Risk för stängning av fartygsvarv i Gdansk (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är kommissionens uttalande om risken för stängning av fartygsvarv i Gdańsk.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag hanterar detta ärende för min kollega Neelie Kroes, kommissionsledamot med ansvar för konkurrens.
Kommissionen vill inte stänga fartygsvarven i Gdansk. Dessa fartygsvarv har spelat en avgörande roll i Europas historia och i kampen för frihet och ett återförenat Europa. Vi skulle vilja att varven genomgick en genomgripande och långtgående omstrukturering, så att de blir ett framgångsrikt företag som självständigt kan konkurrera på varvsmarknaden i EU och världen.
Under de senaste årtiondena har varvsindustrin omstrukturerats i hela Europa. Kommissionen är väl medveten om att detta har varit en svår process för många varv och regioner. Ett flertal varv har stängts, och man har tvingats minska kapaciteten för fartygsbyggnad. När nationellt statligt stöd använts för denna omstrukturering har kommissionen tvingats utöva sitt ansvar enligt fördraget för att se till att det inte sker någon snedvridning av de lika villkoren för varven i EU.
Kommissionen har nu samma ansvar när det gäller ingripandet i Gdansk. De villkor som gäller för att statligt stöd till företag i svårigheter ska vara förenligt med fördraget anges tydligt i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter.
Omstruktureringen av varven i Gdansk har skjutits upp i många år. Offentliga medel har inte använts för att skapa livskraftiga arbetstillfällen utan för att hålla liv i ett företag som under normala marknadsförhållanden skulle ha upphört att existera.
Kommissionen har tre mål i detta sammanhang. För det första, att se till att omstruktureringen av varven i Gdansk leder till att de blir livskraftiga på lång sikt. Detta kan eventuellt innebära en nedtrappning av verksamheten men skulle i slutändan resultera i ett mindre men mer effektivt fartygsvarv som kan stå på egna ben.
För det andra måste varvens produktionskapacitet minskas, för att begränsa snedvridningen av de lika villkoren och den eventuella skada som statens ingripande vållar de europeiska konkurrenterna. Vidare måste ett väsentligt bidrag till omstruktureringsplanen komma från egna medel, inklusive försäljning av tillgångar som inte är nödvändiga för fartygsvarvens överlevnad, eller från extern finansiering på marknadsmässiga villkor.
För det tredje, att säkra likabehandling. Fartygsvarv i andra länder såväl som andra polska varv har tvingats minska sin kapacitet avsevärt. Fartygsvarven i Gdansk kan inte vara något undantag.
Andra medlemsstater har utnyttjat strukturfonder och annat EU-stöd för att klara den svåra övergångsperioden och stödja de drabbade regionerna. Vi har vid flera tillfällen påmint de polska myndigheterna om denna möjlighet.
Kommissionen har haft, och kommer även fortsättningsvis att ha, en nära och konstruktiv dialog med de polska myndigheterna för att finna en lösning som innebär att villkoren för förenligt statligt stöd uppfylls och att det statliga stödet kan godkännas. Denna process fortgår.
Fartygsvarven i Gdansk förtjänar en livskraftig framtid, och för detta krävs att man skaffar sig en ny och hållbar ställning på EU:s konkurrensutsatta varvsmarknad.
Janusz Lewandowski
för PPE-DE-gruppen. - (PL) Herr talman! Som Europaparlamentsledamot för Gdańsk känner jag att jag har dubbelt ansvar: för det första när det gäller hur det ska gå med 3 000 arbetstillfällen som har symbolisk status i Polen, och för det andra för att se till att vi tillsammans efterlever de principer om rationell ekonomi som Europeiska gemenskapen baseras på och som har fört med sig välstånd till miljoner EU-medborgare. Jag tror därför att dagens debatt inte kommer att bli en politisk uppvisning. Det finns alltför mycket politik runt fartygsvarvet i Gdańsk. Hittills har frågan överutnyttjats politiskt. Jag hoppas att detta kommer bli ett steg mot att finna de bästa möjliga lösningarna.
Jag tror också att sådana avsikter har motiverat den radikala vänstern i parlamentet, som har krävt denna debatt, men jag skulle vilja påpeka att de inte är idealister som söker ett system för social lycka, utan utövare av realsocialism, de som kallas för ”postkommunister” i Polen, de som stängde ned fartygsvarvet i Gdańsk två gånger som en politisk hämnd, och därmed underminerade dess ekonomiska trovärdighet och lade grunden till en av orsakerna till dagens problem.
Jag bevittnade och deltog blygsamt i den kollektiva glädje i augusti 1980 som födde Solidaritet, senare en rörelse med 10 miljoner anhängare. Jag vet att det bland de 3 000 personer som för närvarande är anställda vid varvet finns människor som vid den tidpunkten riskerade sina liv för den mänskliga värdigheten, de mänskliga rättigheterna och andra värderingar som innefattas av Europeiska unionens normer. De gjorde detta med mod, men också med förnuft, och utan att tillgripa våld. Följaktligen kan detta tillvägagångssätt, som inte inbegrep bruk av våld - ett skräckredskap - tjäna som vägledning för oss på 2000-talet.
Jag skulle naturligtvis, i likhet med de främsta centrumen för arbetare, fartygsvarven, gruvorna och stålverken som utgjorde stöttepelarna i Solidaritet, vilja ge fartygsvarvets sak oändligt mycket mer stöd än isolerade avvikande röster utomlands, och jag skulle vilja att dessa centrum nu blev exempel på ekonomisk framgång på den fria marknaden. Men detta kommer att bli svårt, till och med omöjligt på kort sikt, som vi vet utifrån erfarenheten av stora centrum för tung industri i Västeuropa, som har behövt hela årtionden för att vända ekonomiskt. Detta är särskilt fallet inom skeppsbyggnadssektorn, som möter konkurrens från Fjärran östern, Korea, Kina och Vietnam, där låga arbetskostnader och framför allt en rad av öppna och dolda former av statliga interventioner är avgörande.
Jag skulle vilja att även Europeiska kommissionen blev medveten om situationens komplexitet, för om man inte tar hänsyn till den kommer frustration att byggas upp och en politisk populism kommer att få fäste i vårt land. Jag kan förstå varvsarbetarnas frustration, vilka har en uppfattning om vad som tillkommer dem historiskt sett och som ställs inför själlös byråkrati, som de säger. Europeiska kommissionen är också frustrerad, som hanterar en ovanligt kraftfull och motsträvig inrättning, som skulle kunna få många myndigheter att stånga sin panna blodig. Jag vet att arbetstagarna på detta fartygsvarv inte bör straffas för det ganska olämpliga, eller helt enkelt tafatta, sätt som den sittande regeringen har hanterat saker på. Jag vet också att grundvalen för avtalet måste vara en långsiktig vision och inte förslag utarbetade i hast. Denna långsiktiga vision innebär att en investerare som vill utrusta fartygsvarvet med modern teknik ska ersätta de föråldrade stapelbäddar som det för närvarande handlar om. Och jag anser att dagens debatt är ett steg i just den riktningen.
Bogusław Liberadzki
för PSE-gruppen. - (PL) Herr talman! Det är lämpligt att vi för en debatt om fartygsvarvet i Gdańsk. Det finns två viktiga omständigheter i detta fall: den första är att det är årsdagen för undertecknandet av Szczecinavtalet av den 30 augusti 1980 och Gdańskavtalet av den 31 augusti 1980, och den andra mycket viktiga omständigheten är den rådande finansiella situationen vid fartygsvarvet i Gdańsk.
Fartygsvarvet i Gdańsk är en symbol för de historiska förändringarna i Polen och också för de stora förändringar som har skett inom EU och i världen. Det var här som det började. Det är också till fartygsvarvet i Gdańsk som ledare av den fria världen kom under 1980-talet för att uppmuntra till uthållighet i kampen. Det är också här som människor kämpade för mänskliga rättigheter, yttrandefrihet, fria fackföreningar, mänsklig värdighet och utveckling i linje med den dåvarande Europeiska ekonomiska gemenskapen.
Det är därför ett levande monument som vi ska vara stolta över, men det är också ett fartygsvarv - nu är det kanske i första hand ett företag som tillverkar fartyg. Varvsarbetarna påminde oss om detta för en vecka sedan i Bryssel. De talade inte om historiska rättigheter, utan om ekonomiska frågor, om sina liv och arbetstillfällen. Fartygsbyggande är en global industri. Fartyg kan med lätthet köpas i Asien och behöver inte nödvändigtvis köpas i EU.
Herr kommissionsledamot! I fråga om det som just har sagts när det gäller beslut om konkurrenskraft bör vi inte bara inrikta oss på så kallad ”rättvis konkurrens” inom EU. Vi behöver en global strategi, det vill säga att vi måste se varvsindustrin i Europeiska unionen inom ramen för den globala konkurrensmiljön och sedan beakta alla omständigheter som omger fartygsvarvets drift inom Europeiska unionen, inbegripet fartygsvarven i Gdańsk och Szczecin.
EU:s bestämmelser om marknaden är godtagbara och godtagna som en princip, men deras tillämpning och den relevanta tidsplanen måste vara realistisk, och särskilt måste de tas upp vid enskilda enheter. Därför kan det råda vissa tvivel om privatisering som ett medel för att uppnå ett syfte - det vill säga att privatisering har ett syfte som måste uppnås inom ett visst datum. Jag uppmanar därför den polska regeringen att nära samarbeta med kommissionen och varvsledningen för att förvalta detta företag på ett ändamålsenligt sätt.
Bronisław Geremek
för ALDE-gruppen. - (PL) Herr talman! Först av allt skulle jag vilja säga hur mycket det gläder mig att Europaparlamentet beaktar denna fråga i dag, och hur mycket jag välkomnar detta initiativ. Jag skulle vilja tacka kommissionsledamot Charlie McCreevy för hans uttalande i dag, och säga att det är mycket viktigt att vi ser på Europeiska unionen som en gemenskap.
När vi går in i Europaparlamentet passerar vi en staty, en skulptur, där det står L'Europe a un coeur - Europa har ett hjärta. Översatt till politik är det ett uttryck för styrkan i den europeiska sociala modellen. Det var för 27 år sedan som varvsarbetarna i Gdańsk inledde sin första kamp mot kommunistsystemet för bröd och frihet. De ville återupprätta syftet med mänskligt arbete och frigöra ekonomin från det statliga monopolet. Detta historiska fartygsvarv står nu inför Europeiska kommissionens dramatiska rekommendation att dess tillverkning ska minskas med två tredjedelar och att två stapelbäddar under alla omständigheter ska stängas.
Vi anser att följande åtgärder måste vidtas i denna situation. För det första begränsa stängningen av stapelbäddarna till en, och därigenom återupprätta fartygsvarvets möjligheter till lönsamhet. För det andra låta tiden rationalisera förvaltningen av fartygsvarvet, eftersom den aktuella förvaltningen lämnar mycket att önska (så att varvet blir lönsamt och 3 000 arbetstagare inte förlorar sina arbeten). För det tredje komma ihåg att fartygsvarvet i Gdańsk är ett viktigt europeiskt minnesmärke över och bevis på att social solidaritet är en av Europeiska unionens grundläggande värderingar.
Men de europeiska institutionerna kan inte negligera detta beslut. Våra pragmatiska handlingar måste gå hand i hand med en förståelse om att vi bygger en union för människor och tack vare människor. EU:s styrka hänger på vår förmåga att vara nyskapande och konkurrenskraftiga, men också mottagliga för hur det går för dem som är svagare och mindre lyckligt lottade. Enligt min mening är det också innebörden i det liberala budskapet om frihet. Jag skulle också vilja nämna ett särskilt minne som jag har: generationer av européer i alla länder i Europeiska unionen som bar Solidaritets märke på sina rockslag med stolthet och förhoppning. Det finns sådana människor i kammaren. De är alltså den generation som bygger europeisk enhet och som bör vara medvetna om den historiska betydelse som fartygsvarvet i Gdańsk har.
Marcin Libicki
för UEN-gruppen. - (PL) Herr talman! Jag var med arbetstagare från fartygsvarvet under deras samtal med kommissionsledamöterna Neelie Kroes och Vladimír Špidla. Jag var också med dem när de inställde sig inför Europeiska kommissionen och vädjade till EU om hjälp. Fartygsvarvet i Gdańsk stiger nu upp ur sitt finansiella elände, och verksamheten börjar generera vinst. Det skulle vara ett stort misstag om betydande finansiella begränsningar nu skulle hindra det från att generera vinst och nå framgång genom insatser från de människor som arbetar där och oss alla.
Jag skulle också vilja betona den historiska aspekten. Vi skulle inte vara här med 27 länder i ett enat Europa, ett Europa utan hot om atomkrig, om det inte hade varit för Solidaritet som föddes i fartygsvarvet i Gdańsk. Detta är något som alla måste komma ihåg, även de politiker som sitter här.
Jag skulle också vilja påpeka att alla de som hittills har talat om denna fråga, och de som kommer att tala om den senare, är helt eniga i sina åsikter när det gäller detta ärende oberoende sina politiska olikheter, tror jag. Detta måste tas med i beräkningen.
Francis Wurtz
för GUE/NGL-gruppen. - (FR) Herr talman! Jag välkomnar det faktum att mina kolleger i talmanskonferensen har samtyckt till mitt förslag att be kommissionen göra ett uttalande för oss innan något beslut fattas om framtiden för fartygsvarvet i Gdańsk.
Generaldirektoratet för konkurrens behövde inte detta nya fall för att åskådliggöra sin uppfattning. Det har redan skapat så stora protester att många observatörer som knappast kan misstänkas för antiliberalism själva såg det som dogmatiskt under en tid. I det här fallet betraktas en omstruktureringsplan som övertygande bara om den innebär att 1 000 arbetstagare friställs. Det finns många exempel på företag i svårigheter som blir tillsagda att skära ned hundratals arbetstillfällen, och om detta inte görs kommer de att behöva betala tillbaka det stöd som de behöver för att överleva. Tala i det aktuella fallet om för oss vilket fartygsvarv som drivs utan subventioner. Jag tror inte att det råder några tvivel om att beviljandet av subventioner måste ske med förbehåll för villkor. Men problemet är att dessa villkor alltid omfattar stora uppoffringar för arbetstagarna.
I detta avseende har kommissionens ledande generaldirektorat till och med gått längre denna gång, även om de olika kommissionsledamöter med ansvar för konkurrens som jag har lärt känna vanligen inte är berömda för sin självrannsakan och ett socialt väsen uppenbarligen inte är deras utmärkande egenskap, genom att visa att man är likgiltig inför både politiska frågor och sociala problem. Överväger kommissionen, genom att hota själva förekomsten av denna plats, som är så symbolisk för Polen, den politiska innebörden i det budskap som den sänder till folket i denna nya medlemsstat, bara tre år efter landets anslutning? Detta är uppenbarligen det minsta bekymret för väktarna av fri, icke snedvriden konkurrens. De anser att finns ett tillfälle att hylla den nyckelroll som arbetstagarna vid fartygsvarvet i Gdańsk spelar i frihetskampen - en historisk roll, som Charlie McCreevy sa - och ett annat för att påtvinga dem sina järnlagar om den fria marknaden.
Det finns fortfarande tid att stoppa denna oansvariga åtgärd. Det första steget, enligt min mening, är att inleda konkreta samtal med de polska fackföreningarna, och naturligtvis med Europeiska metallarbetarförbundet. Det som behövs är ett klargörande av det verkliga stödbelopp som utbetalats till dessa fartygsvarv, och framför allt att finna en lösning som innebär att denna förlust av arbetstillfällen kan undvikas.
Bortsett från detta förstärker detta nya fall, som in absurdum betonar hur smalt det kriterium är som nu tillämpas för att förebygga snedvriden konkurrens, min grupps åsikt att innan ett slutligt beslut fattas om det framtida euroepiska fördraget är det nödvändigt att föra en grundlig, offentlig och bred debatt om unionens mål och om dessa är förenliga med den politik som drivits igenom.
Historien om fartygsvarvet i Gdańsk är en påminnelse om att en politisk struktur som inte klarar att möta sina egna motsägelser och som utvecklas bortom dem är dömd att misslyckas. Denna lärdom är lika relevant i dag, och det skulle inte skada om vissa euroepiska ledare begrundande den.
Witold Tomczak
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Stängningen av två av de tre stapelbäddarna vid fartygsvarvet i Gdańsk som Europeiska kommissionen föreslagit och risken att tvingas återbetala statligt stöd är ett stort misstag. Man misslyckas med att ta hänsyn till flera faktorer, däribland tidigare åtgärder som skadat fartygsvarvet, som vidtagits av politiska sabotörer och ohederliga affärsmän som är ivriga att lägga vantarna på egendom och mark i statskärnan. Den ohederliga privatiseringen av fartygsvarvet är för närvarande föremål för rättsliga förfaranden.
Kommissionen har ingen tillförlitlig kännedom om detta. Omstrukturering av fartygsvarvet har redan genomförts, tusentals arbetstagare har blivit arbetslösa och sju av de tio stapelbäddarna har lagts ned. För närvarande uppvisar fartygsvarvet positiva ekonomiska resultat. Stängningen av två stapelbäddar skulle förstöra denna vinst och dessa resultat. Det enorma statliga stöd som fartygsvarv i de gamla medlemsstaterna har mottagit har gått förbi fartygsvarvet i Gdańsk. Detta skapar inte lika villkor för konkurrens och tar inte heller hänsyn till skillnaderna i de metoder som används för att beräkna fartygsvarvens lönsamhet.
Detta slag mot fartygsvarvet i Gdańsk försvagar också EU:s varvsindustri som helhet. Jag skulle vilja påminna er om att EU:s andel av internationellt skeppsbyggande är tre gånger mindre än Sydkoreas, ett land som subventionerar sin varvsindustri. Detta visar på kommissionens brist på intresse för EU:s långsiktiga ekonomiska intressen. Kommissionens avsikter går tvärtemot målen i Lissabonstrategin.
Varvsarbetarna i Gdańsk kämpade för solidaritet, vilket inte omfattar den brutala elimineringen av konkurrenter. Solidaritet är inte en tom slogan eller medlidande, utan ansvar och rättvisa och att modigt möta sanningen. Är Europeiska unionen i stånd till sådana värderingar i dag?
Maciej Marian Giertych
(PL) Herr talman! Fartygsvarvet i Gdańsk har en särskild betydelse för Polen. Det är inte bara en arbetsorganisation, utan också en politisk symbol. Under kommunisttiden gjordes det ett försök att förstöra den. Arbetsstyrkans politiska engagemang och hela nationens stöd innebar att de dåvarande myndigheterna inte kunde lägga ned det. Arbetsstyrkan är medveten om fartygsvarvets särskilda betydelse och bemöter hot som de gjorde då - genom att protestera. Det skulle vara förskräckligt om en arbetsplats som försvarar sig själv mot kommunistmakten ska kollapsa under påtryckningar från Europeiska unionens direktiv.
Det är helt nödvändigt att organisationen förblir ett fartygsvarv och att det blir en del av varvsindustrin och inget annat. Minskningen av antalet stapelbäddar från tre till en, som kommissionens föreslagit, skulle beröva varvet dess långsiktiga lönsamhet som skeppsbyggare. Det behövs minst två stapelbäddar för att fortsätta driva verksamheten med vinst som ett fartygsvarv.
Polen följer de gällande ekonomiska reglerna, men vi vet att skeppsbyggeri inte är en så känslig sektor i EU:s ekonomi att stöd för fartygsvarven i Gdańsk kan snedvrida konkurrensen. Kommissionen måste ta hänsyn till fartygsvarvets speciella natur och ge det särskild behandling. Som en symbol för kampen för oberoende från kommunistmakt måste fartygsvarvet i Gdańsk förbli ett fartygsvarv.
Józef Pinior
(PL) Herr talman, herr kommissionsledamot! Fartygsvarvet i Gdańsk är en viktig europeisk symbol, den plats där polska arbetstagare under ledning av Lech Wałęsa inledde en strejk för frihet och rättvisa i augusti 1988. Fartygsvarvet blev en symbol för kampen för arbetstagarorganisationer, politiska och civila rättigheter för arbetstagarrörelsen i hela världen. Jag skulle vilja understryka vikten av Francis Wurtz' initiativ, som har gjort det möjligt att föra en debatt om risken för kollapsen av fartygsvarvet i Gdańsk i Europaparlamentet i dag.
Jag uttalade mig först till försvar för fartygsvarvet i Gdańsk medan jag fortfarande var aktivist i underjordiska ”Solidaritet” i november 1998, när Mieczysław Rakowskis regering försatte fartygsvarvet i likvidation under förevändning av dåliga ekonomiska resultat. Tyvärr blev fartygsvarvet i Gdańsk också en symbol för den tunga industrins nedgång och arbetstagarnas och arbetstagarorganisationernas värnlöshet mot denna process, ett typexempel på allt som definieras som ”kasinokapitalism”. Det är inte mycket kvar av det stolta varv där ”Solidaritet” föddes. Efter 1989 var Solidaritetsregeringen likgiltig inför varvets öde. Anläggningen blev å ena sidan en plats för marknadsspekulationer, och å den andra demagogi och populism.
Efter anslutningen till Europeiska unionen mottog det polska fartygsvarvet statligt stöd. Fartygsvarvet i Gdańsk inledde en omstrukturering och visar att det kan fungera lönsamt. Europeiska kommissionens aktuella begäran att lägga ned två av de tre stapelbäddar som används av fartygsvarvet för att bygga fartyg kommer att göra det olönsamt och leda till arbetslöshet och tragedier för många arbetstagares familjer. I Europaparlamentet, på den 27:e årsdagen av undertecknandet av augustiavtalet, skulle jag vilja uppmana till försiktighet i detta fall. Herr kommissionsledamot! Låt oss ta en klok kompromiss i beaktande, som skulle kunna förena den inre marknadens principer, som kommissionen upprätthåller, med de 3 000 varvsarbetarnas intressen. Låt oss rädda fartygsvarvet i Gdańsk!
Hanna Foltyn-Kubicka
(PL) Herr talman! När kommissionen talar om fartygsvarvet i Gdańsk glömmer den, i all sin pragmatism, en fråga som är mycket viktigare än pengar, nämligen historia. Om det inte hade varit för fartygsvarvet skulle varken jag eller ledamöterna från Central- och Östeuropa vara här i dag. Hade det inte varit för de förändringar som inletts vid fartygsvarvet skulle hela Europa se mycket annorlunda ut i dag - ett Europa byggt på värderingar som demokrati, frihet, jämlikhet och respekt för mänskliga rättigheter, kampen som fartygsvarvet i Gdańsk symboliserar. Det var dessa strejker vid fartygsvarvet som var början av kommunismens avveckling.
För att hitta en symbol för Europeiska unionen behöver vi inte söka längre än den plats där vi är och komma ihåg att i vi tack vare efterkrigets förlikning mellan två nationer kan vi använda över 200 miljoner euro per år på den månatliga flytten till Strasbourg. Varför inte också ge ekonomiskt stöd till fartygsvarvet i Gdańsk, som symboliserar slutet på det kalla kriget och befrielsen av hela Central- och Östeuropa från kommunismens ok?
Jag formulerar därför denna vädjan: låt oss inte låta fartygsvarvet kollapsa, låt oss inte förstöra den plats där ”Solidaritet” föddes och låt oss inte mäta fartygsvarvets historiska värde i euro.
Mary Lou McDonald
(EN) Herr talman, herr kommissionsledamot! Ni erkänner själv den mycket viktiga politiska symboliken hos fartygsvarven i Gdansk och allt som de erinrar om. Men naturligtvis handlar det om mer än bara denna symbolik. Varven är hörnstenen i hela den regionala ekonomin och står direkt och indirekt för tusentals arbetstillfällen. En stängning eller nedskärning av verksamheten vid fartygsvarven i Gdansk skulle kunna ödelägga hela den regionala ekonomin och förstöra livet för hundratusentals människor.
Ni talade om betydelsen av konkurrens och en fri marknad. Jag skulle vilja höra er tala om dessa arbetstillfällens betydelse. Jag skulle vilja se er erkänna varvens strategiska betydelse för Polen och, faktiskt, industrins betydelse för EU som helhet. Jag anser att debatten återigen blottlägger reglerna om statligt stöd och exakt vad som eftersträvas med EU:s politik. Enligt min mening vore det ironiskt och näst intill tragiskt om slutet för Gdansk och allt det symboliserar skulle orsakas av EU-politikens tunga hand i förening med konkurrensens och marknadsekonomins dynamik - med uteslutande av allt annat, verkar det som.
Genowefa Grabowska
(PL) Herr talman! Ingen kan förneka att reglerna för den inre marknaden är drivkraften bakom den europeiska ekonomin som garanterar denna snabba utveckling. Arbetsplatser som inte klarar av denna utmaning kommer att få det svårt, vilket kan innebära avveckling, och det är uppenbart att anställda vid dessa arbetsplatser kommer att protestera.
Förra veckans protest av polska varvsarbetare måste dock ses i ett annorlunda ljus. De kom inte till Bryssel för att klaga i syfte att väcka sympati eller be om pengar. De ville protestera mot ett beslut som de ansåg var ytterligare en dödsdom mot deras fartygsvarv, som kommer att lämna åtminstone tusentals arbetstagare utan arbete.
Så vad är problemet enligt dem? För de fartygsvarvsarbetare som var i Bryssel handlar frågan om att skapa lika villkor och se till att kommissionens beslut bygger på tillförlitliga, bestyrkta uppgifter, eftersom verkligheten visar att fartygsvarvet får luft under vingarna och att det äntligen har en möjlighet att bli ett lönsamt företag. Enligt EU-rätten har ytterligare stöd beviljats i liknande situationer. Vi har exempel med stöd i fördraget när delstaterna i östra Tyskland kommit i åtnjutande av sådant stöd.
Jag vill också betona att det inte var en protest från den polska regeringen. De som protesterade var EU-medborgare - varvsarbetare med rätt att göra det, vilka organiserade sig själva och kom för att fästa vår uppmärksamhet på att det är något fel som håller på att hända. Vi bör välkomna detta, eftersom det är på detta sätt som vi bygger ett civilt samhälle.
Och en sista sak: deras närvaro i Bryssel visar också att de har ett oerhört förtroende för Europeiska unionen och att detta förtroende uttrycks av det polska samhället som helhet. Varken vi eller Europeiska unionen bör misslyckas med att leva upp till detta förtroende.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Herr talman! Förra veckan kom en delegation bestående av polska varvsarbetare till Bryssel för att protestera mot kommissionens beslut att stänga ned två stapelbäddar, något som skulle leda till massfriställanden. Varvsarbetarna anser att kommissionens syn på deras arbetsplats är alltför sträng och orättvis. Efter diskussioner med kommissionsledamöterna Neelie Kroes och Vladimír Špidla återvände varvsarbetarna till Polen med höga förhoppningar. Kommissionen bör, som tillkännagetts, genomföra en mer djupgående granskning av situationen vid fartygsvarvet.
Jag skulle vilja tillägga att sedan Polen anslöt sig till Europeiska unionen har omkring en miljon människor lämnat mitt land för att söka arbete utomlands, och denna siffra fortsätter att öka. Om Europeiska kommissionen står vid sitt beslut kommer det att leda till oundviklig arbetslöshet för tusentals arbetstagare vid fartygsvarvet, som för närvarande har lyckats behålla sin position på den konkurrenspräglade EU-marknaden.
Det finns vissa bekymmer med kommissionens partiskhet och dess stöd till en annan intressegrupp som bedriver lobbyverksamhet för fartygsvarv. Jag är säker på att skulle vara möjligt att hitta en tillfredställande lösning för båda parter i labyrinten av bestämmelser som ofta är motstridiga. Jag skulle därför vilja lägga till mitt namn till uppmaningen att ändra beslutet mot fartygsvarvet och inte behandla varvet i Gdańsk som vilket vanligt skeppsvarv som helst, utan också som en nationell och europeisk symbol.
Charlie McCreevy
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Låt mig bara understryka att kommissionen har förståelse för den historiska betydelsen av fartygsvarven i Gdansk och för ärendets känsliga karaktär. Vi är alla överens om att målsättningen är att varven i Gdansk ska omstruktureras för att bli livskraftiga. Det är denna process som kommissionen vill främja.
Kommissionen ansvarar dock för att samtidigt säkra lika villkor för den europeiska varvsmarknaden och en konsekvent behandling av företag som genomgår omstrukturering. Jag hoppas att de diskussioner som förs mellan de polska myndigheterna och kommissionen leder till ett nöjaktigt resultat.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 11.15 för omröstning och återupptogs kl. 11.30.)
