Razvojni cilji novega tisočletja - Cilj 5: izboljšanje zdravja mater (razprava)
Predsednik
Naslednja točka dnevnega reda so izjave Sveta in Komisije o petem razvojnem cilju novega tisočletja: izboljšanje zdravja mater.
Jean-Pierre Jouyet
predsedujoči Svetu. - (FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, tako kot Evropski parlament tudi Svet pripisuje velik pomen temu, da se do leta 2015 po vsem svetu dosežejo vsi razvojni cilji novega tisočletja, zlasti tisti, ki zadeva zmanjšanje umrljivosti mater za tri četrtine med letoma 1990 in 2015.
V zvezi s tem Evropska unija poudarja, da je za trajni razvoj na tem področju potrebno spoštovanje in spodbujanje pravic žensk in deklet, pri čemer jim je treba zagotoviti dostop do zdravstvenih storitev, zlasti v zvezi s spolnim zdravjem in zaščito pred aidsom. Vse tri institucije EU so jasno poudarile skupno pripravljenost k izboljšanju zdravja mater v državah v razvoju, zlasti prek podpisa evropskega soglasja o razvoju z dne 20. decembra 2005, ki zdravje mater opredeljuje kot eno od prednostnih nalog razvojne politike EU. Na voljo imamo potrebne finančne instrumente za izvajanje tega cilja, zlasti v okviru partnerstva med Evropsko unijo in Afriko v zvezi z razvojnimi cilji novega tisočletja. Kot veste, se na področju zdravja še vedno soočamo z velikimi izzivi. Ti izzivi so bili omenjeni v letnem poročilu Združenih narodov. Zaradi težav med nosečnosti ali rojevanjem, ki jih ni mogoče zdraviti, vsako leto še vedno umre 500 000 žensk. Teh smrti ne moremo preprečiti brez napredka. Zaradi teh vzrokov, povezanih z nosečnostjo, v podsaharski Afriki umre ena od 16 žensk, medtem ko v razvitih državah umre le ena od 3 800 žensk. Zato se je Svet ob upoštevanju obsežnosti teh izzivov in ob upoštevanju teh povsem nesprejemljivih razmer odločil, da pospeši in okrepi svoje prizadevanje. Svet je junija sprejel program ukrepov. Ta program določa nujno podporo EU za doseganje cilja iz leta 2005 v zvezi s splošnim dostopom do reproduktivnega zdravja ter ciljev za leto 2010 v zvezi z reševanjem življenj dodatnih 4 milijonov otrok na leto, od tega 2 milijona otrok v Afriki, ter zagotavljanjem dodatnih 35 milijonov rojstev pod nadzorom usposobljenega zdravstvenega osebja na leto, od tega 13 milijonov rojstev v Afriki. Če želimo do leta 2015 zmanjšati umrljivost mater za tri četrtine, je treba do leta 2010 zagotoviti dodatnih 21 milijonov rojstev pod nadzorom usposobljenega zdravstvenega osebja na leto.
EU bo podprla doseganje cilja v zvezi z zagotavljanjem dostopa do sodobnih kontracepcijskih sredstev za dodatnih 50 milijonov žensk v Afriki do leta 2010 ter splošnega dostopa do načrtovanja družine. Poleg tega program, ki ga je izvajal Svet, določa tudi prispevek EU k premostitvi finančne vrzeli, s čimer bi se ti cilji do leta 2010 dosegli. Po podatkih Svetovne zdravstvene organizacije finančna vrzel trenutno znaša 13 milijard EUR.
Če Evropska komisija temu verjame, kar nam bo povedala gospa komisarka, moramo za premostitev finančne vrzeli povečati podporo EU za 8 milijard EUR do leta 2010, od tega 6 milijard EUR za Afriko, pri čemer je bistveno, da partnerske države in donatorice prevzamejo vlogo zainteresiranih strani pri obravnavanju izzivov, s katerimi se soočamo.
V zvezi s tem je predsedstvo zato prepričano, da krepitev zdravstvenih sistemov še naprej predstavlja eno od glavnih prednostnih nalog razvojnih ciljev novega tisočletja. V okviru konkretnih ukrepov, ki se načrtujejo, poudarjam skupni dokument o tveganjih za zdravje ljudi, ki ga pripravljata predsedstvo in Komisija, neuradno srečanje razvojnih ministrov, ki bo potekalo od 29. do 30. septembra ter na katerem bodo razpravljali o zaključkih novembrskega zasedanja Sveta in prihodnjih predsedstvih v zvezi s splošnim dostopom do zdravstva, ter pregled poročila Komisije o programu EU za ukrepe, ki ga bo izvedel Svet, da bi obravnaval kritično pomanjkanje delavcev na področju zdravstva v državah v razvoju, pri čemer sem že prej poudaril, kako pomembna je ta naloga.
Gospod predsednik, gospa komisarka, gospe in gospodje, zagotavljam vam, da si bo Svet še naprej prizadeval za pomoč Evropske unije pri izboljšanju razmer v zvezi z zdravjem mater v državah v razvoju, zlasti v Afriki.
Benita Ferrero-Waldner
komisarka. - Gospod predsednik, v zvezi z osnovno pravico do zdravja najverjetneje obstaja največ razlik na svetu. Tisti, ki so v največji stiski ter ki so izpostavljeni največjemu tveganju zaradi bolezni in predčasne smrti, imajo najslabši dostop do zdravstva ali pa jim je pogosto celo povsem onemogočen. To predstavlja velik izziv za Evropsko unijo in svetovno skupnost kot celoto.
Evropska unija je zelo zavezana k izvajanju razvojnih ciljev novega tisočletja (RCNT), vključno s petim RCNT v zvezi z izboljšanjem zdravja mater, o čemer tudi danes razpravljamo.
Zavedamo se, da je za povečanje finančnih sredstev za spolno in reproduktivno zdravje ter za zdravje na splošno potreben veliko bolj usklajen in večsektorski pristop, ki vključuje tudi druge RCNT. Rezultate na področju zdravstva ni mogoče doseči brez ustreznih naložb v sisteme, ki zagotavljajo boljše zdravje. Zdravstveno politiko je treba vključiti v širše načrtovanje socialnega in gospodarskega razvoja. Države potrebujejo dolgoročno in predvidljivo pomoč zunanjih donatorjev. Donatorji se morajo zavedati jasne povezave med financiranjem in doseganjem rezultatov, pri čemer so nujno potrebni tudi mehanizmi, ki zagotavljajo odgovornost vseh partnerjev v zvezi s kršenjem mednarodnih sporazumov.
Revni ljudje, tj. ženske, moški in otroci, ki živijo v državah v razvoju, se soočajo s številnimi medsebojno povezanimi težavami v zvezi s spolnim in reproduktivnim zdravjem. Te težave med drugim vključujejo virus HIV/aids, spolno prenosljive bolezni, nenačrtovano ali neželeno nosečnost, težave med nosečnostjo in rojevanjem, pohabljanje ali odstranjevanje spolnih organov, spolno zlorabo, nevarne splave ter rak na materničnem vratu. Te okoliščine so odgovorne za veliko trpljenja in številne predčasne smrti. Te težave so poleg revščine in podrejenega položaja žensk v družbi posledica pomanjkanja dostopa do ustreznih zdravstvenih storitev, informacij ter usposobljenih strokovnjakov in zalog proizvodov v zvezi z reproduktivnim zdravjem.
Zato je bila Evropska komisija pri svojem delu na področju zdravja in razvoja najbolj zaskrbljena glede izboljšanja zdravja mater in zmanjšanja umrljivosti mater. Vendar kljub našemu prizadevanju za izpolnjevanje RCNT na svetovni ravni najbolj zaostajamo v zvezi s petim RCNT, zlasti v Afriki, kot je bilo že povedano. To je zelo resna težava, zlasti zato, ker večina mater umre doma, daleč stran od zdravstvenih storitev, pri čemer takšne smrti pogosto niso zabeležene. Zato je dejansko število smrti mater morda celo še veliko večje od tistega, ki ga navajajo statistični podatki, tj. pol milijona na leto.
S političnega stališča se soočamo še z eno težavo, ki je razlog za zaskrbljenost. To je vedno večja nagnjenost k temu, da se politike v zvezi s spolnim in reproduktivnim zdravjem ter pravicami do tega zdravja v programih zaradi občutljivih vprašanj v zvezi s splavom ne obravnavajo. S tem zanemarjamo neenak položaj ženk v številnih partnerskih državah, v katerih ženske ne odločajo o tem, koliko otrok bodo imele, ali pa so prisiljene v spolne odnose, včasih celo s partnerjem, za katerega je verjetno, da je okužen z virusom HIV. Ne smemo pozabiti številne ženske in dekleta, ki so žrtve posilstva ter ki se poleg poškodb in travme pogosto morajo soočiti še s tem, da jih sorodniki in skupnosti zavrnejo.
Zato v okviru 10. evropskega razvojnega sklada in proračuna Komisije namenjamo neposredno pomoč za izboljšanje zdravja v 31 državah v razvoju. Veliko teh držav se sooča z zelo visoko umrljivostjo mater in zelo šibkimi zdravstvenimi sistemi.
V zvezi s tem je proračunska pomoč za izboljšanje zdravja eden od pomembnih instrumentov za obravnavanje umrljivosti mater. Da bi bila ta pomoč predvidljivejša, Komisija v številnih partnerskih državah uvaja nov način financiranja s tako imenovanimi pogodbami o RCNT, ki bodo omogočile dolgoročno proračunsko pomoč ter prispevale k izboljšanju zdravja in doseganju RCNT. Tako bodo lahko vlade podprle periodične stroške zdravstvenih sistemov, kot so na primer plače delavcev na področju zdravstva. To je ključnega pomena za povečanje dostopa do osnovnega zdravstva, vključno z varno dobavo in napredkom v zvezi s petim RCNT.
Vendar se zavedamo, da naše trenutno prizadevanje za izboljšanje zdravja mater ni zadostno, zato je treba za spremembo trenutnih razmer to prizadevanje okrepiti. Zato je Svet Evropske unije 24. junija 2008 sprejel program EU za ukrepe v zvezi z RCNT, pri čemer so se Komisija in države članice zavezale k povečanju podpore za zdravje prek dodatnih 8 milijard EUR do leta 2010, od tega 6 milijard EUR za Afriko, kar je bilo že omenjeno.
V zvezi s petim RCNT program za ukrepe v zvezi z RCNT omenja dva pomembna cilja, ki jih je potrebno doseči do leta 2010, in sicer je treba zagotoviti dodatnih 21 milijonov rojstev pod nadzorom usposobljenih delavcev na področju zdravstva ter dostop do sodobnih kontracepcijskih sredstev za dodatnih 50 milijonov žensk v Afriki
Da bi to dosegle, morajo Komisija in države članice med seboj sodelovati. Izrazili smo svojo zavezo in si odločno prizadevamo za izboljšanje položaja žensk v revnih državah v zvezi z rojevanjem, ki je zame ena od najnaravnejših stvari na svetu. Kot komisarka za zunanje odnose danes nadomeščam Louisa Michela, pri čemer lahko kot ženska z veseljem povem, da v zvezi s tem vprašanjem čutim veliko solidarnost.
(Ploskanje.)
Filip Kaczmarek
v imenu skupine PPE-DE. - (PL) Gospod predsednik, gospa komisarka, peti razvojni cilj novega tisočletja je zelo pomemben, saj se ne nanaša le na kakovost življenja, ampak tudi na življenje samo, njegov začetek in nadaljevanje. Pomembnost petega razvojnega cilja novega tisočletja je večja, če stroški uspešnega izvajanja v monetarnem smislu niso previsoki. Obstajajo programi in projekti, ki se po svetu že izvajajo in so znatno zmanjšali obporodno umrljivost, stroški teh pa niso bili posebno visoki. Kljub temu je dinamika doseganja petega cilja v nekaterih regijah slaba ali zelo slaba. Ob tem v nekaterih regijah, zlasti podsaharski Afriki, od leta 2000 ni bilo nobenega izboljšanja. To je zelo zaskrbljujoč pojav, saj pomeni, da je izvajanje petega razvojnega cilja novega tisočletja na svetovni ravni ogroženo.
Žal v nekaterih razvitih državah še zmeraj obstaja težnja po ideologizaciji problema in osredotočanju na zelo sporno vprašanje, tj. reproduktivne pravice. To je danes že bilo omenjeno. Vendar so eden od najpomembnejših vzrokov za smrt mater tvegano izvedeni splavi. Zato je smiselno, da bi omejitev števila splavov povzročila upad umrljivosti mater. Zagotovo bi bilo lažje omejiti število splavov, kot povečati število t. i. "varnih" splavov.
Tako se je težko strinjati s trditvijo, da reproduktivno zdravje mora biti prednostna naloga razvojne politike. To je pomembno, vendar bi prednostna naloga morala ostati boj proti revščini, pri čemer se strinjam s komisarko, izboljševanje položaja žensk in izpolnjevanje obljub razvitih držav. Ta izbira prednostnih nalog je zelo pomembna, saj bi neprimeren izbor lahko povzročil neugodna dejanja. Na primer, v resolucije kot standard vključujemo primer izmenjave izkušenj in najboljše prakse, vendar je ob neprimernem cilju to lahko neučinkovito ali popolnoma nezaželeno.
Prav tako je treba upoštevati, da je nalaganje naših norm in standardov drugim državam ali družbam moralno ambivalentno. Države, ki so deležne naše pomoči, naj v etičnih zadevah odločitve o tem, kaj je dobro in sprejemljivo, sprejemajo same. Mi na primer ne smemo trditi, da je splav dobra rešitev. To bi bilo nedosledno in bi predstavljalo neupravičeno poseganje, in sicer nedosledno, ker bi ob tem, da v Evropi želimo povečati stopnjo rodnosti, spodbujali omejevanje tega v drugih državah, za neupravičeno poseganje pa bi šlo zato, ker nas nihče ni pooblastil za to, da v drugih državah vplivamo na odločitve o etičnih zadevah.
Zato menim, da se moramo osredotočiti na nesporne stvari, saj jih je zelo veliko in smo se o tem vsi strinjali, tj. izobraževanje, krepitev položaja žensk, zaščito materinstva, dobro prehrano, dostop do usposobljene zdravniške pomoči in porodniške oskrbe. Na ta področja se lahko osredotočimo skupaj in tako olajšamo doseganje petega razvojnega cilja novega tisočletja.
Alain Hutchinson
Gospod predsednik, gospod predsedujoči Svetu, gospa komisarka, ki ji želim vse najboljše za njen rojstni dan, ne bom se skliceval na besedilo, ki sem vam ga v imenu svoje skupine nameraval prebrati, saj menim, da smo sredi zelo pomembne razprave.
Ker nam ni uspelo izpolniti tega razvojnega cilja novega tisočletja, tj. petega cilja, ki je zelo pomemben, saj zadeva ženske in njihovo trpljenje med nosečnostjo, moramo opustiti zelo hinavski evropski odnos ter analizo, saj vemo, vidimo in smo priča razmeram v Afriki, na njenem ozemlju, v vaseh, na podeželju ter v divjini. Izjava kolega poslanca gospoda Kaczmareka me je vznejevoljila in zato ne bom prebral svojega besedila. Ne moremo trditi, da je splav čudežno sredstvo za rešitev vseh težav žensk, ki morajo roditi. Nikakor ne. Potrebna sredstva moramo nameniti temu, da tem ženskam zagotovimo vse, kar potrebujejo, tj. izobrazbo, primerno načrtovanje družine, kontracepcijo in, kjer je potrebno, prostovoljno prekinitev nosečnosti pod ustreznimi pogoji, vendar za to ne delamo vsega, kar je v naši moči. V Parlamentu je stvari zelo težko jasno določiti, saj nam nekateri v imenu morale in včasih tudi konservativnosti neprestano preprečujejo sprejemanje ustreznih ter učinkovitih ukrepov, ki bi koristili ženskam v zadevnih državah.
Beniamino Donnici
Gospod predsednik, gospe in gospodje, prizadevali smo si za skupni predlog resolucije o umrljivosti mater, pri čemer smo upoštevali, da peti cilj, tj. "med letoma 1990 in 2015 za tri četrtine zmanjšati umrljivost mater", še zdaleč ni dosežen ter zahteva močno in konkretno pobudo mednarodne skupnosti, ki jo Evropa pravic in vrednot lahko le razlaga ter zagotovi.
Priznavamo zagotovitve gospoda Jouyeta in gospe Ferrero, vendar se moramo od besed čimprej preusmeriti v dejanja. Navsezadnje je umrljivost mater z umrljivostjo dojenčkov najpomembnejši kazalec stopnje razvoja človeštva in, kot smo že povedali, nesprejemljivo je, da dandanes ob porodu še zmeraj umre več kot pol milijona žensk na leto.
Kot vemo, večina teh žensk živi v podsaharski Afriki, kjer vsako minuto umre en človek. Kot smo povedali, je v razvitem svetu na 3 700 žensk enakemu tveganju izpostavljena le ena. Te številke so še bolj pretresljive glede na spodbuden napredek, ki so ga v enakem obdobju dosegle nekatere države s srednjimi dohodki v Vzhodni Aziji, Jugovzhodni Aziji, Severni Ameriki, Latinski Ameriki in Severni Afriki, kar je dokaz, da se te zelo slabe razmere lahko izboljšajo.
Zato menimo, da je ta resolucija pravočasna, jasna in celovita ter opredeljuje strategije, ki lahko obravnavajo te neposredne svetovne zdravstvene razmere ob priznavanju dejstva, da je dostop do ustrezne stopnje zdravstva temeljna človekova pravica.
Končno, upam, da bo dragocen kompromis, ki so ga o tako mučnem vprašanju dosegle skupine, v Parlamentu lahko zagotovil najširše soglasje ter da bo sprejetje resolucije prineslo konkretna dejanja vseh naših institucij in narodov, prav tako kot ustrezne naložbe v infrastrukturo in prevoz, medicinsko opremo, usposabljanje upravljavcev opreme, izobraževanje, varnost ter politike emancipacije žensk, tako da bo do leta 2015 lahko dosežen ta cilj, ki je ključen za civilizacijo.
Ewa Tomaszewska
v imenu skupine UEN. - (PL) Gospod predsednik, obporodna umrljivost ostaja zelo zaskrbljujoč pojav, ki zaradi zdravstvenih spoznanj ni opravičljiv. V času demografskega upada je izboljševanje zdravja nosečnic še resnejša težava.
Treba je upoštevati, kako resna pohabitev je splav za ženske. Ne smemo dovoliti, da obstaja dvom, in sicer če pristaneš na uboj svojega otroka, boš imel večje možnosti za preživetje. Zmanjšanje obporodne umrljivosti za 75 % do leta 2015 glede na leto 1990 zahteva splošno izboljšanje zdravja žensk ter večjo porabo denarja za zdravstvo in izobraževanje, katerega cilj je preventiva.
Razmere so najslabše v južni in podsaharski Afriki ter tudi v Aziji. Tam letno umre pol milijona žensk zato, ker želijo potomca. V primerih, ko so ženske okužene z virusom HIV in malarijo, poleg nevarnosti za materino zdravje prav tako obstaja nevarnost, da bodo s tem okuženi tudi otroci. Potrebno je poudariti, da je v zvezi s tem negativen dejavnik revščina in zato bi za reševanje te težave morali dodeliti finančna sredstva. Te razmere zelo jasno prikazujejo vrednost medsebojne solidarnosti. Priznavanje zdravja žensk, natančneje zdravja bodočih mater, kot prednostne naloge in mobilizacija mednarodnih sil za izboljšanje zdravstva za nosečnice, je zelo resen izziv.
Kathalijne Maria Buitenweg
v imenu skupine Verts/ALE. - (NL) Gospod predsednik, poslanka sem že devet let in v tem času sem rodila dva otroka. Stara sta dve in skoraj osem let. Nosečnost je zmeraj polna negotovosti, saj se zmeraj sprašuješ, ali se bo otrok rodil popolnoma zdrav, vendar lahko odkrito povem, da se med nobeno nosečnostjo nisem nikoli spraševala o tem, ali jo bom preživela. To je izredno razkošje.
Številke so že bile navedene. V Evropi zaradi vzrokov, povezanih z nosečnostjo, na 3 800 žensk umre manj kot ena, medtem ko je v Afriki ta številka mnogo višja, tj. ena na 16 žensk. V zvezi z državo Niger je bilo omenjeno razmerje ena proti sedem. Eden od razlogov za to so nevarni splavi. Bilo bi mi ljubše, če ti ne bi obstajali, vendar bi to zahtevalo spremembe, kot so zagotavljanje kontracepcije ali zadrževanje moških. Nadaljnja razloga sta pomanjkanje zdravniške pomoči ali zamude pri zagotavljanju take pomoči in preveliko število nosečnosti, ki si v rani mladosti nemudoma sledijo.
Velike razlike med razmerami v Evropi in med mnogimi od teh drugih držav kažejo, da se naložba splača. Samoumevno je, da naložbe v zdravstvo znižujejo umrljivost mater. Vendar v zvezi s tem ni večjih sprememb. Leta 1987 je med nosečnostjo ali porodom umrlo približno pol milijona žensk in ta številka je ostala nespremenjena do leta 2008, kar je zelo nerazveseljivo. Svojega cinizma ne prikrivam. Menim, da je boju proti aidsu namenjene več pozornosti zato, ker zaradi tega umirajo tudi moški. Vendar so besede komisarke Ferrero-Waldner in tudi predsedujočega bile spodbudne, in komisarki se toplo zahvaljujem za njen govor.
Med umrljivostjo mater in samoodločanjem obstaja tesna povezava. Glede na nedavne raziskave bi približno 200 milijonov žensk v državah v razvoju želelo imeti manj otrok, vendar jih polovica nima dostopa do kontracepcijskih sredstev in informacij o spolnosti. Posledica tega je 52 milijonov nezaželenih nosečnosti na leto in zaradi tega moramo biti zaskrbljeni. Po mnenju Kofi Anana je boj proti lakoti in revščini obsojen na propad že na začetku, če mednarodna skupnost ne bo uspela okrepiti pravic žensk. Mi, Evropska unija, smo v pomembnem položaju, da okrepimo poziv k enakim pravicam za ženske po vsem svetu. To želimo, vendar se pravzaprav izmikamo naši pravi odgovornosti.
Zato pozivam k predstavitvi evropske poslanice za pravice žensk. Večina v tem parlamentu je to že pozdravila in prosim za podporo komisarke. To bo vrhunska diplomatka, ki bo zagovarjala stališča EU ter posredovala v primerih nasilja nad ženskami, ki bo Svetu EU in Evropski komisiji predložila predloge in bo odgovarjala Evropskemu parlamentu. Naša vodilna sila, ki jo potrebujemo je nekdo, ki zagotavlja, da vsi naši predlogi upoštevajo pravice žensk, saj je to zelo bistveno.
Gospod predsednik, ta predlog sem že predložila predstavniku francoskega predsedstva. Zdel se mu je zanimiv. Predsedujočega sprašujem, kako bo v zvezi s tem ukrepal. Predlog imam pri sebi tudi v francoščini in nemščini. Predala mu ga bom in resnično upam, da bo ta poslanica za pravice žensk predstavljena, saj to vodilno silo resnično potrebujemo zato, da uvede dejanske spremembe.
Feleknas Uca
v imenu skupine GUE/NGL. - (DE) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospod predsedujoči Svetu, trenutne statistike kažejo, da peti RCNT še zdaleč ni dosežen ter da se umrljivost mater v Afriki in Južni Aziji povečuje.
Zaradi nosečnosti in ob porodu letno umre 536 000 žensk. 99 % teh smrti se zgodi v državah v razvoju. V Afriki med 16 ženskami ena umre med nosečnostjo ali porodom. V industrializiranih državah so možnosti za to manjše. Med najpogostejšimi vzroki smrti so krvavitev, infekcije in nezakoniti splavi. Zaradi nevarnih splavov vsako leto umre približno 68 000 žensk in na milijone jih ima doživljenjske posledice ali so kako drugače zdravstveno ogrožene. Pravzaprav je 97 % nevarnih splavov izvedenih v državah v razvoju.
Zaradi nosečnosti ali poroda vsako minuto umre ena ženska na svetu. Imamo priložnost, da to preprečimo in k temu smo moralno zavezani. Ženske v državah v razvoju, zlasti na podeželju, nujno potrebujejo univerzalen dostop do splošnega zdravstva, zdravstvene pomoči ter nasvete o nosečnosti in porodu.
Prav tako pozivam k načrtovanju družine, kar vključuje dostop do učinkovitih kontracepcijskih sredstev in varnih splavov. Izboljšanje reproduktivnega zdravja in odprava kakršne koli diskriminacije žensk sta ključna in zelo pomembna predpogoja, da se do leta 2015 dosežejo razvojni cilji novega tisočletja.
Nils Lundgren
v imenu skupine IND/DEM. - (SV) Gospod predsednik, izjava OZN o razvojnih ciljih novega tisočletja vsekakor zasluži močno podporo nas kot bogatih Evropejcev. Dejstvo, da toliko mladih ljudi na svetu živi v skrajni revščini, da mnogo mladih žensk umre med nosečnostjo in ob porodu, da ob rojstvu umre veliko novorojenčkov, da veliko število ljudi nima dostopa do varne kontracepcije ter jih je mnogo okuženih z virusom HIV/aidsom in nimajo dostopa do protiretrovirusnih zdravil, je tako tragično kot škandalozno.
Razlog za te grozovite razmere ni pomanjkanje virov, tehnologije ali zdravstvenih spoznanj. Vemo, kako lahko rešimo ta vprašanja. To jasno dokazuje dejstvo, da jih je mnogo držav rešilo že pred nekaj časa. Gre za to, da revne države pripravimo do tega, da spremenijo svoje socialne institucije in se s tem razvoj na teh območjih resnično omogoči. V nekaterih državah, kot sta Egipt in Bangladeš, je že prišlo do napredka.
Države članice ZN so se po temeljiti analizi in poglobljenih političnih razpravah zavezale k prizadevanjem za doseganje teh ciljev. Vendar so to globalna vprašanja in spadajo na raven ZN.
Zakaj se pojavljajo tukaj, v EU? Globalna vprašanja je potrebno obravnavati na globalni ravni, v OZN, katere članice so vse države. EU mora obravnavati tista vprašanja, ki so skupna njenim državam članicam, tj. čezmejna vprašanja v Evropi. Evropa lahko in mora zmanjšati revščino ter ob tem umrljivost mater tako, da čimprej odpravi svojo kmetijsko politiko.
Irena Belohorská
(SK) V Afriki sem tri leta delala kot babica, zato mi ta težava pomeni zelo veliko. Prav tako sem v Svetu Evrope bila poročevalka o materinstvu, v katerem je bilo ugotovljeno, da v državah v razvoju in v Evropi ženskam med nosečnostjo pogosto ni zagotovljeno osnovno varstvo.
Obstaja mnogo konvencij in deklaracij tako ZN kot MOD, ki se nanašajo na pravno varstvo žensk in njihovega zdravja, ki niso spoštovane in pogosto niso ratificirane. V zvezi z osnovno oskrbo v državah v razvoju je zelo šibek celoten sistem zdravstvenega varstva. Le 10 % afriškega prebivalstva ima dostop do storitev zdravstvenega varstva. Umrljivost mater je zato zelo visoka. V Afriki primanjkujejo usposobljeni strokovnjaki in zdravniki, zato AIDS še zmeraj povzroča smrti mater. Kljub ugovarjanju svetovne javnosti se še zmeraj izvaja pohabljanje ženskih spolovil.
V Aziji se težave v zvezi z materinstvom pojavljajo zaradi verskih ovir in družbenih razredov. Tukaj je potrebna celovita naložbena podpora za izboljšanje zdravstva, zlasti oskrbe mater in otrok, saj vemo, da je visoka tudi umrljivost otrok. Namesto zastavljanja visokih ciljev predlagamo previdnost in nadziranje virov, ki jih zagotavljamo.
Če ima evropsko financiranje kakšen namen, morajo cilji biti jasni, razumljivi in usmerjeni k manjšemu številu ter bodo uspešni le, če jih bomo temeljito nadzorovali.
Colm Burke
Gospod predsednik, v zvezi s petim razvojnim ciljem novega tisočletja (RCNT) o izboljšanju zdravja mater v primerjavi z letom 2000, zlasti v podsaharski Afriki in Južni Aziji, ni bilo nobenega napredka, pred letom 2000 pa napredek sploh ni obstajal.
Svetovni voditelji so septembra 2000 sprejeli Milenijsko deklaracijo Združenih narodov in svoje države zavezali, da bodo do leta 2015 z RCNT zmanjševale skrajno revščino. Številke v zvezi z zdravjem mater, ki je eden od osmih RCNT, so enake tistim izpred 20 let. Vsako leto med nosečnostjo ali rojevanjem umre več kot pol milijona žensk, kar pomeni eno smrt na minuto. 99% teh smrti se zgodi v državah v razvoju. V delih Afrike umrljivost mater pomeni smrt vsake šestnajste. V najmanj razvitih državah je le pri 28 od 100 porodov prisotno usposobljeno osebje. Cilj petega RCNT je med letoma 1990 in 2015 za tri četrtine zmanjšati število žensk, ki umirajo ob porodu.
Svet in Komisijo pozivam, naj pred srečanjem Združenih narodov o RCNT, ki bo potekalo na visoki ravni tega septembra v New Yorku, prednostno obravnavata RCNT in zlasti dosežeta peti RCNT. Kot član delegacije iz odbora za zunanje zadeve Evropskega parlamenta bom konec tega meseca odpotoval na srečanje ZN v New York, kjer bom izpostavil pomembnost tega, da države članice obnovijo svojo zavezo k doseganju RCNT do leta 2015.
Ker smo v zvezi z RCNT že na pol poti je bistveno, da države članice EU do leta 2015 še naprej napredujejo do 0,7 % BND. Glede na znižanje pomoči EU iz 0,41 % BND leta 2006 na 0,38 % leta 2007, kar pomeni zmanjšanje za 1,5 milijona EUR, države članice EU pozivam, naj ne opuščajo finančnih zavez. Tiste, ki pri tem trenutno zaostajajo, morajo povečati svoja prizadevanja. Predsedstvo Sveta pozivam, da prevzame pobudo in naj bo zgled pri zagotavljanju, da bo dostopno primerno predvidljivo financiranje ter da poveča svoja prizadevanja, pri čemer se bodo reševala življenja.
Glenys Kinnock
Gospod predsednik, naj se že na začetku zahvalim komisarki za njeno odločno in jasno izjavo, ki je zelo celjena.
Gospod Kaczmarek naj se zaveda, da 19 % smrti mater povzročijo nevarni splavi. Seveda je to nekaj, kar je treba resno obravnavati in ne sme obstajati nobena pretveza, da je to mogoče storiti kako drugače.
V zvezi s pravicami do spolnega reproduktivnega zdravja druga stran trdi, da ima težave z besediščem, ki je uporabljeno v tej resoluciji. Očitno se ne strinjajo z uporabo besedo "pravice" in "storitve". Bojim se, da na tisoče žalujočih otrok v državah v razvoju, ki so brez mater ali tisti otroci, katerih matere so umrle od bolečin, ker ni bilo anestezije, ali so izkrvavele do smrti, ker ni bilo niti za šivanje, ali pa so umrle, ker ni bilo treh centov za nakup magnezijevega sulfata, ki bi jih rešil pred izkrvavitvijo, tega izrazja ne bo zelo dobro sprejelo. Povejte jim, da je besedišče, uporabljeno v tej resoluciji, pomembno. Poskušajte jim povedati, da je vse to predrago. Omenjena življenja so dragocena in nobena ženska ne bi smela umreti, medtem ko daje življenje.
Prav tako moramo upoštevati trditve nekaterih ljudi, da imajo ženske v realnosti nizek status in nizko vrednost ter zato stvari ne moremo spremeniti. To je popoln nesmisel. Stvari moramo spremeniti. S sovraštvom do žensk, ki vodi do takega trpljenja in žalovanja, se moramo spopasti.
Prav tako zahtevamo spremembe od predsedstva. Od njega zahtevamo ukrepe glede zavez, ki jih je sprejel v zvezi z RCNT. Besede predsedstva Evropske unije so nam všeč, vendar je potrebna večja dejavnost.
Izpolnitev petega RCNT pomeni vzpostavitev zdravstvenih sistemov in zagotavljanje, da iz finančnega vidika obravnavamo dejstvo, da 40 % žensk po svetu rojeva brez usposobljene pomoči. Od predsedstva pričakujemo, da prevzame to pobudo. Na primer, v Franciji je med letoma 2006 in 2007 pomoč Afriki dejansko upadla. Francija ne sledi svojim zavezam in prepričati se moramo, da bo predsedstvo premislilo o pozivu k ukrepom ter bo sprejelo take zaveze, ki so potrebne pred letom 2010.
Bo predsedstvo navedlo, ali bodo uveljavljene navedene proračunske zaveze? Ali bo izpolnilo to obljubo? Vemo, da obstaja potreba po boju proti umrljivosti mater. Vemo, koliko to stane. Vendar žal vemo tudi to, kakšna je cena, če tega ne storimo.
Toomas Savi
Gospod predsednik, obsodba uporabe kontracepcijskih sredstev in preprečevanje zakonitih splavov je eden od najškodljivejših zločinov, zagrešenih zoper človeštvo, saj nekatera kontracepcijska sredstva prav tako zagotavljajo zaščito pred spolno prenosljivimi boleznimi, kot je virus HIV. Z zadostno spolno izobrazbo prav tako izboljšujejo zdravje mater. Zakoniti splav preprečuje nezaželene nosečnosti z otroki, ki bi bili obsojeni na revščino, lakoto in bolezen. S tem, da ženskam onemogočamo svobodno odločanje, opuščamo izpolnjevanje razvojnih ciljev novega tisočletja. Da bi izboljšali zdravje mater v državah v razvoju, mora Evropska unija obsoditi prepoved financiranja nevladnih organizacij, ki z državnimi sredstvi v tujini izvajajo ali spodbujajo splave, ki velja v Združenih državah (Global Gag Rule) ter prepoved uporabe kontracepcijskih sredstev, ki jo zagovarjajo nekatere cerkve.
Carlo Casini
(ES) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospod predsedujoči Svetu, gospe in gospodje, naša dolžnost je ukrepati, da bodo tako ženske svojo materinsko vlogo lahko izvajale v optimalnih zdravstvenih pogojih. To je jasno. Zato upanje, ki je v tem smislu izraženo v predlogu resolucije, o katerem smo razpravljali, zasluži našo podporo.
Vendar ne morem prikriti nelagodja, ko se v mednarodnih krogih neprimerno uporablja izraz "storitve na področju reproduktivnega zdravja", in sicer te storitve želimo, vendar ne smemo dovoliti, da to vključuje prostovoljen splav, kar tragično zatiranje človeških bitij že na začetku njihovega obstoja spreminja v storitev socialnega skrbstva.
Ne glede na to, kakšni so vidiki vsakega od nas o legalizaciji splava menim, da moramo v dokumentu o zdravju mater upoštevati, da materinstvo zadeva dva človeka in ne le enega. Zato pozdravljam dejstvo, da kompromisna resolucija vključuje sklicevanje tako na deklaracijo kot na konvencijo o otrokovih pravicah, v katerih se uporablja izraz "otrok" tudi za nerojene otroke in pozivata k posebnim storitvam tako za mater kot za otroka.
Menim, da je prav, da dokumenti, ki zagotavljajo varno materinstvo, vsebujejo sklicevanja ne le na navedene instrumente, ampak tudi na druge instrumente, ki zagovarjajo življenje. Gre naj za blaginjo, gospodarstvo, socialno in psihološko podporo ter izobrazbo za spoštovanje življenja. Nasprotno tam, kjer je to omejeno in kjer je poudarek le na uporabi kontracepcije, vključno s splavom, ne bomo dosegli želenih rezultatov.
V Evropi obstajajo države, kot sta Francija in Združeno kraljestvo, kjer ni dvoma, da je kontracepcija veliko bolj razširjena kot v drugih državah, vendar kljub temu glede na uradna poročila število splavov stalno narašča. Kolege poslance pozivam, naj premislijo o teh točkah.
Anne Van Lancker
(NL) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospod predsedujoči Svetu, komisarki se zahvaljujem za njeno zelo odločno izjavo. Res je, da umrljivost mater ponazarja najbolj mučno neenakost med moškimi in ženskami na severu ter jugu. Jasno je, da naši številni kolegi poslanci v tej dvorani tega še vedno ne razumejo. Gospod Casini, vsako leto zanosi 50 milijonov žensk, ker nimajo dostopa do kontracepcijskih sredstev, 42 milijonov od teh žensk nevarno splavi, od katerih jih 80 000 umre. Takšna so dejstva. Večina teh žensk živi v podsaharski Afriki in tako Zahod nima razloga, da bi tem ženskam dajal nasvete.
To je sramota, saj je umrljivost mater mogoče preprečiti s tem, da se jim omogoči dostop do zdravstva ter spolnega in reproduktivnega zdravja. Glede na Svetovno zdravstveno organizacijo stroški zagotavljanja osnovne zdravstvene oskrbe znašajo 34 EUR na leto. To je dosegljivo, če poleg samih držav v razvoju Evropska unija porabi 15 % mednarodne razvojne pomoči za zdravstvo, vključno s spolnim in reproduktivnim zdravjem. Vendar težava nastane ravno pri tem. V zadnjih letih naložbe držav članic v zdravstvo stalno upadajo. Od leta 1994 so se proračuni za načrtovanje družine skoraj prepolovili. Tudi v Evropskem razvojnem skladu so za zdravstvo namenjeni le 4 %, medtem ko je za infrastrukturo in proračunsko podporo namenjenih 30 %. Zato je očitno prišel čas, da besede Sveta in obljube Komisije postanejo jasni projekti, na primer za povezovanje proračunske podpore z jasnimi rezultati glede petega razvojnega cilja novega tisočletja ter reševanjem življenj žensk v Afriki.
Sophia in 't Veld
(NL) Gospod predsednik, zelo bom jasna, in sicer po tem, kar so povedali gospodje na tisti strani Parlamenta, menim, da je težko imeti koherenten govor. To je nekaj, kar me je zelo ganilo tudi kot žensko, saj zadeva mene in druge ženske v tem parlamentu. Navsezadnje ne govorimo o zdravstveni ali finančni težavi, čeprav sem hvaležna za zagotovila glede povišanja financiranja, ampak o socialni težavi. To je težava, ki se nanaša na družbeni odnos do žensk, tj. odnos družbe, ki ženske po svetu še zmeraj obravnava kot drugorazredne državljane.
Če sem odkrita, neverjetno se mi zdi, da sta ta dva poslanca povedala kaj takega, pri čemer se zavedata, da zaradi tega na leto umre pol milijona žensk. To je neverjetno. Nobena ženska si ne želi splava, niti ena. Vendar če nima nobene druge izbire, je treba zagotoviti vsaj to, da se ta izvede varno in zakonito. To je pravica ženske. Ob tem me veseli, da Svet Evrope to podpira. Če te pravice ne bomo priznali, tukaj izkazujemo le neiskreno žalost. Zato vse v tem parlamentu pozivam, naj glasujejo za predloge sprememb, ki obsojajo prepoved financiranja nevladnih organizacij v Združenih državah, ki z državnimi sredstvi v tujini izvajajo ali spodbujajo splave (Global Gag Rule), in vatikansko prepoved uporabe kondomov, saj, naj kar povem, je to dvoje neposredno odgovorno za milijone smrti in menim, da je v tem parlamentu to treba obsoditi.
Mairead McGuinness
Gospod predsednik, naše politike o zdravju mater v državah v razvoju ne delujejo. To je pokazala današnja razprava, saj v zvezi z zmanjševanjem grozot žensk, ki umirajo med rojevanjem, ni bil dosežen nikakršen napredek. Če na Irskem ženska umre med rojevanjem, pride do burnega odziva in celotne zdravstvene preiskave, saj so taki dogodki redki. To me veseli, vendar je to še zmeraj pretresljivo. To, da v državah v razvoju ena od 16 žensk umre med porodom je zastrašujoč podatek, pri čemer medtem, ko mi na varnem o tem razpravljamo, nosečnice v Afriki in na vaseh vedo, da so njihova življenja ogrožena ter da morda ne bodo živele tako dolgo, da bi rodile otroka ali dejansko skrbele za svoje druge otroke.
Zdravje mater je del celotnega zdravja, kar vključuje dostop do hrane, zato je vprašanje o varnosti preskrbe s hrano pomembno. Ali lahko izpostavim še eno vprašanje, ki doslej še ni bilo omenjeno? Komisarki se zahvaljujem za njene pripombe glede potrebe po usposabljanju zdravstvenih delavcev. Veliko jih je treba usposobiti, vendar, bodimo odkriti, razvite države usposobljene delavce Afriki prevzemajo, da ti skrbijo za nas, in sicer tako v Združenih državah kot v EU, kar moramo priznati. Mi si lahko privoščimo, da jim plačamo, oni pa želijo priti in delati, vendar iz teh držav ropamo usposobljene ljudi. Želim, da v svojih končnih pripombah morda obravnavate tudi to.
V to vprašanje, o katerem razpravljamo, so vpleteni bolečina, trpljenje in smrt. Omenila sem zapuščene otroke. Ravno pred božičem smo v Indiji kot delegati bili priča zelo uporabnemu projektu, ki ga financira EU, v okviru katerega se vaščanke usposabljajo za pomoč v zvezi z umrljivostjo dojenčkov, saj tam ni usposobljenih zdravnikov in medicinskih sester. Ta zelo majhen projekt je velik uspeh, saj deluje od temeljev navzgor. Morda bi morali tak program uvesti tudi za obravnavanje umrljivosti mater, medtem ko vemo, da potrebujemo vse te zelo usposobljene in izobražene delavce.
Neena Gill
Gospod predsednik, veseli me, da v tem parlamentu poteka razprava o petem RCNT, saj v tem trenutku, ko govorim, nekje na svetu umira ženska, ki rojeva. Kot smo slišali, je napredek v zvezi s tem RCNT zanemarljivo majhen, kar je pretresljivo, ter je edini RCNT brez napredka, v nekaterih regijah pa so se razmere celo poslabšale.
Nekateri bi rekli, da je temu vprašanju bilo namenjene tako malo pozornosti zato, ker zadeva ženske in ker se 99 % smrti zgodi v državah v razvoju. To je eno od največjih vprašanj o socialni neenakosti na svetu in kljub priznavanju osebne zavezanosti komisarke menim, da je EU pri obravnavanju tega vprašanja zelo počasna.
Zato sprašujem Komisijo in Svet, kaj bosta storila v zvezi s tem, da zagotovita povečanje financiranja, ki bo omogočilo, da se ta proračunska postavka ne bo zmanjšala. Če pogledate razdelek 4, kjer prevladujejo kratkoročne krize in naravne nesreče, moramo zagotoviti, da bo to prednostno obravnavano ne le v Uniji, ampak tudi na mednarodni ravni. Komisijo in države članice pozivam, naj z obnovljenim nadzorom preučijo izvajanje teh programov ter tako zagotovijo, da osem programov ne bo ogroženih s slabo kakovostjo storitve, korupcijo in pomanjkanjem odgovornosti, saj program zato v nekaterih državah ni napredoval. Potrebni so dobro premišljeni programi.
Kot je izpostavila gospa McGuinness, smo v Indiji spoznali projekt z zelo majhnim financiranjem, ki zagotavlja mobilne telefone, ter le dvodnevno usposabljanje za povezovalca, ki lahko spozna nevarne znake med nosečnostjo in po njej, vse to pa je v povezavi z izobraževanjem, zelo osnovno stopnjo osebne higiene ter le potrebo po vretju vode, pomenilo razliko med življenjem in smrtjo. Tako v tem letu, ki so ga ZN glede RCNT poimenovali leto dejanj, ne moremo biti več ravnodušni in poskrbeti moramo, da odpravimo tragično ločevanje med bogatim in revnim svetom.
Edite Estrela
(PT) Gospod predsednik, gospa komisarka, z veseljem sem vas poslušala. Vaše predvidevanje se je izkazalo kot pravilno in uveljavili ste konkretne ukrepe. Potrebujemo akcijske načrte, finančno pomoč in oceno rezultatov. To pomeni več dejanj in manj govorov. Prav tako se moramo oddolžiti za izgubljen čas, saj v državah v razvoju zaradi pomanjkanja informacij ter pomanjkanja dostopa do spolnega in reproduktivnega zdravja vsako leto umre na tisoče žensk. Statistika niso le podatki, saj gre za družinske tragedije, otroke, ki postanejo sirote in ljudi, ki umirajo, vendar bi lahko bili rešeni. Ali zaradi premišljevanja o tem, kar vemo, da se po svetu dogaja, ponoči lahko mirno spimo?
Spolno in reproduktivno zdravje morata biti prednostni nalogi. Obžalovanja vredno je, da nekateri spolno in reproduktivno zdravje želijo omejiti le na splav. Vendar je pomembno, da so splavi zakoniti in varni ter pomenijo izjemo, saj je to edini način boja proti nezakonitim splavom. Vse ženske na vseh kontinentih imajo pravico do dostopa do spolnega in reproduktivnega zdravja. Brez te pravice enakost spolov ne obstaja. Komisija in Svet morata sprejeti ustrezne ukrepe.
Françoise Castex
(FR) Gospod predsednik, gospa komisarka, gospod predsedujoči Svetu, gospe in gospodje, neuspeh v zvezi s petim RCNT zadeva nas vse, saj zaznamuje naš neuspeh pri napredovanju glede emancipacije žensk po vsem svetu. Strinjamo se, da bi to moral biti naš velik politični cilj, saj se zaradi tega prav tako počutimo zelo krive. Vendar bi prav tako morali imeti pogum in povedati, da je na tisoče žensk tudi žrtev nevednosti, zanemarjanja in napačnih informacij. Zanemarjanja zato, ker bi se večina od 500 000 primerov smrti mater lahko preprečila s preventivo in osnovnim zdravstvom. Razdeljevanje impregniranih mrež proti komarjem bi na primer lahko preprečilo smrtne primere malarije na tisoče žensk. Nevednosti zato, ker je dekletom in ženskam še zmeraj prepogosto onemogočeno pridobivanje osnovne izobrazbe, ki bi jim preprosto omogočila branje ter razumevanje enostavnih zdravstvenih in higienskih priporočil. Nazadnje še napačnih informacij, tj. določene konservativne ideje o veri in tradiciji, zaradi katere so ženske še zmeraj v stanju nesprejemljive odvisnosti, porok, ko so še zelo mlade, nosečnosti, ki si večkrat tesno sledijo, ter tabujev glede ženske kontracepcije. Posledično ukrepamo, in sicer omrežja parlamentarnih predstavnikov za razvijajoče se prebivalstvo Evrope in Afrike sodelujejo v okviru Sklada ZN za demografsko dejavnost. Govorimo v korist zdravja, reprodukcije in ženskega nadzora nad lastno plodnostjo, ob potrebni finančni podpori tega pa moramo spremeniti odnose do žensk ter njihov položaj. To je ključni politični cilj za razvoj vseh teh držav.
Marusya Ivanova Lyubcheva
(BG) Gospa komisarka, čestitam vam za vaše mnenje. Težava glede zdravja mater pripada mnogim težavam. Po eni strani je to sistem zdravstvenega varstva, ki je na splošno povezan z materinstvom. Zdravje, mentalno in psihično stanje ne le mater, ampak tudi otrok, je prav tako odvisno od načina, na katerega se ta dva sistema časovno usklajujeta. Materinstvo je neizogibno povezano z demografskimi težavami vsake države in splošno znano je, da je to resna težava.
Po drugi strani so težave glede zdravja mater vezane na financiranje. Države bi bilo treba pozvati k zagotavljanju zadostnih sredstev za tiste, ki pomoči ne morejo dobiti, ter bi tako zmanjšale smrtnost novih mater in otrok ter omogočile uporabo profilaktikov, saj je vsako življenje dragoceno, sprejeti pa bi morale tudi določbe za največje možno število zdravstvenih storitev in storitev socialnega skrbstva za ženske.
Zaščita materinstva je prav tako odvisna od osebnih prejemkov medicinskega osebja v porodnišnicah. Ta težava obstaja v mnogih državah, vključno z državami Evropske unije, in jo je treba rešiti.
DanutBudreikait
(LT) Evropski parlament je pričel z razpravami o spodbudi Komisije za privabljanje visoko usposobljenih strokovnjakov iz tretjih držav na trg dela EU, tj. o t. i. modri karti. Države članice so pozvane, naj ne odvajajo usposobljenih delavcev iz občutljivih sektorjev držav v razvoju, tj. izobraževalne dejavnosti in zdravstva, čeprav nekatere države članice, vključno z Združenim kraljestvom, tega niso pripravljene storiti. Govorimo o uničevanju tega, kar smo dosegli. Če bomo odvajali strokovnjake iz zdravstvenega sektorja, v katerem že tako ali tako primanjkuje osebja, bo zdravje žensk in zdravje vseh članov družbe v celoti ogroženo ter v še slabšem položaju. Predlagam, da zagotovimo, da si pravni akti, ki jih sprejemamo, med seboj ne nasprotujejo ter da so naše politike skladne z našimi načeli.
Proinsias De Rossa
Gospod predsednik, v to razpravo posegam najprej zato, da se Svetu zahvalim za junijski akcijski načrt, zlasti pa zato, da pozdravim odločno izjavo komisarke Ferrero-Waldner.
To, da se ta razvojni cilj novega tisočletja ne dosega ter da od leta 2000 in v zadnjih 20 letih nismo napredovali, je pretresljivo ter nesprejemljivo. Umrlo je na milijone žensk in več milijonov otrok je po nepotrebnem osirotelo.
Vemo, kaj smrti povzroča, in vemo, kako to preprečiti. Za to, da jih preprečimo, imamo vire in dejansko tudi znanje, vendar se to ne dogaja. Zakaj? Zakaj nam ne uspeva? Menim, da dovoljujemo tistim, ki se sklicujejo na ugovor vesti oviranje napredka. Te moramo preseči, tj. tiste, ki to vprašanje stalno omejujejo na vprašanje splava in zagotavljanje kondomov. Nerazumljivo je, kako lahko nekdo kondom obravnava kot neke vrste hudoben instrument, ki bega pamet in razum.
Tiste, ki sprejemajo in uveljavljajo odločitve, pozivam, naj prezrejo nasprotnike, ki se sklicujejo na ugovor vesti in nadaljujejo z delom.
Zbigniew Zaleski
Gospod predsednik, k temu vprašanju, ki ima politične, psihološke, fizične in moralne vidike ter je zato zelo zapleteno, bom dodal nekaj pripomb. Z izjavo gospe Kinnock, da ta stran ne odobrava niti izraza "storitev", se ne strinjam. Obstaja veliko "storitev", med katerimi je ena zelo sporna, tj. splav. Menim, da jo poslanci na moji levi želijo prikriti z zelo lepimi besedami, in sicer uporabo izrazov, kot je "reproduktivno zdravje". Prav tako menim, da poznate mnenje večine iz tiste strani parlamenta, vendar obstaja mnogo drugih "storitev", ki jih želite izboljšati, uporabiti in podpreti v tolikšni meri, kot je to finančno možno, ter upam, da bo to zmanjšalo število smrti v tistih drugačnih trenutkih, o katerih smo danes razpravljali. Tako ta obtožba ni zelo primerna, čeprav vemo, da obstaja nekaj moralnih težav v zvezi z le eno "storitvijo".
Catherine Stihler
Gospod predsednik, dejstvo, da med porodom, ki je ena od najbolj naravnih stvari na svetu, kot je to opisala komisarka, vsako minuto umre ena ženska, je pretresljivo in sramotno. Prav tako je sramotno dejstvo, da ne dosegamo tega razvojnega cilja novega tisočletja ter na cedilu puščamo najbolj ranljive ženske in otroke na svetu.
Tako francosko predsedstvo kot Komisijo pozivam, naj Parlamentu poročata o odločitvah, ki bodo sprejete v New Yorku in da bosta osebno poskrbela za to, da bo v naslednjih tednih zagotovljena sprememba v zvezi s tem, da bo to kot prednostna naloga na političnem programu uvrščeno višje ne le na ravni držav članic, ampak na mednarodni ravni.
Jean-Pierre Jouyet
predsedujoči Svetu. - (FR) Gospod predsednik, gospe in gospodje, ne bom ponavljal tega, kar je zelo čustveno povedala že komisarka, čeprav se z njenim prepričanjem glede sramote, s katero se soočamo, strinjam v celoti. Zato je svet razvil akcijski načrt. Res je, da se vključuje zelo pozno, vendar je ta program ambiciozen. Ne bom ga ponovno predstavljal.
Naj bom v zvezi s tem zelo jasen in povem, da bo predsedstvo tam, kjer je vključeno, prednostno obravnavalo spodbujanje in zaščito pravic žensk. Naš program zlasti vključuje pripravo smernic za boj proti nasilju nad ženskami, ki se bodo uporabile kot ukrepi Evropske unije v mednarodnem okolju in konec tega meseca na srečanjih visoke stopnje Združenih narodov o razvojnih potrebah Afrike v okviru razvojnih ciljev novega tisočletja. Prav tako imamo pobudo za ženske in oborožene spopade, katerih cilj je boljše izkoriščanje posebnih položajev žensk tam, kjer Evropska unija izvaja politike zunanjega varovanja in obrambne politike ter kot predsedstvo dajemo pobudo za novo resolucijo v Generalni skupščini združenih narodov z Nizozemsko o nasilju nad ženskami. Ker sem omenil naš nacionalni položaj, čeprav sem tukaj v imenu Sveta, naj povem, da so vse države članice vabljene, da se pridružijo tej resoluciji v okviru Združenih narodov. Končno bo decembra 2008 za nevladne organizacije potekal forum o položaju žensk.
V zvezi z zdravjem mater ter vsega, kar ste povedali, lahko le delim zavezanost in ogorčenost govorcev, zlasti glede povezave z virusom HIV ter povem, da je EU leta 2007 financirala Svetovni sklad za boj proti aidsu v višini 91 milijonov EUR, kot vodilni dajalec za navedeno leto.
V zvezi s pripombami gospe Kinnock, ki kot predana Evropejka zagotovo ne more zamenjevati predsedstva Sveta z nacionalno državo, saj v nasprotnem primeru ni takšna, kot sem mislil, da je, naj v zvezi s proračunskimi zavezami Evropske unije povem, da bo Francija leta 2008 povečala svoje zneske. Če sem bolj natančen, dodeljen znesek za zdravstvo se je med leti 2006 in 2008 povečal iz 820 milijonov EUR na 930 milijonov EUR. Menim, da v zvezi s tem ni razlogov, da bi se prepirali.
Iz bolj osebnega stališča naj povem, da bo glede na to, kar sem slišal na tej razpravi, predsedstvo zelo pozorno preučilo predlog gospe Buitenweg, ki mi ga je predložila, saj se med predsedovanjem resnično želim boriti proti revščini, ki naj se povsod izboljšuje skladno z razmerami žensk ter spoštovanjem pravic žensk. Želim, da se ob sistematični ogroženosti zdravja žensk posreduje ter da imamo v okviru zakonskih in varnih pogojev potrebne vire, tj. vse potrebne vire, da to sramoto končamo, zato ne glede na naša prepričanja ne moremo zavrniti zagotavljanja katerih koli od teh virov.
Zato moramo napredovati, če želimo preprečiti to resnično sramoto v zvezi s položajem žensk, zlasti v najrevnejših državah. Ponavljam, da moramo tako doseči sporazum ne glede na naša prepričanja. Predsedstvo se je odločilo, da bo ukrepalo samo, zlasti v Afriki, pri čemer bo uporabilo vse razpoložljive vire.
Benita Ferrero-Waldner
komisarka. - Gospod predsednik, slišali smo nekaj zelo pomembnih izjav. To je občutljivo vprašanje, v zvezi s katerim obstajajo različni vidiki. Menim, da bi se morali vrniti k akcijskemu programu mednarodne konference o prebivalstvu in razvoju, ki je potekala v Kairu ter jasno navaja spoštovanje nacionalne zakonodaje. Vsekakor nasprotujemo prisilni prekinitvi nosečnosti, neprostovoljni sterilizaciji, detomoru in drugim kršitvam človekovih pravic, ki očitno niso v skladu s politiko.
Hkrati je zelo pomembno razumeti, da je rojstvo otroka zapleteno. Kot je povedala gospa Buitenweg, je to v naših državah razkošno, vendar to ni tako v tistih drugih državah. Zato bi načelo prostovoljne izbire moralo biti vodilo tega akcijskega programa, katerega cilje je zagotoviti splošen dostop do vseh varnih in zanesljivih metod za načrtovanje družine, kar je seveda prednostna naloga, ter do storitev na področju reproduktivnega zdravja, ki so skladne z zakonom.
Cilj naj bo pomoč posameznikom in parom pri njihovem samostojnem odločanju ter doseganju svojih reproduktivnih ciljev, pri čemer jim damo priložnost za uveljavljanje pravice do tega, da imajo otroke po svoji lastni izbiri. To moramo doseči.
Splav se v nobenem primeru ne bo spodbujal kot metoda za načrtovanje družine. Vlade so zavezane k obravnavanju posledic nevarnih splavov na zdravje kot skrbi za javno zdravje, saj se ti izvajajo in slišali smo, koliko žensk zaradi tega umre, ter k zmanjševanju zatekanja k splavom z izboljšanimi storitvami za načrtovanje družine. Zakoniti splav mora biti varen in del celovitih storitev na področju reproduktivnega zdravja. To je najpomembnejše.
Prav tako je res, da bi zdravstveni sistemi morali biti boljši, saj so zdaj slabi, pri čemer jih želimo okrepiti z usposabljanjem večjega števila zdravstvenega osebja in s sistemi zdravstvenega zavarovanja, kar je pobuda francoskega predsedstva.
Drži tudi, da je v zadnjih letih veliko denarja bilo porabljenega na primer za boj proti virusu HIV/aidsu vendar je žal v Afriki vedno več žensk okuženih s tem virusom, tj. vsako četrto dekle, ki je staro med 16 in 24 let, je HIV pozitivno. To je grozno. Komisija se tega zaveda in s svetovnim skladom spodbuja, naj so pobude bolj prilagojene ženskam in v večji meri upoštevajo vidik spola.
Končno bi se vprašanje v zvezi s priseljevanjem lahko obravnavalo nepravilno. Ta t. i. "beg možganov" je eden od vprašanj, na katerega bo treba odgovarjati pri obravnavanju preseljevanja kot celote. Ima pozitivne in negativne strani, pri čemer moramo najti pravo ravnovesje.
Predsednik
Prejel sem šest predlogov resolucij, vloženih v skladu s členom 103(2) Poslovnika.
Ta razprava je končana.
Glasovanje bo potekalo jutri.
Pisni izjavi (člen 142)
Cristian Silviu Buşoi  
v pisni obliki. - (RO) EU se je zavezala k doseganju razvojnih ciljev novega tisočletja, kot je zmanjševanje umrljivosti mater za 75 % do leta 2015.
Čeprav so države EU na splošno na dobri poti, je na področju zdravja mater zabeležen počasen napredek. Pobude Evropske komisije za dodelitev sredstev za reformo zdravstvenih sistemov, ki bi izboljšala kakovost predporodnih in poporodnih storitev, kot tudi dostop do takih storitev, ter za podporo raziskav na področju reproduktivne medicine in za usposabljanje medicinskega osebja, so primerne za doseganje petega cilja.
Tudi listina o krepitvi izvajanja zdravstvenih sistemov, ki je junija 2008 bila sprejeta v Talinu, predstavlja pomemben napredek. Kljub temu obstajajo razvite države, kot so Francija, Velika Britanija ali Nizozemska, ki imajo zelo nizko umrljivost in za katere je zmanjševanje te za 75 % do leta 2015 težko, saj je spreminjanje počasnejše kot v državah z večjo umrljivostjo. Prav tako še vedno obstajajo nesorazmerja glede napredka, ki je bil dosežen v državah EU ali celo v regijah različnih držav.
Zato sta za doseganje cilja, zastavljenega za leto 2015, potrebna tako hitra posodobitev evropskega zdravstvenega sistema s posebnim poudarkom na raziskavah za izboljšanje predporodnih in poporodnih storitev, kot tudi učinkovitejše sanitarno izobraževanje ter načrtovanje družine.
Monica Maria Iacob-Ridzi
v pisni obliki. - (RO) Evropska unija odločno podpira razvojne cilje novega tisočletja, ki so jih sprejeli Združeni narodi, pri čemer so določili, naj se ti cilji v zvezi z mirom, varnostjo, razvojem, upravljanjem in človekovimi pravicami dosežejo do leta 2015.
Med osmimi cilji naj bo posebna pozornost namenjena izboljšanju zdravja mater, saj več kot pol milijona žensk, zlasti v Afriki in Aziji, umre med nosečnostno ali porodom.
Glavni vzrok za povečanje umrljivosti na svetovni ravni je pomanjkanje usposobljenega osebja, ki materam zagotavlja pomoč tako med nosečnostjo kot med porodom. Te razmere je treba odpraviti z vlaganjem pomembnih sredstev v nerazvite države, in sicer v usposabljanje specializiranega osebja ter v medicinsko opremo.
Cilja Romunije v zvezi z izboljšanjem zdravja mater sta do leta 2015 znižati umrljivost na 10 smrti mater na 100 000 porodov ter zagotoviti splošen dostopa do zdravstvenih storitev.
Naravna rast prebivalstva v Romuniji je negativna, umrljivost pa 12-odstotna. S socialno pomočjo in obveščevalnimi programi, storitvami za matere in otroke ter dodatno finančno podporo EU je treba obnoviti rastoč trend stopnje rodnosti, Romunija pa mora ostati v demografski strategiji Evropske unije.
