lukuisia poliittisia esteitä luuydinsiirrännäisen kuljettamiselle Kyprokselta Turkkiin.
Arvoisa puhemies, voitteko pikaisesti ottaa yhteyttä Turkin hallitukseen kehottaaksenne sitä auttamaan tässä humanitaarisessa kysymyksessä ja osoittamaan, ettei syövän torjunta tunne rajoja Euroopassa. 
Puhemies.
    Otan pyyntönne huomioon. Parlamentin yksiköt neuvovat minua ja toteutamme kaikki tarvittavat toimet.
Jäsen Tannockilla on puheenvuoro. 
Tannock (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, esitän vastalauseeni Eutelsatin toimitusjohtajan Berrettan päätöksestä keskeyttää Yhdysvalloissa toimivan maailmanlaajuisen New Tang Dynasty -televisiokanavan sopimus. Kyseinen televisiokanava on ainoa ilmainen ja sensuroimaton kiinankielinen kanava, jonka lähetykset ulottuvat manner-Kiinaan sikäläisen kommunistihallinnon suureksi mieliharmiksi. Väitetään, että sopimus irtisanottiin sen jälkeen, kun Kiinan kansantasavalta oli uhannut peruuttaa vuoden 2008 olympialaisten televisiointisopimukset.
Vaikka onkin ymmärrettävää, että EU on innokas käymään kauppaa Kiinan kanssa, se ei saa tinkiä sitoutumisestaan perusluonteisiin ihmisoikeuksiin, joihin kuuluvat mielipiteen- ja omantunnonvapaus sekä mahdollisuus vapaiden tiedotusvälineiden käyttöön. Asiaa käsitellään parhaillaan Ranskan tuomioistuimissa, mutta olen varma, että Euroopan parlamentti yhtyy parlamentin puhemiehelle esittämääni pyyntöön, että tämä vaatisi kirjallisesti Eutelsatilta perinpohjaisen selvityksen siitä, miksi se toimii vastoin omaa perussääntöään, jossa se sitoutuu puolustamaan tiedotusvälineiden vapautta. 
Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koko maailma on kuullut, että presidentti Mugaben ZANU-PF-puolue voitti Zimbabwen parlamenttivaalit ylivoimaisella enemmistöllä, mutta kukaan ei elättele harhakuvitelmia, sillä yleisesti tiedetään, että nuo vaalit olivat kaikkea muta kuin vapaat ja oikeudenmukaiset. Niihin liittyi Mugaben kannattajien harjoittamaa uhkailua ja häirintää sekä laajamittaista vaalivilppiä. Siitä huolimatta Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö väitti vaalien olleen vapaat ja tuloksen täysin Zimbabwen kansan tahdon mukaisen. Samaan aikaan maa on vähitellen ajautumassa kuilun partaalle. Meidän on korkea aika uudistaa toimintalinjaamme sellaiseksi, että se muistuttaa Afrikan maita niiden vastuusta. Etelä-Afrikan presidentin "hiljainen diplomatia" on käytännössä Mugaben hallinnon rikoskumppanuutta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa ilmestyvässä -sanomalehdessätodetaan oikeutetusti, että niin kauan kuin Afrikan johtajat ja Mbeki kieltäytyvät nousemasta Zimbabwea vastaan, heidän omat lupauksensa demokratiasta ja hyvästä hallinnosta unionin myöntämien varojen vastineeksi ovat täysin vailla pohjaa. Jos nuo maat jatkavat Mugaben suojelua, EU:n on lakattava myöntämästä niille tukea. 
Remek (GUE/NGL ).
   – Hyvät kollegat, ei ole mitään vanhempaa kuin eilispäivän uutinen, kuten sanonta kuuluu. Käytännössä Euroopan parlamentti tulisi toimeen kokonaisen vuoden yhdellä sanomalehdellä. Sen verran aikaa on kulunut uuden parlamentin valinnasta, ja silti kerromme edelleen vierailijoillemme – joista noin 200 000 on vuoden aikana vieraillut parlamentin rakennuksissa täällä Strasbourgissa tai Brysselissä – että Pat Cox on Euroopan parlamentin puhemies. Esitteet, joissa kerrotaan tämän lisäksi parlamentin toimielinten entinen kokoonpano ja poliittisten ryhmien aiempi paikkamäärä, ovat jo pitkään olleet vanhentuneita. Siksi kysynkin, miten kauan aiomme jatkaa tällaista vitkastelua, kun kuitenkin haluamme Euroopan kansalaisten paitsi kunnioittavan päätöksiämme myös noudattavan niitä. Mielestäni meidän kaikkien pitäisi hävetä sitä, että tällaista vanhentunutta materiaalia jaetaan kymmenille tuhansille ihmisille. 
Prets (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää huomionne siihen, että 19. tammikuuta ateenalainen tuomioistuin tuomitsi itävaltalaisen pilapiirtäjän ja taiteilijan Gerhard Hadererin kuuden kuukauden vankeusrangaistukseen, koska Kreikan ortodoksinen kirkko oli nostanut häntä vastaan jumalanpilkkasyytteen hänen kirjastaan "Das Leben des Jesus" (Jeesuksen elämä). Tuomiota ei ole vielä pantu toimeen, koska Haderer on valittanut siitä. Hän hakee siihen muutosta ylihuomenna 13. huhtikuuta.
Mielestäni tämä on hyökkäys mielipiteenvapautta ja taidetta vastaan, ja pyydän Kreikan viranomaisia selvittämään tätä asiaa ja tutkimaan, onko heidän lainsäädäntönsä ristiriidassa mielipiteenvapautta ja taiteellista vapautta koskevien eurooppalaisten perusoikeuksien kanssa. Koska Itävallan viranomaiset ovat jo luopuneet Hadereria vastaan nostetusta syytteestä ja koska Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on päättänyt, ettei ketään voida asettaa syytteeseen yhdessä jäsenvaltiossa sellaisesta teosta, jonka käsittely on jo päättynyt toisessa jäsenvaltiossa, eurooppalaista pidätysmääräystä ei pidä soveltaa tässä tapauksessa, ja Itävallan viranomaisten pitäisi ilmoittaa Kreikan tuomioistuimille välittömästi, mitä niiden tutkimuksissa on käynyt ilmi.
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    –  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aiemmin puhemies pyysi meitä viettämään minuutin hiljaisuuden paavi Johannes Paavali II:n muistoksi. Käytän tätä merkittävää tilaisuutta hyväkseni ja kehotan Euroopan parlamenttia järjestämään työllisyyttä käsittelevän konferenssin yhteistyössä apostolisen istuimen kanssa ennen vuoden loppua. Työllisyyskysymys, joka on Euroopan, Euroopan unionin ja koko maailman suurimpia ongelmia, oli hyvin tärkeä aihe puolalaiselle paaville, jonka mielestä työttömille tuli aina tarjota apua. Mielestäni tämä kysymys voisi yhdistää sekä uskovat että ei-uskovat, ja uskovilla tarkoitan sekä katolilaisia että muihin uskontokuntiin kuuluvia. Tästä syystä kehotan Euroopan parlamenttia järjestämään kuluvana vuonna tällaisen konferenssin yhdessä apostolisen istuimen kanssa. Mielestäni tämä olisi myös sopiva kunnianosoitus paavin kaltaiselle suurmiehelle. 
Ludford (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, kaksi vuotta sitten lontoolainen nuorukainen Jeremiah Duggan kuoli ajoneuvojen törmättyä häneen moottoritiellä Saksassa, lähellä Wiesbadenia. Saksan viranomaiset päättivät hyvin pikaisesti, että kyse oli itsemurhasta, eivätkä pyytäneet lausuntoja edes todistajilta tai hänet viimeksi nähneiltä henkilöiltä. Vaikuttaa siltä, että osa tapaukseen liittyvistä seikoista jätettiin tarkoituksella huomiotta.
Huolimatta Jeremiahin äidin Erica Dugganin keräämästä huomattavasta todistusaineistosta, jonka perusteella Jeremiah kuoli hyvin huolestuttavissa ja epäilyttävissä olosuhteissa, Hessenin syyttäjänvirasto päätti viime viikolla jättää asian tutkimatta. Äidin todisteet liittyvät järjestöön, jossa Jeremiah oli mukana juuri ennen kuolemaansa ja joka osoittautui uhkaavaksi antisemitistiseksi ryhmäksi. Ryhmä saattoi vainota ja kiduttaa henkisesti Jeremiahia. Sen nimi on Lyndon LaRouche -verkosto tai Schiller-instituutti. Se värvää nuoria ihmisiä Euroopassa mukaan vaaralliseen kulttiin. Jotkut sen periaatteista ovat pelkkää roskaa, mutta niihin kuuluu myös paljon tuhoisia antisemitistisiä salaliittoteorioita. Tässä tilanteessa on käsittämätöntä, että syyttäjän mukaan hänen työhönsä ei kuulu kansalaisten suojeleminen tiedossa olevilta vaaroilta.
Otan tämän asian esiin kollegoideni kanssa, ja saatan pyytää teitä puuttumaan asiaan sopivalla hetkellä. Euroopan ihmisoikeussopimus velvoittaa suojelemaan elämää, mikä tarkoittaa myös epäilyttävien kuolemantapausten tutkimista. 
Von Wogau (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka, jota Euroopan unioni on sitoutunut kehittämään, edellyttää ehdottomasti aseidenvientiä koskevia yhteisiä sääntöjä. Siksi haluan kiinnittää huomionne siihen, että Venezuela on parhaillaan mukana varusteluprosessissa, ja on erittäin todennäköistä, että se johtaa kriisitilanteeseen maan rajoilla tapahtuvien selkkausten vuoksi. Mainitsen esimerkkinä, että Venezuela on ostanut Venäjältä 100 000 Kalashnikov-kivääriä, ja koska Venezuelan armeijan miesvahvuus on vain noin 35 000, voidaan vain arvailla, kenelle kiväärit on tarkoitettu.
Venezuela on myös allekirjoittanut sopimuksen erään Euroopan unionin jäsenvaltion kanssa neljän korvetin, neljän partioaluksen, kymmenen kuljetuskoneen ja kahden meritiedustelukoneen ostamisesta.
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä ottamaan selvää, rikkovatko nämä toimet Euroopan unionin käytännesääntöjä aseiden viennistä. 
Grabowska, Genowefa (PSE ).
    –  Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomion Euroopan perustuslaista tehdyn sopimuksen nykytilanteeseen. Tämä sopimus, joka allekirjoitettiin lokakuussa 2004, on vielä ratifioitava ennen kuin se tulee voimaan. Näin ollen nouseekin esiin kysymys siitä, mitä velvoitteita on sellaisella valtiolla, joka on allekirjoittanut sopimuksen, muttei vielä ratifioinut sitä? Vastaus tähän kysymykseen löytyy kansainvälisestä oikeudesta, erityisesti valtiosopimusoikeutta koskevasta Wienin yleissopimuksesta. Kyseisen sopimuksen 18 artiklassa todetaan, että tässä asemassa olevan valtion on pidättäydyttävä toimenpiteistä, jotka haittaisivat tai tekisivät mahdottomaksi valtiosopimuksen voimaantulon tai tekisivät tyhjäksi sen tarkoituksen ja päämäärän. Näin ollen kansainvälinen oikeus velvoittaa hallitukset toteuttamaan kaikki tarvittavat toimet varmistaakseen Euroopan perustuslain ratifioinnin. Valtiot ja hallitukset eivät siis saa millään tavoin tukea tai sallia perustuslain vastaisia kampanjoita. Kuten sanonta latinaksi kuuluu, "", eli sopimukset on tehty noudatettaviksi. 
Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, vahva euro aiheuttaa valtavia ongelmia taloudellisesti heikommin kehittyneissä Euroopan valtioissa.
Meillä on ongelmia kilpailukyvyssä. Rekisteröimättömät tavaramerkit eivät käy kaupaksi. Mercedes käy kaupaksi, koska se on tavaramerkki; ranskalaiset parfyymit käyvät kaupaksi, koska ne ovat tavaramerkkejä, mutta kreikkalaisten ja muunmaalaisten tehtaiden tavalliset tuotteet eivät käy kaupaksi, koska ne ovat erittäin kalliita. Hyvin vahva euro aiheuttaa suunnattomia ongelmia. Maani on mahdotonta yhtäkkiä kattaa tätä alijäämää, kun tehtaita suljetaan ja siirretään pois Kreikasta, koska ne eivät selviä vahvan euron aiheuttamista kustannuksista. Emme pysty myymään tuotteitamme, eikä alueellamme käy matkailijoita. Kukaan ei lomaile Välimeren maissa, joilla on näin vahva valuutta. He menevät toiselle puolen rannikkoa.
Euroopan onkin päätettävä sitoa euro dollariin, sillä muuten olemme pian vakavissa vaikeuksissa. Meidän on ajateltava ja katsottava eteenpäin, jotta Euroopan kansalaisilla olisi kohtuullinen elintaso sen surkean elintason sijasta, johon erittäin vahva euro heidät pakottaa. 
Morgan (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan tänään käynnistää menettelyn yhteisön direktiivien täytäntöönpanon laiminlyöneiden jäsenvaltioiden julkistamiseksi. Euroopan parlamentti on tähän mennessä hyväksynyt 83 Lissabonin strategiaa edistävää direktiiviä. Näistä direktiiveistä olisi pitänyt panna täytäntöön 63, mutta niistä ainoastaan kymmenen on pantu täysimääräisesti täytäntöön.
Tänään mainitsen sähködirektiivin, joka olisi pitänyt panna täytäntöön 1. kesäkuuta 2004 mennessä. Sähködirektiivin täytäntöönpanon ovat laiminlyöneet Belgia, Saksa, Kreikka, Espanja, Irlanti, Latvia, Luxemburg, Puola ja Portugali. Ruotsin on vielä ilmoitettava komissiolle sähködirektiivin täytäntöönpanoon tarkoitetusta lainsäädännöstään.
Mielestäni Lissabonin toimintaohjelma vaarantuu. On aika painostaa jäsenvaltioita. Arvoisa puhemies, haluan teidän kysyvän kyseisiltä hallituksilta kirjallisesti, milloin ne aikovat panna direktiivin täytäntöön. 
Puhemies.
   Olen pannut pyyntönne merkille. Parlamentin yksiköt auttavat minua sen arvioinnissa, ja toteutamme tarvittavat toimet.
Jäsen Pękillä on puheenvuoro. 
Pęk (IND/DEM ).
    –  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, aikamme suurin ihminen, paavi Johannes Paavali II, on kuollut. Koko maailma järkyttyi uutisesta ja vajosi suruun, ja miljardit ihmiset osoittivat hänelle kunnioitustaan. Nyt kun Euroopan unioni on keskellä arvokriisiä, tämän parlamentin on kuultava aito totuus Johannes Paavali II:n moraalisen ja hengellisen voiman alkuperästä ja tämän suurenmoisen miehen säteilemän henkisen voiman lähteestä. Hyvät kollegat, ne olivat peräisin jostakin, minkä te torjutte, nimittäin Jeesuksen Kristuksen keskeisistä opetuksista, jotka ovat täynnä rakkautta ja totuutta. On vain yksi totuus, ja jos aluillaan oleva Euroopan valtio, jota parhaillaan rakennetaan, hylkää tämän totuuden vastoin miljoonien ihmisten uskoa kaikkialla maailmassa, se tekee suuren virheen, ja koko rakennus romahtaa. 
Lienemann (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan Euroopan parlamentin puhuvan niiden tuhansien, jopa miljoonien tekstiilialan työntekijöiden puolesta, joiden työpaikkaa WTO:n kiintiöiden poistaminen uhkaa. Yhdysvalloilla ei ollut samanlaisia vaikeuksia käynnistää kiinalaisia tekstiilejä koskevaa suojamenettelyä kuin Euroopan komissiolla. Euroopan komissio käskee meidän odottaa. Euratex-järjestön mukaan menetämme päivittäin 1350 tekstiilialan työpaikkaa, ellei päätöstä suojamenettelyn käynnistämisestä tehdä. Kuinka paljon työttömiä komissiolla on oltava omallatunnollaan, ennen kuin se suvaitsee vihdoin puuttua asiaan? 
Puhemies.
   Jäljellä on enää kaksi kirjattua puheenvuoropyyntöä.
Jäsen Medina Ortegalla on puheenvuoro. 
Medina Ortega (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, olen pahoillani jäsen de Grandesin puheenvuorosta, ja vaikuttaa siltä, että hän on erehtynyt parlamentista. Hänen esiin tuomansa aihe liittyy espanjalaisten instituutioiden toimintarakenteeseen.
Sosialistihallitus yrittää parhaillaan palauttaa tasapainoa, joka järkkyi vakavasti kansanpuolueen muodostaman edellisen hallituksen oikeuslaitokseen kohdistaman painostuksen takia. Toivomme, että kansanpuolue on Espanjan perustuslaillisen järjestelmän mukaisesti valmis suhtautumaan asiaan joustavammin, jotta Espanjan oikeusjärjestelmä saadaan palautettua oikeusvaltion periaatteiden mukaiseksi. 
Sakalas (PSE ).
    Arvoisa puhemies, emme koskaan puhu lasten oikeuksista, aivan kuin näitä lapsia ei olisi, vaikka heitä on. Lapsia, joita käytetään seksuaalisesti tai muuten hyväksi, olivatpa he sitten lapsisotilaita tai nälkää näkeviä lapsia, ja lapsia, jotka eivät käy koulua. Komission jäsen Frattini tuntee kaikki nämä ongelmat hyvin, ja minusta tuntuu, että voisitte komission kanssa järjestää täysistunnossa keskustelun lasten oikeuksista. 
Puhemies.
   Hyvä jäsen de Grandes, pyydättekö työjärjestyspuheenvuoroa? 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan antaa henkilökohtaisen lausuman työjärjestyksen 145 artiklan mukaisesti. 
Puhemies.
    Muutkin parlamentin jäsenet ovat aiemmin viitanneet 145 artiklaan, ja huomautin, että tässä artiklassa tarkoitetaan henkilökohtaisia huomautuksia. Suoraan sanoen teitä vastaan ei mielestäni esitetty mitään henkilökohtaista syytöstä. 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minut mainittiin nimeltä ja minua syytettiin parlamentin väärinkäytöstä. 
Puhemies.
    Teidät kyllä mainittiin, mutta mielestäni ei... 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minut mainittiin ja minusta esitettiin arvottava kannanotto. 
Puhemies.
    Hyvä jäsen de Grandes, en haluaisi, että oma tilanteeni saisi minut tulkitsemaan työjärjestystä puolueellisesti, sillä se olisi valitettavaa, eikä mielestäni niin ole tapahtunut.
Annan teille puheenvuoron. Tämä on jo toinen samanlainen tapaus; minun on lähetettävä kaikille parlamentin jäsenille kiertokirje, jossa ilmoitetaan selvästi 145 artiklan soveltamisala. Saatte puheenvuoron vastataksenne, ja luen teille artiklan, joka koskee puhujasta "keskustelun aikana esitettyjä huomautuksia"; 145 artiklassa todetaan, että puhuja – tässä tapauksessa siis te – "...ei saa puhua keskustelun kohteena olevasta aiheesta, vaan hänen on rajoituttava kiistämään hänestä keskustelun aikana esitettyjä huomautuksia…".
Näin todetaan 145 artiklassa. Viittaatte siihen, ja pyydän teitä noudattamaan sitä. 
De Grandes Pascual (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minua syytettiin nimeltä mainiten siitä, että olen erehtynyt parlamentista.
Arvoisa puhemies, en ole erehtynyt parlamentista. Tämä on perusoikeuskirjan puolustamiseen tarkoitettu foorumi, ja toimivallanjako, johon kysymykseni liittyi, on valitettavasti kotimaassani vaarannettu. Halusin tuomita tällaisen toiminnan unionissa. Vaatiessamme muita maita noudattamaan toimivallanjakoa, meidän on aivan ensimmäiseksi itse tehtävä niin. Siksi nykytilanne on niin valitettava ja siksi olen tuominnut sen voimakkaasti Euroopan parlamentissa. 
Puhemies.
    Paljon kiitoksia. On epävarmaa, koskivatko huomautuksenne keskustelun kohteena olevaa aihetta; meidän on täsmennettävä tämän artiklan soveltamisalaa.
Hyvä jäsen Medina, pyydän, että ette enää palaa aiheeseen, sillä se johtaa loputtomiin väittelyihin. Pyydän teitä olemaan järkevä ja antamaan periksi, sillä emme pysty varmistumaan siitä, onko esitetty henkilökohtaisia huomautuksia.
Kiitos, hyvä jäsen Medina. 
Puhemies.
    Esityslistalla on seuraavana vuotuinen keskustelu vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta.
Käsittelemme useita suullisia kysymyksiä. Jäsen Cavadalla on puheenvuoro. 
Cavada (ALDE ),
   – Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission varapuheenjohtaja, kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan teille esittämissä suullisissa kysymyksissä keskitytään kolmeen ennakkoedellytykseen, joita parlamentti on käsitellyt säännöllisesti siitä lähtien, kun Amsterdamin sopimuksessa asetettiin tavoitteeksemme unionin muuttaminen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaksi alueeksi. Itse asiassa olemme olleet vuodesta 1999 lähtien vakuuttuneita siitä, ettei tällaista tavoitetta saavuteta täyttämättä kolmea edellytystä, joita ovat legitiimiyden, tehokkuuden ja poliittisen toimintamme uskottavuuden lisääminen.
Ensinnäkin legitiimiyden lisääminen merkitsee Euroopan parlamentin kannalta sitä, että noudatetaan tehokkaammin demokratiaan kuuluvaa periaatetta, jonka nojalla Euroopan parlamentti on ehdottomasti otettava tiiviimmin mukaan unionin lainsäädännön valmisteluun ja kansainvälisistä sopimuksista käytäviin neuvotteluihin. Haagissa Eurooppa-neuvosto päätti siirtyä yhteispäätösmenettelyyn laittomaan maahanmuuttoon liittyvissä kysymyksissä, mutta – omituista kyllä – torjui yhteispäätösmenettelyn laillisen maahanmuuton yhteydessä, vaikka se on useimpien Euroopan kansalaisten etujen mukainen maahanmuuton muoto.
Jatkossakin parlamenttia ainoastaan kuullaan rikosasioissa, vaikka se on kaikkein herkin ala Euroopan kansalaisten ja unionin toimielinten välisissä suhteissa. Komissio ei ole vielä ymmärtänyt, että ellei tämä suhde perustu erittäin korkeisiin vaatimuksiin ja määrätietoisiin toimiin perusoikeuksien edistämiseksi, kaikki EU:n käynnistämät aloitteet ovat vaarassa saada vastaansa juuri ne jäsenvaltiot, jotka jarruttavat unionin kehitystä. Joudumme jo kohtaamaan tämän julkilausumien ja konkreettisten päätösten välisen ristiriidan yhteisöjen tuomioistuimessa, joka kiistelee perheiden yhdistämistä, tietosuojaa ja tulevaisuudessa kenties turvapaikkamenettelyjä koskevasta lainsäädännöstä.
Myös tehokkuutta on lisättävä, sillä suurin osa niistä vastauksista, joita toimielimet antavat henkilöiden vapaata liikkuvuutta sekä järjestäytyneen rikollisuuden tai terrorismin torjuntaa koskeviin kysymyksiin, ovat hyvin epämääräisiä silloinkin, kun ne eivät ole pelkkiä teoreettisia julkilausumia. Tästä on osoituksena se, että toimintamme on edelleen hapuilevaa paitsi rajavalvonnan ja Schengen-yhteistyön aloilla myös konfliktien ennaltaehkäisyssä tai yhdentymisen edistämisessä. Tavoitteiden ja selkeiden painopisteiden puute saa meidät hajottamaan voimiamme, samoin kuin selvän yhteyden puuttuminen muihin yhteisön politiikan aloihin, jotka kuitenkin täydentävät vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen liittyviä toimia.
On oleellista täsmentää myös unionin toimielinten ja kansallisten instituutioiden välistä suhdetta. Meidän on vaikea lisätä keskinäistä luottamusta, ellemme pysty määrittelemään kunkin päätöksentekotason tehtäviä, todennäköisiä vastauksia ja toimenpiteitä, joilla puututaan laiminlyönteihin. Emme saa unohtaa, että kun on kyse kansalaisten vapauksista tai heidän turvallisuudestaan, ketjun kestävyys riippuu sen heikoimmasta lenkistä.
Tarvitsemme myös lisää uskottavuutta. Viime vuonna Eurooppa-neuvosto törmäsi erityisen usein tapauksiin, joissa terrorismin torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpano laiminlyötiin. Se ei kuitenkaan pystynyt muuhun kuin nimittämään pääsihteerin edustajan ja lisäämään tarvittaessa uuden osan eräänlaiseen toimielinkoneistoon, joka ei ennestäänkään ole kuulu avoimuudesta eikä ainakaan tehokkuudesta. Vielä nykyäänkin Europolin ja CEPOLin kaltaisten virastojen on osoitettava tarpeellisuutensa, ja niiden on vaikea integroitua kansallisiin turvallisuusjärjestelmiin. Euroopan parlamentti on useaan otteeseen kehottanut neuvostoa perustamaan uskottavia elimiä, jotka mukautuvat paremmin EU:n toimielinjärjestelmään, mutta ei ole koskaan saanut todella vakavasti otettavia vastauksia. Tietyissä tapauksissa, kuten tiedusteluelinten kehittämiseen liittyvissä kysymyksissä, vastaukset ovat olleet jopa niin epämääräisiä, että voi vain ihmetellä, onko niiden suunnittelu todellakaan esitettyjen kysymysten tasalla.
Kuuntelen joka tapauksessa erittäin tarkkaan, tai pikemminkin – koska minun on Ranskassa käytävään vaalikampanjaan liittyvien velvoitteiden takia poistuttava istuntosalista muutaman minuutin kuluttua –luen viimeistään huomisaamuna tämän keskustelun aikana annetut vastaukset. Voin heti sitoutua esittämään toimivaltaiselle parlamentin valiokunnalle ehdotuksia, joiden tavoitteena on käynnistää uudelleen sellainen toimielintemme välinen vuoropuhelu, joka vastaisi odotuksiamme – kansalaistemme odotuksia ja niitä odotuksia, joita perustamissopimuksissa meille uskotut tehtävät synnyttävät ja jotka edellyttävät selkeää poliittista näkökulmaa eivätkä viivästystä aiheuttavia teknokraattisia vastauksia. 
Alvaro (ALDE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, jäsen Cavada oli aivan oikeassa ottaessaan juuri nyt esiin kysymyksen parlamentin osallistumisesta, ja mielestäni meidän pitäisi miettiä perusteellisemmin toimintaamme näinkin herkällä alalla.
Haluan keskittyä tietojen säilyttämistä koskevaan ehdotussuunnitelmaan varsinkin siksi, että keskustelemme vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta – ja minä sen esittelijänä – oli epävarma kyseisen ehdotuksen oikeusperustasta, ja oikeudellisten asioiden valiokunta, komissio ja neuvoston oikeudellinen yksikkö olivat tästä kanssamme samaa mieltä. Haluaisin nyt ainoastaan tietää, voimmeko olettaa komission tekevän samoin ja ottavan parlamentin mukaan tätä asiaa koskevaan päätöksentekoon, vai voimmeko pitää varmana, että jäsenvaltiot pitävät kiinni omasta ehdotuksestaan täysin tietoisina siitä, että ne asettuvat kolmea toimielintä vastaan. Olisin hyvin kiinnostunut tietämään sen mahdollisimman pian. 
Buitenweg (Verts/ALE ),
   . – Arvoisa puhemies, ryhmäni on vakavasti huolissaan tulevista suunnitelmasta jäljittää, milloin ja kenen kanssa kansalaiset kommunikoivat puhelimitse, faksilla ja sähköpostitse, ja etenkin, millä Internet-sivustoilla he vierailevat, jotta heidän kiinnostuksen kohteensa saadaan rekisteröidyksi. Tätä ei missään nimessä voida hyväksyä, ja se on tyypillinen esimerkki lainsäädännöstä, jonka tarkoituksena on ennen kaikkea lisätä poliitikoiden itsetyytyväisyyttä ja osoittaa, että he pystyvät toisinaan määrätietoiseen toimintaan, vaikka näiden toimien tehokkuus selviääkin vasta myöhemmin. Eikö olisi parempi suunnata näihin toimiin varatut miljoonat erityistutkimukseen? Ennen kuin edes harkitsen suostumukseni antamista, haluan neuvoston perustelevan kunnolla, miksi tällainen valtava lisäys on tarpeen, kohtuullista ja tehokasta. Haastan neuvoston kertomaan vain tosiasiat ja jättämään pois turhat korulauseet.
Ryhmäni on myös – kuten jäsen Alvaro hetki sitten totesi – syvästi huolissaan menettelystä. Neuvosto tietää, että parlamentilla on vahva näkemys kansalaisoikeuksista ja tehokkaista rikollisuuden torjuntamenetelmistä, vahvempi kuin hallituksilla. Siksi hallitukset ovat vakaasti päättäneet säätää lakeja ottamatta parlamentteja mukaan päätöksentekoon. Komission ja oikeudellisten yksiköiden mukaan tämä aihe kuuluu ensimmäisen pilarin soveltamisalaan, jossa parlamentilla on sananvaltaa. Komissio on jo sanonut esittävänsä oman ehdotuksensa, mutta neuvosto jatkaa ikään kuin automaattisesti kyseisten neljän jäsenvaltion ehdotuksen käsittelyä.
Haluan myös tietää, miten tämä voidaan sovittaa yhteen hallitusten perustuslakia koskevan kannan kanssa; perustuslain mukaanhan parlamentista tulee joka tapauksessa yksi lakia säätävistä elimistä myös kolmannessa pilarissa. Hallitukset vakuuttavat puoltavansa vahvasti tätä demokraattista valvontaa, mutta ne menettävät uskottavuutensa rippeetkin, jos ne nyt yrittävät välttää sen runnomalla nopeasti läpi jotakin sellaista, joka vaikuttaa suunnattomasti kansalaisiin sekä satoihin Internet- ja tietoliikenneyrityksiin. Päättääkö neuvosto yksinkertaisesti odottaa komission ehdotusta, vai onko parlamentin vietävä asia uudelleen yhteisöjen tuomioistuimeen saadakseen jäsenvaltiot toimimaan demokraattisesti tuomioistuimen päätöksellä? 
Reul (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olemme juuri saaneet konkreettisen esimerkin siitä, mistä tässä keskustelussa on kyse. Esimerkki – tietojen säilyttämistä koskeva puitedirektiivi – on tärkeä kahden hyvin erilaisen seikan määrittelemiseksi, ja ensimmäinen niistä on toimielinten keskinäinen suhde. Ei ole mitään järkeä esittää hienoja periaatteita oikeudellisista sekä vapauteen ja turvallisuuteen liittyvistä kysymyksistä ja oikeuksien turvaamisesta, ja samalla laiminlyödä niiden käyttö toimielinten keskinäisiin suhteisiin liittyvissä tositilanteissa. Jäsen Alvaron painokkaasti esittämään kysymykseen ei vielä ole vastattu, vaikka neuvoston piti tehdä se tänään.
Jos Euroopan parlamentilla ja komissiolla on perusteita epäillä sitä, pitäisikö parlamentti ottaa mukaan, ja jos pitäisi, missä määrin, niin neuvoston on kerrottava meille lopullinen päätöksensä asiasta tänään, jos haluamme päästä eteenpäin. Kuukausien ajan meistä on tuntunut siltä, että parlamenttia huiputetaan tässä kysymyksessä. Voimme keskustella miten paljon tahansa, mutta minkäänlainen konkreettinen ja lopullinen päätös ei ole mahdollinen. Parlamenttia ei oteta mukaan, eikä mitään lopullisia päätöksiä tehdä.
Toinen seikka on, ettei jäsen Buitenweg ole saanut vastausta juuri äsken esittämäänsä kysymykseen siitä, onko tietojen tämänkaltainen käyttö todella tarpeen – saavutetaanko sillä tuloksia, onko siitä apua, onnistutaanko sillä todella suojelemaan Euroopan unionin kansalaisia, vai merkitseekö se mitään muuta kuin hätäratkaisua aikana, jolloin Euroopan unioni on myös vakavassa kriisitilanteessa.
Ensinnäkin, mikä on parlamentin asema, ja toiseksi, missä vaiheessa prosessia voimme odottaa sen käyttävän asemaansa? Odotamme molempiin kysymyksiin täsmällisiä vastauksia. Kolmas vastausta vaativa kysymys liittyy siihen, mikä on tämän toimenpiteen todellinen merkitys. 
Roure (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, unionin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuva alue edistyi huomattavasti vuonna 2004. Ensin hyväksyttiin Haagin ohjelma, jossa vahvistetaan uudet painopisteet lähivuosiksi, ja toiseksi neuvosto teki 22. joulukuuta päätöksen siirtymisestä yhteispäätösmenettelyyn rajavalvonnassa, turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa, rikosoikeudellisessa yhteistyössä ja poliisiyhteistyössä. Voimme olla vain tyytyväisiä siihen, että neuvosto otti pyyntömme huomioon, ja haluamme jatkaa tässä tasa-arvoisten kumppaneiden vuoropuhelun hengessä varmistaaksemme edistymisen myös jatkossa.
Euroopan unionin maahanmuuttopolitiikassa saavuttamat tulokset ovat valitettavasti enimmäkseen pakkotoimenpiteitä ja laittoman maahanmuuton torjuntaa. Niinpä olenkin iloinen siitä, että komissio esitteli taloudellisista syistä tapahtuvaa maahanmuuttoa koskevan vihreän kirjan. Haluan kuitenkin, että tämän vihreän kirjan pohjalta voidaan keskustella laajemmin laillisen maahanmuuton mahdollisuuksien lisäämisestä, eikä tyydytä vain kartoittamaan Euroopan työmarkkinoiden tarpeita.
Vaikka keskustelu taloudellisista syistä tapahtuvasta maahanmuutosta onkin aivan välttämätöntä unionin maahanmuuttopolitiikan kannalta, emme suostu tekemään kolmansista maista omaa markkina-aluettamme. Meidän on nähtävä vaivaa löytääksemme maahanmuuttajia varten kestäviä ratkaisuja, jotka kunnioittavat heidän perusoikeuksiaan. Kehotankin jäsenvaltioita sallimaan siirtymisen yhteispäätösmenettelyyn laillista maahanmuuttoa koskevissa kysymyksissä.
Vuonna 2004 laadittiin myös ehdotus direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevista menettelyistä. Haluan todellakin kiinnittää neuvoston ja komission huomion tästä ehdotuksesta tuntemaamme syvään huoleen. Sallimalla liian monet erivapaudet tällä ehdotuksella ainoastaan heikennetään turvapaikkapolitiikan tasoa. Pahimmassa tapauksessa ehdotus saattaa vaarantaa tiettyjen jäsenvaltioiden tiukemman turvapaikkapolitiikan. Olen pahoillani siitä, ettei neuvosto hyväksynyt siirtymistä yhteispäätösmenettelyyn tässä kysymyksessä, ja kehotan sitä ottamaan huomioon Euroopan parlamentin huolenaiheet.
Kysymme neuvostolta, mihin vaiheeseen se on päässyt tietojen säilyttämistä koskevassa ehdotuksessaan, sillä komission jäsen Frattini ilmoitti, että komissio haluaa esittää oman ehdotuksensa. Hyväksyttekö henkilötietojen suojaamiseen tarkoitettujen toimien liittämisen kolmanteen pilariin? Kysymys on esitetty, ja haluamme siihen vastauksen.
Lopuksi pyydän neuvostoa päättämään tämän viikon oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa, että se kuulee Euroopan parlamenttia uudelleen rasismia ja muukalaisvihaa koskevasta puitedirektiivistä, ja odotan innokkaasti vastauksianne. 
Frieden,
     Arvoisa puhemies, kiitän teitä aluksi siitä, että neuvosto sai tilaisuuden arvioida sitä, miten vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämisessä on edistytty vuonna 2004. Kiitän erityisesti jäsen Cavadaa, jäsen Alvaroa, jäsen Buitenwegia, jäsen Reulia ja jäsen Rourea heidän esittämistään kysymyksistä. Ne liittyvät tämän vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen tulevaisuuteen ja toimintaan ja – kuten korostitte – kyseinen alue on edistynyt huomattavasti vuonna 2004.
Vuosi 2004 oli perustuslakisopimuksen vuosi, jonka aikana edistettiin huomattavasti turvallisempaa ja näin ollen vapaampaa Eurooppaa. Samana vuonna hyväksyttiin myös vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta koskeva Haagin ohjelma, jossa on lueteltu vuonna 2004 toteutettavat käytännön toimenpiteet. Vuonna 2004 hyväksyttiin myös yli 100 vapauden alueeseen liittyvää asiakirjaa. Näin suurenmoisesti on onnistuttu yhdessä tärkeimmistä Euroopan unionin syventämistä koskevista hankkeista sen jälkeen, kun unioni, niin ikään vuonna 2004, laajentui!
Vuonna 2004 hyväksyttiin siis perustuslakisopimus, joka tarjoaa uusia näköaloja kansalaisille ja Euroopan parlamentille, kuten jäsen Cavadan esittämät kysymykset osoittavat.
Vahvistamalla oikeudellista yhteistyötä ja poliisiyhteistyötä, laajentamalla yhteispäätösmenettelyä ja määräenemmistöäänestyksiä – jotka ovat ehdottoman välttämättömiä 25 jäsenvaltion demokraattisessa unionissa – ja luomalla perustan aidosti yhteiselle turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikalle Eurooppa tuo kansalaisillemme todellista lisäarvoa turvallisuuden, oikeuden ja vapauden aloilla. Yksikään jäsenvaltio ei pysty yksin kohtaamaan maahanmuuton, järjestäytyneen rikollisuuden ja kansainvälisen terrorismin asettamia haasteita. Tarvitsemme vahvempaa Eurooppaa. Euroopan perustuslain puolesta annettu ääni on ääni turvallisemmalle ja näin ollen vapaammalle Euroopalle. Euroopan perustuslain torjuminen merkitsee, että poliiseillamme ja tuomareillamme on edelleen vastassaan kansalliset rajat, kun taas rikolliset hyötyvät rajojen poistamisesta. Tällaista tilannetta emme saa hyväksyä.
Jäsen Cavada on oikeassa korostaessaan sitä, miten perustuslakisopimus avaa monia uusia mahdollisuuksia toimielintemme väliselle yhteistyölle ja yhteispäätösmenettelylle. Jos ymmärrän oikein, monet esitetyistä kysymyksistä on suunniteltu jouduttamaan perustuslakisopimuksen määräysten soveltamista.
Euroopan unionin kaltaisessa oikeusyhteisössä neuvosto hoitaa tehtävänsä noudattaen ainoastaan nykyisten voimassa olevien perustamissopimusten määräyksiä. Neuvosto ei sovella perustuslakisopimusta etukäteen, koska se kunnioittaa niitä tärkeitä päätöksiä, joita kansalliset kansanedustuslaitoksemme ja kansalaisemme tulevina kuukausina tekevät.
Tämä ei tietenkään estä tiivistä yhteistyötä ja erinomaista yhteisymmärrystä parlamentin ja neuvoston välillä, eikä myöskään näiden kahden toimielimen mahdollisuutta kuunnella toisiaan ja tehostaa keskinäistä tietojenvaihtoa perustamissopimusten sallimissa rajoissa. Neuvoston toiminnalle oikeus- ja sisäasioiden alalla oli jo vuonna 2004 tunnusomaista huomattava edistys, jota saavutettiin etenkin puheenjohtajavaltioina toimineiden Alankomaiden ja Irlannin erinomaisen työn ansiosta. Osoituksena tästä mainitsen, että neuvosto hyväksyi tärkeän toimielimiä koskevan lakialoitteen – jonka tekin mainitsitte – ottaessaan yhteispäätösmenettelyn käyttöön ulkorajoilla tehtäviin tarkastuksiin sekä laittoman maahanmuuton torjuntaan liittyvillä aloilla. Tämä on ensimmäinen ja tärkeä askel. Osoituksena tästä on myös se, että 25 jäsenvaltiota käsittävän laajemman vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen perustamiseksi työskennellään edelleen määrätietoisesti. Nimenomaan neuvosto on antanut yhdeksän asetusta ja seitsemän direktiiviä sekä tehnyt yli 30 päätöstä tai puitepäätöstä. Se on paljon!
Eurooppa-neuvosto on myös hyväksynyt erinomaisen ja varsin käytännönläheisen Haagin ohjelman vahvistaakseen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden muodostamaa kolmea pilaria. Neuvosto kehotti komissiota esittämään vuonna 2005 toimintasuunnitelman Haagin ohjelman tavoitteiden ja painopisteiden toteuttamisesta käytännössä: niiden tavoitteiden, joiden noudattamista te oikeutetusti vaaditte. Keskustelemme asiasta uudelleen tällä viikolla oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa sekä kesäkuun neuvoston kokouksessa.
Turvapaikka-asioiden alalla neuvosto antoi direktiivin kolmansien maiden kansalaisten ja kansalaisuudettomien henkilöiden määrittelyä pakolaisiksi tai muuta kansainvälistä suojelua tarvitseviksi henkilöiksi koskevista vähimmäisvaatimuksista. Lisätäksemme jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuuta perustimme Euroopan pakolaisrahaston, jonka avulla voidaan tukea jäsenvaltioiden tällä alalla toteuttamia toimia. Tällä alalla on vielä hyväksyttävä muitakin toimenpiteitä, muun muassa ehdotus direktiiviksi pakolaisaseman myöntämistä tai peruuttamista koskevista menettelyistä.
Neuvosto on lisäksi kiinnittänyt erityistä huomiota maahanmuuttoon liittyviin näkökohtiin määrittelemällä toimenpiteitä maahanpääsyyn liittyvillä aloilla. Niihin kuuluvat erityisesti maahanmuuttajien onnistunut kotouttaminen, joka on tärkeä näkökohta laillisen maahanmuuton hallinnassa, ja laittoman maahanmuuton torjuminen. Maahanpääsyyn liittyvistä kysymyksistä haluan korostaa varsinkin sitä, että neuvosto antoi direktiivin ihmiskaupan uhreiksi joutuneille kolmansien maiden kansalaisille myönnettävästä oleskeluluvasta.
Lisäksi neuvosto perusti Euroopan rajavalvontaviraston. Virasto aloittaa toimintansa 1. toukokuuta 2005. Puheenjohtajavaltio Luxemburg tekee parhaansa löytääkseen virastolle pysyvän sijoituspaikan, mutta joudun toteamaan, että yksimieliseen ratkaisuun pääseminen viiden kilpailevan ehdokkaan välillä ei ole itsestään selvää, varsinkaan jos yksikään näistä viidestä maasta ei luovu ehdokkuudestaan, kuten ei tähän mennessä ole tehnyt.
Tiedätte, että maasta poistamisen alalla on hyväksytty useita toimenpiteitä, kuten yhteisten lentojen järjestäminen kolmansien maiden kansalaisten poistamiseksi. Takaisinottosopimukset Hong Kongin ja Macaon kanssa ovat tulleet voimaan. Sopimuksia Albanian ja Sri Lankan kanssa viimeistellään. Neuvoston puheenjohtajavaltion mielestä näitä neuvotteluja olisi nopeutettava laajan eurooppalaisen takaisinottosopimusten verkon aikaansaamiseksi.
Viisumipolitiikan alalla neuvosto on päättänyt lisätä Euroopan unionin talousarvioon viisumitietojärjestelmä VIS:n kehittämiseen tarvittavat määrärahat. Kyseinen järjestelmä mahdollistaa jäsenvaltioiden välisen viisumiasioita koskevan tietojenvaihdon, ja kansalliset viranomaiset voivat tallentaa järjestelmään viisumitietoja, päivittää niitä ja käyttää niitä sähköisesti.
Neuvosto on myös antanut asetuksen jäsenvaltioiden myöntämien passien ja matkustusasiakirjojen turvatekijöitä ja biometriikkaa koskevista vaatimuksista. Näin olemme laatineet yhdenmukaistamisperusteet, joiden mukaan passeissa ja matkustusasiakirjoissa on oltava niiden haltijan digitalisoitu kasvokuva sekä rekisteröidyt sormenjäljet. Tämän päätöksen mukaisesti jäsenvaltioiden on vuoden 2006 elokuuhun mennessä lisättävä passeihin biometriset tiedot. Kuten tiedämme, tämä määräaika ylittää yhdysvaltalaisten kumppaneidemme asettaman määräajan maahanpääsylle Yhdysvaltoihin ilman viisumia. Kehotan kaikkia EU:n toimielimiä välittämään Yhdysvaltain hallitukselle ja varsinkin kongressille yhteisymmärryksestä kertovan viestin, ettemme joudu Atlantin molemmin puolin valitettavaan tilanteeseen lokakuussa 2005. Neuvoston puheenjohtajavaltio työskentelee tämän asian parissa päivittäin, kuten komissiokin.
Tiedätte, että poliisiyhteistyön alalla kansainvälisen terrorismin torjunnasta on tullut ensisijainen tavoite New Yorkin ja Madridin hirvittävien iskujen jälkeen. Euroopan unioni on päättänyt tehdä yhteistyötä terrorismin torjumiseksi ja taatakseen kansalaisilleen parhaan mahdollisen suojelun. Euroopan unionin strategia on luonteeltaan maailmanlaajuinen, ja se mahdollistaa lukuisat erilaiset toimenpiteet. Gijs de Vries nimitettiin terrorismin torjunnan koordinaattoriksi viime vuoden maaliskuussa. Hänen tärkein tehtävänsä on ensinnäkin koordinoida terrorismin torjuntaan liittyviä neuvoston toimia, toiseksi varmistaa kokonaiskuvan saaminen kaikista EU:n käytössä olevista välineistä ja kolmanneksi seurata tiiviisti terrorismia koskevan toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa.
Tämä koordinointitehtävä neuvostossa – korostan tätä vastatakseni esitettyyn kysymykseen – on tärkeä, jotta neuvoston lukuisilla eri kokoonpanoilla olisi johdonmukainen toimintamalli kehitystä, poliisitointa, oikeuslaitosta, puolustusta ja ulkopolitiikkaa koskevilla aloilla sekä muilla aloilla.
Lisäksi haluan muistuttaa, että neuvosto toteuttaa toimia arvioidakseen toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa joka kuudes kuukausi. Kyseinen tarkistus tehtiin joulukuussa 2004, ja tehdään uudelleen tämän vuoden kesäkuussa. Neuvoston puheenjohtajana kiinnitän erityistä huomiota näiden yhteisten terrorismin vastaisten toimien jatkamiseen ja sen varmistamiseen – tämä on tärkeä seikka – että jäsenvaltiot panevat tehdyt päätökset asianmukaisesti täytäntöön.
Euroopan parlamentti kysyi myös, aikooko neuvosto muuntaa lainsäädäntötoimiksi poliiseja koskevat yhteiset arvot ja ammatilliset vaatimukset. Neuvosto ei ole toistaiseksi tehnyt tällaista päätöstä, ja on kysyttävä, mikä pohjimmiltaan muuttuisi, jos näin päätettäisiin tehdä.
Europolin integroimisesta Euroopan unionin oikeusjärjestelmään haluan muistuttaa, että Haagin ohjelman mukaan neuvoston on annettava Europolia koskeva Eurooppalaki mahdollisimman pian perustuslakisopimuksen voimaantulon jälkeen ja viimeistään 1. tammikuuta 2008 ottaen huomioon kaikki Europolille annetut tehtävät. Siihen asti Europol tehostaa toimintaansa käyttämällä tehokkaasti hyväksi yhteistyösopimusta Eurojustin kanssa. Europolin ja Eurojustin on myös raportoitava vuosittain neuvostolle yhteisistä kokemuksistaan ja saavutetuista tuloksista. Lisäksi Europolin ja Eurojustin on edistettävä jäsenvaltioiden yhteisten tutkintaryhmien käyttöä ja niihin osallistumista.
Neuvosto on myös hyväksynyt lisätoimia, joiden tavoitteena on mahdollistaa Euroopan poliisiakatemian asteittainen kehittäminen. Neuvosto on myöntänyt sille oikeushenkilöyden ja vahvistanut sen sijaintipaikan. Lisäksi neuvosto on hyväksynyt lukuisia toimenpiteitä tehostaakseen poliisiyhteistyötä määrätyillä erityisaloilla. Neuvosto on tehnyt päätöksen ajoneuvorikollisuuden torjunnasta. Euroopan unionin jäsenvaltioissa varastetaan vuosittain arviolta 1,2 miljoonaa ajoneuvoa. Tästä aiheutuu huomattavia kustannuksia, jotka ovat vähintään 15 miljardia euroa vuodessa. Päätöksellä tehostetaan yhteistyötä tämän tyyppisen rajat ylittävän rikollisuuden estämiseksi.
Neuvosto on tehnyt useita päätöksiä torjuakseen erityisesti jalkapalloiluun liittyvää väkivaltaa, siitä yleiselle järjestykselle aiheutuvia häiriöitä ja sen seurauksia lainkuuliaisille kansalaisille. Tässä yhteydessä neuvosto on toteuttanut lukuisia yhteistyötoimenpiteitä, jotka mahdollistivat turvatoimenpiteet esimerkiksi Portugalissa viime vuonna järjestetyissä jalkapallon Euroopan mestaruuskisoissa.
Huumausaineiden torjunnan alalla neuvosto hyväksyi joulukuussa 2004 huumausainestrategian vuosiksi 2005–2012.
Kun on kyse rikosoikeudellisesta yhteistyöstä ja kun otetaan tässäkin asiassa huomioon jäsen Cavadan juuri äsken esittämä kysymys oikeudenkäytön laadusta, ilmoitan, että neuvosto pani kiinnostuneena merkille Euroopan parlamentin suosituksen rikosoikeudenkäytön laadusta ja rikoslainsäädännön yhdenmukaistamisesta Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Rohkenen tässä yhteydessä muistuttaa, että Tampereen Eurooppa-neuvostossa määriteltiin jo toiminnan alustavat suuntaviivat tällä alalla, ja vuonna 2004 laaditussa Haagin ohjelmassa täsmennetään tulevaisuudessa toteutettavat tarkoituksenmukaiset toimet. Tässä yhteydessä ratkaiseva tekijä on jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmien ja oikeuslaitosten keskinäinen luottamus. Sitä ei saada aikaan säädöksillä. Siihen tarvitaan toimenpidekokonaisuus, johon kuuluvat yhteiset vähimmäissäännöt, tietojenvaihto sekä poliisi- ja tuomarikunnan eurooppalaistyylisempi koulutus.
Vuonna 2004 neuvosto jatkoi tuomioiden vastavuoroista tunnustamista koskevan ohjelman täytäntöönpanoa, jonka on perustuttava juuri mainitsemaani keskinäiseen luottamukseen. Vastavuoroisen tunnustamisen alalla olemme periaatteessa päässeet yksimielisyyteen sakkorangaistusten vastavuoroista tunnustamista koskevasta puitepäätösehdotuksesta sekä menetetyksi tuomitsemista koskevien päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta tehdystä puitepäätösehdotuksesta.
Neuvosto on myös tarkastellut ehdotusta, jonka tavoitteena on suunnitella rikosrekisteritietojen vaihtojärjestelmä tuomioita koskevan tietämyksen lisäämiseksi. Toivon, että tällä viikolla pidettävässä neuvoston kokouksessa ja sitä seuraavissa kokouksissa edistymme tässä jäsenvaltioidemme kansalaisten elämän kannalta tärkeässä asiassa.
Olemme edistyneet myös aineellisessa rikosoikeudessa erityisesti tekemällä huumausaineiden kauppaa koskevat puitepäätökset sekä laatimalla useita selvityksiä varsinkin rahanpesun ja terrorismin torjuntaa koskevien puitepäätösten täytäntöönpanosta. Neuvosto on ryhtynyt tarkastelemaan ehdotusta puitepäätökseksi eräistä rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettavista oikeuksista, jotka ovat oleellisia juuri äsken mainitsemani luottamuksen rakentamisessa. Minusta on kiintoisaa kuulla parlamentissa tästä aiheesta pian esitettävä mietintö.
Myös televiestintätietojen säilyttäminen oli aiheena tänä iltana esitetyissä kysymyksissä, ja korostan, että neuvoston mielestä tämä on erittäin tärkeä asiakirja rikosten torjunnan alalla. Kyse ei ole puheluiden salakuuntelusta vaan tietojen – esimerkiksi puhelinnumeroiden – tallentamisesta tietyksi ajaksi. Olemme vakuuttuneita tämän asiakirjan hyödyllisyydestä niiden kokemusten valossa, joita olemme saneet oikeus- ja sisäasioista vastaavina ministereinä. Lakimiehenä olen selvillä oikeusperustan merkityksestä. Pyydän kuitenkin, ettemme neuvostossa tai toimielinten välisissä keskusteluissa hukkaisi liikaa aikaa oikeusperustaan jos – kuten toivon – yhteinen tavoitteemme on torjua tehokkaasti rikollisuutta ja samalla varmistaa yksityiselämän suojelu, josta neuvostokin on huolissaan. Lisäksi on pidettävä mielessä näistä uusista toimenpiteistä aiheutuvat kulut.
Tarkastelemme myönteisessä hengessä niitä ehdotuksia, jotka komissio toimitti neuvostolle vain muutamia päiviä sitten – etenkin oikeudellisen yksikön tästä asiasta antamaa lausuntoa. Jos ymmärsin oikein, komissio esittää lähiviikkoina uuden ehdotuksen, jota arvioidaan oikeudellisen yksikön lausunnon perusteella. Korostan kuitenkin vielä kerran, että neuvostolle tärkeintä on sisältö. Kaikista muista parlamentissa tänä iltana esiin tuoduista näkökohdista voidaan tietenkin keskustella.
Neuvosto on myös todella edistynyt yksityisoikeudellisen yhteistyön alalla, joka on niin ikään tärkeä osa Euroopan kansalaisten elämää. Turvallisuuden ja oikeuden aloilla käsitellään ehkä liian usein rikosoikeudellista ulottuvuutta. Neuvosto on laatinut sääntöjä päätösten vastavuoroisesta tunnustamisesta perhe- ja kauppaoikeuden aloilla sekä muilla yksityisoikeuden aloilla. Se on esimerkiksi antanut asetuksen riitauttamattomia vaateita koskevista täytäntöönpanomääräyksistä ja direktiivin uhreille maksettavista korvauksista rajat ylittävissä tapauksissa. Neuvosto jatkaa työtään, joka koskee ehdotusta asetukseksi sopimuksenulkoisiin velvoitteisiin sovellettavasta lainsäädännöstä, eli Rooma II:sta. Kyseinen ehdotus on muutenkin erityisen merkittävä, sillä sen tavoitteena on täsmentää esimerkiksi tuotevastuuta koskeviin tapauksiin sovellettavaa lainsäädäntöä.
Neuvosto on ryhtynyt tarkastelemaan ehdotusta asetukseksi eurooppalaisen maksusitoumusmääräysmenettelyn käyttöönotosta. Toivon sekä Euroopan parlamentin että neuvoston edistyvän pian oikeusperustaan liittyvissä kysymyksissä. Lisäksi neuvosto aikoo parlamentin lausuntoa odottaessaan järjestää tätä alaa koskevan suuntaa-antavan keskustelun oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa edistääkseen yhdessä parlamentin kanssa tähän tärkeään asiakirjaan liittyviä kysymyksiä. Neuvosto on myös käynnistänyt eräistä sovittelun näkökohdista annetun direktiiviehdotuksen tarkastelun, jotta direktiivin nojalla tehdyt päätökset on mahdollista tunnustaa ja panna täytäntöön kaikissa jäsenvaltioissa.
Voisin vielä jatkaa tätä pitkää luetteloa, mutta monet näistä asiakirjoista ovat tiedossanne. Huomaatte, että vuonna 2004 edistyttiin valtavasti turvallisemman, oikeudenmukaisemman ja näin ollen myös vapaamman Euroopan rakentamisessa. Olen pahoillani vain siitä, että tehtävää on vielä niin paljon ja että edistyminen on toisinaan hidasta neuvostolta edellytetyn yksimielisen päätöksenteon ja erilaisten oikeusperinteiden vuoksi. Mielestäni neuvostolla ja Euroopan parlamentilla on tällä oikeusalueella samat päämäärät. Perustuslakisopimus tarjoaa meille uusia näköaloja. Voin sanoa teille neuvoston puolesta, että olen sitoutunut tekemään rakentavaa yhteistyötä parlamentin kanssa ja työskentelemään väsymättä varmistaakseni kansalaisillemme turvallisen ja vapaan elämän. 

Frattini,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on tietenkin vakaasti sitoutunut edistämään todella tehokasta oikeuteen, turvallisuuteen ja vapauteen perustuvaa eurooppalaista aluetta. Aiomme jatkaa tätä sitoutumista tekemällä tiivistä ja vilpitöntä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja neuvoston kanssa.
Selitän parlamentille hyvin pikaisesti toimintamme muutamat strategiset suuntaviivat.
Ensimmäinen periaate on tasapainon löytäminen – ei oikeudellisen tasapainon, vaan ennen muuta poliittisen ja toimielinten välisen tasapainon – kahden Euroopan kansalaisten esittämän vaatimuksen välille: toisaalta turvallisuuden lisäämisen ja toisaalta suuremman vapauden.
En voi kuvitella eurooppalaista aluetta, jossa kansalaisten turvallisuutta parannetaan heidän vapautensa kustannuksella kaventamalla heidän vapauteen perustuvaa aluettaan ja vähentämällä turvatoimia. Kuten ministeri Frieden perustellusti huomautti, Euroopan tuottaman lisäarvon on perustuttava tähän tasapainoon.
Toinen tärkeä suuntaviiva on yhteisvastuu. Se on mielestämme periaate, jonka avulla voimme kehittää eurooppalaisen alueen myös maahanmuuttopolitiikan laajalla alalla. Etsimme tarkoituksenmukaista tasapainoa toisaalta vastustamalla määrätietoisesti ihmiskauppaa ja laitonta maahanmuuttoa ja toisaalta perustamalla todellisen eurooppalaisen alueen laillisen maahanmuuton käsittelyä varten. Laillinen maahanmuutto on mielestäni mahdollisuus eikä uhka edellyttäen, että sen rinnalla toteutetaan esimerkiksi tarkoituksenmukaisia kotouttamistoimia.
Komissio työskentelee vuodesta 2005 alkaen näiden toimintalinjojen parissa jälleen sen ajatuksen mukaisesti, että unioni voi toiminnallaan muuttaa asioita yksittäisten jäsenvaltioiden toimiin verrattuna. Miettikääpä esimerkiksi yhteistyötä EU:n ulkopuolisten maiden kanssa – lähtö- ja kauttakulkumaiden – joiden toimintaa on tuettava, jotta voimme yhdessä hoitaa maahanmuuttokysymyksen, emmekä vain tarkastella sitä ikään kuin se ei koskettaisi meitä suoraan tulevaisuudessa, taikka edes nykyisin.
Komissiolla on kolmaskin strateginen suuntaviiva: Euroopan oikeusalueen vahvistaminen – tarkoitan sekä siviili- että rikosoikeutta. Näkemykseni mukaan Euroopan on tällä alalla sitouduttava perusoikeuksien suojelun lisäksi myös niiden edistämiseen, ja se on aloitettava perustamalla Euroopan perusoikeusvirasto. Sen tarkoituksena on nimenomaan edistää näiden oikeuksien täysimääräistä huomioon ottamista eikä ainoastaan panna niitä täytäntöön.
Komission on tehtävä kaikki tämä yhteistyössä parlamentin ja neuvoston kanssa luomalla sitä synergiaa, joka on olennaista kaikkien näiden toimivaltaamme kuuluvien tehtävien suorittamiselle. Ensinnäkin toimintasuunnitelma, jonka ministeri Frieden, jäsen Cavada ja muut mainitsivat, jätetään ajallaan puheenjohtajavaltio Luxemburgin hyväksyttäväksi kesäkuussa; suunnitelma jätetään tietenkin käsiteltäväksi jo aikaisemmin, mutta siinä otetaan huomioon keskustelu, jossa tänäänkin on tuotu esiin joitakin tärkeitä näkökohtia.
Lupaukseni ja neuvoston pyynnön mukaisesti toimintasuunnitelmaan sisältyy tarkoin rajattuja toimenpiteitä ja määräysten täytäntöönpanon aikataulu, ja lisäksi siinä mainitaan tärkeysjärjestyksessä ne erityistoimet, jotka jäsenvaltioiden on toteutettava. 
Komissio pohtii tietenkin myös joitakin aiheita, joita ei vielä ole suoranaisesti käsitelty, koska perustuslakisopimus ei ole vielä tullut voimaan; tiettyjä näkökohtia on kuitenkin komission mielestä syytä valmistella heti, vaikka ne eivät tulekaan välittömästi käyttöön. Komissio suunnittelee toteuttavansa valmistelutoimet vuoden 2006 alkuun mennessä, jo ennen perustuslain voimaantuloa, jota me innokkaasti – hyvinkin innokkaasti – toivomme.
Annan vain yhden esimerkin: Europolin ja Eurojustin demokraattinen valvonta on yksi todella tärkeistä näkökohdista, joilla edistetään eurooppalaista aluetta. Tähän vaikuttaa mitä ilmeisimmin Euroopan perustuslain voimaantulo, mutta mikään ei estä komissiota käynnistämästä toimintaa hyvissä ajoin tutkimuksella ja kertomuksella, jotta olemme valmiit heti kun perustuslakisopimus tulee voimaan.
Toimintasuunnitelmaan sisällytetään myös järjestelmä, jota jäsen Cavadan kysymyksen lisäksi toivotaan luullakseni myös monissa jäsenvaltioissa: toimintasuunnitelmaan kuuluvien toimenpiteiden täytäntöönpanon arviointi- ja valvontajärjestelmä. Kuten neuvoston puheenjohtaja aiemmin huomautti, mielestäni tällaisen valvonnan pitäisi olla jatkuvaa: valvonta suoritetaan kuuden kuukauden välein täysin eri alalla menestyksekkäästi käytetyn järjestelmän – sisämarkkinoiden tulostaulun arviointijärjestelmän – mukaisesti, sillä periaate ratkaisee. Harkitsemme mallia, jossa tulokset lasketaan joka kuudes kuukausi, eikä tarkoituksena tietenkään ole uhkailla tai julkistaa tavoitteista jääneiden valtioiden nimiä (), vaan auttaa jäsenvaltioita pysymään aikataulussa tarvittavien aloitteiden toteuttamiseksi.
Hyvät parlamentin jäsenet, jos laadimme aikataulun, joka sitten jää toteutumatta, komission työ on jokseenkin hyödytöntä. Sen sijaan meidän pitäisikin mielestäni auttaa, rohkaista ja kannustaa jäsenvaltioita komission ja neuvoston keskinäisellä yhteistyöllä, joka on tässä yhteydessä olennaisen tärkeää.
En aio käsitellä enempää tärkeimpiä painopisteitä, koska ne on jo mainittu: terrorismin torjumiseksi tarvitaan laaja, muita kuin hätätilanteita varten suunniteltu ennaltaehkäisevä toimintastrategia, jossa todella kunnioitetaan perusluonteisia ihmisoikeuksia; henkilötietojen suojaa koskevia virallisia aloitteita esitetään hyvin pian, ja parlamentille antamani lupauksen mukaisesti toisella vuosipuoliskolla laaditaan myös kolmanteen pilariin kuuluva kattava tietosuojaa koskeva aloite.
Järjestäytynyt rikollisuus kuuluu tietenkin painopisteisiin, ja siinä kiinnitetään erityistä huomiota rikoksen uhreihin sekä varsinkin ihmis- ja lapsikauppaan, sillä lapset ovat mielestäni poikkeuksellisen tärkeä ryhmä. He ovat kaikkein haavoittuvimpia uhreja ja tarvitsevat mielestäni voimakkainta suojelua.
Seuraavaksi käsittelen perusoikeuksia. Mainitsin jo komission suunnitteleman vaikutusten arvioinnin: ennen komission aloitteiden hyväksymistä ne kaikki arvioidaan perustuslaissa vahvistetun perusoikeuksien järjestelmän nojalla; komissio ei voi päätöksellään hyväksyä vaatimuksista poikkeavia aloitteita ja esitellä niitä julkisesti – näin voidaan ikään kuin etukäteen arvioida EU:n lainsäädännön vaatimustenmukaisuutta ja vaikutusta.
Lopuksi muutamia ajatuksia turvallisuuden, vapauden ja oikeuden alaa koskevista unionin ulkoisista toimista. Heinäkuun alussa komissio esittää turvallisuuden ja oikeuden kansainvälistä ulottuvuutta – vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa eurooppalaista alueetta – koskevan kattavan tiedonannon, jossa vahvistetaan se kansainvälinen tehtävä, joka Euroopan unionilla voi ja täytyy olla perusoikeuksien ja suurien periaatteiden sekä tärkeiden arvojen puolustajana ja edistäjänä.
Oikeuteen liittyvistä seikoista on puhuttu paljon: luottavaisuus ja keskinäinen luottamus sekä yhdenmukaistaminen ovat keskeiset käsitteet. Maahanmuutosta olen jo maininnut ihmiskaupan tarmokkaan vastustamisen, mutta meidän on myös suunniteltava järkevä ja tasapuolinen kotouttamispolitiikka niitä varten, jotka tulevat EU:hun laillisesti. Komissio odottaa tietenkin erittäin kiinnostuneena ratkaisua niihin selvittämättömiin kysymyksiin, jotka on saatettu kaikkien tietoon maahanmuuttoa koskevassa vihreässä kirjassa. Kuten tiedätte, siinä ei tuputeta valmiita ratkaisuja, vaan esitetään asiat totuudenmukaisesti.
Tässä hengessä haluamme siis työskennellä parlamentin kanssa. Työskentelemme kansallisten kansanedustuslaitosten kanssa lujittaaksemme toissijaisuusperiaatteen valvonnan periaatetta, jonka olemme kirjanneet perustuslakiin, ja teemme tietenkin yhteistyötä myös Euroopan parlamentin kanssa, jonka kanta vaikuttaa tulevaisuudessa, kuten nytkin, olennaisesti komission toteuttamiin aloitteisiin. 
Coelho,
   . – Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen toteuttamista koskevan vuotuisen arvioinnin yhteydessä poliittinen tilanteemme on arkaluonteinen. Emme voi antaa uudelle komissiolle kunniaa saavutetusta edistyksestä, emmekä asettaa sitä vastuuseen sattuneista viivästyksistä.
Vuonna 2004 Prodin komissio jätti tehtävänsä ja Barroson komissio aloitti toimintansa; toisin sanoen komission jäsen Frattini otti hoitaakseen komission jäsenen Vitorinon tehtävät. Vuosi oli kuitenkin historiallinen kolmesta tärkeästä syystä. Ensinnäkin EU laajentui yli 450 miljoonan asukkaan unioniksi, mikä lisää sen poliittista, maantieteellistä ja taloudellista painoarvoa. Toiseksi otimme talouden ja sisämarkkinoiden lisäksi yhteisesti vastuullemme vakauteen ja turvallisuuteen kohdistuvien rajat ylittävien uhkatekijöiden, kuten terrorismin, torjumisen; emme saa unohtaa maaliskuun 11. päivän järkyttäviä tapahtumia Madridissa. Kolmanneksi, kuten jäsen Cavada ja jäsen Roure mainitsivat, oikeus- ja sisäasioiden alalla on tapahtunut merkittäviä muutoksia: viisumi-, turvapaikka- ja maahanmuuttoasioissa tulee voimaan uusi institutionaalinen rakenne, jonka myötä otetaan käyttöön yhteispäätösmenettely parlamentin kanssa ja määräenemmistöpäätökset neuvostossa.
Tässä yhteydessä sekä komissiolle että neuvostolle esittämämme kysymykset ilmentävät niitä huolenaiheita, joiden käsittelyä toivomme. Haluamme olla selvillä tehtävistä aloitteista, ja parlamentti haluaa valvoa niitä. Emme halua vain antaa tukeamme, vaan haluamme, että näkemyksemme otetaan huomioon, jotta EU:n kansalaiset voivat elää vapaasti turvallisessa maailmassa, jossa huolehditaan erilaisten katastrofien torjumisesta ja vapauksien turvaamisesta. Arvoisa komission jäsen Frattini, tällä perusteella kiitän teitä antamistanne takuista, ettei turvallisuuden lisääminen saa vähentää vapautta, ja neuvostossa tekemästänne aloitteesta, joka koskee kuolemanrangaistuksen vastaista eurooppalaista teemapäivää.
Lopuksi tuon esiin kolme seikkaa, joita Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä pitää oleellisina: ensinnäkin perustuslain voimaantulon ja sen myötä pilarirakenteesta luopumisen; toiseksi yhteispäätösmenettelyn laajentamisen laillisen maahanmuuton ja kotouttamisen kaltaisille aloille, jotta voidaan taata näitä aloja koskevien päätösten täysi demokraattinen valvonta; kolmanneksi ja viimeiseksi oikeudellisen valvonnan parantamisen laajentamalla yhteisöjen tuomioistuimen toimivaltaa. 
Kósáné Kovács,
    – Arvoisa puhemies, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan eurooppalaisen alueen perustaminen on historiallinen tehtävä, ja myös parhaillaan tarkasteltava ajanjakso on historiallinen, sillä vuonna 2004 EU:sta tuli 25 jäsenvaltion unioni, ja tässä uudessa poliittisessa ympäristössä turvallisuutta ja oikeutta on voitava kehittää edelleen. Ilmauksilla "ulkona" ja "sisällä" on erilainen merkitys 25 jäsenvaltion EU:ssa, ja tämä uusi maailma tarvitsee uusien säädösten lisäksi myös uusia toimielimiä, jotka pelkän muodollisen toiminnan sijasta todella tuntevat nuo 25 jäsenvaltiota, kymmenen uuden jäsenvaltion sisäiset ongelmat ja linjaukset mukaan luettuina. Siksi haluamme määrätietoisesti varmistaa, että uudet toimielimet, Euroopan rajavalvontavirasto ja Euroopan ihmisoikeusvirasto, pystyvät todella toimimaan tehokkaasti oleellisissa kysymyksissä.
EU on itse asiassa joutunut keskelle kansalaisten ristiriitaisia etuja ja odotuksia: kuten komission jäsen Frattini oikeutetusti huomautti, Euroopan kansalaiset haluavat lisää turvallisuutta ja vapautta. Tiedämme kuitenkin kaikki, että tarvitsemme myös lisää yhteisvastuuta, vaikka EU onkin toisinaan kitsaampi osoittamaan yhteisvastuuta kuin pitämään tiukasti kiinni turvallisuudesta.
Ymmärrämme, että syyskuun 11. päivän ja Madridin tapahtumien jälkeen voimme pakostakin joutua torjumaan terrorismia. Ymmärrämme myös, että toisinaan saattaa tuntua houkuttelevalta jättää huomiotta vapauden ja yhteisvastuun arvot, mutta emme saa sallia sitä itsellemme. Meidän on estettävä tämä niiden ihmisten vuoksi, jotka toivovat löytävänsä EU:sta uuden kotimaan. Suhtaudumme myönteisesti maahanmuuttopolitiikan tehokkaampaan eriyttämiseen, ja olemme tyytyväisiä vihreässä kirjassa esitettyihin kysymyksiin. Pyydän kuitenkin, että tarkastelisimme näihin kysymyksiin annetuissa vastauksissa kriittisesti EU:n työmarkkinatilannetta, myös työmarkkinoiden nykyistä tarjontaa uusissa jäsenvaltioissa. 
Ludford,
   . – Arvoisa puhemies, kiitän ministeri Friedeniä perusteellisesta puheenvuorosta, jossa hän esitteli neuvoston saavutuksia vuonna 2004. Hän kuitenkin sivuutti lähes täysin sen, että parlamentti on tunnetusti tyytymätön sekä EU:n oikeus- ja sisäasioiden kehityksen laatuun että sen kulkuun. Neuvoston on muutettava toimintakulttuuriaan täydellisesti ja kohdeltava parlamenttia todellisena kumppanina.
Ministerin parlamentille osoittama kehotus olla huolehtimatta liikaa tietojen säilyttämistä koskevan ehdotuksen oikeusperustasta osoittaa täysin selvästi, että neuvosto ei lainkaan ymmärrä, mistä on kyse! Sekä yksityisyyden loukkauksen vakavuusasteeseen että päätöksenteon avoimuuteen ja demokraattisuuteen vaikuttaa todellakin ratkaisevasti se, perustuuko kyseinen ehdotus EU:n lainsäädäntöön vai pelkästään hallitustenvälisyyteen. Neuvoston yliolkainen suhtautuminen yksityisyyteen liittyviin näkökohtiin on todella huolestuttavaa. Yhä useammat ehdotukset rikkovat tietosuojamääräyksiä. Tähän asiaan liittyy paljon riskejä.
Tulevaisuudessa – tai jo nykyään – perimmäinen tavoite on yhdistää lukuisat henkilökohtaisia tottumuksia, biometrisia tietoja ja todennäköisesti viime kädessä myös DNA-tietoja sisältävät EU:n ja kansalliset tietokannat. Tästä on käytävä parlamentin välityksellä vakavaa julkista keskustelua, joka perustuu jokaisen ehdotuksen yhteydessä tehtyyn yksityisyyden suojaa koskevaan vaikutusten arviointiin. Sen sijaan meille kuitenkin tarjotaan juustohöylämenettelyä, jossa yksityisyyden loukkauksien suojaa leikataan aina hiukan lisää jokaisen uuden ehdotuksen varjolla. Tämä vaivihkainen ja epämääräinen menetelmä ei ole järkevä strategia, sillä Euroopan kansalaiset reagoivat voimakkaasti, jos he joskus tulevat siihen tulokseen, että eivät pidä kehitetystä valvontajärjestelmästä. 
Kehotan ministeriä taivuttelemaan sisäministeriöt muuttamaan piintyneitä tapojaan ja olemaan toimissaan avoimia, vilpittömiä ja luotettavia. 
Voggenhuber,
   . – Arvoisa puhemies, olin jokseenkin ärsyyntynyt kahdesta neuvoston puheenjohtajan tekemästä huomautuksesta. Ensimmäiseksi hän vakuutti, ettei neuvosto yritä soveltaa etukäteen tulevan perustuslain määräyksiä. Toiseksi hän totesi, että toimiessamme turvallisuuden hyväksi meidän ei pitäisi kiistellä näiden toimien oikeusperustasta. Edellinen huomautus kuvastaa viime kuukausina keskusteluissa ilmennyttä suuntausta, olipa niiden aiheena sitten terrorismin torjunta tai tietojen kerääminen; väkisinkin tulee mieleen, että neuvosto on jo jonkin aikaa koetellut nykyisten perustamissopimusten äärimmäisiä rajoja ja on – yhä räikeämmin ja useammin – toiminut vastoin perusoikeuksille annettuja takeita. Tarkoitan tällä lentomatkustajien tietoja ja keskustelua televiestintätietojen keräämisestä.
On mitä ilmeisimmin korkea aika tehdä selväksi se, ettei perustuslaissa sisäisen turvallisuuden parantamiseksi annettuja määräyksiä ja sen mukaisia tehokkaampia välineitä voida erottaa perusoikeuskirjassa taatuista perusoikeuksista ja parlamentin kokonaisvaltaisesta osallistumisesta. Näitä asioita ei voida pitää erillään. Tästä syystä aiomme selvittää kanssanne perinpohjaisesti perusoikeuksien noudattamista ja lainsäädäntömme perustaa koskevat kysymykset. 
Pafilis,
   . – Arvoisa puhemies, perustamissopimuksessakin mainitun vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen harhaanjohtava nimi merkitsee käytännössä tukahduttamistoimien edistämistä ja lisäämistä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumisen varjolla, demokratian vastaisten ja muiden toimenpiteiden institutionalisointia ja laajentamista, sortomekanismien leviämistä ja Eurooppa-linnakkeen muodostamista maahanmuuton tiukan valvonnan avulla, jopa perustamalla kolmansiin maihin valikoivia keskitysleirejä, jotka tuovat mieleemme orjien keskitysleirit menneiltä vuosisadoilta.
Viittaus vapauteen ja oikeuteen on loukkaus kansoja kohtaan, kun yritätte terrorismia tekosyynä käyttäen pelotella ihmisiä peitelläksenne työntekijöiden häikäilemätöntä kohtelua ja nykyisiä tukahduttamistoimia, joilla yritätte nujertaa vastarintaan asettuvat. Tampereen ohjelman seurauksena on jo muodostunut demokraattisia oikeuksia ja vapauksia polkevia taantumuksellisia lakeja ja mekanismeja suoltava teollisuudenhaara, todellinen tehdas, ja te olette perustamassa kameraverkostojen ja muiden valvontalaitteiden avulla hämmästyttävää yhteiskunnallisen toiminnan ja henkilötietojen rekisteröintijärjestelmää kaikkiin maihin. Kaikki valvovat kaikkea: puhelimia ja lentoyhtiöitä tarkkaillaan, valvontakameroita on teillä ja julkisilla paikoilla ja ilmalaivoja taivaalla. Yhteiskunnallista toimintaa kriminalisoidaan, ja samalla radikaalia toimintaa pidetään kaikkein suurimpana uhkana, ja se luetaan epäsuorasti mutta selvästi terrorismin uhkatekijöihin.
Vuosi 2004 voidaan siis määritellä vuodeksi, jolloin vauhditettiin Euroopan unionin siirtymistä oikealle, ja pääasialliseksi kohteeksi ja viholliseksi valittiin kansalaiset. Työväen- ja kansalaisliikkeen on vastattava tähän kiihdyttämällä taistelua lakien noudattamatta jättämistä vastaan, toimimalla vastoin taantumuksellista lainsäädäntöä ja vastustamalla Euroopan unionia. 
Cederschiöld (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja neuvosto, tämä oikeusalue on vielä äärimmäisen kehittymätön, vaikka rehellisyyden nimissä on myös sanottava, että kymmenessä vuodessa onkin tapahtunut erittäin paljon. Kun ajatellaan esimerkiksi sitä mielialaa ja henkeä, joka vallitsi hyväksyessämme järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman, voidaan huomata, että nykyinen retoriikka eroaa joka tapauksessa silloisissa kansallisvaltioissa käytetystä. Tilanne ei kuitenkaan ole lähelläkään tasapainoa. Jäsenvaltiot laiminlyövät perusluonteisia ihmisoikeuksia. Korostan, ettemme todellakaan voi laiminlyödä demokratian uusia muotoja ja perusoikeuksien kunnioittamista käsittelevän uuden perustuslakisopimuksen henkeä. Euroopan parlamentin näkemyksiä ei voida noin vain sivuuttaa, niin että meille jää vain perustuslakisopimuksen täytäntöönpano sen nykyisessä muodossa. Tässä asiassa on jätettävä tilaa vuoropuhelulle.
Ennen kuin keskustellaan tietojen säilyttämisestä, on keskusteltava tällaisten toimenpiteiden järkevyydestä ylipäänsä. Komission jäsenellä Frattinilla on erityisen tärkeä vastuualue, ja kannatan sitä, mitä hän sanoi puheenvuorossaan. Puheenjohtajavaltio Luxemburgin parhaista aikomuksista huolimatta monet parlamentin jäsenet ihmettelevät, mihin neuvosto tavoitteillaan ja painopisteillään oikeastaan tähtää. Tietojen säilyttäminen ja seuranta loukkaavat vakavasti ihmisten vapautta. Euroopan parlamentti ei missään nimessä voi suostua siihen, että nämä asiat ajetaan läpi tekemättä yhteistyötä parlamentin kanssa. Odotamme toiveikkaina komission jäsenen Frattinin tulevia toimia. 

Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, todistamme tänään jotakin hämmästyttävää. Mielestäni kaikki parlamentin poliittiset ryhmät – tai suurin osa niistä – ovat suhtautuneet varauksellisesti tapaamme koota ja suojata henkilötietoja, mutta kaikesta tästä huolimatta näyttää siltä, että toisinaan hienoilta kuulostavista puheista huolimatta neuvosto ja komissio eivät ole ymmärtäneet, mistä on kysymys.
Tietojen keräämisestä on selkeästi hyötyä terrorismin torjunnassa; asian ydin onkin siinä, miten niitä kerätään, mikä on keräämisen tarkoitus ja vaikutus, sekä viime kädessä se, mitä kansalaistemme henkilökohtaisia oikeuksia yritetään rajoittaa, jotta tavoite saavutettaisiin, sillä – suonette anteeksi kaukaa haetun esimerkin – kidutuskammiotkin ovat erittäin tehokas tapa terroristien kiinni saamiseksi. Me eurooppalaiset olemme päättäneet, että ne ovat laittomia. Emme voi sanoa, että kaikki, mistä on apua poliisivoimille, on välttämättä hyödyksi. Toimintamme näissä kysymyksissä on oltava hieman viisaampaa, maltillisempaa ja kaiken kaikkiaan perustellumpaa.
Olen täysin samaa mieltä jäsen Ludfordin kanssa siitä, mitä hän totesi juustohöylämenettelystä; se on ongelma, josta on päästävä eroon. Meidän on keskusteltava vakavasti ja näytettävä avoimesti kaikki korttimme.
Väestönsuojelu ja maidemme infrastruktuurien suojelu terrorismin vaaroilta toimii yhtenä esimerkkinä paitsi tästä myös jäsenvaltioiden samanaikaisesta kykenemättömyydestä tehdä yhteistyötä silloin, kun ne ilmoittavat olevansa siihen halukkaita. Neuvosto jakaa rahaa tähän tarkoitukseen – ja se on hyvä asia – mutta neuvosto ei missään tapauksessa ole pystynyt opastamaan komissiota selkeän ohjelman laatimisessa. Jäsenvaltiot saavat rahaa tekemättä yhteistyötä. Tämä ei toimi käytännössä; se kuulostaa kansalaisista hyvältä, mutta ei ratkaise ongelmia. Siksi pyydänkin vähemmän sanoja ja enemmän sisältöä. 
In 't Veld (ALDE ).
   – Arvoisa puhemies, oikeasta tasapainosta turvallisuuden ja kansalaisvapauksien välillä on puhuttu paljon, mutta saammepa nähdä, miten se toimii käytännössä. Viime vuonna hyväksyttiin vastoin Euroopan parlamentin tahtoa sopimus, jossa Yhdysvallat sai oikeuden tutkia matkustajaluetteloita. Juuri viime lauantaina Yhdysvaltojen yli Amsterdamista Meksikoon lentävältä KLM:n koneelta evättiin pääsy Yhdysvaltojen ilmatilaan, ja se käännytettiin takaisin Alankomaihin. Miksi? Koska Yhdysvallat oli saanut selville, että koneessa oli kaksi matkustajaa, joiden nimet ovat Yhdysvaltojen mahdollisten terroristien luettelossa. Miten Yhdysvallat sai nämä tiedot? Miten he saivat noiden matkustajien nimet? Sopimus matkustajaluetteloista koskee ainoastaan Yhdysvalloista lähteviä ja sinne saapuvia lentoja, ei sen ilmatilan läpi kulkevia lentoja. Yhdysvallat siis selvästi rikkoi sääntöjä, ja haluaisin kuulla, mitä toimia komissio aikoo toteuttaa.
Toiseksi suhtaudun erittäin myönteisesti komission jäsenen Frattinin sanoihin. Hän totesi, että meidän on perusoikeuksien suojelemisen lisäksi myös edistettävä niitä, ja lisään vielä, että meidän on pelkän lakien säätämisen lisäksi myös edistettävä arvoja.
Haluan komission jäsenen Frattinin ilmoittavan meille, miten komission puheenjohtajan Barroson lupaaman perusoikeuksia käsittelevän työryhmän perustaminen edistyy. En ole kuullut siitä mitään. Toivon, että kyseinen työryhmä käsittelee erityisesti homoseksuaalien syrjinnän lopettamista koskevia ehdotuksia. Miten olisi esimerkiksi samaa sukupuolta olevien avioparien tunnustaminen? Entäpä lisääntyvän homofobian torjuminen? Voisimmeko kannustaa niitä jäsenvaltioita, jotka eivät toistaiseksi ole tunnustaneet natsihallinnon homoseksuaaleille aiheuttamia kärsimyksiä tai hyvittäneet niitä?
Toivon, että komissio vastaa näihin kysymyksiin. 
Flautre (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, hämmästyksekseni komission jäsen ja neuvoston puheenjohtaja eivät kumpikaan käsitelleet yksityiskohtaisemmin turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan ulkoista ulottuvuutta.
Tiedätte varmasti, että Euroopan parlamentti on päättänyt keskustella Lampedusan tilanteesta ja Libyassa sijaitsevista leireistä ajankohtaisen ja kiireellisen päätöslauselmansa yhteydessä torstaina, että suhteista Maghreb-maihin ja Pohjois-Afrikan arabivaltioiden liittoon (Libya mukaan luettuna) vastaava valtuuskunta, joka matkustaa ensi viikolla Libyaan, on päättänyt vierailla maahanmuuttajien vastaanottokeskuksessa ja että kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta harkitsee tiedonhankintamatkan järjestämistä.
Euroopan parlamentti on useaan otteeseen toistanut vastustavansa turvapaikka-asioiden käsittelyn ulkoistamista ja leirien perustamista unionin ulkorajoille, ja tässä tilanteessa olisi mielestäni parlamentin edun mukaista, että antaisitte asiasta kattavamman selvityksen. Perusoikeudet, joita on räikeästi rikottu Lampedusalla ja Libyassa, on perusoikeuskirjan lisäksi vahvistettu eurooppalaisessa yleissopimuksessa ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi sekä pakolaisten oikeusasemaa koskevassa Geneven yleissopimuksessa.
Aikooko neuvosto näiden seikkojen perusteella valittaa rikkomuksiin syyllistyneelle valtiolle toistuvasta ja järjestelmällisestä oikeuksien loukkaamisesta, sillä tämä on luullakseni kolmas kerta, kun Lampedusan kysymys otettiin esille? 
Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Haagin ohjelman periaatteiden mukaisesti käyttöön otetuilla ja toteutetuilla keskeisillä toimenpiteillä ei suojata kaikkea esille tuotua. Miten pystytte sovittamaan yhteen ihmisoikeuksien puolustamiseen tarkoitettujen toimien soveltamista koskevan perustavoitteen ja biometristen tietojen lisäämisen kansalaisten passeihin? Miten voidaan oikeuttaa perusvapauksia rikkovien päätösten tekeminen?
Marraskuussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmiin perustuvassa Haagin ohjelmassa todetaan turvallisuuden olevan kiireellinen ensisijainen tavoite varsinkin 11. syyskuuta Yhdysvalloissa ja 11. maaliskuuta Madridissa tehtyjen terrori-iskujen valossa.
Unioni on valinnut toimintatavakseen ihmisoikeuksien uhraamisen. Haagin ohjelman varjolla unionin kansalaiset erotellaan kolmansien maiden kansalaisista, joita valokuvataan jatkuvasti mahdollisina pahantekijöinä. Vapauden ja oikeuden nimissä unioni edistää muukalaisvihaa ja rakentaa muureja luokittelemalla kehitysmaiden kansalaiset eri kategoriaan. 
Tästä syystä Haagin ohjelma on mielestämme sairas, ei ainoastaan soveltamistapansa vuoksi vaan yleisesti. 
Sonik (PPE-DE ).
    –  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, edellinen laajentuminen muutti unionia sekä maantieteellisesti että väestöllisesti, kun siihen liittyi kymmenen uutta jäsenvaltiota ja sen väkiluku nousi 450 miljoonaan. Nämä ovat uusia ja hyvin merkittäviä tekijöitä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen vahvistamisen kannalta.
Aikanaan monet ihmiset toivat julki pelkonsa, että EU:n avautuminen saattaisi johtaa järjestäytyneen rikollisuuden ja uhkaavan hallitsemattoman maahanmuuton "maastavientiin". Nykyään on kuitenkin selvää, ettei laajentuminen ole vaikuttanut kielteisesti Euroopan unionin sisäiseen turvallisuuteen. Itse asiassa päinvastoin, sillä uusien jäsenvaltioiden liittyminen on merkinnyt mahdollisuutta tehostaa yhteistyötä Euroopassa.
Keskinäinen luottamus on ratkaisevaa tehokkaan yhteistyön aikaansaamiseksi, ja tämä koskee kaikkia vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen näkökohtia. Tähän kuuluu yksityis- ja rikosoikeudellinen yhteistyö, jolla on valtava merkitys kansalaisten oikeusturvalle. Kiinnittäisin huomiota siihen, että monissa tapauksissa uudet jäsenvaltiot ovat saaneet osakseen epäluottamusta, kun niille on esimerkiksi yllättäen määrätty erityisiä siirtymäkausia, jotka ovat käytössä siihen saakka, kunnes kyseisistä jäsenvaltioista voi tulla Schengen-alueen täysjäseniä. Jo nyt voimme nähdä ensimmäisiä merkkejä uusien jäsenvaltioiden tähänastisten saavutusten tunnustamisesta, esimerkiksi marraskuussa 2004 hyväksytyssä Haagin ohjelmassa. Sen mukaisesti Schengenin aluetta koskevien arviointien on määrä alkaa vuoden 2006 ensimmäisellä puoliskolla, ja Schengenin alueen jäsenyyden on määrä tulla voimaan vuonna 2007. Tämän prosessin onnistuminen riippuu kuitenkin kaikkien tarvittavien edellytysten täyttymisestä. Tämä koskee ennen kaikkea Euroopan komissiota, joka on vastuussa uuden, toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän perustamisesta ja koordinoinnista. Viimeksi mainitun on oltava valmis maaliskuussa 2007, ja mielestäni on ratkaisevaa, että teemme parhaamme varmistaaksemme määräajassa pysymisen.
Lisäksi on mahdotonta käynnistää sisäisen turvallisuuden alan yhteistyötä yleisesti laajentumisen yhteydessä, jos päätökset tehdään jatkossakin pienessä ja vaikeasti hahmotettavassa hallitustenvälisessä järjestelmässä, kuten G5-maiden ryhmässä, johon kuuluvat Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Espanja, Italia ja Saksa. Tämä pitää erityisesti paikkansa, jos uusien jäsenvaltioiden jättämistä näiden ryhmien ulkopuolelle perustellaan kyseisissä maissa vallitsevalla niin kutsutulla erilaisella toimintakulttuurilla, eivätkä ne siksi voi kuulua tällaisiin elimiin. Tällainen toimintamalli ei millään tavoin edistä luottamusta ja hyvää yhteistyötä.
Viimeisenä laajentumiseen liittyvänä tärkeänä seikkana korostan, että toimintasuunnitelmat ja strategiat on laadittava siten, että niissä otetaan huomioon EU:n suhteet sen pitenevällä itäisellä ulkorajalla sijaitseviin kolmansiin maihin, koska ne ovat uutta aluetta oikeus- ja sisäasioiden näkökulmasta. 
Lévai (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Robert Schuman päättää kirjansa sanoihin "Eurooppa etsii itseään". Tämä ajatus on Euroopan yhteisölle nykyäänkin yhtä olennainen kuin tuolloin. Euroopan unionin nykyisistä haasteista kaksi kaikkein tärkeintä alaa ovat Lissabonin ohjelma sekä ohjelma vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen perustamiseksi. Olen vakuuttunut siitä, että nämä kaksi alaa ovat tiiviisti yhteydessä toisiinsa ja tukevat toinen toistaan, ja samalla niiden onnistuminen riippuu toisistaan. 
Tätä aihetta käsiteltäessä ei voida unohtaa laittoman maahanmuuton torjumisen merkitystä. Monien mielestä yksi kaikkein tärkeimmistä tavoista tämän asian hoitamiseksi – samalla kun vahvistetaan rajaviranomaisten ja sisäasioista vastaavien viranomaisten välistä yhteistyötä – on ohjata laitonta maahanmuuttoa laillisen maahanmuuton suuntaan. Se lievittäisi Euroopan väestörakenteen ongelmia, mutta samalla se voisi myös tukea talouskasvua lisäämällä kaivattua uuden työvoiman tarjontaa.
Maahanmuutolla on tietenkin vaikutusta ihmisoikeuksiin ja arvoihin sekä syrjintään ja ennakkoluuloihin liittyviin seikkoihin. Tässä yhteydessä haluan kiinnittää lyhyesti huomiota siihen, että 8. huhtikuuta on julistettu kansainväliseksi romanien päiväksi ja että syrjintä tätä Euroopan suurinta vähemmistöä kohtaan on jokapäiväistä, ja siihen suhtaudutaan äärimmäisen suvaitsemattomasti. Jäsenvaltioiden kanta tähän kysymykseen vaihtelee, mutta se ei saisi estää parlamenttia saamasta aikaan todellista muutosta yhdessä komission ja neuvoston kanssa. Turvallisuuden ja vapauden samanaikainen varmistaminen Euroopassa tarjoaa paremman tulevaisuuden kaikille sen kansalaisille. 
Agnoletto (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomiota yhteen erityiseen seikkaan, joka liittyy tarpeeseen lisätä poliisin työn avoimuutta Euroopan unionissa. Korostan, että parlamentin on tärkeää kehottaa Euroopan unionin neuvostoa muuttamaan poliisin toiminnan etiikkaa koskevat eurooppalaiset säännöt sitoviksi. Euroopan neuvoston ministerikomitea hyväksyi nämä säännöt 19. syyskuuta 2001, ja niiden pohjalta olisi kehitettävä poliisin ammatilliset menettelytapasäännöt Euroopan unionissa. Näiden sääntöjen muuttaminen lainsäädännöksi Euroopan valtioissa auttaisi merkittävällä tavalla kehittämään unionin lainsäädäntöä yhdenmukaisemmaksi kansainvälisten ihmisoikeuksien ja sellaisen kansallisen lainsäädännön kanssa, jota on kehitetty pidemmälle poliisiasioissa.
Unionin sisäpolitiikan kannalta sääntöjen muuttamisella sitovaksi säädökseksi olisi niiden sisältämien poliisien eettistä koulutusta koskevien määräysten vuoksi merkittävä ennaltaehkäisevä ja suojaava tehtävä, ettei enää tapahtuisi – komission jäsen Frattini tietää, mistä puhun – sellaisia vakavia ihmisoikeusloukkauksia, joihin esimerkiksi Italian poliisi syyllistyi Genovassa G8-maiden kokouksessa vuonna 2001.
Ulkosuhteiden alalla sääntöjen hyväksyminen lisäisi Euroopan unionin kansainvälistä uskottavuutta. Ihmisoikeuksien sekä demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden kunnioittaminen kolmansissa maissa on oleellinen tekijä EU:n rakentamien ulkosuhteiden ja sen tekemien kansainvälisten sopimusten kannalta. 
Busuttil (PPE-DE ).
   – Viime viikonloppuna Maltan edustalta merestä nostettiin kahdella eri kerralla kaksi ruumista. Ensimmäisessä tapauksessa meri huuhtoi ruumiin rantaan. Toinen ruumis löydettiin eilen muutaman mailin päästä Maltan rannikosta, josta armeija toi sen maihin. On melko varmaa, että molemmat kuolleista olivat ihmiskaupan uhreja – vakavan ja häikäilemättömän rikoksen, joka vaikeuttaa entisestään laittoman maahanmuuton murhenäytelmää Välimerellä. Niinpä onkin täysin asianmukaista järjestää tänään tällainen keskustelu, jossa pohdimme, mitä konkreettisia toimia Eurooppa toteuttaa ongelman ratkaisemiseksi. Vuoteen 2010 ulottuva kunnianhimoinen Haagin ohjelma ohjaa meitä nyt todella kohti poliittisia turvapaikkoja ja maahanmuuttoa koskevaa yhteistä toimintalinjaa.
Siksi haluan kiittää Euroopan komissiota sen ehdotuksesta, joka liittyy erityisesti "rasituksen jakamisena" tunnettuun ongelmaan. Erityisesti komission ehdotus väliaikaisen rahaston perustamisesta on konkreettinen askel oikeaan suuntaan tämän velvoitteen institutionalisoinnin kannalta, koska silloin maahanmuuton ongelmista aiheutuva rasitus jaetaan yhteisvastuullisesti, eikä ainoastaan niiden kesken, joita kyseinen ilmiö suoraan koskettaa. On sääli, ettei Euroopan operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto ole vielä aloittanut toimintaansa, vaikka yhteisten toimien käynnistämistä tällä alalla kaivattaisiin kipeästi. Olen komission kanssa samaa mieltä myös siitä, että näillä toimilla on huomattava vaikutus määrärahojen jakamiseen, varsinkin uusia rahoitusnäkymiä silmällä pitäen. Toisaalta minulla on omat epäilykseni siitä, kuinka paljon meidän kannattaa jatkossa keskustella toimivallan laajentamisesta edes yhteispäätösmenettelyllä ratkaistavissa laillisen maahanmuuton alaan kuuluvissa kysymyksissä, kun laittomankin maahanmuuton alalla on vielä paljon tehtävää varsinkin niissä maissa, joihin laittoman maahanmuuton ongelmat ja rasitukset suoraan kohdistuvat. Meidän on osoitettava, että Eurooppa kykenee vastaamaan tehokkaasti edessään häämöttävään haasteeseen. Kiitos. 
Esteves (PPE-DE ).
   – Unionissa laki ja järjestys perustuvat yleismaailmalliseen arvojärjestelmään, joka on vahvistettu perusoikeuskirjassa ja tulevassa perustuslaissa. Näin ollen jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten muodostama EU:n toimivaltajärjestelmä ei ole moraalisesti puolueeton.
Ihmisarvoa koskevien olennaisten kysymysten päätöksenteolle asettamat haasteet tulevat selvimmin esiin vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella. Turvapaikka- ja maahanmuuttokysymykset, rikosoikeusjärjestelmä ja vapauden ja turvallisuuden välinen tasapaino edellyttävät yksimielisyyttä oikeusasioissa, sekä useimmiten lainsäädännön yhdenmukaistamista.
Tässä yhteydessä haluan kiinnittää neuvoston ja komission huomion kiireellisiin kysymyksiin. Miten puutumme esimerkiksi laittomaan maahanmuuttoon? Hyväksyykö parlamentti sen, että tarvitsemme kiireesti yhteisiä toimia, vai annammeko kullekin jäsenvaltiolle vapauden päättää omista toimistaan, rikosoikeudelliset toimet mukaan luettuina? Miten neuvosto ja komissio aikovat käsitellä vankilauudistukseen liittyviä kysymyksiä? Onko tämäkin niiden mielestä kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle kuuluva kysymys, vai tarvitaanko tällä alalla kiireesti koko rikosoikeusjärjestelmän kattavia yhteisiä toimia, toisin sanoen sellaisia toimia, jotka liittyvät myös vankeusrangaistuksen suorittamisvaiheeseen ja tuomioiden oikaisuun?
Eurooppa jää vajaaksi, jos se on ainoastaan pakonomainen turvallisuuteen perustuva alue. Eurooppa on kokonainen ainoastaan, jos siinä turvallisuuteen liittyvien näkökohtien lisäksi otetaan tehokkaasti huomioon myös oikeusalue. 
Frieden,
    Arvoisa puhemies, en todellakaan ole samaa mieltä joidenkin parlamentin jäsenten esittämistä näkemyksistä, joissa he yrittivät tehdä parlamentista vapautta puolustavan sankarin ja oikeus- ja sisäasiainministerien neuvoston jäsenistä turvallisuuden esitaistelijoita. Vakuutan teille, että yritämme kaikissa tekemissämme päätöksissä säilyttää tasapainon tämän politiikan alan kolmen tavoitteen – vapauden, turvallisuuden ja oikeuden – välillä. Olemme monta kertaa todenneet, että tavoitteenamme on näiden kolmen osatekijän samanaikainen kehittäminen. Tämä on meille erityisen tärkeää, ja siksi kumoan väitteen, jonka mukaan parlamentin on rajoitettava pyrkimystämme lisätä turvallisuutta, koska se tapahtuisi vapauden kustannuksella.
Se ei yksinkertaisesti pidä paikkaansa, ja kerron teille muutaman esimerkin valaistakseni, mitä tarkoitan. Kansalaisten tavoin tekin iloitsette sinä päivänä, jolloin murhaaja tai raiskaaja voidaan asettaa syytteeseen, koska hänen syyllisyytensä pystytään osoittamaan DNA-tietokantaan tallennettujen geneettisten sormenjälkien avulla. Nykyisin syyllinen voi siirtyä toiseen Euroopan unionin jäsenvaltioon välttääkseen rangaistuksen, koska DNA-tietokannat eivät ole yhteydessä toisiinsa, ja kun näin tapahtuu, parlamentti kysyy neuvostolta, miksi emme tehneet tilanteelle mitään.
Sama koskee rikosrekisterien liittämistä toisiinsa. Jos lasten seksuaalinen hyväksikäyttäjä siirtyy toiseen jäsenvaltioon, jossa viranomaiset eivät saa tietoa kyseisen henkilön taustasta, ihmisillä on täysi syy kysyä, miksi edelleen sallimme tällaista. Tarkastelemme parhaillaan, miten voimme parantaa eri rikosrekistereihin tallennettujen tietojen välistä yhteyttä.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän jälkeen meiltä kysyttiin oikeutetusti, miksi eurooppalainen pidätysmääräys ei edistynyt, vaikka lainsäädäntöehdotus oli ollut neuvoston käsiteltävänä jo jonkin aikaa. Sen jälkeen toimimme, mutta kun mitään dramaattista ei tapahdu, olemme jossain määrin taipuvaisia unohtamaan – kuten tekin toisinaan vaikutatte olevan – että rikosten ja terrorismin aktiivinen torjuminen edellyttää monien toimenpiteiden toteuttamista ja samalla tietenkin oikean tasapainon säilyttämistä vapauden, turvallisuuden ja oikeuden välillä. Tämä on yhteinen huolenaiheemme, joten meidän pitäisi todellakin unohtaa se harhaluulo, että parlamentti on täynnä vapaustaistelijoita, kun taas neuvosto aikoo kaventaa perusvapauksiamme. 
Toinen huomioni koskee tietojen säilyttämistä. Äskeinen toteamukseni perusperiaatteista koskee myös tietojen säilyttämistä. Olen silti äärimmäisen yllättynyt ja todella järkyttynyt joistakin täällä esitetyistä väitteistä, joissa tietojen säilyttämistä verrattiin kidutuskammioiden käyttöön.
Onko Euroopan parlamentti unohtanut, että annoimme –luullakseni kokonaista kolme vuotta sitten – tietojenkäsittelyä koskevan direktiivin, jonka nojalla jäsenvaltiot voivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti säilyttää televiestintätietoja rajoitetun ajan määrättyjä tarkoituksia varten. Direktiivi hyväksyttiin yhteispäätösmenettelyllä.
Tavoitteemme ei siis tänään ole puhelinkuuntelulla saatujen tietojen eli puhelinkeskustelujen sisällön säilyttäminen. Tarkoituksemme on tehostaa rikosten torjuntaa vahvistamalla parhaillaan käsittelemässämme tarkistuskelpoisessa säädöksessä periaate, jonka mukaan kansallisen tason toimet voidaan toteuttaa myös unionin tasolla samojen edellytysten mukaisesti. Pyydän kaikilta "eurooppamyönteisempää" suhtautumista rikosten torjutaan.
On selvää, että säilytettäville tiedoille, niiden säilytysajalle ja niiden käytölle tarvitaan selkeät edellytykset ja tavoitteet. Juuri nämä samat vaatimukset ovat jo voimassa monissa jäsenvaltioissa. Säilytettyjen tietojen avulla on selvitetty monia huumausaine- ja terrorismirikoksia jäsenvaltioissamme. Suhtautukaamme siis realistisesti tietojen säilyttämisen tarjoamiin mahdollisuuksiin.
Jos oikeusperusta – jota aiomme tarkastella, kuten aiemmin totesin – kuuluu ominaisuuksiensa puolesta osittain ensimmäiseen pilariin, neuvosto voi siinä tapauksessa luonnollisesti ilman pienintäkään hankaluutta keskustella asiasta parlamentin kanssa, ja keskustelen asiasta ilomielin uudemman kerran perusteellisesti kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa.
Olen vakaasti sitä mieltä ja vakuuttunut siitä, että tämä on hyödyllinen keino rikollisuuden torjunnassa, ja toivon meidän löytävän oikeanlaisen mekanismin. Kuten jo totesin, meidän onkin tästä syystä aivan ilmeisesti keskusteltava oikeusperustasta, eikä se ole minusta ongelmallista. Ne, jotka väittivät päinvastaista jokin aika sitten, ovat erehtyneet. Haluan kyllä keskustella oikeusperustasta, mutta totesin myös, ettei meidän pidä tuhlata aikaa loputtomiin keskusteluihin, koska rikolliset viis veisaavat oikeusperustasta ja haluavat ainoastaan hyötyä kansallisten järjestelmien hajanaisuudesta ja selkeästi säänneltyjen mekanismien puuttumisesta.
Siksi neuvosto analysoi komission oikeudellisen lausunnon ja komission uuden ehdotuksen, jos sellainen esitetään. Itse asiassa ne neljä jäsenvaltiota, jotka esittivät parhaillaan neuvoston käsiteltävänä olevan ehdotuksen, haluavat vain säilyttää kansalliset säädöksensä, ja pyytävät asian ratkaisemista unionin tasolla, mikä on neuvoston mielestä täysin normaalia.
Kolmas huomioni koskee ulkoista ulottuvuutta. Pitää paikkansa, etten maininnut maahanmuuton ulkoista ulottuvuutta, mutta mielestäni olin jo sanonut aiheesta enemmän kuin tarpeeksi; tarkemmin sanoen tarkoitukseni oli antaa teille selvitys siitä, miten oikeusalueen muodostaminen viime vuonna edistyi. Olisin voinut puhua hyvin pitkään toimintatavoistamme ja työstämme kuluvan vuoden aikana. Mielestäni oikeus- ja sisäasioiden alan yhteisten toimien ulkoinen ulottuvuus on äärimmäisen tärkeä sekä maahanmuuttoon että rikosten torjuntaan liittyvissä kysymyksissä. Mielestäni on oleellista ottaa Välimeren ja Balkanin alueen tilanteessa huomioon oikeus- ja sisäasioiden alan toimien ulkoinen ulottuvuus, koska se vaikuttaa suoraan jäsenvaltioidemme sisäpolitiikkaan, ja puhunkin jälleen kerran aidosti yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan puolesta.
Kuten vuonna 2004 saavutetusta edistyksestä aiemmin totesin, nämä ovat valitettavasti vain vähimmäissäännöt, mutta on hyvä, että ne on todellakin laadittu. Tarvitsemme perustuslakisopimuksen kehittääksemme aidosti yhteistä turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikkaa, ja ulkoisen ulottuvuuden on todellakin oltava etusijalla. Olen usein todennut, että ulkoisen ja sisäisen turvallisuuden välinen raja on hävinnyt, koska niiden kaikki osatekijät vaikuttavat toisiinsa; tämä koskee sekä rikollisuutta että maahanmuuttoa. Näitä kahta erillistä politiikan alaa käsittelee sama neuvoston kokoonpano.
Käsittelen lopuksi avoimuutta ja parlamentin kuulemista. Olen hämmästynyt kuullessani joidenkin teistä puoltavan uuden perustuslakisopimuksen ennenaikaista voimaantuloa. Olen vakaasti sitä mieltä, että neuvosto kuulee parlamenttia niissä kysymyksissä, joissa se on perustamissopimuksen määräysten mukaista. Neuvosto päättää asioista yhdessä parlamentin kanssa silloin, kun nykyisessä perustamissopimuksessa niin määrätään. Jos uusi perustamissopimus tulee voimaan huomenna, noudatamme sen määräyksiä. Kannatan näitä uusia määräyksiä; mielestäni olen todennut sen selvästi.
Tässä vaiheessa parlamentille annetaan täydellinen selvitys neuvoston toiminnasta. Päinvastoin kuin jotkut teistä kuvittelevat, emme käytä parlamentin kohdalla juustohöylätaktiikkaa. Tiedotamme parlamentille kaikista päätöksistämme, ja pidämme sen ajan tasalla kaikilla poliittisen ohjelman aloilla. Olemme menetelleet näin laatiessamme viisumien ja oleskelulupien biometrisia tietoja ja viisumitietojärjestelmää (VIS) koskevia päätelmiä, ja teemme niin jatkossakin.
Emme myöskään käytä juustohöylämenetelmää tavoitteisiimme, koska ne on vahvistettu selvästi. Ne vahvistetaan vielä selvemmin heti kun saamme valmiiksi toimintasuunnitelman, jonka avulla Haagin ohjelma voidaan saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Siksi tarvitsemme Haagin ohjelman. Pyysimme komissiota työskentelemään ripeästi, koska haluan meidän hyväksyvän Haagin ohjelmaan pohjautuvan toimintasuunnitelman kesäkuussa Luxemburgin puheenjohtajakaudella. Näin saamme tietää tarkasti tavoittelemamme päämäärät, vaikka saatammekin joutua mukauttamaan toimintasuunnitelmaa perustuslain tultua voimaan.
Viimeinen huomioni liittyy seikkaan, jonka unohdin aiemmin mainita, nimittäin rasismiin. Luullakseni jäsen Roure esitti olennaisen kysymyksen. Puheenjohtajavaltio Luxemburg kiinnittää todellakin tähän direktiiviin erittäin suurta huomiota. Olen tehnyt parhaani edistääkseni sitä ja saadakseni sen takaisin neuvoston asialistalle, mutta muiden tänään käsittelemieni kysymysten tavoin tässäkin on löydettävä tasapaino toisinaan ristiriitaisten etunäkökohtien välille.
Kun vaadin Euroopalle yhteisiä arvoja ja rasismin ehdotonta tuomitsemista, jotkut vastaavat tähän syyttämällä neuvostoa sananvapauden tukahduttamisesta. Tämä on eri tyyppinen väite kuin ne, joita on esitetty muista aiemmin käsittelemistäni aloista, mutta tasapaino on kuitenkin löydettävä. 
En lisännyt tätä luonnosta tämänviikkoisen oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksen esityslistalle siksi, että muutamat varsinkin uusista jäsenvaltioista totesivat haluavansa tarkastella perusteellisesti luonnosta, jota vanhat jäsenvaltiot käsittelivät jo ennen laajentumista. Vakuutan kuitenkin parlamentille, että vakaa aikomukseni on esitellä tämä luonnos neuvostolle kesäkuussa, koska toivon – kaikillahan meillä voi olla omat toiveemme ja toivomuksemme –puheenjohtajavaltio Luxemburgin hyväksyvän sen. Unionin 25 jäsenvaltion on tietenkin päästävä yksimielisyyteen sanamuodosta; mikäli siihen tehdään huomattavia muutoksia, on päivänselvää, että Euroopan parlamenttia kuullaan uudelleen, mutta toivon meidän edistyvän tämän minulle erityisen tärkeän säädöksen antamisessa. 
Frattini,
   . – Arvoisa puhemies, lisään tähän vain kolme seikkaa. Ensinnäkin monet parlamentin jäsenet toivat esiin olennaisen kysymyksen, jota käsittelin jo aiemmassa puheenvuorossani. On selvää, että niitä kolmea keskeistä tekijää, jotka ovat unionin toiminnan perusta kolmella merkittävällä alalla – vapaudessa, jota on sen turvaamisen lisäksi myös edistettävä, oikeudessa ja turvallisuudessa – on kehitettävä samanaikaisesti.
Vieläkin täsmällisemmin sanottuna riittävän turvallisuuden varmistamiseen ei riitä ainoastaan perusluonteisten ihmisoikeuksien turvaaminen, vaan myös eurooppalaista oikeusaluetta on todella kehitettävä. Toiset esittävät selkeitä vaatimuksia tiettyjen perusperiaatteiden yhdenmukaistamisesta tai yhdistämispyrkimyksistä – käsittelemme rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettavia oikeuksia muutaman minuutin kuluttua – ja kannatan suuresti näitä yhdenmukaistamistoimia, mutta toiset luonnollisesti ovat sitä mieltä, että on otettava huomioon merkittävät erot oikeusjärjestelmiemme perinteissä, historiassa ja kulttuurissa.
On siis selvää, että komission on otettava tämäkin huomioon. Työskentelemme todellakin aina lujasti kehittääksemme näitä kolmea huomattavaa alaa rinnakkain tasapainoisella tavalla.
Varsinkin perusoikeuksien käsittelyn yhteydessä on esitetty kysymyksiä komission puheenjohtajan Barroson parlamentille ilmoittaman komission jäsenten ryhmän toiminnasta. Työryhmä perustettiin tietenkin viime joulukuussa. Se on kokoontunut monta kertaa puheenjohtaja Barroson johdolla. Itse toimin ryhmän varapuheenjohtajana ja koordinoin tarvittavia aloitteita yhdessä muiden kollegoiden kanssa. Olemme laatineet etenemissuunnitelman eli joukon toimia ja periaatteita, joita käsittelemme – joitakin niistä parhaillaan. Mainitsin aiemmin lasten suojelun; tämä on yksi niistä aiheista, joihin olemme keskittyneet ensimmäisten viikkojen aikana ja keskitymme vastaisuudessakin.
Käsittelemme monia muitakin aiheita, ja jos parlamentti haluaa kuulla minun kertovan komissiossa siitä, miten komission jäsenten työryhmä on edistynyt toimissaan, olen valmis tekemään sen.
Mainitsimme rasismin ja antisemitismin aiheina, joiden on säilyttävä unionin esityslistalla. Neuvoston puheenjohtajan tavoin minäkin toivon, ettei Eurooppa antaisi sellaista vaikutelmaa, että se ei heikkoutensa vuoksi pysty kesäkuuhun mennessä sopimaan – vaikkakaan ei helposti – aiheesta, jota oikeus- ja sisäasioiden ministerineuvosto on käsitellyt runsaat kolme vuotta. Tämän toiveen lisäksi vetoan tietenkin myös sen puolesta, että tästä asiakirjasta päästäisiin vihdoin yksimielisyyteen ja saataisiin aikaan toissijaisuusperiaatteen mukaiset yhteiset puitteet. En halua joutua kertomaan Euroopan kansalaisille, että emme kolmen vuoden keskustelujen jälkeen ole onnistuneet asianmukaisesti vahvistamaan perusperiaatetta, jonka mukaan rasismia ei sallita Euroopassa. Tämä on toinen seikka, jota komission jäsenten ryhmä on käsitellyt ja käsittelee edelleen.
Henkilötietojen suojasta on puhuttu paljon. Kenelläkään ei ole halua muodostaa eurooppalaista isoveljeä, jolta mikään ei jää huomaamatta ja joka rekisteröi kaiken; komissiolla ei luonnollisesti ole pienintäkään aikomusta tehdä mitään tällaista. Suunnittelemme tasapuolista aloitetta, jossa otetaan ennen kaikkea huomioon tiettyjen vakavien rajat ylittävien rikosten – tietenkin terrorismin, mutta myös ihmiskaupan ja pedofilian – tutkimista koskevat erityisvaatimukset ja joka annetaan erikseen määriteltyjen viranomaisten käyttöön riittävän pitkäksi ajaksi. Emme siis perusta mitään pysyvää tietokantaa, jota kukaan meistä ei pidä Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisena.
Komissio esittää oman ehdotuksensa, koska neuvoston ehdottama oikeusperusta on mielestämme kyseenalainen. Olen jo todennut useaan otteeseen ja totean uudestaan, että muutaman viikon kuluttua ehdotuksemme on valmis neuvoston käsiteltäväksi. Otamme huomioon parlamentin tästä aiheesta esittämät arviot, kuten otimme huomioon – meidän on aina muistettava tämä – tietosuojaviranomaisten arviot. Näillä viranomaisilla on kiistatta asiantuntemusta myös teknisissä kysymyksissä, ja he ovat usein arvioineet komission ehdotuksia kriittisesti.
Otamme varmasti heidän arvionsa huomioon vastaisuudessakin, mutta jos heidän arvionsa ehdotuksesta on myönteinen, meillä on vahvat perusteet puolellamme siinä mielessä, että ehdotuksessa kunnioitetaan tietosuojaa koskevaa perusoikeutta.
Viimeiseksi käsittelen turvapaikka-asioita ja unionin turvapaikkapolitiikkaa. Tässäkin asiassa meidän pitäisi toimia ja toimimmekin tasapuolisesti: menettelyjä koskevat vähimmäisoikeudet ovat oleellisia, ja ne ovat ensimmäinen vaihe. Tavoitteemme on perustaa tulevaisuudessa – toivottavasti pian – pakolaisaseman tunnustamista tai peruuttamista koskeva eurooppalainen järjestelmä, jossa kaikille taataan yhdenvertainen kohtelu, joka on korkealaatuinen eikä rajoitu pelkkiin yhteisiin vaatimuksiin, kuten joku ehdotti.
Mielestämme unionin toiminnan tasapaino ei saa horjua siten, että käsitellään ainoastaan turvapaikanhakijoiden maasta käännyttämistä, eikä lainkaan heidän vastaanottoaan tai kotouttamistaan. Molemmat seikat ovat oleellisia: tarkoituksenmukaiset ennaltaehkäisevät toimet ja torjuntatoimet ovat mahdottomia, ellemme ole halukkaita kotouttamaan Eurooppaan laillisesti saapuvia henkilöitä.
Emme todellakaan auta niitä, jotka haluavat tehdä rehellistä työtä, ellemme suhtaudu selkeästi, päättäväisesti ja tiukasti ihmiskauppiaisiin. Nämä toimintatavat ovat saman kolikon kaksi puolta, ja ne muodostavat unionin toiminnan suuntaviivat ainakin komission mielestä. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan toukokuun istuntojaksolla. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana keskustelu Buitenwegin laatimasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettavista oikeuksista.
Komission varapuheenjohtajalla Frattinilla on jälleen puheenvuoro. 
Frattini,
    Arvoisa puhemies, ensinnäkin suhtaudun myönteisesti parlamentin tälle tärkeälle ehdotukselle antamaan tukeen. Ehdotuksessamme on kaksi pääkohtaa. Ensimmäisen tavoitteena on asettaa yhteiset vähimmäisvaatimukset eräille rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettaville oikeuksille. Tarkoitus ei ole toistaa Euroopan ihmisoikeussopimuksen sisältöä vaan edistää sen johdonmukaista noudattamista. Tässä ensimmäisessä vaiheessa yhteisiä vähimmäisvaatimuksia ehdotetaan noudatettaviksi seuraavilla osa-alueilla: oikeus oikeudelliseen neuvontaan sekä ennen oikeudenkäyntiä että sen aikana, oikeus maksuttomaan tulkkaukseen ja kääntämiseen, asianmukaisen huomion osoittaminen henkilöille, jotka eivät kykene ymmärtämään tai seuraamaan rikosoikeudellista menettelyä, rikoksesta epäiltyjen ulkomaalaisten oikeus olla yhteydessä konsuliviranomaisiin ja oikeuksia koskeva kirjallinen ilmoitus, jolla epäillylle annetaan kirjallisesti tietoa oikeuksistaan.
Näitä viittä oikeutta koskevat ehdotukset päätettiin laatia ensimmäiseksi siksi, että nämä oikeudet ovat erityisen tärkeitä vastavuoroisen tunnustamisen kannalta. Tarkoitus ei ole väittää, että nämä viisi oikeutta ovat tärkeämpiä kuin muut vaan että niillä on välitöntä merkitystä vastavuoroisen tunnustamisen kannalta. Tässä puitepäätöksessä pyritään parantamaan oikeudenkäyntien oikeudenmukaisuutta yleisesti, minkä lisäksi sen täytäntöönpano varmistaisi kohtuullisen oikeusturvan erityisesti ulkomaalaisille epäillyille ja syytetyille.
Vastavuoroinen tunnustaminen voi toimia ainoastaan luottamuksen ilmapiirin vallitessa. Tämä ehdotus puitepäätökseksi vahvistaa jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta toistensa rikosoikeudellisiin järjestelmiin. Sen lisäksi, että luotetaan toisen osapuolen sääntöihin, on voitava luottaa myös siihen, että sääntöjä sovelletaan oikein. Sen vuoksi ehdotetaan seurantajärjestelmän perustamista. 
Buitenweg (Verts/ALE ),
   .  Arvoisa puhemies, olen hyvin ylpeä siitä, että keskustelemme tänään viimeinkin tästä mietinnöstä. Siinä käsitellään rikosoikeuslainsäädäntöä koskevia vähimmäisvaatimuksia, joita on noudatettava koko Euroopan unionin alueella. Ryhmäni äänesti eurooppalaista pidätysmääräystä vastaan vuonna 2001. Yksi syy tähän oli, ettei ollut laadittu epäiltyjen oikeuksia koskevaa säännöstä, vaikka epäiltyjä voitiin uuden asetuksen ansioista siirtää toisiin EU:n jäsenvaltioihin paljon helpommin. Tässä nykyisessä tilanteessa meillä on mahdollisuus lopettaa tuolloin käyty poliittinen väittely, koska olemme joka tapauksessa samaa mieltä siitä, että rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettavat epäiltyjen oikeudet ovat tarpeellinen lisä eurooppalaiseen pidätysmääräykseen. Monet parlamentin jäsenet ovat tutkineet asiaa hyvin tarkkaan, ja kiitän jäsen Costaa hänen ehdotuksistaan. Haluan myös kiittää muita parlamentin jäseniä hyvästä yhteistyöstä.
Totean lisäksi työtäni helpottaneen, että komissio on tehnyt erinomaista työtä. Se yhdisti monia ideoita, neuvotteli eräiden henkilöiden kanssa ja esitteli tulokset vihreässä kirjassa, josta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan edellinen puheenjohtaja Mollar laati myönteisen mietinnön. Olen ottanut hänen huomionsa mietintöni pohjaksi.
Koska rikolliset eivät noudata kansallisia rajoja, heidän jäljittämisessäänkin on ylitettävä ne. Näin tehtäessä on kuitenkin ymmärrettävä, että oikeusvaltioperiaatetta valvotaan koko Euroopan unionin alueella. Tämä mietintö ei koske ainoastaan epäiltyjen oikeuksia vaan myös rikollisuuden tehokasta torjuntaa. Nimittäin jos jäsenvaltiot eivät luota toisiinsa, ne eivät halua epäröimättä luovuttaa omia kansalaisiaan toisille. Tästä ovat esimerkkinä Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja Alankomaista kotoisin olevat lentokoneiden tarkkailijat, jotka, kuten muistatte, pidätettiin Kreikassa joitakin vuosia sitten. Alankomaiden ja Yhdistyneen kuningaskunnan poliitikkojen ja kansalaisten keskuudessa virinneestä protestiaallosta huolimatta samat poliitikot hyväksyivät saman joulukuun aikana eurooppalaisen pidätysmääräyksen, jonka seurauksena oli siitä lähtien velvollisuus luovuttaa kaikki lentokoneiden tarkkailijat Kreikkaan. Kysymys kuuluu kuitenkin, tehdäänkö niin todella, jos asiaa vastustetaan näin paljon. Sen vuoksi rikollisuuden tehokkaaksi torjumiseksi tarvitaan mielestäni jäsenvaltioiden välistä todellista luottamusta, ja luottamus edellyttää selkeitä sopimuksia epäiltyjen oikeuksista.
Kuten komission jäsen jo totesi, on tarpeetonta sanoa, että monia oikeuksia säännellään jo Euroopan ihmisoikeussopimuksella, mutta niitä pidetään oikeusperiaatteina ja niille on annettava näkyvyyttä eri jäsenvaltioissa. Komission ehdotus on paljon tarkemmin kohdennettu. Tämän lisäksi oikeuksista tulee näkyvämmät ja helpommat panna täytäntöön. Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen työ helpottuu, mikä on tervetullut lisäetu. Kuten komission jäsen jo totesi, komission ehdotuksella myönnetään todellakin lisää oikeuksia: epäillyllä on oikeus oikeudelliseen neuvontaan koko rikosoikeudellisen menettelyn ajan, oikeus tulkkiin ja kääntäjään. Viranomaisilla on velvollisuus kertoa epäillyille heidän oikeuksistaan. Kannatan komission ehdotuksen laajuutta, mutta on selvää, että tämä on ensimmäinen askel ja että lisää puitepäätöksiä tarvitaan, esimerkiksi todistusaineiston saatavuudesta, takuista ja kuulustelumenetelmistä. Toivon, että komission jäsen kiirehtii asioiden etenemistä tässä yhteydessä.
Olen tyytyväinen myös siihen, että kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta on todennut komission ehdotuksessa olevan monia kohtia, jotka on muotoiltava tarkemmin. Esitetyn mukaisesti vaaditaan, että kenenkään ei pitäisi olla vailla oikeudellista neuvontaa pitempään kuin 24 tuntia kiinniottamisesta ja että epäillyllä pitäisi olla oikeus oikeudelliseen neuvontaan aina ennen kuulusteluja sekä että perustettaisiin riippumaton elin, johon asiakkaat voisivat valittaa lakimiehistään. Tämän lisäksi on tärkeää, ettei ainoastaan hallituksia vaan myös lakimiehet ja asiaankuuluvat järjestöt velvoitettaisiin valvomaan puitepäätöksen noudattamista ja että heidän kertomuksensa julkaistaisiin säännöllisesti, koska ainoastaan avoimuus todella tukee luottamuksen syntymistä.
Puhun vielä lopuksi johdanto-osan 8 perustelukappaleesta, koska tiedän, että se on ratkaisevan tärkeä kohta monille parlamentin jäsenille. Muutamat jäsenvaltiot ilmeisesti haluavat säilyttää mahdollisuuden jättää soveltamatta näitä epäiltyjen perusoikeuksia kansalaisiin, joita epäillään vakavista ja monitahoisista rikollisuuden muodoista, erityisesti terrorismista. Tämä huolestuttaa minua, erityisesti Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsenenä. Esittelijänä toivoisin kompromissin aikaansaamista, mutta henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että jäsenvaltiot ovat paljon haluttomampia luovuttamaan kansalaisia muihin jäsenvaltioihin, mikäli ne pelkäävät, että vähimmäisoikeuksia ja vähimmäisvaatimuksia ei kunnioiteta. Lisään vielä, että vähimmäisvaatimusten soveltaminen lähtökohtaisesti kaikkiin on myös periaatekysymys. Kun johtava kristillisdemokraatti, jäsen Mollar oli asian esittelijänä, hän ei koskaan, missään olosuhteissa suostunut vähimmäisvaatimuksiin tehtäväksi ehdotettuihin poikkeuksiin. Tällä hetkellä kiistellään siitä, pitäisikö mietintöä hyväksyä ollenkaan, mikäli poikkeus ei ole tarpeeksi laaja. Toivon meidän kuitenkin kohtaavan puolitiessä huomisen äänestyksessä, koska olen vakuuttunut siitä, että kansalaisten oikeudet ansaitsevat koko parlamentin tuen. 
Eurlings,
   . Arvoisa puhemies, ehdotus puitepäätökseksi on seurausta rikoksista epäiltyjen etujen turvaamisesta rikosoikeudenkäynneissä Euroopan unionin alueella vuonna 2003 annetusta vihreästä kirjasta. Kuten komission jäsen totesi hetki sitten, komissio pyrkii ehdotuksellaan poistamaan kaikki mahdolliset epäiltyjä koskevien menettelyllisten oikeusturvatakeiden eroavaisuudet jäsenvaltioissa. Ei ole epäilystäkään siitä, etteikö tällä ehdotuksella olisi monia etuja, joista esittelen lyhyesti muutamia.
Kuten esittelijä Buitenweg jo mainitsi, vähimmäisvaatimusten kodifioinnin ansiosta tämä puitepäätös voi kieltämättä vaikuttaa ja vaikuttaakin hyödyllisellä tavalla oikeusturvan tasoon Euroopan unionissa. Puitepäätöksellä voi lisäksi kieltämättä olla positiivisia vaikutuksia molemminpuoliseen luottamukseen toisten rikosoikeudellisiin järjestelmiin, mikä on entistä tärkeämpää laajentuneessa Euroopan unionissa. Puitepäätös on myös kapea-alaisempi ja siten myös realistisempi kuin vihreä kirja, ja on hyvä, että puitepäätöksellä kerrankin ilmaistaan rikosoikeuslainsäädännön suojeleva tehtävä.
On kuitenkin vielä toissijaisuusperiaatteeseen liittyviä avoimia kysymyksiä, mikä herättää todellakin epäilyjä. EU:n perustamissopimuksessa ei ole täsmällistä oikeusperustaa rikosoikeudellisille menettelyille, vaikka siinä on oikeusperusta rikosoikeuslainsäädännön yhdenmukaistamiselle. Tämän lisäksi kyseiseen ehdotukseen sisältyy perusvaatimuksia, jotka sisältyvät jo Euroopan ihmisoikeussopimukseen.
Tästä näkökulmasta Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä suhtautuu positiivisesti mutta ei hyväuskoisesti, siis sekä positiivisesti että kriittisesti, tähän ehdotukseen. Toteamme, että selvistä eduistaan huolimatta tällä ehdotuksella lisätään byrokratiaa huomattavasti. Kotimaassani Alankomaissa tehtyjen laskelmien mukaan komission ehdotus maksaa ainakin noin 40 miljoonaa euroa vuodessa kääntämiseen, kuva-aineiston varastointiin ja uuden järjestelmän arviointiin liittyvien kulujen johdosta. Komissio on äänestänyt monien muiden asioiden lisäämisen puolesta, joten pienen kotimaani ja myös muiden jäsenvaltioiden maksettavaksi tuleva summa nousee vielä lisää. Tästä huolimatta totean ryhmäni puolesta, että edut ovat lisäkuluja merkittävämpiä, koska epäiltyjä on suojeltava tehokkaasti riippumatta siitä, missä he ovat. Komissio on kuitenkin tehnyt hyvin selväksi, että tämän laaja-alaisen ehdotuksen ei pitäisi vaikuttaa eri jäsenvaltioissa terrorismin torjumiseksi laadittuun lainsäädäntöön. Sen vuoksi emme voi hyväksyä jäsen Buitenwegin muutosehdotusta tämän poistamiseksi. Hän toi jälkeenpäin käsittelyyn ensimmäisen kompromissin, tarkistuksen 4 muodossa: "Jäsenvaltiot voivat mukauttaa tässä puitepäätöksessä vahvistettuja säännöksiä niiden olennaista sisältöä sekä Euroopan ihmisoikeussopimusta ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaa kunnioittaen…". Joka tapauksessa monien jäsenvaltioiden, kuten Espanjan, Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan, nykyiset terrorismin torjuntaan tarkoitetut järjestelmät joutuvat vaikeuksiin.
Sen vuoksi lopetan puheenvuoroni kertomalla kestävästä kompromissista, jonka teimme esittelijän kanssa tarkistuksessa 51. Siinä viitataan Euroopan ihmisoikeussopimuksessa mainittuihin oikeuksiin, ja olen siihen tyytyväinen. Vetoan kaikkiin parlamentin jäseniin, jotta he tukisivat kyseistä tarkistusta mieluummin kuin tarkistusta 4 laajan tuen varmistamiseksi mietinnölle, koska en ajattele ainoastaan tarvetta saada mietinnölle laaja kannatus vaan myös sosialisteja, Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan sosialistisia hallituksia. Älkää saattako omia jäsenvaltioitanne vaikeuksiin. Jos tarkistus 51 menee läpi äänestyksessä mutta tarkistus 4 ei, PPE-DE-ryhmän enemmistö kannattaa Buitenwegin mietintöä. Jos näin ei tapahdu, mietinnöllä mielestämme valitettavasti vaarannetaan kansallinen terrorismin torjunta tällä hetkellä, missä tapauksessa meidän on pidättäydyttävä kannattamasta mietintöä. 
Roure,
   Arvoisa puhemies, ensin haluan kiittää esittelijää erinomaisesta mietinnöstä, jolle annan täyden tukeni. Meidän olisi itse asiassa pitänyt yhdenmukaistaa oikeudellisissa menettelyissä noudatettavat vähimmäisoikeudet samanaikaisesti eurooppalaisen pidätysmääräyksen laatimisen kanssa.
Hyväksymällä kyseisen mietinnön varmistamme, että kehitettäessä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta toteutetaan rikollisuuden vastaisia toimia mutta myös vahvistetaan oikeuksia. Euroopan oikeudellisten järjestelmien huomattavasta lähentymisestä huolimatta eroja on edelleen. Sen vuoksi on välttämätöntä laatia yhteiset säännöt, joilla varmistetaan jokaisen oikeus oikeudelliseen neuvontaan ja oikeus tulkkaukseen samoin kuin oikeusturva ja erityisesti heikoimmassa asemassa olevien oikeusturva.
Todellisen eurooppalaisen turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittäminen tapahtuu ennen kaikkea edistämällä Euroopan kansalaisten perusoikeuksia. Osoitamme tahtomme puolustaa tätä poliittista näkemystä vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvasta alueesta tukemalla komission ehdotusta, jolla varmistetaan rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettavat vähimmäisoikeudet. Haluamme myös taata oikeuden oikeudelliseen neuvontaan 24 tunnin kuluessa kiinniottamisesta ja epäiltyjen oikeuden saada täydellinen tieto heitä vastaan nostetuista syytteistä sekä oikeuksistaan kirjallisella ilmoituksella, joka on laadittu epäillyn ymmärtämällä kielellä. Meidän on myös varmistettava tulkkauksen pätevyys, minkä vuoksi ehdotamme tulkkien kirjaamista kansalliseen tulkkiluetteloon.
Vaikka terrorismirikoksiin, raakoihin rikoksiin, on kiinnitettävä erityistä huomiota, terrorismin torjuntaa ei kuitenkaan selkeästi yhdistetä perusoikeuksien turvaamiseen demokratioissamme. Vaikka voi olla tarpeellista laatia erityisiä, terroritekojen tutkintaan liittyviä epäiltyjä koskevia säännöksiä, jokaisen yksilön oikeuksia on silti kunnioitettava. Aidon eurooppalaisen oikeuteen perustuvan alueen perustaminen on ensiarvoisen tärkeää. Oikeudellisen yhteistyön ja vastavuoroisen tunnustamisen parantaminen tapahtuu oikeuksien ja oikeudellisten menettelyjen yhdenmukaistamisen kautta. 
Alvaro,
    Arvoisa puhemies, koska monia hyviä asioita on jo sanottu, minun ei ole välttämätöntä puhua kaikesta. ALDE-ryhmä kannattaa jäsen Buitenwegin mietintöä ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi rikosoikeudellisesta yhteistyöstä. Menettelylliset oikeusturvatakeet ovat välttämätön lisä alalla, jolla jäsenvaltioiden oikeus- ja lainvalvontaviranomaiset tekevät yhä tiiviimpää yhteistyötä.
Vaikka päätösten vastavuoroinen tunnustaminen edellyttää jäsenvaltioiden välistä luottamusta, on mielestämme yhtä tärkeää, että kussakin valtiossa epäillyillä on samat oikeudet. Myönnän, että parlamentin uutena jäsenenä oli huolestuttavaa kuulla, etteivät asiat ennen olleet Euroopan unionissa näin. Epäillyille varmistetaan kuitenkin nyt tyydyttävästi säädöksin samat oikeudet koko Euroopan unionin alueella, joten olen erittäin tyytyväinen siihen, että tämä puitepäätös on nyt käsittelyssä.
ALDE-ryhmällä oli joitakin ehdotusta koskevia ajatuksia. Ehdotimme ensinnäkin erikoistuneiden ja pätevien tulkkien luettelon ja tulkkipäivystyksen perustamista. Halusimme taata vammaisten oikeudet ja psykologisen avun. Toivoimme, että oikeuksia koskeva kirjallinen ilmoitus olisi myös vammaisten saatavilla ja että uhrien oikeudet otettaisiin mukaan ja että perustettaisiin itsenäinen, kokeneiden, riippumattomien ja riittävän hyvin palkattujen asianajajien elin. Olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että esittelijä on ottanut suurimman osan ehdotuksistamme mukaan.
Tämä on todella hyvä lopputulos, ja sen vuoksi kannatamme esittelijän alkuperäistä linjaa. Haluamme antaa epäillyille yhtäläiset oikeudet riippumatta siitä, mistä heitä epäillään. Pyrimme yhtäläiseen oikeusturvaan ja yhdenmukaistamiseen.
Olen tyytyväinen siihen, että enemmistö kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnasta kannatti muutosehdotuksiamme, joiden tarkoituksena oli antaa yhtäläiset oikeudet vammaisille, ja selvensi asianajajia sekä tulkkeja koskevia vaatimuksia.
Jäsen Buitenweg, ALDE-ryhmä tukee teitä ja mietintöänne. 
Kaufmann,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mitä tapahtuu henkilöille, joita ei syytetä rikoksesta kotimaassaan vaan toisessa EU:n jäsenvaltiossa? He kohtaavat väistämättä lukuisia ongelmia, eivätkä he voi välttää esteitä, koska oikeudellinen järjestelmä on erilainen kuin kotimaassa. Tämän lisäksi kyseisen valtion kieltä osaamattomat syytetyt ovat yksinkertaisesti eksyksissä. Koin itse erityisen elävästi tämänkaltaisen asian joitakin vuosia sitten. Se tapahtui Genovassa suurten G8-kokouksen vastaisten mielenosoitusten aikana. Lukemattomat nuoret ihmiset joutuivat ensin poliisin hakkaamiksi erittäin julmalla tavalla, minkä jälkeen he päätyivät italialaisiin vankiloihin avuttomina ja joissakin tapauksissa täysin vailla oikeuksia päiväkausiksi. Tuolla hetkellä kävi ilmi, että Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklaan sisältyvällä oikeudella oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin ei ole minkäänlaista voimaa. EU:n toiminta asiassa on viivästynyt. Mitä tapahtui tuolloin, ei saa koskaan enää tapahtua missään. Eurooppalaiseen pidätysmääräykseen sisältyvää luovuttamisvelvollisuutta on vihdoinkin tasapainotettava selvästi määritellyillä syytetyn oikeuksilla ja EU:n sisällä on laadittava yhteiset vähimmäisvaatimukset rikosoikeudellisissa menettelyissä noudatettaville oikeuksille. 
Myös minä kiitän esittelijää ja totean ryhmämme puolesta, että tuemme hänen mietintöään, johon sisältyy lukuisia tärkeitä, syytetyn oikeuksien varmistamisen kannalta ratkaisevia muutoksia. On sanomattakin selvää, että rikoksista syytettyjen henkilöiden on saatava tietoa tutulla kielellä. On yhtä lailla itsestään selvää, että tämän on tapahduttava kirjallisesti. Oikeus oikeusapuun on varmistettava samoin kuin oikeus tulkkauspalveluiden käyttöön. Mietinnössä esitetyt vaatimukset kaikkien asiakirjojen pakolliseksi kääntämiseksi ja syytetyn puolisolle ilmoittamiseksi ovat tietenkin asiana myös yhtä tärkeitä. Toivon, että enemmistö parlamentin jäsenistä kannattaa mietintöä huomenna.
Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, monien EU:n yhdenmukaistamisehdotusten lailla tämä mietintö antaa ensisilmäyksellä tietyn vakuuttavan vaikutelman. Vain hyväuskoisilta jäisi kuitenkin huomaamatta, että se on osa palapeliä, jolla kehitetään yhtenäistä EU:n rikosoikeudellista järjestelmää. Se johtaa lopulta kansallisten järjestelmiemme riippuvuuteen, eikä vähiten siinä tärkeässä asiassa, kuinka meidän olisi pystyttävä vapaasti torjumaan terrorismia. Kuten oikeudellisten asioiden valiokunta on todennut, ehdotusta olisi pidettävä paremmin lähtökohtana kuin lopputuloksena.
Jos tarkoituksena on vähimmäisoikeuksien takaaminen, väline siihen on jo olemassa: Euroopan ihmisoikeussopimuksella perustettu Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tässä kaupungissa. On kuitenkin selvää, että EU:n tavoite on ottaa vähitellen tämä tehtävä itselleen.
Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisena ja, todellakin, juristina minun on sanottava, että useiden Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisten ikävät kokemukset ulkomailla vahvistavat näkemystäni siitä, että meillä on vähän voitettavaa mutta paljon hävittävää laajassa rikosoikeudellisessa yhdentymisessä. Dinesh Sakarian pahennusta herättävä kohtelu Ruotsissa, Kreikassa noussut kohu lentokoneita tarkkailleista Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisista sekä Kevin Sweeneyn järkyttävä kohtelu Alankomaissa vakuuttavat Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset siitä, että heidän kannaltaan on paras säilyttää heidän yhteiseen oikeuteen perustuvan järjestelmänsä menetelmät ja turva mieluummin kuin koskaan joutua houkutukseen vaihtaa sitä puutteelliseen mannermaiseen malliin.
Jos tällaisia asioita voi tapahtua ja on tapahtunut maissa, joiden oletetaan noudattavan Euroopan ihmisoikeussopimusta, koordinoinnin siirtäminen Euroopan neuvostolta Euroopan komissiolle ei todellisuudessa vaikuta millään tavalla yksilön oikeuksien tehokkaaseen turvaamiseen. 
Kirkhope (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, on tietenkin toivottavaa asettaa joitakin vähimmäisvaatimuksia. Sitä en kyseenalaista. Olen varma, että uskomme kaikki oikeuteen: oikeuteen rikoksesta epäillyille ja oikeuteen edustamillemme ihmisille sekä rikoksesta epäiltyjen ihmisoikeuksiin mutta myös äänestäjiemme ihmisoikeuksiin. Emme saa kuitenkaan olla hyväuskoisia. Nämä ehdotukset ja joidenkin parlamentin jäsenten tapa tukea niitä antavat kaikille rikoksesta epäillyille samat menettelylliset oikeusturvatakeet. Terroristi ei kuitenkaan ole sama asia kuin esimerkiksi murtovaras, ja terroristia pitää käsitellä eri tavoin.
Meneillään on kansainvälinen kriisi, emmekä voi sallia minkään heikentää toimintaamme terrorismia ja sen harjoittajia vastaan. Kuten pitääkin, olemme vastuussa pääasiassa kotimaidemme viattomille miehille, naisille ja lapsille. Olemme vastuussa heidän oikeuksistaan: heidän oikeuksistaan nauttia elämästään ilman pelkoa näiden järkyttävien terroristien aiheuttamasta väkivallasta tai äkkikuolemasta.
Tämä ehdotus ei juuri auta meitä työssämme tai todellakaan auta niitä viattomia ihmisiä, erityisesti aikana, jolloin meidän pitäisi suunnata toimemme ensisijaisesti lainvalvontaviranomaisten auttamiseksi kotimaissamme sen sijaan, että teemme ne toimintakyvyttömiksi. Parlamentin vasemmisto ei tarjoa paljonkaan apua sitä tarvitseville, erityisesti meidän suojeluamme ja tukeamme tarvitseville. 
Fava (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ryhmämme suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen ja on sitä mieltä, että esittelijän ehdottamat tarkistukset on laadittu huolellisesti. Ne perustuvat itse asiassa menettelyllisten oikeusturvatakeiden perusperiaatteeseen. Menettelylliset oikeusturvatakeet on yhdenmukaistettava ja tarjottava kaikille Euroopan unionin alueella rikosoikeudellisissa menettelyissä syytetyiksi joutuville. Niihin liittyvä perusperiaate on, että jos toteutetaan Euroopan unionin laajuisia rikosoikeudellisia menettelyitä, myös kansalaisten oikeudet on turvattava yhtä laajasti. Se on tärkeä periaate, koska se lisää keskinäistä luottamusta moninaisiin oikeudellisiin järjestelmiin. Ilman luottamusta yhteistyö ei onnistu.
Kuten komission jäsen Frattini on todennut, nämä ovat vähimmäisoikeuksia mutta ratkaiseva tärkeitä oikeudellisissa menettelyissä noudatettavia oikeuksia: oikeudellisen neuvonnan saatavuus menettelyn kaikissa vaiheissa, kaikkien asiakirjojen kääntäminen, tulkkausapu ja niin edelleen. Jos näitä oikeuksia ei taattaisi, aiheutuisi epäoikeudenmukaisten tai yksipuolisten oikeudenkäyntien vaara. 
Seuraavaksi haluan ilmaista epäkohdan: poikkeukset tai eräiden kanssajäsenteni vaatima jäsenvaltioiden mahdollisuus olla soveltamatta näitä takeita erityisen vakaviin rikollisuuden muotoihin, kuten terrorismiin. 
Ryhmämme vastustaa tällaista ratkaisua. Johdanto-osan 8 perustelukappaleen tarkistuksessa 4 saavutetulla kompromissilla myönnetään tarve asettaa oikeudellinen ja eettinen raja, jota jäsenvaltiot eivät saa koskaan ylittää, edes terrorismin torjumiseksi. Kyseessä on ihmisoikeusasia, joka liittyy Euroopan ihmisoikeussopimukseen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjaan.
Sen vuoksi en pidä kovin jalona erään kanssajäsenen esittämää väitettä, että uudistus aiheuttaisi korkeita kuluja. Se on kohtuuton huoli osittain siksi, että on hyvin vaikea laskea ihmisoikeuksien suojelun taloudellista arvoa.
Meidän on tehtävä enemmän terrorismin torjumiseksi, mutta se on tehtävä heikentämättä kuulusteltavien ja syytettyjen oikeuksia. Emme voi hyväksyä kahtalaista järjestelmää, jollainen valitettavasti vallitsee Yhdysvalloissa esimerkiksi Guantánamo-asiassa ja Yhdysvaltain oikeudelliseen järjestelmään tehtävissä muutoksissa. Euroopan oikeuskulttuuri ja muisto Cesare Beccarian merkityksestä tälle oikeuskulttuurille merkitsevät, että mielestäni ei voida julistaa loppua.
Arvoisa puhemies, terrorismi on ennen kaikkea ilmeinen ihmisoikeusloukkaus. Sen vuoksi olisi paradoksaalista, jos tahtoisimme torjua sitä rikkomalla itse kyseisenkaltaisissa oikeudellisissa menettelyissä syytettyjen tai kuulusteltavana olevien kansalaisoikeuksia. 
Ek (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, oikeus oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin on yksi kaikkein tärkeimmistä ihmisoikeuksista. Kuitenkin tätä perusoikeutta loukataan kaikissa jäsenvaltioissamme. Olen itse seurannut sekä Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaisen tapausta Ruotsissa että Ruotsin kansalaisen tapausta Kreikassa. Kummassakaan tapauksessa oikeus tulkkaukseen omalle äidinkielelle ei toteutunut. Ruotsin kansalaisen Calle Jonssonin tapauksessa perhe joutui myymään talonsa ja ottamaan 50 000 euroa lainaa tulkkauskulujen kattamiseksi. Tämä ei tietenkään ole millään tapaa hyväksyttävää. Samanaikaisesti meillä on koko tämä hieno Euroopan yleissopimus ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi. Meillä on Strasbourgin tuomioistuimen yksityiskohtainen oikeuskäytäntö. Meidän Euroopan parlamentissa ja Euroopan unionissa on tuotava asiaan ulottuvuus, joka liittyy asiaankuuluvien sääntöjen noudattamiseen. Se on aihealue, johon Euroopan parlamentti, komissio ja neuvosto voivat vaikuttaa. Kuunnellessani aiemmin Luxemburgin edustajaa olin hyvin huolissani, koska mielestäni neuvoston edustajan olisi kaikissa tilanteissa puhuttava täysien ihmisoikeuksien puolesta ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin liittyvän oikeuden puolesta.
Mielestäni esittelijä on tehnyt erinomaista työtä. On vielä paljon tehtävää puolustusasianajajan saatavuuden, oikeustulkkauksen ja vähimmäisvaatimusten suhteen yleisesti samoin kuin epäiltyjen suojelemiseksi oikeudenkäynneissä.
Kenenkään ei pitäisi epäillä sitä seikkaa, että kaikkia epäiltyjä ei tuomita. Oikeudenkäynnissä on eroteltava syyttömät syyllisistä, mikä merkitsee riittävän tuen varmistamista tässä asiayhteydessä. Päivän keskustelu ja parlamentissa tehtävä päätös eivät riitä, vaan jatkotoimenpiteet ovat asiassa välttämättömiä. 

Klamt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tänään keskustelumme aiheena oleva puitepäätös eräistä rikosoikeudellisissa menettelyissä Euroopan unionin alueella noudatettavista oikeuksista on neuvoston mukaan rajattava tapauksiin, joissa sovelletaan eurooppalaista pidätysmääräystä. Se oli ja on yhä edelleen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän näkemys. Koska esittelijä pysyi asiaankuuluvan valiokunnan äänestykseen asti näkemyksessään, että puitepäätöstä olisi neuvoston ehdotuksen vastaisesti sovellettava myös terrorismirikoksista syytettyihin, ryhmäni äänesti valiokunnassa mietintöä vastaan. Jäsen Buitenweg on työskennellyt lujasti viime viikkojen aikana saadakseen aikaan kompromissiehdotuksen, jota kaikki ryhmät voisivat tukea. Olen hyvin tyytyväinen hänen toimintaansa ja haluan kiittää jäsen Buitenwegia hänen ponnisteluistaan.
Puhuessani PPE-DE-ryhmän puolesta voin sanoa, että ryhmä kannattaa jäsen Buitenwegin mietintöä sillä ehdolla, että täysistunnossa äänestetään johdanto-osan 8 perustelukappaleeseen tehtyä tarkistusta vastaan ja että enemmistö kannattaa vihreiden ryhmän uutta ehdotusta. Tämä merkitsee, että ehdotettujen säännösten tarkoituksena ei ole vaikuttaa voimassa oleviin kansallisiin säännöksiin, jotka liittyvät eräiden vakavien ja monitahoisten rikollisuuden muotojen ja erityisesti terrorismin torjuntaan. Tämän lisäksi on vielä seuraava vaatimus: mainitsemieni säännösten on oltava Euroopan ihmisoikeussopimuksen ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan mukaisia.
Totean sosiaalidemokraattisen ryhmän jäsenille, että sen seurauksena näitä rajoja ei ylitetä ja että kompromissiehdotuksella toteutetaan kaikki heidän vaatimuksensa. 
Hazan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensin kiittää jäsen Buitenwegia erinomaisesta mietinnöstä. Mielestäni hän osoitti todella hyvin, miksi vapauteen ja oikeuteen liittyviä kysymyksiä ei voida erottaa turvallisuusasioista. Mietinnön ansiosta meillä on tänään mahdollisuus saattaa asiat tasapainoon, sillä monien vuosien ajan oikeus- ja sisäasioiden rankaisupuoli on ollut kehittyneempi, joskus jopa ainoa kehittynyt puoli. Meidän on välttämättä mentävä nyt vielä pidemmälle ja varmistettava luovuttamista koskevan järjestelmän soveltaminen kaikkiin epäiltyihin, myös terrorismiin liittyvistä rikoksista epäiltyihin, niin että yksilön oikeuksia kuitenkin kunnioitetaan.
Tämän lisäksi tarvitsemme oikaisumenetelmän tapauksille, joissa kansallinen oikeusjärjestelmä ei vastaa vähimmäisvaatimuksia. Tällaisella toimenpiteellä annettaisiin lisää pontta oikeudelle oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, joka on Euroopan ihmisoikeussopimuksessa vahvistettu periaate. Kuten hiljattain todettiin, tällainen menetelmä olisi Eurooppalaisen pidätysmääräyksen olennainen ja pitkään viivästynyt osa.
Muistakaamme erityisesti näiden kuulemiemme suhteellisen järkyttävien havaintojen valossa, että ei ole kyse rikollisten suosimisesta vaan luottamuksen parantamisesta kaikkiin oikeudellisiin järjestelmiimme, jotta jäsenvaltioita rohkaistaisiin toimimaan yhteistyössä. Se on täysin välttämätön vaihe, kun pyritään kohti jäsenvaltioiden parempaa molemminpuolista luottamusta ja oikeudellisten päätösten vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta. Se on välttämätön edellytys eurooppalaisen oikeuteen perustuvan alueen rakentamiselle, johon me kaikki olemme vahvasti sitoutuneet. Olen tästä vakuuttunut. 
Puhemies.
   – Viimeisen puheenvuoron myötä keskustelu mietinnöstä on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana keskustelu Panayiotis Demetrioun mietinnöstä Euroopan poliisiakatemiasta.
Annan puheenvuoron komission edustajalle, varapuheenjohtaja Frattinille. 
Frattini,
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi tuoda julki kiitollisuuteni siitä, että Euroopan parlamentti on tukenut tätä ehdotusta. Erityisesti kiitän esittelijä Demetriouta.
Komissio suhtautuu periaatteessa myönteisesti osaan esitetyistä tarkistuksista, ja tukee niitä neuvotellessaan neuvoston kanssa. Tämä koskee kansallisten yksiköiden käsitettä, jonka valtaosa valtuuskunnista hylkää mutta johon me voisimme hyväksyä esittelijän ehdottamaa sanamuotoa mukailevan sanamuodon muutoksen. Voisimme hyväksyä puheenjohtajavaltion kompromississa esiintyvän käsitteen 'koordinointipiste'. Se näyttää perustuvan samaan logiikkaan.
Sama koskee tarkistusta, joka sallii neuvoston hallintoneuvoston suosituksesta irtisanoa johtajan virkavirheen vuoksi. Tuemme myös talousarviota koskevia tarkistuksia.
Mitä tulee parlamentin mahdolliseen edustukseen hallintoneuvostossa tarkkailijan ominaisuudessa, voimme ainoastaan viitata Euroopan parlamentin 13. tammikuuta 2004 antamaan päätöslauselmaan Euroopan unionin säätelyvirastojen toimintakehyksestä sekä ehdotukseen toimielinten väliseksi sopimukseksi näiden virastojen toimintakehyksestä, jonka komissio hyväksyi, kuten tiedätte, 25. helmikuuta 2005. Päätöslauselmassa todetaan, että parlamentin osallistumista hallintoelinten toimintaan tulisi välttää. Parlamentti, joka on osin budjettivallan käyttäjä, katsoi, ettei sen osallistuminen ole eettisesti hyvän hallintotavan mukaista, koska parlamentti on vastuussa viraston talousarvioon liittyvän vastuuvapauden myöntämisestä. 
Demetriou (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kahdesta edeltävästä asiasta käyty keskustelu ja erityisesti ministeri Friedenin ja komission jäsenen Frattinin puheenvuorot ovat vahvistaneet ja perustelleet kantaa, jonka mukaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen kuuluu Euroopan unionin perustavaan politiikkaan ja perustavoitteisiin.
Asianmukainen ja tehokas poliisitoiminta on tämän politiikan perusta. Näin ollen poliisivoimien koulutuksen jatkuva nykyaikaistaminen ja parantaminen kaikissa unionin jäsenvaltioissa on välttämätön ennakkoedellytys poliittisen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden toteutumiselle.
Euroopan poliisiakatemian panoksen merkityksestä unionin toiminnassa vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen kehittämiseksi sen menestyksekkään kolmivuotisen toimintakauden aikana ei ole epäilystäkään.
Kaikki hyväksyvät akatemian käyttämät yhteiset poliisikoulutusohjelmat, jotka perustuvat kaikkien unionin jäsenvaltioiden kansallisten poliisiopistojen kokemuksiin. Tämä on johtanut yhteisten yleiseurooppalaisten koulutusstandardien ja -menetelmien hyväksymiseen. Komissio on näin ollen oikeutetusti päättänyt kehittää poliisiakatemiaa edelleen.
Se, että poliisiakatemialle on annettu vakituinen toimipaikka Yhdistyneen kuningaskunnan Bramshillistä, akatemian ottaminen mukaan unionin operatiiviseen järjestelmään unionin 17. virastona ja ennen kaikkea akatemian oikeushenkilöys ja sisällyttäminen talousarvioon ovat saaneet ehdottoman tukemme alusta alkaen. Tarkistuksilla, joita esitimme komission ehdotukseen ja jotka kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden hyväksyi, on tarkoitus lisätä poliisiakatemian toiminnan yhteisöllisyyttä, tuottavuutta ja tehokkuutta. Näillä tarkistuksilla saavutetaan seuraavat tavoitteet: Akatemian toiminnan päävastuu on edelleenkin monikansallisella hallintoneuvostolla. Henkilöstö nimitetään unionin asetusten mukaisesti. Akatemian ja kansallisten poliisiopistojen välinen suhde on saatu tasapainoon eikä jäsenvaltioihin ole perustettu akatemian kansallisia yksiköitä, koska tämä olisi aiheuttanut hämmennystä ja mahdollisesti väärän käsityksen, että se puuttuu jäsenvaltioiden toimintaan. Jokainen jäsenvaltio perustaa yhteysyksikön, joka on vastuussa poliisikoulutuksen yhteisten opetusohjelmien täytäntöönpanosta kansallisissa poliisioppilaitoksissa.
Parlamentilla on oikeus lähettää halutessaan tarkkailija poliisiakatemian hallintoneuvostoon, ja sillä on ehdotuksen mukaisesti joka tapauksessa oikeus tarkastaa poliisiakatemian vuosikertomus unionin talousarvion välityksellä. Emme näköjään vaadi tämän kannan säilyttämistä; komission jäsen Frattini on esittänyt oman näkemyksensä, jota kunnioitamme, mutta voimme varmasti löytää keskitien tässä asiassa.
Suosituksemme perustuivat komission ja neuvoston kanssa käytyihin peräkkäisiin kuulemisiin. Kumpikin toimielin suostuu periaatteessa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan tarkistuksiin ja hyväksyy ehdotuksen tarkistetussa ja valiokuntamme yksimielisesti hyväksymässä muodossa lukuun ottamatta komission jäsenen Frattinin mainitsemaa Euroopan parlamentin osallistumista halutessaan tarkkailijan ominaisuudessa hallintoneuvoston toimintaan.
Mielestäni kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan esittämät tarkistukset parantavat ehdotusta. Siksi luotan siihen, että kaikki kollegani ja kaikki poliittiset ryhmät äänestävät keskiviikkona nykymuotoisen mietintöni puolesta. 
Haug (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan poliisiakatemian perustaminen Euroopan unionin elimeksi on meidän kaikkien hyväksymä tavoite. Jos haluamme suhtautua vakavasti rikollisuuden torjuntaan Euroopassa ja julistaa sodan erityisesti rajat ylittävälle järjestäytyneelle rikollisuudelle, poliisitoimemme ja lainvalvontaviranomaisemme tarvitsevat laitoksen, jossa niiden henkilöstöä voidaan kouluttaa.
Jos poliisiakatemian on tarkoitus toimia Euroopan unionin elimenä, sen on toimittava Euroopan unionin hallintoa ja talousarviota koskevien sääntöjen mukaisesti. Budjettivaliokunta on keskittynyt viimeksi mainittuihin sääntöihin lausunnossaan kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnalle.
Todettakoon aluksi, että vuodesta 2007 alkaen myönnettäviksi aiotut vuotuiset 4,5 miljoonaa euroa riippuvat uudesta rahoituskehyksestä, jota ei ole vielä hyväksytty. Toiseksi kantamme on, että myös poliisiakatemian sijaintijäsenvaltion on rahoitettava sitä. Kolmanneksi, akatemian hallintoneuvosto voi hyväksyä ainoastaan alustavan henkilöstötaulukon ja alustavan talousarvion. Tilanne on tämä ainakin joulukuuhun saakka, jolloin parlamentti hyväksyy yleisen talousarvion seuraavaksi vuodeksi. Neljänneksi, varainhoitoasetuksen yleisiin periaatteisiin tehtävistä perustelluista poikkeuksista on ilmoitettava budjettivallan käyttäjälle – eli tälle parlamentille ja neuvostolle.
Tavanomaisen tuloksekkaan yhteistyön tapaan valiokunta sisällytti esittelijän johdolla tarkistuksemme mietintöönsä, mistä kiitän heitä lämpimästi. 
Hazan,
   Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, saanen aluksi onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä ja kiittää häntä tuloksekkaasta yhteistyöstä. Sen ansiosta pääsimme yhdessä lukuisiin kompromisseihin ja tähän ehdotukseen, jonka toivon parlamentin keskiviikkona hyväksyvän.
Haluan vielä kerran korostaa, ettei tarkoituksenamme ole korjata puutteita, jotka johtuvat epäsuhdasta CEPOLin nykyisen rakenteen ja sille annettujen tehtävien kesken, joista on mainittava nimeltä sen ensisijainen tarkoitus lisätä kansallisten poliisijärjestelmien ja -rakenteiden tietämystä muiden jäsenvaltioiden tilanteesta sekä lisäksi yhdenmukaistaa poliisin toimintamenetelmiä ja suunnitella tehokkaita poliisitoiminnan käytänteitä.
Olen perillä tästä asiasta neuvostossa vallitsevista erimielisyyksistä, joita on valitettavan paljon ja jotka perustuvat jäsenvaltioiden äärimmäiseen herkkyyteen sellaisille Euroopan unionin aloitteille, jotka vaikuttavat vähänkin niiden suvereniteettiin kuuluviin oikeuksiin, siitäkin huolimatta että yhteisenä tavoitteena on tehostaa rajat ylittävän rikollisuuden torjuntaa. Tiedän siis, että tähän päämäärään on hyvin vaikea päästä. Minulla ei näin ollen ole harhakuvitelmia tämän Euroopan parlamentin lausunnon kohtalosta neuvoston käsissä, onhan parlamentilla asiassa – valitettavasti – edelleen pelkästään neuvoa-antava rooli. Saamme odottaa joltisesti, ennen kuin tässä edistytään. Saanemme tältä osin apua Euroopan perustuslaista, jonka toivon vilpittömästi jäsenvaltioiden ratifioivan. Sitä odoteltaessa pyydän neuvostoa tekemään kaikkensa, jotta poliisikoulutuksesta kehittyy aito yhteisön vastuualue, sillä ainoastaan sen avulla pystymme varmistamaan parhaan mahdollisen turvallisuuden eurooppalaisille, jotka törmäävät päivittäin yhä kansainvälistyvämpiin väkivallantekoihin ja muihin rikoksiin. 
Newton Dunn,
   . Arvoisa puhemies, ALDE-ryhmä tukee esittelijää ja onnittelee häntä hänen tekemästään työstä. Äänemme on teidän puolellanne.
Tämä on vain pieni panos siihen valtavaan haasteeseen, joka meillä on edessämme torjuessamme rajat ylittävää järjestäytynyttä rikollisuutta: koska Euroopan unionin rajat ovat avoimet, rikolliset hyödyntävät niitä ja siirtyvät helposti maasta toiseen. Paljon muutakin on tehtävä. Haluan esittää teille ehdotuksen seuraavaksi vaiheeksi.
Euroopan poliisiakatemian suurin hyöty lienee siinä, että poliisit saavat tutustua toisiinsa ja tehdä töitä ensimmäistä kertaa yhdessä. Tämä on nykyisin tärkeää, koska näin järjestäytynyttä rikollisuutta voidaan torjua. Nyt, kun viesti rajan toisella puolen tapahtuneesta rikoksesta kantautuu korviin, poliisit voivat tarttua puhelimeen ja todeta: "Tunnenkin sieltä yhden kollegan. Voimme varmaan tehdä yhteistyötä." Teoreettinen ajatus yhteisistä tutkintaryhmistä ei toimi. Asioihin puututaan poliittisesti, asiat etenevät verkkaan, ne eivät kerta kaikkiaan toimi, ja poliisit torjuvat rajat ylittävää järjestäytynyttä rikollisuutta nykyisellään henkilökohtaisten yhteyksiensä avulla. Ellei yhteyksiä ole, järjestelmä ei toimi.
Arvoisa komission jäsen, poliisit Euroopan eri puolilla eivät löydä yhteyshenkilöitä, jolleivät he tunne näitä entuudestaan. EU:ssa ei ole keskitettyä pistettä, josta poliisit voivat etsiä yhteyshenkilön vaikkapa Liettuasta, Portugalista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta tai Italiasta. Yhteyshenkilöä ei löydy, ellei häntä tunne henkilökohtaisesti. Voisiko komission jäsen näin ollen ehdottaa direktiiviä, talousarviota tai muuta tarvittavaa ratkaisua keskitetyn tiedotuspisteen perustamiseksi, jotta 25 maan vastuuhenkilöiden nimet ja puhelinnumerot saadaan selville nopeasti, ennen kuin rikolliset pääsevät karkuun? 
Blokland,
   . Arvoisa puhemies, Alankomaiden poliisi yritti kerran parantaa kuvaansa ja palauttaa poliisin auktoriteettia yleisen järjestyksen ja turvallisuuden edistämiseksi käyttäen tunnuslausetta "poliisi on paras ystäväsi". Koska samainen yleinen järjestys ja turvallisuus ovat jälleen vaarassa, nyt näyttää tarpeelliselta yhdistää voimat rajojen yli. Kansalliset poliisivoimat ovat jo järjestäneet laajan yhteysverkon poliisipäälliköiden kesken. On tervetullut lisä, että sitä laajennetaan nyt käsittämään myös ylemmät poliisiupseerit. Kannatan varauksin komission ehdotusta tehdä Euroopan poliisiakatemiasta EU:n elin. On ilmiselvää, että ehdotuksen tarkoituksena on saada aikaan poliisiupseereille entistä tehokkaammin ja vaikuttavammin pidetty koulutuslaitos.
Vastustan kohderyhmän laajentamista. Laajentaminen kaikkiin lainvalvontavirastoihin ei ole oikeassa suhteessa suhteellisuus- ja toissijaisuusperiaatteeseen. Joulukuussa 2003 tehty arvio osoitti, ettei tarvetta kohderyhmän laajentamiselle alempiin poliisiupseereihin ja muihin lainvalvontaviranomaisiin ole. Laajennuksella kavennettaisiin liikaa kansallista itsemääräämisoikeutta, jolloin jouduttaisiin tekemään myönnytyksiä myös sisältöön.
Esittelijä huomauttaa aivan oikein, että yhtenä komission ehdotuksen tavoitteena on keinojen tehokas käyttö. Jos näin on, olen yllättynyt siitä, ettei sijaintipaikaksi ole valittu Brysseliä. Työvierailuillani Euroopan unionin virastoihin on käynyt kerta kerran jälkeen selväksi, että Brysselin ulkopuolelle sijoitetun henkilöstön kustannukset ovat huomattavasti suuremmat kuin Brysselissä. Komission toimihenkilöiden matkustuskulut sijaintipaikan ja Brysselin välillä ovat erityisen merkittävä erä.
Lopuksi totean, että tuen kollega Demetrioun mietintöä, ja toivon, että komissio antaa tämän kuulemismenettelyn yhteydessä parlamentin tarkistuksille tarvittavan painoarvon direktiivissä. Näin poliisin auktoriteetti voidaan palauttaa tehokkaasti. 
Puhemies.
   – Komissio ei esitä vastausta.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu kahdesta suosituksesta toiseen käsittelyyn: "Tieliikenteen sosiaalilainsäädäntö" ja "Tieliikenteen sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistaminen" (esittelijä Helmuth Markov).
Annan puheenvuoron esittelijä Markoville. 
Markov (GUE/NGL ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aivan aluksi haluan kiittää – ja kiittää vilpittömästi enkä pelkästään kohteliaisuudesta – taistelutovereitani, erityisesti Ioannis Damisia, Achim Haugia ja varjoesittelijöitä, jotka ovat työskennelleet kanssani varsin pitkän tovin alkaen parlamentin kannan laatimisesta ensimmäisessä käsittelyssä ja jotka vievät asiaa nyt rinnallani eteenpäin toisessa käsittelyssä neuvoston yhteisen kannan pohjalta.
Haluan kiittää myös komissiota, vaikka kantamme ovat olleet joiltain kohdin varsin kaukana toisistaan, samoin neuvostoa, vaikkei tähänastinen lopputulos eri asteissaan annakaan minulle aihetta suureen tyytyväisyyteen. Käsittelen tätä seikkaa yksityiskohtaisesti myöhemmin. On kuitenkin sanottava, että neuvoston puheenjohtaja on varmasti aina tehnyt kaikkensa.
Mitä meidän pitäisi tässä nähdä? Meillä en edessämme tekstit, joista käytän yksinkertaisuuden vuoksi – ovathan viralliset nimet varsin sekavia – lepo- ja ajoaika-asetus ja valvontadirektiivi. Mikä niiden tarkoitus on? Mihin niitä tarvitaan? Tavaroita kuljetetaan nykyisin suuressa määrin teillä. Osa pitää tätä valitettavana ja osa ei, mutta tosiseikka se joka tapauksessa on. Sosiaalilainsäädännön säännökset taantuvat nykyisin jatkuvasti, ja komissio itsekin on vahvistanut kirjallisesti osan tästä taantumisesta. Olemme asettaneet tavoitteeksemme kuolemaan johtavien onnettomuuksien määrän puolittamisen vuoteen 2010 mennessä, ja tämä tarkoittaa tiivistetysti sitä, että haluamme tehdä tieliikenteen turvallisuudesta entistä näkyvämmän tärkeän aiheen. Tämä merkitsee, että näillä kahdella direktiivillä on osaltaan pystyttävä tasapainottamaan keskenään tieliikenteen turvallisuus, sosiaaliturva ja yhtäläiset kilpailuedellytykset. Eri ryhmillä on näistä todellakin eriäviä mielipiteitä yhden korostaessa yhtä ja toisen painottaessa toista.
Valiokunnan äänestyskäyttäytyminen osoittaa kuitenkin epäilyksettä, että tämän parlamentin liikennepoliittisten päättäjien keskuudessa vallitsee laaja yksimielisyys lepo- ja ajoaika-asetuksesta, joka hyväksyttiin kahden kolmasosan äänten enemmistöllä. Valvontadirektiivi sai taakseen lähes neljä viidesosaa äänistä.
Kaiken parlamentaarisen keskustelun keskelläkin me saimme innoitusta myös siitä, mistä käytämme nimitystä parlamentin ulkopuolinen keskustelu. Osa siitä oli nimittäin erittäinkin kiihkeää ja laaja-alaista. Tämän perusteella on luonnostaan selvää, että Euroopan Ammatillinen Yhteisjärjestö ja tieliikenteen harjoittajien järjestö ovat pakostakin eri kannoilla tästä aiheesta. Uskon kuitenkin, että niiden vaatimukset ja pyrkimykset voidaan lopullisessa analyysissä koota yhteisen tavoitteen ympärille, joskin painotuserot siinä, mikä katsotaan liialliseksi, on aiheuttanut kantoihin vaihtelua.
Aloitan lepo- ja ajoaika-asetuksesta. Mitä myönteisiä tuloksia on tähän mennessä saatu? Joustavaa viikon määritelmää ehdotettiin, ja se torjuttiin. Palautimme kalenteriviikon, ja siitä on päästy yksimielisyyteen. Olemme tietenkin sopineet, että tämä asetus sisällytetään Euroopan sopimukseen kansainvälisessä tieliikenteessä käytettävien ajoneuvojen miehistöjen työstä. Siitä ei kuitenkaan päästy yhteisymmärrykseen, miten tämä tehdään, paljonko painostusta meidän on saatava aikaan. Parlamentti on nimittäin todennut aivan yksiselitteisesti ja mielestäni ehdottoman välttämättömällä tavalla, että tämän asetuksen on oltava perusasetus ja että kaikkien Euroopan unionin teillä ajavien on ryhdyttävä noudattamaan sitä alkuperämaastaan riippumatta ilman minkäänlaisia viivytyksiä. Tämä edistää turvallisuutta ja ennen kaikkea reilua kilpailua.
Pääsimme jo ensimmäisessä käsittelyssä ja uudelleen nyt keskuudessamme yksimielisyyteen asiasta, ja toivon luonnollisesti, että keskiviikon äänestyksessä tämä kirjataan virallisesti. Säätämämme ajoaika – 90 tuntia kahdessa viikossa mutta enintään 56 tuntia viikossa – on edelleen varsin huomattava. Sen avulla olemme taanneet tiekuljetusten tarvitsemat joustot. Toisaalta olemme varmistaneet, että kahden viikon jaksoissa arvioituna määrä on turvallisuuden kannalta hyväksyttävissä.
Vastineena komission ehdotukseen ja vastauksena neuvostolle parlamentti on sisällyttänyt tekstiin määritelmiä, joita neuvosto ja komissio eivät ole esittäneet. Jos haluamme asetuksen lepo- ja ajoajoista, meidän on ainakin määriteltävä, mitä ajoaika todellisuudessa tarkoittaa. Näin parlamentti on tehnyt aimo työn paikatessaan puutteita, joihin lainsäätäjä olisi voinut itse puuttua. Ymmärrän, mihin erilaiset näkemykset määritelmistä perustuvat. Parlamentti on kuitenkin päässyt niistä yksimielisyyteen. Ne, jotka eivät halua ehdotettuja määritelmiä eivätkä niistä pidä, voivat vapaasti esittää muita. Tämä on luonnollisesti mille tahansa parlamentille soveltuvampi toimintatapa kuin pelkkä ehdotuksen hylkääminen ja kieltäytyminen muista ehdotuksista.
Lepoaikojen osalta parlamentin enemmistö on yksimielinen: haluamme 12 tuntia. Haluamme silti vakaasti ainakin jonkinlaista joustavuutta näiden lepoaikojen noudattamiseen, limittämiseen ja kohdentamiseen. Lisään vielä, että tätä kuljettajatkin haluavat. Asia vahvistetaan myös heidän liitostaan. Se on järjestettävissä. Neuvosto teki mielestäni itse asiassa hyvän ehdotuksen tauoista. Vaikka sitä tarkistettiinkin valiokunnassa, pidän tulosta toimivana muunnoksena. Siinä tehdään selväksi, että asioista voidaan todellakin olla eri mieltä ja silti päästä lopulta asianmukaiseen ratkaisuun, jonka te kaikki voitte hyväksyä. Toisaalta meille jää edelleen muutamia ongelmia, joiden ratkaiseminen ei ole helppoa. Luettelen ne seuraavaksi selkeyden vuoksi.
Olen kiitollinen siitä, että tämä parlamentti on aivan oikein ja huomattavalla enemmistöllä tukenut alle 3,5 tonnin painoisten ajoneuvojen sisällyttämistä direktiivin soveltamisalaan. Tämä on meidän mielestämme oikein, sillä direktiiviä ei ole rajattu koskemaan painon perusteella määriteltyjä ajoneuvoluokkia, vaikka neuvosto ja komissio meille osin niin väittivätkin. Direktiivillä on kuitenkin yksi tavoite, johon kaikkien tällä alalla käytettävien ajoneuvojen on taivuttava. Olemme esittäneet kompromissiehdotuksena poikkeusta 60 km:n säteellä liikennöiville ajoneuvoille. Tämä tarkoittaa, että ajoneuvot saavat liikkua tämän säteen sisällä ilman, että niihin tarvitsee asentaa ajopiirturia.
Jos oletamme, etten ole ymmärtänyt väärin keskustelujamme neuvoston kanssa, työaika näyttää olevan suurin ongelma. Maantiekuljetusten alalla on usein tapana, että ajoneuvon tiellä kuljettamisen lisäksi ammattikuljettajat myös kuormaavat ja purkavat sen. Kun he saapuvat määräpaikkaansa, heidän on usein autettava vielä ahtaamisessa. Jos asetamme etusijalle tieliikenteen turvallisuuden ja sosiaalisen suojelun, meidän on yksinkertaisesti pakko hyväksyä myös näiden asioiden valvonta.
Koska neuvosto ei onnistunut saamaan ajoissa valmiiksi asetustaan digitaalisesta ajopiirturista, se oli alun perin sisällyttänyt sen jäänteet – sellaisiksi minä mielelläni kutsun niitä – lepo- ja ajoaika-asetukseen. Joskus asioiden kehityksessä tapahtuu tosiaankin myönteisiä käänteitä: uskon neuvoston olevan kiinnostunut senkin viemisestä onnistuneeseen päätökseen, joten parlamentilla on hyvät mahdollisuudet ja vahva asema sen suhteen. Valvontadirektiivin osalta on onnetonta, että neuvosto hylkäsi ensimmäisessä käsittelyssään lähes kaikki ehdotuksemme. Siinä ei ole kerta kaikkiaan mitään järkeä. Meillä ei ole mitään käyttöä ajo- ja lepoaikadirektiiville, jollemme halua välineitä, joilla sitä voidaan valvoa. On tehtävä ero tienvarsitarkastusten ja yritysten tiloissa tehtävien tarkastusten välillä, koska eri tasot on tarkastettava eri tavoin. Yritystarkastuksissa voidaan kuitenkin tarkastaa myös työajat. Myös sairauspoissaoloja ja lomalistoja voidaan käydä läpi ja saada näin selville, mitä muuta kuljettajat ovat tehneet kyseisellä jaksolla.
Tässä ei ole mitään järkeä, jollei meillä ole yhteistä määritelmää siitä, mitä vakavat rikkomukset ovat. Tällainen määritelmä on ehdottoman välttämätön, jos meidän on kyettävä myöhemmin analysoimaan rangaistuksia niiden mahdolliseksi yhdenmukaistamiseksi ja yhtenäistämiseksi koko Euroopan unionissa. Emme voi hyväksyä, että jokin asia sallitaan yhdessä jäsenvaltiossa ja kielletään toisessa.
Haluan näin ollen kehottaa neuvostoa – joka ei ole läsnä mutta joka kenties lukee puheenvuoroni myöhemmin – etenemään asiassa. Tahdomme tämän asetuksen ja tahdomme tämän direktiivin – mutta emme mihin hintaan hyvänsä. Selkeän ja yksiselitteisen viestimme neuvostolle on oltava, ettei parlamentti siedä sellaista. Jos poliittista tahtoa on, me mukaudumme siihen. Ellei ole, puute ei ole parlamentissa – jossa tahtoa kyllä on – vaan neuvostossa. 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, hyvä jäsen Markov, hyvät parlamentin jäsenet, käsittelemme nyt kahta toisiinsa tiiviisti liittyvää aihetta. Ensimmäisessä on kyse ammattikuljettajien ohjauspyörän takana viettämien työtuntien enimmäismäärää koskevista säännöistä, heidän vähimmäistauoistaan ja lepoajoistaan. Toisessa määritellään tieliikenteen kuljetustoimintaan liittyvien sosiaalialan säännösten täytäntöönpanosäännöt.
Haluan muistuttaa, että kummankin ehdotuksen tarkoituksena on kannustaa koko Euroopan unionin kuljetusyrityksiä rehelliseen kilpailuun sekä parantaa tieliikenteen turvallisuutta ja ammattilaiskuljettajien työoloja. Sosiaalilainsäädännön yhteensovittaminen EU:n tieliikenteen kuljetusten alalla on parhaillaan käynnissä. Meidän tämänpäiväinen keskustelumme liittyy luonnollisestikin tieliikenteen työaikoja koskevaan Euroopan unionin lainsäädäntöön, joka tuli voimaan 23. maaliskuuta. Uusi lainsäädäntö takaa, että muussa kuin omassa maassaan työskentelevien kuljettajien on noudatettava Euroopan unionin vähimmäisvaatimuksia. Tätä lainsäädäntöä on nyt tarpeen täydentää.
Yhdenmukaistettujen sosiaalialan sääntöjen soveltaminen on välttämätöntä sekä sisämarkkinoiden ja tieliikenteen turvallisuuden edistämiseksi että tieliikenteen kuljetustyöntekijöiden sosiaalioikeuksien vähimmäistason takaamiseksi. Parlamentin ja neuvoston yhteinen työskentely ei ole johtanut toistaiseksi yhteisymmärrykseen. Voin vakuuttaa, että komissio on nyt ja vastakin valmis toimimaan tehtävässään tilanteen helpottajana ja välittäjänä näiden kahden toimielimen välillä.
Itse aiheeseen palatakseni haluan muistuttaa, että nykyisin voimassa olevat säännöt laadittiin 20 vuotta sitten. Tänä aikana olemme tietenkin avanneet tieliikenteen kuljetuspalvelut kokonaisuudessaan yhteisön kilpailulle, niin kansainvälisen toiminnan kuin kansalliset kuljetuksetkin. Samaan aikaan Euroopan unioni on laajentunut useassa aallossa, joista uusin ajoittui viime vuoteen. Tieliikenteestä on tullut unionin vallitseva kuljetusmuoto. Tieliikenteen kuljetusyritysten välinen kilpailu on ankaraa, mikä altistaa toimijat houkutukselle katsoa läpi sormien perustavia sosiaalialan sääntöjä voittomarginaaliensa turvaamiseksi.
Koska Euroopan unionia aika ajoin arvostellaan saamattomuudesta sosiaalialalla, meidän on kaikin tavoin pyrittävä ratkaisemaan näin paljon huolta tieliikenteen kuljetuksissa työskenteleville aiheuttava kysymys.
Haluaisin tässä yhteydessä palauttaa mieliinne, mitkä olivat komission kolme päätavoitetta sen laatiessa ehdotuksensa ammattikuljettajien ajo- ja lepoajoiksi. Esitän Euroopan komission kannan Markovin mietinnön pääkohtiin täällä aiemmin sanotun pohjalta. Kiitän mietinnön analyyttista selkeyttä ja tarkkuutta.
Ensimmäinen tavoite on sääntöjen yksinkertaistaminen. Kaikki yritykset lisätä säädökseen erityisiä säännöksiä tai monia poikkeuksia ja vapautuksia monimutkaistavat sääntöjä erittäin paljon ja tekevät niiden valvonnan mahdottomaksi. Siksi me emme voi enkä itsekään loppujen lopuksi voi hyväksyä yhtäkään niistä tarkistuksista, joilla tämä väline muutettaisiin liian monimutkaiseksi ja samalla vaikeaksi soveltaa. Euroopan unionin julkiselle kuvalle on oltava ominaista selkeys, yksinkertaisuus ja helppotajuisuus. Yksi selvä esimerkki on tarkistus, jolla haluttiin jakaa päivittäinen lepoaika neljään eri osaan. Vaikka jättäisimmekin huomiotta tällaisen järjestelyn epävarmat turvallisuushyödyt, se kannustaisi tarkastajia keskittymään ainoastaan pääasialliseen päivittäiseen lepoaikaan ja jättämään muut ajat tarkastamatta. Tämän vuoksi olemme vakaasti yksinkertaistamisen kannalla.
Toinen tavoite on sääntöjen selventäminen toimijoille, kuljettajille ja tarkastajille. Tarkastelkaamme esimerkkiä ehdotuksesta, että kaikki alle 3,5 tonnin painoiset hyötyajoneuvot olisi sisällytettävä soveltamisalaan. Mieleen tulee kaksi kysymystä: kuuluvatko kaikki kaupallisiin tarkoituksiin käytettävät ajoneuvot lainsäädännön soveltamisalaan? Onko ajopiirturit asennettava pitsojen kotiinkuljetuksiin käytettäviin skoottereihin ja pakettiautoihin? Onko tämä teknisesti edes mahdollista? Olen hyvin selvillä siitä, että parlamentti kantaa huolta 3,5 tonnin rajan kiertämisestä, ja ymmärrän tämän huolen. Meidän on kuitenkin varmistettava, että säännöt ovat suhteellisen selviä, emmekä saa kadottaa näkyvistä tehokkaan lainvalvonnan tavoitetta.
Viimeiseksi mainitsen tarpeen nykyaikaistaa sääntöjä maantiekuljetusalan kehitystä vastaaviksi. Mainitsen kaksi esimerkkiä. Ensimmäinen niistä on maa- ja metsätaloustraktoreita koskevien nopeusrajoitusten yhdenmukaistaminen koko Euroopan unionin alueella. Parlamentti on huomioinut yhtenäistämisen, ja komissio tukee sitä koskevaa tarkistusta. Toisekseen meidän on myönnettävä, että julkispalvelut, kuten postipalvelut sekä kaasu- ja sähköhuolto, ovat kokeneet huomattavia muutoksia. Mielestäni niitä ei ole enää aiheellista rajata soveltamisalan ulkopuolelle. Tässä olivat siis kolme tavoitetta.
Näin pääsen takaisin digitaalisen ajopiirturin käyttöönottopäivämääriin. Komission näkemyksen mukaan olisi säilytettävä nykyiset määräajat eli jäsenvaltioiden myöntämien kuljettajakorttien osalta 5. toukokuuta 2005 ja 5. elokuuta 2005 sen vaatimuksen osalta, että uudet ajoneuvot on varustettava digitaalisella ajopiirturilla. Enempään lykkäämiseen ei ole mitään järkevää syytä. Ajopiirtureiden valmistajat ja autonvalmistajat ovat investoineet asiaan merkittävästi. Kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet neuvoston yhteiseen kantaan sovituista päivämääristä ja laativat parhaillaan koulutusta tarkastajille. Määräaikojen lykkääminen jälleen kerran luo suunnatonta epävarmuutta sekä jäsenvaltioissa että asiaan liittyvillä toimialoilla. Näin ollen minun on tässä vaiheessa oikeusvarmuuden nimissä kehotettava noudattamaan päätettyjä päivämääriä.
Seuraavaksi käsittelen lainvalvontaa. Komission tavoitteena on vahvistaa jäsenvaltioiden suorittaman valvonnan laatua ja tehoa. Se on yrittänyt kehittää kokonaisvaltaisen tarkistusjärjestelmän, joka kattaa kaiken yhteisön sosiaalilainsäädännön tieliikenteen kuljetusten alalla, myös työaikoja koskevien sääntöjen noudattamisen tarkistamisen. Se on kannustanut lisäämään yhteistyötä tarkastuspiirien kesken sekä jäsenvaltioissa että eri jäsenvaltioiden kesken. Se on pyrkinyt kehittämään yhtenäisen lähestymistavan rangaistuksiin ja vakavien rikkomusten yhteisen määritelmän.
Esittelen näiden tavoitteiden valossa komission vastineet Euroopan parlamentin esittämiin tarkistuksiin, jotka näyttävät kokonaisuudessaan vastaavan komission pyrkimyksiä.
Ensimmäisenä asiana on työaikoja koskevien sääntöjen noudattamisen valvonta. Komissio voi vain tukea tämän seikan palauttamista luonnokseen. Valitsemanne lähestymistapa, joka perustuu tarkastuksiin yrityksissä, on minusta looginen ja tehokas.
Toisena on yleinen määritelmä joukolle vakavia rikkomuksia. Komissio suhtautuu todellakin myönteisesti siihen, että parlamentti on palauttanut tämän säännöksen luonnokseen, koska katsomme, että yhtenäinen lähestymistapa tarkastuksiin edellyttää yhteistä määritelmää sille, mikä on vakava rikkomus.
Kolmantena on kansallisen valvontaelimen nimeäminen. Elin olisi vastuussa jäsenvaltioiden suorittamien tarkastusten koordinoinnista sekä kansallisesti että kansainvälisesti. Parlamentin muotoilema säännös saa komissiolta täyden tuen. Tällainen viranomainen ei ohjaisi kansallisia tarkastuksesta vastaavia tahoja vaan sovittaisi yhteen niiden kannat. Se olisi parannus neuvoston yhteiseen kantaan, jossa säädetään kansallisesta valvontastrategiasta ja muille jäsenvaltioille tarkoitetusta kansallisesta koordinointipisteestä.
Seuraavina ovat määräajat, joihin mennessä tarkastustiheyttä on nostettava 1 prosentista 3 prosenttiin työssäolopäivistä. Vaikka arvostamme parlamentin ajamaa tavoitetta ja myönnämme, ettei neuvoston lähestymistapa ole kovin kunnianhimoinen, komissio peräänkuuluttaa todellisuudentajua. Mielestämme on parempi varmistaa, että kaikki jäsenvaltiot kykenevät suoriutumaan direktiivin edellyttämistä tarkastusmääristä ja että tarkastukset täyttävät asetetut pakolliset laatuvaatimukset. Olen näet nykyisen tehtäväni vastaanottamisesta lähtien pyrkinyt jatkuvasti huolehtimaan siitä, että varmistamme päätöstemme noudattamisen todelliset valvontamahdollisuudet. Juuri tästä syystä me pidämme parempana, että pääsemme ainakin tavoitteeseemme, vaikka myönnämmekin vaatimustason asteittaisen kiristämisen hyödyt.
Viimeinen kohtani koskee tienvarsitarkastuksia. Niiden kohdalla komissio kehottaa varovaisuuteen: tarkastajien kuljettajilta keräämien tietojen luetteloa ei pidä pidentää liikaa. Näin vaativat tarkastukset voivat osoittautua epätarkoituksenmukaisiksi, koska niiden suorittaminen tienvarsien olosuhteissa on vaikeaa.
Arvoisa puhemies, tämän halusin lisätä esittelijän puheenvuoroon. Osastoni toimittavat luonnollisesti komission yksityiskohtaisen kannan kaikkiin esitettyihin tarkistuksiin.(1) Aion nyt kuunnella keskustelua tiiviisti ja olen parlamentin käytettävissä mahdollisia kysymyksiä varten. Aihe on erittäin tärkeä, ja kiitän kaikkia tänään läsnä olevia parlamentin jäseniä, jotka haluavat osallistua tähän suureen hankkeeseen. 
Grosch,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minäkin haluan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän nimissä puhuessani kiittää kollega Markovia yhteistyöstä ja kuuntelualttiudesta. Ne ovat tulleet ilmi keskusteluissamme, jotka eivät varmastikaan ole aina olleet kovin selkeitä ja joissa on käsitelty liiankin paljon tarkistuksia.
Liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenet olivat yksimielisiä tavoitteessaan saada aikaan säädökset, jotka parantavat sekä tieliikenteen turvallisuutta että kuljettajien elämänlaatua – jotka ovat paitsi moitteettomia myös käytännöllisiä ja valvottavissa. Muutamissa yksityiskohdissa on toki voitu olla eri kannoilla.
Valiokunta otti niin ikään esiin sen perustavan kysymyksen, tarvitaanko uutta direktiiviä lainkaan. On joka tapauksessa selvää, ettei voida hyväksyä sitä, että vähimmäisstandardeja täyttämättömien kuljetusyritysten markkinaosuus kasvaa yhä. Kaikki parlamentin ryhmät olivat uskoakseni yksimielisiä tästä. Saavutetaanko tämä tavoite nykyistä kattavammalla lainsäädännöllä, voi herättää epäilyksiä, mutta yksi seikka on selvä ja vie meidät jälleen siihen, mistä me kaikki olimme samaa mieltä: valvonta on ollut ja on vastakin tärkein asia.
Direktiivi voi olla paperilla kuinka hyvä tahansa, mutta sillä ei päästä kovin pitkälle. Tarvitaan säännöllisiä tarkastuksia ja yhtenäistettyjä rangaistuksia. Vetoan tältä osin suoraan neuvostoon. Voitte kuvitella, millaiseen tilanteeseen päädymme, jos annamme mahdollisuuden valita eri maista sen, jonka rangaistussäännökset ovat valitsijan kannalta parhaat mahdolliset. Tämä on meille huomattavan tuttua, erityisesti rajaseudulla, josta itse olen kotoisin.
Käsiteltävänämme on ollut yli 240 tarkistusta, ja niistä on jäljellä noin 60. Uusia tarkistuksia on lisäksi 16. Liikenne- ja matkailuvaliokunta on tehnyt hyvää työtä. En tietenkään aio keskustella kaikista tarkistuksista juuri nyt, mutta haluan tähdentää, että digitaalisen ajopiirturin käyttöönottoa varten ehdottamamme päivämäärä on tarkoitettu lisäämään oikeusvarmuutta ja saamaan aikaan mielestämme vakaamman tilanteen kuin esimerkiksi silloin, jos hyväksymme syys-, loka- tai marraskuussa direktiivin, jota olisi pitänyt soveltaa jo saman vuoden elokuussa. Ehdotettu määräaika 2006/2007 näyttääkin vahvistavan oikeusperustaa entisestään. Meidän on kuitenkin voitava keskustella tästä päivämäärästä ja lähettää selkeä viesti ulkomaailmaan.
"Kolmen ja puolen tonnin kysymys" oli merkittävä aihe. Meille se on turvallisuuskysymys, mutta emme myöskään halua hankaloittaa näiden jakeluautojen liikkuvuutta kaupunkialueilla. Tämän perusteella osa meistä katsoi, että kolmen ja puolen tonnin rajaa voidaan joka tapauksessa käyttää. Toinen huomioon otettava seikka on, ettei se vääristäisi kilpailua.
Pyrimme muun muassa joustavuuteen, ja uskoakseni tämänpäiväinen ehdotus on päivittäisine lepoaikoineen ja sääntelyineen helpommin valvottavissa kuin neuvoston ehdotus. Numerot ovat täysin selvät: neljä ja puoli tuntia tien päällä ja kolme neljännestunnin taukoa kuljettajan valitsemina aikoina. Tämä on vain yksi esimerkki siitä, mitä haluamme saavuttaa.
Yritimme itse olla joustavia, ja toivomme neuvoston ja komission voivan seurata parlamentin ajatuskulkua niiden arvioidessa näitä tarkistuksia. 

Piecyk,
   .  Arvoisa puhemies, haluan osoittaa lämpimät kiitokseni esittelijä Markoville, joka on luotsannut meitä tähän mennessä neuvottelujen läpi erittäin rakentavalla tavalla. Arvoisa komission jäsen, asia on erittäin selvä: hyvät yöunet nukkuneet kuljettajat parantavat liikenneturvallisuutta, uupuneet kuljettajat ovat turvallisuusriski. Yksinkertaisesti sanottuna liiallinen väsymys on kohtalokasta. Näin ollen tarvitsemme kuljettajien, liikenneturvallisuuden ja kilpailukyvyn vuoksi asianmukaiset ajoajat ja lepojaksot, joita pystytään valvomaan. Muutoin koko asiassa ei ole mitään järkeä.
Näin ollen sovimme, että tarvitsemme päivässä yhteensä 12 tunnin lepoajan, josta 9 tuntia on pidettävä yhtäjaksoisesti. Tienvarsitarkastuksissa on voitava tarkastaa 28 edeltävän päivän tiedot. Kuljettajat eivät saa istua ratin takana minkään viikon aikana enempää kuin 56 tuntia, ja kahdessa viikossa he eivät saa ylittää 90:ää tuntia. Tarvitsemme myös realistisen käyttöönottopäivämäärän digitaalisille ajopiirtureille. Asetukseen on sisällytettävä niin ikään uusi ajoneuvoluokka, joka sisältää alle 3,5 tonnin painoiset kevyet hyötyajoneuvot. Arvoisa komission jäsen, saanen lisätä, ettemme puhu tässä pitsakuljetuksista, sillä jos pitsaa kuljetetaan liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdottamat yli 60 kilometriä, se on kylmä ja syömäkelvoton! Tässä ei siis ole puhe pitsaläheteistä vaan kevyistä hyötyajoneuvoista, joilla nykyisellään voidaan ajaa miten lystää, myös erittäin suurilla nopeuksilla, seitsemän päivää viikossa, 24 tuntia vuorokaudessa, ilman sunnuntai- tai yöajokieltoja ja ilman tarkastuksia. Tämän tuloksena onnettomuuksien määrät kasvavat.
Voin esittää tässä yhteydessä ainoastaan Saksan luvut: vuodesta 1991 vuoteen 2001 pienten pakettiautojen onnettomuudet, joissa aiheutui henkilövahinko, lisääntyivät 103 prosenttia. Pienten pakettiautojen kuljettajien aiheuttamat onnettomuudet aiheuttivat vuonna 2001 Saksassa 206 tienkäyttäjän kuoleman (lisäystä on 44 prosenttia vuodesta 1991), vakavan loukkaantumisen 2 548 tienkäyttäjälle (lisäystä 66 prosenttia) ja lievän loukkaantumisen 13 939 henkilölle. Nämä Saksan moottoritiepoliisin ilmoittamat luvut näyttävät osoittavan liiallisen väsymyksen yhdeksi yleisimmistä tällaisten onnettomuuksien syistä, sillä varsin suuri osa kevyille hyötyajoneuvoille tapahtuvista onnettomuuksista sattuu illalla tai yöllä. Neuvoston on lakattava vetoamasta siihen, ettei se ole tietoinen tästä ongelmasta, palattava maan pinnalle ja kohdattava todellisuus.
Toistan vielä, ettei kyse ole 60 kilometrin säteestä eikä postista tai palvelualoista. Ongelmaan voidaan puuttua vain hyvien sääntöjen ja säädösten avulla. Jos myönnämme periaatteessa sen, että liika väsymys aiheuttaa kuolemia ja loukkaantumisia, tarvitsemme vastuuntuntoiset säännöt. Sitä valiokunta on tahtonut, ja toivon komission ennen pitkää voivan yhtyä tähän ajatteluun. 
Jensen,
    Arvoisa puhemies, me Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä pidämme erittäin tärkeänä, että onnistumme tehostamaan työaikojen ja lepoaikojen valvontaa ja noudattamista. Katsomme kuitenkin, ettei säännösten muuttamisessa sinällään ole järkeä, jos tuloksena eivät ole paremmat säännöt vaan ainoastaan uudella tavalla monimutkaiset säännöt. Ajo- ja lepoaikojen sääntely on nimittäin monimutkainen asia, ja sellainen sen ehkä on oltavakin asian luonteen vuoksi. Monimutkaisuus johtuu siitä, että meidän on saatava aikaan sopiva tasapaino, jossa otetaan huomioon sääntöjen noudattamisen tehokas valvonta liikenneturvallisuuden parantamiseksi ja toisaalta kuljetusalan tarpeet ja kuljettajien mahdollisuudet organisoida työaikansa kohtuullisen joustavasti.
Haluan henkilökohtaisesti kiittää vilpittömästi esittelijä Markovia loistavasta ja kattavasta katsauksesta tähän monitahoiseen aiheeseen. Ryhmäni on kuitenkin eri mieltä osasta liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymän mietinnön päätelmiä. Näihin kuuluvat alle 3,5 tonnin ajoneuvojen ajo- ja lepoaikoja koskevat säännöt. Mielestämme niillä lisätään kuljetuskustannuksia turhaan eikä edistetä liikenneturvallisuutta siinä määrin, että ehdotuksesta aiheutuvat lisäkustannukset olisivat perusteltavissa. Poliisin olisi myös varsin vaikea tietää ykskantaan, ajetaanko tavallista pakettiautoa sellaisen yrityksen lukuun, jolta edellytetään ajopiirturin asentamista. Ehdotus 3,5 tonnin ajoneuvojen sisällyttämiseksi säädökseen tekisi valvonnasta erittäin hankalaa. Direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle ehdotetaan jätettäväksi autot, joita käytetään monen moninaisissa julkisissa palveluissa, esimerkkeinä viemäröinti, sähkö-, vesi- ja kaasuhuolto ja niin edelleen. Tämän ehdotuksen järkevyydestä voidaan keskustella, mutta jos se aiotaan panna täytäntöön, poikkeuksia tulisi todellakin soveltaa yhtä lailla julkisen sektorin toimeksiantoa suorittaviin, esimerkiksi toimiluvanvaraisiin tai tarjouskilpailun voittaneisiin yksityisyrityksiin.
Pitkän matkan kuljettajien viikoittainen lepoaika on mielestämme oikeutetusti järjestettävä joustavammin kuin neuvosto ehdottaa. Tämä koskee lyhennettyjen viikkolepoaikojen sijoittelua ja korvattavaa lepoaikaa. Siksi olemme jättäneet tätä aihetta koskevan tarkistuksen.
Valiokunnan äänestystulokset olivat monissa kohdin hyvin pienestä kiinni, ja siksi onkin mielenkiintoista tarkkailla valiokuntaa täällä täysistunnossa, jossa tarvitsemme määräenemmistön. Seuraava kysymys on, pääsemmekö sovitteluun neuvoston kanssa. ALDE-ryhmä toivoo, että saamme läpi keskeytymättömän 11 tunnin lepoajan, mutta emme silti katso neuvoston olevan oikeassa siinä, että keskeytymättömät lepoajat voivat olla pelkästään kolme plus yhdeksän tuntia. Siinä ei ole riittävästi joustoa, mikä viittaa siihen, että valvonnan helppoudelle on pantu liikaa painoa. Neuvosto tietenkin pitäytyy kannassaan, jonka mukaan ajopiirturien asentaminen on aloitettava jo tänä vuonna, mutta direktiivin hyväksymisen ja ajopiirtureiden asentamisvalmiuksien nykyinen tilanne on sellainen, että tästä päivämäärästä kiinni pitäminen vaikuttaa hieman liioitellulta. Me ALDE-ryhmässä voimme tukea sen lykkäämistä.
Toivon hartaasti, että saamme tästä direktiivistä sovittelumenettelyssä aikaan ratkaisun, joka vastaa valvonnan tehostamistarpeeseen ja samalla takaa kuljettajille riittävän joustavan sääntelyn. 
Lichtenberger,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, direktiivit, joista tänään keskustelemme, ovat ratkaisevan tärkeitä kolmelta kannalta: suhteessa eri puolilla Euroopan unionia voimassa oleviin työntekijöiden sosiaalisen suojelun säädöksiin, suhteessa tieliikenteen turvallisuuteen ja suhteessa kilpailuun. Toivon, että parlamentti tekee keskiviikkoisessa äänestyksessä oikean päätöksen ja että parlamentin jäsenet äänestävät inhimillisten työolojen, liikenneturvallisuuden ja reilun kilpailun puolesta. Kilpailulla tarkoitan kuljetusyritysten välisen kilpailun lisäksi myös eri kuljetusmuotojen välistä kilpailua.
Alan tilanne on kehittynyt viime vuosina ojasta allikkoon: sosiaalinen polkumyynti on saanut ennennäkemättömät mittasuhteet, ennen muuta pitkiä matkoja ajavien kuorma-autonkuljettajien kohdalla, linja-autonkuljettajista puhumattakaan. Vastassamme on valvonnan osoittama tosiasia: töitä tehdään 38 tuntia tauotta. Kukaan ei voi mitenkään ajaa näin pitkään käyttämättä kofeiinia tai muita aineita, joista osa voi hyvinkin olla lainvastaisia. On täysin selvää, että tämä vaarantaa liikenneturvallisuuden. Neuvosto ei voi olla huomaamatta, että riskiä eivät aiheuta pelkästään 40-tonniset rekat vaan myös pitkiä matkoja ajavat pienet jakeluautot.
Valitettavasti tuoreet havainnot osoittavat, että tällaisista ajoneuvoista tieliikenteelle koituva riski on kasvanut eksponentiaalisesti, eivätkä nämä tiedot selvästikään koske vain Saksaa. Näiden ajoneuvojen kuljettajiin kohdistuu erityinen paine, koska monet heistä toimittavat Internetin kautta tehtyjä tilauksia tai hoitavat niin sanottuja "juuri ajoissa" -palveluja. Tämän vuoksi heihin kohdistuu tietysti suuria paineita, ja EU:n on suojeltava heitä. Vastaavasti muita tienkäyttäjiä on suojeltava väsyneiltä kuljettajilta.
Olen varma, ettei kukaan täällä ole unohtanut traagisia tunnelikatastrofeja, joiden syyksi on katsottu kuljettajan väsymys. Ne olivat pelkkä jäävuoren huippu, sillä saamme valitettavasti kerta kerran perään tietoja väsyneenä ajamisen aiheuttamista onnettomuuksista. On valitettava tosiasia, että neuvosto on tässä asiassa aivan selvästi aidan väärällä puolella. Olen pahoillani, että minun on oltava näin suorasukainen: olen kuitenkin saanut aika ajoin vaikutelman, että neuvosto on Euroopan tienkäyttäjäyritysten mustien lampaiden edustaja. On todellinen häpeä, jos tämä pitää paikkansa.
Pyydän teitä tukemaan kantaamme. Tällä tavoin ajatte liikenneturvallisuuden etua, lisäätte Euroopan sosiaalista uskottavuutta ja mahdollistatte entistä tiheämmät tarkastukset suuririskisillä aloilla, joissa edellytämme tieliikenteeltä muita aloja parempaa turvallisuutta. Meidän on näytettävä koko maailmalle, että Euroopan parlamentti on Euroopan unionin sosiaalinen omatunto.
Nattrass,
   .  Arvoisa puhemies, tämä direktiivi on hätäännyttänyt Yhdistyneen kuningaskunnan liikenteenharjoittajat. Kuljettajat ilmoittavat ansionmenetyksikseen 80 puntaa viikossa. Toimiala ilmoittaa lisäkustannuksiksi miljardi puntaa vuodessa. Direktiivi aiheuttaa 65 000 kuljettajan vajauksen, mikä nostaa hintoja ja hankaloittaa Yhdistyneen kuningaskunnan kauppaa. Maan hallitus on ilmoittanut, ettei se ilmoita maan kantaa, koska se katsotaan "sopimattomaksi", koska Yhdistynyt kuningaskunta toimii tuolloin neuvoston puheenjohtajana.
Tätäkö me odotamme nykyaikaiselta työväenpuolueelta, joka perääntyy ja jää jalkoihin Yhdistyneelle kuningaskunnalle elintärkeissä asioissa vain siksi, että se haluaa hännystellä EU:ta ja toimia puheenjohtajalta odotettavalla tavalla? Taivas rekkamiehiämme varjelkoon! Edustaako työväenpuolue enää heitä? Yhdistyneen kuningaskunnan kannan ilmoittaminenko on "sopimatonta"? Kertokaa se Britannian kuorma-autonkuljettajille ja yrityksille, sillä ne tämän lystin maksavatkin.
Mietintö perustuu Saksan näkökantaan Euroopan keskellä. Heidän sijaintinsa on paras mahdollinen, ajettiinpa mihin suuntaan tahansa. Birminghamilaiselta kuorma-autolta kestää kuitenkin paljon pitempään päästä määräpaikkaansa. Nämä ehdotukset vahingoittavat Britannian kilpailukykyä Euroopan unionissa. EU:n kannattajat puhuvat pelkästään liikenneturvallisuudesta, mutta EU:ssa on tosiasiassa kysymys pelkästään rahasta, vallasta ja valvonnasta. Näillä ehdotuksilla jokaisen rekkakuskin ohjaamoon asennetaan rahallisesti tuottoisa, Galileoon kytketty vakoilulaite. Seuraavana ovat vuorossa todennäköisesti yksityisautot. Pitäkää varanne, rekkakuskit, "Big Barrot" valvoo. Huutakaa hänelle: "Tämä ajaa minun rekkani metsään!". Sama lyhyesti: "Truck off!". 
Zīle,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi kiittää kollega Markovia tehdystä työstä ja kompromisseista, joihin monilla ongelmia aiheuttaneilla alueilla on päästy. Haluan niin ikään kiittää komission jäsentä perusteellisesta puheenvuorosta.
Työntekijöiden sosiaalioikeudet, liikenneturvallisuus ja yhtiöiden edut – nämä ovat tässä ehdotuksessa käsitellyt pääkohdat. Mielestäni liikenne- ja matkailuvaliokunnan versio on nyt tasapainoinen kaikkien näiden seikkojen osalta. Tiedämme, että uudet Euroopan unionin jäsenvaltiot ovat pahaksi onnekseen reunavaltioita ja sellaisina maantiekuljetuksissa kilpailukyvyltään valmiiksi muita heikompia, koska ne sijaitsevat kaukana markkinoiden keskittyneimmistä alueista. Valitettavasti luonnokseen sisältyy ehdotuksia, jotka heikentävät näiden maiden liikenteenharjoittajien mahdollisuuksia entisestään, esimerkkinä pakollisen päivälepojakson pidentäminen ja näiden jaksojen kumuloituminen. Kuljettajien mahdollisuus lyhennettyyn viikkolepoon varikon ulkopuolella on niin ikään poistettu. Lisäksi ehdotetaan bonusten maksamisen kieltämistä liikenteenharjoittajille ajetun matkan mukaan, vaikkei tämä aiheutakaan uhkaa liikenneturvallisuudelle. Millään näillä ehdotuksilla ei mielestäni aiota torjua niin sanottua "palkkojen polkemista", kuten perusteluissa todetaan, tai "sosiaalista polkumyyntiä", jollaiseksi nykyisin kutsutaan yrittäjien uusissa jäsenvaltioissa harjoittamaa toimintaa. Tosiasiassa tarkoituksena on säilyttää markkinoiden nykyjakauma. Huoli kuljettajien palkoista ja sosiaalisesta suojelusta voi johtaa tilanteeseen, jossa uusien jäsenvaltioiden kuljettajat tosiaankin välttyvät palkkojen polkemiselta siksi, että he joutuvat työttömiksi eivätkä saa palkkaa lainkaan. Direktiivin 11 artiklassa säädetään nykyisellään myös takuusta markkinaosapuolten välisen, jo voimassa olevan työehtosopimuksen piiriin kuuluville. Latvian ja varsin monien muiden uusien jäsenvaltioiden rakennusyritykset tietävät, kuinka "helppoa" tällaisessa tilanteessa toimiminen on. Kokemusta saavat nyt kenties myös liikenteenharjoittajat, jollemme pyri tasapainottamaan etujamme tästä lainsäädännöstä äänestettäessä. En ole myöskään vakuuttunut siitä, että tämän lainsäädännön soveltamisalan laajentaminen kattamaan alle kolmen ja puolen tonnin ajoneuvot, jotka toimivat yli 60 kilometrin toimintasäteellä, auttaa saavuttamaan sosiaaliset ja liikenneturvallisuutta koskevat tavoitteet. Ne lisäävät näiden ajoneuvojen taloudellista ja teknistä painolastia, vaikka ne eivät ole tilastojen mukaan kaikkein vaarallisimpia. Lisäksi annetaan pikakuljetusyhtiöille yksi peruste tehdä sopimuksia itsellisten kuljettajien kanssa, mikä puolestaan heikentää näiden henkilöiden sosiaalista suojelua ja aiheuttaa myös liikenneturvallisuuteen kohdistuvia kielteisiä seurauksia. 
Jarzembowski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, haluan aluksi tarttua puheenvuoronne lopulla esittämäänne huomioon. Tarkastuksia tarvitaan järkevä määrä, sillä lainsäädäntö on turha ja tehoton, jollei sen noudattamista valvota. Siksi meidän on yhdistettävä voimamme ja taivuteltava neuvosto hyväksymään Markovin mietintöihin sisältyvät ehdotukset ja varmistamaan, että tarkastuksia tehdään riittävästi. Suoraan sanottuna tehtävänämme on suojella kuorma-autonkuljettajia heidän esimiehiltään, koska vaikuttaa siltä, että osa pakotetaan joko suoraan tai epäsuorasti ajamaan liian pitkiä aikoja. Tämä merkitsee, että he aiheuttavat vaaraa itselleen ja kaikille muille.
Toisaalta sääntöjen on oltava todellisuuspohjaisia ja perustuttava terveeseen järkeen. Oletan, että komission jäsen torjui hieman liian kiireesti osan Markovin mietintöön sisältyvistä ehdotuksista. Ehdotuksemme ovat huomattavasti järkevämpiä ja helpompia toteuttaa, varsinkin taukoja ja päivittäisiä lepoaikoja koskevien sääntöjen osalta. Siksi ehdotuksia olisi kannettava.
Olen kuitenkin kanssanne samalla kannalla alle 3,5 tonnin painoisten kuorma-autojen kysymyksessä. Olen yhtä mieltä jäsen Piecykin kanssa siitä, että niistäkin aiheutuu riski, mutta meidän ei pidä unohtaa, että ajopiirtureita ja muita vastaavia koskevien sääntöjen soveltaminen tämän tyyppisiin hyötyajoneuvoihin aiheuttaisi virkavaltaisuutta ja lisäkustannuksia. Meidän olisi tältä osin palattava neuvottelupöytään ja katsottava tosiasioita silmiin: arvoisa komission jäsen, teidän tavanomainen maidonjakeluautonne, sirkuskaravaani tai traktori ei todellakaan tarvitse ajopiirturia. Totesitte, että meidän olisi vältettävä liiallisia poikkeuksia. Ehdottamamme poikkeukset perustuvat kuitenkin pelkästään haluun toimia realistisesti ja käyttää tervettä järkeä.
Ajopiirtureita koskevan lainsäädännön sovittelumenettely päättyy jossain vaiheessa tänä syksynä, eikä soveltamiskelvottoman asetuksen säätämisessä ole juurikaan järkeä. Tiiviit yhteyteni toimialaan ovat saaneet minut vakuuttumaan siitä, ettei ole realistista olettaa kaikkien rahdinkuljettajien ehtivän asentaa ajopiirturit tämän vuoden elokuuhun mennessä, vaikka tietyt valmistajat ilmoittavatkin voivansa toimittaa nämä laitteet. Näin ollen pyydän teitä tukemaan ehdotuksiamme ja asettamaan järkevän aikarajan. 
Titley (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aloittaa selittämällä parlamentille, että maanmieheni Nattrass sekoitti avaushuomautuksessaan työaikadirektiivin soveltamista kuljetusalaan koskevan direktiivin tässä käsittelemäämme direktiiviin. Kuten muukin osa hänen purkauksestaan, ne olivat yhtä vaikeaselkoisia minulle kuin kaikille muillekin. Havaitsen, ettei hän ole vaivautunut jäämään saliin keskustelun loppuun asti.
Suhtaudun direktiiviin myönteisesti, koska nykyiset ehdotukset ovat 20 vuoden ikäisiä, kuten komission jäsen totesi. Paljon on muuttunut noista ajoista: rajat ovat poistuneet, yhtenäinen hallinnollinen asiakirja on otettu käyttöön, tiet ovat parantuneet. Tämä tarkoittaa, että nyt voidaan ajaa pitempään ilman luonnollisia taukoja. EU:ssa on 25 jäsenvaltiota, joiden pinta-ala on 1,5 miljoonaa neliömailia. Tieliikenteen turvallisuuden kannalta on siis ehdottoman tärkeää, että koko Euroopan unionissa on johdonmukaiset säännöt. Nykyisellään on sallittua ajaa enintään 8 tuntia 59 minuuttia yhdellä 15 minuutin pysäytyksellä. Tilanne on mahdoton: väsymys tappaa, ja ehdotusten nykyaikaistamatta jättäminen olisi edesvastuutonta.
On silti tärkeää, että lainsäädäntö on toimivaa ja helposti ja johdonmukaisesti valvontakelpoista koko EU:ssa. Siksi suhtaudunkin myönteisesti parlamentin ehdotuksiin, joiden mukaan uudet ajoneuvot on varustettava digitaalisilla ajopiirtureilla viimeistään vuodesta 2006 alkaen. Komissio on väärässä, kun se pysyy itsepintaisesti omassa kannassaan, koska ainoastaan kaksi kolmesta potentiaalisesta ajopiirturitoimittajasta pystyy tällä haavaa testaamaan sarjatuotantoa edeltäviä mallejaan eikä pysty aloittamaan täysimääräistä tuotantoa.
On tärkeää, että tauot ovat yksinkertaisia ja helppoja ymmärtää ja että niiden soveltamiseen ei tarvita loppututkintoa matematiikassa! On niin ikään tärkeää, että keskeisille yleistä etua edistäville palveluille myönnetään poikkeus varsinaisen palveluntarjoajan laadusta riippumatta.
Suhtaudun myönteisesti valiokunnan ehdotuksiin bussi- ja linja-autopalveluista, olettaen että pystymme tekemään eron matkanjärjestäjien ja pikavuorotoiminnan kesken.
Olen edelleen vakuuttunut siitä, että tiettyjä ehdotuksia voidaan valvoa ja että ne voidaan ymmärtää. Myönnän ongelmat pikajakelualalla, mutta en ole varma siitä, kuinka näitä ehdotuksia voidaan valvoa. Mielestäni digitaalisten ajopiirtureiden asentaminen jälkikäteen on mahdotonta kohtuullisin kustannuksin. Kyseenalaistan myös työaikadirektiivin soveltamisen valvontamahdollisuudet tässä direktiivissä, koska useimmat tiedot säilytetään toimipaikassa eikä tarkastettavassa kuorma-autossa. 
Auken (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, maantiekuljetuksista on tullut varsin sekava toimiala, joka todellakin kaipaa siistimistä. Nykyisin on vallalla viidakon laki. Kuljettajien ankarista työolosuhteista on keskusteltu, samoin vaikutuksista liikenneturvallisuuteen. Suurten rekkojen väsyneet kuljettajat ovat suunnaton uhka liikenneturvallisuudelle. Toisaalta kilpailuedellytykset ovat täysin vääristyneet. Raide- tai vesiliikenteellä, jotka ovat ympäristön ja turvallisuuden kannalta huomattavasti suotavampia, ei ole mitään mahdollisuuksia tieliikenteeseen verrattuna, koska viimeksi mainittu on aivan liian edullista. Suosimme reilua kilpailua, jolloin maanteiden liikenteenharjoittajien tulisi luonnollisestikin maksaa todellista hintaa kohtuullisista kuljetusolosuhteista eikä pelkästään sysätä toimintansa kaikkia seurauksia yhteiskunnan maksettaviksi. Entistä paremman lainsäädännön ja tiukemman valvonnan vastustajista on tullut kuljetusalan häikäilemättömimpien tahojen kovaäänisiä äänitorvia. Kun järkevällä sääntelyllä ja napakalla valvonnalla saadaan aikaan oikeudenmukainen hinnoittelu, muilla turvallisemmilla ja ympäristöä vähemmän kuormittavilla kuljetusmuodoilla on paremmat mahdollisuudet kehittyä. Tällaista kilpailua me haluamme Eurooppaan. Selviytyjäksi on valikoiduttava parhaan kuljetusmuodon, ei röyhkeimmän tai säälimättömimmän. 
Bradbourn (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, kuten totesin tämän lainsäädännön ollessa parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä, ehdotuksen muoto on mielestäni epäkäytännöllinen, kestämätön ja valvontakelvoton. Siksi olen poliittisen kirjon eri kohtia edustavien kollegojeni avustuksella esittänyt tarkistusta, jossa ehdotus hylätään kokonaisuudessaan.
Haluan keskittyä keskustelupuheenvuorossani siihen keskeiseen sisältöön, joka ehdotuksella on minun vaalipiirini ihmisille. Yhtymäkohtia löytyy varmasti koko Euroopan unionista. Maaseutualueilla, joilla väestö on usein ikääntynyttä ja julkisen liikenteen varassa, linja-autopalveluja hoitavat nykyisin pienet tai keskisuuret yritykset, joiden EU väittää olevan talouden selkärankaa. Silti tämän kaltaisella lainsäädännöllä vaarannetaan niiden koko olemassaolo. Lepoaikoja koskevat ehdotukset lisäävät sekä kuluttajien että toimialan kustannuksia, heikentävät palvelua ja lakkauttavat ne joissain tapauksissa kokonaan.
Kaupallisella alalla "juuri ajoissa" -toimitusjärjestelmät, jotka ovat nykyaikaisen teollisuuden tavarantoimitusten tukijalka, vaarantuvat. Tämäkin lisää kuluttajan ja toimialan kustannuksia. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa arvioidaan tämän direktiivin ja työaikadirektiivin yhteenlasketuiksi kustannuksiksi yli miljardi puntaa. Luku ei ole minun vaan toimialan.
Monien käyttämä liikenneturvallisuuden perustelu ei mielestäni päde. Meidän on lakattava väittämästä, että liiallinen sääntely lisää tieliikenteen turvallisuutta. Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa sääntelyä on vähemmän, on kenties Euroopan turvallisimmat tiet. Ehdotuksella on kovin vähän tekemistä liikenneturvallisuuden kanssa – se liittyy paljon selvemmin syvälle juurtuneeseen Euroopan komission tiekuljetusten vastaiseen ohjelmaan.
Britannian konservatiivit vastustavat lähtökohtaisesti näin rajoittavan lainsäädännön sälyttämistä liike-elämän ja kuluttajien niskaan, emmekä ole yksin. Tässä ehdotuksessa ei oteta huomioon kuljetussektorin keskeisten osa-alueiden tarvitsemaa joustavuutta, kiinnitetään niukasti huomiota kuluttajaan ja ylenkatsotaan Euroopan teollisuuden tarvetta säilyä kilpailukykyisenä. En näin muodoin epäröi lainkaan kehottaa parlamenttia tukemaan keskeistä tarkistustamme, jolla ehdotus hylätään kokonaisuudessaan. 
Leichtfried (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, minäkin haluan käyttää lyhyen aikani kiittääkseni esittelijää ammattimaisesta ja pätevästä työstä. Olen samaa mieltä komission jäsenen kanssa siitä, että tämä mietintö on erittäin tärkeä. Jos siihen sisältyvät ehdotukset toteutuvat, voidaan varmasti olettaa, että ne tuovat monia parannuksia Euroopan maantiekuljetusten sosiaalipolitiikkaan ja työlainsäädäntöön ja kohentavat erityisen selvästi myös liikenneturvallisuutta.
Jotta nämä kaksi tavoitetta saavutetaan, on noudatettava seuraavia keskeisiä periaatteita. Työviikko ei saa olla pitempi kuin ehdotetut 56 tuntia, sääntöjen on katettava myös pika- ja postinjakelu, digitaaliset tallentimet on otettava käyttöön viipymättä ja palkkojen polkeminen, jota on usein syyttäminen näkemistämme vaaratilanteista, on kiellettävä laittomana.
Parlamentti valitsee keskiviikkona joko liikenneturvallisuuden parantamisen ja paremmat sosiaaliset edellytykset tai suuremmat voitot harvoille ja valituille. Mielestäni on riittävän selvää, miten meidän on äänestettävä. 
Wortmann-Kool (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, osana Lissabonin ohjelmaa tämä parlamentti pyrkii luopumaan tarpeettomista säännöistä, lisäämään joustavuutta ja vähentämään virkavaltaisuutta. Tämä ei tarkoita, että olisin tyytymätön liikenne- ja matkailuvaliokunnan hyväksymään kantaan ajo- ja lepoaikadirektiivistä. Liikenneturvallisuus edellyttää, että ajoaikoja ja lepoaikoja valvotaan entistä tehokkaammin, mutta monet ehdotetuista muutoksista menevät huomattavasti pitemmälle eikä niitä voida panna täytäntöön. Jotkut parlamentin jäsenet ovat jo maininneet digitaalisen ajopiirturin pakollisen asentamisen alle 3,5 tonnin kuorma-autoihin. Se ei tietenkään toimi käytännössä. Ei myöskään ole kannattavaa asentaa digitaalisia ajopiirtureita olemassa oleviin autoihin, koska se on usein teknisestikin mahdotonta ja tämänkin vuoksi epäsuotavaa.
Kolmanneksi, asioissa on lähestytty entistä enemmän käytäntöä ja hallintotaakkaa on kevennettävä. Yhdentoista tunnin yöunet kahdentoista sijaan ovat kyllä hyvinkin riittävät. Tämä on myös neuvoston kanta, ja toivon parlamentin hyväksyvän saman kannan hylkäämällä tarkistuksen 62 ensimmäisen osan. Tienvarsitarkastukset, jotka kattavat 28 edeltävää päivää, eivät hyödytä liikenneturvallisuutta ja johtavat myös tarpeettomaan virkavaltaisuuteen. Neuvoston ehdotus on tältäkin osin parempi, joten toivon kollega Markovilta jonkin verran kiitollisempaa asennetta neuvostoa kohtaan näissä kysymyksissä.
Totean lopuksi, että jos haluamme parantaa kuljetusten turvallisuutta, meidän on kannustettava – ei hankaloitettava – kaksoismiehityksen käyttöä pitkillä kuljetusmatkoilla. Täysistunnon äänestykseen valmistauduttaessa kehotan teitä hylkäämään ehdotukset näiltä osin, koska toimilla lisätään tarpeettomasti yritysten, usein pienyritysten, kustannuksia. Jollei täysistunnon äänestystulos ole huomattavasti parempi kuin liikenne- ja matkailuvaliokunnassa, voi olla viisaampaa palata olemassa olevaan lainsäädäntöön. 
Rack (PPE-DE ).
   Arvoisa puhemies, jos haluamme saada aikaan todellisen muutoksen Euroopan teillä nykyisin vallitsevaan tilanteeseen, meidän on luotava eri kuljetusmuodoille yhtäläiset toimintaedellytykset. Näihin viitataan usein, mutta ne ovat toistaiseksi jääneet pikemminkin tyhjäksi iskulauseeksi. Tämänpäiväiset mietintöluonnokset tieliikenteen sosiaalilainsäädännöstä ja sen täytäntöönpanon valvonnasta ovat tässä suhteessa keskeisessä asemassa. Jos onnistumme varmistamaan Euroopan unionin lainsäädännön avulla, että ajo- ja lepoaikoja koskevat käytännöt, jotka ovat usein aivan järkyttäviä, järjestetään asianmukaisesti, henkilöstön työllistämiskustannukset tulisivat välttämättä vertailukelpoisimmiksi tieliikenteessä ja rautateillä. Siinä meillä olisi saavutusta kerrakseen.
Tarkoituksena ei ole eikä saa olla itsetyytyväisyys lakeihin, jotka toimivat pelkästään paperilla. Lainsäädännön noudattamista on valvottava, ja valvonnan edellytykset on järjestettävä. Jälkimmäiseen seikkaan voidaan vaikuttaa digitaalisilla ajopiirtureilla, jotka eivät ole yhtä helposti peukaloitavissa. Tämän lisäksi tarvitaan kansallista poliisivalvontaa, jossa laitteet tarkastetaan järjestelmällisissä tienvarsitarkastuksissa. Lisäksi on varmistettava ajo- ja lepoaikojen noudattaminen.
Vaikka onkin tärkeää varmistaa, että tieliikenteen ja raideliikenteen ajoaikoja koskevat puiteasetukset yhdenmukaistetaan keskenään, Markovin kahdessa mietinnössä pyritään muuhunkin päämäärään, nimittäin tieliikenteen turvallisuuden kohentamiseen. Väsyneet kuljettajat aiheuttavat aivan liian monia onnettomuuksia, ja ongelmaan on puututtava toimenpiteiden avulla. Hallitsematon 40-tonninen rekka on vaarallinen ase eikä tällaisia liikkuvia pommeja pidä sietää. Jäsenvaltioiden on järjestettävä todellinen valvonta tämän vaarallisen tilanteen korjaamiseksi.
Olen tässä yhteydessä erityisen huolestunut siitä, ettei puheenjohtajavaltio eivätkä edes sen ministerit ole läsnä tämänpäiväisessä keskustelussa, vaikka se toimii jäsenvaltioiden edustajana. Voihan olla, että Luxemburg on määrännyt ministereille pakolliset lepoajat, mutta olen pikemminkin taipuvainen uskomaan, että ongelma on muualla. Lainsäädännön teksteistä keskustellaan täällä parlamentissa entistä myöhempiin kellonaikoihin, ja voisimme hyvin lopettaa tämän tavan. Ehkä neuvosto silloin osallistuisi tämänpäiväisen kaltaisiin keskusteluihin. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Rack. Puhemiehistö jakaa täysin huolenne yöistunnoista.
Annan puheenvuoron jäsen de Grandesille. 
de Grandes Pascual (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan uusi todellisuus vaikuttaa varsin erikoisesti Espanjan ja muiden maiden kaltaisiin alueisiin, joista on tullut syrjäseutuja suhteessa Euroopan päämarkkina-alueisiin. Näissä syrjäisissä maissa tarvitaan todennäköisesti enemmän pitkiä ajomatkoja kuin keskeisen sijainnin maissa, jotka ovat lähempänä tuotannon ja kulutuksen keskuksia.
Tilanteen helpottamiseksi meidän mielestämme olisi kohtuullista laatia joustavuuslausekkeita, joilla estetään maantieteellisten haittojen aiheuttama kuljetustoiminnan kilpailukyvyn aleneminen unionissa.
Tällaisessa tilanteessa lainsäädäntöinto johtaa liiallisuuksiin ja yhdenmukaistamisen sijaan jäykät säännöt voivat luoda epätasapainon syrjäisten valtioiden kuljettajien tilanteeseen.
Kuuden peräkkäisen ajojakson jälkeinen velvollisuus levätä lisää merkitsee, etteivät pitkän matkan kuljettajat useinkaan pysty palaamaan lähtöpaikkaansa, joten heidän on pidettävä viikkoleponsa matkan aikana.
Tämä on todellakin tuomittavaa, koska lepo-olosuhteet ovat usein kaukana siitä, mitä pidämme kohtuullisen elämänlaadun säilymisen edellytyksinä: sulkeutuminen ja eristäytyminen moottoritien lepoalueelle ilman majoitusta tai asianmukaisia saniteettimahdollisuuksia kaukana vieraassa maassa ja usein vailla mahdollisuutta poistua ajoneuvosta sen anastuksen pelossa. Tilanne on sitäkin järkyttävämpi, kun näillä toimenpiteillä väitetään ainakin teoriassa pyrittävän takaamaan asianmukaiset lepo-olosuhteet.
"Pitkän matkan" käsite on sisällytetty muille sektoreille, esimerkiksi syvänmerenkalastukseen. Lisäksi Ranskan lainsäädäntö erottelee kuljetusalalla lyhyen matkan ja pitkän matkan kuljettajat. On ehdottoman tärkeää, että erotamme nämä tapaukset toisistaan, jottemme rankaise pitkän matkan kuljettajia ja riko syrjäisten maiden laillisia oikeuksia. 
Jałowiecki (PPE-DE ).
      Arvoisa puhemies, komission puheenjohtaja Barroso on vakuuttanut meille useaan otteeseen sekä täällä parlamentissa että muualla, että hän aikoo vähentää EU:n asetusten määrää peräti 25 prosenttia, koska asetuksia on paljon ja monet niistä ovat tarpeettomia. Parlamentin jäsenet ovat aina osoittaneet suosiotaan tällaisille lausumille, sillä monet meistä tietävät, että EU:n lainsäädäntö on kehittymässä imperialistiseen suuntaan ja pyrkii sääntelemään kaikkea auringon alla. Ironista kyllä, aina kun kulloinkin toimivaltaiselle asiaan erikoistuneelle valiokunnalle, esimerkiksi liikenne- ja matkailuvaliokunnalle, esitetään yksittäinen ehdotus, samat jäsenet lankeavat poikkeuksetta vanhaan sääntelyansaan äänestämällä uusien asetusten puolesta vailla järkeviä perusteluja. Asetus, josta nyt keskustelemme, koskee sosiaalilainsäädännön yhdenmukaistamista ja on hyvä esimerkki tästä ajattelu- ja toimintatavasta, joten haluaisin käsitellä siihen liittyviä muutamia seikkoja. Katson ensinnäkin, ettei ole mahdollista perustella sitä, ettei tieliikennekuljetusten lainsäädäntöön ja työlainsäädäntöön kuuluvien seikkojen välillä ole tehty minkäänlaista erottelua. Erityyppistä lainsäädäntöä ei sekoiteta keskenään tällä tavoin muilla julkisen elämän aloilla. Silti tässä tapauksessa ei ole eroteltu työlainsäädäntöä ja muuta lainsäädäntöä toisistaan. Toiseksi toissijaisuusperiaatetta on loukattu julkeasti. Kolmanneksi ja erittäin tärkeänä kohtana: asetuksissa säädetään kokonaisesta tarkastusjärjestelmästä, josta on seurauksena pelkästään koneiston paisuminen ja jota on käytännössä mahdoton toteuttaa. Parlamentin jäsenet ovat todenneet varsin selvästi, että tällaisen järjestelmän toteuttaminen käytännössä olisi suunnattoman vaikeaa. Neljänneksi, asetusten pikkutarkkuus, erityisesti työ- ja lepoaikojen ja niiden jakaantumisen ja erottamisen osalta, on kammottavan virkavaltainen visio, johon ei juuri jää käytännön toimintavaraa. Kaikkien näiden tekijöiden perusteella katson, että tässä on kyseessä juuri sellainen asetus, jota ilman Euroopan unioni voi tulla hyvin toimeen. Se on täydellinen esimerkki puheenjohtaja Barroson mainitsemasta 25 prosentista. 
Barrot,
     Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan aluksi todeta, että kuuntelin tarkasti kaikki puheenvuoronne. Jäsen Markov, minun ei tarvitse korostaa – osa jäsenistä korosti tätä seikkaa – ettemme halua lainsäädäntöä pelkästään lainsäädännön vuoksi. Kyse on liikenneturvallisuudesta. Tieliikennekuolemia sattuu Euroopassa edelleen paljon, ja meidän on pidettävä asia mielessä. Tarvitsemme myös reilua kilpailua liikenteenharjoittajien keskuuteen, ja meidän on otettava huomioon liikenteenharjoittajat ja heidän työelämänsä. Kuulun niihin, joiden mukaan työntekijän suoritus on paras ja usein tehokkain silloin, kun työ tehdään tiettyjen sääntöjen mukaisesti.
Haluan aivan aluksi palata yleiseen ajatukseen, jonka mielestäni monet teistä jakavat kanssani: pelkkä oikeuksien määritteleminen ei riitä, meidän on luotava myös edellytykset näiden oikeuksien käyttämiselle. Toisin sanoen meidän on kiinnitettävä suurta huomiota sääntöjen valvottavuuteen. Sääntöjä on voitava valvoa, koska niitä on valvottava. Tämä on hyvin tärkeää.
Keskustelumme on painottunut erityisesti kahteen aiheeseen: alle 3,5 tonnin painoisiin ajoneuvoihin. Komissio on valmis selvittämään asian perusteellisesti. Halutessanne ehdotan myöhempää tarkistamista koskevaa säännöstä, jotta voimme tarvittaessa vastata mahdollisesti ilmi tulleisiin tarpeisiin. Tällä alalla meidän on mielestäni toimittava älykkäästi ja käytännönläheisesti. Jos meidän siis tarvitsee jatkaa pitemmälle, jäsen Markov, en sano ennalta ei, mutta meidän on tarkasteltava näiden sääntöjen soveltamisalaa.
Kuuntelin tarkkaavaisena osaa teistä, erityisesti jäsen Gorschin ja jäsen Jarzembowskin kaltaisia tarkistusten esittäjiä, ajopiirtureita koskevan ongelman ratkaisemiksi. Huomaan, että ongelmasta voi syntyä keskustelu, mutta haluan saattaa tietoonne muutaman yksityiskohdan, jotta ymmärrätte kenties paremmin, miksi komissio on edelleen erittäin innostunut tämän järjestelmän nopeasta käyttöönotosta.
Palautan mieleen, että asetuksen (EY) N:o 2135/98 2 artiklassa, jossa ajopiirturi mainitaan ensimmäisen kerran, säädetään, että ajoneuvoissa, jotka otetaan käyttöön ensimmäistä kertaa yli kahden vuoden kuluttua siitä päivästä, jona tekniset eritelmät julkaistaan, on oltava digitaalinen ajopiirturi. Tekniset eritelmät julkaistiin 5. elokuuta 2002 ja niiden voimaantulopäivä oli tavanomaiseen tapaan 5. elokuuta 2004.
Koska digitaalisten ajopiirtureiden valmistajat eivät kyenneet toimittamaan varusteita ajoissa, edeltäjäni de Palacio otti aivan oikein käyttöön lykkäyksen, jossa säädettiin jäsenvaltioita koskevista siirtymäsäännöksistä ja siirrettiin digitaalisten ajopiirtureiden pakollisen asentamisen määräaikaa uusiin kuorma-autoihin 5. elokuuta 2005 saakka. Neuvosto vaati päivämäärän vahvistamista ajo- ja lepoaikoja koskevassa säädöksessä.
Komissiolle 5. elokuuta 2005 on jo vuoden viivästys suunnitellusta määräajasta. Sanon aivan vilpittömästi, että meidän on lähetettävä selkeä signaali toimialalle ja jäsenvaltioille. Siksi haluamme päästä mahdollisuuksien mukaan nopeaan sopimukseen käsiteltävinänne tänään olevasta direktiivi- ja asetusluonnoksesta.
Tekniseltä kannalta haluan palauttaa mieliin tietyt tosiasiat, sillä meidän on varmistettava, että asiat ovat tältäkin osin valmiina. Digitaalisten ajopiirtureiden tyyppihyväksyntätodistukset myönnettiin ACTIAlle kesäkuussa 2004, VDO Siemensille lokakuussa 2004 ja useille korttivalmistajille. Komission yhteinen tutkimuskeskus on laatinut korttien turvajärjestelmän. Elokuusta 2004 käytössä olleen TACHOnet-järjestelmän avulla varmistetaan, että jokaisella kuljettajalla on käytössään vain yksi ajopiirturin kortti.
Kaikki suurimmat ajoneuvovalmistajat ovat aloittaneet digitaalisen ajopiirturin testauksen omissa ajoneuvoissaan, ja testit voivat valmistua ennen käyttöönoton määräaikaa eli elokuuta 2005. Henkilökohtaisesti tapaamani ajopiirturivalmistaja kertoi pystyvänsä toimittamaan tarvittavan määrän ajopiirtureita ajoneuvovalmistajille tästä eteenpäin toukokuuhun 2005 mennessä. Parhaillaan laaditaan koulutusohjelmia kuljettajille ja liikennöitsijöille. Jäsenvaltiot järjestävät yhteistyössä vastaavia kursseja lainvalvontahenkilöstölleen.
Lisään vielä ja tähdennän tätä seikkaa: jos sovimme digitaalisten ajopiirtureiden käyttöönoton lykkäämisestä, altistumme kanteille niiden asiaan liittyvissä ammateissa toimivien henkilöiden taholta, jotka ovat valmiita. Kuten katalysaattoreidenkin kohdalla aikoinaan, lopullista oikeudellista päätöstä ei vielä ollut, kun niitä jo ryhdyttiin asentamaan sitä mukaa, kun teollisuus niitä toimitti. Euroopan unionin on mielestäni joissain asioissa otettava ohjat omiin käsiinsä.
Kiinnitän paljon huomiota siihen, että suhtaudun realistisesti ja kunnioittavasti toimialojamme kohtaan, mutta uskon vilpittömästi, ettei uusi lykkäys hyödytä ketään. Siksi olen kuunnellut erittäin tarkkaavaisena huomioitanne tästä seikasta. Arvoisa puhemies, tämän minä halusin sanoa. Haluan kiittää parlamenttia, ja totean jälleen kerran, kuinka hyödyllistä on käydä tätä vuoropuhelua parlamentin ja neuvoston kesken. Tällä tavoin saamme todellakin aikaan tasapainoisen ja soveltamiskelpoisen lainsäädännön. 

Liite – komission kanta
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 14, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 29, 32, 36, 37 ja 40.
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 2 ja 35 kirjoitusasua koskevin tarkistuksin.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 27 ja 31.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistukset 15, 17 ja 19.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 7, 11, 12, 13, 16, 18, 28, 30, 33, 34, 38, 39, 41 ja 43.
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 14, 33 ja 76.
Komissio voi hyväksyä tarkistukset 1, 7 ja 26 kirjoitusasua koskevin tarkistuksin.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistukset 3, 5, 9, 10, 15, 22, 27, 38 ja 43.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistuksen 45.
Komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 2, 4, 6, 8, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 28, 29, 30, 31, 32, 34, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 42, 44, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74 ja 75. 
Puhemies
   . Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen. Keskustelu tästä kohdasta on päättynyt. Äänestys toimitetaan keskiviikkona. 

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Navarron laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A6-0055/2005) lähimerenkulusta. 
Barrot,
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensin kiittää parlamentin jäsentä Navarroa erinomaisesta mietinnöstä.
Käsittääkseni lähimerenkulku on kysymys, josta vallitsee suuri yksimielisyys parlamentin, jäsenvaltioiden ja komission kesken, kuten liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö osoittaakin. Tiedämme kaikki, että lyhyen matkan merikuljetukset ovat erinomainen kuljetusratkaisu, jota voitaisiin kuitenkin edelleen kehittää. Se on rautatiekuljetusten ohella ainoa kuljetustapa, joka pystyy vastaamaan maantiekuljetusten kasvuun. Lähimerenkulkualalle on siksi annettava enemmän määrärahoja.
Jäsen Navarro, haluaisin kiinnittää huomiota muutamiin tärkeisiin kohtiin mietinnössänne. Tarvitsemme varmasti kokonaisvaltaisen lähestymistavan, jotta lähimerenkulku todella otettaisiin osaksi ovelta ovelle -logistiikkaketjuja. Mietinnön perustelukappaleissa esitetty uusi määritelmä voi kannustaa ja auttaa tässä yhtenäistämisessä. Intermodaaliliikenteen ottaminen huomioon uudessa määritelmässä voi täydentää vuonna 1999 laadittua ja Euroopassa yleisesti hyväksyttyä yhteen kuljetustapaan keskittyvää määritelmää.
Lisäksi on tehty paljon työtä lähimerenkulun kehityksen esteiden poistamiseksi. Mainitsen direktiivin, jolla standardoidaan jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja niistä lähteviä aluksia koskevia ilmoitusmuodollisuuksia (IMO-FAL-lomakkeet) ja joka perustuu Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) kansainvälisen meriliikenteen helpottamista koskevaan yleissopimukseen. Tämän direktiivin ansiosta Euroopassa käytettävien erilaisten lomakkeiden määrä on vähentynyt yli viidestäkymmenestä vain viiteen.
Lisäksi komissio on moneen otteeseen käsitellyt tullikysymyksiä. Lähimerenkulkua helpottaa myös nykyinen kehitys kohti sähköistä kommunikointia ja hallinnollisten muodollisuuksien hoitamista "yhdellä luukulla". Satamien tehokkuus on tietenkin elintärkeää lähimerenkululle, ja asiaa auttaa, kun hyväksytään uusi direktiiviehdotus pääsystä satamapalvelujen markkinoille, vaikkakin olen huomannut, että parlamentti kiinnittää erityistä huomiota siihen kuinka, viimeistelemme tekstin.
Lähimerenkulun edistämiskeskusten liike-elämään suuntautuva työ on tehokas tapa laajentaa mielikuvaa lähimerenkulusta intermodaaliseen suuntaan. Nämä kansalliset keskukset markkinoivat tätä kuljetusmuotoa, toki kaupallisesti neutraalilla tavalla. Nykyisin Euroopassa toimii seitsemäntoista tällaista keskusta toteuttamassa käytännössä toimintamallejamme, ja jäsen Navarro on oikeassa tuodessaan esiin tätä työtä.
Jo käsitteeksi muodostuneet merten moottoritiet ovat erityinen lähimerenkulun muoto. Niissä yhdistyy parempi laatu ja suuremmat liikennemäärät. Yhdistämällä satamat Euroopan laajuisiin liikenneverkkoihin ne voivat helpottaa maantieliikenteen pullonkauloja ja lisätä yhtenäisyyttä. Haluan kiinnittää erityistä huomiota tähän aloitteeseen, jotta lakiteksti hyväksyttäisiin ja pantaisiin täytäntöön.
Marco Polo -ohjelmalla, erityisesti tulevalla Marco Polo II -ohjelmalla on tärkeä tehtävä merten moottoriteiden luomisessa, ja se voi tuoda lisärahoitusta tukikelpoisiin hankkeisiin. Nyt on meneillään suuri työ lähimerenkulun edistämiseksi. Meidän on kuitenkin edelleen tehostettava toimia, jotta tulevaisuudessa saavutettaisiin yhä parempia tuloksia.
Sen vuoksi kiitänkin parlamenttia ja esittelijää tehdystä työstä. Olen varma, että jatkamme yhdessä työtä lähimerenkulun kehittymisen puolesta. Tiedän, että sillä on paljon annettavaa koko tavarankuljetusalalle, joka on suurilla Euroopan sisämarkkinoilla edelleen ensiarvoisen tärkeä asia.
Jäsen Navarro, kiitän siis teitä ja kuulisin nyt mielelläni, arvoisa puhemies, mietintöä koskevat puheenvuorot. 
Navarro (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, minut on vastikään valittu tämän parlamentin jäseneksi ja tämä valiokunta-aloitteinen mietintö on siis ensimmäinen, jonka olen esitellyt Euroopan parlamentissa.
Ennen kuin esittelen teille mietinnön pääkohdat, haluaisin kiittää liikenne- ja matkailuvaliokuntaa ja omaa poliittista ryhmääni PSE-ryhmää siitä, että olen saanut työskennellä niin tärkeän aiheen parissa kuin lähimerenkulku ja merten moottoritiet. Haluaisin aivan erityisesti kiittää parlamentin hallintovirkamiehiä Ioannis Darmisia ja Jean Préat'a sekä avustajiani Guy Caballéa ja Alexandre Polackia. He ovat olleet tukenani koko työprosessin ajan, neuvotteluissa, työstämisessä ja kirjoittamisessa, minkä tuloksena tämä mietintö on syntynyt. Lopuksi kiitän avusta vielä komission energian ja liikenteen pääosastoa sekä tärkeimpiä eri alojen ammattilaisia, erityisesti laivanvarustajia, logistiikka-alan toimijoita ja satamia, jotka ovat aktiivisesti osallistuneet työhömme.
Haluan tässä yhteydessä huomauttaa, että olen todella hämmästynyt, kuinka vähän työntekijöitä ja varoja on Euroopan parlamentin jäsenten käytettävissä tutkimustarkoituksiin. Euroopan parlamentista on sen talousarviota ja lainsäädäntöä koskevan toimivallan jatkuvasti laajetessa tullut kansalaisten ääni EU:ssa. Siksi olen yllättyneenä huomannut, ettei esittelijänä toimiva parlamentin jäsen voi järjestää muita Euroopan parlamentin rahoittamia tutkimuskäyntejä kuin valiokuntien viralliset, vain kerran tai kaksi vuodessa tehtävät käynnit. Hyvät kollegat, kuten tiedätte, yksityiskohdat ovat tärkeitä, ja jos Euroopan parlamentti haluaa tehdä valvontatyönsä tehokkaasti, sillä pitäisi tulevaisuudessa olla käytössään enemmän omia asiantuntijavalmiuksia varsinkin, jotta parlamentin jäsenten itsenäisyys ja puolueettomuus taattaisiin.
Muistutan aluksi, missä yhteyksissä kysymystä Euroopan merenkulun kehittämisestä on aiemmin käsitelty. Vuonna 2001 julkaistussa komission valkoisessa kirjassa "Eurooppalainen liikennepolitiikka vuoteen 2010" muistutettiin, kuinka tärkeä merkitys lähimerenkululla on kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä, ja korostettiin lähimerenkulun sääntelykehyksen yksinkertaistamista. Siinä esiteltiin merten moottoriteiden käsite ja muistutettiin, kuinka tärkeää on edistää erityisesti sellaisia nopeita tavaraliikenteen meriyhteyksiä, joita käyttämällä voidaan kiertää esimerkiksi Alppien ja Pyreneiden pullonkaulat. Euroopan parlamentti kannatti valkoisen kirjan ajatuksia lähimerenkulusta 2. tammikuuta 2003 hyväksytyssä mietinnössään. Esittelijänä toimi tuolloin jäsen Izquierdo Collado. Viimeinen käsittelemämme vuonna 2004 julkaistu komission tiedonanto on ennen kaikkea väliraportti, jonka tavoitteena on tehdä tilannekatsaus lähimerenkulun nykytilanteeseen, sen esteisiin ja tapoihin, joilla nämä esteet poistetaan.
Mietintöni tavoitteena on ennen kaikkea esitellä Euroopan lähimerenkulun nykytilaa. Haluaisin kiinnittää huomionne kahteen tärkeään tietoon. Ensinnäkin lähimerenkulun osuus Euroopan sisäisistä kuljetuksista on kasvanut 25 prosenttia vuodesta 1995 vuoteen 2002. Sen osuus Euroopan sisäisistä tuotekuljetuksista on 40 prosenttia, kun taas maatiekuljetusten osuus on 45 prosenttia. Toiseksi viimeaikaiset lähimerenkulun ympäristövaikutuksia koskevat tutkimukset osoittavat sen haittojen olevan selvästi maantiekuljetuksia vähäisemmät.
On selvää, mitä tästä tilannekatsauksesta voidaan päätellä. Meidän on edistettävä lähimerenkulkua, koska sen ansiosta voidaan sovittaa yhteen ympäristönsuojelun, elämänlaadun ja talouskasvun vaatimukset. Lähimerenkulun kehityksen tiellä on kuitenkin monia esteitä. En luettele tässä kaikkia niitä esteitä, joita mietinnössä korostan. Haluan kuitenkin kiinnittää huomionne seuraaviin tärkeisiin kysymyksiin. Ensinnäkin mietinnössä painotetaan, että meiltä puuttuu sellainen aktiivinen politiikka, joka saisi maantieliikenteen suuret organisaatiot ja toimijat hyödyntämään enemmän lähimerenkulkua.
Toiseksi keskustelumme alan vastuuhenkilöiden kanssa ovat saaneet meidät vakuuttuneiksi, että on tarpeen kiireesti ottaa käyttöön tehokkaat, selkeät ja riittävät rahoitusjärjestelyt toteutettavia toimia varten. Eri rahoituslähteiden on toimittava toisiaan täydentävästi niin, että uusien pysyvien yhteyksien luominen on mahdollista.
Näiden esteiden poistamiseksi mietinnössäni korostetaan erityisesti tarvetta saada aikaan ratkaisu intermodaalisten lastausyksiköiden standardointia koskevassa asiassa ja helpottaa lähimerenkulun liittämistä kuljetusketjuun. Ehdotamme myös, että multimodaaliketjun oikeuskehyksen yhdenmukaistamista koskevat pohdinnat käynnistetään uudelleen yhteisössä. Liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenet hyväksyivät tämän mietinnön yksimielisesti. Neuvottelutyömme ansiosta olemme päässeet kompromissiin tärkeistä kysymyksistä. Mietinnössä korostetaan lähimerenkulun kehitysmahdollisuuksia matkustajaliikenteessä, mahdollisuutta tuhansien työpaikkojen luomiseen, lähimerenkulun ja sisävesiliikenteen välisten yhteyksien luomisen tärkeyttä, lähimerenkulun merkitystä saarille, yhteisön kilpailusääntöjen noudattamista ja ympäristönsuojelun tason parantamista lähimerenkulussa.
Johdonmukaisuuden vuoksi haluaisin esittää erästä muotoseikkaa koskevan suullisen tarkistuksen. Tarkistuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa perustelukappaleessa A esitetty lähimerenkulun määritelmä, johon on sisällytetty matkustajaliikenne ja sisävesiliikenne, ja perustelukappaleen C määritelmä, jossa niitä ei ole mainittu. Tarkistukseni lisää siis perustelukappaleeseen C sanat "tai henkilöiden" ja "tai sisävesitse", jotta lähimerenkulun määritelmä olisi yhdenmukainen koko mietinnössä.
Lopuksi haluan muistuttaa teille, mitkä ovat mielestäni kolme tärkeintä syytä, joiden vuoksi pyydän teitä tukemaan mietintöäni lähimerenkulusta ja merten moottoriteistä. Ensinnäkin lähimerenkulun yleistyminen, joka piristäisi kaikkia Euroopan talouden aloja, vaikuttaisi erittäin positiivisesti kaikkien EU:n alueiden kehitykseen ja olisi erinomainen tapa luoda EU:n alueelle tuhansia työpaikkoja. Toiseksi lähimerenkulku on yksi varteenotettava ratkaisu, jolla yhdistetään luonnonperintömme suojelu ja alueidemme taloudellinen ja yhteiskunnallinen kehitys. Lisäksi lähimerenkululla on tärkeä merkitys Euroopan unionin aluesuunnittelussa ja -kehityksessä sekä alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisessa. Siksi mielestäni merten moottoriteiden käsite olisi liitettävä selkeämmin Euroopan unionin alueellisen solidaarisuuden vahvistamista koskevaan laajempaan problematiikkaan.
Näiden syiden vuoksi tässä liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnössä ehdotetaan, että pohdittaisiin mahdollisuutta myöntää lähimerenkulun ensisijaisille hankkeille yleistä taloudellista etua koskevan palvelun asema, sillä lähimerenkululla on suuri merkitys Euroopan unionin alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistajana.
Toivon, että mahdollisimman suuri osa parlamentista tukee tätä ratkaisevan tärkeää kysymystä lähimerenkulun ja intermodaalisen liikenteen kehittämisestä. Niin tuemme samalla EU:n ympäristönsuojelupolitiikkaa, alueiden kehitystä ja alueellista yhteenkuuluvuutta ja siten myös kansalaisten ja tulevien sukupolvien hyvinvointia. Toivon siis voivani luottaa laajaan tukeenne. 
Puhemies.
   Jäsen Navarro, tämä oli ensimmäinen mietintönne, mutta vakuutan teille, että se on viimeinen, josta puhutte noin pitkään.
Siirrymme poliittisten ryhmien puheenvuoroihin. Jäsen Jarzembowskilla on puheenvuoro Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta. 
Jarzembowski,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission varapuheenjohtaja, esittelijän mietintö on mielestäni erinomainen. Se on lyhyt ja ytimekäs, ja olisi hyvä jos samaa voisi sanoa puheenvuoroista, joita kuulemme aiheesta. Teen parhaani näyttääkseni hyvää esimerkkiä. Varapuheenjohtaja Barrot totesi, että komissio on jo toteuttanut tiettyjä toimia lähimerenkulun edistämiseksi, ja pyytäisin, että hän katsoisi esittelijän mietinnön olevan kehotus jatkaa vuoropuhelua tämän merenkulun lajin tukemiseksi edelleen. Varapuheenjohtaja viittasi myös useisiin muihin kysymyksiin, kuten tullimuodollisuuksien ja hallinnollisten menettelyjen yksinkertaistamiseen ja satamien kehittämiseen.
Haluan keskittyä kahteen asiaan. Ensinnäkin olen kiinnostunut kuulemaan, onko merten moottoriteiden suhteen vihdoin edistytty. Viime vuonna komission asiaa koskevaa aloitetta seurasi hedelmällinen keskustelu parlamentissa, mutta en ole varma, että jäsenvaltiot tekevät oman osuutensa eli ehdottavat hankkeita. Haluamme merten moottoriteiden asiassa tukea ainoastaan hankkeita, jotka todella ovat hyödyllisiä ja toteuttamiskelpoisia. Ensisijaisen tavoitteemme on oltava sen varmistaminen, ettei uudella rahoituksella ole haitallista vaikutusta jo olemassa oleviin lauttareitteihin ja liityntäliikenteeseen. Jos täysin tyydyttävä palvelu on jo pitkään ollut käytössä, olisi järjetöntä antaa rahoitusta siihen, että sen tilalle rakennettaisiin jotain uutta. Haluaisinkin siis kuulla näiden asioiden nykytilasta ja siitä, onko merten moottoriteiksi jo ehdotettu sellaisia järkeviä hankkeita, joita voisitte mielestänne tukea.
Toiseksi haluan tuoda esiin, että mitä teemmekin yleisesti merten moottoriteiden ja lähimerenkulun edistämiseksi, hyvä työmme menee hukkaan, jos rekkaliikenne käyttää jatkuvasti hyväkseen porsaanreikiä. Olen kuullut, että Itämeren alueella on paljon halvempaa kuljettaa tuotteita maanteitse Itämeren ympäri kuin käyttää sen ylittävää lauttaliikennettä. Tämä johtuu toisaalta siitä, että jotkin EU:n jäsenvaltiot eivät valvo ajo- ja lepoaikoja, ja toisaalta venäläisen dieselin halvasta hinnasta. Meidän on varottava, ettemme luo järjestelmää, joka käytännössä kaatuu jäsenvaltioiden toimien puutteeseen. Pyydän, että ryhdytte toimiin asiassa ja että otatte huomioon mietinnön ehdotukset. 
Vincenzi,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä tukee täysin jäsen Navarron valiokunta-aloitteisessa mietinnössään valitsemaa lähestymistapaa. Käytettävissäni olevassa lyhyessä ajassa haluan korostaa – erityisesti varapuheenjohtaja Barrot'lle – että vaikka voimmekin tukea komission ehdotusta, se ei sisällä ajantasaista tilastotietoa eri kuljetusmuotojen kasvusta, vaan tiedot ovat peräisin vuodelta 2002.
Tilastotiedon keruu on erittäin tärkeää, mutta edes Eurostat ei ota sitä tarpeeksi vakavasti, etenkin mitä tulee maanteitse kuljetettujen tuotteiden alkuperää ja määränpäätä koskeviin tietoihin. Sellaiset tiedot todella mahdollistaisivat työskentelyn merikuljetuksiin siirtymisen edistämiseksi. Yleisen tutkimuksen lisäksi olisi hyödyllistä laajentaa näkökulmaa niin, että mukaan otettaisiin myös yhteydet muihin kuin EU:n jäsenvaltioihin: Välimeren etelärannikon ja Balkanin maihin, Mustanmeren ja Pohjanmeren alueille ja ehkä Venäjälle. Ne voisivat kaikki osallistua sellaisiin hankkeisiin kuin Marco Polo -ohjelma, vaikka niihin onkin vaikea ylläpitää säännöllisiä yhteyksiä.
Lopuksi toteaisin, että merten moottoriteiden määritelmään liittyvässä termistössä on tiettyä sekavuutta, joka vaikeuttaa asiaa entisestään. Sitä pitäisi selventää, jotta edistettäisiin maantieliikenteen korvaamista yhdistetyillä kuljetuksilla, joita ei pidä sekoittaa lähinnä yhteyksien parantamiseen pyrkivään pakolliseen rannikkomerenkulkuun. Kannustimia tarvitseva ala on Euroopan laajuinen liikennöinti, erityisesti yritykset, jotka käyttävät puoliperävaunuja, eikä näitä kannustimia pitäisi katsoa valtiontueksi. 
Henin,
   .  Arvoisa puhemies, lähimerenkulkua on todellakin kehitettävä EU:ssa yhtä lailla kuin yhdistettyjä rautatie- ja maantiekuljetuksiakin. Kysymys on siitä, että joka puolelle Eurooppaa on voitava kuljettaa talouden toiminnalle välttämättömät tuotteet niin, että samalla pyritään kansalaisten mahdollisimman hyvään turvallisuuteen ja huolehditaan jatkuvasti ympäristönsuojelusta. Miksi? Koska on pakko todeta, että rekkajonot kasvavat pullonkauloissa ja aiheuttavat monenlaisia haittoja, jotka näyttävät ihmisen kyseenalaiset saavutukset kaikessa loistossaan. Monet rannikoillamme liikennöivät laivat ovat niin huonossa kunnossa, että on oikea ihme joka kerta, kun ne selviävät matkastaan aiheuttamatta ympäristökatastrofia.
Sen vuoksi tilanteen ratkaisemiseksi tarvitaan Euroopan laajuisia viranomaisten toimia, joihin sisältyisi suora puuttuminen teollisuuteen ja talouteen. Lähimerenkulun kehittämistä ei voida nähdä aluesuunnittelua koskevana strategisena valintana. Ei pitäisi katsoa, että lähimerenkulku, rautatiekuljetukset sekä yhdistetyt rautatie- ja maantiekuljetukset kilpailevat investoinneista keskenään vaan nähdä niiden täydentävän toisiaan. Painotan, että merenkulussa turvallisuuden ja ympäristön suojelun on oltava ensisijaisia ja kilpailun vasta toissijaista. Jos rannikkomerenkulkua koskevia hallintomenettelyjä voidaan ja pitää parantaa, sitä ei voida jättää tekemättä vain ajan säästämiseksi. Kaikkia valvontakeinoja on käytettävä kaikenlaisen salakuljetuksen estämiseksi.
Päätän sanomalla, että lähimerenkulun tulevaisuus Euroopassa näyttää valoisalta, jos siitä päättävät merenkulkualan ammattilaiset ja valtiot, eivätkä suuryritykset, joiden ainoa tavoite on mahdollisimman suuret voitot taloudellisista, sosiaalisista ja inhimillisistä kustannuksista välittämättä. 
Karatzaferis
   . – Arvoisa puhemies, Euroopan mantereella ja omalla maallani Kreikalla on eräs yhteinen piirre. Ne molemmat ovat niemimaita, eli niitä ympäröi meri kolmelta puolelta ja vain yhdellä puolella on maaraja. On tuhansia maileja rannikkoa ja tuhansia suuria ja pieniä satamia. Me kreikkalaiset olemme olleet ahkeria merenkulkijoita jo 3 000 vuoden ajan ja ensimmäinen merihistoriassa tunnettu laivalasti oli kultainen talja, jota argonautit kuljettivat 5 500 vuotta sitten.
Merenkulku on ympäristöystävällisin liikennemuoto. Sen takia ei jouduta rakentamaan tunneleita vuorten läpi eikä kaatamaan puita. Yksi alus voi kuljettaa erittäin paljon lastia tai matkustajia. Osuutemme liikenteestä on myös suuri: mietinnön mukaan noin 40 prosenttia Euroopan liikenteestä. Toisin sanoen alalla sekä laivanvarustajilla että liikennöitsijöillä on mahdollisuus merkittäviin voittoihin. Meillä on kuitenkin myös erityisen korkea työttömyysaste: Puolassa, Portugalissa ja Kreikassa on paljon työttömiä merimiehiä. Merenkulkumme on siis hyvin tuottoisaa, mutta meillä on myös merimiehiä työttöminä. Pireuksessa, joka oli ennen yksi Euroopan suurimmista satamista, joka toinen vastaantulija on työtön merimies. Meidän täytyykin pystyä ottamaan käyttöön toimenpide, jolla varmistetaan, että jokaisessa Euroopan satamien kautta kulkevassa laivassa työskentelee tietty määrä eurooppalaisia merimiehiä. Emmehän halua, että Euroopassa liikennöivissä aluksissa on töissä vain Euroopan ulkopuolelta kotoisin olevia, samaan aikaan kun eurooppalaiset merimiehet ovat työttöminä.
Toinen kysymys, johon meidän on kiinnitettävä huomiota, on turvallisuus. Komissio antoi direktiivin asiasta vuosia sitten. Joku virkamies, joka ilmeisesti toimi tiettyjen ryhmien hyödyksi, jätti sen välittämättä eteenpäin. Egeanmerellä tapahtui haaksirikko, jossa hukkui 82 ihmistä nimenomaan sen vuoksi, ettei miehistö ollut saanut täytäntöön panematta jääneen direktiivin mukaista koulutusta. Mitä siis on tehtävä? Meriturvallisuutta on parannettava, ihmisten turvallisuudesta on pidettävä erityistä huolta ja etenkin on varmistettava, että Euroopan merimiehillä on töitä. Se on varmistettava tasa-arvon ja demokratian vuoksi, koska heiltä vähenevät työt, vaikka – toistan tämän –laivanvarustajien liikevoitot muodostuvat Euroopassa saaduista tuloista. Oikeudenmukaisuuden nimissä on toimittava näin, ja haluaisin, että komission jäsen löytää keinon turvata Euroopan merimiesten työllisyys, niin etteivät työpaikat katoa. 
El Khadraoui (PSE ).
    Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää jäsen Navarroa hyvästä mietinnöstä ja erinomaisesta yhteistyöstä. Mietintö lähimerenkulusta on tärkeä, koska se on askel eteenpäin pyrkimyksissämme löytää keinoja pitää rahtikuljetukset pois maanteiltä ja edistää ympäristöystävällisempiä kuljetusmuotoja. Tiemme todellakin tukkeutuvat, jos emme tee mitään. Lähimerenkululla voi olla myönteinen ja tärkeä osa intermodaalisessa liikennejärjestelmässä, jos sitä tukevia toimia toteutetaan eri tasoilla. Mielestäni meidän ei esimerkiksi pitäisi kehittää lähimerenkulkua sattumanvaraisesti vaan analysoida tarkkaan, mitä yhteyksiä, erityisesti "merten moottoriteitä", pitäisi kehittää, jotta saataisiin aikaan suurin mahdollinen positiivinen vaikutus. Suunniteltujen yhteyksien strateginen ympäristönäkökohtien arviointi on välttämätöntä, kun rakennamme uusia satamia ja kun ohjaamme liikennettä syrjäseuduille. Meidän onkin vältettävä luomasta uusia, ehkä entistäkin pahempia pullonkauloja.
Lopuksi toteaisin, että meidän on samalla edistyttävä päästöjen vähentämisessä. Laivat saastuttavat jonkin verran. Tieliikenteen päästöjä säätelevät tiukat normit, mutta meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden osalta on jääty tästä kehityksestä jonkin verran jälkeen. Siksi olen tyytyväinen, että sattumalta tällä viikolla äänestetään myös jäsen Hassin mietinnöstä, jossa pyritään merkittävästi vähentämään meriliikenteessä käytettävien polttoaineiden rikkipitoisuutta ainakin herkimmillä alueilla. 
Sifunakis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, komissio on pitkään korostanut lähimerenkulun kehittämisen tärkeyttä, ja tämä huipentui sen eurooppalaista liikennepolitiikkaa käsittelevässä valkoisessa kirjassa vuodelta 2001. Euroopan parlamentti puolestaan on aina innokkaasti tukenut kaikkia näitä aloitteita.
Se että liikenne- ja matkailuvaliokunta hyväksyi tämän mietinnön yksimielisesti, on osoitus meidän kaikkien tuntemasta suuresta kiinnostuksesta lähimerenkulun kehitystä kohtaan.
Haluaisin kiittää esittelijä Navarroa siitä, että hän on kiinnittänyt erityistä huomiota saarialueisiin. Saaret ovat hyvin herkkiä alueita, joiden monet vakavat rakenteelliset ongelmat pahenevat erityisesti talvikuukausina, jolloin yhteydet niihin ovat vaikeat.
Erään Kreikan saarialueen edustajana tiedän henkilökohtaisesti, että näillä alueilla tarvitaan parempia ja tiheämpiä lähimerenkulun yhteyksiä päivittäin. Alueiden eristyneisyyden vuoksi on ryhdyttävä erityisiin toimiin niiden liikennöinnin parantamiseksi. Vaarana on, että asukkaat muuttavat pois sadoilta pieniltä saarilta, koska kilpailua ei synny taloudellisen kiinnostuksen puutteen vuoksi. Merkittäviä tukia tarvitaan. Olisi sääli, jos yli 3 000 vuoden asutushistoria päättyisi näillä saarilla. 
Barrot,
   .  Arvoisa puhemies, haluan tietenkin vastata hyvin positiiviseen sävyyn tähän jäsen Navarron mietinnössä tehtyyn keskustelunavaukseen. Haluan vielä kerran kiittää jäsen Navarroa mietinnöstä.
Merten moottoriteistä on nyt tulossa todellisuutta. Viikon lopulla avattu uusi yhteys Toulonin ja Rooman lähellä sijaitsevan Civitavecchian välillä toimii tiennäyttäjänä. Merten moottoritiet ovat tästä lähin osa Euroopan laajuista liikenneverkkoa. Toivon todella, että rahoitusnäkymissä annetaan mahdollisuus merten moottoriteihin panostamiseen.
Myönnän, että tilastojen keruuta on parannettava ja ajantasaistettava. Kuten esittelijä Navarro, jäsen Jarzembowski ja eräät muutkin teistä korostivat, Euroopan parlamentin esittämässä määritelmässä tuodaan esiin hyödyllinen näkökulma, jossa merenkulku yhdistyy intermodaaliketjuun ja jossa otetaan mukaan myös sisävesiliikenne. Onkin kannustettava valtioita, alueita ja kaupunkeja ryhtymään tarvittavaan yhteistyöhön. Intermodaalisuus on nykytodellisuutta, emmekä saa jäädä tässä asiassa puolitiehen. Lähimerenkulku ei ole rautatieliikenteen kilpailija, vaan päinvastoin kyse on toisiaan täydentävistä liikennemuodoista. Samoin sisävesiliikenne ja meriliikenne voivat erittäin hyvin täydentää toisiaan.
Tämän vuoksi olen henkilökohtaisesti sitä mieltä, että lähimerenkululla on paljon potentiaalia, valoisa tulevaisuus, niin kuin joku teistä sanoi, ja sen ansiosta voimme vähentää teidemme ruuhkia ja siten tarjota Euroopalle lisää liikennemahdollisuuksia. Haluan siis kiittää parlamenttia, joka on tuonut tässä mietinnössä esille seikkoja, joita toivottavasti hyödynnetään lähimerenkulkua koskevan politiikan kehittämiseksi yhä kunnianhimoisemmaksi. 
Puhemies.
   Kiitos, arvoisa komission jäsen. Keskustelu on päättynyt ja äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00. 
Puhemies.
   Istunto on päättynyt. Hyvät parlamentin jäsenet, tapaamme huomenna. 
