Mandatul Tribunalului Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie (dezbatere) 
Preşedinta
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea privind raportul prezentat de Annemie Neyts-Uyttebroeck, în numele Comisiei pentru afaceri externe, conţinând o propunere de recomandare a Parlamentului European adresată Consiliului privind mandatul Tribunalului Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
raportoare. - (NL) Doamnă preşedintă, domnule comisar, domnule Preşedinte în exerciţiu al Consiliului, doamnelor şi domnilor, de la înfiinţarea sa în 1993, Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie a condamnat 161 de persoane. S-au pronunţat sentinţe definitive pentru 116 dintre aceştia, iar pentru alţii procesul este în derulare.
Sunt doar două cazuri în care nu a început procesul, iar doi acuzaţi principali, Mladić şi Hadžić, nu au fost încă prinşi. Deşi Consiliul de Securitate al ONU i-a cerut Tribunalului să îşi înceteze activităţile nu mai târziu de sfârşitul anului 2010, există un anume spaţiu de manevră.
După un început dificil, ceea ce este de înţeles - la urma urmei, totul era nou şi trebuia inventat pe loc - Tribunalul s-a dovedit a fi un organism juridic foarte solid, serios şi capabil care nu şi-a limitat activităţile la administrarea justiţiei, lucru pe care, apropo, îl face cu foarte multă atenţie, ceea ce i-a sporit legitimitatea. În plus, Tribunalul a înfiinţat programe corecte de acţiune prin care să contribuie la procesul de asimilare şi reconciliere în ţările înfiinţate după căderea fostei Iugoslavii.
Tribunalul contribuie, de asemenea, la pregătirea organismelor juridice naţionale care, până la urmă, sunt însărcinate cu cea mai mare parte din dosarele privind crimele de război şi crimele împotriva umanităţii. Nu a fost niciodată intenţia tribunalului să îşi asume în mod permanent rolul tribunalelor naţionale din fosta Iugoslavie.
Dimpotrivă. Ţările în chestiune sunt cele care trebuie să se asigure că toate aceste crime - de război şi împotriva umanităţii - sunt investigate şi judecate. Ţinând cont de acest lucru, Tribunalul le-a predat curţilor naţionale mai multe dosare şi s-a concentrat pe cele mai importante cazuri.
Tribunalul a stabilit, de asemenea, o strategie adecvată de finalizare în trei etape pentru îndeplinirea condiţiilor impuse de Consiliul de Securitate. Acest plan prevede finalizarea tuturor procedurilor juridice până la sfârşitul anului 2011, cu posibilitate de prelungire până în 2012. Pentru a fi pregătit pentru orice eventualitate, dar mai ales pentru a se asigura că Messrs Mladić şi Hadžić vor fi supuşi aceleiaşi proceduri, va trebui implementat un mecanism eficient, calificat şi bine dotat, care să poată să soluţioneze restul sarcinilor, chiar şi după ce mandatul Tribunalului va înceta.
Din toate aceste motive, îi solicităm Consiliului să îndemne Naţiunile Unite, şi mai ales Consiliul de Securitate, să prelungească mandatul Tribunalului cu cel puţin doi ani, astfel încât să se asigure că, după această perioadă, s-a prevăzut un mecanism de recepţie şi că arhivele Tribunalului sunt păstrate şi puse la dispoziţia celor interesaţi.
Într-un context asemănător, dar totuşi mai larg, cerem ca o bună relaţie de lucru cu Tribunalul şi dezvoltarea unui sistem judiciar eficient care să abordeze şi el crime împotriva umanităţii să rămână criterii de evaluare în ceea ce priveşte relaţiile noastre cu ţările din zona Balcanilor de Vest. Îndemnăm aceste ţări să continue să coopereze cu Tribunalul şi să colaboreze cât mai mult cu putinţă cu procurorul.
În cele din urmă, îi cerem Comisiei să continue să monitorizeze programele de formare şi alte iniţiative care vizează dialogul reciproc, căutarea în comun a adevărului şi reconcilierea. La urma urmei, simpla administrare a justiţiei - oricât de bună ar fi - nu poate duce încă la reconciliere, care este atât de necesară pentru ca populaţia din zona Balcanilor de Vest să îşi poată face în sfârşit planuri de viitor.
Alexandr Vondra
Preşedintele în exerciţiu al Consiliului - Doamnă preşedintă, consider că această dezbatere a sosit la timp şi că raportul deputatei Neyts-Uyttebroeck include mai multe recomandări importante. Aceasta îmi dă şansa de a pune în discuţie o chestiune esenţială privind politica noastră faţă de zona Balcanilor de Vest.
Activitatea Tribunalului Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie (TPII) reprezintă un element esenţial în ceea ce priveşte dreptatea, împăcarea cu trecutul şi continuarea. Aceasta este, de asemenea, cheia pentru susţinerea statului de drept în această regiune. Acest proces poate fi lent şi uneori dificil, dar TPII a înregistrat progrese majore. Până în prezent, a finalizat procedurile intentate împotriva a 116 acuzaţi, cu verdicte foarte diferite. Din 161 inculpaţi, numai doi sunt încă în stare de libertate.
Când TPII a fost înfiinţat în anul 1993, sistemele judiciare naţionale din ţările fostei Iugoslavii nu erau pregătite să soluţioneze crime de acest calibru. Dar era clar că acest lucru trebuie făcut. Niciun contract, niciun acord, nicio societate nu pot fi susţinute fără dreptate. Strategia noastră în regiune a fost să asistăm la stabilizarea ţărilor din zona Balcanilor de Vest şi să le ajutăm să aibă o perspectivă europeană. Un element central al acestei politici îl reprezintă cooperarea cu TPII. Susţinem mandatul acestuia în mai multe moduri.
În primul rând, ţările din zona Balcanilor de Vest fac parte din procesul de stabilizare şi asociere (PSA). Acest proces depinde de respectul arătat principiilor democratice, statului de drept, drepturilor omului şi drepturilor minorităţilor, libertăţilor fundamentale şi principiilor dreptului internaţional şi cooperării regionale. El mai depinde de cooperarea deplină cu Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie. Condiţionalitatea PSA este monitorizată prin rapoartele anuale de progres prezentate de Comisie. Următoarele asemenea rapoarte urmează să fie publicate în octombrie 2009.
În plus, chestiunile privind drepturile omului şi statul de drept, inclusiv consolidarea funcţionării, imparţialităţii şi responsabilităţii sistemului judiciar, precum şi combaterea corupţiei şi crimei organizate, reprezintă priorităţi cheie ale parteneriatului european cu ţările din Balcanii de Vest. Acestea sunt actualizate în mod regulat.
În plus, Consiliul a adoptat două poziţii comune al căror scop este de a susţine implementarea mandatului TPII prin îngheţarea conturilor fugarilor condamnaţi şi interzicerea deplasării pentru persoanele care îi ajută pe aceşti acuzaţi să se sustragă justiţiei. Aceste poziţii comune sunt extinse şi actualizate în mod regulat.
Uniunea Europeană va susţine activitatea TPII până la încheierea acesteia. Eu personal sunt complet de acord că, pe termen lung, moştenirea TPII trebuie păstrată. Când se va întâmpla aceasta - şi chestiunea nu este la latitudinea UE - sistemele judiciare naţionale trebuie să fie pregătite să preia dosarele TPII. Acesta este unul dintre motivele pentru care accentul pe reforma judiciară şi o bună guvernare în PSA este atât de important.
Activitatea ONG-urilor şi a persoanelor individuale, precum Centrul pentru drept umanitar din Belgrad şi Centrul de Cercetare şi Documentare din Sarajevo, care caută adevărul, merită, de asemenea, susţinerea noastră deplină.
Permiteţi-mi să închei prin a-i mulţumi Parlamentului pentru susţinerea de care a făcut dovadă în acest domeniu şi în special pentru acest raport util şi constructiv.
Olli Rehn
membru al Comisiei - Doamnă preşedintă, salut iniţiativa şi raportul doamnei Neyts-Uyttebroeck. Această iniţiativă şi acest raport transmit un semnal de bun-venit angajamentului Parlamentului European de a susţine Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie (TPII).
Pentru Comisie este clar că comunitatea internaţională trebuie să-şi menţină sprijinul complet pentru ca TPII să-şi îndeplinească sarcinile rămase. Nu pot exista impunităţi pentru crime de război şi, după cum bine ştiţi, cooperarea deplină cu TPII este o condiţie pentru realizarea progreselor în cadrul integrării europene. Această condiţie necesară afectează în prezent procesul de aderare la UE al Serbiei şi a afectat şi Croaţia. Sper că nu va afecta Croaţia din nou, cu condiţia ca aceasta să-şi menţină cooperarea deplină cu TPII.
Acest principiu include, de asemenea, gestionarea cazurilor de crime de război la care TPII face referinţă în cadrul jurisdicţiei interne. Am furnizat sprijin financiar şi ne intensificăm sprijinul şi eforturile privind consolidarea capacităţii din acest domeniu important, în special în Bosnia şi Herţegovina care au, de departe, cel mai mare cazier.
Comisia a aprobat recent finanţarea unui proiect iniţiat de procurorul-şef Serge Brammertz privind stagiile în cadrul biroului său pentru formarea procurorilor pentru crime de război şi a tinerilor profesionişti din sud-estul Europei.
Lucrăm, de asemenea, cu procurorul-şef Brammertz la alte proiecte, inclusiv la organizarea unei conferinţe regionale a procurorilor pentru crimele de război din Balcanii de Vest. Aceasta va avea loc la Bruxelles la începutul lunii aprilie, luna viitoare.
Mai mult, Comisia rămâne îşi menţine angajamentul deplin faţă de TPII şi continuă să-l susţină pe dl Brammertz şi pe colegii săi dedicaţi în eforturile de a-i aduce în faţa justiţiei pe cei responsabili pentru încălcările grave ale dreptului umanitar internaţional şi, astfel, dorim să susţinem această muncă importantă care contribuie la reconcilierea şi menţinerea păcii în Balcanii de Vest.
Sunt nerăbdător să ne continuăm colaborarea cu Parlamentul în această privinţă.
Ria Oomen-Ruijten
Doamnă preşedintă, aş dori să-mi transmit mulţumiri doamnei Neyts pentru raportul său complet. Are dreptate când spune că Parlamentul ar trebui într-adevăr să-şi stabilească priorităţile foarte clar. Criminalii de război nu ar trebui scutiţi de pedeapsă. Toate ţările din această regiune trebuie să coopereze pe deplin, iar Tribunalului Penal Internaţional ar trebui să i se acorde şansa de a-şi încheia activităţile cu atenţia cuvenită.
Doamnă preşedintă, în mod evident, Tribunalul de la Haga, cu cele 116 cazuri încheiate şi o activitate importantă în regiune, poate prezenta un rezultat foarte bun. Nimeni nu mai poate spune că cei vinovaţi scapă basma curată. Sunt, de asemenea, încântată de accentul care s-a pus pe deplina cooperare care i se acordă Tribunalului. Aceasta se aplică tuturor ţărilor din care provin suspecţii. Persoanele încă fugare ar trebui deferite justiţiei şi toate ţările din regiunea respectivă au făcut o promisiune Uniunii Europene în acest scop. Nu vom fi credibili dacă nu vom fi neclintiţi în această privinţă. De fapt, cu consimţământul raportoarei, voi depune mâine un amendament oral privind această chestiune.
Doamnă preşedintă, valoarea Tribunalului este considerabilă, nu în ultimul rând datorită faptului că încă mai trebuie lucrat la sistemul judiciar din Balcani. De aceea este bine că acest raport subliniază importanţa funcţionării corecte a unui sistem judiciar independent şi imparţial. Acesta este, până la urmă, unul dintre criteriile de la Copenhaga.
Doresc, de asemenea, să subliniez două aspecte. În ceea ce priveşte termenul de 2010 sau 2011, sunt de părere că nu ar trebui să fim atât de stricţi. Este, până la urmă, mult mai important ca Tribunalul să continue să funcţioneze şi după acest termen, dacă va fi necesar pentru a finaliza anumite aspecte.
În al doilea rând, în ceea ce priveşte terminarea, chiar şi cu arestarea şi judecarea domnilor Mladić şi Hadžić, activitatea Tribunalului nu va fi încheiată. Mecanismul rezidual şi Tribunalul Penal Internaţional pot prelua sarcinile, dar experienţele bune sau mai puţin bune nu ar trebui să se piardă, din punctul meu de vedere.
Richard Howitt
în numele Grupului PSE - Doamnă preşedintă, de la înfiinţarea sa în 1993, Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie (TPII) a remodelat fundamental rolul dreptului umanitar internaţional şi le-a oferit victimelor conflictelor tragice din Balcani, care altfel nu s-ar fi făcut auzite, o oportunitate de a da glas ororilor pe care ei şi familiile lor le-au trăit şi de a căuta dreptatea.
TPII a arătat că nimeni, indiferent de poziţia sau statutul său la momentul conflictului, nu este imun în faţa justiţiei - un precedent care acum are grijă ca Tribunalul Penal Internaţional să promoveze respectul pentru drepturile omului în întreaga lume.
Azi, reiterăm faptul că, pentru fosta Iugoslavie, nu pot exista impunităţi pentru cei acuzaţi care sunt încă căutaţi. Ratko Mladić şi Goran Hadžić sunt încă renegaţi ai justiţiei şi trebuie predaţi.
Ar trebui, de asemenea, să acordăm sprijinul nostru complet apelului procurorului-şef Brammertz pentru ca documentaţia necesară, vitală cazului împotriva fostului general Ante Gotovina şi împotriva altora, să fie pusă la dispoziţia Tribunalului - un aspect pe care prietenii noştri croaţi, printre alţii, îl ştiu că este important pentru procesul de aderare la UE.
Grupul Socialist a propus două amendamente în plen. Mai întâi, ar trebui clarificat faptul că orice propuneri privind o posibilă prelungire a mandatului nu ar trebui să ne distragă atenţia de la sarcina cheie de finalizare a proceselor şi de ajungere a la un final cât mai devreme posibil. În al doilea rând, facem apel în ceea ce priveşte acordarea accesului liber la arhivele TPII pentru procurori, consiliul de apărare şi, eventual, istorici şi cercetători.
Îi mulţumesc raportoarei şi felicit aceste amendamente în faţa Camerei.
Sarah Ludford
în numele Grupului ALDE - Doamnă preşedintă, trebuie să susţinem, pentru finalizarea sa, activitatea impresionantă a Tribunalului de la Haga de aducere în faţa justiţiei a autorilor teribilelor crime şi nu să impunem o finalizare artificială, deoarece constrângerile temporale ar cauza prejudicii proceselor corecte, în timp ce scurtăturile ar dăuna siguranţei martorilor. În timp ce multe cazuri de un nivel mai scăzut au fost transferate cu succes la curţile naţionale, o parte dintre acestea ar putea fi incapabile sau refractare în a realiza procedurile penale în conformitate cu standardele internaţionale, ceea ce înseamnă că, uneori, victimele şi martorii opun rezistenţă transferurilor.
Pentru a permite continuarea mandatului TPII, îndemnăm Consiliul să încurajeze Consiliul de Securitate să furnizeze suficiente resurse din bugetul său general, nu în ultimul rând pentru a-i putea păstra pe specialiştii cheie şi personalul înalt calificat. Tribunalul trebuie să lase o moştenire sănătoasă, atât ca model pentru alte tribunale ad hoc potenţiale, cât şi pentru a contribui la întărirea justiţiei în ţările balcanice.
Există o nevoie a unei susţineri crescute a UE faţă de investigaţiile şi procesele crimelor de război şi includerea în criteriile de la Copenhaga a şi mai multă susţinere pentru o justiţie bine formată, cu performanţe înalte, dar moştenirea acestui fapt este că Tribunalul trebuie să contribuie, de asemenea, la reconciliere şi înţelegere interetnică, iar activitatea ONG-urilor merită mai multe resurse.
Comisarul Rehn ne reaminteşte că deplina cooperare cu TPII este o condiţie a aderării la UE, dar adevărul este că, după cum mi-a comunicat candid comisarul Orban noaptea trecută în absenţa comisarului Rehn, nu există unanimitate în Consiliu privind semnificaţia acestui lucru. Acest lucru a dus la confuzie şi la o amânare consecventă a termenelor. Oricât de mult ne-am dori cu toţii aderarea Serbiei şi Croaţiei, Consiliul, Comisia şi Parlamentul trebuie să fie unite şi ferme în afirmaţii precum că Mladić şi Hadžić trebuie deferiţi şi că, în cazul Croaţiei, trebuie facilitate probele şi martorii. Nu ne putem permite să relaxăm aceste condiţii.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Doamnă preşedintă, aş dori să aduc în discuţie în această dezbatere scurtă câteva aspecte. Activitatea Tribunalului Internaţional pentru fosta Iugoslavie este de o importanţă deosebită, nu doar fiindcă garantează faptul că cei responsabili pentru crimele de război din Balcani sunt deferiţi justiţiei, dar şi fiindcă serveşte simţului publicului pentru justiţie. Mai mult, Tribunalul joacă un rol important în politica europeană cu privire la Balcanii de Vest. Acest lucru este, de asemenea, subliniat în raportul doamnei Neyts.
Acum că se apropie sfârşitul mandatului Tribunalului, trebuie să ne gândim la finalizarea activităţii sale. În grupul meu, ceea ce este important este faptul că această capacitate este ţinută la acelaşi nivel pentru a finaliza cazurile care sunt încă în desfăşurare şi pentru a-i deferi Tribunalului şi pe ultimii doi suspecţi fugari, domnii Mladić şi Hadžić.
Într-adevăr, nu ar trebui niciodată să dorim să lăsăm impresia că lungimea mandatului şi expirarea acestuia vor semnifica cumva faptul că aceste persoane ar putea rămâne în libertate. Faptul că acest lucru se face prin prelungirea mandatului sau prin crearea unui mecanism rezidual nu este o chestiune de principiu pentru noi şi, în ceea ce ne priveşte, probabil că am putea să găsim o cale de a-i pune într-un fel în aşteptare pe judecători, pe avocaţi şi secretariatul.
Véronique De Keyser
(FR) Doamnă preşedintă, Uniunea Europeană aplică principiul egalităţii de tratament tuturor ţărilor din Balcani.
Dacă, pe de o parte, insistăm ca Belgradul să-l predea pe dl Mladić înainte ca acordul interimar privind schimbul în cadrul acordului de stabilizare şi asociere să poată fi pus în aplicare, este clar că solicităm totodată cooperarea deplină a Croaţiei cu Tribunalul.
Cu toate acestea, această cooperare lasă foarte mult de dorit, ca să spunem aşa. În timpul ultimei vizite a procurorului-şef, dl Brammertz, din februarie la Zagreb, unde a mers pentru a solicita documentele lipsă legate de utilizarea artileriei în "Operaţiunea Furtuna”, care, o spun în scop informativ, a avut drept rezultat exodul a 200 000 de sârbi şi moartea a 350 de civili, procurorul a cerut Croaţiei cooperarea deplină şi, deşi Comisia Europeană tocmai acordase undă verde deschiderii capitolului 23 privind drepturile judiciare şi fundamentale, o parte dintre guvernele europene nu vor auzi de aceasta şi nici Parlamentul European.
De fapt, nu va exista susţinere pentru noi în Balcani fără garantarea păcii, iar cea mai bună garanţie o reprezintă adevărul şi dreptatea pentru crimele din trecut.
Aş dori să o felicit pe dna Neyts-Uyttebroeck pentru raportul său, care a primit susţinere unanimă în cadrul Comisiei pentru afaceri externe.
Alexandru Nazare
Felicit raportoarea, doamna Neyts şi salut Raportul privind mandatul Tribunalului Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie, un raport la care am contribuit şi eu cu câteva amendamente şi care ridică o serie de probleme reale pe care avem datoria să le luăm în considerare.
Trebuie să ne asigurăm că rezultatele obţinute până acum de acest tribunal în pedepsirea crimelor de război şi promovarea reconcilierii în Balcanii de Vest sunt fructificate. Munca tribunalului trebuie dusă la bun sfârşit. De asemenea, este necesară evaluarea rezultatelor de până acum, şi mai ales a obiectivelor care nu au fost încă atinse. În funcţie de această evaluare, Consiliul ar trebui să ia în considerare o prelungire de mandat pentru atât timp cât va fi nevoie.
Desigur, activitatea acestui tribunal nu va putea continua la nesfârşit; de aceea trebuie să ne asigurăm că va exista un mecanism care să asigure în continuare funcţiile reziduale care sunt în prezent îndeplinite, atât timp cât va fi nevoie. Consider binevenită în acest sens formularea acelei propuneri către Consiliul de securitate al Naţiunilor Unite, în vederea fondării unei instituţii în acest sens.
O altă măsură pe care o consider crucială pentru dezvoltarea unor capabilităţi instituţionale durabile în Balcanii de Vest ţine de crearea unui set de norme şi criterii de evaluare pentru sistemele judiciare din aceste ţări, pentru a susţine tribunalele naţionale.
Bogusław Rogalski
(PL) Doamnă preşedintă, Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie şi-a adus o contribuţie semnificativă la procesul de reconciliere în Balcanii de Vest şi a ajutat la realizarea restaurării şi menţinerii păcii în regiune. A contribuit, de asemenea, la crearea fundaţiilor unui nou standard mondial pentru rezolvarea conflictelor după terminarea unui război. Cu toate acestea, ar trebui subliniat faptul că sprijinul pentru dezvoltarea unui potenţial sistem judiciar în Balcani este o chestiune fundamentală, astfel încât curţile locale să poată continua munca pe care a început-o Tribunalul. Cooperarea adecvată între curţile şi procurorii din Balcanii de Vest reprezintă o altă provocare importantă, în special în cazurile care implică extrădarea şi asistenţa juridică reciprocă. Există o altă nevoie evidentă de a introduce mecanisme care se vor asigura că, după închiderea Tribunalului, funcţiile acestuia şi materialele pe care le-a produs vor întări principiile statelor reglementate prin legislaţie.
În sfârşit, aş dori să fac apel la ţările din Balcanii de Vest şi la ţările din cadrul UE de a susţine activitatea organizaţiilor neguvernamentale şi, de asemenea, pe cea a altor instituţii care ajută victimele, propagă dialogul şi înţelegerea între grupurile etnice şi care susţin eforturile pentru reconciliere în Balcani.
Alexandr Vondra
Preşedintele în exerciţiu al Consiliului - Doamnă preşedintă, în concluzie, aş dori să repet pe scurt susţinerea noastră deplină pentru activitatea actuală a TPII ca parte importantă a procesului de reconciliere şi vindecare în Balcanii de Vest, acum şi în viitor.
Permiteţi-mi doar să menţionez faptul că vom avea întâlniri cu procurorul-şef, Serge Brammertz, mâine în Praga. Sunt de acord cu faptul că Tribunalul ar trebui să fie capabil să-şi îndeplinească mandatul, să finalizeze procesele aflate în desfăşurare şi să deschide altele noi împotriva celor doi acuzaţi aflaţi încă în libertate. De asemenea, sunt de acord cu faptul că moştenirea Tribunalului trebuie păstrată prin întărirea capacităţii locale de a face faţă cazurilor nerezolvate. Până la urmă, acestea sunt cazurile care privesc ţările din Balcanii de Vest şi pentru care ele însele trebuie într-un final să-şi asume responsabilitatea.
Olli Rehn
membru al Comisiei - Doamnă preşedintă, doresc să vă mulţumesc pentru dezbaterea foarte concisă, dar importantă, şi să o felicit pe dna Neyts Uyttebroeck pentru raportul şi iniţiativa sa.
TPII este într-adevăr o expresie a valorilor europene ale justiţiei şi statului de drept, şi, prin urmare, această dezbatere este foarte importantă. Este, de asemenea, un element esenţial al dezvoltării politicii noastre din Balcanii de Vest.
În ceea ce priveşte datele, pot fi doar de acord cu TPII însuşi - că datele din strategia de închidere a Tribunalului sunt doar date ţintă şi nu reprezintă termene absolute, după cum s-a menţionat corect în raportul doamnei Neyts-Uytterbroeck.
Pentru Comisie, aspectul crucial este menţinerea susţinerii comunităţii internaţionale pentru terminarea mandatului prezent al Tribunalului, astfel încât să existe siguranţa faptului că, pe viitor, nu vor exista impunităţi pentru crimele de război.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
raportoare -Doamnă preşedintă, doresc să mulţumesc tuturor celor care au contribuit la această dezbatere.
De asemenea, am dorit să spun că am găsit o dedicare şi un angajament al celor care lucrează sau au lucrat în TPII pe care rareori le-am văzut în altă parte. A fost o mare plăcere.
Acesta a fost cu atât mai mult un motiv pentru a prezenta aceste propuneri.
Preşedinta
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc mâine, joi, 12 martie 2009.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Marek Aleksander Czarnecki  
Domnule Preşedinte, activitatea Tribunalului de la Haga merită susţinerea permanentă a Uniunii Europene, în primul rând datorită creării fundaţiilor pentru un nou standard al rezolvării conflictelor şi, de asemenea, datorită contribuţiei sale semnificative la procesul de reconciliere din regiunea Balcanilor de Vest.
În lumina rezoluţiei ONU care solicită încheierea activităţii TPII, sunt de acord cu raportoarea că posibilitatea prelungirii mandatului acelei instituţii ar trebui investigată. Este necesară continuarea activităţii Tribunalului, chiar şi numai pentru faptul că mulţi criminali rămân în libertate şi un număr semnificativ de cazuri necesită încă o examinare serioasă.
Este convingerea mea că un factor cheie aici este, de asemenea, crearea unui mecanism clar de operare a sistemului judiciar în Balcani, care îşi va asuma funcţiile originale ale Tribunalului după închiderea acestuia. În plus, fac apel la statele membre să susţină activitatea organizaţiilor neguvernamentale şi, de asemenea, a altor instituţii care ajută victimele, promovează dialogul şi înţelegerea între grupurile etnice şi care susţin eforturile de reconciliere.
Athanasios Pafilis  
în scris - (EL) La zece ani după războiul josnic dezlănţuit împotriva Iugoslaviei de către SUA, NATO şi UE, cei vinovaţi de crime împotriva poporului lor salivează peste miile de oameni omorâţi, inclusiv femei şi copii, şi peste pagubele uriaşe pe care le-au cauzat în Balcani. Raportul în discuţie preamăreşte Tribunalul de la Haga pe care l-au înfiinţat pentru a le pune la încercare pe victimele lor şi pentru a-i exonera pe imperialiştii americani şi europeni de crimele lor, un tribunal care a fabricat acuzaţii, cu parodii de procese, care au avut drept rezultat asasinarea fostului preşedinte iugoslav, Slobodan Milosevic. Cu o insolenţă de necrezut, se solicită ca funcţionarea acestuia să fie prelungită astfel încât să poată stabili noi părţi vinovate şi să exercite presiune teroristă asupra persoanelor din Iugoslavia invitându-le să semneze o declaraţie de penitenţă pentru apărarea ţării lor şi de subjugare faţă de asasinii lor europeni.
Simpla votare împotriva acestui raport vrednic de dispreţ nu este suficientă. Partidul Comunist Elen s-a abţinut de la vot. Refuză chiar prin prezenţa sa să participe la legitimizarea crimelor imperialiste de către Parlamentul European. În acest fel, el aduce un omagiu minim celor care au plătit cu sângele lor pentru barbarismul imperialist al SUA, NATO şi UE.
Adevăratele tribunale ale poporului vor fi înfiinţate şi adevăraţii vinovaţi şi asasini din SUA, NATO şi UE şi guvernele de dreapta şi de stânga vor fi judecaţi şi condamnaţi pentru crimele lor.
