Euroopan unionin ja Turkin väliset suhteet (keskustelu) 
Puhemies
(DE)Esityslistalla on seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat Euroopan unionin ja Turkin välisistä suhteista.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, puheenjohtajavaltio haluaa aluksi kiittää Euroopan parlamenttia ja erityisesti Ria Oomen-Ruijtenia EU:n ja Turkin välisiä suhteita koskevasta päätöslauselmaesityksestä.
Puheenjohtajavaltio antaa tunnustusta parlamentin aktiiviselle osallistumiselle laajentumisprosessiin, sillä se antaa rakentavan panoksen laajentumiskeskusteluun yleensä ja Turkin liittymisprosessiin erityisesti. Jokainen keskustelu tarjoaa epäilemättä hyödyllisen tilaisuuden tiedottaa Turkin liittymisprosessista, sitouttaa jäsenvaltioiden ja Turkin kansalaiset tähän prosessiin ja tukea Turkin hallitusta jäsenyyteen johtavalla tiellä.
Voin vakuuttaa teille, että kiinnitämme erityistä huomiota Euroopan parlamentin näkemyksiin. Komission on määrä esittää muutaman päivän päästä määräaikainen edistymiskertomuksensa Turkin liittymisprosessista. Neuvosto tarkastelee ja arvioi kertomusta huolellisesti.
Sitä odottaessa haluaisin mainita lyhyesti joitakin Turkin liittymisneuvottelujen nykytilanteeseen liittyviä seikkoja. Katsomme Turkissa hiljattain järjestettyjen vaalien osoittaneen Turkin kansan kaipaavan demokratiaa, poliittista ja taloudellista vakautta sekä edistystä.
Pidämme lisäksi myönteisinä vaalijärjestelyjä, korkeaa osallistumisprosenttia sekä Turkin uuden parlamentin entistä parempaa edustavuutta. Puheenjohtajavaltio jakaa parlamentin näkemyksen ja huolet Turkin uudistusprosessin suhteen. Uskomme, että uuden hallituksen legitimiteetti on entistä suurempi ja sillä on selkeä mandaatti, joka mahdollistaa ratkaisevat edistysaskeleet Turkin uudistusprosessin eteenpäin viemisessä ja laajentamisessa.
Uuden hallituksen on ehdottomasti annettava uutta pontta uudistuksille ja niiden täytäntöönpanolle keskittymällä keskeisimpiin alueisiin. Liittymiskumppanuuden ja etenkin sen lyhyen aikavälin tavoitteiden täytäntöönpano on tässä suhteessa erittäin tärkeää. Muistutan, että liittymiskumppanuutta on tarkistettava tulevien kuukausien aikana. Tässä yhteydessä haluaisin korostaa myös, että Turkin uusi perustuslaki edellyttää laajaa kuulemista ja kansallista konsensusta.
Jaamme näkemyksenne uudistusten tärkeydestä perusvapauksien ja ihmisoikeuksien keskeisellä alalla. Konkreettinen edistyminen edelleen on olennaista etenkin ilmaisunvapauden, uskonnonvapauden, kulttuuristen oikeuksien ja naisten oikeuksien alalla, samoin kuin kidutuksen ja huonon kohtelun torjunnan tehostaminen. Useimmat näistä kysymyksistä on määritelty liittymiskumppanuudessa ensisijaisiksi lyhyen aikavälin tavoitteiksi, jotka Turkin on saavutettava.
Pahoittelemme erityisesti puutteellista edistymistä ilmaisunvapauden suhteen huolimatta asiasta käydystä laajasta julkisesta keskustelusta, ja olemme huolissamme kansallismielisyyden lisääntymisestä, joka johtaa itsesensuuriin. Uskomme vankkumattomasti, että Turkin rikoslain 301 pykälä ja eräät muut epäselvästi muotoillut pykälät on kumottava tai niitä on muutettava perusteellisesti ilmaisunvapauden takaamiseksi. Tämän alan edistys on keskeistä liittymisneuvottelujen yleiselle etenemiselle.
Konkreettinen edistyminen uskonnonvapauden alalla on pakottavan tärkeää erityisesti aiemmin tänä vuonna koettujen traagisten tapahtumien jälkeen. Jo pitkään on odotettu sellaista lainsäädäntöä, jossa käsitellään kattavasti kaikkia muiden kuin muslimiyhteisöjen kohtaamia ongelmia, kuten niiden laillista asemaa, omaisuuden rekisteröintiä ja papiston koulutusta, ja jolla taataan eurooppalaisten normien mukainen uskonnollinen moniarvoisuus.
Säätiölaki voisi olla tältä osin myönteinen ensiaskel ja sitä aiotaan arvioida huolellisesti, kunhan se on hyväksytty ja pantu täytäntöön. Korkeimman oikeuden tuore päätös, joka koskee ekumeenista patriarkaattia, on myös huolenaihe.
Jaamme näkemyksenne siviiliyhteiskunnan ja armeijan välisistä suhteista. Viimeaikaiset varsinkin ennen vaalikampanjaa ja sen aikana koetut tapahtumat osoittavat tarpeen edistyä tällä alalla, jotta asevoimilla ei olisi enää poliittista vaikutusvaltaa.
EU:n jäsenvaltioiden käytäntöjen mukainen asevoimien demokraattinen valvonta siviilihallinnon toimesta on varmistettava.
Maan kaakkoisosan tilannetta ajatellen, tuomitsimme jyrkästi Sirnakin maakunnassa hiljattain tehdyn terrori-iskun. Olemme tuominneet myös muut Turkissa tehdyt terroriteot ja aiomme tehdä niin jatkossakin. Terroritoimet eivät ole oikeutettuja missään olosuhteissa. Toistamme olevamme tässä asiassa solidaarisia Turkin kansan kanssa. Terrorismi ei kuitenkaan saisi saada meitä unohtamaan pakottavaa tarvetta laatia ja toteuttaa pikaisesti kattava strategia, jolla taataan kaakkoisosan taloudellinen, yhteiskunnallinen ja kulttuurinen kehitys. Kyse on monimutkaisesta asiasta, jota seuraamme tiiviisti osana jatkuvaa uudistusprosessia.
Kööpenhaminan poliittisten kriteerien noudattamisen lisäksi Turkin edistymistä liittymisvalmisteluissa mitataan suhteessa neuvottelukehyksessä selkeästi määriteltyihin vaatimuksiin. Viime joulukuisen neuvoston päätöksen mukaisesti tässä yhteydessä seurataan ja arvioidaan edistymistä 21. syyskuuta 2005 annetussa julkilausumassa käsitellyillä aloilla ja etenkin Ankaran sopimuksen lisäpöytäkirjan täysimääräistä ja syrjimätöntä täytäntöönpanoa. Tässä asiassa ei valitettavasti ole vielä edistytty.
Korostaisin myös, että kaikkien jäsenvaltioiden tunnustaminen on välttämätön osa liittymisprosessia, josta syystä on olennaisen tärkeää, että Euroopan unioni normalisoi Turkin ja kaikkien jäsenvaltioiden väliset suhteet mahdollisimman pikaisesti.
Unionin normien ja jäsenyysvelvoitteiden noudattamisen edellyttämä työ on vaativa, ja siihen tarvitaan jatkuvaa ponnistelua ja määrätietoisuutta. Koemme Turkin liittymisprosessin erityisen tärkeäksi ja voin vakuuttaa teille, että myös puheenjohtajavaltio Portugali tekee kaikkensa neuvottelujen edistämiseksi.
Annetut sitoumukset on täytettävä. Uudistusprosessin tukeminen ja nykyisten velvoitteiden täyttäminen edistää Turkin liittymisprosessia, josta hyötyvät ennen kaikkea kaikki Turkin kansalaiset. Liittymisprosessin eteneminen riippuu kuitenkin pohjimmiltaan ensi sijassa Turkin aikaansaannoksista.
Olli Rehn
komission jäsen.-(EN)Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Ria Oomen-Ruijtenia tämän laatiman perusteellisen mietinnön johdosta sekä vaativan mutta oikeudenmukaisen luonnoksen esittämisestä.
Aiemmin tänä vuonna Turkki kävi läpi erittäin vaikean vaiheen, jota leimasivat vakava perustuslaillinen kriisi ja suuret poliittiset jännitteet. Haasteista huolimatta Turkki järjesti kaikkia demokratian periaatteita noudattaneet parlamentti- ja presidentinvaalit, joiden osallistumisprosentti oli varsin korkea.
Demokratia sai näin viimeisen sanan. Turkin poliittinen monimuotoisuus on laajalti edustettuna uudessa parlamentissa, ja kuten Manuel Lobo Antunes sanoikin, uuden hallituksen työskentelyä helpottavat vankan enemmistön tuki ja laaja-alainen julkinen kannatus. Tie eteenpäin on siis viitoitettu tältä osin. Nyt on aika antaa uutta potkua uudistusprosessille.
Komissio kannattaa päätöslauselmaesityksen lähestymistapaa, jonka puitteissa pyritään tunnistamaan haasteet ja kannustamaan Turkkia vastaamaan näihin poliittisiin haasteisiin. Tämä tarkoittaa Turkin uuden hallituksen tukemista uudistuspyrkimysten vahvistamisessa, sekä sen kannustamista toteuttamaan sitoumukset pikaisesti käytännössä. Sama koskee niin uudistusprosessia kuin Ankaran pöytäkirjaakin.
Komissio pitää myönteisenä, että hallitus on asettanut asialistallaan ensimmäiseksi perustuslakiuudistuksen, joka tähtää demokratian lujittamiseen ja perusvapauksien laajentamiseen. Sen seurauksena ei kuitenkaan tulisi lykätä nyt kiireellisesti tarvittavia uudistuksia, joita ovat esimerkiksi Turkin rikoslain häpeällisen 301 pykälän ja muiden ilmaisunvapautta koskevien pykälien muuttaminen tai säätiölain hyväksyminen uskonnonvapauden takaamiseksi.
On ponnisteltava edelleen myös demokratian valta-aseman takaamiseksi armeijan ja siviiliyhteiskunnan välisissä suhteissa, naisten ja lasten oikeuksien sekä ammattiyhdistysoikeuksien suojelemiseksi, oikeusjärjestelmän parantamiseksi ja korruption torjunnan tehostamiseksi.
Haluaisin sanoa pari sanaa viimeaikaisista tapahtumista ja nykytilanteesta, jota seuraamme tiiviissä yhteistyössä puheenjohtajavaltion ja Javier Solanan kanssa, ja jota koskevat parlamentin kannat on otettu asianmukaisesti huomioon. EU:n terroristijärjestöjen luetteloon kuuluva PKK tekee jatkuvasti terrori-iskuja Turkkiin rajan ylitse. Euroopan unioni tuomitsee kaikenlaiset terrori-iskut ja ymmärtää Turkin tarpeen suojella kansalaisiaan.
Sekä EU että Turkki ovat sitoutuneet Irakin itsenäisyyden, täysivaltaisuuden, yhtenäisyyden ja alueellisen koskemattomuuden kunnioittamiseen. Kehotamme painokkaasti Turkkia ja Irakia vastaamaan ongelmiin lisäämällä toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja kansainvälistä oikeutta kunnioittaen. Turkin ja Irakin tuore kahdenvälinen sopimus terrorismin torjunnasta luo pohjan yhteistyölle.
Turkin viranomaiset pyrkivät ymmärrettävästi saamaan mukaan ponnisteluihinsa Yhdysvallat sekä Irakin viranomaiset ja maan kurdiviranomaiset, ja edistyksestä onkin nähty viime aikoina joitakin merkkejä. Parlamentin viime viikolla hyväksymä päätöslauselma olisi nähtävä osana samaa yleistä poliittista strategiaa.
Mahdollisuus liittyä Euroopan unioniin on osoittautunut olennaiseksi kannustimeksi uudistuksille Turkissa. Laajentumispolitiikan perusperiaatteena on ehdollisuus, jonka mukaisesti liittymisneuvottelujen edistyminen riippuu uudistusten täytäntöönpanosta paikan päällä.
Kuitenkin mikäli aiomme hyödyntää tätä periaatetta tehokkaasti saadaksemme poliittista vipuvoimaa uudistusten kannustamiseksi, myös Euroopan unionin on noudatettava sitoumuksiaan. Meidän on pidettävä sanamme - pacta sunt servanda,sopimukset on pidettävä.
Kaikki jäsenvaltiot tukevat edelleen Turkin kanssa käytäviä liittymisneuvotteluja ja unionin uskottavuuden kannalta on olennaista jatkaa prosessia 3. lokakuuta 2005 sovitun neuvottelukehyksen ja 11. joulukuuta 2006 annetun neuvoston päätöksen mukaisesti. Nämä päätökset tehtiin yksimielisesti kaikkien 27 jäsenvaltion kesken.
Uudet luvut olisi siksi avattava neuvottelulle heti kun tekniset valmistelut on saatu päätökseen. Tulevina viikkoina voitaisiin avata ainakin kahta lukua eli kuluttajansuojaa ja terveydensuojelua sekä Euroopan laajuisia verkostoja koskevat neuvottelut. Kannustamme lisäksi Turkkia ponnistelemaan täyttääkseen aiemmin määritellyt, 13 muun luvun avaamiseksi tarpeelliset kriteerit.
Viimeisimpänä muttei vähäisimpänä, voitte olla varmoja, että panoksenne huomioidaan asianmukaisesti tulevassa Turkkia koskevassa edistymiskertomuksessa, jonka komissio hyväksyy 6. marraskuuta.
Ria Oomen-Ruijten
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, kiitän neuvostoa ja komissiota ystävällisistä sanoista. Tämänpäiväinen keskustelu ja kohta hyväksyttävä päätöslauselma on kohdistettu ensi sijassa komissiolle, koska haluamme antaa panoksemme edistymiskertomukseen.
Ne on kuitenkin tarkoitettu myös neuvostolle, joka kokoontuu jälleen joulukuussa edistymiskertomuksen tiimoilta. Mihin päätöslauselma, tämä teksti siis tähtää? Kuvailemme siinä tapahtunutta edistystä ja aikaansaatuja sopimuksia. Kerromme myös Turkin antaman sitoumuksen edistymisestä.
Päätöslauselma on siis yhteenveto saavutuksista, mutta se sisältää myös monenlaisia vielä saavuttamattomia tavoitteita. Arvoisa puhemies, tekstiin sisältyvät myös Turkin hallitukselle asettamamme odotukset, sillä nyt on tilaisuus antaa uusi sysäys uudistusprosessille.
Kolmas seikka, jonka haluan mainita, on pyrkimyksemme Turkin kanssa käytävän keskustelun syventämiseen ja laajentamiseen. Pyydän siksi kiinnittämään huomiota sellaisiin kysymyksiin kuin sosiaalinen koheesio, logistiikka, liikenne ja energia.
Sananvapaus ja uskonnonvapaus ovat oikeutetusti tärkeällä sijalla tekstissä. Uusi perustuslaki ei saisi olla tekosyy, jonka varjolla viivytettäisiin etenkin 301 pykälää koskevien tarpeellisten uudistusten toteutusta.
Haluaisin myös viitata naapurimaiden välisiin suhteisiin. Hyvät naapuruussuhteet ovat ehdottoman välttämättömiä. Turkin ja Armenian osalta se tarkoittaa rajojen avaamista. Kaikenlaiset kauppasulut on poistettava. Lopuksi haluaisin vielä huomauttaa, että kansalla, joka ei tunnusta menneisyyttään, ei ole tulevaisuutta. Pyydän siksi myös komissiota tukemaan Turkkia ja Armeniaa tässä asiassa.
Arvoisa puhemies, en voi puhua enää Kurdistanin työväenpuolueesta, sillä parlamentin työjärjestys ei anna siihen riittävästi aikaa.
Hannes Swoboda
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin onnitella Ria Oomen-Ruijtenia tästä mainiosta mietinnöstä ja kiittää häntä erinomaisesta yhteistyöstä.
Mietintöön sisältyy monenlaisia viestejä, jotka olen välittänyt Turkin viranomaisille vieraillessani maassa Martin Schulzin kanssa. Ensinnäkin, uudistuksia on paitsi jatkettava myös vauhditettava. Komission jäsen mainitsi jo Turkin rikoslain 301 pykälän ja muita uudistuksia, joilla taataan täysi ja todellinen ilmaisunvapaus ja näkemysten moninaisuus Turkissa. Sama koskee tietenkin myös uskonnonvapautta ja monia muita kysymyksiä, joita kollegani käsittelevät myöhemmin. Uudistusprosessia on vauhditettava.
Toisekseen viittaan kurdikysymykseen, jonka osalta haluaisin tehdä kantani selväksi. Monien vuosien, jopa vuosikymmenten ajan olen yrittänyt tehdä oman osani kurdikysymyksen ratkaisemiseksi, ja olemme nyt vaiheessa, jossa kurdikysymyksen poliittinen ja parlamentaarinen ratkaisu ja väkivallan hylkääminen on mahdollista. Siksi en ymmärrä, miksi PKK jatkaa terrorismia. Ymmärrän sen siten, että PKK ei toivo rauhanomaista ratkaisua, kuten eivät ehkä eräät henkilöt armeijassakaan.
Meidän olisi kuitenkin annettava selvä merkki siitä, että haluamme löytää rauhanomaisen ratkaisun, kuten myös Irak. Tavatessamme presidentti Talabanin edustajan Ankarassa myös hän teki hyvin selväksi, että he toivovat poliittista ratkaisua PKK:n jatkuvan terrorismin sijasta. Toivoisin Kurdistanin aluehallinnon edustajien ottavan vaarin viestistä, että PKK:n terrorismin jatkuminen vahingoittaa Turkin lisäksi myös Irakia.
Tästä syystä yhdyn Euroopan parlamentin sosialistiryhmän rinnalla pyyntöön, että Turkki ja Irak yhdistäisivät voimansa ja tekisivät rauhanomaista yhteistyötä Kurdistanin aluehallinnon kanssa pannakseen pisteen terrorismille. Turkin on lisäksi tehtävä myönnytyksiä maansa kurdiväestölle, jotta nämä voisivat viihtyä Turkissa ja pitää sitä kotinaan.
Alexander Lambsdorff
ALDE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin myös esittää aluksi kiitokseni esittelijälle Ria Oomen-Ruijtenille, samoin kuin Joost Lagendijkille ja Hannes Swobodalle hyvästä yhteistyöpanoksesta päätöslauselman laadinnassa. Olemme uskoakseni tuottaneet hyvän tekstin, jonka suhteen vallitsee yllättävän suuri yksimielisyys, mikä on mielestäni mainiota.
Poliittisen ryhmäni puolesta haluaisin painottaa vielä kerran ydinseikkoja. Päätöslauselma lähettää ensinnäkin myönteisen ja rakentavan viestin Turkille. Iloitsemme siitä, että viime kesän perustuslaillisesta kriisistä on selviydytty ja uudella hallituksella on vahva ja selvä mandaatti uudistusten jatkamista varten. Kannustamme kuitenkin yksiselitteisesti hallitusta käyttämään mandaattiaan edistääkseen todellakin uudistuksia.
Kuten päätöslauselmassa todetaan, tässä yhteydessä on huomattava, että kyseiset uudistukset ovat pakottavan tärkeitä Turkille itselleen, maan kansalle, yhteiskunnalle ja taloudelle. Turkin on jatkettava edistymistä vakaasti ja vapaaehtoisesti, ja iloitsen siitä, että asiasta ollaan yhä enenevässä määrin yksimielisiä Turkissa, kuten huhtikuun ohjelmassa todettiin. On hyvä, että näin on edelleen.
Meille tärkeää on, että Kööpenhaminan kriteerit ovat jatkossakin olennainen viitepiste neuvotteluissa, aivan kuten Euroopan unionin vastaanottokyky on edelleen tärkeä ja välttämätön kriteeri.
Uudistukset ovat kipeästi tarpeen erityisesti seuraavilla aloilla, joista eräistä on jo puhuttu. Rikoslain 301 pykälä on jo mainittu, ja tämä asia on varsin selvä. Mielestäni keskusteluissa olisi käsiteltävä myös 252 pykälää. Kyseinen pykälä, joka koskee Mustafa Kemal Atatürkin muiston häpäisemistä, on ongelmallinen siksi, että myös se rajoittaa sananvapautta.
Toinen tärkeä seikka on naisten aseman parantaminen. Kunniamurhien määrä on edelleen vakava huolenaihe. Perustuslakiuudistusta on jatkettava. Keskeisiä ihmisoikeuksia ja yksilönvapauksia on suojeltava. Lisäisin, että meidän kannaltamme myös vaalilaki on ongelmallinen. Missään muussa Etyj-valtiossa ei ole kuultukaan 10 prosentin vaalikynnyksestä.
Haluaisin sanoa lopuksi, että meidän on osoitettava ymmärrystä Turkin vaikeaa tilannetta kohtaan, etenkin maan kaakkoisosassa Turkin ja Irakin rajalla sattuneiden dramaattisten tapahtumien valossa. Tuomitsemme yksiselitteisesti PKK:n viimeviikkoiset terrori-iskut, ja haluaisin välittää poliittisen ryhmäni puolesta osanottomme surmattujen sotilaiden perheille.
Kehotamme painokkaasti Turkin hallitusta suhtautumaan tilanteeseen varovaisuudella. Päinvastaisesta ei toistaiseksi ole merkkejä. Turkin alueeseen kohdistuvan uhan vähentämiseksi säädettävien toimenpiteiden on kuitenkin noudatettava seuraavia ehtoja. Toimenpiteiden on oltava tarkoituksenmukaisia, suhteutettuja ja ajallisesti rajoitettuja. Euroopan unioni ymmärtää Turkin vaikeaa tilannetta. On tärkeää, että Turkki säilyttää tämän ymmärryksen jatkossakin. Rauhanomainen ratkaisu on tietenkin korkein tavoitteemme.
Tämänpäiväinen päätöslauselma välittää aidosti rakentavan viestin myönteisestä vuoropuhelusta Turkin kanssa. Turkki on jatkossakin tärkeä kumppani Euroopan unionille, ja sen oman edun mukaista on edetä nyt määrätietoisesti uudistusten toteuttamisessa.
Sebastiano  Musumeci
UEN-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, vuosi viimeisimmän parlamentin EU:n ja Turkin suhteista antaman päätöslauselman jälkeen on surullista todeta, että eräät peruskysymykset ovat edelleen traagisen ajankohtaisia. Turkki ei käytännössä ole tunnustanut Kyprosta Euroopan unionin jäsenvaltioksi, lehdistönvapautta rajoitetaan edelleen, koska rikoslain 301 pykälää ei ole vieläkään muutettu, ja Turkki kieltäytyy järkähtämättömästi tunnustamasta armenialaisväestön vuoden 1915 kansanmurhaa.
PKK:n hiljattain tekemä hirvittävä terrori-isku, sitä seuranneet Turkin armeijan jyrkät vastatoimet ja uhkaus toimista Irakin pohjoisosassa ellei PKK lopeta pysyvästi terroritoimintaa: nämä tekijät muodostavat vaarallisen ja herkän geopoliittisen tilanteen, johon Turkki on nyt ajautunut.
Edistystä on tietenkin myös tapahtunut. Ajattelen etenkin naisten suurempaa edustusta vastavalitussa Turkin parlamentissa sekä talouselämässä ja yliopistomaailmassa. Kuitenkin nyt enemmän kuin koskaan ennen meidän on kysyttävä itseltämme, haluammeko huomisen Euroopan olevan laaja poliittinen kokonaisuus, vai haluammeko sen säilyttävän vahvan kulttuuri-identiteetin. Epätietoisuus pelaa Turkin pussiin, koska se ei tietenkään halua luopua omasta identiteetistään.
Joost Lagendijk
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, keskustelua varjostavat valitettavasti Turkissa tapahtuneet terrori-iskut. Olisin paljon mieluummin puhunut uudistusten jatkamisen toivottavuudesta; valitettavasti olen tullut siihen johtopäätökseen, että monista kauniista sanoista huolimatta käytännössä on toistaiseksi saatu aikaan aivan liian vähän. Uskon kuitenkin, että tärkein kysymys on nyt: mitä Turkin olisi mielestämme tehtävä?
Älkäämme antako tekopyhyydelle sijaa keskustelussa, hyvät parlamentin jäsenet. Me kaikki tiedämme, tai ainakin meidän pitäisi tietää, ettei tähän kiperään pulmaan ole helppoa ratkaisua. Yhtäältä ymmärrämme ja tiedämme, että maan, jossa on viime kuukauden aikana tapettu viisikymmentä henkeä, on ryhdyttävä vastatoimiin. Samalla kuitenkin monet meistä ja luullakseni myös monet Turkin hallituksen jäsenet ymmärtävät, että laajamittaiset sotilaalliset operaatiot eivät ole vastaus. Ne eivät kitke juurineen Kurdistanin kansanpuoluetta, ne saavat aikaan valtavaa diplomaattista ja poliittista vahinkoa ja, mikä tärkeintä, ne vaikeuttavat ratkaisun löytämistä Turkin kurdiongelmaan.
Toivokaamme siksi, että nykyiset pyrkimykset diplomaattisen ja poliittisen ratkaisun löytämiseksi onnistuvat. Ongelman ydin ei viime kädessä ole Irakin vuoristoilla, vaan Turkissa itsessään. Ratkaisu kurdiongelmaan ei kuitenkaan voi olla turkkilaisten ja kurdien vastakkainasettelu. Uskoisin, että vastakkain ovat yhtäältä ne Turkin turkkilaiset ja kurdit, jotka tietävät, että ainoa ratkaisu ongelmaan on poliittinen - eli AKP ja DTP - ja toisaalta niin Turkin kuin Kurdistaninkin radikaalit, joita poliittinen ratkaisu ei kiinnosta vähääkään ja jotka uskovat aseellisen väkivallan auttavan asiaa, eli Turkissa armeija ja osa oppositiota ja Kurdistanissa PKK.
On selvää, että PKK:n iskut on tietenkin kohdistettu Turkin valtioon, mutta ne kohdistuvat myös Turkin parlamentin kurdipuolueeseen DTP:hen, joka pyrkii löytämään poliittisen ratkaisun ongelmaan. Siksi on niin tärkeää, että Euroopan parlamentti tuomitsee todellakin jyrkästi PKK:n ja sen terrori-iskut, samalla kun se ilmaisee tukensa kaikille niille tahoille sekä Turkissa että Kurdistanissa, jotka yrittävät löytää rauhanomaisen poliittisen ratkaisun ongelmaan.
Kyriakos Triantaphyllides
GUE/NGL-ryhmän puolesta. -(EL) Arvoisa puhemies, kun muistetaan Turkin mahdollinen liittyminen EU:hun, komission ja siten unionin kokonaisuudessaan on saatettava päätökseen seuraavien parin päivän kuluessa arviointinsa Turkin edistymisestä tai sen puutteesta niillä monilla eri aloilla, jotka Turkin on harmonisoitava yhteisön säännöstön kanssa.
Olemme sanoneet, että Turkin on määrä voida liittyä EU:hun edellyttäen, että se täyttää kaikki Kööpenhaminan kriteerit sekä velvoitteet, jotka se on hyväksynyt neuvottelukehyksen ja lisäpöytäkirjan puitteissa. Emme usko minkäänlaisen kompromissiratkaisun johtavan tuloksiin, joita Turkki taikka unioni toivoo. Haluamme korostaa, että Turkki on edistynyt jossain määrin, mutta toistamme, että liittymisen sujumiseksi kitkattomasti Turkin on tehtävä kuten muut liittymiseen valmistautuvat maat ja noudatettava sopimusvelvoitteitaan koko EU:ta kohtaan. Turkin on siis täytettävä velvoitteensa Kyprosta kohtaan; sen on avattava satamansa ja lentokenttänsä Kyproksen tasavallasta saapuville laivoille ja lentokoneille sekä lakattava vastustamasta Kyproksen osallistumista kansainvälisiin organisaatioihin ja monenvälisiin sopimuksiin.
Vasemmistolaisryhmänä ja etenkin Kyproksen edistyksellisen työväenpuolueen (AKEL) edustajina olemme luottavaisia sen suhteen, että Turkin EU:hun liittymisen mahdollisuus takaa maan velvoitteiden noudattamisen ja etenkin turkkilaisjoukkojen miehityksen lopettamisen Kyproksella.
Uskomme myös, että kannustamalla Turkkia tiellä Eurooppaan, edellyttäen että Turkki myös täyttää velvoitteensa EU:ta kohtaan, voimme harjoittaa painostusta. Turkin on siis täytettävä seuraavat velvoitteet: sen on puolustettava ja kunnioitettava kaikkien asukkaiden, myös kurdien ja muiden vähemmistöjen ihmisoikeuksia; sen on myös tunnustettava armenialaisten kansanmurha ja avattava Armenian vastainen rajansa, millä on tietenkin sosioekonomiset seurauksensa.
Mikäli Turkki haluaa jatkaa liittymisprosessia ja saattaa sen päätökseen, on ilmiselvää, että sen hyväksymien toimenpiteiden ja politiikan on johdettava yhteisön säännöstön täysimääräiseen noudattamiseen sekä kansainvälisen oikeuden ehdottomaan kunnioittamiseen, sillä perimmiltään juuri se ohjaa EU:n toimintaa.
Georgios Georgiou
IND/DEM-ryhmän puolesta. -(EL) Arvoisa puhemies, olemme kuulleet hämmästyttäviä puheita asiasta vastaavan komission jäsenen taholta, joka haluaa aivan liian innokkaasti leimata terroristeiksi ne, jotka väittävät taistelevansa vapauden puolesta. Epäilen, että näemme ehkä liian halukkaasti Turkin kaikkialta siihen suuntautuvien hyökkäysten kohteena. Kyse on maasta, joka pitää joukkoja EU:n jäsenvaltiossa, eikä se ole ensimmäinen taikka ainoa maa, jonka on sopeuduttava EU:n esittämiin vaatimuksiin.
Puhun lopuksi eräästä huomattavasti teknisemmästä seikasta. Vähän ennen maan itärajalla sattuneita tapahtumia, Turkin öljyn hinta oli Euroopassa 76 dollaria barrelilta; aseiden käytön ansiosta, johon Turkki turvautuu aina omien ongelmiensa ratkaisemiseksi, öljyn hinta on nyt yli 90 dollaria barrelilta.
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Philip Claeys
ITS-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, päätöslauselmasta valiokunnassa käydyn keskustelun aikana vaikutti siltä, kuin parlamentti olisi ollut puolinukuksissa. Pelkästään muodon vuoksi esitetään epämääräistä kritiikkiä, josta huolimatta meidän on ilmeisesti hyväksyttävä Turkin liittyminen jo tapahtuneena tosiasiana.
Turkin edistyminen sitten neuvottelujen aloittamisen on kuitenkin lähes olematonta. Viittaan esimerkiksi Amnesty Internationalin tuoreeseen raporttiin ihmisoikeustilanteesta ja vähemmistöjen kohtelusta. Turkin kantaa Kyproksen kysymykseen tuskin mainitaan enää. Lisäksi on olemassa vakava riski, että Turkki käynnistää laajamittaisen aseellisen hyökkäyksen Irakiin. Olisimme silloin tilanteessa, jossa ehdokasvaltio olisi paitsi miehittänyt jäsenvaltion asevoimineen, se kävisi myös paikallista sotaa toista naapurimaata eli tässä tapauksessa Irakia vastaan.
Arvoisa puhemies, valtaosa Euroopan väestöstä vastustaa Turkin liittymistä unioniin. Näin siksi, että Turkki ei ole eurooppalainen maa eikä sen paikka ole siis Euroopan unionissa. Sen sijaan, että heikennämme entisestään Euroopan uskottavuutta, meidän olisi ennemminkin kehitettävä etuoikeutettua kumppanuutta Turkin kanssa avoimesti ja yksiselitteisesti EU:n täysjäsenyyden sijasta.
Jim Allister
(EN)Arvoisa puhemies, olen huomannut etenkin komission taholta taipumusta esittää ei-eurooppalainen Turkki parhaassa mahdollisessa valossa. Tämä ei ehkä ole yllätys, ottaen huomioon antamamme liittymistä edeltävät tuet, joiden määrä on miljoonia, mutta meidän on kohdattava epämiellyttävä todellisuus. Kunniarikokset, törkeät ihmisoikeusloukkaukset, ei-muslimien vähemmistöjen suojelun puuttuminen, uskonnonvapauden puuttuminen sekä kristittyihin kohdistuvat hyökkäykset ja propaganda ovat suurimmat huoleni.
Tuhoisat iskut kristittyjä vastaan ovat jatkuneet tänä vuonna, kuten Malatyassa huhtikuussa tapahtunut kolmen miehen surma. Todellinen uskonnonvapaus on usein kestävän ihmisoikeuksiin sitoutumisen kulmakivi. Turkin osalta paljon on tehtävä, uskonnollisten ryhmien laillisen aseman ja omistusoikeuden turvaaminen mukaan lukien, mutta pohjimmiltaan tärkeintä on kunnioittaa oikeutta harjoittaa uskontoa ja kääntyä uskonnosta toiseen.
Werner Langen
(DE) Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin kiittää Ria Oomen-Ruijtenia tästä mietinnöstä, joka toimitetaan komissiolle ja joka muodostaa parlamentin panoksen tulevaan edistymiskertomukseen.
Turkki on selviytynyt maan sisäisistä ongelmista, hallituksella on selvästi määritelty mandaatti, sunnuntain kansanäänestys perustuslaillisista muutoksista presidentinvaaleihin johti oikeaan tulokseen, eikä nyt ole enää syytä lykätä uudistuksia. Haluaisin siksi vedota aluksi Turkin hallitukseen: mikäli se aikoo vakavissaan liittyä EU:hun, sen on tehostettava uudistuksia. Edistys oli viime vuonna suhteellisen vähäistä, kuten tiedämme.
Toisekseen, uudistuksista hyötyvät ennen kaikkea Turkin kansalaiset. Uudistukset eivät ole itsetarkoitus tai jonkinlainen silmänkääntötemppu Euroopan taholta, vaan niiden tarkoituksena on vastata puutteisiin, joita ei saisi esiintyä demokratiassa, ja jotka liittyvät etenkin mielipiteenvapauteen, uskonnonvapauteen, naisten oikeuksiin, vähemmistöjen oikeuksiin, vaalilakiin ja niin edelleen. Turkin on käsiteltävä näitä kysymyksiä ja poistettava puutteet omasta aloitteestaan.
Haluaisin mainita myös toisen asian eli armenialaiskysymyksen. Saksalaisena koen, että voimme edellyttää Turkin myöntävän selvästi historiallisen vastuunsa. Turkin kieltäytymistä asiasta puhumisesta ja Armenian vastaisten sulkujen poistamisesta on käsiteltävä jatkossakin keskusteluissa. Kuten Hannes Swoboda juuri sanoi, ilmassa on huolta siitä, että aseellinen konflikti kurdialueella leviää Irakin puolelle. Tältä osin puollamme tietenkin diplomaattista neuvotteluratkaisua aseellisen ratkaisun sijasta. Allekirjoitan täysin Euroopan parlamentin sosialistiryhmän kannan tässä asiassa.
Viime kädessä Turkin itsensä on päätettävä, haluaako se jatkaa tiellä Eurooppaan ja kuinka se haluaa edetä. Meidän kannaltamme EU:n täysjäsenyys ei ole ainoa vaihtoehto, neuvottelut on jätetty tarkoituksella auki ja viime kädessä on Turkin päätös, haluaako se jatkaa aktiivisesti tällä tiellä. Kyse ei ole vain siitä, onko Euroopalla itsellään tarvittava kapasiteetti Turkin liittymistä varten.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin myös antaa tunnustusta esittelijälle Ria Oomen-Ruijtenille. Välitön vastaukseni Werner Langenin huomautukseen on, että poliittinen ryhmäni ajattelee taatusti neuvotteluista puhuessaan Euroopan unionin jäsenyyttä!
Tänään keskusteltavana oleva päätöslauselma kannustaa Turkin hallitusta jatkamaan tällä tiellä, tapahtuipa mitä tahansa. Turkin äänestäjäkunta antoi pääministeri Erdoganille vahvan mandaatin sitä varten. Hänellä on siksi todellinen tilaisuus vauhdittaa uudistuksia. Odotamme nyt nopeita tuloksia, ja odotamme siksi, että komissio esittää pian tähän tähtäävän edistymiskertomuksen.
Pakottavia kysymyksiä ei tietenkään tule sivuuttaa. Mielestäni symbolisella tasolla hyvin merkittävä edistysaskel, jolla olisi kauaskantoisia heijastusvaikutuksia, olisi Turkin hallituksen puuttuminen 301 pykälään, joko sen kumoaminen tai uudelleen muotoilu. Se toisi Turkkiin tarvittavaa avoimuutta, jota edellyttää keskustelu muun muassa menneisyydestä, mikä johtaa minut armenialaiskysymykseen. Pidämme hyvin tärkeänä, että asiasta keskustellaan Turkissa, mutta keskustelun järjestäminen on lähinnä Turkin itsensä vastuulla, eikä ole parlamentin taikka Yhdysvaltain edustajainhuoneen asia painostaa Turkkia tässä kysymyksessä. Kyse on lähinnä maan sisäisestä asiasta, jossa voimme toki auttaa, mutta jonka ajaminen ulkopuolelta ei ole järkevää.
Uudesta perustuslaista on kerrottu. Uskomme myös sen luovan tilaisuuksia poliittisen ratkaisun löytämiseksi viimeinkin kurdikysymykseen. Jaan näkemyksen, jonka mukaan meidän olisi tehtävä kaikkemme estääksemme aseellisen konfliktin Pohjois-Irakissa, mutta kykenemme siihen vain, jos otamme ensin etäisyyttä PKK:n terroristi-iskuihin ja vaadimme PKK:ta lopettamaan ne.
Toisekseen, meidän on myös kannustettava Turkkia vuoropuheluun Irakin, sen viranomaisten, sekä maan kurdialueiden alueviranomaisten kanssa, ja tekemään käytännön yhteistyötä iskujen lopettamiseksi. Kannatamme uusia diplomaattisia aloitteita mutta uskomme, että väkivaltaisuuksien vähenemiseen ja loppumiseen johtaa ennen kaikkea käytännön yhteistyö alueella.
Marco Cappato
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston puheenjohtaja sanoi edistymisen riippuvan Turkista itsestään, ja monet parlamentin jäsenet ovat toistaneet saman ajatuksen, muun muassa Werner Langen, jonka mukaan kyse on Turkin päätöksestä. Itse en kuitenkaan usko tätä. Euroopan on mielestäni kannettava vastuunsa asiassa.
Ongelma ei koske vain virallisten liittymisperusteiden täyttämistä Turkissa. Totuus on, että viime kuukausien aikana Eurooppa, jäsenvaltioiden hallitukset - joista ensimmäisenä muttei ainoana tuleva puheenjohtajavaltio Ranska - ovat välittäneet viestin siitä, että Turkki ei voi liittyä Euroopan unioniin. Kyseinen olettamus on Oomen-Ruijtenin mietinnön lähtökohtana, ja se edustaa varmaankin parasta mahdollista tekstiä, jonka parlamentti saattoi laatia. Meillä on kuitenkin oltava rohkeutta muuttaa yleistä viitekehystä: Euroopan unioni on osaltaan vastuussa nykyisestä poliittisesta ja sotilaallisesta kriisistä Turkin ja Irakin rajalla, koska poliittiselta kannalta katsoen olemme lyöneet oven kiinni Turkin nenän edessä, vaikka neuvottelut jatkuvatkin edelleen.
Tarvitsemme valtavaa harppausta eteenpäin. Euroopan unionin, jäsenvaltioiden hallitusten on vaadittava nimenomaisesti poliittista selvitystä Turkin maaperällä elävien kansalaisten yksilön oikeuksista demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen mukaisesti Eurooppaan liittymistä ajatellen. Se voisi auttaa Turkkia lähentymään Eurooppaan Lähi-idän sijasta.
Feleknas Uca
(DE) Arvoisa puhemies, tämänpäiväistä äänestystä parlamentin Turkkia koskevasta päätöslauselmasta varjostavat valitettavasti erittäin huolestuttavat tapahtumat.
Viime keskiviikkona Turkin parlamentti äänesti ylivoimaisella enemmistöllä Pohjois-Irakiin kohdistuvan aseellisen hyökkäyksen puolesta. Sittemmin olemme kuulleet huolestuttavia uutisia surmatuista ja haavoittuneista Turkin ja Irakin rajalla, verisistä taisteluista, ja olemme myös kuulleet Turkin sotilaiden tulittavan Pohjois-Irakin kyliä. Olemme kuulleet kurdien instituutioihin ja DTP:n toimistoihin kohdistuneista iskuista ja raivoavista kansalliskiihkoilijoista, jotka ovat yrittäneet lynkata kanssaveljiään kurdeja. Kuitenkin Turkin elokuun lopulla perustuslakikriisin jälkeen antamat merkit olivat niin kovin lupaavia. Silloin oli puhetta uudesta, siviilien valtaan nojaavasta perustuslaista, uudistusten jatkamisesta ja tehostamisesta vielä ratkaisemattomiin kysymyksiin vastaamiseksi. Ria Oomen-Ruijten ja monet muut kollegani halusivat huomioida nämä myönteiset merkit ja myönteisen kehityksen Turkissa uudistuspyrkimysten pysähdyttyä maassa viime vuonna.
Päätöslauselmaesitys on tasapainoinen ja arvioinnissaan puolueeton. Ottaen kuitenkin huomioon Turkin tuoreen päätöksen ja ilmeisen uhan aseellisesta hyökkäyksestä, joka loukkaa Irakin alueellista koskemattomuutta, epäilen sitä, mitä Turkki oikeastaan ajaa takaa. Onko kyse todellakin PKK:sta? Tosiasia on, että Turkin asevoimat ovat toteuttaneet 24 operaatiota rajan toisella puolen viime vuosina, eikä yhdelläkään niistä ole ollut pysyvää vaikutusta. Miksi tällä kertaa olisi toisin? Vai olisiko kyse mahdollisesti Kirkukia ympäröivällä alueella sijaitsevista öljyvarannoista ja Turkin pyrkimyksestä päättää Pohjois-Irakin kurdien autonomia?
Joka tapauksessa selvää on, ettei kurdikysymystä voida ratkaista hyökkäyksellä Pohjois-Irakiin. Omalta osaltani pidän myös selvänä, ettei Turkin voida sallia rikkoa kansainvälistä oikeutta ja loukata Irakin täysivaltaisuutta Euroopan unionin ja kansainvälisen yhteisön silmien alla. Euroopan on nyt kannettava vastuunsa ja osallistuttava aktiivisesti strategian laadintaan kurdikysymyksen ratkaisemiseksi, sillä se on avain todellisen rauhan ja demokratian aikaansaamiseksi Turkissa.
Bastiaan Belder
(NL) Arvoisa puhemies, hollantilaiselle lehdelle hiljattain antamassaan haastattelussa komission jäsen Rehn totesi yksiselitteisesti, mitkä uudistukset Turkissa ovat EU:n kannalta kaikkein pakottavimpia. Hänen mukaansa tärkeimpiä ovat uudistukset sananvapauden ja uskonnonvapauden alalla, sillä nämä periaatteet ovat demokratian ytimessä.
Olen komission jäsenelle kiitollinen tästä selkeästä kannanotosta. Sen johdosta kiinnitin myös hänen huomionsa Turkin protestanttikirkkojen liiton lähettämään asiakirjaan. Kyseinen teksti, joka on päivätty 1. syyskuuta 2007, kuvailee Turkin protestanttien hädänalaista asemaa ja näiden vakavia huolia uskonnonvapauden puutteesta. Arvoisa komission jäsen, luotan siihen, että te puhutte turkkilaisille keskustelukumppaneillenne lujin sanoin Turkin protestanttien ja kaikkien kristittyjen heikosta asemasta yhteiskunnassa.
Oireiden hoitaminen ei todellakaan ole riittävää, arvoisa puhemies. Media ja poliitikot luovat hyvin suvaitsemattoman ja vaarallisen ilmapiirin muille kuin muslimivähemmistöille Turkissa. Myös tältä osin tilanne edellyttää Brysseliltä pikaisia toimia Ankaraa kohtaan. Toimitan komission jäsenelle toisen tätä kysymystä käsittelevän asiakirjan, ja odotan innolla hänen pikaista kirjallista vastaustaan.
Andreas Mölzer
(DE)Arvoisa puhemies, vierailin pari päivää sitten Turkin miehittämällä Kyproksen alueella, jossa sain ensikäden tietoa arviolta 500 kreikkalais-ortodoksisen kirkon järjestelmällisestä tuhoamisesta sekä Euroopan kulttuuriperinnön tuhoutumisesta, jota ei koskaan voida korvata. Mielestäni tämä sotii aivan yhtä selvästi Euroopan henkeä vastaan kuin kristittyjä ja muita vähemmistöjä kohtaan osoitettu jatkuva suvaitsemattomuus, tai rikokseksi luokiteltava turkkilaisuuden halventaminen, jonka varjolla tukahdutetaan mielipiteenvapaus ja lehdistönvapaus, puhumattakaan jatkuvista ihmisoikeusloukkauksista, armenialaisten kansanmurhan käsittelystä kieltäytymisestä ja islamisoitumisen edistymisestä.
Emme voi hyväksyä, että ehdokasmaa miehittää edelleen EU:n jäsenvaltion osia eli Pohjois-Kyprosta, puhumattakaan aseellisen hyökkäyksen suunnittelusta toista maata vastaan, kuten parhaillaan tapahtuu Irakin suhteen.
Bryssel on väsymättä korostanut, että perusoikeuksien ja erityisesti uskonnonvapauden ja ilmaisunvapauden kunnioittaminen on EU:hun liittymistä ajatellen tärkeimmällä sijalla. Turkin jäsenyystoiveiden tapauksessa ne ovat selvästikin vain tyhjiä sanoja.
Ioannis Kasoulides
(EL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Ria Oomen-Ruijtenia tämän laatimasta mietinnöstä.
Sitten ajankohtainen kysymys: arvoisa puhemies, mitä tapahtuu, jos ehdokasmaa Turkki hyökkää EU:n varoituksista huolimatta Pohjois-Irakiin? Mitkä ovat Turkin aikeet? Pyrkiikö se mahdollisesti luomaan toisen Kyproksen kaltaisen tilanteen, taikka miehittämään Irakin kurdinkielisen alueen ja siten vaikeuttamaan Euroopan maiden ja monien muiden ponnisteluja tilanteen vakauttamiseksi Irakissa? Kuinka jäsenvaltioiden tai ehdokasmaiden voidaan sallia horjuttaa tilannetta alueella, jolla eurooppalaiset sotilaat antavat henkensä vakauden edestä?
Haluan muistuttaa, että Turkin joukot ovat miehittäneet 40 prosenttia Kyproksen saaresta. Se ei ole ollut esteenä maan liittymisneuvottelujen aloittamiselle. Haluan muistuttaa, ettei Turkki noudata edelleenkään EU:n vaatimusta Ankaran pöytäkirjan laajentamisesta. Mietin, mitä asiasta sanotaan Euroopan komission kertomuksessa, joka on määrä julkaista 6. marraskuuta. Mikäli se viestii suvaitsevaisuudesta, miksi emme siis suvaitsisi monien muiden EU:n ytimessä olevien periaatekysymysten ja arvojen loukkaamista?
Viime kädessä keskeinen kysymys kuuluu: puhummeko nyt EU:n arvojen levittämisestä vai päinvastoin niiden vaikutusalueen kaventamisesta?
Béatrice Patrie
(FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan ensimmäiseksi kiittää Ria Oomen-Ruijtenia rakentavasta viestistä, jonka valmistaudumme antamaan neuvostolle ja komissiolle sekä Turkin hallitukselle ja parlamentille.
Pahoittelen kuitenkin sitä, että Euroopan parlamentti ei ilmaissut selkeämmin kantaansa kysymykseen, joka on arkaluonteisuudestaan huolimatta keskeinen - tarkoitan tietenkin armenialaisten kansanmurhaa koskevaa kysymystä. Jo vuonna 1987 parlamentti nimitti kansanmurhaksi vuosien 1915 ja 1917 välillä järjestettyä 1,2 miljoonan armenialaisen joukkosurmaa, jossa kuoli kaksi kolmannesta tällöin Osmanien valtakunnan alueella eläneestä armenialaisväestöstä. Yhdysvaltain senaatti ja edustajainhuone ovat nyt tehneet samoin, ja pahoittelen sitä, että Euroopan parlamentin kanta on Yhdysvaltoja lievempi.
Kuten kansainvälisen ihmisoikeusliiton tuoreessa lehdistötiedotteessa muistutettiin, useita Turkin kansalaisia syytetään rikoslain 301 pykälän nojalla kansallisen identiteetin halventamisesta. Jotta tätä ajanjaksoa voitaisiin käsitellä julkisesti, kyseisen pykälän kumoaminen on mielestäni pakottavan tärkeää. Emme tee palvelusta turkkilaisille ystävillemme, jos saamme heidät unohtamaan menneisyytensä. Sekä kansanmurhasta selviytyneiden jälkeläiset että kansainvälinen yhteisö itse velvoittavat meidät muistamaan. Pyydän siksi parlamenttia tukemaan kaikkia tarkistuksia, joissa vaaditaan tunnustamaan armenialaisten kansanmurha, sekä sellaisia tarkistuksia, joissa korostetaan tarvetta uskonnonvapauden ja vähemmistöjen oikeuksien ehdottomaan kunnioitukseen.
Marios Matsakis
(EN)Arvoisa puhemies, Turkki on tärkeä maa poliittisista, taloudellisista, sotilaallisista ja kulttuurisista syistä, ja se on siksi tärkeä myös EU:lle. Tämän ymmärrettyään EU on päättänyt aloittaa liittymisneuvottelut. Liittymiseen johtava tie ei ole ollut helppo, mutta se on auttanut panemaan alulle hyvin tarpeellisen demokraattisen uudistusohjelman Turkissa.
Niin EU kuin Turkin kansalaisetkin pitävät uudistuksia myönteisinä. Uudistuksia on jatkettava, ja vähintäänkin tästä syystä tukemme Turkin unioniin liittymiselle on pysyttävä vakaana. Kaikki osapuolet ovat tietoisia ongelmien olemassaolosta. Oma maani Kypros on erään tällaisen ongelman ytimessä, mutta ymmärrän, kuten useimmat tässä istuntosalissa, ettei ongelmia ratkaista sotimalla vaan rauhanomaisen neuvottelun kautta.
Eurooppalaisempi Turkki on parempi kumppani keskustelussa ja ongelmanratkaisussa, jonka vuoksi annan täyden tukeni Turkin jäsenyydelle. Kannatan siksi kompromissia, johon päädyttiin Ria Oomen-Ruijtenin osaavan käsittelyn ansiosta vilpittömässä ja hedelmällisessä yhteistyössä parlamentin jäsenten kanssa, joiden mielipiteet voivat erota toisistaan tietyissä erityiskysymyksissä mutta jotka kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että EU voi saada enemmän aikaan rakentavalla yhteistyöllä Turkin kanssa kuin tuhoisan vastakkainasettelun kautta.
Turkki elää vaikeaa aikaa, ja EU:n olisikin hyvä käyttää nyt enemmän porkkanaa ja vähemmän keppiä. Toivon, että käsiteltävänä olevalle mietinnölle antamamme ylivoimainen kannatus voisi olla merkkinä Turkin kansalaisille siitä, että haluamme heidät mukaan Euroopan unioniin, ja että se edesauttaisi uudistusten laajentamista ja vauhdittamista Turkissa sekä helpottaisi liian pitkään jatkuneen Kyproksen kysymyksen ratkaisemista.
Mario Borghezio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, monet meistä ovat esittäneet geopoliittisia syitä Turkin unioniin liittymistä vastaan. Nyt tapahtumat paikan päällä osoittavat meidän olleen oikeassa, sillä Ankara on tömistellyt elefantin lailla keskelle Irakin herkkää tasapainoa alueella, jolla joukkomme vaarantavat joka päivä henkensä taistellessaan väestön vapauden puolesta.
Meidän olisi mielestäni ajateltava asiaa, hyvät parlamentin jäsenet, koska teille rakas demokraattinen Turkki, tuo ihmisoikeusparatiisi maan päällä, koputtaa Euroopan ovelle juuri samaan aikaan, kun Irakin rintamalla on syntymässä kammottava, arvaamaton ja traaginen sotaskenaario.
Kun palaatte takaisin Brysseliin, tehkää, kuten minä aion tehdä: käykää armenialaisessa ravintolassa. Eivätkö armenialaiset kuulukaan EU:n ulkopuolisiin ystäviinne? Huligaanit ovat kuitenkin rikkoneet ravintolan toimitilat - turkkilaiset rikolliset ovat siis polttaneet Euroopan pääkaupungissa sijaitsevan ravintolan, vain koska se on armenialainen. Sellainen on Turkin kansalliskiihkoilijoiden demokraattinen luonto! Miksi meidän olisi siis toivotettava heidät tervetulleiksi, vaikka he eivät vieläkään tunnusta armenialaisten kansanmurhaa? Kehotan teitä äänestämään esittämäni tarkistuksen puolesta.
Gerard Batten
(EN)Arvoisa puhemies, käsillä olevassa päätöslauselmassa korostetaan, että Turkin unioniin liittymisen perusedellytyksenä on Kööpenhaminan kriteerien tinkimätön täyttäminen. Mietinnössä vaaditaan lisäksi Turkin hallitusta saattamaan uskonnonvapautta koskeva politiikkansa Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen määrittelemien periaatteiden mukaiseksi.
Sitten Kemal Atatürkin ajan, Turkki on ylläpitänyt maallista valtiota kirjaimellista tulkintaa kannattavan fundamentalistisen islamin kasvavaa valtaa vastaan. Mietin, ymmärtävätkö Turkin kansalaiset, että Euroopan unioniin liittyminen heikentää perustavanlaatuisesti maan kykyä vastustaa radikaalia islamia. Mikäli Turkki liittyy EU:hun, islamistit voivat käyttää ihmisoikeuslainsäädäntöä kilpenä, jonka takaa he voivat ajaa pyhää sotaansa Turkissa ja Euroopassa.
Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset alkavat ymmärtää, että Turkin jäsenyyden seurauksena 70 miljoonaa ihmistä saa oikeuden tulla Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Turkin liittyminen olisi katastrofi niin turkkilaisille kuin Yhdistyneelle kuningaskunnallekin.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Florenzin päätöslauselmaesityksestä eilen käydyssä keskustelussa huomautettiin oikeutetusti, että valtaosa väestöstä kannattaa tiukkoja toimia tupakoinnin kieltämiseksi työpaikoilla, baareissa ja ravintoloissa.
Toivoin, että myös nyt käsiteltävässä päätöslauselmassa otettaisiin huomioon väestön ylivoimaisen enemmistön näkemys siitä, että Turkki ei voi liittyä Euroopan unioniin. Olen kuitenkin selvästi syyllistynyt toiveajatteluun. Ratkaisevien asioiden kuten perustuslain tai Turkin Euroopan unioniin liittymisen ollessa kyseessä kansalaisten mielipiteellä ei yllättäen olekaan enää väliä.
Turkki on ystävämaa, muttei eurooppalainen maa. Piste, aamen. Keskustelua ei tulisi jatkaa tätä pidemmälle. Parlamentti on kuitenkin paitsi luistanut vastuustaan, myös useammin kuin kerran se on ummistanut silmänsä viimeaikaisille tapahtumille, jotka osoittavat selvästi, että Turkin paikka ei ole Euroopan unionissa, ja että päätös liittymisneuvottelujen aloittamisesta oli virhe.
Miksi päätöslauselmassa ei mainita AKP:n vastustaneen perustuslain säännöstä, jonka nojalla toiseen uskontoon kääntyminen ei enää olisi lain mukaan rangaistavaa? Miksi armenialaiskysymyksestä ja Kyproksesta keskustellaan vain ympäripyöreästi? Tämä on uusi esimerkki eurooppalaisesta reaalipolitiikasta, johon emme aio osallistua.
Charles Tannock
(EN)Arvoisa puhemies, Lontoon The Times -sanomalehden mukaan Yhdysvaltain kongressin taannoin armenialaisten kansanmurhasta antaman päätöslauselman ajoitus oli katastrofaalinen. Milloin sitten on sopiva aika keskustella kansanmurhasta?
Armenialaisen painostusryhmän kovaäänisyys parlamentissa johtuu nimenomaan siitä hiljaisuuden salaliitosta, joka on ympäröinyt kansanmurhaa koskevaa kysymystä lähes vuosisadan ajan. Turkkilais-armenialaisen toimittajan Hrant Dinkin murhan olisi pitänyt johtaa kansalliseen pohdinta-aikaan, mutta näin ei valitettavasti käynyt.
Turkin ja Armenian välinen sovinto, johon kuuluu suljetun rajan avaaminen uudelleen, on kuitenkin tärkeällä sijalla Turkin ponnisteluissa unioniin liittymiseksi. Mielestäni yksikään todellinen demokratia ei voi kiistää menneisyyttään, ei edes sen syvimpiä ja synkimpiä salaisuuksia.
Yhtä tärkeää on löytää kestävä ratkaisu Kyproksen kriisiin, joka on ajautunut umpikujaan johtuen miehitysjoukkojen läsnäolosta EU:n jäsenvaltiossa sekä Ankaran pöytäkirjan täytäntöönpanon laiminlyönnistä.
Vähemmistöjen ja etenkin kristittyjen uskonnolliset oikeudet ovat myös huolenaihe. Esimerkiksi Halkin kreikkalais-ortodoksinen seminaari on ollut suljettuna sitten vuoden 1971. Assyrialaisilta kristityiltä, jotka pakenivat Saksaan ja Ruotsiin PKK:ta vastaan käydyn sodan aikana, on viety Turkin kansalaisuus eivätkä he siten voi vaatia takaisin sodassa menettämiä kotejaan. Lisäksi Turkki katsoo alevien kuuluvan sunnimuslimien enemmistöön eikä se siksi tunnusta näiden uskonnollisia erityistarpeita.
Turkkilaisuuden halventamista koskeva rikoslain 301 pykälä on johtanut moniin tuomioihin, ja maaliskuussa Istanbulin tuomioistuin antoi määräyksen - mikä oli mielestäni varsin outoa - jolla kiellettiin pääsy videoiden jakamiseen tarkoitetulle YouTube-sivustolle, kun sivustolla liikkui huhuja nykyaikaisen Turkin perustajan Kemal Atatürkin seksuaalisesta suuntautumisesta.
Puhun nyt omasta puolestani enkä puolueeni tai poliittisen ryhmäni nimissä, kun sanon, että paljon on selvästikin vielä tehtävä.
Maria Eleni Koppa
(EL) Arvoisa puhemies, tämänpäiväinen keskustelu antaa meille tilaisuuden ilmaista tyytyväisyytemme Turkin äänestystuloksiin ja tukemme Turkin kansan esittämälle nimenomaiselle toiveelle uudistusten jatkamisesta.
Turkin mahdollisuus liittyä EU:hun, mikä on edelleen tavoite, on avannut tien uudistuspyrkimyksille. Ponnistukset ovat valitettavasti saapuneet nyt porrastasanteelle ja hidastuneet. Uuden hallituksen, jolla on tuore ja vahva mandaatti, on edettävä nopeasti assosiaatiosopimuksen ja sen lisäpöytäkirjan kaikkien säännösten panemiseksi täytäntöön täysimääräisesti.
Uudistusprosessissa on kyse ennen kaikkea demokratisoitumisesta, keskeisistä ihmisoikeuksista ja uskonnonvapaudesta. Siksi on olennaisen tärkeää kumota rikoslain 301 pykälä ja antaa vahva vastaus ekumeenisen patriarkaatin pyyntöihin. Valitettavasti Turkin hallituksen asenne tässä asiassa on tähän saakka sallinut äärimmäiset teot. On mainittava myös Turkin viranomaisten käsittämätön vaatimus pitää suljettuna Halkin teologinen opisto.
Toinen meitä huolestuttava kysymys on Turkin kaakkoisosan kireä tilanne. Riitojen väkivaltaista ratkaisua suosivaa kulttuuria ei mielestäni tulisi sallia, sillä se merkitsee epävakautta alueella laajemmin. Nykyisen hallituksen vastuulla on ryhtyä toimiin kurdikysymyksen ratkaisemiseksi rauhanomaisesti, ja se edellyttää molempien osapuolten välistä vuoropuhelua. Kansainvälisen yhteisön on toimittava rauhanturvaajana tässä potentiaalisessa kriisitilanteessa.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin sanoa, että odotamme Turkin täyttävän kaikki velvoitteensa voidakseen edetä vakaasti kohti tulevaa Eurooppaan yhdentymistä.
Giorgos Dimitrakopoulos
(EL) Arvoisa puhemies, haluan aluksi onnitella Ria Oomen-Ruijtenia erinomaisesta työstä.
Arvoisa puhemies, Erdoganin hallituksen ja etenkin pääministeri Erdoganin itsensä kansalta saama valtuutus mahdollistaa niiden uudistusten jatkamisen, jotka ovat olleet työn alla siitä lähtien, kun Turkin vaatimuksesta paikasta Euroopassa tuli konkreettinen mahdollisuus. Hallituksen mandaatti antaa myös uutta toivoa oikeudenmukaisen ja kestävän ratkaisun löytämisestä Kyproksen kysymykseen, mikä edellyttää ensinnäkin Turkin joukkojen vetäytymistä Kyprokselta.
Nyt on myös uutta tahtoa hyvien naapuruussuhteiden luomiseen yleensä ja Kreikan kanssa erityisesti.
Toimeksiannon ansiosta ihmisoikeuksien kunnioittaminen varmistetaan uusilla laeilla, kuten kirkollisia säätiöitä koskevalla lailla sekä oikeuksia ja vapauksia suojaavilla laeilla. Kyse on historiallisesta menneisyyden hyväksymisestä, sekä armenialaisten, Pontosin kreikkalaisten ja assyrialaisten kansanmurhien tunnustamisesta.
Toimeksiannon ansiosta myös kurdikysymys nähdään uudessa valossa. EU:n olisi kannettava suurta huolta mahdollisesta hyökkäyksestä Pohjois-Irakiin. Tällaisia toimia ei tule sallia, sillä yleisesti hyväksyttyä tarvetta torjua terrorismia ei missään tapauksessa pidä käyttää tekosyynä, jonka varjolla Pohjois-Irakin alueiden miehityksestä tehdään tapahtunut tosiasia, kuten tapahtui Kyproksella.
Richard Howitt
(EN)Arvoisa puhemies, en ole varma siitä, tuoko tämänaamuinen keskustelu mitään uutta Turkin unioniin liittymistä koskevaan kysymykseen vai antaako se pikemminkin pienelle määrälle Turkin jäsenyyden kiivaita vastustajia tilaisuuden toistaa argumenttinsa parlamentin edessä. Meidän on tietenkin kannustettava Turkkia käyttämään hillintää ja kohtuutta sen vastatessa Pohjois-Irakin terrorismin uhkaan, mutta olen huomannut, että kritiikkiä tänä aamuna esittävät samat henkilöt, jotka ovat muissa keskusteluissa vastustaneet Euroopan unionin osallistumista Irakin jälleenrakentamiseen.
Suhtaudun myönteisesti Yhdistyneen kuningaskunnan ja Turkin väliseen strategiseen kumppanuuteen, josta pääministerit Brown ja Erdogan ilmoittivat eilen Lontoossa ja johon kuuluu todellinen yhteistyö järjestäytyneen rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa. Kehotan muita jäsenvaltiota tekemään samoin.
Tervehdin ilolla nuorinta Turkin parlamentin jäseneksi valittua naista Ayla Akatia, joka oli viime viikolla Brysselissä. Hän on yksi niistä monista kurdikansanedustajista, jotka palasivat Turkin parlamenttiin ensimmäistä kertaa 14 vuoden tauon jälkeen ja jotka antavat toivoa siitä, että kurdien kulttuurisia ja poliittisia oikeuksia koskeva kysymys voidaan ratkaista demokraattisesti väkivaltaan turvautumisen sijasta.
Josef Zieleniec
(CS) Ria Oomen-Ruijten teki erinomaista työtä ja löysi kompromissiratkaisun kysymyksessä, jonka suhteen näkemykset eroavat parlamentissa.
Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, että tällaisia päätöslauselmia ja mietintöjä, jotka pyrkivät kompromissiin eivätkä siksi ilmaise parlamentin näkemystä kiistanalaisissa ydinkysymyksissä, ei tulisi enää hyväksyä. Pyrkimyksemme yksimielisyyteen lähettävät Turkille viestin, joka ei heijasta riittävän laajalti Turkin jäsenyyden sekä parlamentissa että Euroopan kansalaisten keskuudessa herättämiä erilaisia mielipiteitä.
En aio salata, että pidän liittymisneuvottelujen aloittamista Turkin kanssa itsessään perustavanlaatuisena virheenä. Tiedän kuitenkin, etteivät kaikki parlamentin jäsenet jaa tätä näkemystä, ja kunnioitan sitä.
Euroopan kansa itse on vahvasti kahtiajakautunut tässä kysymyksessä, joka on Euroopan tulevan yhdentymisen kannalta keskeinen. Velvollisuutemme on ilmentää näitä vastakkaisia näkemyksiä. Toivoisin siksi, että tulevissa päätöslauselmissamme ja mietinnöissämme tunnustetaan selkeästi parlamentin kahtiajako Turkin mahdollisen EU:n jäsenyyden suhteen. Kompromissit ovat kyllä tervetulleita monilla muilla parlamentissa keskustelluilla alueilla, mutta Turkin jäsenyys tai EU:n ja Turkin suhteet eivät kuulu niihin.
Muuttakaamme siis toimintamalliamme. Lopettakaamme sellaisten mietintöjen ja päätöslauselmien tuottaminen, jotka pyrkivät antamaan kuvan sopusoinnusta ja yhtenäisyydestä. Osoittakaamme sen sijaan selkeiden myönteisten tai vastustavien kannanottojen välityksellä, että keskuudessamme esiintyy erimielisyyttä Turkin jäsenyydestä.
Kyse on vastuustamme sekä EU:n että Turkin kansalaisia kohtaan, sillä he eivät ansaitse puolitotuuksia. Olen varma siitä, että Turkin kansalaiset kuulevat mieluummin erimielisyydestämme todellisen tilanteen peittelyn sijaan, jota sekä parlamentti että Eurooppa kaikkiaan ovat pitkään harjoittaneet.
Vural Öger
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Ria Oomen-Ruijtenin Turkkia koskevan päätöslauselman välityksellä Euroopan parlamentti lähettää myönteisen viestin ja avaa uuden, rakentavan dialogin vaiheen suhteissaan Turkin kanssa. Turkissa käydään parhaillaan vilkasta keskustelua sisäisistä uudistuksista.
Turkin istuva hallitus on saanut kansalta selvän mandaatin ja se voi ryhtyä toimeen. Nyt on tilaisuus antaa liittymisprosessille uutta pontta monilla keskeisillä alueilla. Sellaisten lisävaatimusten asettaminen, jotka eivät ole osa liittymisneuvotteluja, on kehitykselle haitallista. Uuden perustuslain laadinta on nyt ensisijainen tavoite Turkille. Perustuslain keskeiset piirteet voidaan jo hahmottaa.
Turkki harkitsee rikoslakinsa 301 pykälän muuttamista. Se tarvitsee nyt lisää kannustavia viestejä EU:n taholta. Meidän on rohkaistava Turkkia jatkamaan innokkaasti uudistusprosessia.
Komission edistymiskertomus on määrä julkaista 7. marraskuuta ja mielestäni on hyvin tärkeää, että se heijastelee nykyistä myönteistä kehitystä Turkissa.
Yiannakis Matsis
(EL) Arvoisa puhemies, Turkki on ehdolla yhtenäiseen Eurooppaan. Sillä on oikeuksia ja velvollisuuksia. Esittelijä on laatinut tasapainoisen väliaikaisen mietinnön. Se tarjoaa Turkille uuden tilaisuuden jatkaa uudistuksia ja täyttää velvoitteensa, jotka liittyvät etupäässä taloudellisiin muutoksiin, Kööpenhaminan kriteerien noudattamiseen, ihmisoikeuksiin sekä uskonnollisiin ja vähemmistöjen oikeuksiin.
Haluamme Turkin muuttuvan, koska Turkki itse vaatii muutosta ja ajat edellyttävät sitä. Muutos tarkoittaa, että Turkki täyttää velvoitteensa Kyprosta kohtaan tunnustamalla Kyproksen tasavallan ja lopettamalla saaren miehityksen. Mietinnössä todetaan oikein, että Turkin armeijan vetäytyminen auttaa ratkaisun löytämisessä ja että Turkin armeija voidaan korvata turvallisuusneuvoston alaisilla pienillä eurooppalaisilla joukoilla. Turkin on täytettävä seuraavat velvoitteet: sen on lopetettava Kyproksen kolonisaatio ja muutettava saaren väestörakennetta; sen on kotiutettava uudisasukkaat, jotka ovat valta-asemassa miehitetyillä alueilla ja jotka muodostavat aikapommin, joka vain odottaa räjähtämistään sabotoidakseen mahdollisen ratkaisun; sen on lopetettava Kyproksen kreikkalaisten omaisuuden anastaminen Kyproksen miehitetyillä alueilla; sen on lopetettava kulttuuriperintömme tuhoaminen. Turkin on ensinnäkin kunnioitettava YK:n päätöksiä ja palautettava Famagustan kaupunki sen laillisille asukkaille.
Ankara pitää Kyproksen turkkilaisia eristettyinä johtuen 45 000 turkkilaisen sotilaan läsnäolosta paikan päällä, millä pyritään estämään Kyproksen kreikkalaisia palaamasta koteihinsa ja mailleen. Turkilla itsellään on avaimet sekä Eurooppaan liittymiseen että Kyproksen kysymyksen ratkaisemiseen. Turkin harjoittama politiikka, Kyproksen jakaminen kahden valtion välillä, ei ole ratkaisu. Elämme yhdistymisen emmekä jakautumisen aikaa. Sanomme kyllä eurooppalaiselle Turkille sekä eurooppalaiselle ratkaisulle, jolla ei ole mitään yhteistä jakolinjojen ja -vyöhykkeiden kanssa. Sen tulisi perustua, kuten esittelijä oikeutetusti korostaa, yhtenäisen Euroopan periaatteisiin. Siten luodaan koko Eurooppaa varten toimiva mallivaltio, jossa Kyproksen kreikkalaiset ja turkkilaiset, kristityt ja muslimit voivat elää rauhaisaa ja tuottoisaa elämää, jonka perustana on yhtenäisen Euroopan periaatteiden ja arvojen molemminpuolinen kunnioitus.
Carlos Carnero González
(ES) Arvoisa puhemies, kuten tiedätte, Euroopan unionin laajentaminen uuden maan ottamiseksi mukaan on aina dialektinen prosessi, jossa ehdokkaan on ponnisteltava määrätietoisesti, mutta jossa myös unionin pyrkimysten on oltava selvät.
Uskon, että kunhan Euroopan unionilla on uusi uudistussopimus, joka tekee siitä entistä demokraattisemman ja tehokkaamman, se on myös paremmassa asemassa jatkaakseen laajentumista.
Näin on Lissabonin sopimuksen jälkeen. Turkissa on tapahtunut merkittävää edistystä. Me kaikki seisomme Ankaran hallituksen ja Turkin kansan rinnalla terrorismin torjunnassa. Mainitsemani edistymisen jatkamiseksi meidän on kuitenkin kehotettava Turkkia itsehillintään ja kohtuullisuuteen sekä kansainvälisen oikeuden noudattamiseen. Laajamittainen sotilaallinen operaatio Pohjois-Irakissa lietsoisi vain tulta alueella, ja se voisi myös aiheuttaa vakavia ongelmia Turkissa.
Haluaisin lopuksi onnitella Ria Oomen-Ruijtenia tämän laatimasta päätöslauselmasta, vaikka siinä ei käsitelläkään erästä kysymystä: miksi unohdamme usein, että Turkki on paitsi ehdokasmaa, myös keskeinen kumppani Euro-Välimeri-alueella Barcelonan prosessin puitteissa? Tämä seikka puuttuu mietinnöstä. Turkki on prosessissa elintärkeä, aivan kuten me olemme Turkille tärkeitä Euro-Välimeri-prosessissa.
Emine Bozkurt
(NL) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Ria Oomen-Ruijtenia tasapainoisesta päätöslauselmasta. Käydessäni Turkissa kymmenisen päivää sitten keskustelin Turkin uuden hallituksen ja parlamentin jäsenten kanssa. Korostin tarvetta jatkaa uudistuksia erityisesti sananvapauden alalla.
Oikeusministeri ja eräät muut hallituksen jäsenet vakuuttivat minulle, että 301 pykälää aiotaan muuttaa. Uusi hallitus lupasi myös uudistuksia tiellä kohti EU:n jäsenyyttä. Myös päätöslauselmassa jäsenyyttä pidetään lopullisena tavoitteena. Se edistää siksi suoraan uudistuksia Turkissa muun muassa naisten oikeuksien, ammattiyhdistysoikeuksien ja sosiaalilainsäädännön alalla.
Uudistusten toteuttaminen edellyttää kuitenkin rauhaa, ja tällä hetkellä Turkissa vallalla ovat pelko ja viha. PKK:n iskujen pelko, ja viha, joka voisi johtaa eskalaatioon. Sen estämiseksi Turkin ja EU:n on yhdistettävä voimansa terrorismin ehkäisemiseksi ja rankaisemiseksi diplomatian ja politiikan keinoin.
Manuel Lobo Antunes
neuvoston puheenjohtaja. -(PT) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, käymästämme eloisasta keskustelusta on puheenjohtajavaltiolle suurta hyötyä. Se osoitti selvästi, mikäli asiasta oli vielä epäilyksiä, kuinka suuresti jäsenten mielipiteet ja näkemykset eroavat Turkin Euroopan unioniin liittymisestä käytävien neuvottelujen suhteen. Kuitenkin huolimatta monista eri näkökannoista, keskustelu osoitti mielestäni sen, että Turkki on jo keskeinen ja strateginen kumppani Euroopan unionille niin politiikan, talouden kuin turvallisuudenkin kentällä.
Keskustelun perusteella on mielestäni myös selvää, että Euroopan unioniin liittymisen mahdollisuus on ollut syvällisten poliittisten ja sosiaalisten uudistusten kantavana voimana Turkissa. Eräät pahoittelevat tietenkin sitä, että uudistukset eivät ole olleet niin nopeita tai laajoja kuin olisi voinut toivoa, mutta tosiasia on, että Turkin kansa ja maan hallitus etenevät askel askeleelta määrittämällämme tiellä kohti yhä demokraattisempaa ja moniarvoisempaa yhteiskuntaa, jossa oikeusvaltioperiaatteen kunnioitus on entistä suurempaa.
Kööpenhaminan kriteerit, jotka ovat koko neuvotteluprosessin ohjenuora tai viitekehys, ovat sekä Turkille että muille ehdokasmaille hyvin selvät: vain niistä maista, jotka noudattavat tinkimättä taloudellisia, ja mikä ehkä vielä tärkeämpää, poliittisia periaatteitamme, voi tulla Euroopan unionin jäseniä. Mikäli Turkki noudattaa näitä kriteerejä täysimääräisesti, siitä voi tietenkin tulla Euroopan unionin jäsen. Tämä on täysin selvää, eikä asiasta saa tai ei ainakaan pitäisi olla epäilystäkään.
Haluaisin nyt kiinnittää huomionne puheenjohtajavaltion 22. lokakuuta antamaan lausuntoon, joka koskee PKK:n terrori-iskuja Turkin ja Irakin välisellä rajalla. Tiedonannossa puheenjohtajavaltio tuomitsi jyrkästi PKK:n harjoittaman terroristisen väkivallan ja ilmaisi solidaarisuutemme uhrien perheitä kohtaan. Totesimme myös, että on olennaisen tärkeää, että kansainvälinen yhteisö tukee Turkin pyrkimyksiä terrorismin torjumiseksi samalla kun se varmistaa oikeusvaltioperiaatteen noudattamisen, ylläpitää kansainvälistä rauhaa ja vakautta sekä alueellista vakautta, ja kehottaa tietenkin Turkkia pidättymään kohtuuttomista sotilaallisista toimista. Kehotamme lisäksi Turkin ja Irakin hallituksia tekemään tehokasta yhteistyötä ongelman ratkaisemiseksi ja etenkin estääkseen Irakin alueen käyttämisen terroritekoihin Turkkia vastaan.
Olli Rehn
komission jäsen.-(EN)Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluan kiittää teitä tästä syvällisestä keskustelusta, joka järjestettiin oikeaan aikaan, vähän ennen kuin komissio antaa Turkin edistymistä koskevan kertomuksensa 6. marraskuuta eli kahden viikon kuluttua. Komission pyrkimyksenä on esittää yhtä objektiivinen ja oikeudenmukainen kertomus kuin Ria Oomen-Ruijtenin esittelemä mietintö.
Tämänpäiväisen keskustelun ja sitä seuraavan päätöslauselman ansiosta parlamentti lähettää Turkille erittäin selvän viestin. Ensinnäkin uskon meidän kaikkien olevan yhtä mieltä siitä, että nyt on oikea aika vauhdittaa Turkin uudistuspyrkimyksiä, tietenkin maan kansalaisten hyväksi, mutta myös liittymisneuvottelujen edistämiseksi merkittävästi. Erityisesti painotetaan uudistusten toteuttamista ilman turhaa viivyttelyä ilmaisunvapauden, häpeällisen 301 pykälän ja muiden vastaavien artikloiden sekä uskonnonvapauden saralla. Edistymistä on tapahduttava myös naisten oikeuksien, ammattiyhdistysoikeuksien sekä kulttuuristen ja uskonnollisten oikeuksien ja Turkin kansainvälisten velvoitteiden alalla.
Tuomitsemme lisäksi terrori-iskut ja ymmärrämme Turkin tarpeen suojella kansalaisiaan, mutta kehotamme Turkkia myös etsimään poliittista ratkaisua yhteistyössä Irakin alueviranomaisten ja kansainvälisen yhteisön kanssa sekä osoittamaan suhteellisuudentajua vastatessaan PKK:n terrorismiin.
Armeniaa koskevassa kysymyksessä komissio tukee parlamentin päätöslauselmaesityksessään esittämää kehotusta aloittaa Turkin ja Armenian välinen sovintoprosessi. Se on paras ja tehokkain tapa, joka johtaisi ajan mittaan todellisiin tuloksiin sovinnon ja oikeuden alalla.
Katsomme myös, että kaikista näistä kysymyksistä, Armenia mukaan lukien, olisi ilmaisunvapauden nimissä voitava keskustella avoimesti ja rauhanomaisesti Turkin yhteiskunnassa. Näin ollen 301 pykälän muuttaminen on myös olennaista sellaisen vakavan ja tehokkaan keskustelun aikaansaamiseksi Armeniaa koskevasta kysymyksestä, joka voisi johtaa aitoon sovintoon.
Tilannetta varjostavat nykyiset ilmaisunvapauden rajoitukset, jotka myös edistävät osaltaan suvaitsemattomuuden ja vihan ilmapiiriä, kuten valitettavasti ja surullisesti näimme aiemmin tänä vuonna Hrant Dinkin murhan yhteydessä.
Lopuksi on muistutettava eräästä seikasta. Kuten tekin, olen asettanut Turkille tiukkoja vaatimuksia uudistusprosessin suhteen, mikä on aivan oikein. Samalla meidän on kuitenkin muistettava, että yhtälö toimii vain, jos molemmat osapuolet tekevät oman osansa. Tämä tarkoittaa, että meidän on oltava päättäväisiä mutta myös oikeudenmukaisia. Meidän on pidettävä sanamme ja noudatettava neuvottelumandaatissa hahmoteltua näkemystä Turkin tulevasta jäsenyydestä.
(Suosionosoituksia)
Mikäli näin ei tapahdu, voimme kyllä huutaa kovaa, mutta huutaisimme silloin metsään. Ainoa saamamme vastaus olisi pitkä hiljaisuus.
Puhemies
(ES)Olen vastaanottanut kaksi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään 24. lokakuuta 2007.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Richard Corbett  
kirjallinen.-(EN)Turkilla on vielä pitkä matka edessään ennen kuin se täyttää EU:n jäsenyysehdot. Viime vuosien huomattavasta edistymisestä huolimatta ongelmia on vielä ilmaisunvapauden (ja etenkin rikoslain 301 pykälän), ihmisoikeuksien ja Armenian suhteen.
En kuitenkaan hyväksy perusteluja, joiden mukaan Turkille ei tulisi koskaan suoda jäsenyyttä, koska se ei ole eurooppalainen maa. Olemme hyväksyneet Turkin Euroopan neuvoston täysjäseneksi yli puoli vuosisataa sitten. Olemme aloittaneet liittymisneuvottelut ja siten tunnustaneet periaatteessa Turkin kelpoisuuden liittyä unioniin. Ne, jotka väittävät, että Turkki ei ole eurooppalainen, tarkoittavat itse asiassa, että se ei ole kristitty maa. Mutta miksi tämän olisi oltava liittymisen perusteena? Euroopan unionin tunnuslauseena on yhtenäisyys moninaisuudesta huolimatta - emmehän pyri yhdenmukaistamaan eri kulttuureja, vaan löytämään yhteistyötapoja samalla kun säilytämme eri kielet, uskonnot ja niin edelleen. Tätä periaatetta vahvistaisi se, että hyväksyisimme unioniin maallisen valtion, jonka väestöstä valtaosa on islaminuskoista.
