Komplettering av ILO:s konvention med en rekommendation om hushållsarbetare (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är debatt om en muntlig fråga till kommissionen om komplettering av ILO:s konvention med en rekommendation om hushållsarbetare från Pervenche Berès för utskottet för sysselsättning och sociala frågor - B7-0305/2011).
Pervenche Berès
Fru talman, herr kommissionsledamot! Det gläder mig att vi har tillfälle att diskutera detta välkomna initiativ från Internationella arbetsorganisationen (ILO) att föreslå sina medlemsstater en konvention som kompletteras med en rekommendation om hushållsarbetare inför ILO:s nästa generalförsamling.
Herr kommissionsledamot! På hela parlamentets vägnar vill jag tacka dig för att du gick med på att avhålla denna debatt innan denna konferens genomförs. Vi tycker att det är det bästa tillvägagångssättet.
Som vi vet är mellan 5 och 9 procent av allt arbete som utförs i Europeiska unionen hushållsarbete, enligt officiella siffror. Om vi tittar på vad vi kollektivt har ställt oss bakom genom Europa 2020-strategin står det klart att det som kallas lokala jobb, nämligen jobb som gör att vi kan ta hand om våra äldre medborgare och att kvinnor med små barn kan återgå till sina arbeten, har samband med situationer där detta hushållsarbete kan utvecklas.
Jag anser att det är viktigt att vi i EU stöder detta välkomna initiativ från ILO, med tanke på alla de utvecklingstendenser som finns i våra samhällen - vi vet vilka de är. Den globala efterfrågan på hushållstjänster kommer att fortsätta att öka, men vi kan inte å ena sidan välkomna att ILO antar en agenda för anständiga arbetsförhållanden och å andra sidan lämna en hel sektion av arbetsmarknaden helt oreglerad och oskyddad av lagstiftning.
EU måste föregå med gott exempel. Jag vet att vi ibland har en tendens att tycka att ILO:s konventioner kanske inte har med oss att göra. Det är fel. Vi måste också vara föregångare på den här punkten. När det gäller hushållsarbete tycker jag att ILO ger oss ett utmärkt tillfälle att klargöra hur en del av våra arbetsmarknader fungerar, eftersom hushållsarbete alltför ofta är undervärderat och anställningsformerna informella och otrygga. Det är mycket enkelt: jag förstår att en del av er är oroliga över att olagliga invandrare erkänns eller legaliseras, men jag är också bekymrad över den kamp mot svart arbete som vi måste föra i varenda medlemsstat. När det gäller hushållsarbete vet vi att detta tyvärr har blivit praxis.
Vi hoppas att Internationella arbetskonferensens hundrade session i juni kommer att sätta denna konvention och denna rekommendation i rörelse, på grundval av en trepartsförhandling. Vi anser att de är viktiga för att omvandla någonting som alltför ofta handlar om utnyttjande till ett lagligt förhållande. Vi hoppas att hushållsarbete kan bli erkänt i lagen. De som arbetar med våra äldre och våra barn måste ha frihet att organisera sig och rätt till vilotid, och får inte utsättas för trakasserier och godtycke.
Vi måste också se till att det här verktyget, som vi föreslår för ILO, gör att vi kan fastställa vad vi menar med begreppet anständiga arbetsförhållanden på det här området, såväl när det gäller arbetstider och betald ledighet som boendeförhållanden.
Jag skulle vilja veta hur kommissionen har tänkt ställa sig i dessa förhandlingar och till detta förslag till konvention, och på grundval av vilket mandat den kommer att agera på allas våra vägnar, så att EU kan föregå med gott exempel i fråga om hushållsarbete i morgon och vi också kan låta Europeiska unionens värden komma till uttryck.
László Andor
Fru talman! Jag välkomnar dagens diskussion om ett nytt ILO-instrument för hushållsarbetare.
Den är ett viktigt bidrag till den andra diskussionsrundan om de nya internationella standarder som troligen kommer att antas vid Internationella arbetskonferensens hundrade session om några veckor.
Som ni vet är Europeiska kommissionen en ivrig anhängare av ILO:s agenda för anständiga arbetsförhållanden. Kommissionen övervakar noggrant samordningen mellan medlemsstaterna, och underlättar den, och har försökt påskynda ratificeringen av ett antal viktiga instrument som har antagits under de senaste tio åren.
Det finns många skäl att ta fram nya standarder för hushållsarbete. Till exempel finns det stora antal hushållsarbetare i världen och många av dem tillhör sårbara grupper. Deras otrygga ställning och det faktum att de ofta arbetar i den informella sektorn är också mycket viktiga faktorer.
Det är mycket troligt att sysselsättningen i den sektorn kommer att öka i EU, med tanke på befolkningsförändringarna och kvinnornas större deltagande på arbetsmarknaden. Därför är det viktigt att ge hushållsarbetarna en skarpare yrkesmässig profil och högre status.
Jag ska nu övergå till de praktiska problem som tas upp i frågan och först förklara kommissionens roll i ILO-förhandlingarna om en ny konvention och rekommendationer om anständiga arbetsförhållanden.
Man måste ha det institutionella sammanhanget i åtanke. Det nya instrumentet kommer att bli ett internationellt avtal. Därför kommer kommissionen att fullgöra den roll som den har tilldelats i fördraget med vederbörlig hänsyn till ILO:s speciella utformning. Europeiska unionen har bara observatörsstatus i ILO, medan medlemsstaterna är medlemmar. Därför kan inte EU ratificera ILO-konventioner.
Kommissionen följde diskussionerna aktivt och underlättade samordningen mellan medlemsstaternas experter under den första diskussionsrundan i ILO 2010. Den analyserade de instrument som utarbetades under förhandlingarna i förhållande till EU-lagstiftningen. Kommissionen granskade särskilt om det fanns avsnitt i förslaget till konvention som kunde påverka den fria rörligheten för arbetstagare.
Eftersom den nya ILO-konventionen kommer att innehålla frågor som tillhör EU:s befogenheter måste medlemsstaterna följa EU:s regelverk.
Under den kommande och sista rundan i juni kommer kommissionen att fortsätta att spela en aktiv roll för att samordna och underlätta genom att arbeta tillsammans med medlemsstaternas experter. Mina avdelningar har varit i kontakt med arbetsmarknadens parter och ett antal icke-statliga organisationer som har vänt sig till kommissionen, och de har också fört diskussioner med föredraganden av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om professionalisering av hushållsarbete.
För det andra har vi frågan om hur Europa 2020-strategin kan se till att otrygga hushållsarbeten omvandlas till anständiga hållbara jobb. Vi måste vara medvetna om sektorns potential att skapa arbetstillfällen och göra det möjligt att förena arbete och familjeliv, och därmed dess roll när det gäller att nå målen för sysselsättningsstrategin. Vi får emellertid inte glömma vikten av att se till att hushållsarbete verkligen är anständigt - allt arbete får inte betraktas som otryggt och undervärderat eller underbetalt.
Dessutom är bekämpandet av odeklarerat arbete, som är utbrett i hushållsarbetssektorn, en integrerad del av Europa 2020-strategin, vilket den första årliga tillväxtöversikten visade. Olika sätt att göra om informellt eller odeklarerat arbete till reglerade anställningar kommer att återfinnas i de riktlinjer för att skapa förutsättningar för skapande av arbetstillfällen som kommissionen utlovade i meddelandet om Europa 2020-strategins flaggskeppsinitiativ ”En agenda för ny kompetens och arbetstillfällen”. Vi kommer att lägga fram dessa riktlinjer nästa år. Ett antal medlemsstater har nyttiga erfarenheter av att försöka minska den informella sektorn och de otrygga anställningarna, till exempel genom att införa system med servicecheckar.
För det tredje har vi frågan om att ändra dagens ramlagstiftning om arbetsmiljö - direktiv 89/391/EEG - och bekämpande av diskriminering - direktiv 2000/78/EG.
Det är värt att påpeka att definitionen av hushållsarbetare i förslaget till ILO-konvention är mycket bred. Den omfattar inte bara personer som arbetar i utan också för privathushåll, samt personer som är anställda av personaluthyrningsföretag.
Arbetstagare i arbetsgivarens hushåll undantas från definitionen av arbetstagare i ramdirektivet om arbetsmiljö. EU-lagstiftaren verkar dock ha avsett att begreppet arbetstagare i arbetsgivarens hushåll skulle tolkas snävt, så alla sådana arbetstagare som omfattas av konventionen är inte undantagna från EU:s regelverk om arbetsmiljö.
Slutligen innehåller EU:s lagstiftning om arbetsmiljö minimikrav och hindrar således inte medlemsstaterna att införa strängare krav på nationell nivå. Medlemsstaterna har alltså frihet att låta sin nationella lagstiftning omfatta arbetstagare i arbetsgivarens hushåll.
För tillfället har kommissionen inga planer på att ändra ramdirektivet om arbetsmiljö. Icke desto mindre anser kommissionen att det aktuella ILO-initiativet är ett bra tillfälle att fundera över situationen för arbetstagare i arbetsgivarens hushåll i Europa.
Jag kan tillägga att direktiv 2000/78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet inte omfattar hushållsarbetare, så det behöver inte ändras för att ILO-konventionen ska kunna ratificeras. Kommissionen utfärdade en rapport om tillämpningen av direktivet 2008 och kommer att fortsätta att övervaka genomförandet i medlemsstaterna noga.
Den fjärde punkten gäller sätt att informera hushållsarbetare om deras rättigheter, och att förstärka dessa. Även om inte alla hushållsarbetare är lågutbildade och har otrygga anställningsförhållanden är de en sårbar kategori, och kommissionen uppmanar medlemsstaterna att se till att de får ett ordentligt skydd genom att utveckla deras rättigheter som arbetstagare och se till att de kan hävda dem.
Kommissionen förväntar sig att problemet med icke EU-medborgares odeklarerade arbete delvis ska behandlas i direktiv 2009/52/EG om sanktioner mot arbetsgivare, vilket medlemsstaterna ska införliva med sin nationella lagstiftning senast den 20 juli i år. Direktivet kommer att bidra till att sätta stopp för vissa arbetsgivares utnyttjande av tredjelandsmedborgare som uppehåller sig i landet olagligt genom att betala dem otillräckliga löner och påtvinga dem otillfredsställande arbetsvillkor.
Ett steg framåt skulle vara att anta förslaget till direktiv om ett kombinerat tillstånd, som innehåller en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat.
Jag ska nu övergå till den femte och sista punkten när det gäller kommissionens roll i att främja utbytet av bästa metoder för politiken om hushållsarbete. I det sammanhanget vill jag nämna ett privat projekt som kommissionen för närvarande håller på att genomföra på kammarens begäran, och som syftar till att främja omvandlingen av otrygga jobb till anställningar med rättigheter.
Efter en inbjudan att lämna förslag som utfärdades inom ramen för pilotprojektet 2010 medfinansierar kommissionen nu ett projekt som är inriktat på följderna av den ekonomiska och finansiella krisen för hushållsarbetare, invandrare och ungdomar med otrygga arbeten, samt medlemsstaternas åtgärder för att förstärka deras rättigheter. Projektet uppmuntrar till utbyte av bästa metoder, i synnerhet sådana som har att göra med att företräda personer med otrygga anställningar som grupp. En andra inbjudan att lämna förslag kommer att utfärdas i år. Den kommer att vara mer inriktad på åtgärder för att förstärka de fattigaste arbetstagarnas, däribland hushållsarbetarnas, rättigheter.
Pilotprojektet kommer också att innehålla en studie med syfte att öka förståelsen för otrygga anställningar i tolv medlemsstater och främja omvandlingen av dessa till anställningsförhållanden med större sociala rättigheter, i synnerhet genom att undersöka vad medlemsstaterna kan göra praktiskt för att uppmuntra denna omvandling och fastställa en kärna med grundläggande sociala rättigheter. En fallstudie om situationen för invandrade hushållsarbetare i Italien genomfördes nyligen i samband med ett projekt om anständiga anställningsförhållanden och förhållandena på arbetsmarknaden som medfinansierades av kommissionen.
Slutligen har Europeiska arbetsmiljöbyrån och yrkesinspektörskommittén efterlyst sektorsövergripande information och kunskapsökande kampanjer om skydd för arbetstagarnas hälsa och säkerhet.
Csaba Őry
Fru talman! Europeiska folkpartiets grupp är mycket nöjd med dagens debatt. Jag tycker att vi ska tacka Pervenche Berès för att hon initierade den, vilket dels gjorde att vi kunde delta i ILO:s initiativ och dels fick oss att fundera på allt det som behöver göras för en kategori arbetstagare vars villkor vi ofta inte vet någonting om. När vi vet någonting om dem tenderar det att vara beklämmande.
Vi tycker också att det förslag till beslut som har lagts fram förtjänar stöd, och vi stöder särskilt de delar där man understryker och framhåller att syftet här är att skapa anständiga arbetsförhållanden och reglerade anställningar i en sektor som faktiskt främst sysselsätter invandrare, i synnerhet i vissa länder, på ett fullständigt oreglerat och okontrollerat sätt, och mycket ofta i form av ett slags modernt slaveri.
Vi har redan sagt att det finns svarta hål i arbetsrätten. Det diskuterades i samband med de atypiska anställningsformerna. Detta kan självfallet vara ett ytterligare steg mot att kunna garantera en lägstanivå för arbetsvillkor och andra rättigheter som har med anställningar att göra, och jag håller med kommissionsledamoten om att vi naturligtvis måste sopa rent framför egen dörr först. ILO-initiativet är bra, men det vi själva kan göra är att uppmana EU:s medlemsstater att göra allt som står i deras makt för att exponera dessa svarta hål i de egna arbetsmarknadslagarna och täppa till dem.
Alejandro Cercas
Fru talman, herr kommissionsledamot! Det första jag vill säga är att alla de socialistiska ledamöterna ställer sig bakom det som ordföranden i utskottet för sysselsättning och sociala frågor, Pervenche Berès, säger. Vi är mycket nöjda med den ståndpunkt som kommissionsledamoten just intog i fråga om detta initiativ från Internationella arbetsorganisationen (ILO).
De socialistiska ledamöterna uppskattar det arbete som ILO har gjort sedan organisationen grundades enormt. Vi tycker att ILO har gett ett ovärderligt bidrag till mänsklighetens och Europas historia. Det råder ingen tvekan om att det här nya initiativet om hushållsarbete också är mycket viktigt. Det finns ett mycket stort antal människor som utför arbete av den här typen och de är mycket ofta kvinnor eller invandrare.
Vi socialister tycker att det skulle vara mycket bra om det här förslaget till konvention och rekommendation antogs vid nästa möte i juni och om parlamentet, kommissionen och rådet vore aktiva - inte bara passiva, utan aktiva - så att EU lever upp till det vi säger och omsätter orden i handling.
Om vi gör det hjälper vi åtminstone till att utvidga programmet för anständiga arbetsförhållanden. Vi kommer att hjälpa världen och många människor, men först och främst kommer vi att hjälpa oss själva att vara anständiga och respektera varandra som institution och som européer, men också se till att vår kontinent behåller sin sociala modell. Det är omöjligt att göra det om vi är en ö med skydd och rättigheter i en värld av misär och brist på skydd.
Det kanske också är dags att kommissionen, rådet och vi alla tar oss en funderare om EU, för vi har inte löst allt här heller, herr kommissionsledamot. Det finns avtalsformer i hushållssektorn i EU som berör invandrare och kvinnor och som är mycket otrygga och innehåller stora kryphål.
Det skulle glädja mig om vi mitt i denna debatt och reflektion kunde förstå att det finns vissa kryphål som måste täppas till i lagstiftningen i EU och också i många medlemsstater. Det finns problem med dessa arbetstagares hälsa och säkerhet. Det finns problem med de lagliga formerna för arbetet i många länder. Vi har också ett stort problem med bekämpandet av missbruk och diskriminering av invandrare. Många av dem arbetar i europeiska familjer.
Vi har många initiativ på gång för närvarande. Nu är det dags att vi ökar vårt etiska engagemang för att hjälpa ILO, för att hjälpa oss själva och för att utföra arbete som är värdigt mänsklighetens framtid, herr kommissionsledamot.
Marian Harkin
för ALDE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag tycker att det är viktigt att vi har den här diskussionen inför antagandet av en ILO-konvention om hushållsarbetare. Jag anser att parlamentet bör gratulera ILO till dess utmärkta arbete.
Hushållsarbete - till exempel omsorg om familjen - utförs uteslutande i hemmet. I EU har det traditionellt självfallet varit kvinnoarbete, även om detta håller på att förändras. Det är också vanligare att invandrare och människor från mer marginaliserade grupper utför hushållsarbete. Värdet av hushållsarbete ingår inte i våra BNP-beräkningar, och bland annat därför är hushållsarbetet mycket ofta osynligt och undervärderat. Utan tvivel försätter detta hushållsarbetarna i en otrygg situation, och mycket ofta måste de förlita sig på arbetsgivarnas goda vilja. Det är helt enkelt inte acceptabelt. Som vi säger i resolutionen innebär det att hushållsarbetarna löper större risk att utsättas för diskriminering, och därtill flera former av diskriminering.
ILO-konventionen är viktig eftersom den kommer att leda till att hushållsarbete erkänns som arbete i lagen. Detta bör innebära att hushållsarbetarna får lättare att hävda sina rättigheter. Jag tycker att det är mycket viktigt att hushållsarbetarna har rätt till grundläggande arbetsnormer. Det inbegriper förstås tillgång till social trygghet, skydd för hälsa och säkerhet och mödravård, samt bestämmelser om arbets- och vilotid.
Eftersom hushållsarbete till stor del utförs i hemmet kan det finnas problem med skydd för privatlivet. Vi måste hitta nyskapande och gångbara lösningar som tryggar hushållsarbetarnas hälsa och säkerhet och på ett övergripande plan ser till att deras rättigheter respekteras fullt ut. En lösning skulle kunna vara att använda modellkontrakt. I kantonen Genève finns det till exempel ett modellkontrakt som alla arbetsgivare och arbetstagare automatiskt omfattas av: i det regleras bland annat sådant som minimilön, familjetillägg och semestrar. Jag tror att det finns liknande kontrakt i Belgien. De ger hushållsarbetarna större trygghet, förenklar saker och ting för arbetsgivarna och eliminerar gråzoner och tveksamheter.
Jag vill också säga att jag mycket gärna stöder ändringsförslagen från De Gröna om att inkludera au pairer och odeklarerat arbete, men lägg fram praktiska förslag som gör att vi aktivt ser till att öppna arbetsmarknaden för hushållsarbetarna.
Slutligen håller jag med resolutionens författare, Pervenche Berès, om att Europeiska unionen bör vara en föregångare när det gäller att förbättra villkoren för hushållsarbetare. Herr kommissionsledamot! Det var intressant att höra det du sade om arbetsmiljö, och även om du inte har tänkt utvidga direktivet tycker jag att dina kommentarer lämnar ett visst utrymme för flexibilitet när det gäller att förbättra hushållsarbetarnas hälsa och säkerhet.
Jean Lambert
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Fru talman! Jag vill också gratulera Pervenche Berès till denna muntliga fråga och resolution. Jag vill också tacka kommissionsledamoten för hans svar. Det är inte alltför ofta som vi får väldigt specifika svar på muntliga frågor från kommissionsledamöterna.
Min grupp välkomnar verkligen ILO:s förslag till konvention och rekommendation om hushållsarbetare. Vi är medvetna om att minst 20 av våra egna medlemsstater redan har lämnat synpunkter på förslaget och varit aktivt delaktiga i detta. Vi ser fram emot en tidig ratificering från dessa medlemsstaters sida och en del intressanta tillämpningsfrågor.
Det har sagts en hel del om att den här gruppen arbetstagare är särskilt sårbar. Mycket av arbetet utförs bakom stängda dörrar, det är osynligt. Ofta är arbetstagarna själva isolerade, och i den situationen är det ofta mycket svårt att få tillgång till fackföreningar. Om man anställs för att arbeta i någon annans hem, där man också bor, har man ofta jour dygnet om. I den här kammaren vet vi att jourarbete är en mycket kontroversiell fråga och ingenting som vi särskilt välkomnar.
Som har sagts är hushållsarbete ofta undervärderat, eller betraktas som traditionellt kvinnoarbete som ”vem som helst kan utföra”, men vi har också framhållit att en stor del av arbetet faktiskt är ganska kvalificerat. Det handlar ofta om vård och olika aspekter av barns utveckling. Hushållsarbetarna har ofta en verklig förtroendeställning. Många arbetsgivare värdesätter detta, men alltför många gör det inte. I Storbritannien har vi till exempel nyligen haft ett fall där en person faktiskt dömdes till fängelse för att ha bedrivit människohandel med hushållsarbetare. Den unga kvinna som utnyttjades förlorade fyra år av sitt liv till sin arbetsgivare, som dömdes till nio månaders fängelse. Så vi måste fundera på hur vi kan upptäcka människohandel i denna form.
Invandrarkvinnorna är mycket sårbara. Vi har till exempel sett fall där arbetstagare har kommit in i landet tillsammans med diplomater och sedan har blivit fråntagna sina pass. Människor som befinner sig i den situationen har praktiskt taget ingen frihet, ingen tillgång till hjälp och känner inte till sina rättigheter.
Jag ska ta upp en fråga om artikel 17 i förslaget till konvention, som handlar om byråernas roll. Jag tycker att detta är någonting som vi verkligen måste titta på i EU, för det framstår allt mer som en svag länk i många av de frågor som vi står inför.
Thomas Händel
Fru talman, herr Andor, mina damer och herrar! Av det du sade, László Andor, förstod jag att Europeiska kommissionen bryr sig om den här frågan. Jag drar också slutsatsen att den hanteras alldeles för återhållsamt.
Som Csaba Őry framhöll tidigare under den här diskussionen är det inte så att vi vet för lite om vad hushållsarbetarna i EU gör. Vi vet tvärtom så mycket att det finns ett trängande behov av regleringar på det här området. Mellan 5 och 9 procent av alla anställda arbetar i privata hushåll. De tillhör den sämst betalda gruppen i EU, den grupp som är mest rättslös och innehåller den största andelen olagliga arbetstagare. Det krävs omgående insatser på det här området, också från kommissionens sida. Dagens situation kommer inte att förbättras genom fri rörlighet för arbetstagare. Därför är initiativet i denna konvention från Internationella arbetsorganisationen (ILO) mycket välkommen och förtjänar vårt stöd.
Jag ska kommentera fyra punkter. För det första finns det brister i definitionerna i ILO-konventionen. Om hushållsarbetare inte kan arbeta tillfälligt, sporadiskt eller icke yrkesmässigt i den här sektorn finns det redan möjligheter att kringgå lagstiftningen. För det andra finns det ett trängande behov av obligatoriska anställningsavtal på det här området. För det tredje måste vi både ha vettiga, generellt bindande bestämmelser om minimilöner och arbetsrättslig jämställdhet. För det fjärde måste dessa arbetstagare omfattas av en lagstadgad obligatorisk socialförsäkring, i synnerhet med tanke på att det här är en minimilönesektor.
Det gläder mig att Pervenche Berès efterlyste en kampanj för standardiserade arbetsvillkor i sitt anförande. Det är bra. Vi måste se till att arbeten som inte ger löner som man kan leva på förbjuds i framtidens samhälle och inte längre accepteras.
Jaroslav Paška
Fru talman! Enligt en rapport från Internationella arbetsorganisationen är cirka 5 procent av allt arbete som utförs hushållsarbete. Det är ett slags osynligt arbete, som inte utförs i fabriker, i butiker eller på kontor, utan i privatpersoners hem. 90 procent av arbetstagarna är kvinnor, och de arbetar inte i kollektiv, utan ensamma, i hemmen. Syftet med deras arbete är inte att skapa mervärde, utan att ge vård eller tillhandahålla tjänster som kvinnor vanligen tillhandahåller gratis i sina egna hem.
Därför är arbetet undervärderat ekonomiskt och betraktas ofta inte som vanligt arbete i arbetsrätten, vilket gör att arbetstagarna utsätts för otillåten och orättvis behandling. Arbetet är mycket ofta odeklarerat, och arbetstagare som kommer från landsbygden eller utlandet har låga kvalifikationer, känner inte till sina rättigheter och blir sårbara individer. Odeklarerat arbete innebär att arbetstagarna inte har någon social trygghet och att samhället går miste om sociala avgifter. Om vi inte vill att hushållsarbete ska förbli odeklarerat måste vi omvandla det till ett riktigt yrke och komma bort ifrån de vanliga stereotyperna, som ofta säger att sådant arbete saknar värde.
Vi bör alltså professionalisera det. Men då måste vi införa nya åtgärder i enskilda medlemsstaters anställningssystem, däribland särskilda bestämmelser om skatter, social trygghet och arbetstagares och medborgares rättigheter som tar hänsyn till särdragen hos arbete som utförs på det här sättet. Ofta är det ekonomiska skäl som ligger till grund för dagens tendens att erbjuda och tillhandahålla odeklarerat hushållsarbete, för odeklarerat arbete är bättre för båda parter än officiellt registrerat arbete, som ju dels innebär skatter och avdrag, dels stora byråkratiska pålagor för båda parter.
Medlemsstaternas åtgärder bör därför syfta till att förändra eller till och med eliminera fördelarna med odeklarerat arbete, så att hushållsarbete blir en särskild form av värdig sysselsättning.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Fru talman! Först och främst vill jag tacka ordföranden för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, Pervenche Berès, för att vi fick genomföra den här debatten inför Internationella arbetsorganisationens konferens, och kommissionsledamot László Andor för att han gick med på att ha den här diskussionen mellan parlamentet och kommissionen.
Jag vill börja med att ta upp en sak: många har talat om våra kunskaper, eller vår brist på kunskaper, om hushållsarbetets värld. När vi, med viss tvekan, säger att 5-9 procent av alla arbetstagare är hushållsarbetare visar vi att vi helt enkelt inte kan någonting om den här världen. Förhållandet är 1:2 och våra bestämmelser måste medföra att vi får en bättre förståelse för hushållsarbete på EU-nivå, så att vi kan skydda det bättre.
En annan punkt som jag vill ta upp är att vi visserligen har fastställt Europa 2020-strategin och vet att lågnivåjobben kommer att vara särskilt utsatta i Europa år 2020, men att vi måste göra allt som står i vår makt här, på hushållsarbetets område, för att se till att specialutbildning erkänns.
Jean Lambert sade nyss att en stor del av hushållsarbetet är ganska kvalificerat, och vi måste framhålla detta arbete och de färdigheter som krävs.
Den tredje punkten är att EU inte kan bygga på värden som mänskliga rättigheter och sociala rättigheter och utveckla ett EU-regelverk på området utan att också utveckla ett skydd för löner, arbetstider och hälsa, utan kunskaper om vad hushållsarbete kräver och utan att ge hushållsarbetarna vissa garantier. Jag vill komma med ett varningens ord, nämligen att detta inte får leda till att arbetstagare som befinner sig i en fullständigt olaglig situation integreras. Vi måste också veta hur vi ska förhindra att de värden vi försvarar utarmas.
Edite Estrela
(PT) Fru talman! Jag håller helt med om det som mina kolleger från gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater i Europaparlamentet har sagt. Jag vill gratulera ordföranden för utskottet för sysselsättning och sociala frågor, Pervenche Berès, till detta initiativ, som ger oss möjlighet att diskutera en mycket viktig fråga. Jag vill också tacka dig för att du deltar, herr kommissionsledamot, och för du visar att du bryr dig om den här frågan.
Hushållsarbete har ekonomisk och social betydelse, men det är dåligt betalt rutinarbete som undervärderas av samhället. Det har redan sagts att hushållsarbete främst utförs av kvinnor, som utsätts för diskriminering av alla slag. När det gäller diskriminering vill jag säga att jag i mitt betänkande om en översyn av direktivet om mammaledighet förespråkar att hushållsarbetare ska omfattas av direktivet.
I dag omfattas de vare sig av mammaledighetsdirektivet eller av EU-lagstiftning som ger rätt till mödravård. De omfattas inte ens av ramdirektivet om arbetsmiljö. Detta är en oacceptabel diskriminering som måste upphöra.
Därför är denna konvention från Internationella arbetsorganisationen välkommen. Den bör stödjas, så att värdet på hushållsarbete höjs och dessa kvinnor får samma rättigheter som andra kvinnor.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Fru talman! En rad studier som har utförts i medlemsstaterna visar att hushållsarbetarna dras med olika problem, som låga löner, diskriminering, tung arbetsbörda, olämpligt uppträdande från arbetsgivarnas sida och till och med sexuella trakasserier. Dessa problem förvärras genom att de inte betraktas som anställda och därför inte skyddas av internationella konventioner eller EU:s rättspraxis. Därför måste begreppet ”hushållsarbetare” omgående ändras till ”hushållsanställd” och frågan om avtal och arbetsvillkor måste snarast lösas.
Ett antagande av ILO-konventionen om hushållsarbetare skulle vara ett första steg mot att täppa till de luckor som finns, genom att trygga deras rättigheter till anställning och löneförhöjningar, anta kriterier för arbetsgivarna eller till och med klargöra att hushållsanställda inte nödvändigtvis måste bo i arbetsgivarens hem. Som en del i denna strävan bör Europeiska unionen, i samarbete med medlemsstaterna, arbeta för att ändra den befintliga lagstiftningen så att den omfattar hushållsanställda, och framför allt främja ett samarbete mellan medlemsstaterna och utbyte av bästa metoder.
Thomas Mann
(DE) Fru talman, herr Andor, mina damer och herrar! I Tyskland omfattas inte hushållsarbetare av arbetarskyddslagstiftningen. De omfattas inte heller av EU:s ramdirektiv. Skälet är att staten inte får övervaka att regelverken följs i privata bostäder. Det finns liknande hinder i andra medlemsstater. I totalt 15 länder omfattas inte hushållsarbetare av arbetarskyddslagstiftningen.
Dessa arbetstagare förtjänar emellertid ett särskilt skydd. Därför stöder jag antagandet av konventionen från Internationella arbetsorganisationen (ILO), men jag tycker inte att det skulle vara vettigt att införliva stora delar av konventionen med EU-rätten. Detta skulle hindra de nationella parlamenten från att fatta självständiga beslut om ratificering av enskilda ILO-konventioner. Icke desto mindre vill jag tacka ILO:s arbetsgrupper för deras utmärkta arbete.
Det finns fortfarande en del problem, till exempel med definitionerna. Artikel 1 bör inte bara omfatta hushållsarbete, utan också hushållstjänster. Artikeln om viloperioder är också problematisk. Alla anställda måste ha en vilodag per vecka, men de måste inte infalla samma vecka. Medlemsstaterna måste utarbeta enskilda avtal om tidsperioderna, för det krävs viss flexibilitet.
Förbudet mot betalning in natura som har direkt samband med arbetet, i form av till exempel uniformer, verktyg eller skyddsutrustning, tycker jag är obegripligt. Jag misstänker att man menar att kostnaderna för dessa saker inte får dras från lönen. Med andra ord behöver vi ett förbud mot att göra löneavdrag för naturaförmåner.
När dessa tveksamheter har retts ut tycker jag att vi ska underteckna ILO-konventionen om hushållsarbetare. Tack så hemskt mycket för ditt initiativ, Pervenche Berès, och tack till alla dem som har sagt att de vill försöka göra någonting för människor som, som vi alla vet, förtjänar att skyddas.
Elena Băsescu
(RO) Fru talman! Jag välkomnar initiativet att anta ett tillägg till Internationella arbetsorganisationens konvention genom rekommendationen om hushållsarbetare. Det ska sägas att de utgör 9 procent av den sammantagna arbetskraften, men inte har samma sociala trygghet. Att denna verksamhet inte deklareras är skadligt både för arbetstagarna och staten, som inte får in några skatteintäkter från dem. Jag anser att den här kategorin är särskilt sårbar för missbruk från arbetsgivarnas sida. I många fall är hushållsarbetarna papperslösa invandrare, vilket innebär att de inte kan kontakta myndigheterna när de blir utnyttjade. Jag uppmanar kommissionen att snarast möjligt anta ett åtgärdspaket för att skydda dem och ge dem information. Det behövs ett nära samarbete mellan nationella myndigheter och EU-institutionerna i syfte att förbättra arbetsvillkoren för denna kategori arbetstagare.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Fru talman! Den åldrande befolkningen gör att efterfrågan på omsorgstjänster i hemmen ökar. Som ett resultat av den ekonomiska krisen har arbetslösheten ökat till runt 10 procent, och ungdomsarbetslösheten är ibland hela 20 procent. I många medlemsstater har programmen för ekonomisk återhämtning medfört nedskärningar i vårdbudgetarna, vilket också har lett till att många anställda i sektorn har friställts.
Genom att omsorg eller städtjänster i hemmet inte deklareras berövas dessa arbetstagare chansen till ett anständigt liv och i synnerhet en anständig pension. Med tanke på att större delen av de som arbetar i sektorn är kvinnor, som i allmänhet har ett ansvar för sina egna familjer, både när det gäller att uppfostra barn och ta hand om äldre släktingar, vill jag fråga kommissionen om det finns någon statistik om hushållsarbetare på EU-nivå och i respektive medlemsstat. Jag undrar också vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att både garantera den erforderliga flexibiliteten och respekten för dessa arbetstagares rättigheter.
Ilda Figueiredo
(PT) Fru talman! Jag tycker att det här är en viktig debatt, och att initiativet från vår ordförande i utskottet för sysselsättning och sociala frågor om behovet av att erkänna hushållsarbetarnas värde är viktigt. Majoriteten av dem är kvinnor som tillhandahåller omsorgs-, städ- och matlagningstjänster i hemmen och som ofta är offer för allvarlig exploatering och diskriminering. När de också är invandrare blir saken än värre. Därför är det oerhört viktigt att ta itu med det här problemet.
Jag anser också att en ny konvention och rekommendation från Internationella arbetsorganisationen kan vara till stor hjälp och om möjligt bör antas vid den hundrade Internationella arbetskonferensen. Så det råder inga tvivel om att kommissionens roll - din roll, herr kommissionsledamot - att driva på medlemsstaterna och att framhålla det exakta innehållet i konventionen i större utsträckning kan vara mycket viktig. Jag utmanar er emellertid också att ägna full uppmärksamhet åt unionens lagstiftning för att garantera både manliga och kvinnliga hushållsarbetare skydd för anställningar och löner, vid mödravård och sjukdom samt social trygghet.
Elisabeth Schroedter
(DE) Fru talman! Jag ska anknyta till vad László Andor sade ännu en gång. Han frågade väldigt försiktigt om Europeiska kommissionen har befogenheter och ansvar på det här området. Jag anser att den har ett större ansvar, i synnerhet när det gäller den fria rörligheten.
Jag tänker genast på utstationerade arbetstagare. Ett exempel är Berlin, där fackföreningarna har inrättat ett centrum för rådgivning till utstationerade arbetstagare. Den största gruppen arbetstagare som kontaktar centrumet kommer inte bara från Berlin utan från hela Tyskland, och består av sjuksköterskor som är anställda som hemsjukvårdare, ibland med katastrofala och mycket otrygga arbetsförhållanden. Det är ett sätt att kringgå minimireglerna i fråga om arbetsförhållanden. En del av dessa människor har till och med en skenstatus som egna företagare. Det är därför som vi har lagt fram det här ändringsförslaget. Större delen av de här människorna är arbetstagare från andra EU-medlemsstater och från tredjeländer. Det visar att kommissionen verkligen har ett ansvar för att vidta åtgärder och införa minimistandarder på det här området.
László Andor
Fru talman! Den här diskussionen visar vilken central roll ILO spelar i arbetslivet. Jag anser att vi måste fortsätta med vårt nära samarbete med ILO. Dess arbete på det här området, liksom förstås på andra, är högst relevant för EU.
Men diskussionen visade också att en stor del av vår arbetsmarknads- och socialpolitik är tillämplig på hushållsarbetare, även om de anses vara en särskild grupp.
Kunskapsutveckling, hälsa och säkerhet, anständiga löner och social trygghet, utveckling av anställningsavtalen - listan kan göras lång - allt detta måste omfattas för hushållsarbete, och EU måste verkligen ta ledningen också globalt.
Vi måste arbeta mycket nära medlemsstaterna, för det finns mycket man kan göra på medlemsstatsnivå och vi fortsätter med utbytet av bästa metoder på det här området.
Som jag nämnde i mitt inledande anförande håller vi på parlamentets begäran på att genomföra ett pilotprojekt som syftar till att omvandla otrygga arbeten till anständiga anställningar, och två inbjudningar att lämna förslag har redan gjorts. I den andra omgången, tidigare i år, efterlyste vi åtgärder för att förstärka de fattigaste arbetstagarnas rättigheter, och en studie kommer att genomföras för att öka förståelsen också för otrygga anställningar som företeelse.
När det gäller frågan om arbetsmiljölagstiftning och hur denna kan tillämpas på hushållsarbetare planerar inte kommissionen i det här läget att utvidga arbetsmiljödirektivets räckvidd, men nu har vi chansen att fundera på nya regler för hushållsarbetare som grupp. Det är viktigt att notera att medlemsstaterna givetvis kan införa strängare nationella regler. De kan till exempel låta de nationella reglerna omfatta hushållsarbetare och ha hårdare krav än minimikraven.
Talmannen
Som avslutning på den här debatten har jag mottagit ett förslag till resolution.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum torsdagen den 12 maj, kl. 12.00.
