Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0211/2010).
A következő kérdéseket intézték a Bizottsághoz:
Első rész

Tárgy: Közlemény az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó célkitűzés megemeléséről
Néhány nappal ezelőtt a Bizottság a sajtó rendelkezésére bocsátott egy, a Parlamenthez, a Tanácshoz, a Gazdasági és Szociális Bizottsághoz, valamint a Régiók Bizottságához címzett közleményt, melyben felvetette annak lehetőségét, hogy az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentésére vonatkozó, az éghajlat-változási és energiaügyi csomag keretében 2020-ig elérendő célkitűzést 20%-ról 30%-ra emeli.
E javaslattal kapcsolatban néhány megjegyzést kell tenni. Először is, a kibocsátáscsökkentéssel járó költségek mérséklése könnyebbséget jelentene a tagállamok számára, hiszen jelenleg költségvetéseik egyensúlyban tartásával küzdenek. Másodszor, az üvegházhatású gázok kibocsátásának szintje a gazdasági visszaesés következtében jelentős mértékben csökkent, ugyanakkor a válságból való kilábalást követően, amint a termelés fellendül, újra emelkedés várható. Ennek eredményeképpen a kibocsátáscsökkentés költségei ismét megemelkednek. Harmadszor, vitatható, hogy a jelenlegi-e a legmegfelelőbb pillanat a célkitűzések megemelésére, hiszen az a kibocsátáscsökkentés költségeinek ismételt megemelkedését váltaná ki, ami - a recesszióból történő kilábalást éppen csak megkezdve - érthető ellenkezést váltana ki az üzleti világban.
Hogyan reagál a Bizottság a fenti megjegyzésekre?
Connie Hedegaard
a Bizottság tagja. - Ígérem, hogy nagyon röviden válaszolok, ugyanis az a dokumentum, amelyre a tisztelt képviselő úr utal, nem a Bizottság által elfogadott dokumentum, közreadását pedig nem engedélyezték, viszont később, még e hónap során a Bizottságnak szándékában áll elfogadni a Tanácshoz és a Parlamenthez intézett közleményt, amely azt értékeli, hogy milyen előnyökkel és költségekkel jár, ha a Bizottság az üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén 30%-ra növeli a célkitűzést.
Ez a közlemény valójában a Környezetvédelmi Tanács ez év március 15-i következtetéseiben megfogalmazott kérésre készült. Tehát mondanom sem kell, hogy nagyon rövid idő állt rendelkezésünkre, de úgy véljük ez egy nagyon fontos vita; később pedig még természetesen számos részletet meg kell vizsgálnunk közelebbről. A közlemény ezenfelül a kibocsátáskereskedelmi irányelvben előírtak szerint bemutatja az energiaintenzív iparágak helyzetének elemzését, amelyeket - miként azt a koppenhágai eredmények fényében megállapították - a kibocsátásáthelyezés veszélye fenyeget.
Engedjék meg azonban, hogy egy dolgot világosan kifejezzek. A Bizottságnak nincs szándékában olyan döntést hozni, hogy a közlemény benyújtása után azonnal át kell térnünk a 30%-ra. Ez csupán egy lépés annak biztosítására, hogy amikor vitákat folytatunk ezekről a csökkentési célkitűzésekről, akkor legyen egy igen jó tájékozottsági alapunk, amelyről kiindulva ez a vita előrehaladhat. Tehát a cél az, hogy bemutassa nekünk az elemzést, a költségeket, a számadatokat és a számításokat, hogy ezáltal jól tájékozottan vitathassuk meg a kérdést. Nagyon remélem, hogy ebben a vitában a Parlament is részt fog venni.
Zbigniew Ziobro
szerző. - (PL) A dokumentumban az áll, hogy Közép- és Kelet-Európában az üvegházhatású gázok csökkentésének fokozása alapvető fontosságú lesz az új célkitűzés elérésében. Igaz, hogy a Bizottság valóban figyelembe veszi, hogy ezek az intézkedések jelentős pénzügyi költségeket vonnak maguk után, ezt a pénzt azonban az ezeknek az országoknak szánt strukturális alapokból szándékozik előteremteni. Más szóval az egyéb célokra, különösen az Európai Unió tagállamainak fejlődése és az életszínvonal terén mutatkozó különbségek csökkentésére elkülönített eszközök átirányításától függene a dolog, és például a közép- és kelet-európai országok közúti infrastruktúrája fejlesztésének rovására történne.
Connie Hedegaard
a Bizottság tagja. - Remélem, hogy a tisztelt képviselő úr megérti, hogy nem fogok részletesen beszélni egy olyan tervezetről a sok közül, amelyet kiszivárogtattak. Nem lenne helyénvaló, ha így tennék.
Az európai parlamenti meghallgatásom során elmondtam, hogy amikor különböző célokra európai uniós pénzt költünk, biztosítanunk kell, hogy a különböző projektek - például említésre került az infrastruktúra - klímamegfelelőségét is megvizsgáljuk. Nem gondolom azonban, hogy ebben a szakaszban bárki is választ tudna adni arra, hogy pontosan hogyan hajtanánk végre, amennyiben 2020-ra 30%-os csökkentést kellene elérnünk. Ehelyett arra törekszünk, hogy bemutassunk egy elemzést, és arra kérjük többek között a parlamenti képviselőket és a Tanácsot, hogy vegyenek részt a vitában.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ma szavaztunk az épületek energiateljesítményéről szóló irányelv módosításáról szóló jelentésről. Ez csupán a kezdete egy olyan új folyamatnak, amelyben valóban jelentősen visszaszoríthatjuk a kibocsátást és az épületek energiafelhasználását. Amint képviselőtársam is elmondta, ehhez még pénzeszközökre van szükségünk. Reményeim szerint támogatják az Európai Regionális Fejlesztési Alapból a lakásépítés energiahatékonyságának fejlesztésére, illetve 2014-től az energiahatékonyság ipari szektorban való javítása céljából egy alap létrehozására kiutalt összegek arányának jelentős növelését.
Chris Davies
Biztos asszony, vajon nem tükrözi-e az eredeti kérdés az előttünk álló probléma méretét, miközben ezzel a kérdéssel foglalkozunk? Számos itteni képviselő, és a Tanácsban képviselt számos kormány nem fogadja el azt, hogy az éghajlatváltozás megelőzéséhez sürgős cselekvésre van szükség. Könnyű nekik a gazdaság virágzása idején álszent határozatok mellett kardoskodni, most azonban, amikor más a helyzet, már nem hajlandók támogatni a gyakorlati lépéseket. Vajon nem kellene-e az éghajlatváltozás tagadásának problémájával foglalkoznia, amennyiben tettekre szeretne buzdítani bennünket?
Connie Hedegaard
a Bizottság tagja. - Először is szeretném tanulmányozni azt, amiben ma megegyeztek az épületek energiahatékonyságának kérdésében. Számos előremutató törekvés látható ezen a területen.
Van továbbá néhány használható lehetséges pénzügyi modell arra, hogy az épületek fenntartóinak érdekében álljon azok energiahatékonyabbá tétele. Sokféleképpen lehet ez megvalósítani - és nem feltétlenül kellenek hozzá pénzeszközök -, én pedig szívesen megvizsgálnám ezeket.
Teljesen egyetértek a kérdezővel, hogy az egyik olyan terület, ahol Európában nagyon is sokat tehetünk, az épületek energiahatékonyságának területe lehetne. Óriási lehetőségek rejlenek ebben, és ostobaság a rengeteg energia felhasználása, amellyel valójában senki sem nyer, mivel nem használjuk elég hatékonyan.
Chris Daviesnek az éghajlatváltozás tagadóira vonatkozóan azt válaszolom, hogy ahányszor csak szembekerülök ezzel a problémával, mindannyiszor megpróbálok foglalkozni vele. A viták ellenére - különösen az Egyesült Királyságban folyik óriási vita erről Kelet-Angliával, és jóllehet az IPCC-nek jobban oda kellene figyelnie, hogy a felmerült hibákat kijavítsák - ez idáig nem találtam semmilyen olyan tényt, amely valóban megcáfolná a legfőbb tudományos megállapítást, miszerint a problémával foglalkoznunk kell, és azt komolyan kell vennünk.
Véleményem szerint sok más ok is van - és ezzel az éghajlatváltozást szkeptikusan szemlélők is egyetérthetnek -, amiért igen fontos, hogy tegyünk valamit az energiahatékonyság és az energiatechnológiák érdekében. Ha Európa nem ambiciózus ebben a kérdésben, attól tartok, versenytársaink át fogják venni az uralmat az évszázad bővülő piacai felett. A kibocsátásáthelyezés esetében nem áll fenn a veszély, hogy amennyiben lépéseket teszünk, az munkahelyek elvesztéséhez vezet. Nagyon is tartok attól, hogy ha a következő pár évben túl sokat tétovázunk, fennáll a veszélye, hogy igen sok területen fogunk munkahelyeket veszíteni. Nagy örömmel látom, hogy az új brit kormány is nagyon ambiciózusnak tűnik az éghajlatváltozás területén. Ezt mindnyájunkra nézve döntő fontosságúnak tartom.
Tárgy: A Bizottság intézkedései a szerzői jogok területén
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 118. cikke megállapítja az Unió szellemi tulajdonjogok szabályozására vonatkozó hatáskörét: "A belső piac létrehozása, illetve működése keretében az Európai Parlament és a Tanács rendes jogalkotási eljárás keretében intézkedéseket fogad el a szellemi tulajdonjogok Unión belüli egységes oltalmát biztosító európai oltalmi jogcímek létrehozására, valamint egy uniós szintű központi engedélyezési, koordinációs és ellenőrzési rendszer megteremtésére.”
A szerzői jogok területére vonatkozó, az Európai Unió egészére kiterjedő egységes jogi keret hiánya jelentősen akadályozza a belső piac fejlődését a szerzői jogi védelem alatt álló termékek tekintetében.
Kifejtené-e a Bizottság, hogy az EUMSz. 118. cikke értelmében milyen kezdeményezéseket szándékozik tenni a szerzői jogok területén?
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Először is szeretném megköszönni Geringer de Oedenberg asszonynak, hogy feltette ezt a kérdést. Éppen ez áll a szerzői jogról és az internetről szóló jelenlegi viták középpontjában.
Sajnos a szerzői jogot túl gyakran állítják be az egységes digitális piac létrehozásának akadályaként. Véleményem szerint ez méltánytalan. A szerzői jog lehetővé teszi az alkotó számára, hogy eladja alkotását, és garantálja, hogy a beruházásából származó nyereségét megkapja. Sőt ez nem kizárólag a Geringer de Oedenberg asszony által jól ismert kulturális alkotások világában érvényes. Érvényes az ipar, az alkotás, az ipari innováció területén is; a beruházásból származó nyereségnek köszönhetően lesz képes az alkotó további művek, új tartalmak megalkotására. Ez a szerzői jog alapját képező gazdasági modell már évszázadok óta fennáll, a jogok kezelése azonban a technológiákkal, a rádióval, a televízióval, a kábellel, a műholddal, és jelenleg az internettel együtt természetesen tovább fejlődött. Az új technológiák mindannyiszor lehetővé tették számunkra, hogy új gazdasági modellre váltsunk, amelynek eredményeként változások történtek a szerzői jog használata és üzleti alapokra helyezése terén.
Elnök úr, hölgyeim és uraim, ahelyett, hogy bizonyos radikális szerzői jogi módosításokat javasolnék, szeretném megvédeni az alkotást, miközben olyan új jogi keretet keresek, amely új gazdasági modellek megjelenését teszi lehetővé. Ezt akkor jelentettem be, amikor január 13-án megjelentem önök előtt, és pontosan ez az elv fogja irányítani lépésemet. Továbbá ez az a szerep, amelyet önökkel együtt az európai jogalkotó számára elképzelek. A Bizottság által kollégám és barátom, Kroes asszony fokozott unszolásának eredményeként május 19-én elfogadott digitális menetrend tartalmazza szerzői jogra és az internetre kiterjedő útitervemet.
Ezenfelül idén még három kezdeményezést fogok elindítani ezen irányvonalak mentén. Az első a szerzői jog közös kezeléséről szóló keretirányelvre irányuló javaslat. Ennek a lényege, hogy először is lehetővé tegyük a közös jogkezelő szervezetek számára, hogy jobban szervezhessék a munkájukat, hogy új internetes szolgáltatásokat kínálhassanak, mint például személyre szabott névjegyzékeket vagy a "mindent egy helyen” szolgáltatást. Másrészt az is cél, hogy a közös jogkezelő szervezetek irányítási, átláthatósági és ellenőrzési szabályait összehangoljuk, így az árazás és a nyereség átláthatóbbá válik a közös jogkezelő szervezetek tagjai számára.
A második az árva művekről szóló irányelv, amelynek célja, hogy megteremtsük a szükséges jogbiztonságot a kulturális örökségünk digitalizálására irányuló törekvések támogatása terén. Az árva művek európai meghatározására gondolok.
Harmadikként pedig egy audiovizuális tartalomról és internetről szóló zöld könyvet fogok benyújtani. Itt arról van szó, hogy megvizsgáljuk egy új, igény szerinti videoszolgáltatás európai megjelenésének feltételeit. 2011-ben a meglévő szabályok pontosítására szolgáló módszer meghatározása érdekében a különböző érdekelt felekkel olyan témákról indítunk párbeszédet, amelyek hatással vannak az új hozzáadott értéket kínáló internetes szolgáltatások megjelenésére. Azzal szeretnénk tisztába jönni, hogy milyen szerepet játszhat a technológia a digitális tartalom azonosításában és ellentételezésében, hogy ezáltal azonosíthassuk a digitális média körüli problémákat, és megtudjuk, hogyan küzdhetünk hatékonyabban az internetes kalózkodás feketegazdasága ellen. A módszerem egyszerű: meg szeretném hallgatni a különböző érdekelt feleket, eközben pedig lépéseket javaslok az önök számára. Olyan Európát szeretnék, amely lehetőséget ad az új gazdasági modellek megjelenésére. Nincsen előre gyártott elképzelésem arról, hogy milyen típusú jogszabályi vagy egyéb beavatkozásra lesz szükség. Nem vagyok dogmatikus és hiú ábrándokat sem kergetek abban a kérdésben, hogy milyen esélyei vannak a mindenki számára elfogadható megoldások kialakításának. Mindazonáltal szeretném kihasználni a belső piac új fellendülési folyamatát és a digitális menetrendet - amelyről egyébként Mont úr szólt már a jelentésében -, hogy az európai kulturális ágazat számára valódi gazdasági szakpolitikát dolgozzunk ki.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
szerző. - (PL) Örömmel üdvözlöm, hogy a Bizottság felkarolta a kezdeményezéseket. Van egy kiegészítő kérdésem a "Szerzői jog a tudásalapú gazdaságban” című 2008. évi zöld könyvre vonatkozóan, amelyben a Bizottság elismeri, hogy a 2001. évi irányelv által érvénybe léptetett, a szerzői jogi védelem alóli választható kivételek jelenlegi rendszere nem tölti be célját, más szóval nem segíti elő a szerzői joggal védett művek terjesztését, és nem tükrözi a szerzők és a műveik felhasználóinak jogai közötti egyensúlyt.
Fontos továbbá, hogy a szerzői jogi védelem alóli kötelező kivételek nélkülözhetetlenek a könyvtárak számára ahhoz, hogy a műveket a vakok számára is hozzáférhetővé tegyék, valamint az árva művek terjesztéséhez is. Az lenne a kérdésem, hogy a Bizottság milyen kezdeményezéseket tervez bemutatni a közeljövőben ezekkel a szerzői jogi védelem alóli kivételekkel kapcsolatban.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Geringer de Oedenberg asszony, ön egy olyan ügyről tett fel kérdést, amelyet meg szeretnék erősíteni, azaz arról, hogy a Bizottság mit fog tenni; ön azt szeretné, ha a Bizottság nyilatkozatot tenne a Szerződés 118. cikkének alkalmazásáról. Megerősíthetem, hogy ebben az ügyben mi nem ezt a megközelítést választottuk. Mi inkább azt a megközelítést választottuk, hogy a páneurópai szerzői jogi felhasználási engedélyeket előnyben részesítő szabályozási keretet hozunk létre. Ez egy olyan pragmatikus megközelítés, amely lehetővé teszi, hogy hatékonyabb módon érjük el a kívánt eredményeket, mintha új, egyedi és központosított szerzői jogot vezetnénk be. Továbbá úgy vélem, hogy a zöld könyv nagyon fontos, amelynek lehetővé kell tennie számos kérdés felvetését és az ötletek továbbgondolását. Különösen a gyengén látók kérdésére gondolok.
Azt kérdezi, miért nem törekszünk jobban az egységes európai szerzői jog létrehozására. Az uniós szerzői jog bevezetése előtti legnagyobb akadály, Geringer de Oedenberg asszony, az, hogy ahhoz, hogy hatékony legyen, feltétlenül elsőbbséget kell élveznie a nemzeti szerzői joggal szemben. Más szóval az Európai Unió szerzői jogának érvényesülnie kell a nemzeti szerzői jog előtt, ami őszintén szólva elég nehezen eladhatónak tűnik kulturális és politikai szempontból egyaránt. Még ha a tagállamok el is fogadnának egy ilyen megközelítést, annak csupán igen korlátozott hatása lenne, mivel azt a régi művekre nem alkalmaznák. Kizárólag a nemrég készült művekre lehetne alkalmazni. Tehát az új szerzői jog nem lenne érvényes a korábban létrejött zeneművekre.
Azt is elmondtam, hogy miért szeretnék egy árva művekről szóló irányelvet kidolgozni. Mielőtt azonban ezen irányelvtervezet végső megfogalmazásához érnénk, feltétlenül konzultálok mindazokkal a képviselőkkel, többek között önnel is, akik a kérdésben a leginkább érintettek.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Azt szeretném kérdezni, hogy tervezi-e felülvizsgálni az információs társadalomban a szerzői és szomszédos jogokról szóló irányelvet. Azért kérdezem ezt, mert jogbiztonságra van szükségünk. Sajnos a kivételeket a különböző országokban különbözőképpen értelmezték, amelynek eredményeként a különböző tagállamokban ugyanabban az ügyben különböző határozatok születtek. Ezért vélem úgy, hogy hasznos lenne felülvizsgálatot végezni, különösen az új Lisszaboni Szerződés fényében.
Michel Barnier
a Bizottság tagja. - (FR) Ţicău asszony, hogy egyértelműen válaszoljak a kérdésére, jelenleg nem tervezzük a 2001. évi irányelvben szereplő kivételek jegyzékének módosítását. Véleményem szerint pragmatikus és előremutató megközelítést fogadtunk el, amelyben szerepel az általam említett három kezdeményezés a közös jogkezelésről, az árva művekről és a zöld könyvről, tehát az ön által említett aggályokkal az említettek keretében fogunk foglalkozni. A kivételek jegyzékének módosítását azonban nem tervezzük.
Tárgy: Az uniós állami támogatási térkép
Nyitott-e arra a Bizottság, hogy a 2007-2013-as időszakra vonatkozólag átfogóan felülvizsgálja az uniós állami támogatási térképet?
Bár ebben az évben sor kerül egy felülvizsgálatra, igaz-e az, hogy az állami támogatási térkép felülvizsgálata csak bizonyos "cserékre” ad lehetőséget, ahelyett, hogy oly módon alakítaná át a régiókat, hogy azok jobban tükrözzék a pénzügyi válságot követő új gazdasági helyzetet?
A jelenlegi állami támogatási térképről a 2006. évi statisztikák fényében született döntés. Azóta az európai gazdasági helyzet gyökeresen megváltozott. Elismeri-e a Bizottság, hogy emiatt a jelenlegi térkép nem kielégítő, és ha igen, hogyan tudná ezt orvosolni?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Almunia úr kért meg ennek a kérdésnek a megválaszolására.
A regionális fejlesztési törekvések folyamatosságának biztosítása érdekében a Bizottság 2006-ban úgy határozott, hogy a tagállamok által a regionális támogatási térkép részeként kijelölt régiók jegyzéke a 2007-2013-as időszak egészére szól. A Bizottság azonban a regionális állami támogatásokról szóló iránymutatásokban elismerte, hogy előfordulhatnak olyan helyzetek, amikor kiigazításra van szükség, és az iránymutatások 104. pontjával összhangban a tagállamoknak felkínálták azt a lehetőséget, hogy félidős felülvizsgálatot végezzenek a regionális támogatási térképeknek az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében kijelölt régióit illetően.
A félidős felülvizsgálat által érintett tizenhét tagállam közül három döntött úgy, hogy él ezzel a lehetőséggel. A félidős felülvizsgálatnak megfelelően a tagállamok a jelenleg regionális támogatásra jogosult régiók mintegy felét kicserélhetik újonnan kijelölt régiókra. Bizonyos feltételek mellett lehetőség nyílik az eredeti regionális támogatási térkép szerint már kijelölt régiókban a támogatási intenzitások növelésére. A félidős felülvizsgálat részeként az újonnan kijelölt régiók és a támogatási intenzitások esetleges növelésének jogosultságát az érintett NUTS III szintű régió egy főre jutó bruttó hazai termékére és munkanélküliségére vonatkozó legutóbbi évekből származó Eurostat-adatok átlaga alapján értékelik. Ennek segítségével biztosítják, hogy a regionális beruházási támogatás az olyan régiók gazdasági fejlesztését célozza, amelyek a nemzeti átlaghoz képest hátrányos helyzetben vannak.
Az, hogy a félidős felülvizsgálat által érintett tagállamok közül csupán három döntött úgy, hogy a regionális támogatási térképet illetően módosításokat jelent be, arra utal, hogy a tagállamok többsége úgy véli, hogy a gazdasági válság a fejlesztési támogatást igénylő régiók körét nem befolyásolta jelentősen.
Alan Kelly
szerző. - Köszönöm szépen a válaszát. Csodálkozom azon, hogy csupán három tagállam jelentkezett. Szinte hihetetlen.
Olyan régióból érkeztem, ahol több ezer munkahelyet veszítettünk el: Dellben 3000 munkahely szűnt meg; ma éppen 800 munkahelyet veszítettünk a Pfizer gyógyszergyár révén, ebből 300-at az én régiómon belül, amely Írország déli részén található, és amelynek a bruttó támogatási egyenértéke nulla százalék. A kormányunk újra pályázatot nyújtott be, így remélem ez meg fog változni, mert amennyiben nem, a kormányom állami szempontból nem fog tudni valóban aktív intézkedéseket hozni a nagyobb cégek bevonzására. Véleményem szerint ez nagyon visszaveti a dolgokat, és ezen változtatni kell. Ezért aktívan fogom szorgalmazni, hogy a Bizottság más stratégiát folytasson, ugyanis úgy vélem, hogy az állami támogatási térkép elavult.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Ahogy a tisztelt képviselő úr rámutatott, valóban furcsának tűnhet, hogy csupán három tagállam kérte ezt a félidős felülvizsgálatot. A ma délelőtt bemutatott számadatok azonban ezt mutatják.
Természetesen számos tagállamot és régiót érintett súlyosan a gazdasági válság hatása, ám lehetséges, hogy néhány tagállam úgy véli, hogy egyéb módon és eszközzel is meg lehet ezt oldani, ugyanis amint láttuk, nagyon kevesen kérték ezt a felülvizsgálatot. Tizenhét tagállam kapta meg a lehetőséget, de csak hárman éltek vele.
Úgy vélem, abban a tisztelt képviselő úr is egyetért velem, hogy a hosszú távú program alapvető célja nyilvánvalóan az, hogy a régiók számára folyamatosságot biztosítsunk a hosszú távú tervezés érdekében. Természetesen ezen kívül más módon is lehet orvosolni ezt a válságot, de biztos vagyok abban, hogy Almunia biztos úr készséggel folytatja önnel erről a vitát egy későbbi alkalommal.
Második rész
Tárgy: Rendőrségi együttműködés az EU és Ukrajna között
Hogyan alakul a határokon átnyúló rendőrségi együttműködés az EU, és legfontosabb keleti szomszédja, Ukrajna között, és milyen lépéseket tervez a Bizottság az együttműködés szorosabbá tételére?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Posselt úr, köszönöm, hogy erről az igen fontos témáról tett fel kérdést. A határokon átnyúló rendőrségi együttműködés az Európai Unió szomszédos országaival elsősorban a tagállamok illetékességi körébe tartozik. Az Európai Unió azonban főként az Europol működésén keresztül támogatja a tagállamok és Ukrajna közötti kétoldalú együttműködést. 2009. december 4-én az Europol és Ukrajna stratégiai együttműködési megállapodást írt alá, amely lehetővé teszi a nemzetközi szervezett bűnözés, valamint a súlyos bűncselekmények és a terrorizmus elleni harc terén folytatott munka koordinálását. A stratégiai megállapodás azonban nem teszi lehetővé a gyanúsítottakról szóló személyes adatok cseréjét. Ezek cseréjére csak azokkal az országokkal van lehetőség, amelyek operatív megállapodást kötöttek az Europollal, és mielőtt ilyen magállapodást lehetne kötni, Ukrajnának a személyes adatok védelméről törvényt kellene elfogadnia, valamint ratifikálnia kellene az Európa Tanácsnak az egyéneknek a személyi adatok gépi feldolgozása során való védelméről szóló 1981. évi egyezményét és jegyzőkönyvét.
Az a törekvés, hogy Ukrajna az európai szabványokkal összhangban egy személyesadat-védelmi rendszert hozzon létre, a Bizottság egyik tágabb prioritásának részét képezi. Ez lehetővé tenné egy ténylegesen független adatvédelmi ellenőrző hatóság létrehozását, amelyet az EU részéről műszaki és szakértői segítséggel támogatnának. Az EU egy együttműködési projekten keresztül az Ukrajnával való pénzügyi rendőrségi együttműködést is támogatja, amelynek révén megnövelik az ukrán rendőrség és a határellenőrzést segítő európai uniós misszió (EUBAM) kapacitását. Az elmúlt évben az EUBAM a FRONTEX-szel, az OLAF-fal, valamint a dél-kelet európai együttműködési kezdeményezéssel együtt támogatta a Nikoniy közös határőrizeti műveletet annak érdekében, hogy javítsák a határokon átnyúló bűnözés és a szabálytalan bevándorlás leküzdését célzó, ukrán és moldáviai rendőri erők közötti együttműködést.
Bernd Posselt
szerző. - (DE) Csak azt szerettem volna kérdezni, hogy mi a helyzet Ukrajnában a rendőri képzések támogatásával, valamint az igazságügyi és belügyi hatóságok megerősítésével. Erre a keleti partnerséggel összefüggésben fog sor kerülni, és a Bizottság és az Európai Rendőrakadémia is részt fog venni benne? Vagy ez kizárólag tagállami szinten fog megvalósulni?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A kérdésről természetesen folyamatos párbeszédet folytatunk Ukrajnával. Kollégám, Štefan Füle biztos egy együttműködési mátrixot mutatott be, amelyben én is nagy mértékben részt veszek. Ezt a belügyekre is kiterjesztjük annak érdekében, hogy kiderítsük, hogyan segíthetünk az ukrán hatóságoknak, hogy ezeken a területeken fejlődjenek, illetve hogyan mélyíthetnénk tovább az együttműködést. Ezek a kérdések is terítékre kerülnek az ukrán hatóságokkal néhány héten belül tartandó megbeszélésen.
A rendőrségi együttműködés és az oktatás önmagában a közeljövőben előreláthatóan nem kerül terítékre, de természetesen vitát lehet nyitni róluk, amint Ukrajna a szükséges reformokat végrehajtotta. Mi készek vagyunk az együttműködésre velük. Fontos szomszédunknak tartjuk őket. Sok közös van bennünk. Közös problémáink vannak a határokon átnyúló bűnözést illetően, ezért hasznunkra válna, ha a későbbiekben ezzel a területtel foglalkoznánk. Természetesen az ukránoknak is van még javítanivalójuk, de mi ott vagyunk, és készen állunk a segítségükre és támogatásukra, és meglátjuk, hogy hosszú távon milyen eredménye lesz ennek.
Tárgy: A bűnözés robbanásszerű növekedése Európában
Az Eurostat által néhány hónapja közzétett adatok azt mutatják, hogy az európai társadalmak a bűnözés és az erőszak jelentős növekedésével szembesülnek. E jelenségek elszaporodása közvetlenül összefügg a gazdasági válsággal, a bűnözés és erőszak nagyon gyakran azon országokban jelenik meg, amelyek a legsúlyosabb gazdasági problémákkal küzdenek.
Szándékozik-e a Bizottság bátrabb lépéseket tenni a tagállamok közötti hatékonyabb együttműködés érdekében, nem pusztán a bűncselekmények megelőzése, hanem a jelenség leküzdése céljából is, figyelembe véve az európai polgárok egyéni szabadságjogai védelmének szükségességét?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Az Eurostat bűnözéssel és büntető igazságszolgáltatással kapcsolatos statisztikájának legújabb kiadása május 29-én jelent meg; a statisztika az 1998-2007-es időszakra terjed ki, és nem tükrözi a tisztelt európai parlamenti képviselő úr által felvázolt növekedést. A Bizottság ennek ellenére elismeri, hogy a szervezett bűnözés az egész Európai Unióban veszélyt jelent a polgárokra és a gazdaságra.
A Bizottság elkötelezett amellett, hogy megfelelő javaslatokat és lépéseket tegyen a szervezett vagy egyéb bűncselekmények különböző formáinak megelőzésére és leküzdésére. Ezek a célok tehát a stockholmi program részét képezik, amely az Európai Uniónak az elkövetkezendő öt évre szóló, a polgárokra, a jog érvényesülésére, a biztonságra és a migrációs politikára vonatkozó, átfogó cselekvési kerete. A Bizottság nemrégiben fogadta el a stockholmi cselekvési tervet, amelyet emlékeim szerint kollégám, Reding elnökhelyettes asszony éppen fél órával ezelőtt mutatott be és vitatott meg itt, ezen a plenáris ülésen.
A Bizottság továbbá ez év vége előtt egy belső biztonsági stratégiáról szóló közleményt fog benyújtani, amely konkrét javaslatokat és fenyegetésértékeléseket fog tartalmazni a következő öt évre. Ebben természetesen szerepel a szervezett bűnözés is.
A közös fenyegetések közös válaszlépéseket kívánnak, tehát a tagállamoknak, az állami hatóságoknak és a magánszervezeteknek hatékonyan kell alkalmazniuk a közös eszközöket. Hadd említsek három valóban európai bűnözéstípust, amelyek nemzetközi dimenzióval is rendelkeznek: az embercsempészet, a számítógépes bűnözés és a személyazonosság ellopása. A Bizottság eltökélt szándéka, hogy ezen a téren megerősítse az együttműködést, továbbá e témában operatív és jogalkotási javaslatokat tegyen. Mindezt a tagállamokkal, az Európai Parlamenttel, a nem kormányzati szervezetekkel és a magánszférával együtt fogjuk végezni.
A párbeszéd koordinációja és lebonyolítása a jövő kulcsfogalmai; a helyes gyakorlatok, a szabványok és iránymutatások megosztása, valamint a képzések és a kutatások fejlesztése feltétlenül növeli a kölcsönös hatékonyságot és megértést. A bűnözés hatékony leküzdése érdekében fontos a tagjelölt és harmadik országokkal való együttműködés.
Hangsúlyozni szeretném, hogy a döntéshozatali folyamat során a tagállamok politikai hajlandóságán múlik, hogy nagyra törő megközelítést alkalmaznak-e. Az elfogadott intézkedések hatékony és eredményes végrehajtása a célok eléréséhez kiutalt nemzeti erőforrásoktól függ. Az európai szintű együttműködés kialakulása érdekében a Bizottság a tagállamokat pénzügyi programokkal tudja támogatni.
Amint azzal mindannyian tisztában vannak, a Lisszaboni Szerződés az Európai Parlament számára új hatásköröket biztosít ezen a területen, és szeretném kiemelni az önök felelősségét és fontos szerepét az Európai Unió biztonságának kialakításában.
Gay Mitchell
Köszönöm a biztos asszonynak a választ. Az elmúlt évben én írtam az Európai Központi Bankról szóló parlamenti jelentést, és az általam felvetett egyik kérdés az 500 eurós bankjegyek számának jelentős növekedése, illetve véleményem szerint a 200 eurós bankjegyeké is, jelentős mértékben azonban az 500 eurós bankjegyek száma nőtt. Felvetettem annak lehetőségét, hogy ezeket pénzmosási vagy bűnelkövetési célra használják. Az Egyesült Királyságból most arról értesültem, hogy ez valós problémaként jelentkezik.
Felkérhetném a biztos asszonyt, hogy az Európai Központi Bankkal együtt vegyék fontolóra az általam felvetett aggályokat és derítsék ki, ki az, aki ilyen nagy mennyiségű 500 eurós bankjegyet használ? Véleményem szerint megalapozott a gyanú, hogy adóelkerülésről vagy talán egyéb bűncselekményről van szó.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Szeretném megköszönni a tisztelt képviselő úrnak a tájékoztatást. Természetesen meg fogom vizsgálni a kérdést, és kiderítjük, fennáll-e valamilyen ismétlődő tendencia ebben az ügyben. Jelen pillanatban nem áll módomban válaszolni erre a kérdésre, de természetesen meg fogom vizsgálni az ügyet, és köszönöm a felvetést.
Georgios Papanikolaou
szerző. - (EL) Köszönöm, biztos asszony, a válaszát. Ön ebben a válaszban informatívan és őszintén nyilatkozott arról, hogy mely időpontig rendelkezik adatokkal - nevezetesen 2007-ig. A kérdést 2010. április 6-án és 2010. május 5-én tettem fel önnek. Mint tudja, egy jobb jövőért küzdő görög állampolgárok által rendezett békés tüntetésen három személy tragikus körülmények között és értelmetlenül vesztette életét.
Megismétlem a kérdést, hogy pontosabb választ kapjak. Tervezi-e a Bizottság a szisztematikusabb beavatkozást, és kíván-e ajánlásokat megfogalmazni a tagállamok számára ebben a témában? Szándékukban áll-e ezekre a kérdésekre vonatkozóan közvetlenebb és gyorsabb módon adatokat gyűjteni, tekintve, hogy a probléma számos tagállamban, különösen jelen pillanatban, egyre súlyosbodni látszik?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A Bizottság, és én magam is rendkívül sajnálatosnak tartom e három személy közelmúltban, a zavargások során bekövetkezett halálát, amelyről a képviselő úr beszámolt. Mindig tragikus, amikor ilyen helyzetekben ártatlan emberek esnek áldozatul. Részvétünket és együttérzésünket fejezzük ki családjaik számára.
Mint említette, a statisztikáinkat folyamatosan frissítenünk kell, erről az Eurostat gondoskodik. Remélhetőleg hamarosan megfelelőbb értékelést kaphatunk. Jelenleg nem tervezünk a kérdésben kezdeményezést indítani. Ezek a bűncselekmények és halálesetek lesújtóak, a Bizottság hatásköre azonban a határokon átnyúló bűnözésre, valamint a nemzeti és európai hatóságok közötti együttműködés elősegítésére korlátozódik. Jelen pillanatban nem szerepel a tervben ilyen témájú kezdeményezés.
Tárgy: Az EU közös vízumpolitikája
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés 77. cikke (2) bekezdésének a) pontja, valamint az e jogalapon nyugvó másodlagos jogszabályok, különösen a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló, 2001. március 15-i 539/2001/EK tanácsi rendelet (módosított változata) szerint a tagállamok számára kötelező a közös vízumpolitika és a kölcsönösség elvének tiszteletben tartása.
Az Európai Bizottság szerint a "közös vízumpolitika” fogalma alatt kizárólag az uniós tagállamok harmadik országokra vonatkozó közös szabályainak meghatározása értendő-e? Vagy értelmezhető-e az Európai Unió működéséről szóló szerződés említett cikke - amellett, hogy az a harmadik országokkal szembeni vízumpolitikáról szól - úgy is, mint amely kötelezi az Európai Bizottságot és az Európai Unió tagállamait, hogy törekedjenek arra, hogy a harmadik országokban valamennyi uniós tagállamra vonatkozóan azonos feltételek álljanak fenn?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Az Európai Unió vízumpolitikája összehangolt, a közös politika részét képezi, és a tagállamokra érvényes következő három jogi aktuson alapul: a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK rendelet, a rövid távú tartózkodásra jogosító schengeni vízumok kiadására vonatkozó valamennyi eljárásra és feltételre kiterjedő vízumkódex, valamint a vízumok egységes formátumának meghatározásáról szóló 1683/95/EK rendelet. Ezek a szabályok vonatkoznak a harmadik országok vízumkötelezettség alá tartozó állampolgáraira.
Az első általam említett rendelet tartalmazza a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá tartozó harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolását: ez az úgynevezett "negatív” lista. Létezik pozitív lista is: az e kötelezettség alól különböző kritériumok alapján mentesülő harmadik országbeli állampolgárok országainak listája, amely kritériumok közül alapelvként a viszonosság elve szolgál. Ez a rendelet az Egyesült Királyság és Írország kivételével minden tagállamra, továbbá Izlandra, Norvégiára és Svájcra is alkalmazandó.
Az EU a viszonosság elvével összhangban úgy véli, hogy a harmadik országok uniós tagállamokba beutazó, vízumkötelezettség alól mentesülő állampolgárai esetében a harmadik országnak ugyanilyen elbánásban kell részesítenie az uniós polgárokat, és számukra az adott országba történő beutazáskor vízumkötelezettség alóli mentességet kell biztosítaniuk. Ha a pozitív listán szereplő harmadik ország vízumkötelezettséget tart fenn vagy vezet be egy, két vagy több tagállam állampolgárai számára, a viszonossági elv érvényesül. Ennek keretében a Bizottság lépéseket tehet a vízummentes beutazás harmadik ország részéről történő visszaállítására, vagy amennyiben ennek elérése nem lehetséges, megtorló intézkedéseket javasolhat az adott harmadik ország állampolgáraival szembeni vízumkötelezettség ideiglenes visszaállítására.
Ez a rendszer eddig meglehetősen hatékonynak bizonyult, ugyanis a Bizottságnak az időközi viszonossági jelentésben meghatározott lépései azt mutatják, hogy e 2005 óta érvényes viszonossági elv értelmében a tagállamok 75 esetben, a pozitív listán szereplő 13 ország tekintetében jelezték a viszonosság hiányát. Azóta a viszonosság a 13 ország többségével, például Japánnal, Panamával, Szingapúrral, Ausztráliával, Uruguayjal és Costa Ricával is megvalósult, a Bizottság pedig nemrégiben a vízummentesség ügyében tárgyalásokat folytatott Brazíliával, amelynek eredményeiről hamarosan önök és a Tanács is értesülni fognak.
Az USA és Kanada tekintetében egyes tagállamokban még mindig fennáll a viszonosság hiányának problémája, és ezt a kérdést minden esetben felvetjük, amikor ezekkel az országokkal tárgyalunk.
Ez a mechanizmus nem működik abban az esetben, ha a negatív listán szereplő valamely harmadik ország tart fenn vagy alkalmaz vízumkötelezettséget csupán egy vagy több tagállam állampolgáraival szemben, vagy ha a harmadik ország a különböző tagállamok polgáraira eltérő feltételeket alkalmaz. A közösségi vívmányok nem tartalmaznak szabályokat és nincs külön mechanizmus az ilyen esetekre, ezért az EU nagyon nehezen tud beavatkozni.
Pavel Poc
szerző. - (CS) Tisztelt biztos asszony! Amennyiben az Európai Bizottság a közös vízumpolitika biztosításának letéteményese, és amennyiben ez a politika elsősorban a viszonosság elvén alapul, a Bizottság pontosan meddig szándékozik még megengedni ezt a példátlan és felemás vízumrendszert, amelyet egy harmadik ország, nevezetesen Kanada vezetett be egy uniós tagállam, konkrétan Csehországgal szemben?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Természetesen nagyon is tisztában vagyok azzal az üggyel, amelyre a tisztelt képviselő úr utal, a Bizottság pedig minden erejével közreműködik benne.
A kanadai hatóságok már létrehoztak Prágában egy irodát - ez volt az egyik feltétel, amelyet kiszabtunk számukra -, és menetrendet dolgoznak ki a vízummentesség újbóli visszaállítására. A szükséges lépések meghatározása céljából Kanada, Csehország és a Bizottság részvételével számos magas szintű megbeszélést folytattunk. A kanadaiak azt nyilatkozták, hogy módosítják törvényüket, és hamarosan benyújtják azt parlamentjüknek elfogadására. Párbeszédet folytatunk velük és a cseh hatóságokkal, hogy a párbeszéd biztosan ne szűnjön meg közöttük, fennmaradjon a konstruktív légkör és a megoldás irányába tudjunk haladni. Június elején a tagállamok a Tanácsban újra megvitatják ezt a kérdést.
Igazán sajnálom, hogy ez a konfliktus még mindig nem oldódott meg, de biztosíthatom a tisztelt képviselő urat, hogy cseh kollégáinkkal együtt arra törekszünk, hogy a lehető leghamarabb megoldást találjunk a problémára.
Tárgy: HL L 81., 2001.3.21., 1. o.
a 2009. november 5-én Beşir Atalay török belügyminiszter, Jacques Barrot, a Bizottság alelnöke és Tobias Billström, a Tanács hivatalban lévő elnöke által aláírt közös nyilatkozatra, és különösen annak az Unió és Törökország kapcsolatainak megújítását célzó egyezmény megkötésével kapcsolatos hivatalos tárgyalások újrakezdésére vonatkozó 3. pontjára, valamint 5. pontjára, amelyből kiderül, hogy a Törökország és a Frontex közötti megállapodás technikai jellegű;
az Európai Parlament 2009. december 16-i plenáris ülésén Cecilia Malmström, a Tanács hivatalban lévő elnökének a. számú kérdésemre adott válaszára;
arra, hogy a török légierő folyamatosan megzavarja a Frontex légi járműveit, a Bizottság válaszolna-e az alábbi kérdésekre:
Hol tartanak a közös nyilatkozat 3. pontja kapcsán tervezett tárgyalások? Adott esetben közrejátszanak-e a Frontex-szel folyamatban lévő tárgyalások? Kapcsolatban áll-e a Frontex légi járműveinek megzavarása azzal, hogy Törökország megtagadja az Unió égei-tengeri határának hivatalos elismerését?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Ma igen sűrű a napirendem! Újra felhívnám a figyelmet arra, hogy Törökországgal nehéz tárgyalások sora áll mögöttünk, kezdve a 2002. évi megbízással, a közelmúltban azonban számos pozitív lépés történt. Tavaly a Tanács illegális bevándorlásról szóló következtetésében sürgette a Törökországgal való tárgyalások felgyorsítását, és szintén a múlt évben elődöm, Barrot úr Billström svéd miniszterrel együtt ellátogatott Törökországba. Közös nyilatkozatot is tettek a további lépések végrehajtására.
Azóta történt is előrehaladás. A télen számos tárgyalásra került sor, most pedig igen közel kerültünk ahhoz, hogy a tárgyalásokon a visszafogadási megállapodásról megegyezésre jussunk Törökországgal.
A Bizottságnak meggyőződése, hogy a szöveg jóváhagyott részei kiegyensúlyozottak és a szükségleteinket tükrözik, ugyanakkor Törökország aggályaival is foglalkoznak. Azon munkálkodunk, hogy a szöveget a lehető leghamarabb véglegesítsük, a török hatóságokkal pedig folyamatosan kapcsolatban állunk.
Célunk, hogy véglegesítsük a szöveget, a tárgyalások eredményről pedig a Tanács júniusi ülése alatt számolhassunk be. A Parlamentet folyamatosan és mindenre kiterjedően tájékoztatjuk, mivel amint a tárgyalás befejeződik, a megállapodás megkötésének jóváhagyását fogjuk kérni.
Ami a Frontex-megállapodásokat illeti, nincsen hivatalos kapcsolat a munkamegállapodásról szóló és az EU-Törökország visszafogadási megállapodásról szóló tárgyalások között. Mindamellett a Bizottság megteszi a szükséges lépéseket, hogy a két tevékenység során megvitatott hasonló kérdések esetében teljes mértékben biztosítsa a következetességet.
A Bizottságnak nem áll módjában véleményt mondani egy adott tagállam területének vagy határainak megállapításáról, mivel ezek a kérdések a tagállamok kizárólagos hatáskörébe tartoznak, és azokra a nemzetközi jog megfelelő rendelkezései az irányadók. Szeretnénk arra ösztönözni a Frontexet és a fogadó tagállamot, hogy az eszközök, például a légi úton szállított eszközök határhoz közeli bevetéséről a közös művelet megkezdése előtt megfelelően tájékoztassa a szomszédos harmadik országokat.
Nikolaos Chountis
szerző. - (EL) Tisztelt biztos asszony! A hasonló kérdések sorára való egyértelmű válaszadás nehézségét látva belátom, hogy ezek a tárgyalások mindenképpen igen kemények, és véleményem szerint ezzel megerősítést nyer, hogy számos olyan probléma merül fel török részről, amelyek megnehezítik a tárgyalások lezárását.
Nagyon lekötelezne, ha amint a tárgyalások befejeződnek és a megállapodás megszületik, tájékoztatna bennünket. Azt is el szeretném mondani, hogy a török elnök közelmúltbeli görögországi, athéni látogatása során egy jegyzőkönyv, egy illegális bevándorlási kérdésekről szóló együttműködési szándéknyilatkozat aláírására került sor. Azt szeretném kérdezni öntől, hogy vajon ez a szándéknyilatkozat, ez a Görögország és Törökország között létrejött, - mondhatni - visszafogadási megállapodás helyettesíthetné-e azt az Európai Unió és Törökország közötti megállapodást, amelyről éppen tárgyalások folynak.
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Bár nem ismerem a Törökország és Görögország között megkötött megállapodás pontos részleteit, úgy vélem, azt a konstruktív szemléletet tükrözi, amelyet a görög és a török hatóságok irányában egyaránt képviselünk.
Párhuzamosan tárgyalás folyik Törökországgal. Amint elmondtam, igen közel állunk e tárgyalások lezárásához. Nagyon konstruktív légkör uralkodott, és úgy gondolom, ez azt mutatja, hogy szükség volt az Európai Unióra ennek eléréséhez, valamint azt, hogy a török fél érdekében áll, hogy a visszafogadás kérdésében megállapodjon velünk. Ez természetesen mindenkinek előnyére válik.
Georgios Papanikolaou
(EL) Tisztelt biztos asszony! Az egyéb hozzánk érkezett válaszokban ön nyíltan kijelentette, hogy a Frontex technikai kérdésekről tárgyal Törökországgal. Ezt értem. Ön nemrégiben az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságban, amikor odajött hozzánk és tájékoztatott bennünket a joghatóságához tartozó ügyekről, elmondta, hogy az illegális bevándorlási kérdésekről Törökországgal kötendő végleges megállapodás, amint ma közölte is, kedvező előrehaladást mutat és közel áll a lezáráshoz.
Vajon ebben az Európai Unió és Törökország közötti megállapodásban nem kellene rendelkezéseket hozni az Európai Unió és Törökország között a Frontexet illetően? A Frontex vajon nem számít az illegális bevándorlás elleni küzdelem igen fontos tényezőjének? Nem tudom, mennyit mondhat el abból, amiről a tárgyalásokon szó esik, de vajon nem azt mondja a józan ész, hogy ezen a ponton rendelkezést kellene hozni a Frontex működéséről és tevékenységeiről?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Múlt hétfőn lehetőségem nyílt arra, hogy az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottsághoz szólhattam, és megismétlem, amit akkor mondtam, azaz hogy a Törökországgal való tárgyalások előrehaladást mutatnak.
A Frontexet és Törökország határellenőrzését illetően technikai szinten a munkamegállapodás-tervezetről kezdeti megállapodásra jutottak. Mindkét fél folytatja a vitát, és a Frontex egyelőre a viták folytatásához Törökországtól várja a választ. A Frontex fontos szereplő az ügyben, de elsősorban a megállapodást kell tető alá hoznunk, és ez után folytatunk párhuzamos vitákat a Frontexszel. Egyetértek abban, hogy a kérdésben nagy szükség van az együttműködésre.
Tárgy: Az EU terrorizmusellenes politikája és a CIA-kiadatások
Néhány közelmúltbeli esemény következtében kiderült, hogy bizonyos uniós tagállamok milyen szerepet játszottak az Egyesült Államok kiadatási programjában. Egy 2010. évi közös ENSZ tanulmányból kiderül, hogy bizonyos uniós tagállamok együttműködtek, és részt vettek a CIA kiadatási programjával és a titkos börtönökkel kapcsolatos tevékenységben.
Mivel az elmúlt nyolc év során bizonyos tagállamok ismételten visszaéltek hatalmukkal, valamint a terrorizmusellenes politikákat számba vevő bizottsági közleménytervezet tükrében tudna-e a Bizottság részletekkel szolgálni arról, hogy milyen konkrét intézkedéseket tervez annak biztosítása érdekében, hogy az uniós terrorizmusellenes politika az ilyen visszaéléseknek a jövőben elejét vegye?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Köszönjük Sarah Ludfordnak a kérdést. Mint tudják, érdekelt vagyok ebben az ügyben, és korábban már közreműködtem benne. Szükségtelen elmondani, hogy a szabadság és a biztonság mindig kéz a kézben jár, az alapvető jogok tisztelete és a jogállamiság pedig az Európai Unió terrorizmus elleni megközelítésének központi eleme. A terrorizmus elleni intézkedéseket mindig az alapvető jogok teljes tisztelete mellett kell megtenni, az EU-nak pedig ebben példát kell mutatnia.
Ez nem csupán jogi követelmény, hanem a hitelesség és a legitimitás biztosításának, valamint a nemzeti hatóságok közötti kölcsönös bizalom kialakításának és a nagyközönség bizalma elnyerésének alapfeltétele. A Bizottság ezért továbbra is olyan terrorizmusellenes megközelítést fog alkalmazni, amelynek célja, hogy a működési és jogi hatékonyság és megvalósíthatóság az alapvető jogok tisztelete iránti elkötelezettséggel párosuljon.
A kiadatásnak és titkos fogva tartásnak nevezett gyakorlatok az emberi jogok megsértését jelentik. Ezt a Bizottság mindig is hangsúlyozta, az pedig az érintett tagállamok felelőssége, hogy az igazság felderítésére részletes, független és elfogulatlan vizsgálatokat indítsanak vagy folytassanak. Az Emberi Jogok Európai Egyezményéből ered ez a tevőleges kötelezettség annak érdekében, hogy megállapítsák a felelősségi köröket, és lehetővé váljon, hogy az áldozatok kártérítésben részesülhessenek. A Bizottság részéről Lengyelországot és Romániát arra ösztönöztük, hogy vizsgálják ki a titkos fogva tartási létesítmények létezéséről szóló állításokat, és üdvözöljük a Lengyelország által 2008 márciusában elindított bűnügyi nyomozásokat.
A Bizottság a litván hatóságoknak is írt, és üdvözölte a vizsgálatok indításában tanúsított proaktív hozzáállásukat. Ami a kiadatásban részt vevő repülőjáratokat és azok uniós légi közlekedési politikára gyakorolt hatását illeti, a Bizottság a polgári és üzleti repülésről szóló, 2008. januári közleménnyel összefüggésben néhány tanulságot von le. Emellett a tavaly januártól hatályos egységes európai égbolt további intézkedéseket foganatosít a légi járművek tényleges mozgásának ellenőrzésére, ezt pedig - természetesen a hatáskörünkön belül - gondosan követni fogjuk.
2008-ban a Bizottság a terrorizmusról és az alapvető jogokról szóló nyilvános munkadokumentumában tényszerű tájékoztató körképet nyújt. A dokumentum a tagállamok által a terrorizmus elleni küzdelemben alkalmazott büntetőjogról, közigazgatási jogról, eljárási jogról és alapvető jogokról szóló kérdőívre adott válaszok szintézise. A kérdőívre minden tagállam választ adott, ezen felül a Bizottság részéről éppen most készítjük el a terrorizmus elleni küzdelem terén a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséig megvalósított uniós intézkedések és szakpolitikai kezdeményezések mérlegét.
A tagállamok nemzeti szinten folytatott terrorizmusellenes politikája vagy a CIA kiadatási programjában való részvétel ebben az összefüggésben nem kerül értékelésre, az azonban teljesen nyilvánvaló, hogy a Bizottság hogyan vélekedik erről. Továbbra is nyomon követjük a tagállamokban elért fejleményeket - például a nemzeti bíróságokon a terrorizmus elleni intézkedésekkel szemben benyújtott jogorvoslati kérelmeket - annak érdekében, hogy uniós szinten tanulságokat vonhassunk le a fenntartható politikai döntéshozatalból.
Sarah Ludford
szerző. - Tisztelt Malmström biztos asszony! Úgy látom, a mondás, miszerint "rablóból lesz a legjobb pandúr”, tökéletesen ráillik a helyzetre, én pedig mindig is szívesen dolgoztam önnel ezeken a kérdéseken.
Véleményem szerint, amit elmondott, abból a szempontból biztató, hogy a jövőre nézve a Bizottság felügyeleti tevékenységének és mechanizmusainak erősödését jelzi, tény azonban, hogy a múltat nem lehet eltörölni. A tagállamok illegális CIA-kiadatásokban, kínzásokban és eltűnésekben működtek közre, és ezek során nem érvényesült az ellenőrzés és az elszámolhatóság. Ugyanúgy, mint most, akkor is sok szó esett az emberi jogokról, a szavak és a valóság között azonban óriási szakadék tátongott. A felelősségre vonás még most sem teljes körű.
Tehetne-e a Bizottság a szerződések őreként még valamit azért, hogy a tagállamok a jövőben betartsák a kötelezettségeiket? Hogyan folytathatnánk további vizsgálatokat - például reményeim szerint egy megfelelő nyilvános vizsgálatot most az új brit kormány alatt - hogy mindent megtudjunk arról, mi történt a múltban és hol siklottak ki a dolgok?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - Úgy vélem, az Európai Parlament e téren végzett munkája nagyon fontos szerepet játszott a kiadatási programra való figyelemfelhívásban és a történtek bemutatásában. Ez lendületet adott, és persze a közvélemény is erősen támogatta, hogy fény derüljön az igazságra. Amint már elmondtam, a Bizottság teljes és részletes vizsgálatot sürgetett az érintett országokban, és folytatja a nyomon követést, valamint gondoskodik arról, hogy ezeket valóban el is végezzék. A jövőben az egységes európai égbolt javaslata fog bennünket segíteni ebben.
Figyelemmel fogjuk kísérni ezt a kérdést és továbbra is nyomást gyakorolunk az ügy tisztázása érdekében. Ezen kívül nem sok olyan dolog van, amit az Európai Bizottság tehet, örülünk azonban, hogy az Európai Parlamenttel együtt tovább sürgethetjük az ügy tisztázását, és biztosíthatjuk, hogy az nem lesz része az európai terrorizmus elleni politikának.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Tisztelt Malmström asszony! Szeretnék megtudni öntől valamit, ami véleményem szerint lényeges. A terrorizmus elleni küzdelem - és természetesen mindannyian jól tudjuk, hogy küzdenünk kell a terrorizmus ellen - megkívánja, hogy az európai államok együttműködjenek egymással. Ezzel kapcsolatosan azt szeretném kérdezni, hogy ön szerint nőtt-e az uniós tagállamok együttműködési hajlandósága, és jellemzőbb-e a terrorizmus elleni küzdelemhez szükséges különböző, igen fontos információk cseréje? Tapasztalható-e pozitív változás ezen a téren?
Cecilia Malmström
a Bizottság tagja. - A terrorizmus elleni küzdelem természetesen az Európai Unió politikájának egyik alapvető eleme. A legfontosabb lépéseket a nemzeti szolgálatok, a rendőri hatóságok és a nemzeti politikusok teszik meg. Az Európai Unió támogathatja ezeket a kezdeményezéseket, bizonyos jogi keretet adhatunk ezeknek, és biztosíthatjuk, hogy az Alapjogi Chartát betartsák. Vannak pénzeszközeink, támogathatjuk az áldozatokat és ösztönözhetjük a további együttműködést.
Érzésem szerint a tagállamok között élénk együttműködés folyik e téren. A hírszerzési információ megosztása természetesen igen érzékeny kérdés. A bizalmon - vagy néha a bizalom hiányán - alapszik. Ezen a téren fejlődésre van szükség, amelyet csak harmonizációval érhetünk el, valamint azzal, ha biztosítjuk, hogy az Európai Unió rendszerei teljes mértékben tisztelik a jogállamiságot és megbízhatóak. Ezen a területen az Európai Unió segítséget nyújthat. A stockholmi programban és az ahhoz vezető vitákban a tagállamok nyilvánvalóan kifejezték szándékukat a terrorizmus elleni küzdelem érdekében az együttműködés egymás közötti, az Európai Unión belüli, de harmadik országokkal történő megszilárdítására is. Ennek természetesen az alapvető jogok teljes körű tiszteletben tartásával kell történnie, a CIA kiadatási programja pedig nem része ennek.
Elnök
A következő kérdéseket együtt tárgyaljuk, mivel ugyanazzal a témával foglalkoznak:
Tárgy: Vállalkozók és kkv-k
A közelgő kkv-hét (2010. május 25-június 1.) és az Európai Vállalkozói Díj átadása (május 31.) fényében tud-e a Bizottság naprakész információkkal szolgálni a kisvállalkozási jogszabály végrehajtásával kapcsolatban, különös tekintettel a vállalkozók befektetési készségére, a támogatásokhoz való hozzáférésük javítására, az adminisztratív terhek csökkentésére, és különösen a tagállamok kezdeményezéseire és a kkv-kat a fejlődést akadályozó problémák leküzdésére vonatkozó politikai döntéseikre irányuló intézkedésekre?
Tárgy: Kis- és középvállalkozások
Szándékában áll-e a Bizottságnak intézkedéseket bevezetni az Unió-szerte küszködő kkv-k megsegítésére, és hajlandó lenne-e a Bizottság a fiatal vállalkozókat sikeres kkv-k létrehozásában támogató speciális rendszer felállítására, ezzel is csökkentve az EU függőségét a közvetlen külföldi befektetésektől az ipar élénkítése érdekében?
Tárgy: A kkv-k és a munkahelyteremtés
Széles körben elismert tény, hogy a kis- és középvállalkozások kulcsszerepet játszanak az európai munkanélküliség csökkentésében, mégis a méretgazdaságosság miatt a nagyobb vállalatokhoz képest aránytalanul nagy szabályozási teher nehezedik rájuk. Ha minden európai kkv holnap létrehozna egy munkahelyet, ez igen pozitív hatással volna a foglalkoztatás szintjére.
Mit tesz a Bizottság a kkv-k munkahelyteremtésének támogatása érdekében pl. szabályozási reformok vagy befektetetések formájában? Milyen célokat tűzött ki a Bizottság, és hogy fogja figyelemmel kísérni ezek megvalósulását?
Tárgy: Európai kkv-k hete
Jövő héten lesz az európai kkv-k hete. Célja a vállalkozó kedv, az innováció és a versenyképesség ösztönzése, valamint az Európai Unió és a hatóságok által valamennyi szinten a mikro-, a kis- és a középvállalkozások támogatása és finanszírozása érdekében végzett munkáról való tájékoztatás.
A kis és közepes méretű vállalkozások előtt álló legnagyobb kihívás jelenleg a tőke és a finanszírozás biztosítása. Számos rendkívül sikeres kis- és családi vállalkozás, valamint kezdő vállalkozás vált sebezhetővé amiatt, hogy nem áll rendelkezésére tőke. Mit lehet tenni európai szinten e probléma megoldása érdekében?
Tárgy: A kkv-k adminisztratív költségeinek csökkentésére irányuló intézkedések
Vázolná-e az Bizottsághoz, milyen intézkedéseket hoz az európai uniós kis- és középvállalkozások felesleges adminisztratív költségeinek csökkentése érdekében?
Mairead McGuinness
Tisztelt elnök úr! Új, liberális hozzáállását látva megkérdezhetném, hogy konkrétan mely kérdéseket fogjuk tárgyalni? Sor kerül-e a 3. részben szereplő 33. kérdésre? Mindannyian több ülésen is próbálunk részt venni. Nagy segítség lenne, ha tisztáznánk, pontosan mely kérdéseket nem tárgyaljuk.
Elnök
Igen valószínűtlennek tartom, hogy eljutunk a 33. kérdésig. Az ön helyében nem várnék erre.
Tajani úr most közös választ fog adni, és ezt követően megadom a lehetőséget a kérdések feltevőinek, illetve a többi kollégának is, hogy kiegészítő kérdést tegyenek fel.
Meg szeretném jegyezni, hogy az ülést 20.30-kor fogjuk berekeszteni, ugyanis a személyzetnek és a tolmácsoknak étkezniük kell, még mielőtt 21.00-kor folytatnánk az ülést.
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Tisztelt elnök úr! Már két éve annak, hogy új minőségemben szólalok fel. A kis- és középvállalkozások az új Bizottság számára továbbra is prioritást jelentenek, amelynek meggyőződése, hogy minden tőle telhetőt meg kell tennie, hogy elkerüljük a pénzügyi válság társadalmi válsággá alakulását, amely főként a kis- és középvállalkozásokat, valamint azok alkalmazottait sújtaná.
A kisvállalkozói intézkedéscsomag 2008. évi elfogadása óta jelentős előrehaladás történt. A Bizottság öt, kisvállalkozói intézkedéscsomaggal kapcsolatos jogalkotási javaslatot nyújtott be, amelyek közül kettőt - az állami támogatásokról szóló általános csoportmentességi rendeletet és a kedvezményes héakulcsról szóló irányelvet - már végre is hajtottak; a többi hármat - a késedelmes fizetésre vonatkozó irányelvet, a héaszámlázásra vonatkozó irányelvet, az európai magánvállalkozások alapokmányára vonatkozó rendeletet - pedig a Parlament és a Tanács még éppen vitatja.
A Bizottság nem jogalkotási lépéseket is tett: a jogszabályok minőségének javítása céljából minden területen bevezették a hatásvizsgálatok készítését célzó "kkv-tesztet”. Ilyen terület például a késedelmes fizetésre vonatkozó irányelv és a mikrotársaságok számviteli terhek alóli mentesítése.
A tagállamok is erős politikai szándékot mutatattak a kisvállalkozói intézkedéscsomag végrehajtására, például a "kkv-tesztet” beépítették a nemzeti döntéshozatali eljárásokba, és a válságkezelési célú európai gazdaságélénkítési program összefüggésében a tagállamok által elfogadott intézkedéseknek a kis- és középvállalkozások voltak az egyik legnagyobb kedvezményezettei. Például az egyik olyan intézkedés, amelyet a finanszírozáshoz jutás elősegítésére elfogadtak, a hitelek és garanciák kis- és középvállalkozások számára történő létrehozása és kibővítése volt.
A választott módszerek és az elért célok azonban különböznek az egyes államokban, ezért nemzeti szinten tovább kell munkálkodnunk a kisvállalkozói intézménycsomag végrehajtásán. Döntő fontosságúnak tartom tehát, hogy a meghozott intézkedések végrehajtását nyomon kövessük, és biztosítsuk, hogy az alapelvek és az ajánlott intézkedések végrehajtására európai és nemzeti szinten egyaránt sor kerül.
A kis- és középvállalkozásokat előnyben részesítő politikát az Európa 2020 stratégia is teljes körűen támogatja, a politika számtalan tervezett "világítótorony-kezdeményezés” szerves részét képezi, és amikor a stratégiát a tagállamokban bevezetik, külön ellenőrzést végeznek e területen. A Bizottság által javasolt 10 kiegészítő iránymutatás egyikében a tagállamokat egy kis- és középvállalkozásokat érintő intézkedéssorozat végrehajtására kérik fel a kisvállalkozói intézkedéscsomag elveivel összhangban.
A következő szakaszban biztosítják, hogy ezeket az intézkedéseket a tagállamok beépítik nemzeti reformprogramjaikba. Ez év végére már részletes vizsgálatot végzünk az intézkedéscsomag végrehajtásáról, hogy megmérjük az előrehaladást, és az Európa 2020 prioritásait szem előtt tartva új intézkedéseket határozzunk meg. A fő tevékenységi területek többek között a hitelhez jutás és az innováció javítása, a vállalkozó kedv erősítése, valamint kis- és középvállalkozások nemzetközivé tételének elősegítése. Ezeknek az új kezdeményezéseknek a fő kedvezményezettei a - különösen a fiatal vállalkozók vezette - kis- és középvállalkozások lesznek.
Az Európai Bizottság, szem előtt tartva a kis- és középvállalkozásoknak a finanszírozáshoz jutás terén felmerülő jelenlegi nehézségeit, szorosan figyelemmel kísérte az ágazatban bekövetkező fejleményeket és a helyzet rendszeres felmérése terén különösen az Európai Központi Bankkal folytatott együttműködést.
A Bizottság emellett egy olyan programsorozatot indított, amely pénzügyi támogatást nyújt a kis- és középvállalkozásoknak, hogy hozzájuthassanak a tevékenységeik fejlesztéséhez szükséges tőkéhez. A versenyképességi és innovációs keretprogram például az Európai Beruházási Alappal együtt kialakított olyan pénzügyi eszközöket foglalja magában, amelyek a vállalkozásoknak kockázati műveletek és hitelgarancia-műveletek végrehajtására nyújt ösztönzőket. Az Európai Regionális Fejlesztési Alapból finanszírozott Jeremie-program a kis- és középvállalkozások Európa egész területén történő egységes fejlesztését és megerősítését célzó speciális pénzügyi termékek óriási skáláját kínálja. Végezetül pedig az új európai mikrofinanszírozási eszköz, a Bizottság és az Európai Beruházási Bank közös kezdeményezése, különösen azokat a mikrovállalkozásokat célozza, amelyek nehezen tudnak ad hoc jellegű finanszírozáshoz jutni.
A kis- és középvállalkozások hitelhez jutása is javult annak köszönhetően, hogy megemelték az Európai Beruházási Bank által a közvetítő bankoknak folyósított hitelkeretösszeget, amelyet azok hitel formájában tovább osztanak a kis- és középvállalkozásoknak. 2009-ben az Európai Beruházási Bank összesen 13 milliárd eurót juttatott a pénzügyi intézeteknek; ez az előző évi 55%-os növekedésnek felel meg. Tájékoztatásul elmondom, hogy a 2008-2009-es időszakra nyújtott 21 milliárd euró több mint 75%-a jutott el a kis- és középvállalkozásokhoz - amelyeknek azt szánták -, azaz az EU egész területén működő 50 000 kis-és középvállalkozáshoz.
A Bizottság néhány nappal korábban egy magas szintű konferenciát is rendezett, amelyen bankok, kockázatitőke-alapok, valamint kis- és középvállalkozások vettek részt; ezen a találkozón az Európai Parlament is képviseltette magát. A konferencia lehetővé tette, hogy megvizsgáljuk a jelenlegi piaci helyzetet, valamint a kis- és középvállalkozások finanszírozáshoz jutásának megkönnyítésére új ötleteket és stratégiákat kutassunk fel. A konferencia alkalmat adott arra, hogy megvitassuk a vállalkozások támogatását célzó lehetséges intézkedéseket, amelyek célja a gazdaságélénkítés és a gazdasági növekedés fenntartása.
Az egyik ilyen intézkedés, amelyről döntés született, a pénzintézetek, a kockázatitőke-alapok, valamint a kis- és középvállalkozások képviselőinek részvételével szervezett állandó vitafórum létrehozása volt. Az üléseket negyedévente az Európai Bizottság elnökletével tartják. E fórum megállapításaiból fog kialakulni annak a stratégiának az első része, amely cselekvési tervet fogalmaz meg az uniós kis- és középvállalkozások hitelhez és tőkéhez jutásának biztosítására.
Végül megragadom e vita nyújtotta lehetőséget, hogy tájékoztassam a Parlamentet, hogy az első európai kkv-hét részeként több mint 1200 nemzeti, regionális és helyi esemény kerül megrendezésre az ágazatot érintő különféle kérdések témájában. A kkv-k hetét május 25. és június 1. között rendezik meg, és ugyanebben az időszakban - a tervek szerint május 31-én - Madridban tartják a 2010. évi Európai Vállalkozói Díjak átadó ünnepségét.
Mindezt azért mondtam el, hogy bizonyítsam önöknek személyes elkötelezettségemet amellett, hogy Uniónkban a kis- és középvállalkozások támogatásával lehetővé tehetjük a foglalkoztatás védelmét. A magánkézben lévő nagyvállalati szektor szükséges átszervezése néhány munkahely elvesztését fogja eredményezni, a foglalkoztatás támogatásának pedig egyetlen módja az európai gazdaságunk gerincét képező kis- és középvállalkozások fejlesztésének felkarolása.
Marian Harkin
szerző. - Szeretnék gratulálni a biztos úrnak az elért eredményekhez. Egyik legfőbb problémaként azonban, biztos úr, ön a tőkéhez jutásról beszélt, és említette az Európai Beruházási Bankot, amely ír bankoknak is folyósított pénzeszközöket a kkv-k számára történő szétosztás céljából. Ebből azonban egy jelentős összeget nem osztottak ki, főként mivel a kkv-k igényei - refinanszírozási igények - nem egyeztek az Európai Beruházási Bank céljaival - a középtávú beruházások finanszírozásával. Tehát azt szeretném kérdezni: egyetért-e azzal, hogy intézkedéseket kell hozni a refinanszírozást igénylő kkv-k számára, és a Bizottság ebben milyen szerepet tudna vállalni? Továbbá támogatna-e valamiféle, a brit megoldáshoz hasonló vállalkozásbiztosítási rendszert?
Jim Higgins
szerző. - (GA) Tisztelt elnök úr! Messzemenően egyetértek a Bizottság azon kijelentésével, hogy a kkv-k nagyon fontosak, egyrészt az általuk létrehozott nagyszámú munkahely miatt, másrészt amiatt, hogy stabilabbak, mint a betelepülő nagyvállalatok, amelyek nem lojálisak a régióval vagy az országgal szemben.
Teljesen egyetértek képviselőtársam, Marian Harkin állításával, miszerint jelenleg a finanszírozás hiánya a legnagyobb akadály, a Bizottság is hivatkozott erre. Ezen felül túl sok a bürokrácia és a felesleges szabály.
Gay Mitchell
szerző. - Szeretném megkérdezni a biztos úrtól, megvizsgálná-e a kkv-ket sújtó problémák nem közvetlenül finanszírozási szempontjait is.
Nem tudom, hogy például az ön országában hogyan történik ez, de az én országomban már nincsenek helyi bankfiókvezetők. Betesszük a pénzünket a bankba, a bankok azonban nem értékelik az emberek korábbi tevékenységét, jellemét, vállalkozási ismeretét. Azért kerültünk ebbe a csávába, mert az emberek automatikusan cselekedtek. Bizonyos mértékig még most is automatikusan cselekszünk. Hogyan nyerhetünk meg egy választást? Szavazatról szavazatra. Ha minden európai kkv csak egyetlen munkahelyet teremtene, véget vethetnénk a munkanélküliség válságának.
Arra kérem, tárgyaljon az Európai Központi Bankkal és az Európai Beruházási Bankkal, és vesse latba a befolyását, hogy visszaállítsák a hagyományos helyi fiókvezetőket, akik foglalkoznak a kkv-kkel, és segítenek a vállalkozások fejlesztésében. Biztosan megtérülne a befektetés.
Liam Aylward
Kézenfekvő a kérdés: a Bizottság valóban úgy véli, hogy a kkv-k hete eléri a célját? Megkérdezhetem a Bizottságtól, milyen lépéssel lehetne biztosítani, hogy az Európai Unió és a tagállamok olyan környezetet teremtsenek, amelyben a vállalkozók és a családi vállalkozások meg tudnak élni, tudnak fejlődni és gyarapodni, és ahol a vállalkozó kedvet erősítik, nem pedig akadályozzák, ami a jelenlegi gazdasági légkörben gyakran előfordul?
Antonio Tajani
a Bizottság alelnöke. - (IT) Tisztelt elnök úr! Röviden válaszolok: egyetértek a vitában felszólaló valamennyi parlamenti képviselő felvetéseivel.
Ami az Európai Beruházási Bankot illeti, amint elfoglaltam az iparért és vállalkozáspolitikáért felelős biztosi hivatalomat, azonnal találkozót kezdeményeztem Maystadt elnökkel, és az Európai Beruházási Bank által a kis- és középvállalkozások támogatására elkülönített 30 milliárd euró folyósítását sürgettem. Erre tettem ígéretet meghallgatásomkor a Parlamentnek, mielőtt megkaptam az iparért és vállalkozáspolitikáért felelős biztosi kinevezésemet.
Hogy folytassam, az elnök úr igen kedvező választ adott: elmondta, hogy a kezdeti befagyasztás után a 30 milliárd euróból mintegy 6-7 milliárd euró már célba ért. Arra biztattam az elnök urat, hogy gyorsítsa fel a folyósítást.
A területünkhöz tartozó bankok szintén problémát jelentenek - amint azt a legutóbbi felszólaló is említette -, mivel az európai bankrendszer meglehetősen sokrétű: a bankok nem egyformák. Néhány bank pénzügyi spekulációkkal foglalkozik, de szerencsére nálunk még létezik az a bankrendszer, amelyben a fiókvezető ismeri a hitelért hozzá forduló üzletembert, megbízik benne, és azt is tudja, hogy a befektetett pénz visszakerül a bankhoz, és nem következik be az, ami az Egyesült Államokban történt.
A pár nappal korábban általam megrendezett találkozónak, amelyen számos európai parlamenti kollégánk is részt vett, valójában egy stratégia kialakítása volt a célja. Ezért is említettem, hogy létrehoztunk egy olyan fórumot, amely később hitelfolyósítási témájú cselekvési terveket készíthet.
A cél, hogy kis- és középvállalkozásaink versenyképesek legyenek. Ahhoz, hogy versenyképesek legyenek, innovációra van szükség, az innováció azonban lehetetlen, ha erre a célra nincsenek elkülönítve pénzeszközök. Ezért elsősorban a bankok - méghozzá a hitelfolyósító bankok - bevonása mellett köteleztem el magamat. Több bank is vállalta ezt a jövőre nézve. A Bizottságtól kapott ösztönzéssel, valamint a bankok, a pénzügyi szereplők és az Európai Beruházási Bank - amely két alelnökével vett részt a vitán - bevonásával erőteljesen lépünk fel. E fellépés célja, hogy legalább néhány célkitűzés megvalósuljon, mivel meggyőződésünk, hogy a kis- és középvállalkozások jelenleg a legjobb eszközei annak, hogy kilábaljunk a válságból, valamint - amint a felszólalásom elején elmondtam - hogy megelőzzük a gazdasági és pénzügyi válság társadalmi válsággá alakulását.
A kis- és középvállalkozások megóvása, védelmezése és támogatása terén - beleértve a pénzügyi szempontokat is - részemről teljes elkötelezettségre számíthatnak, és remélem, hogy ezek a vállalkozások növekedni fognak, új vállalkozások indulnak be, mivel célunk még mindig ugyanaz, mint korábban is: a kis- és középvállalkozásokat növekvő versenyképességgel felruházó piacgazdasággal a Lisszaboni Szerződés szellemiségét tükröző valódi szociálpolitika megteremetése.
Elnök
Elnézést kérek a kollégáktól, hogy a kérdések órája meglehetősen lerövidült az előző vita 25 perces időtúllépése miatt.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdéseket írásban fogjuk megválaszolni (lásd a mellékletet).
A kérdések órája ezzel lezárul.
(Az ülést 20.30-kor felfüggesztik és 21.00-kor folytatják.)
