Naiste olukord ELi maapiirkondades (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel Christa Klaßi koostatud raport naiste olukorra kohta ELi maapiirkondades.
Christa Klaß
Austatud juhataja, volinik, daamid ja härrad, pealkirja "Naised ELi maapiirkondades" all oleme naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjonis üheskoos kogunud fakte ja lahendusettepanekuid. Sooviksin tänada oma kolleege koostöö eest ja sekretariaati abi eest.
Saksamaal on olemas mõiste "maatüdruk". Varem oli igaühel põhjalikum ettekujutus sellest, mida see tähendas. Mõni ütleb, et see tähendab loovaid, ülalpeetavaid naisi, kes on rangete põhimõtetega ja sügavalt usklikud. Teised väidavad, et tegu on naistega, kes on ajast maas, teavad vähe või üldse mitte midagi ja on seetõttu rumalad, võib-olla isegi lapsikud.
Kumbki neist kirjeldustest ei vii aga asja tuumani. Maapiirkonnad loovad parimad eeldused täisväärtuslikuks eluks, külakogukondadesse kuuluvatele peredele, kes elavad kooskõlas looduse ja keskkonnaga. Tänapäeval teame hästi, et naiste elumudelid erinevad tohutult. Nad peavad olema ka kohanemisvõimelised, kuid mitte oma elamistingimuste tõttu piiratud. Tänapäeva naised tahavad töötada ja samuti tahavad nad perekonda. Tänapäeval tahavad ja võivad nad saada mõlemat. Poliitika ja ühiskond peavad selleks eeldused looma.
Elu maapiirkonnas pakub võimalusi ja loomulikult tekitab ohte. See on isiklik otsus, mis sunnib naisi pärast asjaolude kaalumist kolima linnadesse või jääma küladesse. Statistika näitab, et hea haridusega naised lahkuvad küladest esimesena. Nad jätavad endast maha tühjad lasteaiad ja koolid ning lõpuks vananevad ja tühjad külad. Seetõttu on naiste otsustel ka demograafiline mõõde.
Komisjoni hinnangul loovad maapiirkonnad 45% kogulisandväärtusest ja seal elab 53% töötavatest inimestest. Seega on maapiirkondades ka majanduslik mõõde.
Seepärast tuleb kasutada ja suurendada kogu arengupotentsiaali. Enam ei piisa maapiirkondade naiste tuleviku arutamisest ühise põllumajanduspoliitika raames. Naised töötavad endiselt talupidajatena, kuid nad on ka palgatöötajad ja väga sageli abistavad nad abikaasasid väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes või on lausa iseseisvad ettevõtjad. Siin on veel suuri täitmata lünki. Naiste positsiooni ja abikaasade abistamist väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes tuleb sotsiaalvaldkonnas arvesse võta, et tagada haigushüvitised ja vanaduspension.

Naisi mõjutab eriti infrastruktuuri puudumine maapiirkondades. Naised ühitavad pere ja töö, mis tähendab laste viimist kooli ja vaba aja veetmise kohtadesse, vanema põlvkonna esindajate eest hoolitsemist, jätmata seejuures oma huve täielikult tagaplaanile. Tõik, et maapiirkondades on ebapiisav infrastruktuur - liiga vähe teid, postkontoreid, meditsiiniteenuseid, tuletõrjeteenistusi ja kiirabiarste - on juba ammu teada. Asjaolu, et nüüd ilmnevad täiendavad probleemid, näiteks lairibateenuste osutamisel, ei ole enam siiski vastuvõetav. Ka naised vajavad kiiret juurdepääsu digitaalsete abonendiliinide kaudu, et osaleda oma paljudes tegevusvaldkondades.
Naiste osalemine ühiskonnaelus - kohalikes volikogudes, algatustes ja ühendustes - võib kaasa tuua muutusi. Ka maapiirkondades on vaja erimeetmeid naiste võrdse osaluse saavutamiseks. Seetõttu sooviksin lõpetada veel ühe palvega: kaasake naisi otsustamisorganitesse! Nad teavad kõige paremini, mida on vaja muuta, sest nad on alati kohapeal ning seisavad silmitsi töö- ja pereeluga, samas kui mehed on seotud kas ühe või teisega.
Mariann Fischer Boel
komisjoni liige. - Härra juhataja, esiteks sooviksin tänada raportööri, proua Klaßi ning naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni liikmeid nende omaalgatusliku raporti eest. Me kõik teame, et selleks, et sooline võrdõiguslikkus oleks jätkuvalt päevakorras, on vaja pidevalt tegutseda. Ma olen alati pidanud Euroopa Parlamenti juhtivaks asutuseks selles vallas ning tahan avaldada kiitust töö eest, mida on tehtud 2008. aasta rahvusvahelise naistepäeva tähistamise, sealhulgas eelmise nädala konverentsi nimel.
Nõustun täielikult, et maapiirkondade naistel peaksid olema tõelised võimalused ja et neid tuleks julgustada kõiki neid võimalusi kasutama. Seetõttu nõustun üldiselt seisukohaga, et maapiirkondade naised vajavad erilist poliitilist tähelepanu, ja mul on hea meel, et seda põhimõtet rakendatakse ühenduse põllumajanduse arengu strateegiliste suuniste kaudu kolmanda telje raames, kus naiste tööturule sisenemise edendamist rõhutatakse ühe põhimeetmena.
Maapiirkondade majandus vajab naisi mitte ainult muu ühiskonna majanduskasvuga sammu pidamiseks, vaid ka selleks, et tagada maaelu jätkusuutlik areng, kus pered ja ettevõtted näevad maapiirkondadesse jäämisel tõelist tulevikku.
Enne mõningatele kitsamatele, selles aruandes tõstatatud küsimustele vastamist sooviksin rõhutada, et meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamise põhimõte on ühise põllumajanduspoliitika teise samba puhul keskne. Tegelikkuses on selle rakendamiseks kaks põhilist viisi. Esimene on naistele majanduslike võimaluste loomine näiteks naiste ettevõtluse edendamise kaudu.
Tähtis on asjaolu, et ajavahemikku 2007-2013 käsitlevate maaelu arendamise kavade raames on mõned liikmesriigid sisse seadnud erimeetmed naistele; teised liikmesriigid eelistavad teatavate meetmete raames naiste esitatud taotlusi.
Maaelu kvaliteedi parendamise teine tahk: eesmärgiks peaks olema naistesõbralik maapiirkond, mis hõlbustab naiste elu maapiirkonnas ja võimaldab neil oma potentsiaali paremini rakendada. Näiteks, maaelu arendamisel toetatakse maapiirkondade laste päevahoiukeskuste rahastamist, et naistel oleks võimalik seal elada ja samas oleks neil võimalus töötada. Minu arvates on need näited ühise põllumajanduspoliitika meetmetest, mis aitavad kaasa naiste olukorra parendamisele maapiirkondades.
Samuti sooviksin siinkohal tähelepanu juhtida programmile LEADER, mis aitab kaasata naisi otsustamisse kohalikes tegevusrühmades. Tegelikult on naiste juhitavate projektide arv LEADERi puhul suurem kui meeste juhitavate projektide arv: ajavahemikul 2003-2005 olid kaks kolmest abisaajast naised.
Mis puudutab selles raportis sisalduvaid täpsemaid soove, siis nõustun, et on olemas vajadus jälgida ja hinnata soolise vaatenurga lõimimist maaelu arendamise kavadesse. Näitajad, mis kirjeldavad teatavate meetmete tulemusi ja mõju ajavahemikul - jällegi aastatel 2007-2103 - esitati sugude lõikes, mistõttu peaksid need andma meile vajaliku teabe.
Lõpetuseks tahaksin tähelepanu juhtida ühele punktile, mis ei ole tegelikult maapiirkondadega seotud. Komisjon on algatanud mõju hindamise osana füüsilisest isikust ettevõtjaks olevate meeste ja naiste - kaasa arvatud need, kes tegutsevad põllumajanduses - võrdse kohtlemise põhimõtet käsitleva direktiivi 86/613/EMÜ läbivaatamisest.
Tähtsaks punktiks on füüsilisest isikust ettevõtjaks olevate naiste kaitse seoses raseduse ja sünnitusega. Selle direktiivi läbivaatamine on ette nähtud komisjoni selle aasta, 2008. aasta seadusandliku töö kavas ja see annab meile veel ühe võimaluse toetada maapiirkondade naisi ja parendada nende seisundit.
Tänan veel kord raportööre ja kõiki neid, kes on andnud oma panuse väga tähtsasse küsimusse.
Edit Bauer
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (HU) Austatud juhataja, volinik, daamid ja härrad, naiste olukorrast räägiti palju eelmisel nädalal seoses 8. märtsiga. Kulunud väljendite kõrval räägiti ka probleemidest, mis on keskmiste näitajate taga ning nähtavad struktureeritud lähenemisviisi korral. Naised ei ela ühesugustes oludes; nende loomulikud võimed erinevad, nagu ka nende võimalused ja nende ees seisvad probleemid. Maapiirkondades elavad naised on samamoodi erisugused; neil on mõned ühised raskused, kuid on ka selliseid raskusi, mis ilmnevad üksnes teatavates ühiskonnakihtides või -rühmades.
Proua Klaßi raport erineb üldisematest raportitest selle poolest, et selles käsitletakse selgelt ja otseselt maapiirkondade naiste ees seisvaid raskusi ja poliitilisi puudujääke selles vallas. Ei ole erilist mõtet seada eesmärke, mis tuleb saavutada naiste tööhõive osas, kui puuduvad selleks vajalikud paindlikud tugiteenused, näiteks transpordivõimalused. Maapiirkondades elavate naiste olukord on üldjuhul raskem; nad kalduvad sagedamini tegelema varjatud, tasustamata tööga, millega ei kaasne kindlustust ega kaitset, näiteks peretaludes. Tegelikkuses muudab see nende naiste õigusliku seisundi rasedus-, sünnitus- ja haigushüvitiste ning vanaduspensioni osas ebaselgeks.
Kõik need küsimused ootavad veel lahendamist, kuid samal ajal on ümberasumine maalt linna, kus on paremad elutingimused, sisuliselt peatamatu. Ma nõustun raportööriga, et Euroopa rahaliste vahendite jaotamisel ja kasutamisel tuleb rohkem tähelepanu pöörata maapiirkondade naiste olukorrale. Vastasel korral on tagajärjed laiaulatuslikud. Tänan teid.
Iratxe García Pérez
Härra juhataja, kõnealune raport kajastab ELi maapiirkondade naiste tõelist olukorda vastusena olulistele väljakutsetele, mis tulenevad lisaraskustest, millega naised selles keskkonnas elades silmitsi seisavad.
Me räägime umbes pooltest elanikest nendes piirkondades, mistõttu on sooküsimuste igakülgne arvestamine maapiirkondades esmatähtis nii meeste ja naiste vahelise võrdõiguslikkuse edendamiseks kui ka majandusliku ja ühiskondliku arengu võimaldamiseks maapiirkonnas.
Naised seisavad tööturule sisenemisel või töö- ja pereelu ühitamisel silmitsi tõeliste raskustega, kuid need raskused on veelgi suuremad, kui tegu on maapiirkonnaga. Seetõttu on vaja edendada algatusi ja poliitikaid nende ülesannete lahendamiseks, et võrdsed võimalused oleksid ka tegelikult olemas.
Hoolimata oma erimeelsustest nõustume, et maapiirkondade naised vajavad erilist, ühist poliitilist tähelepanu ning maaelu arendamise algatusi, mis ergutavad neid osalema majandus- ja ühiskonnaelus ning piiravad naiste ümberasumist maalt linna, mis on üha enam murettekitav asjaolu.
Me oleme tänu võlgu oma külade naistele, kes on mõõtmatult ja pea nähtamatult panustanud meie maapiirkondade arengusse. Nende tunnustamine peaks käima käsikäes liikmesriikide ning piirkondlike ja kohalike võimuorganite teostatava poliitikaga, mis soodustab elutingimuste parendamist ja kõrvaldab praegu valitsevad tõkked.
Seetõttu on avalike teenuste laiendamine, koolituse parendamine, juurdepääsu tagamine uutele tehnoloogiatele ja uuenduslike äriprojektide toetamine nende eesmärkide saavutamiseks hädavajalikud.
Samuti kutsume liikmesriike üles arendama jagatud omandiõiguse õiguslikku käsitlust, tagamaks, et naiste õigusi põllumajandusvaldkonnas tunnustatakse täielikult. See on ainus viis, kuidas me saame tagada, et võrdsed võimalused saavad Euroopa maapiirkondade naistele tegelikkuseks.
Jan Tadeusz Masiel
Härra juhataja, sooviksin raportööri õnnitleda sellise tähtsa küsimuse, nagu ELi maapiirkondade naiste olukorra parandamine, tõstatamise eest. Hiljuti arutasime Euroopa rahvastiku tulevikku. Me loetlesime palju põhjuseid, miks see paistab olevat tume. See probleem on maapiirkonnas veelgi teravam.
Me peame tegema kõik endast oleneva, et võimaldada maapiirkondade elanikele, eriti naistele, sobivad tingimused elamiseks ning majanduslikuks ja isiklikuks arenguks. Maapiirkondade naisi iseloomustavad tõenäoliselt iseäranis sotsiaalne tõrjutus ja vaesus; ma ütlen tõenäoliselt, sest vajame selle kohta paremat statistikat.
Võti selle olukorra parandamiseks võib peituda füüsilisest isikust ettevõtjate abikaasadele, sealhulgas maapiirkondade naistele isiklike sotsiaalsete ja pensioniõiguste andmine.
Raül Romeva i Rueda
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (ES) Härra juhataja, sooküsimuse süvalaiendamine maapiirkondades ei ole vajalik üksnes naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamiseks, vaid ka maaelu säästval arengul põhineva majanduskasvu soodustamiseks. Seetõttu toetab meie fraktsioon tugevalt Klaßi raportit ning seda peamiselt kolme elemendi tõttu.
Meie arvates on kolm kõige olulisemat kolm raportis välja toodud aspekti järgmised: 1) selles soovitakse, et maavaldkonna kohta tehtav statistika oleks disagregeeritud ka sugude järgi, nii et maapiirkondades elavad naised ei oleks enam nähtamatu rühm ning nende tehtavat tööd saaks selgelt väärtustada; 2) et asjaomased kohalikud, piirkondlikud ja riiklikud asutused soodustaksid naiste osalemist kohalikes algatusrühmades ja kohalike partnerluste arendamist Leader telje raames; 3) nõue keskenduda eriti maapiirkondade transpordi infrastruktuuri parandamisele ning transpordile ligipääsu võimaldavate positiivsete meetmete rakendamisele, et vähendada sotsiaalset tõrjutust, mis puudutab eriti sügavalt naisi.
Samas tahan ka esitleda ja toetada oma kolleegi Iratxe García parandusettepanekut, milles soovitakse, et tekstis viidataks selgelt vajadusele töötada liikmesriikides välja õiguslik raamistik ühise omandi jaoks, tagamaks naiste õiguste täielik tunnustamine põllumajandussektoris koos sellele vastava kaitsega sotsiaalkindlustuse valdkonnas ning nende töö tunnustamisega.
Ilda Figueiredo
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (PT) Naiste olukorda maapiirkondades mõjutab väga suures osas põllumajanduse olukord, mis kannatab ühise põllumajanduspoliitika ebaõiglaste meetmete tagajärjel, mille tõttu üha enam väikesi ja keskmise suurusega põllumajandustootjaid ja perepõllupidajaid on tootmise lõpetanud. Paljudel juhtudel toob see kaasa meeste ja noorte inimeste väljarände, nii et maha jäävad lastega naised ja vanurid, kes on määratud vaesusesse; mõnede riikide, näiteks Portugali, maapiirkondades halvendab olukorda veelgi koolide, tervisekeskuste ja sünnitusmajade, postkontorite ja muude avalike teenuste sulgemine.
Sellepärast tulebki antud poliitikast loobuda. Me esitame seetõttu ka mõned parandusettepanekud, rõhutamaks, et ühine põllumajanduspoliitika tuleb seda probleemi arvestades ümber vaadata, suurendades perekonna talumajapidamiste ülalpidamiseks ja maaelu arendamiseks ette nähtud abi, omistades samal ajal maksimaalset väärtust põllumajanduses töötavate naiste, sh sisserännanud naiste tööle.
Seega loodame, et meie ettepanekud võetakse vastu.
Urszula Krupa
fraktsiooni IND/DEM nimel. - Härra juhataja, kuna mulle on antud võimalus kõnelda arutelul naiste olukorrast ELi maapiirkondades, tahaksin juhtida tähelepanu asjaolule, et naiste olukord on eriti raske ja mõnikord lausa dramaatiline uute liikmesriikide külades ja linnalähedastel aladel. Osaliselt on selle põhjuseks sellised ELi poliitikad, mis kehtestavad mitmesuguseid kitsendusi ja piiranguid, põhjustades vaesust ja sotsiaalset võõrandumist seoses töökaotuse ja mittekasumliku tootmisega.
Tüüpilistes põllumajanduspiirkondades, ja mitte ainult Ida-Poolas, ähvardab tuhandeid peresid elatusvahendite kaotus, sest nende talu ei too kasumit, suhkrutehas on pankrotti läinud või suletud, kalapüügile on kehtestatud piirangud, toetust makstakse ainult kindlat tüüpi marjakasvatusele ning piima ületootmise eest on ette nähtud trahvid. Need on põhjused, miks infrastruktuur ja sidevahendid, samuti haridus, tervishoid ja mitmed muud teenused ei ole piisavalt arenenud ega teki enne, kui majandus hakkab arenema. Selline arengut takistav poliitika ajendab noori inimesi, kaasa arvatud naisi, linnadesse suunduma ja välismaale emigreeruma.
LEADERi programmid suudavad aidata ainult üksikute (turistide jaoks atraktiivsete või ainulaadsete kohalike toodete poolest tuntud) piirkondade naisi ega aita kuidagi kompenseerida kohaliku elanikkonna kahjusid, kes ootavad endiselt, et dokumentides leiduvad uhked sõnad nagu säästev areng, võrdsed võimalused ja täielik mittediskrimineerimine praktikas realiseeritaks.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
- (EL) Härra juhataja, ka mina soovin õnnitleda proua Klaßi tema algatuse puhul selle raporti ettevalmistamisel ning selles olulises küsimuses tehtud töö puhul, mis ei puuduta üksnes naiste õiguste kaitset, vaid ka Euroopa majanduslikku, sotsiaalset ja piirkondlikku ühtekuuluvust. See on teine taoline raport naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjonilt ning mul oli au olla raportööriks eelmise raporti puhul, mis käsitles naiste olukorda maapiirkondades ühise põllumajanduspoliitika reformi valguses.
Oluline küsimus toetavate abikaasade ja füüsilisest isikust ettevõtjate töö tunnustamisest, millele me tookord komisjoni tähelepanu juhtisime, on kahjuks jäänud tõhusa lahenduseta ja me oleme olnud sunnitud käesolevas raportis selle juurde tagasi pöörduma. Seetõttu taotleme veel kord direktiivi 86/613/EMÜ põhjalikku muutmist - Euroopa Komisjon ise tunnistab, et selle tõhus jõustamine ei ole õnnestunud ning talumajapidamistes töötavate abikaasade töö tunnustamisel tehtud edusammud on minimaalsed. Mul on hea meel, et täna on siin pädev volinik, kes saab meile anda selles küsimuses vastuse. Euroopa Parlamendi resolutsioon sisaldab ka teisi osi, mis käsitlevad just liikmesriikide kohustusi seoses töötavate naistalunike eraldi kindlustamise ja kohtlemisega. Neile kohustustele ei ole pööratud piisavalt tähelepanu.
Minu arvates on kaks olulist küsimust, mis ei ole raportis kajastatud. Maapiirkondades elavad ja puuduliku infrastruktuuri tõttu kannatavad naised ning talumajapidamistes töötavad naised on kaks erinevat rühma. Seetõttu olen ma väitnud, et statistika peaks selgemalt valgustama neid mõlemat kategooriat.
Samuti usun ma, et me peaksime kasutama ära naiste võimalikku osalust maapiirkondades otsuste langetamisel ja oma piirkondade arengu kavandamisel, sest struktuurifondide reeglid lubavad seda teha. Me peame aitama neid naisi innustada ja ühendada.

Üldiselt toob proua Klaßi raport välja prioriteedid ja probleemid ning seab meie kõigi jaoks eesmärgid. See on kasulik ja tähtis töövahend nii Euroopa Parlamendi kui ka Euroopa Komisjoni jaoks.
Christa Prets
(DE) Härra juhataja, volinik, ükski täna kuuldud tõdemus ega esitatud nõudmine ei ole uus. Me kordame, et ükski neist raportitest "Naised ja tööstus", "Naised ja tervishoid" või "Naised maapiirkondades" ei sisalda midagi uut. Me ei ole veel saavutanud võrdse töö eest võrdset tasu, me ei näe rohkem naisi juhtivatel kohtadel ning lastehoid ei ole muutunud paindlikumaks.
Kõik need probleemid on maapiirkondades veel kordades teravamad. Lisaks on siin oluliseks probleemiks kodu ja töökoha suur vahemaa ning halb transpordiühendus. Samuti on probleemiks puudulik täiendõpe ja kutseharidus. Nagu juba mainitud, on lairiba internetiühendus tänapäeval hädavajalik, kuid ka seda kohtab maapiirkondades harva.
See tähendab, et meil on vaja meetmeid, kuid eelkõige on meil vaja suuremat teadlikkust sellest, milline on naiste elu maapiirkondades. Samas tähendab see ühtlasi, et meil tuleb rohkem arvesse võtta kõigi ELi abiprogrammide - maapiirkondade arendamine, sotsiaalfond ja teised - soolist aspekti ning panna need programmid sõltuvusse sellest, kuidas neid kasutatakse.
Juhuslikult on Austria selles osas teerajaja rollis ning seal hakkab alates 2009. aastast kehtima soolise eelarvestamise seadus, mis käsitleb kõiki sooküsimustega seotud aspekte. Ma arvan, et see eeskuju väärib järgimist.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Härra juhataja, viimastel aastatel on palju räägitud ja arutletud naiste rolli, nende õiguste, ühiskondliku positsiooni ja tööalase olukorra üle.
Täna räägime naiste olukorrast maapiirkondades ning on õige, et me seda teeme, sest just maanaised, eriti arengus mahajäänud piirkondade naised teevad kõige rohkem tööd ja saavad samas neile kuuluvatest õigustest kõige vähem kasu.
Linnas elaval naisel on kõigi mugavustega korter, tal on hea juurdepääs varustusele, haridusele ja kultuurile, õigus sünnitus- ja lapsehoolduspuhkusele ning võimalus töötada ja nautida tsivilisatsiooni hüvesid.
Maal elava naise kodus ei ole sageli veevarustust ning ta peab täitma loendamatuid pere ja talumajapidamisega seotud kohustusi. Tal ei ole võimalust panna oma last sõime või lasteaeda ning tema kokkupuude kultuuri ja maailmaga piirdub sageli raadio- ja telesaadetega. Kõrvalises maanurgas väikeses külas peretalus elaval naisel ei ole praktiliselt mingit võimalust ametialaseks, sotsiaalseks, poliitiliseks või kultuuriliseks enesetäienduseks.
Pange tähele, et kultuurile eraldatud raha suundub peamiselt linnades asuvatesse keskustesse. Linnades on meil olemas peaaegu kõik. Maal võime leida ainult harrastustegevust ning see tegevus toimub sageli inimeste kodudes ja osalejate endi kulul. Euroopa Liidus räägitakse palju elukestvast õppest ja nii see peabki olema. Ärgem aga unustagem ka sellistes programmides osalevaid naisi. Minu arvates on viimane aeg käivitada ELi eelarvest rahastatav mõistlik programm naistele.
Eva-Britt Svensson
(SV) Härra juhataja, jõuline ja säästev areng nõuab arvestamist naiste olukorraga. Positiivseks arenguks on vaja naiste osalemist. Sarnaselt kõigi ülejäänud keskkondadega elavad ka maal elavad ja töötavad naised ebavõrdses ühiskonnas. Seega on võrdsuse saavutamiseks tehtav töö samavõrd oluline kõigi naiste jaoks kõigis erinevates elukeskkondades ja olukordades.
Käesoleva aruande puhul tahaksin juhtida kolleegide tähelepanu eelkõige vajadusele toetada Ilda Figueiredo poolt fraktsiooni GUE/NGL nimel esitatud muudatusettepanekuid, eriti muudatusettepanekut nr 9, mis näitab, et võrdõiguslikkuse probleemiga tuleb täies ulatuses arvestada ka äärmiselt vajaliku ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise käigus. Ilma naiste aktiivse osaluseta ei saavuta me säästva majandusarengu eesmärke. Nagu ma ütlesin, kehtib see kõigi elukeskkondade puhul. Me vajame võrdõiguslikkust elu säilimiseks maal, me vajame seda naiste ja tuleviku jaoks.
Roumyana Jeleva
(BG) Härra juhataja, proua volinik, kolleegid, kõigepealt tahaksin õnnitleda proua Klaßi tema suurepärase raporti puhul. Bulgaariat esindava regionaalarengu komisjoni liikmena tahaksin juhtida teie tähelepanu asjaolule, et maapiirkondadel on erinev arengupotentsiaal. Samas on üks asi, mis kindlasti aitab kaasa elukvaliteedi ja eriti naiste olukorra parandamisele maapiirkondades. See on transpordi ja ühiskondliku infrastruktuuri olemasolu ning sotsiaalteenuste, nt lastekasvatamise, vanurite ja haigete hooldamise, sideteenuste kättesaadavus külades, samuti kultuuri- ja spordikeskuste rajamine. Selles suhtes on ELi rahastamise abil maapiirkondadel antav piisav abi esmajärgulise tähtsusega. Seetõttu soovitan linna ja maa temaatikat paremini ühendada. Maapiirkondade arendamist tuleb koordineerida regionaalpoliitika raames läbi viidavate tegevustega. Ma usun, et vastastikuse lähenemise ja maapiirkondade arendamise terviklik käsitlemine, kus võetakse arvesse ka väikeste ja keskmiste linnade rolli, mitte ei rakendata senist eraldi vaatlemist, suurendaks ELi abi tõhusust ning aitaks kaasa eriti naiste elutingimuste parandamisele.
Ewa Tomaszewska
(PL) Härra juhataja, maapiirkondades elavate naiste võrdlemine linnades elavate naistega näitab, et esimeste olukord on selgelt halvem.. See ei piirdu vaid tervishoiu ja hariduse kättesaadavusega.
Lubage mul juhtida teie tähelepanu raporti punktidele 4 ja 10, milles rõhutatakse vajadust ühtlustada füüsilisest isikust ettevõtjatena või peretaludes töötavate naiste sotsiaalseid ja majanduslikke õigusi. See tähendab konkreetsemalt õigust tasustatud sünnituspuhkusele ja sissetulekul põhinevale pensionile. Mõnedes riikides on lausa seadusega kehtestatud piiranguid peretaludes ja pereettevõtetes töötavate partnerite töölevõtmisele ja sotsiaalkindlustusele. Sellised eeskirjad avaldavad mõju eelkõige naistele ning neid tuleks võimalikult kiiresti muuta. Ma õnnitlen raportööri.
Esther Herranz García
(ES) Härra juhataja, tahaksin kõigepealt õnnitleda proua Klaßi tema raporti puhul; see on kasulik ning proua Klaß on selle kallal palju vaeva näinud ja ma tahan teda selle eest sügavalt tänada.
Tahaksin märkida, et kõik maapiirkondade naised ei ela ühtemoodi. Kõik maakohad ei ole sarnased. Pigem on selliste naiste maailmad väga erinevad. Ent ennekõike tuleb meil meelitada naisi maaelu juurde ning takistada üha suurenevat maalt lahkumist seetõttu, et naiste positsioon meie ühiskonnas paraneb aeglaselt, kuid linnades see vähemalt paraneb. Maal ei ole aga naiste õlul mitte ainult kodus ja väljaspool seda tehtav töö, vaid samal ajal hoolitsevad nad ka ülalpeetavate eest ning teevad seda lisaks märksa halvemates tingimustes kui linnanaised.
Seetõttu ei piisa naiste maale meelitamiseks ainult nende isikliku heaolu parandamisest, vaid parandada tuleb ka maapiirkondade majandust, mis, nagu te volinikuna hästi teate, seisneb eelkõige põllumajanduses. Ent selle majanduse tugevdamiseks tuleb toetada ja tugevdada ühist põllumajanduspoliitikat, kuigi ühtlasi tuleb arvestada, et tehniline ja sotsiaalne olukord vajab kiiret muutmist.
Corina Creţu
(RO) Mul on hea meel, et mulle anti võimalus rääkida sellest sageli ignoreeritud tõsiasjast, nimelt naiste olukorrast maapiirkondades.
Kuigi liidu ja iga üksiku liikmesriigi tasandi seadusandlus ja õigusnormid tõkestavad igasugust diskrimineerimist, on selge, et linnades ja maal elavate naiste elutingimused on oluliselt erinevad.
Sarnaselt teiste Euroopa Liidu uute liikmesriikidega on olukord Rumeenias palju hullem kui raportis kirjeldatud üldine olukord. Seoses 1990ndatel toimunud tööstuse likvideerimisega tekkis nähtus, mida Lääne-Euroopa riikides ei ole esinenud: migratsioon linnadest küladesse elatise teenimise eesmärgil. Meie piirkonnas on maapiirkondade vaesus mõjutanud ja mõjutab tänaseni eelkõige naisi ning neist on saanud inimkaubanduse jaoks kõige kergemini kättesaadavad ohvrid.
Kahjuks destruktureeriti ka tööstuslik põllumajandus ise, mis oleks võinud ühe osa naistööjõust küladesse meelitada. Tervishoiu, hariduse, transpordi, veevarustuse ja kanalisatsiooniteenuste olukord halvenes üha kiirenevas tempos ning paljudes Euroopa Liidu vähem arenenud riikides sellised teenused praktiliselt puuduvad.
Maapiirkondades elavad naised, eriti noored ja keskealised, võiksid arendada iseseisvat majandustegevust, kui neil oleks võimalus saada pangalaenu ning ma usun, et me peaksime arutama võimalust rajada pank, mis annaks maapiirkondades väikelaene.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Härra juhataja, naised maapiirkondades on ühiskonnarühm, mis on eriti tundlik diskrimineerimise suhtes. Traditsioonilise rollijaotuse ning paljude piirkondade nõrga infrastruktuuri, nt puudulike lastehoiuvõimaluste tõttu ei jõua paljud naised kunagi ametlikule tööjõuturule, kuid ei ole samal ajal ka töötuna registreeritud. Naised teevad ametialase tegevusega võrreldavat tööd, kuid seda ei tunnustata ning see pole kaitstud ega tasustatud.
Liikmesriigid ja Euroopa Komisjon peaks leidma võimalikult kiiresti lahenduse probleemile, mis on seotud küllaltki suure naiste rühmaga, kes teeb talumajapidamistes ning väikestes ja keskmistes ettevõtetes abitöid, kuid kelle tööle ei ole paljudes liikmesriikides antud õiguslikku staatust. See toob nende naiste jaoks kaasa majanduslikud ja õiguslikud probleemid seoses õigusega sünnitus- ja haiguspuhkusele, pensionile ja sotsiaalkindlustusele.
Ühtlase arengu huvides peaksid liikmesriigid tagama maapiirkondades kvaliteetsete töökohtade loomise, kasutades selliseid meetmeid nagu naiste ettevõtluse edendamine, nende kvalifikatsiooni tõstmine ning kõigi maapiirkondade varustamine hõlpsalt kättesaadavate standardsete 21. sajandi infrastruktuurirajatiste ja teenustega.
Lõpetuseks tahaksin õnnitleda proua Klaßi väga hästi koostatud raporti puhul.
Mairead McGuinness
Härra juhataja, ma tahaksin raportööri tänada. Oleks parem, kui me räägiksime maal elavate inimeste, mitte naiste olukorrast, sest paljud maapiirkondades elavate naiste probleemid mõjutavad ka sealseid mehi, kuigi naistel on ka spetsiifilisi probleeme, mis on raportis välja toodud.
Tuleb lisada, et maal elavate inimeste elukvaliteet võib paljudel juhtudel olla isegi parem kui linnas - tingimusel, et neil on piisavalt ressursse. Minu arvates on alati olnud probleemiks see, et naiste tööd ei mõõdeta, ei tasustata ja seega ka ei tunnustata. Mõnes riigis on selles osas tehtud teatavaid edusamme, kuid mulle tundub, et erinevad liikmesriigid kohtlevad naisi erinevalt.
Tahaksin mainida naiste ühte konkreetset rolli, mida seni ei ole võib-olla veel käsitletud. Naised on minu arvates endiselt laste peamised motiveerijad ja kasvatajad ning üldjuhul otsustavad nemad, kas laps hakkab tegema talutööd või mitte. Tihtipeale määravad nemad maapiirkondades üldse ka lapse tuleviku. Meil tuleb sellele teemale tähelepanu pöörata, et neil tekiks positiivne, mitte negatiivne suhtumine põllumajandusse.
Lõpuks tuleb märkida ka seda, et vaid vähesed naised omavad maad ja vaid vähesed kuuluvad põllumajandusorganisatsioonidesse. Seda olukorda tuleb muuta.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2006. aastal oli Euroopa Liidus elanikkonnast kõige rohkem teeninud 20% ja kõige vähem teeninud 20% sissetulekute erinevuse kordaja 4,8. Kahjuks oli see kordaja Portugalis, Leedus ja Lätis suurem kui 6.
On selge, et maapiirkondade elanikud teenivad vähem kui linlased ning naiste puhul on see vahe veelgi selgem. Naiste olukorra parandamiseks maapiirkondades tuleb meil kasutada tõhusalt struktuurifonde. Transpordi infrastruktuuri, hariduse, tervishoiuteenuste, side infrastruktuuri ja infotehnoloogia ning teenindussektori arendamine maapiirkondades toob kaasa nende majanduse arengu ning parandab selle kaudu ka sealsete naiste olukorda.
Ma lõpetan oma sõnavõtu väitega, et investeeringute abil õnnestuks maapiirkondades kasutada olev maa muuta töökohti loovateks tööstusparkideks. Toimiv transpordi infrastruktuur tooks kaasa selle, et vahemaid mõõdetakse ajas, mitte kilomeetrites, nii et linnades töötavad inimesed võiksid elada maal, aidates sellega kaasa nende piirkondade majandusarengule.
DanutBudreikait
- (LT) Tänane arutelu on äärmiselt oluline, sest see käsitleb maapiirkondades elavate naiste olukorda, mis on jätkuvalt üsna murettekitav.
Üks põhiprobleeme on endiselt maapiirkondade naiste madal tööhõive tase, seda eriti uutes liitunud riikides, mistõttu maapiirkondade naised satuvad sotsiaalsesse isolatsiooni sagedamini kui linnanaised.
Esmalt tuleks maapiirkondade naiste tööhõive taseme parandamiseks soodustada nende seas ettevõtluse alustamist. Selleks peavad valitsused andma vajalikku teavet ettevõtte asutamise kohta ning parandama naiste suutlikkust kasutada tänapäevast infotehnoloogiat, mis suurendaks nende enesekindlust.
Lisaks näitab statistika, et maapiirkondade naiste hariduse ja kutseoskuste tase on linnanaistega võrreldes palju madalam. Tihti tähendab see, et neil on raskem turul tekkivate olukordadega kohaneda, uusi põllumajandusliku töö meetodeid ja vorme kasutusele võtta ning uusi põllumajanduslikke tegevusalasid leida. Tahan kutsuda liikmesriike üles esitama tegevusraamistiku, mis innustaks maapiirkondades elavaid naisi teadmisi ja haridust omandama.
Selle probleemi ületamiseks peaks projekt LEADER osutama tõhusamat abi.
Tänan teid.
Avril Doyle
Härra juhataja, tunnustades seda suurt tööd, mida proua Klaß on raporti Naiste olukord ELi maapiirkondades koostamiseks teinud, pean ma küsima: kas me võrdleme seda maapiirkondades elavate meeste või linnas elavate naiste olukorraga? Millises kontekstis me siin räägime? Ei ole olemas sellist ühtset gruppi nagu "ELi maapiirkondade naised". Ka mina olen ELi maapiirkonnast pärit naine, aga minu naabruses elav naine, kellel on kuus või seitse last ja töötu mees ning kes ei suuda maksta oma üüri või pangalaenu, on sootuks teist tüüpi maapiirkonnas elav naine. See ei ole ühtne grupp ja me peame olema selles küsimuses väga ettevaatlikud.
Paljud maapiirkondade naised harrastavad linlikku elustiili, samas kui teiste elus on palju vaesust ja raskusi. Ka maal saab elada linlikult, kui sinu ukse ees on kaks autot, su kodus on kõik mugavused, info- ja sidetehnoloogia ning sa käid ehk isegi kord aastas välismaal puhkamas. Pangem siis see teema mingisse konteksti.
Tegelik probleem on siiski kõigile naistele valikuvõimaluse tagasiandmine: võimalus abielluda või mitte, saada lapsi või mitte, teha karjääri ja ennast täiendada või mitte, jääda koju või minna tööle, alustada äri või omandada vara.
Mõne aasta eest, kui ma tahtsin osta Brüsselis korterit, ei olnud Brüsseli pangaametnik nõus minu laenutaotlust enne kinnitama, kui ka mu abikaasa oli sellele alla kirjutanud. See oli kõigest mõne aasta eest Brüsselis. Ma sain siiski oma laenu ja mu abikaasa ei pidanud sellele alla kirjutama. Kas ma pean ütlema, et ma protestisin valjult! Seega, kui me vaatame raha, vara ja ettevõtluse kättesaadavust, siis me näeme, et maapiirkondades on palju erinevat tüüpi naisi.
Juhataja
Proua Doyle, ma võin teile kinnitada, et mina ei oleks kindlasti keeldunud teile laenu andmast.
Roberta Alma Anastase
(RO) Lissaboni strateegia edu eeldab säästvat majanduskasvu nii Euroopa Liidu linna- kui ka maapiirkondades ning naised mängivad nende piirkondade arendamisel otsustavat rolli.
Ma hindan kõrgelt selle raporti koostamist, mis lisaks maapiirkondades elavate naiste olukorra analüüsimisele annab ka konkreetseid soovitusi, et nende olukorda üleilmastumise ja Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamise kontekstis parandada. Kõigist selle eesmärgi saavutamiseks vajalikest algatustest ja tingimustest tahaksin rõhutada ühe olulise teguri, nimelt hariduse tähtsust.
Olemasolevad statistilised andmed näitavad, et ainult vähesel osal maapiirkondades elavatest naistest on võimalik omandada kõrgharidust, kuna seda takistavad rahalised raskused, aga samuti neis piirkondades antava hariduse kõikuv kvaliteet.
Maapiirkondade naistel peaks olema parem juurdepääs haridusele ja elukestvale õppele, samuti võimalustele ühitada pere- ja tööelu. See on tähtis element, mida tuleb tugevdada koos naiste aktiivse rolliga poliitikas ning maapiirkonna sotsiaalmajandusliku arendamisega.
Anna Záborská
(SK) Tänan teid, härra juhataja. Tahaksin õnnitleda proua Klaßi tema suurepärase raporti puhul.
Ma tulen liikmesriigist, kus on suhteliselt suur maal elavate inimeste osakaal. See on püsinud stabiilsena viimased 45 aastat, jäädes ainult veidi alla 14%. Majanduspoliitika tõttu on maapiirkonnad täna muutuste suhtes tundlikumad. Toimub hästi tuntud protsess, mille käigus ettevõtted kolivad maalt linnadesse. Samas peaks riiklik poliitika olema selline, et see nn moderniseerimine ei toimuks maal elavate naiste arvel.
Ma tahan kutsuda regioonide komiteed üles seda valdkonda uurima ning alustama maapiirkondades laiapõhjalisi konsultatsioone, et saada rohkem teadmisi kõigi sealse elu eeliste ja puuduste kohta. Samuti tahaksin kutsuda komisjoni ja nõukogu üles suunama oma programme, eriti väikelaenude andmist võimaldavaid programme rohkem maapiirkondade naistele.
Monica Maria Iacob-Ridzi
(RO) Head kolleegid, kuna me arutame teemat, mis ei puuduta ainult võrdseid võimalusi, vaid ka üldiselt maapiirkondade arengut, viitan ma selles valdkonnas ühenduse tasandil kohaldatavatele meetmetele.
Maaelu arenduse teise samba programmide ja vahendite maht on protsentuaalselt märksa suurem kui Euroopa Liidu võrdsete võimaluste eriprogrammide maht. Kui meil õnnestuks soodustada naiste juurdepääsu sellistele maaelu arendamisele pühendatud programmidele nagu LEADER, annaks see märksa paremaid tulemusi kui ainult programmides EQUAL, PROGRESS või DAPHNE leiduvate vahendite kasutamine.
Euroopa Liidu eelarvest moodustavad maaelu arendamiseks mõeldud vahendid tervelt 11%, samas kui kogu kodanikuühiskonna sektor, mis sisaldab ka võrdsete võimaluste programme, jääb alla 1%.
See on Euroopa Liidu jaoks antud juhul suur väljakutse: suuta edukalt tutvustada, käivitada ja toetada selliseid Euroopa rahasid ja projekte, mida saaksid kasutada ja algatada maapiirkondades elavad naised.
Mariann Fischer Boel
volinik. - Härra juhataja, ma tänan parlamenti väga julgustava arutelu eest, mis sisaldas mitmeid väga pühendunud sõnavõtte - ma nautisin seda väga. Meie tänane arutelu näitab veel kord, et naiste olukord maapiirkondades vajab tõepoolest erilist tähelepanu.
Kuigi mulle näib, et mõned teie seast on natuke pessimistlikud tehtud edusammude suhtes, tahaksin läheneda teemale positiivsemast küljest. Ma arvan, et saavutatud on päris palju, seda eriti maaelu arengu vahendite abil, ning olen kindel, et me liigume maapiirkondade naiste olukorra parandamisel õiges suunas.
Paljud teist mainisid, et sooküsimuse süvalaiendamine meie poliitikasse ning selle ulatuse avardamine, nii et see ulatuks üldisemalt maamajandusse, suurendaks selle tõhusust. Me toetan täielikult seda lähenemist. Me ei peaks pöörama tähelepanu ainult talumajapidamiste sektorile. Kui me lähtume oma poliitikate kujundamisel maaühiskonna kui terviku vajadustest ja võimalustest, tekitab see kordistusefekti, mis toob kasu kogu põllumajandussektorile. Komisjon jälgib maaelu arenguprogrammide rakendamise juures hoolikalt seda aspekti.
Paljud teist mainisid lairibavõrkude tähtsust maapiirkondades. Selle kohta pean ütlema, et maaelu arengu poliitika kolmanda telje - mitmekesistamine - raames on võimalus minna piirkondadesse, mis majanduslikus mõttes ei oleks investoritele otstarbekad. Need on sellised kauged piirkonnad, kus liikmesriigid saavad kasutada maaelu arengu poliitikat lairibaühenduste rajamiseks. Ma saan ainult kõiki liikmesriike üles kutsuda seda kaaluma, kui nad kavandavad oma investeeringuid või oma maaelu arengu poliitika rakendusvõimalusi.
Mõned teie seast mainisid ka naiste poolt taludes tehtavat "varjatud tööd". Ma tunnistan, et meie statistika ei kajasta alati seda asjaolu. Me peaksime kõiki erinevaid vahendeid kasutades püüdma naisi julgustada, et nad kasutaksid võimalusi oma majandusliku iseseisvuse suurendamiseks, andes neile selleks vajalikud sotsiaalsed õigused. Minu jaoks oleks naistele paremate võimaluste andmine põllumajanduses osalise tööajaga töötamiseks tohutu samm edasi maal teenitavate sissetulekute suurendamise ja maaühiskondade elu säilitamise poole.
Pean ütlema, et ma reisin üsna palju maapiirkondades ning mind julgustab alati see, kui ma kohtan naisi, kes on julgenud piire ületada ja osalevad erinevate põllumajandustootjate organisatsioonide töös. Ma tean, et esimeste naiste jaoks on neisse organisatsioonidesse astumine suur samm, kuid mõnikord hakkab see suundumus levima ning järgmiste jaoks on see juba lihtsam, kuigi see eeldab ka meeste poolt uut arusaama, et naiste panus selles valdkonnas võib olla meeste omaga võrdne.
Ma arvan, et sel teemal on öelda veel palju olulist, mis ei tohiks jääda tahaplaanile. Lubage mul teile kinnitada, et toetan kogu südamest kõiki algatusi, mis võivad parandada naiste olukorda maapiirkondades, sest minu arvates on meil maapiirkondade mitmekesistamiseks tõepoolest vaja seda spetsiaalset lähenemist naiste poolelt.
Christa Klaß
raportöör. - (DE) Austatud juhataja, volinik, daamid ja härrad, ma tänan teid teie panuste eest käesolevasse arutellu. Meil oli selles voorus tõeliselt hea arutelu. Volinik, tänan ka teid teie teate eest, et direktiivi 86/613/EMÜ läbivaatamine võrdse kohtlemise põhimõtte alusel toimub veel sel 2008.-l aastal. Me oleme saatnud sellekohase meeldetuletuse ning meie arvates oleks aeg seda direktiivi muuta.
Täna õhtul ei ole meil võimalik võtta vastu Euroopa resolutsiooni naiste olukorra parandamise kohta maapiirkondades. Proua Doyle, ma tean, et naiste olukord ei ole igal pool ühesugune. Oleks ka igav, kui see nii oleks, ja seda me ei taha. Ent loomulikult on paljud tingimused ja ebasoodsad asjaolud, mille vastu tuleb võidelda, maal ja linnades elavate naiste jaoks ühised. Me oleme seda siin ka märkinud.
Me alustame arutelu protsessi ning palume komisjonil ja liikmesriikidel lõpuks ka midagi reaalselt muuta. See raport peaks tõstma teadlikkust muutuste vajalikkusest.
Euroopas on mitmeid häid näiteid ning hea praktika põhimõttest lähtuvalt tahame välja tuua ka need näiteid, mida teised saaks järgida. Me võime tutvustada selles osas ka palju head. Me tahame perspektiivi avardada. Maapiirkondades elavad naised ei ole ainult talupidajad; üha sagedamini on nad ka töötajad ettevõtetes ning neil tuleb ühitada perekonda ja tööd.
Lõpuks on kõige parem tunnistus pühendusest see, kui teema inimest isiklikult puudutab. Me vajame, et meie organisatsioonidesse kuuluvad naised annaksid oma panuse. Proua McGuiness rääkis äsja rahulolevatest emadest, kes on suutelised andma seda rahulolu edasi ka oma lastele. Meil peaks olema rahulolevaid naisi ka siis, kui me teeme midagi võrdse kohtlemise, nende võrdse osaluse heaks. Meie põhihuvi on, et noored inimesed tahaksid uuesti küladesse jääda ning tõepoolest sinna jääksid.
Oleks põnev, volinik, kui meil oleks ülevaatlik loend kõigist neist võimalustest, mis naistele Euroopa Liidus avatud on. Me oleme korduvalt rõhutanud, et paljudel juhtudel on need peidetud teiste programmide varju. Võib-olla õnnestuks meil kasvõi kordki välja öelda, mil moel konkreetselt naised on ühe või teise programmiga seotud. See on pidevalt esile kerkiv probleem, kuigi see tuleks lahendada kohalikul tasandil. Võib-olla peaksime võtma selle lähtekohaks, et lõpuks öelda kohapeal töötavatele vastutavatele isikutele: selles kohas on meil võimalik naiste olukorda parandada.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub kolmapäeval, 12. märtsil 2008.
Kirjalikud avaldused (artikkel 142)
Zita Gurmai  
kirjalikult. - (HU) Tööhõive osas näitab linna- ja maapiirkondade võrdlus üha suurenevat lõhet. Maapiirkondades elavad naised on eriti ebasoodsas olukorras. Neil on väiksemad võimalused sotsiaalseks integratsiooniks, töö leidmiseks ning laste-, haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalasutustele juurdepääsuks. Nad moodustavad ühe kõige enam ohustatud ühiskonnagrupi, kuna neil on märksa suurem vaesuse ja marginaliseerumise oht. Isegi kui neil õnnestub tööd leida, on nende palk oluliselt madalam kui linnas elavatel naistel.
Pidevalt halvenev olukord tekitab sotsiaalseid pingeid, sest sotsiaalhoolekandesüsteem on kõige ebapiisavam just kõige halvemas olukorras olevates kohtades ning seal on ka kõige puudulikum infrastruktuur. Teiste võimaluste puudumisel pöördutakse põllumajanduse poole, mille lühiajalised eelised ja madalam elustandard annavad tulemuseks püsivalt pingelise tööhõive olukorra maal.
Lahendus peitub ühises tegevuses; kohalikel ametiasutustel, valitsustel ja Euroopa Ühendusel on kõigil selles osas oma roll ja vastutus.
Käivitada tuleb mitmetahulised tasandusprogrammid. Maaelanikkonnale tuleb anda võimalusi võrdsema elukvaliteedi saavutamiseks, luues alternatiivseid töövõimalusi, arendades infrastruktuuri, käivitades koolitus- ja täiendõppeprogramme, mis soodustavad kohandumist turuolukorraga, toetades ettevõtluse alustamist ning algatades projekte piirialadel ja üle riigipiiride.
Paratamatult tuleb konkreetsed tasandusprogrammid kohandada vastavalt iga maapiirkonna eripärale. See tagab regioonidevaheliste erinevuste jätkuva vähenemise.
Lívia Járóka  
kirjalikult. - (HU) Ma tahan tänada oma kolleegi Christa Klaßi tema raporti puhul, mis toob välja maapiirkondades elavate naiste ees seisvad raskused tööturul ja muudes elu aspektides. Ükski arutelu, mis käsitleb kõige halvemas olukorras olevaid ja kõige halvemates tingimustes elavaid inimesi, ei saa mööda romi naistest, kellest suur osa elab külades ja väikeasulates. Paljud uuringud on näidanud, et romi naised on Euroopa Liidu kõige ohustatum inimrühm. Nende keskmine eluiga on ühiskonna enamusega võrreldes šokeerivalt madal ning tööpuuduse määr ületab mitmekordselt keskmist taset. Kooskõlas raporti soovitustega tuleb liikmesriikidel seega koostada ja rakendada selliseid poliitikaid, mis parandaksid vähem arenenud piirkondades elavate naiste üldisi elutingimusi ning aitaksid ebasoodsamas olukorras ja sotsiaalses tõrjutuses elavatel naistel leida tööd või anda ise endale tööd ettevõtluses. Vaeseid ja ebasoodsas olukorras olevaid ühiskonnagruppe kaasavate sotsiaalselt teadlike ärimudelite toetamine liikmesriikide ja Euroopa Komisjoni poolt tooks eriti suurt kasu romi naistele. Ma tervitan asjaolu, et aruanne paneb suurt rõhku usaldusväärsete statistiliste andmete kogumisele, sest soo ja rahvusliku päritolu järgi disagregeeritud andmete kogumine ja töötlemine on hädavajalik ühelt poolt selleks, et kõrvaldada kaudne ja mitmekordne diskrimineerimine, ning teiselt poolt selleks, et mõõta hariduse, eluaseme, tervise ja tööhõive alal tehtud edusamme. Tänan teid.
Zita Pleštinská  
kirjalikult. - (SK) Proua Klaßi julge raport otsib uut lähenemist linna- ja maapiirkondade vahelise ebavõrdsuse vähendamisele. Naised mängivad maapiirkondade sotsiaalpoliitilise, majandusliku ja keskkondliku arengu juures väga olulist rolli. Maapiirkondades elavatel naistel on mitmeid võimalusi, aga ka märkimisväärseid raskusi.
Maapiirkondade muutmine ahvatlevamaks aitab tõkestada valdavalt noorte ja hea haridusega inimeste väljarännet. Seega kutsun ma üles säästva tervikliku kasvu edendamisele ning uute töövõimaluste loomisele eriti naiste jaoks, samuti kvaliteetse tervishoiu, sotsiaalteenuste ja muude üldiste teenuste pakkumisele kogu ELis.
Ainult haritud naised suudavad kohalike kogukondade taaselustamisel täie jõuga kaasa lüüa. Nad suudavad luua uusi ettevõtteid, mis omakorda aitavad kaasa maamajanduse mitmekesistamisele ning parandavad elukvaliteeti maapiirkondades. Meil tuleb kõrvaldada kõik takistused, mis piiravad ligipääsu info- ja sidetehnoloogiale, ning tagada lairibaühenduse kättesaadavus maapiirkondade naistele. Täiend- ja keeleõpe koos ümberõppevõimalustega peavad olema kättesaadavad kõigile sellest huvitatud naistele.
Lisaks peab jätkuma edukas programm LEADER. See on edukalt võimaldanud paljudel naistel asutada maakogukondades ettevõtteid, mis pakuvad turismiteenuseid, käsitöötooteid või kohalikke tooteid. Ma usun, et parimate praktikate kindlakstegemine ning uute võimaluste kasutamine kogemuste vahetamiseks annab olulise panuse maapiirkondade elukvaliteedi parandamisse.
Rovana Plumb  
kirjalikult. - (RO) EL seisab silmitsi oluliste ühiskondlike muutustega, mille on toonud kaasa rände, sotsiaalkindlustuse ja vaesusega seotud probleemid.
ELi poolt välja töötatud programmid on andnud olulise panuse naiste olukorra parandamiseks maapiirkondades. Sellegipoolest ei ole naised kaasatud otsuste langetamisse neis kogukondades, kuhu nad kuuluvad.
Üks konkreetne ja murettekitav näide on, et suurem osa naisi Rumeenia maapiirkondades teenib vähem kui 5 eurot päevas ning üks kolmandik ei kasuta mingisuguseid meediakanaleid.
Ma tooksin välja kolm prioriteetset tegevusvaldkonda, mis aitavad kaasa võrdsete võimaluste saavutamisele ja parandavad naiste olukorda maapiirkondades:
ühiskondliku staatuse parandamine, toetades naiste ligipääsu uutele sissetulekuallikatele ja kaupade hankimise võimalustele;
naiste täielik kaasamine otsuste tegemisse ning neile suuremate võimaluste andmine neid otseselt puudutavate otsuste muutmiseks/mõjutamiseks;
maapiirkondade naistele juurdepääsu tagamine esmavajalikele teenustele (tervishoid, haridus) ja infrastruktuurile.
Liikmesriigid peaksid välja töötama riiklikud poliitikad, mis soodustavad naiste osalemist tööturul ja otsustusprotsessis ning ohjeldavad kõiki diskrimineerimise vorme.
