Kérdések órája (a Tanácshoz intézett kérdések)
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0006/2010).
A következő kérdéseket nyújtották be a Bizottsághoz.
Tárgy: A közös belső energiapiac létrehozása
A spanyol-belga-magyar elnökségi hármas megállapodásában, illetve hosszú távú stratégiájában a politikai prioritások között szerepel a közös belső energiapiac létrehozása. E cél eléréséhez a Közösség leginkább elszigetelt régióit, így a balti térséget is hozzá kell kapcsolni az európai energiapiachoz. A balti-tengeri stratégia számos, az összekapcsolást célzó projektet tartalmaz a villamos energia és a gáz vonatkozásában. Ezek a projektek végrehajtásuk esetén lehetővé teszik a balti országok számára az egyetlen energiaszolgáltatótól való függőség megszüntetését. A fenti projektek államközi jellegére tekintettel a sikeres végrehajtás nemcsak a megfelelő pénzügyi eszközök rendelkezésre bocsátásától függ, hanem a projektben részt vevő tagállamok politikai akaratától és szándékaitól is. A belső energiapiac létrehozásával összefüggésben a Közösség elkötelezte magát az egységes fellépés mellett.
Vállal-e a soros elnökséget betöltő Spanyolország vezető szerepet, és rábírja-e a tagállamokat arra, hogy a Baltikumban végrehajtott energiaprojektek, például az AmberLitPol, a Swedlink stb. esetében, amelyek nemcsak regionális, hanem közösségi szinten is az energiaellátás biztonságának növekedését eredményeznék, egységesen lépjenek fel?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, a belső energiapiac és az energiaellátás biztonsága elválaszthatatlanul összekapcsolódik. Erre fokozatosan jöttünk rá az Európai Unióban, és azóta az energiabiztonság egy az Unió stratégiai prioritásai közül. Kritikus jelentőségű kérdéssé valójában alig több mint egy éve vált, az Oroszország és Ukrajna közötti gázválság idején.
Ekkor értettük meg, hogy a minden tekintetben működőképes, összekapcsolódó és hatékony piacként működő belső energiapiac Európa számára az energiaellátás biztonságának előfeltétele.
Az ellátás biztonsága tehát kulcsfontosságú stratégiai elem, amelyet a energiahatékonyság növelésével, az energiaszállítók, a források és értékesítési csatornák diverzifikálásával, az Unió energetikai érdekeinek harmadik országok tekintetében történő előmozdításával és végzetül egy valódi közös energiapiac létrehozásával kell biztosítani, amivel még mindig nem rendelkezünk. Ennek elérésében a Lisszaboni Szerződés is segítségünkre lesz, amelyben az elsődleges jog szintjén első alkalommal hivatkozunk egyértelműen az Unió ezzel kapcsolatos hatáskörére.
Az Uniónak ezért határozottabbnak kell lennie a harmadik országokkal fenntartott kapcsolataiban, és egységes álláspontot kell képviselnie ezekben a kapcsolatokban. A spanyol ipari, idegenforgalmi és kereskedelmi miniszter ezt teljesen egyértelművé tette, amikor 2010. január 27-én az Európai Parlament illetékes bizottságának benyújtotta a spanyol elnökség prioritásait.
Következésképpen az energiapolitika második stratégiai felülvizsgálata keretében az, amit az Európai Unió energetikai szigeteinek a belső piaccal való összekapcsolásának nevezhetünk, az Unió egyik kiemelt célkitűzésévé vált.
2009. júliusban, amikor a Bizottság bemutatta a baltikumi energiapiac összekapcsolásának cselekvési tervét, ami a balti térség energiapiaci integrációjának előmozdítását és energetikai infrastruktúrájának fejlesztését kitűző kezdeményezés, akkor azt az Európai Tanács az Unió energiabiztonságát fokozó jelentős hozzájárulásnak minősítette, és ezt szóról-szóra idéztem.
A balti energiapiaccal kapcsolatos kezdeményezést ma már besorolták az Unió szélesebb körű balti-tengeri stratégiája alá, ami a svéd elnökség fő prioritásainak egyike volt. A 2009. októberi Európai Tanács elfogadta a kezdeményezést, és üdvözölte az energetikai infrastruktúrák és a balti térségbeli összekapcsolások terén elért előrehaladást, és ezzel egyúttal a Bizottság jelentésében foglalt adatokat is jóváhagyta.
Zigmantas Balčytis.
(LT) Miniszter úr, még egyszer köszönöm, hogy megosztotta velünk gondolatait, és válaszolt a kérdésekre. Kérdésem egyik eleme ugyanakkor nem általában a harmadik országokra, hanem az Európai Unióra is vonatkozik, amennyiben az Európai Unió egyes tagállamai sem gazdasági, sem politikai szempontból nem érdekeltek abban, hogy ilyen vagy olyan formában hozzájáruljanak a közös projektekhez. Kérdésem tehát arra irányult, hogy vajon az elnöksége során Spanyolország vállalja-e azt a politikai szerepet, hogy az Európai Unió képviseletében megnyilatkozva biztosítsa ezeknek a jövőbeli projekteknek a végrehajtását?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, meggyőződésünk, hogy ez kétségkívül a közös energiapolitika részét képezi, és ahogy technikai megfontolásokból sem kívánunk energetikai szigeteket, ugyanúgy politikai szempontból sem.
Ön ezt nyilvánvalóan nem nevezhetné Európa-barát álláspontnak, és való igaz, hogy a gyakorlatban sem volt az. Mintha úgy emlékeznék, hogy az energiaellátás biztonság szavatolását célzó intézkedésekről szóló rendelet vitája során megállapodtunk az ügyhöz nyújtandó európai hozzájárulásról. Főképpen a tavaly a cseh elnökség alatt a gazdaságélénkítő program részeként elfogadott energetikai projektekre utalok. Összességében 425 millió EUR-t különítettek el a balti térség három összekapcsolási projektjének céljaira: a Skanled/Balti gázvezeték, az Estlink-2 villamossági összekapcsolás, ill. Svédország és a balti államok összekapcsolása.
A spanyol elnökség ezért a balti térségbeli infrastrukturális projektek támogatására fogja ösztönözni a tagállamokat, bár azután magukon a tagállamokon fog múlni az egyes projekteknek a nemzeti jogszabályokkal és a vonatkozó európai jogszabályokkal összhangban történő megvalósítása. Az érintett tagállamoknak ebben a kérdésben is egységesen kellene fellépniük.
Elnök
Mielőtt folytatnánk, szeretném, ha a teremben mindenki tisztában lenne azzal, hogy miniszter úr kész 19:20-ig maradni, ezért több kérdéssel tudunk majd foglalkozni, mint amire 19:00-ig lenne módunk.
Silvia-Adriana Ţicău.
(RO) Miniszter úr! Szeretném felhívni a figyelmét a megújuló energiaforrásoknak a nemzeti villamosenergia-rendszerbe történő integrálásának fontosságára abban a folyamatban, mely során kialakul az európai villamosenergia-rendszer a tagállamok nemzeti villamosenergia-hálózataiból.
A balti államok jó gyakorlati példaként szolgálnak a megújuló energiaforrások felhasználására és az épületek energiahatékonyságára. A belső energiapiac jobb összekapcsolásokat igényel a nemzeti villamosenergia-hálózatok között.
Szeretném megkérdezni, hogy van-e más tagállamokkal közös cselekvési tervük a megújuló energiaforrások felhasználására?
Franz Obermayr
(DE) A balti államok energiapiaci integrációs folyamatának ki kell terjednie a magánügyfelek piacának korlátlan deregulációjára és a közös energiatőzsdére. A balti államokat igen keményen sújtja a gazdasági válság.
Emiatt szeretném tudni, hogy miként lehet reálisan eljutni az energiapiac teljes deregulációjához ebben a nagyon törékeny gazdasági helyzetben? Konkrétan az árak ingadozására gondolok. Mi a terv a balti államok infrastruktúrájának vonatkozásában, és mi várható az energiaszállítási útvonalak és az energiaforrások diverzifikálását illetően?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, egyetértünk a megújuló energiaforrásokról és az európai villamosenergia-hálózatba való integrálásukról kifejtett elképzelésekkel. Meggyőződésünk az is, hogy ez az Európai Unió klímaváltozással kapcsolatos stratégiájának egyik fő célkitűzése, ami mellett a koppenhágai csúcstalálkozón is síkraszálltunk. Reméljük, hogy a megújuló energiák 2020-ra a teljes európai energiafelhasználás 20%-át fogják kitenni, és szeretnénk, ha ez a megközelítés bekerülne az energiákra vonatkozóan a 2010-2014 közötti időszakra szóló második cselekvési tervbe, amelyről azt reméljük, hogy még a spanyol elnökség alatt sikerül elfogadni.
A cselekvési tervnek ez a célkitűzése ezért hangsúlyozottan szerepel a spanyol elnökség napirendjén, és azt természetesen a trió belga és magyar tagja is magáénak vallja, mivel az stratégiai célkitűzés.
Azzal kapcsolatban, amit Obermayr úr mondott, meggyőződésünk az is, hogy kétségkívül a források diverzifikálása a másik stratégiai célkitűzés, amint azt korábban is említettem.
Az Európai Unió és intézményei rendkívül kezdeményezőkészek, teljes politikai támogatásban részesítik az olyan projekteket, mint a Nabucco, az Északi Áramlat és a Déli Áramlat. Ezeknek a projekteknek kivétel nélkül teljesen világos a célja: diverzifikálni kell az energiákat, diverzifikálni kell az energiaszállítókat, és diverzifikálni kell a különböző csatornákat is, amelyeken keresztül az energiát elosztják. Mindezek természetesen részei annak a stratégiánknak, amelynek az a célja, hogy Európa valóban közös energiapiaccá alakuljon át, amely még nem jött létre. Az említett piac létrehozásához és az ennek alapjául szolgáló energiabiztonságnak az eléréséhez valamennyiükre szükség van.
Tárgy: Fejlesztési megközelítések, célkitűzések és fellépések az EU 2020-as fenntartható fejlődési stratégiájában
A gazdasági válság, az éghajlatváltozás és a demográfiai változások drámai hatással vannak az európai polgárok életére. Az egészségügy, az oktatás, a mezőgazdaság, a közlekedés és az energetikai infrastruktúra fejlesztésének, valamint a kutatásba és fejlesztésbe, illetve a közszolgáltatások modernizálásába történő befektetéseknek mind a tagállamokban, mind az EU-ban elsőbbséget kell élvezniük. Közös kötelességünk az európai polgárok alapvető jogainak és szabadságainak garantálása, ide értve a munkavállalók szabad mozgását. Az európai szociális modell biztosítja a munkahelyüket elvesztő munkavállalók, az idősek, a fiatalok, valamint a migráns munkavállalók szükséges támogatását. Az EU 2020-as fenntartható fejlődési stratégiáját 2010 februárjában ismertetik az Európai Tanács nem hivatalos ülésén.
Ismertetné-e a Tanács spanyol elnöksége a stratégia keretében követendő fő fejlesztési megközelítéseket, célkitűzéseket és fellépéseket, és hogy annak sikeres végrehajtásához a becslések szerint milyen forrásokra lesz szükség?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, semmi kétség, hogy a 2020-ig szóló stratégia valószínűleg a közeli jövő legambiciózusabb és legfontosabb célkitűzése, amely a holnap Brüsszelben megnyíló, a spanyol elnökség alatt a lehető legmagasabb politikai szinten tartandó informális Európai Tanács vitáinak kereszttüzébe kerül.
A cél a lisszaboni stratégiát felváltó, a növekedést és a minőségi foglalkoztatást elősegítő program előterjesztése és elfogadása, amely egyrészt a jövendő európai gazdaság versenyképességéhez és termelékenységéhez szükséges olyan elengedhetetlen szempontokra összpontosít, mint a befektetés az információs technológiákba, az információs társadalom létrehozása Európában és a szociális szempontok hangsúlyozása, ami azt jelenti, hogy a foglalkoztatásnak a szakosodáson és a képzésen kell alapulnia; másrészt viszont természetesen olyan zöld, alacsony szénfelhasználású gazdaságért dolgozunk, amelyet az eddig megvitatott anyagok említenek.
Egy másik alapvető elem - amely egyértelműen sarkítani fogja a holnapi brüsszeli vitákat - az irányítás kérdése. Az informális Európai Tanács ülésén az Európai Tanács elnöke fogja beterjeszteni az irányítással kapcsolatos vitaindító javaslatot, más szavakkal az Európán belüli gazdasági unió - és nem csupán pénzügyi unió - felé történő haladásról és annak megkerülhetetlenné tételéről - amint ezt a Lisszaboni Szerződés is tartalmazza -, hogy gazdaságpolitikáink, foglalkoztatási politikáink és szociális politikáink az Európai Unióban fussanak össze.
A fenntartható fejlődést szolgáló stratégia ezen eleme és a minőségi foglalkoztatás megteremtése ennélfogva a spanyol elnökség és egész Európa központi célkitűzése. Ennek bizonyítékát láthatjuk abban a tényben, hogy már meg is kezdtük - méghozzá a legmagasabb szinten, a holnap Brüsszelben tartandó informális Európai Tanácson - a kérdés megtárgyalását.
Silvia-Adriana Ţicău.
(RO) Az érdekeltektől most már mi is megkaptuk az észrevételeket. A Bizottság honlapján befejeződött az Európa 2020 stratégiáról indított nyilvános konzultáció. Az Európai Unióban azonban jelenleg 10%-os munkanélküliség van, ami Spanyolországban és Litvániában a 20%-ot is elérte. Emiatt szeretném, ha elmondaná nekünk, milyen intézkedéseket teszünk az Európai Unió polgárai javára a munkahelyek megtartása és új munkahelyek teremtése, valamint a polgárok életminőségének javítása érdekében.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Úgy gondolom, hogy a 2020-ig szóló uniós stratégia centrumában éppen az ön által említett dolgoknak kell állniuk, Ticău asszony, még pontosabban fogalmazva: nem szabad, hogy az Európai Unióban a munkahelyek olyan bizonytalanok és instabilak legyenek, mint az utóbbi időben. Említette Spanyolországot, ahol az ingatlanágazat valóban súlyos veszteségeket szenvedett.
Ezért egy olyan termelési modell irányába kell elindulnunk, amely önmagában is szilárdabb, megbízhatóbb, stabilabb, szakosodáson alapuló munkahelyeket eredményez.
Tehát ezen alapelvek mentén kell intézkedéseket hoznunk, olyan intézkedéseket, amelyek előmozdítják a szakosodást és a továbbképzést, és így a tudásalapú társadalom és az információs technológia szakosodott munkahelyeit kínálják a munkavállalóknak, melyeken a jövőbeli foglalkoztatás termelési és fejlesztési modelljének alapulnia kell.
Úgy gondoljuk, hogy minden országnak ezt az elképzelést kell megvalósítania, azonban ezt össze kell hangolnunk az európai országok között. Ezenkívül az Európai Uniónak támogatást kell nyújtania ezen a téren, például a speciális strukturális alapok felhasználásával nyújtható ösztönzések révén, úgymint az Európai Szociális Alap révén, ezekkel ösztönözve azokat az országokat, melyek a minőségi foglalkoztatás megteremtése érdekében valóban befektetnek ebbe a termelési modellbe.
Véleményem szerint ez az az irányelv, melynek stratégiánk centrumában, abszolút középpontjában kell állnia, mely stratégiát az elkövetkező néhány hónap során meg is kell valósítanunk, még a júniusi Európai Tanács előtt, a nem megfelelő lisszaboni stratégia lecserélése érdekében.
Tárgy: Vallásszabadság Kínában
Milyen lépéseket tervez a Tanács annak érdekében, hogy Kínában javítson a vallási közösségek, különösen a keresztény egyházak helyzetén, és a vallásszabadsághoz való jog megvalósításán?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Elnök asszony, Posselt úr! Önök természetesen tudják, hogy az emberi jogok kínai helyzetének tekintetében kapcsolataink legfontosabb eszköze a több mint 15 évvel ezelőtt útjára indított kétévenkénti emberi jogi párbeszéd. Emiatt ez egy olyan strukturált párbeszéd, amely lehetőséget ad számunkra, hogy kicserélhessük nézeteinket a valamennyiünk érdeklődésére számot tartó kérdésekben.
Tavaly novemberben a Tanács következtetéseket fogadott el a vallásszabadságról, ami újólag lehetővé tette számunkra, hogy még egyszer félreérthetetlen formában fejtsük ki az Európai Unió ezzel a kérdéssel kapcsolatos álláspontját. A nemzetközi emberi jogi okmányokban rögzített vallásszabadság tiszteletben tartása is szerepel az Európai Unió és a harmadik országok közötti megállapodások emberi jogi záradékában.
Az elmúlt öt év során az Európai Unió a harmadik országokkal folytatott konzultációi során az emberi jogi párbeszéd keretében rendszeresen felvetette a vallás- és világnézeti szabadság kérdését. Számos nyilatkozatot tett ezzel összefüggésben, és tárgyalásokat kezdeményezett azokkal kapcsolatban, akiket nézeteik miatt értek fenyegetések. Az Európai Unió világviszonylatban is rendkívül aktív szerepet vállalt a vallásszabadságnak az olyan nemzetközi fórumokon történő előmozdításában, mint az ENSZ Közgyűlése és az Emberi Jogi Tanács.
Kínát illetően a Tanács 2001-ben számos referenciakritériumot határozott meg az emberi jogi párbeszédhez. Biztosíthatom Posselt urat, hogy a vallásszabadság is részét képezi ezeknek a kritériumoknak. Nemrégiben több alkalommal is megvitattuk ezt a kérdést kínai partnereinkkel, akikkel az illetékes hatóságokkal tartott pekingi megbeszéléseinken találkoztunk, és a vallási ügyek felelősei ennek a párbeszédnek a szándékával tettek látogatásokat Európában, hogy gyarapítsák a tagállamok gyakorlatával kapcsolatos ismereteiket.
Bernd Posselt
(DE) Garrido úr, nagyon köszönöm részletekben bővelkedő válaszát! Három rövid kiegészítő kérdésem van. Az első: legközelebb mikor lesz alkalom arra, hogy megvitassák ezeket a kérdéseket Kínával? A második: hajlandók-e megfelelő nyomást gyakorolni az eddig letartóztatott papok, apácák és püspökök listájának összeállítása érdekében?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Már említettem, hogy folyik egy strukturált párbeszéd, így erről a kérdésről rendszeres megbeszélésekre kerül sor Kínával.
A Tanács tisztában van azzal, hogy Kínában a vallásukat gyakorlók egy bizonyos részét egy ideje fenyegetések érik, vagy olyan eljárásoknak vetik alá őket, amelyek egyenértékűek az üldözéssel. Ez történik a Falun Gongot követő egyes tibeti buddhisták esetében, de keresztény papokkal és hívőkkel, ill. az egyes ügyekben őket védelmező ügyvédekkel is megesett. A Tanács kivizsgálta ezeket az eseteket, és felhívta rájuk a kínai hatóságok figyelmét.
Valamennyi esetben úgy nyilatkoztunk, hogy a vallás békés gyakorlása a jogok közé tartozik, és azt sohasem szabad az állam ellen irányuló fenyegetésnek tekinteni.
Tisztelt képviselőtársaim! Természetesen megerősítem, hogy a vallásszabadság kínai alkalmazását illetően és az emberi jogi párbeszéd értékelési eljárásában minden lehetőséget megvizsgálunk, amellyel a lehető legtöbbet tudjuk kihozni abból a képességünkből, hogy ezen a téren pozitív változásokat érjünk el.
Jim Higgins
Megköszönöm a Tanács válaszát! Sok minden történt, és még nagyon sok mindent kell tenni. Nos, a Kínai Népköztársaság Alkotmányának 36. cikke pontosan rögzíti a vallásgyakorlás jelentését, rendkívül körültekintő megfogalmazásban. A 'vallásos hitet' garantálják, de mi van a vallás gyakorlásával? Mi tekinthető 'megszokott vallási tevékenységnek'? Ami pedig az 'idegen uralmat', illeti, a külföldi prédikátorok beutazását már az 'idegen uralom' megjelenésének tekintik. A vallások pedig, amelyekre gyanakvással tekintenek, a buddhizmus, a katolicizmus, a deizmus, az iszlám és a protestáns kereszténység.
Sok minden történt tehát, de rettenetesen sok mindent kell még tennünk - a továbbiakban is ilyen színvonalú munkát kell végezni.
Franz Obermayr
(DE) Köszönöm Garrido úr pontos válaszait! Én azonban szeretnék még ennél is részletesebb információkat kérni Öntől. A Kínával megkötött hatályos kétoldalú megállapodás tartalmaz-e olyan pontokat, amelyek különleges védelmet biztosítanak a keresztény egyházaknak, vagy tervezi-e a Tanács ilyen pontok beépítését?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Tisztelt képviselőtársaim! Való igaz, hogy még mindig számos tennivalónk akad, azonban továbbra is bizalommal vagyunk a párbeszéd, illetve a párbeszéd hatásai és eredményei iránt. Amint azt nemrégiben Ashton bárónétől is hallhattuk az Európai Parlamentben, az emberi jogi párbeszédnek kétségkívül vannak eredményei, és természetesen ez a párbeszéd több helyen is folyhat. Folytathatjuk bizonyos személyekkel, például Liu Xiaobóval, az ismert emberi jogi aktivistával, vagy akár más szinteken is, politikai szinten zajló politikai párbeszéd keretében. Bármiről is van szó, a párbeszéd során határozottságot fogunk tanúsítani, hogy az összes emberi jogot védelmezhessük, mindegyiket és mindenkiét. Nem támogathatjuk az egyiket jobban, a másikat kevésbé, mivel az emberi jogok oszthatatlanok és mindent meg fogunk tenni annak érdekében, hogy Kínában megerősítsük és javítsuk az emberi jogok helyzetét.
A párbeszéd természetesen alapvető fontosságú, mint ahogy az is, hogy lássuk, miként mennek végbe a változások a térségben, és biztosak vagyunk abban, hogy a kínai hatóságok, tárgyalópartnereink tisztában vannak a párbeszéd fontosságával.
Tárgy: A CIA titkos börtönei és repülőjáratai
A sajtó nemrégiben hírül adta, hogy Litvániában egy volt lovasiskolában titkos börtön működött, amelyet a CIA 2004-től kezdve használt, és ahol több "terroristagyanús” személyt kínoztak.
Egy olasz bíróság több mint 20 amerikai ügynököt és két olasz tisztviselőt ítélt el, amiért Milánóban elrabolták Abu Omart, akit később Egyiptomban megkínoztak. További perek vannak folyamatban Lengyelországban és Nagy-Britanniában is.
Bizonyítékok vannak arra (ideértve egy titkos NATO-megállapodást), hogy más országokban, köztük Portugáliában is tudott a kormány arról, hogy légterüket és repülőtereiket az Egyesült Államok által létrehozott letartóztatási, emberrablási és kínzási hálózat fenntartására használták.
Mi a Tanács véleménye az újabb hírekről és bírósági eljárásokról, és milyen magyarázata van rájuk?
Milyen intézkedéseket javasol a Tanács annak biztosítása érdekében, hogy hasonló esetek ne fordulhassanak elő a jövőben?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Először is szeretném megerősíteni, hogy az Európai Unió támogatja az Egyesült Nemzeteknek a terrorizmus elleni világméretű stratégiáját, amely elismeri, hogy a fejlődés, a béke, a biztonság és az emberi jogok kölcsönkapcsolatban álló és egymást erősítő tényezők.
Az Egyesült Államok ún. titkos fogvatartási és szállítási programja és az európai országok felhasználása a CIA által a foglyok illegális szállítására és fogvatartására Parlamentünk számos tagjában keltett tagadhatatlan aggodalmakat. Erről szólt mostanában, alig néhány nappal ezelőtt az egyik vitánk is, és amint azt az Elnökségtől is hallhattuk, a Tanács egyértelműen osztja azt a parlamenti nézetet, hogy nem gondolkodhatunk erről kétféleképpen, és hogy ezeknek a titkos fogvatartási központoknak a léte nem fér össze a nemzetközi joggal. Ezt az álláspontunkat továbbra is fenntartjuk.
Ezért is éreztük teljesen helyénvalónak Obama elnök szándékát a bizonyos fogvatartásokkal és a börtönök - így a guantanámói - fenntartásával kapcsolatos amerikai politika megváltoztatására. Emellett meggyőződésünk, hogy a változás valódi, és fordulat történt az amerikai politikában. Mindig éltünk az alkalommal, hogy ezekkel a kérdésekkel kifejezzük az Egyesült Államoknak az Európai Unió nézőpontjából felmerülő aggodalmainkat.
Örülnünk kell annak, hogy ez a változás bekövetkezett, és annak is, hogy ez a közös nyilatkozat tavaly június 15-én hivatalos rangra emelkedett az Európai Unió és az Egyesült Államok között. Meggyőződésünk tehát, hogy továbbra is ezt a politikát fogjuk követni, és mindig teljesen egyértelműen fogunk viselkedni, amennyiben tudomásunk és vitathatatlan bizonyítékaink lesznek az ilyen esetek létezéséről.
Bizonyos esetekben nem rendelkeztünk bizonyítékokkal, noha közbeszéd tárgyai voltak, vagy a médiumok konkrétan is felemlegették őket, ugyanakkor néhány alkalommal nem rendelkeztünk bizonyítható és alapos ismeretekkel ezeknek az eseteknek a létéről.
Vitathatatlan ugyanakkor, hogy az Európai Unió álláspontja mindig egyértelmű volt ebben a kérdésben, és mindig ellenezte a fogvatartási központokat, függetlenül attól, hogy a közismert Guantanamóról vagy vélelmezett titkos központokról volt-e szó, és az Európai Unió mindig teljesen nyitott volt annak feltárására, hogy utóbbiak valóban léteznek-e.
Ilda Figueiredo
(PT) Elnök asszony, miniszter úr! Köszönöm a válaszaikat! Még az említett júliusi nyilatkozat után is voltak újonnan felfedezett esetek. Ismeretes, hogy tavaly novemberben egy olasz bíróság egyedül 23 amerikai ügynököt és két olasz hivatalnokot helyezett vád alá Abu Omar milánói elrablása miatt, és a vád alá helyezett egyik CIA-ügynök elismerte a sajtóban a törvények megsértését és azt, hogy a döntéseket Washingtonban hozták meg. Az Obama-kormány csak annyit mondott, hogy csalódást keltett benne az olasz bíróság döntése.
A CIA légijárataival kapcsolatos más ügyek is napirenden vannak, például Lengyelországban és az Egyesült Királyságban. A litván parlament megerősítette, hogy Litvániában is volt titkos börtön, és a CIA számos légijárata fedés alatt végezte tevékenységét emberek illegális bebörtönzésének céljával. A kérdés tehát az, elítéljük-e az ezekben az esetekben kimutatható emberijogi jogsértéséket?
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Védelmezői vagyunk az emberi jogoknak, és meggyőződésem, hogy ezt egyértelműen és bátran ki is mondhatjuk, és emiatt nekünk nemcsak jogunk, hanem egyben kötelességünk is elítélni az emberi jogok megsértésének eseteit, bárhol is kerüljön sor rájuk. Az is igaz, hogy az Európai Uniónak tiszteletben kell tartania a tagállamok illetékességét, és ezért a specifikus területeken a tagállamoknak kell lefolytatniuk a vizsgálatokat, azt az Európai Unió nem teheti meg. A Lisszaboni Szerződés például teljesen egyértelművé teszi, hogy a tagállamokban a titkosszolgálatok felügyelete az adott tagállam illetékességébe tartozik.
A kérdésben felvetettekhez kapcsolódóan ide tartozik, hogy egyáltalán nincs tudomásunk egy állítólagos titkos NATO-megállapodásról. Mindenestre a megállapodás esetleges létezése - amiről egyébként semmiféle tudomásunk nincs - semmiképpen sem gátolná meg a tagállamokat abban, hogy kötelezettségeiknek a nemzetközi és a humanitárius joggal összhangban tegyenek eleget. Ugyanakkor, kedves Figueiredo asszony, egyértelműen meg vagyunk győződve arról, hogy az Európai Unió egyike a világ azon területeinek, ahol tiszteletben tartják az emberi jogokat, és az Európai Uniónak - miközben tiszteletben tartja az egyes államok kormányzatainak működését - kötelessége, illetve nyilvánvalóan mindig is kötelessége lesz, hogy elítélje az emberi jogok megsértését, mivel nem csupán az egyes illetékes tagállamoknak, hanem az emberiségnek tartozunk ezzel a felelősséggel. Továbbra is ennek szellemében fogunk cselekedni és fejlődni. Sőt, most már egy ennél is fontosabb új hivatkozási pontunk is van: az európai polgárok Alapjogi Chartája.
Justas Vincas Paleckis.
(LT) Miniszter úr, a kérdésben felmerült a média, illetve több médiaforrás is, hiszen éppen a médiumok hívták fel híreikkel a figyelmet a Litvániában és máshol létesített titkos börtönökre. Általánosságban miként értékeli a média szerepét ezekben az ügyekben, és van-e lehetőség a közvélemény mozgósítására annak érdekében, hogy ilyen események ne ismétlődhessenek meg?
Bogusław Sonik
(PL) Elnök asszony, szeretném ünnepélyesen megköszönni López Garrido úrnak mindazt, amit elmondott, noha semmi újat nem mondott. Három évvel ezelőtt nevezték ki a Guantanámóval foglalkozó parlamenti különbizottságot. Az Európai Tanács is eljárt az ügyben, és most újra foglalkozik vele. Tényleg vannak ennél fontosabb ügyek is, és az is igaz, amit López Garrido úr mondott, vagyis hogy a tagállamok kötelessége az emberi jogok felügyelete. López Garrido úr, még valamire szeretném felhívni a figyelmét: Kínáról beszélve Ön azt mondta, hogy különböző emberi jogok vannak, és mindegyiket védelmeznünk kell. Diktatúrák esetén maga a szabadság az alapvető szabadságjog, ezért a szabadsághoz való jog mellett kell kiállnunk.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Egyetértek az utolsó felszólalók által mondottakkal. Meggyőződésem, hogy az emberi jogok védelme az a leglényegesebb cél, amelyet bármely demokratikus államnak és minden demokratikus szervezetnek, így az Európai Uniónak is követnie kell.
Természetesen az Európai Parlament rendelkezik az emberi jogok védelmének kultúrájával, amire nagyon büszkék vagyunk, mint ahogy ebben az értelemben az európai integrációra is, hiszen Európa építménye az emberi jogokon alapul. Európának és annak, ami a különböző nyelveket beszélő és eltérő tradíciókat ápoló európaiakat egyesíti, pontosan az a fő jellegzetessége, hogy közösek vagyunk az emberi jogok védelmezésében.
Ebben a tekintetben valóban azt gondolom, hogy a sajtó szerepe egyértelműen életbevágóan fontos. A sajtó a demokrácia meghatározó és központi vonása, és vitathatatlanul szükséges és elengedhetetlen eszköze az emberi jogok védelmének és a bekövetkező emberi jogi jogsértések elítélésének.
Ha a bekövetkezett jogsértések csak személyes szinten ismertek, egyszerűen nincs módunk a velük szembeni fellépésre.
A sajtó ezért alapvetően fontos szerepet játszik, és abban is biztos vagyok, hogy a vérbeli és leghitelesebb újságírói kultúrának rendkívül érzékenynek kell lennie az emberi jogok és valamennyi szabadságjog védelme iránt. Ez az, ami ténylegesen biztosítja az élet élhetőségét, és ez adja meg az emberek együttélésének végső értelmét.
Az emberi jogok megsértőinek felelősségre vonása és az áldozatok védelme vitathatatlanul az európai integráció, az Európai Unió egyik tengelye, és nagyon büszke vagyok, hogy olyan területhez tartozom, ahol ápolják ezeket az értékeket, és ahol a jogi, nemzetek fölötti, és bírósági függetlenséget biztosító jogintézményeket, mint pl. a Strasbourg városában székelő Emberi Jogok Európai Bíróságát, létrehozták. Nagyon büszke vagyok, hogy Európa pontosan őrzi ezeket a célokat és igazságokat hagyományaiban, kultúrájában és történelmében.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
Ezzel a kérdések órája véget ért.
(Az ülést 19.25-kor felfüggesztik és 21.00-kor folytatják.)
