Závery zo zasadnutia Európskej rady (28. - 29. októbra) a hospodárska správa (pokračovanie rozpravy) 
Predsedajúci
Teraz pokračujeme v rozprave o záveroch zo zasadnutia Európskej rady (28. - 29. októbra) a o hospodárskej správe.
Kathleen Van Brempt
(NL) Vážený pán predsedajúci, pri počúvaní dnešnej rozpravy vystupuje do popredia jedna vec. Ide o vážnu otázku - dôležitú takmer pre všetky politické skupiny -, ktorá sa týka hospodárskeho riadenia. Konsenzus je iba povrchný, pretože v interpretácii tohto hospodárskeho riadenia sú obrovské rozdiely. Ak sa pozrieme na interpretáciu Rady, ktorá je zrejmá aj z jej záverov, všimneme si jednostranné zameranie na to, čo Rada považuje za dôležité, teda konkrétne šetrenie, šetrenie a ešte raz šetrenie. Je to takmer ideológia, z ktorej sa stal ekonomický zákon: treba iba v dostačujúcej miere šetriť a všetko bude opäť v poriadku. Toto nie je naša interpretácia hospodárskeho riadenia. Práve naopak, budeme potrebovať niečo úplne iné a naša skupina nie je jediná, kto to tvrdí. Pozrite sa na ekonómov, pozrite sa na včerajšie vydanie novín De Tijd, ktoré nie sú práve novinami presadzujúcimi socialistickú propagandu. Píše sa v nich - teraz parafrázujem -, že šetrenie samotné oslabuje už choré hospodárstva a spôsobuje, že splácanie dlhov sa stáva čoraz ťažším. Potrebné sú aj investície. Veľmi dobrým a jasným príkladom toho, čo treba, je zvýšenie miery zamestnanosti. Umožnilo by to splatiť dlhy vo všetkých našich členských štátoch. Vyžaduje si to však odvahu investovať do vzdelávania a odbornej prípravy, odvahu investovať do zosúladenia pracovného a rodinného života. Pri pohľade na šetrenie v jednotlivých členských štátoch si všimneme, že práve tento druh investícií sa redukuje. Potrebujeme predstavu - predstavu hospodárskej politiky - ako základ mobilizácie zdrojov, aby sme to urobili. Iba potom by sme sa mali zaoberať tým, ako najlepšie sformovať Pakt stability a rastu. Som presvedčená, že toto je najväčší rozdiel medzi naším pohľadom na hospodárske riadenie a pohľadom Rady.
Paulo Rangel
(PT) Vážený pán predsedajúci, pán Van Rompuy, pán Barroso, samozrejme, chcel by som povedať, že stanovisko Poslaneckého klubu Európskej ľudovej strany (kresťanských demokratov) je jasné. Poslanecký klub je toho názoru, že vážnu krízu, ktorú zažíva Európa, je možné vyriešiť iba za pomoci prehĺbeného hospodárskeho riadenia a metódy Spoločenstva. Nepochybujeme o tom, že postaviť sa tejto kríze a bojovať proti nej možno jedine prostredníctvom širšieho uplatnenia metódy Spoločenstva, prostredníctvom intenzívnejšieho hospodárskeho riadenia a prostredníctvom nástrojov vhodných pre skutočnú spoločnú menu v eurozóne. Znamená to však, že každá jedna z inštitúcií - Rada, Komisia a Parlament - musí verejnosti ukázať, že si stojí za svojimi záväzkami. Treba povedať, že je jasné, že prinajmenšom najväčšie skupiny v Parlamente sú ochotné otvorene spolupracovať, pokiaľ ide o širšie uplatňovanie metódy Spoločenstva, zavádzanie hospodárskeho riadenia a vytvorenie nevyhnutných podmienok pre spoločnú menu, ktoré jej umožnia prekonať krízu v Európe. Dnes je tiež jasné, že to isté platí pre Komisiu a jej predsedu, ktorý na rozdiel od tvrdení socialistov a pani Ferreirovej ukázal, že nie je ani na strane Rady, ani na strane Parlamentu, ale pracuje v prospech európskych záujmov.
Je už iba na Rade, aby v decembri tohto roku prevzala svoju zodpovednosť. Počítame s tým, ako aj s jej jednoznačným záväzkom voči európskemu dialógu, pán Van Rompuy.
Marietta Giannakou
(EL) Vážený pán predsedajúci, je zrejmé, že prijatý mechanizmus stálej podpory je nepochybne pozitívnym krokom. Stále však chýba strategické plánovanie, ktoré musí zahŕňať hospodársku úniu a, samozrejme, hospodárske riadenie.
Európska únia bola vytvorená vďaka vtedajším silným vládam. Hospodárskej kríze sa podarilo zavládnuť vďaka slabým vládam, ktoré umožnili ekonomickému automatizmu hospodárskej globalizácie nahradiť politické rozhodnutia, ktoré Spoločenstvo potrebuje, ak má aj naďalej fungovať.
Európa zaistila 50 rokov prosperity a dnes je našou povinnosťou naďalej zaisťovať prosperitu pre našich občanov. Je preto jasné, že rast musí pokračovať. Otázka je, aký rast máme na mysli v dobe, keď sa mení celý globálny systém. Čím je Európa teraz? Čím bude v budúcnosti? Oblasťou priemyslu, malých a stredných podnikov a služieb, katalyzátorom vývozu? Z tohto dôvodu potrebujeme silnejšiu Európu namiesto podozrení a medzivládneho prístupu, ktoré sú v poslednom období na dennom poriadku.
Isté krajiny očividne nedokázali dodržať Pakt stability a rastu. Ako mi však minulý rok v decembri pán Reinfeldt povedal v reakcii na otázku, iba jediná krajina úplne dodržala tento pakt, všetky ostatné si svoje povinnosti nesplnili.
Preto musíme držať spolu a podporovať krajiny, ktoré v súčasnosti prekonávajú zložité obdobie krízy. V čom totiž v konečnom dôsledku spočíva sila veľkých krajín? Podľa mňa spočíva v spolupôsobení malých krajín prostredníctvom európskeho systému. Okrem toho by bola cena za to, že by sme nemali Európu pre nás všetkých, neúnosná.
Tunne Kelam
Vážený pán predsedajúci, kľúčom k prekonaniu hospodárskej krízy je vyvodiť z nej záväzné závery. Je to totiž v prvom rade kríza dôvery a zodpovednosti. Dôvera vychádza z rozumnej rovnováhy príjmov a výdavkov.
Viac ako 20 rokov je celá Európa zvyknutá žiť a konzumovať v dnešný deň na úkor zajtrajška, či dokonca pozajtrajška - na úkor ďalších generácií, ktorých početnosť sa dramaticky znižuje. Po druhé, sme zvyknutí veľmi liberálne pristupovať k pravidlám podporujúcim stabilitu. Ak to veľké štáty môžu robiť v prípade domácej potreby, pre ostatné štáty je ľahšie ich nasledovať. Preto s cieľom presadiť zásadu fiškálnej disciplíny a obnoviť ju so všetkou vážnosťou budú politiky vyváženého rozpočtu skúškou európskej dôveryhodnosti.
Po tretie, je tu zrejmá potreba mechanizmov kontroly a rovnováhy. Môžem iba privítať, že Rada schválila závery týkajúce sa európskeho hospodárskeho riadenia, aktivácie kritérií dlhu a možnosti uplatnenia mechanizmov skorého zásahu. Čo však naozaj potrebujeme - a tu môžem iba podporiť závery nášho kolegu pána Verhofstadta -, je skutočné hospodárske riadenie a skutočné automatické sankcie, sankcie, ktoré zaberú. Tešíme sa na rámcové návrhy Komisie, ktoré sa týkajú budúcich krízových mechanizmov a ktoré predloží budúci mesiac.
Elena Băsescu
(RO) Vážený pán predsedajúci, chcela by som uvítať balík opatrení zameraných na zvýšenie rozpočtovej disciplíny a rozšírenie hospodárskeho dohľadu. Domnievam sa, že navrhnuté opatrenia boli nevyhnutné vzhľadom na rozdiely medzi členskými štátmi týkajúce sa dodržiavania fiškálnych a rozpočtových politík. V dôsledku toho hospodárska kríza vytvorila znepokojujúcu predstavu o niekoľkých krajinách vrátane Rumunska.
Myslím si, že najdôležitejšou inováciou je vytvorenie nového rámca makroekonomického dohľadu. Uľahčí odhaľovanie vznikajúcich odchýlok a rizík.
Prijatie správy o hospodárskom riadení, ktorú pripravila pracovná skupina pod vedením pána Van Rompuya, predstavovalo dôležitý krok. Jej uplatnením sa totiž vytvorí nový silný rámec krízového riadenia.
Chcela by som pripomenúť význam nariadenia o zaistení súladu vnútroštátnych rozpočtov s fiškálnymi normami EÚ. V praxi to znamená, že pokiaľ ide o vnútroštátne rozpočty, nikto už nebude môcť nerešpektovať fiškálne pravidlá EÚ.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Vážený pán predsedajúci, nadchádzajúce maďarské predsedníctvo bude musieť čeliť významnej úlohe súvisiacej s vykonaním zmeny a doplnenia Lisabonskej zmluvy a čo najskorším zavedením hospodárskeho riadenia. Členské štáty mimo eurozóny s úžasom sledujú, ako sa eurozóna triešti na všetkých frontoch. Sme viazaní dohodou o pristúpení a naša schopnosť viac sa priblížiť závisí od toho, či sa bohatšia polovica Európy dokáže stabilizovať a či solidarita Spoločenstva preváži nad národnými záujmami jednotlivých štátov.
S obavami i poľutovaním sledujeme írsku krízu a problémy Grécka, Portugalska a Španielska a čakáme, či sa eurozóna rozpadne. Rozhodnutie Rady, i keď prišlo neskoro ako zvyčajne, bolo nakoniec správne. Zavedenie hospodárskeho riadenia môže signalizovať novú epochu v histórii európskej integrácie. Jeho vykonávanie však môže byť aj plné nástrah a komplikácií. Som presvedčený, že maďarské predsedníctvo urobí všetko, čo bude v jeho silách, aby zabezpečilo úspech.
Ilda Figueiredo
(PT) Vážený pán predsedajúci, Portugalsko zažíva najväčší generálny štrajk za posledných 20 rokov. Tento protest prichádza po rovnako významných protestoch v niekoľkých krajinách EÚ vrátane Grécka a Francúzska. Aká je reakcia vedúcich predstaviteľov Rady a Komisie? Ignorujú tieto protesty proti ich antisociálnym politikám a trvajú práve na tých politikách, ktoré prispeli k súčasnej situácii. Nevšímajú si skutočnosť, že zraniteľnosť eura je priamym výsledkom politík, ktoré uplatňujú. Tie sa týkajú liberalizácie kapitálových trhov, neobmedzených finančných špekulácií a požiadavky nominálnej konvergencie prostredníctvom Paktu stability a rastu. Zatiaľ sa prehlbuje skutočný rozdiel medzi hospodárstvami, nezamestnanosť a chudoba dosahujú neúnosné úrovne a zvyšuje sa sociálne napätie. Ako dlho budú trvať na tom, aby sme išli touto cestou? Čo treba urobiť, aby skončili s týmito politikami a prijali väčší záväzok voči výrobe, pracovným miestam a oceneniu práce?
Jaroslav Paška
(SK) Rokovanie Európskej rady koncom októbra prebehlo v zložitej situácii. Všetky krajiny v súčasnosti korigujú svoju hospodársku politiku s cieľom čo najskôr sa dostať z nepriaznivej hospodárskej situácie aspoň k akému takému hospodárskemu rastu.
Po Grécku a Írsku aj ďalšie krajiny eurozóny stoja pred rizikom platobnej neschopnosti. Musí nám byť preto jasné, že v takejto zložitej situácii sa predsedom vlád veľmi ťažko prijímajú rozhodnutia, ktorými by sa vzdávali svojich schopností modelovať a regulovať hospodárske riadenie svojich štátov a odovzdávali niektoré kompetencie hospodárskeho riadenia na úroveň európskej inštitúcii.
Preto musíme veľmi citlivo diskutovať o našich spoločných predstavách ako vyviesť čo najbezpečnejšie a čo najskôr Európu zo súčasnej zložitej situácie a nemali by sme pri tom podceňovať snahu jednotlivých predstaviteľov vlád, aby problémy svojich krajín riešili aj svojimi kompetenciami a svojimi schopnosťami tak, aby sa nedostali do kolízie so záujmami Európy.
Andrew Henry William Brons
Vážený pán predsedajúci, Európska rada opakovala staré ošúchané heslo o potrebe vyhnúť sa všetkým formám protekcionizmu a pohybom výmenných kurzov zameraným na konkurenčnú výhodu.
Prijatím globalizmu zo strany Európskej únie sa v hospodárskej súťaži európske krajiny stali korisťou rýchlo sa rozvíjajúcich hospodárstiev - najmä Číny -, ktorým nedokážeme konkurovať. Tieto hospodárstva pohŕdajú medzinárodnými patentmi a autorskými právami, zamestnávajú pracovníkov za minimálnu mzdu a niekedy zotročujú pracovnú silu či ovplyvňujú sadzby. Čína nastavila svoju menu na umelo nízku úroveň s cieľom ešte viac zlacniť svoje tovary.
Európske krajiny musia individuálne - to uprednostňujem - alebo kolektívne chrániť svojich zamestnávateľov a zamestnancom pred nespravodlivou hospodárskou súťažou. Výmenné kurzy by sa však nemali umelo udržiavať na nízkej úrovni s cieľom dosiahnuť konkurenčnú výhodu, ani by sa nemali umelo udržiavať na spoločnej úrovni - čo je prípad eura - v kolektívny neprospech štátov eurozóny. Keby sa dovolilo, aby hodnota mien krajín, ktoré zlyhali, klesla, nasledovala by obnova.
Jean-Pierre Audy
(FR) Vážený pán predsedajúci, pán Van Rompuy, pán Barroso, na úvod by som sa chcel venovať problému verejných výdavkov na európskej úrovni.
Zaujímalo by ma, či vzhľadom na významné úlohy, ktoré sú pred nami, nenastal čas, aby sme s našimi kolegami z národných parlamentov, ako aj s Európskym parlamentom začali rozsiahlu diskusiu o komunitarizácii a zlúčení našich verejných výdavkov. Použijem príklad pána Lamassoura: máme 27 armád a žiadnych nepriateľov; jednu colnú úniu a 27 colných orgánov; výskumné programy, ktoré boli 15 až 20 ráz financované bez akejkoľvek koordinácie; transeurópske siete, ktoré by mali byť prepojené; energetické siete a tak ďalej.
Navrhujem, aby sme auditom verejných výdavkov poverili nezávislého audítora. Audit by prebiehal na nasledujúcich troch úrovniach, a to na úrovni európskej, vnútroštátnej a miestnej exekutívy. Tento audit by bol predložený poslancom národných parlamentov a poslancom Európskeho parlamentu s cieľom umožniť veľkú rozpravu o verejných výdavkoch. Zároveň by mohol byť zverený Európskemu dvoru audítorov, ako aj 27 národným dvorom audítorov.
To je myšlienka, ktorú by som chcel predstaviť s cieľom zaistiť podrobné skúmanie a lepšie riadenie našich verejných výdavkov na európskej úrovni.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Stretnutie Európskej rady sa nieslo v očakávaní toho, ako sa európske líderky a lídri vysporiadajú s problémami, ktoré pred nich postavila hospodárska recesia. Ako som už viackrát naznačovala, nebude stačiť sústrediť sa iba na rozpočty. Štrukturálne nerovnováhy, ktoré krízu len prehlbujú, nie sú len o dlhoch. Pokiaľ sa neprijme mechanizmus, ktorý bude schopný postihnúť aj ostatné aspekty, tak sú na mieste vážne pochybnosti o jeho úspešnosti.
Ďalšou témou bola diskusia o tom, či sa výpadky v rozpočte spôsobené dôchodkovými reformami majú rátať do deficitu. Na jednej strane sa už bavíme
o sprísnení pravidiel a ich systematickosti, ale hneď vzápätí riešime výnimky. Aj keby boli dôchodkové reformy také nevyhnutné, čo si osobne nemyslím, ako sa prezentujú, takisto by sa dali nájsť aj iné príklady prospešných programov. Kto bude potom posudzovať, čo je dôležitejšie, čo menej a prečo?
Som presvedčená, že keď sa bavíme o systémových riešeniach, nemôžeme súčasne otvárať aj diskusiu o výnimkách.
John Bufton
Vážený pán predsedajúci, chcel by som len uviesť niekoľko poznámok k tomu, čo dnes doobeda povedali pán predseda Van Rompuy a pán predseda Barroso. Zdalo by sa, že obaja čosi popierajú - popierajú skutočnosť, že eurozóna prechádza krízou a že sa práve nachádzame na pokraji kolapsu. Je tam veľa ľudí, ktorí to tiež popierajú. Preboha, zobuďte sa!
Občania sa na toto pozerajú zo svojich krajín a uvedomujú si, že v rokovacej sále vlastne nie je veľa ľudí. Je to najväčšia kríza, akú ste kedy zažili, a teraz vám hovorím, že je to vážne. Opýtam sa pána Barrosa a pána Van Rompuya: povedzte mi, prosím - budete mať slovo o niekoľko minút -, aký máte plán B? Musí existovať plán B alebo to necháte dospieť k záhube? Som presvedčený, že ide o najväčšiu krízu, akú sme mali. Členské štáty zasiahla v mnohých oblastiach. Občanom dlhujete plán B. Povedzte nám, prosím, či nejaký máte.
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Vážený pán predsedajúci, dámy a páni, rada by som vyjadrila potešenie v súvislosti so skutočnosťou, že v priebehu konzultácií bol uznaný význam celosystémových dôchodkových reforiem. Reformy v rámci pôsobnosti Paktu stability a rastu však neposkytujú rovnaké príležitosti každému aktérovi.
Aj Maďarsko sa otvorene vyjadruje proti diskriminácii a vyzýva EÚ, aby pri výpočte vnútroštátnych deficitov brala do úvahy náklady na dôchodkové reformy. Som presvedčená, že ak nechcete diskriminovať krajiny, ktoré uplatňujú svoju slobodu voľby, musíte pri stanovovaní rozpočtového deficitu brať do úvahy platby do súkromných dôchodkových fondov. Tento problém treba naliehavo riešiť. Dobrou správou je, že už decembrové zasadnutie Rady poskytne príležitosť nájsť uspokojivé riešenie. Žiadam vás, aby ste prijali nediskriminujúce politické rozhodnutie a čo najskôr ho predložili Komisii s cieľom umožniť čo najskoršie začatie legislatívneho procesu, aby sa nakoniec dospelo k uspokojivému záveru pre všetky dotknuté strany.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Vážený pán predsedajúci, Grécko, Írsko, Portugalsko a Španielsko sužujú dôsledky hospodárskej krízy. Už je neskoro. Cesta späť nevedie, musíme prijať opatrenia. Podozrievanie a euroskepticizmus nám nepomôžu spamätať sa z medzinárodnej hospodárskej krízy.
Práve naopak, potrebujeme solidaritu Spoločenstva, politickú vôľu, perspektívu do budúcnosti, dôveru v dynamiku Európy a predovšetkým koordinované opatrenia, opatrenia, ktoré prinesú štrukturálnu zmenu tak na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni Európskej únie. Potrebujeme vyššiu zamestnanosť, väčší rast, urýchlenie procesov, viac pracovných miest, vykonávanie stratégie EÚ, racionalizáciu a reštrukturalizáciu v oblasti riadenia podnikov, transparentnosť v hospodárskom riadení, overovanie vnútroštátnych štatistík a stály spoločný mechanizmus krízového riadenia v Európskej únii, a to výhradne v prospech európskych občanov.
Kríza sa týka každého, nielen krajín, ktoré sužuje. Potrebujeme tak solidaritu Spoločenstva, ako i koordinovaný postup.
Barry Madlener
(NL) Vážený pán predsedajúci, eurozóna kolabuje a pán predseda Barroso musí dohliadať na tento kolaps. Napokon miliardy, ktoré sa roky poskytovali na pomoc krajinám ako Grécko, Španielsko, Portugalsko a Írsko, neprispeli k tomu, aby tieto slabé hospodárstva dokázali konkurovať silným hospodárstvam Nemecka a Holandska. Namiesto toho majú tieto miliardy určené na pomoc za následok neprijateľné správanie zo strany socialistov. Napríklad každý tretí grécky pracovník je štátnym úradníkom. Aj obrovská vlna prisťahovalcov smerujúcich do Európy z nezápadných krajín stála každý štát miliardy a teraz sú títo prisťahovalci doma bez práce. Takto sa správajú predovšetkým socialisti. Pamätáte sa? Španielsko, ktoré pred niekoľkými rokmi legalizovalo pobyt jednému miliónu nezákonných prisťahovalcov, má v súčasnosti mieru nezamestnanosti na úrovni 20 %. Teraz musíme my silnejšie hospodárstva opäť ponúknuť miliardy na pomoc týmto krajinám. Bude to však iba krátkodobá náplasť. Z dlhodobého hľadiska bude otázka znieť, či sme pripravení aj naďalej štrukturálne podporovať slabé krajiny miliardami z peňazí daňových poplatníkov. Odpoveď na túto otázku je "nie". Chcel by som sa teda pána Barrosa spýtať: nie je opätovné zavedenie vlastnej meny Grécka, drachmy, ako aj vlastnej meny Írska jediným dlhodobým riešením, ktoré nás dostane z týchto problémov? Diskutuje sa vážne o tomto riešení so spomínanými krajinami?
Seán Kelly
Vážený pán predsedajúci, ako írsky poslanec nemám veľkú radosť z toho, že som sem dnes ránom prišiel a počujem takmer každého rečníka spomínať Írsko v súvislosti s našou hospodárskou situáciou, najmä keď nás pred niekoľkými rokmi vnímali takmer ako výstavnú ukážku hospodárskeho úspechu v Európskej únii.
Napriek tomu si myslím, že v Írsku prevláda odhodlanie napraviť veci, a zároveň si myslím, že prevažná väčšina občanov by privítala podporu našich európskych priateľov a kolegov.
Musíme si z toho vziať niekoľko ponaučení. Podľa môjho názoru sa pán Farage veľmi nemýlil, keď povedal, že je to výsledok hlúposti a nenásytnosti írskych politikov, ktorí boli súčasťou rodinkárskeho kapitalizmu s bankami a regulačnými orgánmi, v dôsledku čoho vznikli mnohé tieto problémy. Musíme sa poučiť. Ďalšou veľmi dôležitou vecou však bude, aby fungovala štruktúra dohľadu, ktorá sa zavedie od 1. januára, aby boli záťažové testy a iné opatrenia postačujúce a v budúcnosti nám umožnili rozpoznať, čo sa deje, a priviesť ľudí k poslušnosti, ak sa situácia stane nekontrolovateľnou.
Zigmantas Balčytis
(LT) Vážený pán predsedajúci, naozaj je veľmi dobré, že teraz začíname hovoriť o veľmi dôležitých záležitostiach, teda o spoločnom riadení hospodárstva v budúcnosti. Som presvedčený, že čoskoro budeme diskutovať o možnom spoločnom fiškálnom systéme. Okrem toho sme dnes svedkami výrazného negatívneho vplyvu, ktorý má posilnený výmenný kurz eura spolu s mnohými ďalšími faktormi. Dnes ma sklamala skutočnosť, že test bánk sa vykonal pred šiestimi mesiacmi a jeho výsledky neboli potvrdené. Dokazuje to, že nám v Európskej únii opäť chýbajú spoľahlivé informácie. Ak ich nebudeme mať, nedokážeme nájsť východisko z pomerne zložitej situácie. Na záver by som preto chcel požiadať Európsku komisiu, aby v budúcnosti oveľa aktívnejšie predkladala svoje návrhy, pretože situácia je zložitá a bude si vyžadovať obrovské úsilie, obrovské finančné zdroje a možno i úplne odlišné ponímanie hospodárskeho a finančného monitoringu, ako aj iných druhov monitoringu.
Milan Zver
(SL) Vážený pán predsedajúci, pán Van Rompuy, pán Barroso, dovoľte mi v krátkosti sa zapojiť do tejto rozpravy. Z môjho pohľadu je situácia pomerne jasná: koho treba viniť za veľkú krízu, ktorej čelíme? Tú časť bankového sektora, ktorá vstupovala do obchodov bez skutočného krytia a príliš riskovala. Ale aj iných, a to niektoré európske vlády, ktoré podporovali nadmernú spotrebu a akúsi mentalitu prerozdeľovania medzi ľuďmi.
Dnes sme tu počuli dva druhy argumentácie. Máme poslancov, ktorí žiadajú väčšiu solidaritu, akoby chceli povedať: "Prosím, pomôžte nám!" Na druhej strane máme poslancov, ktorí sa predovšetkým snažia vyzývať na väčšiu zodpovednosť v čase, keď sa spamätávame z krízy. Nebolo by správne, keby tí, ktorí spôsobili túto veľkú krízu, teraz hľadali recepty na jej riešenie či východisko z tejto krízy. Tí, ktorí kritizujú veľké šetrenie, sú rozhodne na zlej ceste.
Za týchto okolností je iba správne, aby neboli umlčaní daňoví poplatníci z krajín, ktoré riešia súčasnú situáciu.
Petru Constantin Luhan
(RO) Vážený pán predsedajúci, vítam skutočnosť, že správa o hospodárskom riadení poskytuje nové východisko pre vytvorenie životaschopného systému nášho pôsobenia v tejto oblasti.
Domnievam sa, že odporúčania správy týkajúce sa posilnenia inštitúcií zaisťujúcich oveľa účinnejšie hospodárske riadenie, ako napríklad vytvorenie vnútroštátnych verejných inštitúcií, ktoré budú poskytovať nezávislé analýzy, hodnotenia a predpovede, pokiaľ ide o záležitosti vnútornej fiškálnej politiky, sú základom pre vytvorenie transparentného európskeho systému.
Považujem za nevyhnutné poskytnúť každému členskému štátu príležitosť preveriť si východisko analýz a hodnotení každého navrhnutého domáceho fiškálneho opatrenia s cieľom rozvíjať postoj založený na dôvere a vzájomnej informovanosti.
Znova potvrdzujem potrebu prijať konkrétne opatrenia uľahčujúce hospodárske riadenie, a to na základe podrobných transparentných poznatkov a otvorenej diskusie o domácich opatreniach, ktoré boli prijaté v členských štátoch a ktoré by mohli byť účinné na úrovni EÚ.
Elisa Ferreira
(otázka adresovaná pánovi Rangelovi podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8 rokovacieho poriadku) - (PT) Vážený pán predsedajúci, ďakujem vám za slovo. Požiadala som však o vystúpenie podľa postupu zdvihnutia modrej karty, pretože ma priamo vyzval pán Rangel. Z tohto dôvodu by som ocenila, keby som dostala slovo skôr.
Chcela by som využiť túto príležitosť a požiadať pána Rangela, aby nám všetkým vysvetlil, v čom vidí konkrétne rozdiely medzi návrhmi pani kancelárky Merkelovej a návrhmi Komisie, pokiaľ ide o riadenie verejného dlhu, a aby nám povedal, prečo bol prvý návrh Komisie týkajúci sa tohto riadenia, ktorý mal v skutočnosti európsky charakter, odmietnutý bez akejkoľvek diskusie či verejnej rozpravy, keď sa zistilo, že sa nezhoduje so záujmami Nemecka.
Paulo Rangel
Veľmi stručne by som chcel povedať, že vôbec niet pochýb o tom, že v rámci európskeho postupu, prirodzene, neustále prebiehajú rokovania medzi inštitúciami. Postojom Komisie však bolo vždy podporovať metódy Spoločenstva a obhajovať zachovanie spoločnej meny. Samozrejme, sú tu poslanci, ktorí prichádzajú do Parlamentu a radi by tu robili národnú politiku, čo je aj prípad pani Ferreirovej.
Diogo Feio
(PT) Vážený pán predsedajúci, Európska únia čelí časom veľkých reforiem. Musí teda reagovať na krízu a podporovať spoločnú menu, čo si vyžaduje vlastné pravidlá vzťahujúce sa na všetky členské štáty. Parlament sa už ujal vedúceho postavenia vo vzťahu k hospodárskemu riadeniu, pričom obhajuje užšiu spoluprácu medzi 27 členskými štátmi v oblasti rastu, pevný postoj k uplatňovaniu Paktu stability a rastu i solidaritu medzi členskými štátmi. Je prvou inštitúciou, ktorá ako taká upozornila na potrebu vytvorenia fondu určeného na dlhy rôznych krajín tvoriacich EÚ. Budeme preto naďalej spolupracovať s Komisiou - vítame jej predsedu - a dúfame, že budeme naďalej spolupracovať aj s Radou. Práve v tejto chvíli sa diskutuje o šiestich správach. Zaujmeme k nim veľmi jasné stanovisko.
José Manuel Barroso
predseda Komisie. - Vážený pán predsedajúci, odpoviem na dve konkrétne otázky a mám jednu všeobecnú poznámku po rozprave, ktorá sa konala dnes doobeda.
V prvom rade odpoviem na otázku, ktorú položil pán Schulz. Ide o dôležitú otázku týkajúcu sa írskych záťažových testov. Dovoľte mi povedať toto. Spoločná metodika záťažových testov bola odsúhlasená na európskej úrovni. Bola veľmi dôsledná a zahŕňala nepriaznivé makroekonomické scenáre. Za vykonávanie týchto testov však niesli zodpovednosť vnútroštátne orgány dohľadu. Koordinácia prebiehala na úrovni Európskej únie a vykonával ju Výbor európskych orgánov bankového dohľadu (CEBS), ale Európska únia nemala v tejto veci žiadne právomoci. Chcem zdôrazniť, že donedávna Európska únia ako taká neniesla tento druh zodpovednosti. Toto sa zmení v januári budúceho roku. Dovtedy bude zavedená nová štruktúra finančnej regulácie a dohľadu na základe návrhov Komisie a dohody s Radou, ako aj na základe dohody v Parlamente.
Budeme mať tri európske mikroprudenciálne orgány dohľadu pre oblasť bankovníctva, cenných papierov a poisťovníctva, ako aj Európsky výbor pre systémové riziká pre oblasť makrofinančnej stability a riziká, ktoré s ňou súvisia. Poskytne nám to silnejšie nástroje a infraštruktúru, aby sme v budúcnosti mohli vykonať testy jednotnejším, dôslednejším a premyslenejším spôsobom. Chcem teda zdôrazniť tento fakt. Pred krízou sme nemali nástroje, ktoré teraz vytvárame.
Prejdem k druhej otázke, ktorá sa týka spôsobu, akým teraz riešime citlivé záležitosti ako stály krízový mechanizmus. Chcem jasne povedať, že som nemal v úmysle o tom hovoriť, ale keďže tu zaznela konkrétna otázka, musím reagovať.
Vedúci predstavitelia štátov a vlád sa jednomyseľne - opakujem, jednomyseľne - rozhodli požiadať o stály krízový mechanizmus so zásahom súkromného sektora. Bol som jedným z tých, ktorí varovali Európsku radu pred rizikami, ktoré prináša otvorenie tejto otázky bez náležitej prípravy a komunikácie. Otázka však bola otvorená a rozhodnutie prijaté. Teraz sa tým musíme čo najzodpovednejšie zaoberať. Preto som presvedčený, že niektoré pripomienky, ktoré tu dnes zazneli, neboli práve užitočné.
Stále žijeme vo veľmi ťažkých podmienkach. Myslím si, že teraz potrebujeme činy a nie ďalšie pripomienky. Zaoberáme sa veľmi citlivými globálnymi finančnými trhmi. Niektoré pripomienky majú občas účinok sebanaplňujúceho sa proroctva. Preto nie je užitočné začať premýšľať o krajinách, ktoré by mohli byť ohrozené. Musíme požiadať tieto krajiny, aby uplatnili všetky opatrenia potrebné na dosiahnutie finančnej a rozpočtovej stability.
Z tohto dôvodu nebudem uvažovať o pláne B. S pánom predsedom Van Rompuyom si robíme svoju prácu a zodpovedne diskutujeme s našimi členskými štátmi. Pokiaľ ide o úlohu Komisie, opäť sa chcem veľmi jasne vyjadriť. Komisia, a to uznala väčšina z vás, vždy predkladá ambiciózne návrhy. Sme za ambiciózne hospodárske riadenie pre Európu.
Musíme však byť aj realistami. Spoločne nemôžeme prekročiť rámec toho, čo stanovuje spoločná dohoda s našimi členskými štátmi. Ak existuje dohoda - dohoda, ktorá v každom prípade predstavuje úspech v porovnaní s predchádzajúcou situáciou -, nie je prospešné hovoriť o ideálnych riešeniach, ktoré, ako dobre viete, nenadobudnú platnosť.
Komisia si teda plní svoju úlohu a bude si ju aj naďalej plniť. Žiada pritom vyššie ambície, pokiaľ ide o spoločný cieľ, hospodárske riadenie, stabilitu eurozóny, a nielen eurozóny.
Chcem na túto skutočnosť veľmi jasne upozorniť, pretože sa to dnes v priebehu rozpravy podľa mňa neurobilo. Niektorí z vás povedali, že problémy sú v eurozóne. Ľutujem, ale musím povedať, že nie sú len v eurozóne. Problémom nie je euro. Som plne presvedčený, že situácia by bola oveľa horšia, keby sme nemali euro.
(potlesk)
Niektorí z vás zabúdajú, že niektoré krajiny mimo eurozóny majú presne tie isté problémy a v niektorých prípadoch majú dokonca ešte horšie problémy týkajúce sa vládneho dlhu a že Island, krajina, ktorá ani nie je v Európskej únii a práve sa uchádza o členstvo v nej, zbankrotoval a euro tam nemajú. V skutočnosti euro nebolo príčinou problému. Z intelektuálneho i politického hľadiska je nečestné tvrdiť, že problém spočíva v eure.
(potlesk)
Teraz musíme uznať špecifickosť situácie v eurozóne, zaoberať sa problémami a žiadať od všetkých členských štátov, aby sa zaviazali kolektívne pracovať. Týka sa to tých, ktoré sú v eurozóne, aj tých, ktoré nie sú. Myslím si, že všetky pochopili, že máme spoločný záujem o spoločný prístup k riešeniu tejto krízy. O to sa bude Komisia zodpovedným spôsobom usilovať. Pritom bude, samozrejme, žiadať najvyššiu mieru ambicióznosti, ale zároveň dobrú a lojálnu spoluprácu so všetkými inštitúciami, s týmto Parlamentom - ako sme to robili doteraz -, ako aj s Radou a Európskou radou. To je zodpovedný spôsob, ktorého sa musíme držať.
V čase, keď sú trhy nesmierne nestále, by sme si mali zachovať chladnú hlavu a zároveň by sme si mali zachovať silný zmysel pre zodpovednosť, samozrejme, spolu so zmyslom pre spoločný európsky cieľ.
(potlesk)
Herman Van Rompuy
Vážený pán predsedajúci, vážené poslankyne, vážení poslanci, už sme povedali, že analýza predsedu Komisie sa odlišovala od mojej analýzy. Je to však prvý raz, pán Schulz, čo som bol obvinený z toho, že predstieram, že všetko je v poriadku, keď to nie je v poriadku. Je to vôbec prvý raz v mojej kariére.
Môžem vás uistiť, že krízu nijako nepodceňujem a že prežívame neľahké obdobie. Ak sa niektoré z mojich poznámok nevyjmú z kontextu, zvyčajne som prezieravý človek. Som presvedčený, že v európskom kontexte - nie v Parlamente - sa robí príliš veľa vyhlásení, či už poburujúcich alebo iných. Teraz by sme mali situáciu upokojiť a prestať neustále pripomínať vážnosť krízy. O tom už vieme. Je načase konať.
Niektorí z vás povedali, že by sme si mali vziať ponaučenie. Jedno francúzske príslovie hovorí: "Naše činy nás nasledujú." Vážené poslankyne, vážení poslanci, keď som nastúpil do funkcie, existoval Pakt stability a rastu, ktorý sa pred niekoľkými rokmi stal trochu flexibilnejším a nebol uplatňovaný. Keď som nastúpil do funkcie, zdedil som Lisabonskú zmluvu, ktorá ustanovuje určité postupy týkajúce sa okrem iného sankcií a rozhodnutí, ktoré treba prijať, keď sa na niektorú krajinu vzťahuje postup pri nadmernom schodku. Podľa Lisabonskej zmluvy tieto rozhodnutia prijíma Rada. Keď som nastúpil do funkcie, nemali sme žiadny krízový mechanizmus. Museli sme to napraviť.
Z tohto dôvodu posilníme Pakt stability a rastu a prvý raz zavedieme systém makroekonomického dohľadu. Môžem vás uistiť, že keby sme mali tento mechanizmus pred niekoľkými rokmi, problémy, ktoré niektoré krajiny zažili, by sa nikdy neobjavili. Odhalili by sme bubliny na trhu s nehnuteľnosťami. Odhalili by sme problémy súvisiace s konkurencieschopnosťou v niektorých krajinách. Zavedieme ho teda teraz. Je nový a inovatívny. Úplne zohľadňuje ponaučenia, ktoré sme si z tejto krízy vzali.
Pokiaľ ide o Lisabonskú zmluvu, plánujeme ju zmeniť, aby na niektorých ústavných súdoch dostala právny základ - právny základ pre stály krízový mechanizmus. To je jediný dôvod. Dúfam, že nepodstúpime riziko, že opäť začneme ďalšiu diskusiu o inštitúciách, pretože tá by nás podľa môjho názoru v súčasnej situácii vôbec nikam nedoviedla a ešte viac by odvrátila našu pozornosť od riešenia krízy.
Predtým sme nemali žiadny krízový mechanizmus. Keď sme stáli pred problémom Grécka, museli sme mechanizmus vytvoriť, pretože žiadny neexistoval. Keď sme zaviedli ďalšie opatrenie, záchranný balík vo výške 750 miliárd EUR, museli sme byť kreatívni pri interpretácii Lisabonskej zmluvy, aby sme ho mohli uplatniť.
Berieme si preto ponaučenie z krízy a opakujem, naše činy nás nasledujú. Mali sme Pakt stability a rastu, ktorý bol nedostatočný a neuplatňoval sa. Nemali sme nič v oblasti makroekonomického dohľadu a neexistoval žiadny krízový mechanizmus.
Prevzali členské štáty svoju zodpovednosť? Mnohé z nich to urobili. Uskutočňujú reformy, ktoré idú často proti hlavným prúdom verejnej mienky. Často podnikajú veľmi smelé kroky, a to nielen v krajinách, kde sa vyskytli problémy, ale aj v ostatných krajinách. Berieme na seba svoju zodpovednosť.
Vážené poslankyne, vážení poslanci, nevyberajme si vždy za terč nesprávneho nepriateľa. Často mám pocit, že sa príliš sústreďujeme na vlády a vlastné parlamenty členských štátov. Nemýľme si nepriateľa.
Dnes niektorí ľudia nehovoria iba o Írsku, ale aj o Portugalsku. Dovoľte mi uviesť konkrétne čísla. Rozpočtový deficit Portugalska predstavoval v roku 2009 9,3 %, v roku 2010 to bude 7,3 % a v roku 2011 4,6 %. Pokiaľ ide o verejný dlh Portugalska, úroková sadzba je v priemere 3,6 %. Je extrémne nízka. Portugalsko nezažíva krízu alebo bublinu na trhu s nehnuteľnosťami. Jeho finančný sektor nie je pre túto krajinu nadmerne rozvinutý. Jeho banky sú dobre kapitalizované. Nevyberajme si za terč nesprávneho nepriateľa. Niektorí ľudia hovoria, že krízová situácia je nákazlivá. Nemajú však pre to hospodárske odôvodnenie či racionálny základ. Trvám na tomto názore: nevyberajme si za terč nesprávneho nepriateľa.
Tých, ktorí žiadali užšiu spoluprácu medzi inštitúciami, môžem ubezpečiť, že predsedníctva robia všetko, čo je v ich silách, aby spolupracovali. Správa pracovnej skupiny bola prijatá jej členmi vrátane zástupcu Európskej komisie pána komisára Rehna. Spoločne pracujeme aj v iných oblastiach, ako napríklad pri vytváraní stáleho krízového mechanizmu.
Dúfam, že v rovnakom duchu spolupráce sa bude niesť aj príprava rozpočtu na rok 2011. Ľutujem, že sa nám nepodarilo dosiahnuť dohodu.
Pokiaľ však ide o tému spolupráce, dovoľte mi jednu poznámku. Všetci ste poslancami Európskeho parlamentu a patríte do konkrétnych politických skupín. Chcel by som povedať, že niekedy sa vyskytujú veľké rozdiely medzi tým, čo počúvam v Európskej rade od premiérov a rôznych jednotlivcov, a tým, čo počúvam v tejto rokovacej sále od tých istých poslancov z tých istých politických skupín. Nekritizujem. Nemusíme úplne súhlasiť s našou politickou stranou. Počas svojej kariéry som bol často svedkom konfliktov v rámci našej strany. Robím však všetko, čo je v mojich silách, s cieľom dosiahnuť súdržnosť a spoluprácu medzi inštitúciami. Preto by som chcel povedať, že musíme spolupracovať na všetkých politických úrovniach, aby sme dosiahli jednotnejšiu pozíciu, než máme teraz.
Súhlasím s tými, ktorí tvrdia, že máme zavedenú prísnu politiku, ale krízu nemôžeme prekonať iba prostredníctvom nej. Majú pravdu. Najprv však musíme prejsť touto fázou. Keby sme boli opatrnejší, pokiaľ ide o makroekonomiku a rozpočtové plánovanie, neboli by sme dnes v tejto situácii. Potrebujeme však konštruktívnu politiku rastu a zamestnanosti. Napriek všetkým negatívnym aspektom, ktoré treba zohľadniť, ma teší, že po jedenástich mesiacoch recesie sa v Európe obnovil hospodársky rast. Pri iných príležitostiach som v tomto Parlamente už povedal, že kríza tridsiatych rokov 20. storočia, ktorá sa tiež začala finančnou krízou, nebola nikdy úplne vyriešená.
Obnovili sme pozitívny rast jedenásť mesiacov po vypuknutí krízy. V tomto roku sa údaj o priemernom raste bude pohybovať na úrovni 1,5 %. V niektorých krajinách - nie v tých, ktoré čelia už spomínaným problémom - môže rast dosahovať 2 % a v iných môže dosiahnuť úroveň až 3 % alebo 3,5 %. V priemere úroveň zamestnanosti v rámci EÚ opäť porastie od roku 2011. Samozrejme, miera nezamestnanosti je príliš vysoká. Veľmi ma však teší, že v porovnaní s obdobím pred šiestimi mesiacmi sú naše predpovede v oblasti rastu oveľa lepšie, ako sa očakávalo, a rast je stabilnejší, ako sme predpokladali. Nejde iba o rast vychádzajúci z doplňovania zásob, programov obnovy a vývozu. Je to tiež rast podporovaný vnútorným dopytom.
Na záver by som chcel povedať, že napriek všetkým problémom, ktoré v niektorých krajinách naozaj máme, som presvedčený, že opäť prekonáme krízu, ktorej dnes čelíme.
Presedajúci
Rozprava sa skončila.
Písomné vyhlásenia (článok 149)
Bruno Gollnisch
Zasadnutie Európskej rady, ktoré sa konalo 28. - 29. októbra 2010, urobilo nový krok smerom k podmaňovaniu krajín a oberaniu ich o zvrchovanosť. V prvom rade prostredníctvom pseudohospodárskeho riadenia, pri ktorom ide v skutočnosti o prevzatie kontroly nad ich hospodárstvami, a to prinútením členských štátov, aby si nechali svoje rozpočty predbežne schvaľovať úradníkmi v Bruseli; dohliadaním na všetky hospodárske politiky štátov; zavedením automatických preventívnych sankcií ešte predtým, ako došlo k prekročeniu povolených limitov dlhu a deficitu; možnosťou pozastaviť hlasovacie práva vinnému členskému štátu. Toto všetko sa poskytlo Nemecku ako náhrada za udržanie finančného stabilizačného fondu. Tento mechanizmus však členským štátom a Komisii EÚ iba dáva právo na to, aby sa zadlžili alebo na trhoch poskytli ručenie za pôžičky v prospech členských štátov, ktoré majú ťažkosti, pretože sú obeťami trhových špekulácií súvisiacich s ich národným dlhom. A navyše preto, lebo patria do eurozóny. Je to neuveriteľné. Okrem toho Európska rada rozhodla aj o reforme zmlúv s cieľom zaviesť mechanizmus krízového riadenia. Prvýkrát sa použije zjednodušený postup revízie, protidemokratická metóda, ktorá neumožňuje parlamentnú rozpravu. Toto nie je riadenie, to je totalitarizmus.
Andreas Mölzer
Do roku 2007 zvyšok Európy žasol nad hospodárskym rozvojom Írska - keltského tigra -, ktoré dosiahlo zázračné hospodárske údaje s nízkymi daňami z príjmu právnických osôb a malou mierou regulácie. Teraz však prišla realita. Ukázalo sa, že z keltského tigra je chromá kačka, ktorej musí zvyšok Európy podávať pomocnú ruku a pridržiavať ju za jej chabé krídla. Deväťdesiat miliárd EUR z balíka na záchranu eura - čo je 300 EUR na jedného občana Rakúska - má teraz ísť do Írska. Nejde tu len o teoretické štátne záruky, ktoré po Grécku, čiernej ovci, teraz smerujú do Írska a potom možno pôjdu aj do Španielska a Portugalska, sú to skutočné peniaze daňových poplatníkov. Európsku menovú úniu to tiež posúva o krok bližšie k transferovej únii. V nej musia mať štáty eurozóny, ktoré náležite spravujú svoje hospodárstva, otvorené peňaženky, aby mohli platiť za zlé riadenie iných. EÚ sa začala venovať tejto otázke príliš neskoro a zostáva len čakať, či po rozhodnutiach prijatých Európskou radou budú skutočne nasledovať činy. Musíme prestať míňať miliardy z peňazí daňových poplatníkov na špekulatívne banky a štáty, ktoré zle riadia svoje hospodárstva. Musíme skoncovať s transferovou úniou. Potrebujeme mechanizmus, ktorý umožní krachujúcim štátom byť v skutočnej platobnej neschopnosti a ktorý následne umožní aj ich vylúčenie z eurozóny. Nemôžeme neustále plátať slabú menovú úniu. Namiesto toho potrebujeme silnú, užšiu európsku menovú úniu.
Alfredo Pallone
Tak Grécko, ako i Írsko sa museli obrátiť na Európsku úniu o pomoc. Medzi týmito dvomi prípadmi však treba vidieť isté rozdiely. Írsky deficit rýchlo narástol, pretože táto krajina musela obmedziť problémy v bankovom sektore, ktorý sa dostal do krízy v dôsledku globálnej finančnej krízy, pričom situáciu sa zhoršila spľasnutím bubliny na trhu s nehnuteľnosťami. Tento zásah v čase štrukturálnej krízy znamenal, že verejné financie už nedokázali uniesť takúto situáciu. Na druhej strane v Grécku je dôvodom zásahu tak trochu nedbanlivé riadenie verejných výdavkov, čo si vyžiadalo prílev hotovosti z predaja štátnych dlhopisov. Pokiaľ ide o reformu hospodárskeho riadenia, treba uviesť nasledujúce poznámky. Rozhodne musíme uplatniť prísne rozpočtové politiky s cieľom sledovať a zaistiť, aby v budúcnosti podobné situácie nevznikali. Tak či tak tieto dva prípady ukazujú, aké dôležité je dbať na všetky faktory týkajúce sa financií a stability krajiny, nielen na štruktúru verejného dlhu. Tento údaj v skutočnosti môže predstavovať iba konečné číslo. Musíme však skontrolovať prvky a príčiny tejto situácie a zistiť, ako nastala.
Monika Smolková
Pakt stability a rastu aj doteraz obsahoval sankcie, no politická vôľa na ich uloženie vyžadujúca súhlas 2/3 ministrov financií nikdy nebola. Som skeptik, čo sa týka protikrízového mechanizmu. Predseda rady H. V. Rompuy nemá meniť článok 125 Lisabonskej zmluvy, ktorý hovorí, že za záväzky si ručí každá krajina sama. Na druhej strane má zvážiť rozšírenie článku 122, ktorý hovorí o solidarite - zakotvuje vzájomnú pomoc pri prírodných katastrofách či energetických krízach. Pri úprave tohto článku sa môže negovať základný princíp fungovania EÚ, solidarita, a môže viesť k desolidarite. Protikrízový mechanizmus, ak by fungoval podľa článku 122 o poskytnutí finančných prostriedkov jednotlivým štátom, by na návrh Komisie rozhodovala Rada a Európsky Parlament by iba informovali. Hrozí situácia, že na nezodpovednosť jednotlivých štátov doplatia tí zodpovední.
