Uporaba spolnega nasilja v spopadih v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o uporabi spolnega nasilja v spopadih v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospa predsednica, najostreje moramo zavrniti sleherno nasilje, usmerjeno proti ženskami, od ustrahovanja do spolnega napada. To so ostudni zločini, pogosto zagrešeni nad najranljivejšimi in nemočnimi ljudmi.
Žal je dejstvo, da mnoge države po svetu, ne le v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu, še vedno nimajo ustreznega pravnega okvira za zaščito žensk in deklet pred nasiljem. Nič ne spodbuja poročanje o takšnih napadih. Dosti več je treba storiti, da se storilce odvrne od njihovih dejanj in da zanje odgovarjajo. Ženske še naprej trpijo zaradi diskriminatornih zakonov in globoko ukoreninjene kulturne neenakosti. V primeru Egipta so denimo v nacionalnem odboru, oblikovanemu za sestavitev nove ustave, le moški predstavniki, in celo novi kabinet premore le eno ministrico.
Da je to nevzdržno, so jasno pokazale pogumne Tunizijske in Egipčanke v nedavnih dogodkih v državi. Če je polovica prebivalstva izključena iz politične in institucionalne reforme, je slednja skorajda ne more uspeti.
Glede na to strogo obsojamo vse več poročil o hudih kršitvah človekovih pravic, ki vključujejo posilstvo, spolni napad in hudo poniževanje aktivistk. Evropska unija se je zavezala krepitvi vloge žensk na političnem, civilnem, družbenem, gospodarskem in kulturnem področju, pa tudi boju proti diskriminaciji in nekaznovanosti. Zato ena od osmih smernic EU o človekovih pravicah izrecno usmerjena v "spodbujanje enakosti med moškimi in ženskami in boj proti diskriminaciji do žensk". In barcelonska izjava iz leta 1995, ki je ustanovila evro-sredozemsko partnerstvo, še posebno utrjuje to zavezo za območje Euromed.
Enakost spolov je ena od prednostnih nalog petletnega delovnega načrta, o katerih so se dogovorili voditelji držav leta 2005 na vrhu v Barceloni, ki je potekal v spomin na 10. obletnico evro-sredozemskega partnertsva.
Spričo teh zavez je evro-sredozemska ministrska konferenca o krepitvi vloge žensk v družbi, ki je potekala novembra 2006 v Istanbulu, začela z inovativnim in pionirskim procesom. Ministri (vključno s tistimi iz Alžirije, Jordanije, Libanona, Maroka, zasedenega palestinskega ozemlja, Sirije in Tunizije) so se dogovorili, da bodo sprejeli celostni pristop, utemeljen na naslednjih medsebojno povezanih prednostnih nalogah: prvič, politične in državljanske pravice žensk; drugič socialne in gospodarske pravice žensk in trajnostni razvoj; in na koncu, pravice žensk na kulturnem področju ter vloga komunikacije in množičnih medijev.
Od konference leta 2006 dalje poteka delo v zvezi z izvajanjem skupnega okvira za ukrepe, zlasti s prizadevanjem za prednostne naloge države, z mehanizmom za spremljanje in poročili, ki jih objavlja Komisija. Partnerice v Uniji za Sredozemlje so ponovno potrdile svoje zaveze v zvezi s tem novembra 2009 na drugi ministrski konferenci v Marakešu. Civilna družba je bila docela vključena v razpravo. Dvig osveščenosti v zvezi s procesom in njegove prepoznavnosti je predstavljala enega največjih izzivov, s čimer so se strinjali skoraj vsi udeleženci procesa.
Zunaj tega regionalnega okvira pa predstavlja dvostranski dialog Evropske unije, vključno prek pododborov, ki se ukvarjajo z vprašanji v zvezi s spolom, pomembno metodo za obravnavanje teh čedalje pomembnejših vprašanj.
Naj zaključim z besedami, gospa predsednica, da Evropska unija ne bo dopuščala nasilja nad ženskami v kateri koli obliki in da bomo uporabili sleherno možnost, ki jo bomo lahko, da ga preprečimo.
Edit Bauer
v imenu skupine PPE. - Gospa predsednica, komisar, resnično cenim močno zavezo Komisije, da obsodi nasilje nad ženskami kot vojno orožje - načrtno uporabljeno v oboroženih spopadih za različne namene, vključno s poniževanjem, ustrahovanjem, političnim nasiljem, pridobivanjem informacij, nagrajevanje vojakov in celo etničnega čiščenja. Nasilje nad ženskami v oboroženih spopadih v veliki meri temelji na tradicionalnem pojmovanju žensko kot lastnine. Ker ženske v mnogih kulturah igrajo vlogo prenašalk kulture in simbolov narodov, se nasilje nad ženskami uporablja tudi kot sredstvo napada na družbene vrednote in njeno čast.
Rimski statut Mednarodnega kazenskega sodišča priznava spolno nasilje kot del napada na civiliste - na človeštvo - za vojni zločin. Različne oblike spolnega nasilja v oboroženih spopadih, vključno s spolnim suženjstvom, prisilno poroko in prisilno nosečnostjo, so vojni zločini in bi se morali obravnavati kot grobe kršitve Ženevske konvencije. Prepogosto ostanejo tisti, ki so odgovorni za dejanja spolnega nasilja v vojni, nekaznovani; prepogosto se nasilje nad ženskami sprejema kot neizogiben del vojne; prepogosto se storilcem odobri pomilostitev kot del mirovnih dogovorov.
Čas je, da obsodimo te nečloveške prakse kjer koli na svetu, naše današnje sporočilo pa bi se moralo glasiti, da storilci teh vojnih zločinov ne morejo ostajati več nekaznovani.
Ana Gomes
v imenu skupine S&D. - (PT) Gospa predsednica, v nasprotju s poročili, ki prihajajo iz Libije, kjer vidimo le moške, ki se borijo na frontni črti, pa so podobe izpred približno meseca dni z osrednjega trga v Bengaziju, s trga Tahrir in protestov v Tuniziji, Bahrajnu, Siriji, Jordaniji in Maroku prikazovale ženske vseh starosti, ki so pozivale k svobodi, pravici in demokraciji. Ženske in zlasti mlade ženske so igrale in še naprej igrajo ključno vlogo v vstajah v severni Afriki in v arabskem svetu. Njihova usoda v teh državah, za katere so značilne močne patriarhalne in verske tradicije, ne bo le nakazovala, pač pa tudi odločala o poti, ki jo bodo te države ubirale v naslednjih mesecih in letih pri iskanju demokracije in spoštovanja človekovih pravic. Zato mora EU dati prednost podpori žensk, ki so pogumno sprožile proteste arabske pomladi, vključno s financiranjem organizacij civilne družbe in s politično, tehnično in finančno pomočjo ženskam, ki želijo dejavno sodelovati, s spodbujanjem njihovega vključevanja v vse demokratične institucije in organe političnih in gospodarskih oblasti kot članice, kandidatke političnih strank in tako dalje.
Prav tako je nujno, da EU na najvišji ravni stori vse, kar je v njeni moči, da se bori proti poskusom ustrahovanja, povračilnim ukrepom in spolnim nasiljem, zagrešenim nad ženskami, ki si upajo povzdigniti glas. Primeri kot so preskus devištva, ki so jih vsiljevali ženskam, ki so 8. marca protestirale na trgu Tahrir, ali posilstvo in zaprtje Iman al-Obeidi v Libiji, so popolnoma nevzdržni zločini, kot je dejal komisar Füle. Od visoke predstavnice in komisarja pričakujemo, da bosta zahtevala takojšnjo in neodvisno preiskavo teh zadev, ki bodo uporabljene kot primer, tako da se ne bodo več ponovile.
Antonyia Parvanova
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, skupina ALDE je predlagala in začela to razpravo, saj želimo nocoj izraziti našo zaskrbljenost glede položaja žensk v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu spričo sedanje politične spremembe in nemirov. V zadnjih tednih smo bili priča hudim kršitvam človekovih pravic v Libiji in Egiptu, ki so prizadel zlasti ženske. Ne bom se spuščala v podrobnosti vseh teh primerov, a naj omenim le dve simbolični in zaskrbljujoči situaciji, ki bi jih bilo treba nemudoma obsoditi.
Iman al-Obeidi, Libijka, je z amednarodni tisk povedaal, da je bila skupinsko posiljena, kasneje pa so jo pridržali Gadafijevi vojaki in jo zasliševali 72 ur, preden so jo izpustili. Kot so omenili moji kolegi so v Egiptu številne protestnice povedale, da so bile podvržene tako imenovanim preskusom devištva - vojaki pa so jih tudi posilili - in nekaterim zdaj sodijo, ker niso "opravile" takšnega preskusa. Ti primeri so zagotovili dodaten dokaz, da se posilstvo v času spopadov še vedno uporablja kot orožje za ustrahovanje in poniževanje civilnega prebivalstva.
Bilo bi nesprejemljivo, če bi povzdignili svojega glasu proti tem strašnim grozodejstvom, ki so bila zagrešena nad ženskami. Komisijo in Svet odločno pozivamo, da nasprotujeta in obsodita uporabo spolnega nasilja, ustrahovanja in katere koli druge obliko zlorabe žensk, ki se odvija v okviru sedanjih razmer v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu. Prav tako moramo uporabiti vse naše politične instrumente, ki so nam na voljo, v zagotovilo, da se bo po prehodu v teh družbah zagotavljalo in zagovarjalo pravice žensk.
Včeraj smo sprejeli poročilo o političnem okviru EU za boj proti nasilju nad ženskami, zato bi bilo nesprejemljivo, če bi uporabljali dvojne standarde, ko gre za politične ukrepe zunaj Unije. V zvezi s tem mora biti spodbujanje prav žensk v celoti vključeno v evropsko sosedsko politiko, njene programe in projekte, obenem pa je treba uvesti posebne politike za pravice žensk in krepitev njihove vloge.
Barbara Lochbihler
Gospa predsednica, tako imenovani preskusi devištva, ki jih je egiptovska vojska vsilila protestnicam na trgu Tahrir, in večkratno posiljevanje Libijk, ki so ga izvajali vojaki, so okrutni zločini, ki so bili povod za današnji predlog resolucije. Ne moremo izključiti možnosti, da se ne bo zgodilo še več spolnega nasilja na vseh straneh v spopadih v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu.
Novembra lani smo v Evropskem parlamentu države članice EU in samo EU pozvali, da začnejo položaj žensk v vojnah in oboroženih spopadih končno jemati resno. Takrat je predstavnik visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve, baronice Ashton, poročal o napredku, ki je bil dosežen. Zdaj imamo izboljšan mednarodni okvir za preprečevanje nasilja nad ženskami v regijah oboroženih spopadov, številne države pa so poleg tega sprejele nacionalne akcijske načrte. Izmenjava najboljših praks je zelo pomembna.
EU je že zagotovila 300 milijonov EUR za ukrepe, vključno z zdravstveno oskrbo, nadaljnjih 200 milijonov EUR pa je bilo odobrenih za izvajanje resolucije Varnostnega sveta ZN št. 1325. Uvedba lokalnih strategij na območjih oboroženih spopadov je načrtovana za leto 2011. Usposabljanje osebja igra v zvezi s tem zelo pomembno vlogo. Zato je nujno, da se vse te izkušnje in ukrepi vključijo in upoštevajo pri izvajanju pakta EU za partnerstvo in demokracijo z južnosredozemskimi državami. Pri tem boste zagotovo deležni podpore Evropskega parlamenta.
Ilda Figueiredo
v imenu skupine GUE/NGL. - (PT) Gospa predsednica, vemo, da so ženske aktivno sodelovale pri vstajah za krepitev demokracije, pravic in svoboščin v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu. Vendar prav tako vemo, da so predmet splošno uveljavljenega in načrtnega posiljevanja in spolnega suženjstva, ki sta v okviru Ženevske konvencije priznana kot zločina proti človeštvu in vojna zločina.
Glede na to, so poročila, ki prihajajo bodisi iz Demokratične republike Kongo, Egipta, Libije ali iz drugih držav, zastrašujoča. Zato pozivamo k učinkovitemu diplomatskemu ukrepanju, ki ostro nasprotuje uporabi spolnih napadov na ženske, ustrahovanju in nadlegovanju žensk v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu, ali kjer koli drugje.
Prav tako bi radi poudarili pomen priznanja vloge žensk v revolucijah in potrebo, da se jim zagotovijo pravice, vključno z njihovo udeležbo v novih demokratičnih, pravnih, gospodarskih in političnih strukturah teh držav, s katero bi se končala stoletja stara diskriminacija, ki so jo doživljale.
Emine Bozkurt
(NL) Gospa predsednica, revolucija v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu je prinesla tudi priložnosti. Delo v zvezi ponovno izgradnjo države in vzpostavljanjem demokracije v Tuniziji in Egiptu se lahko dejansko prične. Na trgih in ulicah Kaira, Tunisa in Bengazija so ženske predstavljale in še vedno predstavljajo pomemben del revolucij. Tukaj je toliko priložnosti, a tukaj so tudi nevarnosti.
Izpoved mlade Libijke na televiziji, da so jo posilile Gadafijeve čete, je pretresla splošno javnost. A to niso bila prva takšna poročila, od takrat smo bili priča tudi drugim. Spolno nasilje se uporablja kot orodje za zatiranje žensk in za to, da se jih utiša, kot denimo v Kairu, kjer je vojska zlorabila ženske in jim naložila preskuse devištva. V vojni v Libiji se nasilje nad ženskami uporablja kot orožje. Spričo odsotnosti oblasti, ki se pojavlja v času brezpravnosti, ni nadzora. Ženske izgubijo pravno varstvo. Zato moramo dati jasen znak, gospa predsednica, da ne moremo in ne smemo dopustiti, da bi se to dogajalo še naprej. Novim voditeljem moramo dati jasen signal, da morajo biti tovrstni zločini raziskani in kaznovani. Nikomur, ki ima na vesti te zločine, ne bi smeli dovoliti, da ostane nekaznovan.
Prav tako bi rada poudarila, da je treba te ženske zaščititi in da vloga žensk pri ponovni izgradnji družbe ne sme ostati prezrta. Pravice žensk morajo biti zagotovljene z zakonom in v ta namen bi bilo treba tudi ženske imenovati na položaje v ustavnih odborih, v parlamentih in vladah, tako da bodo zadeve, kot so izobraževanje žensk, njihove pravice in boj proti škodljivim tradicionalnim praksam deležne veliko pozornosti. Gospodarska neodvisnost je ključna sestavina krepitve vloge žensk in spodbujati bi bilo treba tudi podjetništvo, na primer z mikro krediti.
Kristiina Ojuland
Gospa predsednica, spolni napadi na ženske - in v nekaterih primerih tudi na moške - v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu so zelo zaskrbljujoči, oblasti v regiji, tako nove demokratične sile in stari režimi, pa jih morajo nemudoma obravnavati.
Podpredsednico Komisije/visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, baronico Ashton, bi rada pozvala, da o pogubnih razmerah v zvezi s spolnim nasiljem v tej regiji razpravlja s predstavniki ciljnih držav v okviru južne razsežnosti evropske sosedske politike, da bi bili storilci privedeni pred sodišče in da bi zagotovili spoštovanje človekovih pravic za ženske in moške.
Menim, da je spolno nasilje najhujša vrsta vojskovanja. Na vsak način se ga je treba izogniti in ga je treba kaznovati na najostrejši način.
Seán Kelly
(GA) Gospa predsednica, pred dvema mesecema smo govorili o nasilju nad ženskami v Evropi. Rečeno je bilo, da je 25 % evropskih žensk utrpelo nasilje. Zdaj govorimo o spolnem nasilju nad ženskami v spopadih v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu. Gre za žalostno zgodbo in je ne moremo več dopuščati. Zato je pomembno, da p njej razpravljamo in ukrenemo nekaj, da bi jo preprečili.
Žal na celotni afriški celini prevladuje precej preživet odnos do žensk ne le v vojni, temveč tudi v mirnih razmerah.. Očitno se poslabša v času vojne. A strinjam se s komisarjem, da moramo te zadeve izpostaviti in zlasti poskušati ter obračunati z ljudmi, ki te zločine zagrešijo. Na ta način bomo, upam, v nekem trenutku priča spremembi odnosa in odpravi teh strahotnih praks.
Anna Záborská
(SK) Gospa predsednica, spolno nasilje ne predstavlja kršenja človekovih pravic žensk ali človekovih pravic moških. Pravice v tej obliki ne obstajajo. Spolno nasilje je zločin proti človekovem dostojanstvu, ki je temeljna pravica vsakega človeka, tako žensk in moških. To ne drži le v Evropi, pač pa tudi v Egiptu, Libiji, Demokratični republiki Kongo ion drugih državah Afrike in Bližnjega vzhoda, ki so omenjene v tej resoluciji. Vojaški spopadi ne morejo predstavljati olajševalne okoliščine. V Demokratični republiki Kongo se je začelo s posilstvom ženske, a zdaj se posiljuje tudi moške. Toda resolucije so zgolj besede. Prav tako moramo ukrepati. Komisija mora začeti podrobno spremljati kršitve človekovih pravic po vsem svetu in obenem predložiti instrumente, s katerimi lahko Evropa uveljavi spoštovanje, če je to potrebno. Če tega ne bo storila, bodo lahko partnerstva, v katera zdaj toliko vlagamo, označena tudi kot odkupnina.
Štefan Füle
član Komisije. - Gospa predsednica, spoštovanim poslancem bi rad povedal, da so vprašanja in posamezni primeri, na katere so danes opozorili, resnično zelo resni in so črna pika na seznamu dogodkov, ki so se zgodili v preteklih tednih v severni Afriki in na Bližnjem vzhodu. Zabeležil sem si vprašanja, ki so jih postavili v tej razpravi, in predloge, ki so jih dali.
Kot sem dejal, ima Evropska unija uveljavljene številne instrumente in bo storila vse, da podpre večjo udeležbo žensk v civilnem in političnem življenju, ki bo brez groženj, ustrahovanja in nasilja.
Prav tako bi rad usmeril pozornost poslancev na nedavni pozitivni dogodek, kot je ustanovitev urada za človekove pravice v sekretariatu Sveta za sodelovanje v Zalivu. Takšne korake bi morali pozdraviti. Naša podpora mednarodnih organizacij, zlasti agencije ZN Ženske, in civilne družbe bo ključna pri podpiranju sprememb od znotraj. To tudi dokazuje, zakaj je naša politika dialoga in širitve tako pomembna in se je treba z njo nadaljevati, zlasti z našimi novimi sogovorniki.
Predsednica
Prejela sem pet predlogov resolucije, predloženih v skladu s členom 110(2) Poslovnika.
Razprava je zaključena.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 7. aprila.
Pisne izjave (člen 149)
Filip Kaczmarek
Spolno nasilje je izjemno odvratno sredstvo vodenja vojne in grozovito orodje bojevanja ali poniževanja nasprotne strani v spopadu. V primeru severne Afrike in Bližnjega vzhoda so te prakse še posebno okrutne, saj razkrivajo ogromno posmehljivosti in izprijenosti, kajti prevladujoča vera v regiji zavzema do zadev v zvezi s spolnostjo zelo omejevalen pristop. Tisti, ki zagrešijo dejanja spolnega nasilja, kršijo zelo veliko pravil in kodeksov ravnanja. Vojna in spopadi v takšnih ljudeh pogosto predramijo nepredstavljivo zlo. Proti temu se bomo borili in tega barbarstva nikoli ne bomo nehali obsojati.
