Riigihanked kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni nimel härra Lambsdorffi koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja julgeolekuvaldkonna ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord - C6-0467/2007 -.
Alexander Graf Lambsdorff
Härra juhataja, daamid ja härrad, Euroopa Liit osaleb praegu 13 missioonil kogu maailmas, aidates kaasa rahu ja stabiilsuse saavutamisele. Üheksa missiooni on juba lõppenud. Paljudes sellistes operatsioonides satuvad meie liikmesriikide relvajõudude liikmed, sageli ka politseinikud, keerulisse keskkonda. Samal ajal teame kõik, et kriisipiirkondi on veel palju ja et vajadus Euroopa sekkumise järele rahvusvahelisse poliitikasse tõenäoliselt pigem kasvab kui kahaneb; kahjuks teame ka seda, et meil, eurooplastel, ei ole sageli võimalik oma missioone läbi viia nii, nagu seda tegelikult tuleks teha, optimaalse varustusega ning koostalitlusvõimeliselt ja strateegiliselt ümber paiknedes. Me peame selleni jõudma, sest võlgneme seda oma sõduritele ja politseinikele, kes üle kogu maailma toimuvates operatsioonides osalevad. Siiski oleme selle eesmärgi saavutamisest veel väga kaugel.
Üks selle põhjuseid on meie killustunud kaitsevarustuse turg. Meie 27 liikmesriiki osalevad 89 erinevas, mõnikord koguni üksteist dubleerivas teadusuuringute programmis. Ameerika Ühendriikidel on selliseid programme ainult 29. Liikmesriigid teevad tootearenduse vallas üksteisega ilmselgelt liiga vähe koostööd. Niinimetatud traditsioonilisi tarnijaid eelistatakse ebatraditsioonilistele tarnijatele, kes võiksid ehk aga paremad olla. Me tahame seda muuta.
Igal aastal soetatakse Euroopa kaitsevarustuse turul ligikaudu 91 miljardi euro väärtuses kaupu ja teenuseid. Üksnes 13 protsendil juhtudest korraldatakse üle-euroopaline pakkumismenetlus. Ma lisaksin, et Saksamaa oma kahe protsendiga on kahetsusväärsel kombel üks suuremaid mahajääjaid. Põhiline on see, et kaitseotstarbeliste toodete siseturg ei toimi. Paljusid selle kõrgtehnoloogilise tööstusharu olulisi uuendusi ei ole võimalik kasutada, meie relvajõud ei saa parimat varustust ja maksumaksjate raha läheb raisku. Seetõttu muutuvad keerukad kaitseotstarbelised tooted üha kallimaks, samas kui kaitse-eelarve jääb samaks või koguni kahaneb. Sellises olukorras on selge, mis on kaalul. Küsimus ei ole mitte suuremates kaitsekulutustes, vaid olemasoleva raha arukamas kasutamises. Just seda tuleb meil teha. Me võlgneme seda oma maksumaksjatele.
Seepärast kutsus Euroopa Parlament ühes oma 2005. aasta raportis komisjoni üles selles valdkonnas direktiivi esitama. Komisjon tegigi seda koostöös Euroopa Parlamendi ja nõukoguga. See, et president Sarkozy osutas eesistujariigi Prantsusmaa prioriteete käsitlevas kõnes sõnaselgelt Euroopa kaitsevarustuse turule, oli meile ja isiklikult mulle kui raportöörile tähtis. Sellega sai selgeks, et Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon ühendavad nimetatud valdkonnas oma jõupingutused. Esimesel lugemisel saavutatud kokkulepe on selle ühise poliitilise tahte väljendus. Homme paneme loodetavasti koos aluse Euroopa uuele õiguslikule raamistikule, mis tagab turu tõelise avamise ning suurema läbipaistvuse ja konkurentsi riigihangete valdkonnas.
Me peame seda direktiivi vaatlema teatud raamistikus. Detsembris võtsime edukalt vastu direktiivi kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo kohta. Täna meie ees olev direktiiv on Euroopa kaitsevarustuse paketi teine tähtis osa. Ehkki need kaks direktiivi toimivad teoorias iseseisvalt, sõltuvad nad praktikas teineteisest. See on veel üks põhjus, miks on nii oluline, et me viiksime homme oma töö kaitsevarustuse paketiga lõpule. Muidugi ei too see turule üleöö murrangulist muutust, ent see on vajalik samm õiges suunas ning selle abil on võimalik Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat palju edasi viia.
Tahaksin südamest tänada oma kolleege, variraportööre Charlotte Cederschiöldi, Barbara Weilerit ja Gisela Kallenbachi nende alati ausa, mõnikord kriitilise, kuid igal juhul konstruktiivse koostöö eest. Tahaksin tänada ka nõukogu ja komisjoni. Kõik asjaosalised näitasid üles suurepärast poliitilist tahet, professionaalsust ja kompromissivalmidust.
Meil on oma kodanike ees kohustus töötada Euroopa jaoks üheskoos välja edasiviiv poliitika. Ma loodan, et täidame homme selle kohustuse oma vastutusvaldkonnas ja võtame selle paketi vastu. Muuseas, see arutelu peaks toimuma Brüsselis, mitte Strasbourgis. Aitäh.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Härra juhataja, lubage mul kõigepealt vabandust paluda, et mu hääl on nii vaikne - ma olen kõvasti külmetunud.
Te hakkate hääletama ettepaneku üle võtta vastu kaitse- ja julgeolekuvarustuse riigihankeid käsitlev direktiiv, mille komisjon esitas 2007. aasta detsembris osana niinimetatud kaitsepaketist. See ettepanek on suur samm Euroopa ühise kaitseturu loomise poole, mis iseenesest on oluline panus liidu julgeoleku- ja kaitsepoliitikasse. Teisisõnu, see direktiiv on poliitiliselt väga tähtis vahend, mis aitab tugevdada Euroopa kaitsevõimet, muuta avaliku sektori kulutused tõhusamaks ja suurendada meie kodanike julgeolekut.
Ettepaneku üle peetud läbirääkimistele aitas kaasa Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni tihe koostöö. Seepärast tahaksin südamest tänada raportöör Lambsdorffi tema aktiivse ja tõhusa töö eest, mille eesmärk oli jõuda nõukoguga kokkuleppele esimesel lugemisel. Samuti tahaksin variraportööre konstruktiivse koostöö eest tänada. Lisaks tunnustan eesistujariike Prantsusmaad ja Sloveeniat selle eest, et nad suunasid läbirääkimisi nõukogus edukalt. Ja lõpetuseks tahaksin tänada eesistujariiki Tšehhit sellele toimikule lõpliku kuju andmise eest.
Komisjonil on hea meel selle teksti üle, mis meil nüüd laual on. Uus direktiiv on kohandatud spetsiaalselt kaitse- ja julgeolekuotstarbeliste toodete riigihangete valdkonna jaoks. See annab ostjatele paindlikkuse, mida nad vajavad läbirääkimiseks tihtipeale eriti keeruliste ja tundlike lepingute üle. Samuti võimaldab see neil taotleda teatud eriklauslite lisamist salastatud teabe kaitsmiseks ja varustuskindluse tagamiseks. Kõige selle tõttu on see direktiiv vahend, mida liikmesriigid võivad kohaldada enamiku oma kaitsealaste riigihangete suhtes, seadmata ohtu oma julgeolekuhuve.
Uut direktiivi kohaldatakse ka tundlike riigihangete puhul mittesõjalise julgeoleku valdkonnas. Selline lähenemisviis vastab tänapäevasele strateegilisele keskkonnale, kus riigiülesed ohud ja uued tehnoloogilised lahendused on ähmastanud eraldusjoone sõjalise ja mittesõjalise, sise- ja välisjulgeoleku vahel. Riigihangete puhul ei saa neid suundumusi eirata: näiteks kui politseijõududele vajalikul varustusel on kaitsevarustusega sarnane otstarve, siis on ju täiesti loogiline, et kohaldada tuleb samu hanke-eeskirju.
Kõik need aspektid tähendavad olulisi eeliseid: uus direktiiv võimaldab liikmesriikidel piirata Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 296 kohast erandit nii, et seda kasutataks üksnes erandjuhtudel. Seega hakatakse siseturu põhimõtteid lõpuks rakendama Euroopa kaitse- ja julgeolekuturgude oluliste osade suhtes. Õiglaseid ja läbipaistvaid hanke-eeskirju hakatakse kohaldama kogu liidus ja see muudab pakkumiste tegemise teistes liikmesriikides äriühingute jaoks hõlpsamaks. Euroopa tööstus saab palju suurema "koduturu”, lisaks saavutatakse pikemad tootmistsüklid ja mastaabisääst. See omakorda vähendab kulusid ja toob kaasa madalamad hinnad.
Lõpuks saavutame turgude suurema avatuse, mis on kasulik kõikidele: tööstus muutub konkurentsivõimelisemaks, relvajõud võidavad paremast kvaliteedi ja hinna suhtest ning maksumaksjad saavad kasu riiklike kulutuste suuremast tõhususest. Kõik see on ka teie töö ja panuse tulemus. Lubage mul selle eest teid veel kord tänada ja selle puhul õnnitleda.
Charlotte Cederschiöld
Härra juhataja, Euroopa kaitseotstarbeliste toodete turgu ei looda üleöö, kuid raportöör on pannud aluse usaldusväärsele koostööle, mis aitas meil koos nõukoguga ja iseäranis koos komisjoniga teha esimese, väga olulise sammu. Nüüd hõlmatakse kaitseotstarbelised tooted üheselt siseturu põhireeglitega ja see peaks aitama kaasa madalamate hindade saavutamisele. Tänu avatumale turule paraneb Euroopa konkurentsivõime ja muutub tõhusamaks kaitsevarustuse tootmine.
Kuigi ka Prantsuse valitsus väärib tulemusliku töö eest kiitust, tegi kõige enam ära muidugi raportöör Lambsdorff. Tahaksin tänada ka kaitsetööstust väärtusliku panuse eest, mis tagas suurema paindlikkuse. Direktiivis on säilinud mitmed 2004. aasta hankedirektiivi elemendid. Samal ajal austatakse riiklikke julgeolekuhuve ning nähakse ette näiteks teabe andmise ja kaitse eritingimused. Artiklit 296 kohaldatakse samamoodi nagu praegustes õigusaktides, ent edaspidi tõkestatakse kuritarvitusi. See peaks meeldima ka tööstusele, millel on muidugi jätkuvalt võimalik mõjutada direktiivi rakendamist ja uute tavade väljakujundamist.
Meil Euroopa Parlamendis on hea meel, et nõukogu on meile piirmäärade ja läbipaistvuse osas poolele teele vastu tulnud - need on vaid mõned näited Euroopa Parlamendi siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni ning raportööri saavutatud edust. Mina isiklikult olen rõõmus, et meil on õnnestunud lahendada kõige vastuolulisemad küsimused, mis on seotud kehtivate ühenduse õigusaktidega. Kui see raport saab Euroopa Parlamendis ulatusliku toetuse, nagu ma loodan ja usun, siis on suur ja loogiline samm tehtud.
Minu siiras tänu kuulub kõikidele kolleegidele ja sidusrühmadele, kes on aidanud muuta selle protsessi edasiviivaks ja põnevaks.
Barbara Weiler
fraktsiooni PSE nimel. - (DE) Härra juhataja, volinik, daamid ja härrad, eelmise aasta lõpul võis ajalehtedes näha selliseid tähelepanuväärseid pealkirju nagu "Maailm relvastub taas”, "Relvakaubandus õilmitseb”, "Kaitsetööstus - konkurentsi puudumise tõttu kulukas” ning kuulda korruptsioonijuhtumitest Saksamaal ja ka teistes Euroopa Liidu riikides. Meie, sotsiaaldemokraadid, oleme täiesti kindlalt säärase võidurelvastumise, relvastuse kasvu ja ka korruptsiooni sallimise vastu. Selles küsimuses oleme liikmesriikide parlamendiliikmetega ühel meelel.
Täna arutatava õigusaktide paketi - veo- ja hankedirektiivi - eesmärk on tagada, et me ei keskenduks üksnes konkurentsivõimele, vaid lõpetaksime ka maksumaksjate raha raiskamise kaitsevarustuse tootmisele ja tõkestaksime korruptsiooni. Need on juba iseenesest piisavalt head põhjused, et sotsiaaldemokraadid võiksid tulemusega nõus olla.
Me saame Euroopa õigusliku raamistiku lepingute sõlmimiseks kaitse- ja julgeolekualaste kaupade ja teenuste valdkonnas, suurema liikmesriikide koostöö, mis välistab tarbetud kattumised ja liikmesriikide petmise kaitseettevõtete poolt, ning suurema konkurentsi ja vähem erandeid artikli 296 alusel.
Meie, parlamendiliikmete jaoks - usutavasti kõikide fraktsioonide jaoks - oli oluline õiguskaitsevahendite direktiivi, nimelt härra Fruteau ettevalmistatud direktiivi kehtestamine. Nõukogu puhul ei olnud asi üldse nii selge. Meie jaoks oli tähtis kehtestada korruptsiooni puhuks sanktsioonid, mis hõlmavad koguni hankemenetlusest väljajätmist. Minu arvates on see kõnealuse, siiani rikutud tööstussektori puhul midagi uut.
Ent samas oli meie jaoks oluline ka see, et tulemused oleksid rakendatavad kõigi 27 liikmesriigi puhul. Isegi kui tootmine on olemas ainult kuuel või seitsmel liikmesriigil ja veelgi vähem liikmesriike tegeleb kaubandusega, on tähtis, et meil oleks kõigi 27 liikmesriigi toetus. Selle eesmärgi me saavutasime. Ma ei ole kindel, kas kõik hakkab toimima nii, nagu me ette kujutame; seetõttu lisasime, et Euroopa Parlament soovib säilitada teatava kontrolli. Me tahame olla informeeritud ja mitte üksnes automaatselt komisjoni poolt - me tahame olla kursis tulemustega ja selle direktiivide paketi ülevõtmisega.
Kui meil on tulevikus veelgi tugevam Euroopa siseturg ja Euroopa volitused, nagu plaanib härra Sarkozy, siis tuleb Euroopa Parlament kui Euroopa valitav institutsioon kaasata tõelisse kontrollimisse - sellisesse, mis on olemas liikmesriikide parlamentides, kuid Euroopa Parlamendis veel mitte. See on aga tulevikuülesanne. Näiteks Saksamaal kõrvetasime oma näpud kaitsevarustuse tootmise ja kasvavate hindadega. Meil on Eurofighter - liiga kallis (kui mitte lausa kõige kallim) projekt ja ma olen kindel, et sarnaseid kogemusi on kõikidel liikmesriikidel.
Lõpetuseks ei hakka ma tänu avaldama. Koostöö oli päris hea ja - mis kõige tähtsam - tulemused on märkimisväärsed. Siiski tahaksin avalikult välja öelda, et menetlus Euroopa Parlamendis oli vastuvõetamatu. Nõukogu ja komisjoniga esimesel lugemisel kompromissidele jõudmine lihtsalt ei peaks olema Euroopa Parlamendi ülesanne. Seetõttu peab selline menetlus edaspidi olema täielik erand. Ja tegelikult ei olnud see kõnealuse õigusaktide paketi puhul vajalik. Me peame oma veendumustele kindlaks jääma ja kohe pärast hääletust loobuma sedasorti menetlusest, mis ei ole parlamendi tegevusega kooskõlas.
Cristian Silviu Buşoi
fraktsiooni ALDE nimel. - Härra juhataja, tahaksin alustuseks õnnitleda oma kolleegi härra Lambsdorffi suurepärase raporti puhul. Ma tean, et ta pühendas end täielikult sellele väga tähtsale tööle. Leian, et on hädavajalik luua ühine relvaturg ja kehtestada õiguslik raamistik, et Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat edasi arendada.
Ma pean suureks saavutuseks ka seda, et asutamislepingu põhimõtteid, eelkõige läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja avatuse põhimõtteid hakatakse rakendama ka kaitse- ja julgeolekuturul, ning nagu juba öeldud, et seeläbi tõhustatakse kaitsekulutusi.
Komisjoni ettepanekuga, nagu ka härra Lambsdorffi raportiga on õnnestunud luua julgeoleku- ja kaitsevaldkonna riigihankelepinguid käsitlev reeglistik, mis tagab ühise relvaturu korraliku toimimise.
Ma tahaksin viidata vähemalt kahele olulisele muutusele, mis on kasulikud nii tarnijatele kui ka ostjatele ning mille eesmärk on kaitsta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide julgeolekut. Ma pean siinkohal silmas sätteid, mis käsitlevad tarnekindlust, nimelt ostjatele pakkujate ja alltöövõtjate kohta antavat teavet ning pakkujate poolt tarnekindluse tagamiseks võetavaid kohustusi. Teisest küljest kaitseb aga pakkujaid läbivaatamise korra kasutuselevõtt, mis tagab õigluse ja mittediskrimineerimise hankemenetluses.
Kõnealune ettepanek suurendab tegevuse läbipaistvust, kuid liikmesriigid ei peaks sugugi selle vastu olema, sest nende julgeolekuhuvid on kaitstud, eriti seetõttu, et säilivad teabe avalikustamise kohustuse erandid juhul, kui kaalul on julgeolekuhuvid.
Lõpetuseks tahaksin rõhutada, et ühise Euroopa kaitseturu olemasolu on väga tähtis. Samal ajal, kui me arutame seda teemat - ühist Euroopa kaitseturgu - või tundlikumaid küsimusi, näiteks tulevikus tehtavaid tasaarvestusi, peaksime tõsiselt arvesse võtma iga liikmesriigi strateegilisi huve ja konkreetset olukorda.
Mieczysław Edmund Janowski
fraktsiooni UEN nimel. - (PL) Härra juhataja, volinik; härra Lambsdorff on teinud ära suurepärase töö. Minu õnnesoovid! Riigi raha kulutamine on alati tekitanud tugevaid emotsioone. Eriti kehtib see armee ja kaitsejõudude varustuse riigihangete puhul. Tegemist on suurte summadega ning meil tuleb valida tootjad ja teenuseosutajad, kes pakuvad parimat, mitte ilmtingimata odavaimat lahendust. Me vajame head kvaliteeti mõistliku hinna eest.
Samuti peame silmas pidama tehtava töö põhjalikkust ja kasutatavate materjalide kvaliteeti ning teatud eriküsimusi - konfidentsiaalsust ja isegi salastatust, eriti niinimetatud tundlikes valdkondades. Need teemad on seotud ka tasaarvestuste ja investeeringute tasuvuse tagamise küsimustega. Ma arvan, et peame selle teema juurde veel tagasi pöörduma. Usun, et direktiivi ettepanekus esitatud seisukoht on õige. Minu arvates suurendavad kavandatavad lahendused Euroopa kaitsevaldkonna riigihangete süsteemi tõhusust. Need lahendused väärivad meie poolehoidu.
Gisela Kallenbach
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Härra juhataja, ma tahaksin raportööri tänada suurepärase koostöö eest, sest vaatamata esimesel lugemisel tehtud õigustatud kriitikale menetluse suhtes oli see koostöö tegelikult eelduseks, et Euroopa Parlamendi hääl muutuks kolmepoolses menetluses selgelt kuuldavaks.
Me teeme täna otsuse kompromissi kohta, mis puudutab kaupu, mille turg piirdus varem vaid mõne üksiku liikmesriigiga. Minu jaoks oli üsna huvitav kogemus näha, kuidas siseturu ja konkurentsi põhimõttelised pooldajad tõmbasid äkki kõiki pidureid, et neil oleks endiselt võimalik kasutada riiklikke otsustus- ja välistusmehhanisme. See neil ei õnnestunud ja see on hea.
Aga miks? Sest suurem konkurents kaitsevarustusega kauplemisel toob loodetavasti tulevikus kaasa selle, et hindu ei saa enam dikteerida, ning võimaldab sel eesmärgil kulutatavat riigi raha vähendada ja tõhusamalt kasutada. Sama kehtib korruptsiooni vähendamise kohta. Me võlgneme seda oma kodanikele. Samuti on selge, et nüüd hakatakse kohaldama üheselt mõistetavaid pakkumistingimusi, mis toob kaasa suurema läbipaistvuse lepingute sõlmimisel ning annab lõpuks ka väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele reaalse võimaluse turule siseneda. Lisaks on täidetud kõik mõeldavad lüngad, mis võimaldaksid pakkumismenetlust vältida, ja kõik kavandatavad kõrvalekalded tuleb komisjoniga enne kooskõlastada. Direktiiv ei seadusta bartertehinguid, mis siiani olid küll seadusega keelatud, kuid mida siiski laialdaselt kasutati. Ja lõpuks - ja see ei ole sugugi tähtsusetu - on esimest korda võimalik kasutada õiguskaitsevahendeid.
Ma lootsin, et muudame selle direktiivi veelgi euroopalikumaks, vähendame piirmäärasid ja saavutame selliselt suurema läbipaistvuse, kuid siiski on tegemist olulise sammuga õiges suunas ja ma ootan selle direktiivi ülevõtmist liikmesriikides.
Tobias Pflüger
Härra juhataja, see direktiiv on osa kaitsepaketist, mille aluseks on - tsiteerin - "tugevama ja konkurentsivõimelisema Euroopa kaitsetööstuse strateegia”. Põhisuund on vaba turg nagu paljude asjade puhul, nüüd ka kaitseotstarbeliste toodete ehk teisisõnu relvade puhul; relvad on aga mõeldud tapmiseks ja sõdimiseks. Direktiivi eesmärk on suurendada Euroopa Liidu relvatööstuse tõhusust ja konkurentsivõimet. Härra Swoboda rääkis eelmisel arutelul sellest lihtsate sõnadega. Ta ütles, et me vajame Euroopa relvatööstuse jaoks paremaid algtingimusi, arvestades konkurentsi, eriti konkureerimist Ameerika Ühendriikidega.
2005. aastal said Euroopa Liidu liikmesriigid esmakordselt ühiselt maailma suurimaks relvaeksportijaks. 70% eksporditavast toodangust pärineb neljast suurest riigist: Prantsusmaalt, Saksamaalt, Ühendkuningriigist ja Itaaliast. Peamised importijad on Lähis-Ida riigid. Me ei peaks muretsema mitte niivõrd tõhusama relvatööstuse kui desarmeerimise pärast ja erinevalt tõhusast relvatööstusest ei ole selle teema kohta ühtki direktiivi. On vägagi selge, milles on tegelikult küsimus.
Andreas Schwab
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, ka mina tahaksin väljendada siirast tänu siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportöörile, aga ka julgeoleku ja kaitse allkomisjonile ning selle esimehele ja härra Lambsdorffi raportit käsitleva arvamuse koostajale, oma sõbrale Karl von Wogaule.
Me ei räägi siin relvade eksportimisest väljaspool Euroopa siseturgu olevatesse riikidesse, vaid üksnes sellest, kuidas saaks relvamüüki ja kaubandust Euroopa siseturul, s.t Euroopa Liidu 27 liikmesriigis kulude seisukohalt tõhusamaks muuta. Mul on väga hea meel, et Euroopa Parlament on asunud sel teemal ühisele seisukohale, sest nii hoiavad kodanikud lõpptulemusena sellel turul, mille ligikaudne maht on 70 miljardit eurot aastas, suurel hulgal raha kokku ja nii on neile võimalik maksta teatud mõttes "rahudividendi”.
See töö ja - valmistab veidi pettumust, et nõukogu on siin täna nii tagasihoidlikult esindatud - see otsus on liikmesriikide varasemate ääretult raskete arutelude taustal väga teretulnud. Ehkki ma nõustun sotsiaaldemokraatide arvamusega kolmepoolses menetluses kogetud raskuste kohta, pean siiski ütlema, et kunagi saavutame selle abil Euroopa kaitsepoliitikas palju. Veelgi enam olen ma pettunud selles, et nii vähe kolleege on soovinud selle otsuse tegemisel osaleda.
Täna hommikul tähistasime euro kümnendat aastapäeva. Loodan, et mõne aasta pärast vaatame tänasele päevale tagasi kui ajaloolisele hetkele liikmesriikide kaitsevaldkonna ning välis- ja julgeolekupoliitika koostöös, sest tulevikus saab teoks põhimõte, et kõik nõuded, mida me kohaldame oma liikmesriigis, kehtivad automaatselt ka kõikides teistes liikmesriikides. See tähendab, et liikmesriigid peavad nüüd olema valmis andma üksteisele rohkem usalduskrediiti. Selle eest olen ma iseäranis tänulik.
Ma tänan ka komisjoni, kes on selle direktiiviga palju tööd teinud, saanud üle liikmesriikide vastuseisust ja püüdnud Euroopa Parlamenti riigihankeid käsitlevate õigusaktide segadikust väljapääsu leidmisel konstruktiivselt aidata. Kasulikest punktidest, sealhulgas riigihankeid käsitlevate õigusaktide parandustest on juba räägitud ja ma ei tahaks neid enam korrata.
Teise osaga sellest paketist, mille eesmärk on luua kaitseotstarbeliste toodete jaoks tõeline Euroopa siseturg, teeme tõesti olulise sammu. See tugevdab ka Euroopa Liidu iseseisvat suutlikkust reageerida rahvusvahelistele kriisidele; see on teema, millele härra von Wogau on julgeoleku ja kaitse allkomisjonis eriti pühendunud. Kui saab võimalikuks - nagu hiljaaegu kirjeldatud - Euroopa Liidu iseseisev Aafrika operatsioon, mida juhib iirlasest kindral, kellel on poolakast asetäitja, ja milles on osalejaid 15 liikmesriigist, siis saab selgeks, kui kaugele on Euroopa Liit "kaitsva Euroopa” rajamisel jõudnud. Me peame sel teel edasi liikuma. Suur tänu kõigile.
Joel Hasse Ferreira  (PSE
). - (PT) Härra juhataja, ma tahaksin kõigepealt tunnustada raportöör Lambsdorffi ja variraportööre, eriti proua Weilerit.
Daamid ja härrad, minu arvates on hädavajalik, et me liiguksime lähemale riikide kaitseturgude lõimimisele ja isegi tootmise strateegilisele kooskõlastamisele. Peame liikuma edasi, arvestades kõiki vajalikke eripärasid ja ettevaatusabinõusid, kohaldamaks siseturu põhireegleid kaitsetööstuse suhtes, suurendamaks korraldatavate pakkumismenetluste ja sõlmitavate lepingute läbipaistvust, kaasates Euroopa Liidu liikmesriigid. Kuid samal ajal peame aitama luua tingimused, mis suurendavad Euroopa varustuse ja toodete konkurentsivõimet maailmaturul.
Volinik McCreevy, minu arvates on oluline, et see direktiiv suudaks tagada läbimurde kaitse- ja julgeolekuvaldkonna riigihangete õiguslikus raamistikus. See direktiiv peab edendama siseturu rajamist, ent samal ajal tuleb muidugi järgida liikmesriikide õigusi ja huve, iseäranis julgeoleku valdkonnas; ma pean eriti silmas neid liikmesriike, kus toodetakse relvi, laskemoona, kaitse- ja julgeolekuvarustust - näiteks oma kodumaad.
Härra juhataja, ma rõhutaksin ka sätteid, mis võimaldavad väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel sellele turule lihtsamalt pääseda, iseäranis sätteid, millega parandatakse allhangete eeskirju. Lisaks pean oluliseks võimalust avaldada tööstusele suuremat ja sügavamat mõju, mille tulemuseks oleks kaitsetööstuse tõelise Euroopa turu loomine. Lisaks võib see aidata tugevdada teadus- ja arendustegevust - mitte üksnes kõnealuse tööstusharu piires, vaid ka nendes Euroopa sektorites, mis sõltuvad kaitsetööstuse arengust.
Lõpetuseks: ma arvan, et viide ilmsele seosele kaitsetööstuse ja Euroopa Liidu välispoliitika vahel võib olla asjakohane. Ent vastuseks ühele hiljutisele sõnavõtule meenutaksin üht klassikalist Rooma sententsi: "Kui tahad rahu, siis valmistu sõjaks.” Euroopa Liidus, mis on peaaegu patsifistlik supervõim, nimetame me seda tööstust kaitsetööstuseks, mitte aga sõjatööstuseks, sest meie tahame rahu, mitte sõda. Ka selleks on meil kaitsetööstust vaja.
Janusz Onyszkiewicz
(PL) Härra juhataja, Ameerika Ühendriikide kaitsekulutused on ligikaudu 500 miljardit dollarit. Euroopa Liidu kaitsekulutused on aga veidi üle 200 miljardi. Küsimus on, kas selle 200 miljardi kulutamise tulemusena peegeldab Euroopa Liidu liikmesriikide sõjaline võimekus tõepoolest tehtud investeeringut, nagu see on Ameerika Ühendriikide puhul. Kaitseministrina töötades kohtusin ma kaitsetööstuse esindajatega ja rääkisin neile, et mina kui minister vastutan riigi, mitte tööstusharu kaitse eest. Ma arvan, et sellise direktiivi tulemusena, mille üle me täna arutleme ning mille eest ma tahaksin härra Lambsdorffile tänu ja tunnustust avaldada, kasutatakse meie mahukaid kaitsekulutusi märksa arukamalt ja mõistlikumalt ning et Euroopa Liidu sõjaline võimekus kajastab edaspidi seda, kui palju me kaitsesse investeerime.
Angelika Beer
(DE) Härra juhataja, daamid ja härrad, ma tahaksin veel kord osutada sellele, et me räägime paketist, me peame lisaks tänasele arutelule silmas pidama detsembris tehtud otsust. Ainult siis, kui me vaatleme kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo regulatsiooni ja nüüdset hankedirektiivi ühiselt, on need sidusad ja moodustavad terviku.
Mina valmistasin ette väliskomisjoni arvamuse. Meil oli üks peamine poliitiline eesmärk, nimelt et samal ajal Euroopa relvatööstuse ühtlustamise ja liidusisese liberaliseerimisega tuleks rakendada tõhusamat kontrolli Euroopa Liidust eksportimise üle. Kui me räägime negatiivsetest aspektidest, siis tuleks mainida ka positiivseid. Oma viimasel istungil, mis toimus eelmise aasta lõpul, võttis nõukogu eesistujariigi Prantsusmaa juhtimisel õiguslikult siduva dokumendina vastu toimimisjuhendi. See on hea ja Euroopa Parlament on seda alati nõudnud.
Seetõttu tahaksin veel kord tähelepanu juhtida asjaolule, et ühtlustamine, mida me peame õigeks, ja mitte üksnes ühtlustamine, vaid ka direktiivi rikkumise korral rakendatava sanktsioonimehhanismi väljatöötamine on nüüd liikmesriikide kontrolli all. Me jälgime seda protsessi - mitte üksnes ühtlustamist - suure huviga.
Jacques Toubon
(FR) Härra juhataja, ma tahaksin toetada seisukohti, mida härra Schwab äsja väljendas. Ma ütleksin, et selle direktiivi vastuvõtmine täna on tähtis otsus ning selle eest oleme tänu võlgu märkimisväärsele tööle, mille tegid ära meie raportöör härra Lambsdorff, variraportöör Charlotte Cederschiöld, keda ma tänan, ja muidugi eesistujariik Prantsusmaa, kes tegi eelmise aasta lõpul kompromissi saavutamiseks suuri pingutusi.
Tuleb tõdeda, et täna viime lõpule tsükli, mis on olnud tähelepanuväärselt kiire, kestes kõigest mõne kuu, ning mis hõlmab detsembris vastu võetud direktiivi kaitseotstarbeliste toodete siseturu kohta, samal ajal jõustatud ekspordi toimimisjuhendit ja lõpuks kõnealust direktiivi, millega viiakse kooskõlla asutamislepingu artikkel 296 ja ühised riigihanke-eeskirjad. Kogu see tervik paneb meile kohustuse tegelda sellega, mida ma nimetan kaitsemajanduse ühenduse tasandile viimiseks. See võib muidugi tunduda ketserlik mõte, arvestades suveräänsuseiha või koguni kaitsepoliitika eripära. Tegelikult kajastub siin riikide suveräänsuse lõimimise tahe.
Sama võib täheldada justiitsvaldkonnas. Prantsusmaa eesistumisajal ning alates ajast, mil eesistujariigid olid Portugal ja Sloveenia, oleme teinud tohutuid edusamme selleski valdkonnas, kus igasugune kokkulepe või koostöö tundus riikliku suveräänsuse põhimõtte tõttu võimatu.
Daamid ja härrad, ma loodan, et kõnealuse teksti vastuvõtmisega aitame õigupoolest kaasa sellele, et lõpevad ideoloogilised arutelud Euroopa ülesehitamise olemuse ja vormi üle. Tegemist on ala ja võimuga ning seda tunnustatakse kaitse- ja välispoliitika valdkonnas üha enam.
Geoffrey Van Orden
Härra juhataja, Briti konservatiivid on üldiselt vabaturu veendunud pooldajad, kuid nagu mitmed eelkõnelejad on kinnitanud, on kõnealuse raporti peamine ajend pigem soov tugevdada Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat ning Euroopa Liidu lõimimist kui soov saavutada reaalset majanduslikku kasu. Kindlasti ei ole sellel midagi tegemist kaitsevõime tugevdamisega.
Ma saan aru, et teatud kasu võib seisneda Ühendkuningriigi hõlpsamas juurdepääsus teiste Euroopa riikide kaitseotstarbeliste toodete riigihangete turule. Samas on teiste jaoks märksa kasulikum juurdepääs Ühendkuningriigi turule, sest Ühendkuningriigi kaitsekulutused on kõige suuremad ja tema kaitseotstarbeliste toodete riigihangete turg on Euroopa avatuim.
Eriti tekitab muret see, et kavandatud eeskirjade järgi ei pruugi valitsusel või äriühingul, mis on teinud suuri investeeringuid kaitsealasesse teadus- ja arendustegevusse, enam olla võimalik neid investeeringuid arendus- ja tootmisetapis tagasi teenida. Kui arendustegevust käsitlevad lepingud avatakse üle-euroopalisele konkurentsile, ei jää riikide valitsustele intellektuaalomandi, töökohtade ja ekspordivõimaluste kaitseks mingeid vahendeid. See hakkab teadus- ja arendustegevust pidurdama.
Murettekitavaid asjaolusid on veelgi, ent ma pean ütlema, et antud raport ei ole kaitse, tööstuse ega majanduse seisukohalt õigupoolest vajalik.
Ioan Mircea Paşcu
Härra juhataja, kaitsevaldkonna riigihangete direktiiv on tähtis samm nii Euroopa kaitsevarustuse turu kui ka Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika kujundamisel. Ma mõistan, et vabaturu põhimõtteid ja kaitseotstarbelistele tehingutele vältimatult laienevat kaalutlusõigust ning riigihankelepingute sõlmimist käsitlevaid ühiseid eeskirju ja riikide tavasid kaitsealaste lepingute sõlmimisel on keeruline omavahel sobitada.
See äärmiselt keerukas eeskirjade kogum peab end muidugi praktikas tõestama, sest plaan suruda ühe mütsi alla sellised vastandlikud elemendid nagu läbipaistvus ja salajasus ning ühtsus ja individuaalsus eeldab alalist järelevalvet ja järjepidevaid pingutusi, et tagada nende nelja elemendi tasakaal, samuti on vaja otsust, et igasuguste katsete eest kedagi eelistada tuleb karistada.
Sellisel juhul peegeldab selle tärkava Euroopa turu nõuetekohane toimimine Euroopa Liidu organite rolli ja otsusekindlust turu korraldamisel ning riikide kaitseettevõtete ja liikmesriikide tõelist valmisolekut mängida uute reeglite järgi.
Paar sõna tasaarvestuse küsimuse kohta. Selliste riikide jaoks nagu minu kodumaa Rumeenia on tasaarvestus vähemalt praegu oluline mehhanism, mis aitab riigi tööstusel elus püsida.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Euroopa ühtsus ja julgeolek on nii majandus- ja finantskriisi kui ka energiakriisi tõttu taas ohtu sattunud. See näitab jällegi, et ainult ühtsuse ja solidaarsusega suudame tänapäeva maailmale omaseid keerulisi probleeme edukalt lahendada.
See, et riigihangete korraldamiseks julgeoleku- ja kaitseotstarbeliste toodete turul kehtestatakse ühised läbipaistvad eeskirjad, on oluline samm Euroopa julgeolekupoliitika tugevdamisel. Tegemist on ka turumajandusele iseloomuliku mehhanismiga, mis võimaldab Euroopa tööstusel suurte rahvusvaheliste, eriti Ameerika Ühendriikide ettevõtetega edukalt konkureerida.
Võimalikult kiiresti on vaja luua mõistlik ühenduse süsteem teabe turvalisuse tagamiseks ning kehtestada piisavad meetmed, et kontrollida julgeoleku- ja kaitseotstarbeliste toodete ja varustuse eksporti kolmandatesse riikidesse. Lissaboni lepingu ratifitseerimine ja jõustumine võimaldab tagada alalise hästi korraldatud koostöö julgeolekupoliitika valdkonnas, mis on Euroopa Liidu tuleviku seisukohalt väga tähtis.
Bogusław Rogalski
(PL) Alates 1990. aastatest on olnud ilmne, et Euroopa kaitseturgude killustatusel on kahjulikud majanduslikud tagajärjed. Viimase 20 aasta jooksul on kaitsekulutusi vähendatud, mistõttu on kahanenud ka käive ja tööhõive; lisaks on kärbitud investeeringuid teadusuuringutesse ja uude sõjalisse tehnoloogiasse.
Praegu on ka suurtel liikmesriikidel uute kaitsesüsteemide rahastamisega raskusi. Selleks, et arendada liikmesriikide elementaarset kaitsevõimet, tuleks luua Euroopa kaitsealane tehnoloogiline ja tööstuslik baas. See on hädavajalik, et ületada üleilmsed kaitsevaldkonnaga seonduvad probleemid.
Samuti on oluline ühtlustada Euroopa õiguslikku raamistikku, mis võimaldaks liikmesriikidel rakendada ühenduse õigusnorme, seadmata seejuures ohtu oma kaitsehuve. Me ei tohiks unustada veel üht tähtsat elementi, nimelt kontrollimenetluse kehtestamist. Selle eesmärk peaks olema tagada pakkujatele mõjus õiguslik kaitse, edendada läbipaistvust ja tõkestada diskrimineerimist hankeprotsessis.
Emmanouil Angelakas
(EL) Härra juhataja, ka mina tahaksin tunnustada raportöör Lambsdorffi ja variraportööre selle suure töö eest, mille nad on ära teinud.
Euroopa turgu iseloomustab eelkõige killustatus riikide tasandil. Kaitse- ja julgeolekusektoriga seotud toodete eksportimisel kohaldatakse riiklikke litsentsimissüsteeme, kus menetlused, kohaldamisalad ja tähtajad on erinevad.
See uus õigusakt edendab läbipaistvust ja loob eeltingimused kaitsevarustuse ühtse avatud Euroopa turu rajamiseks, mis on ka peamine tegur Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika tugevdamisel.
Märkimist väärib ka see, et nimetatud õigusakt sisaldab olulisi sätteid, mis reguleerivad tarnekindlust ja teabe turvalisust. Lisaks on selgitatud viidet Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 296; nüüd piirdutakse sellele artiklile tuginemisel tegelike erandjuhtumitega, nagu on ette nähtud asutamislepingus ja nagu on nõudnud Euroopa Kohus.
Lõpetuseks tahaksin märkida, et pean oluliseks direktiiviga ette nähtud paindlikku korda, mis tugevdab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete rolli; mõnes liikmesriigis moodustavad need ettevõtted sektori, mis annab tööd tuhandetele inimestele.
Nickolay Mladenov
Härra juhataja, minagi soovin õnnitleda härra Lambsdorffi selle suurepärase töö eest, mida ta on teinud, ja muidugi tema variraportööre, eriti proua Cederschiöldi, kuid lubage mul ka rõhutada seda, mida ütles härra Toubon: eesistujariik Prantsusmaa tegi imetlusväärset tööd, et selles direktiivis kokkuleppele jõuda.
Loodan, et kui me mõne aasta pärast selle juurde tagasi tuleme, siis mõistame, et me ei oleks pidanud kartma rääkida Euroopa kaitsevarustuse turust Euroopa ühisturu tõttu. See teenib Euroopa ühiseid kaitsehuve; ka suurem konkurents on Euroopa ühistes huvides.
Lubage mul rõhutada üht osa sellest direktiivist, mis on paljude liikmesriikide jaoks äärmiselt oluline. Ma pean silmas allhankeid käsitlevaid sätteid. Mul on väga hea meel, et nõukogu ja komisjoniga allhankeid käsitlevates sätetes saavutatud kokkulepped peegeldavad suurel määral seda, mida püüdis saavutada Euroopa Parlament, nimelt allhangete suuremat läbipaistvust; teiseks, et allhankelepingute sõlmimisel ei diskrimineerita ettevõtjaid nende päritoluriigi tõttu, ja lõpuks, et riigiasutustel on võimalik lubada peatöövõtjatel sõlmida allhankelepinguid kuni 30% ulatuses lepingu mahust.
See teenib meie tööstuse üle-euroopalise ühendamise huve.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Härra juhataja, ma tahaksin tänada kõiki arutelus osalenuid. On selge, et praegune tekst on kompromiss ja seetõttu ei saanud sellesse kaasata kõiki ettepanekuid, mis selle parandamiseks tehti. Sellegipoolest on Euroopa Parlamendil mitu põhjust rahuloluks.
Esiteks oli see Euroopa Parlament, kes palus komisjonil oma 17. novembri 2005. aasta resolutsioonis kaitsealaste riigihangete rohelise raamatu kohta valmistada ette kõnealune direktiiv. Seega on suurel määral tegemist Euroopa Parlamendi ettepanekuga.
Teiseks - ja mis veelgi olulisem - on teie panus direktiivi teksti selle protsessi kestel olnud märkimisväärne. Arvesse on võetud suurt hulka siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni raportis esitatud muudatusettepanekuid, eriti neid, mis puudutasid reguleerimisala, õiguskaitsevahendeid käsitlevaid sätteid ja läbipaistvust.
Komisjon nõustub kõigi nende muudatusettepanekutega ja seega toetab seda teksti. Me oleme veendunud, et kõnealune direktiiv toob tulemusi ja aitab kaasa tõelise Euroopa kaitseturu loomisele. Tunnistagem, et vaid viis aastat tagasi tundus mõte luua selline turg ühenduse vahenditega enamiku inimeste jaoks täielik ulme, ent täna on sellest saamas reaalsus. Me ei tohiks seda võimalust kasutamata jätta.
Alexander Graf Lambsdorff
Proua juhataja, ma kutsun oma kolleegi härra van Ordenit üles mõtlema sellele, et ainuke isik, kes teda siin toetab, on Saksa vasakäärmuslane. Härra Pflügerile vasakult tiivalt ütleksin ma, et üks pilk sellele õigusaktile hõlbustaks selle mõistmist. Küsimus ei ole üldse ekspordis, vaid Euroopa siseturus.
Ent see, mida ütles proua Weiler, on õige. Ta märkis, et kõnealused tooted on kallid, sest puudub konkurents. Nii see on - konkurentsi puudumisel on need tooted kallid. Loodetavasti toome Euroopa siseturule suurema konkurentsi. See ei muuda neid tooteid muidugi odavateks, ent vähemalt võime eeldada mõistlikku hinda. See on nimetatud tööstuse jaoks hea võimalus leida uusi turge ja annab ka keskmise suurusega ettevõtetele väljavaate neile turgudele siseneda. Lisaks on väga oluline, et see õigusakt võimaldab tagada läbipaistvuse ning annab võimaluse kodanikuühiskonnale, kes saab paremini jälgida, kuidas see turg on üles ehitatud ja mis seal toimub, samuti paljudele vabaühendustele.
Ma tahaksin härra Mladenovile ja härra Toubonile avaldada tänu selle eest, et nad osutasid, kui ebatavaline oli selle projektiga kaasnenud töö. Sisuliselt kuulub see projekt teise samba alla, mis puudutab Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat, ent see viiakse ellu esimese samba vahendi, s.t siseturgu käsitleva direktiivi abil. Liikmesriike vahendanud eesistujariigi Prantsusmaa suurepärase tööta - ja see oli äärmiselt keeruline ülesanne - poleks see kunagi õnnestunud.
Me peame neid võimalusi laiendama. See on võimalus poliitilise Euroopa jaoks. See on võimalus ühise välis- ja julgeolekupoliitika jaoks ning Euroopa jaoks, mis hindab väärtusi ja rahu. See on võimalus, mille me peame ära kasutama.
Tobias Pflüger
(DE) Proua juhataja, ma tahaksin esitada taotluse kodukorra artikli 145 alusel. Kui kellegi poole pöördutakse nimeliselt, on tal õigus lühidalt vastata.
Üsna kiiresti saab selgeks, kes siin äärmuslased on, kui vaatate, milles õieti küsimus seisneb. Tegemist on turuäärmuslusega, mis ilmneb selles valdkonnas selgelt. Ma ütlesin, et Euroopa Liidu tõhusam kaitsetööstus avaldaks loomulikult mõju relvaekspordile. Seda ei saa keegi eitada. Millegi muu väitmine viitab täielikule kinnisideele Euroopa Liidu suhtes.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Bogdan Golik  
Ma tahaksin rõhutada, kui oluline on ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja julgeolekuvaldkonna ehitustööde, asjade ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord, ning ma toetan täielikult seda ettepanekut.
See direktiiv võimaldab võtta julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas korraldatavate riigihangete puhul aluseks läbipaistvad kriteeriumid, tagab, et teistest Euroopa Liidu liikmesriikidest pärit pakkujaid ei diskrimineerita, ja kindlustab samas nende riikide julgeoleku. Seetõttu on väga tähtis, et riikidele jääb võimalus tugineda Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile, mis võimaldab erandeid juhul, kui see on vajalik Euroopa Liidu liikmesriikide oluliste huvide kaitseks.
Ühine tootmine ja ostmine ning riigihanked, iseäranis kõrgtehnoloogilise ja seetõttu kalli varustuse puhul, tagavad paremini Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika eduka rakendamise. Direktiivi ettepanek, mida ma toetan, on kasulik samm, millega liigutakse lähemale Euroopa Liidu liikmesriikide turgude avanemisele ja mis vähendab selles sektoris rivaalitsemist riikide vahel, mis võiksid ühistest majanduslikult tasuvatest lahendustest kasu saada.
Samal ajal väljendaksin ma siiski kahtlust nende standardite eelistatava järjestuse suhtes, mida käsitletakse kaitsevarustuse ostmiseks tehnilisi pakkumistingimusi koostades. Rakendamisega seotud prioriteetide paikapanemine peaks olema kaitseministrite ülesanne.
Lisaks panin tähele, et ettepanekus ei ole ühtki viidet Euroopa Kaitseagentuuri tarnevõrgu heade tavade koodeksile, millest lähtuvad tarnijad. Seetõttu ei ole selge, kas seda kriteeriumi tuleks tarnijate valimisel edaspidigi arvesse võtta.
Dushana Zdravkova  
Minu kindel seisukoht on, et kaitse ja julgeolek on kõikide liikmesriikide jaoks ülimalt tähtis, ent ennekõike on tegemist valdkondadega, mis teenivad kõikide Euroopa Liidu kodanike ja Euroopa kaitsetööstuse huve.
On täiesti loomulik, et säilib võimalus teha sellest direktiivist erandeid. Seepärast on ülimalt oluline nõuda, et liikmesriigid parandaksid oma õigusakte, mis reguleerivad riigihankeid riikliku julgeoleku valdkonnas. Nad peaksid kasutama Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 296 antavat võimalust üksnes juhul, kui tagatud on võrdväärne läbipaistvus, aruandekohustus, tulemustekesksus ja tõhusus, sealhulgas asjakohane mehhanism tekkivate vaidluste lahendamiseks.
Ma tahaksin märkida, et vaatamata oma kõikehõlmavusele ja üksikasjalikkusele ei saa ükski direktiiv asendada vajadust tagada, et Euroopa Liidu kaitsetööstusel ja üldisemalt julgeolekutööstusel oleks selge tulevikueesmärk. Tulevikusihi ja strateegia puudumist ei saa korvata eeskirjade ja eranditega, mis sunnivad riike "sohki tegema”, et kaitsta oma erahuve hulgi- või jaemüügi tasandil, sõltuvalt sellest, kui suur on nende kaitsetööstus. Seetõttu tuleb selles valdkonnas välja töötada strateegia; see on Euroopa põhimõtete järgimise tagamise huvides.
