Razmere v Iraku (razprava) 
Predsednica
Naslednja točka je izjava visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednice Komisije o razmerah v Iraku.
Catherine Ashton
visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednica Komisije. - Gospa predsednica, če danes pogledamo Irak, lahko vidimo resničen napredek, čeprav se država še vedno sooča z množico izzivov. Danes pa se želim osredotočiti na sedanjost in prihodnost Iraka kot države z velikim potencialom in precejšnjimi dosežki v zadnjih mesecih.
Danes je nasilje na najnižji ravni od leta 2003. Čeprav smo bili priča strašnim napadom na vladne ustanove, je bilo skupno število ubitih civilistov v letu 2009 manjše od polovice števila za leto 2008. Nasilje med sektami, ki je v letih 2006 in 2007 predstavljalo zelo velik problem, se je občutno zmanjšalo.
Irak ima novo ustavo in je izvedel več volitev z visoko udeležbo ob visokem tveganju. Zahvaljujoč iraškemu ljudstvu, so se demokratične ustanove ukoreninile. Pokrajinske volitve lani so po vsem Iraku potekale dokaj gladko. Odločilnega pomena je, da lahko naslednje splošne volitve 7. marca 2010 predstavljajo še en velik korak k utrditvi iraške demokracije.
Z naše strani to pomeni, da moramo nadaljevati s svojo podporo Iraku in se premakniti na nova področja, takoj ko se razmere izboljšajo.
Od leta 2003 je Evropska unija Iraku zagotovila že več kot 1 milijardo EUR pomoči. Namenjena je bila osnovnim storitvam, razvoju človeških virov, beguncem, dobremu upravljanju, političnemu procesu in krepitvi zmogljivosti - vse to v skladu s prednostnimi nalogami Iraka. Integrirana misija EU za krepitev pravne države v Iraku, EUJUST LEX, se je na željo Iračanov že večkrat podaljšala in sedaj tudi izvaja usposabljanje v Iraku.
EU je odigrala vodilno vlogo pri nudenju pomoči na volitvah in bo še naprej pomagala Iraku pri tem in tudi na drugih področjih, dokler iraške institucije ne prevzamejo polne odgovornosti. Ker Irak precej napreduje, se vse bolj osredotočamo na iraško lastništvo in dolgoročno trajnost.
Razvijamo tudi odnose z Irakom. Pravkar smo podpisali memorandum o soglasju o sodelovanju na energetskem področju, kmalu pa bomo podpisali še sporazum o partnerstvu in sodelovanju, ki bo prvi pogodbeni odnos med EU in Irakom. Obsegal bo politični dialog, trgovino, regulativno sodelovanje in razvojno pomoč.
Z Irakom želimo vzpostaviti širši in globlji politični dialog, ki bi moral zajemati tudi človekove pravice. Parlament je pokazal veliko zanimanje za Irak in v prihodnje pričakujemo še več sodelovanja med Evropskim parlamentom in iraškim predstavniškim svetom.
Seveda pa se mora Irak spopasti še z veliko izzivi. Prihodnje splošne volitve bodo ključnega pomena in bi morale biti svobodne in poštene. Skupaj z našimi mednarodnimi partnerji jih bomo budno spremljali. EU bo v Irak poslala ekipo za oceno volitev, da oceni volitve in pripravi ciljna priporočila.
Spoštovani poslanci, Irak je krenil v pozitivno smer. Prepričana sem, da bo svoje nove ustanove uporabil pri iskanju kompromisa, ki je nujen za narodno spravo. Mi pa bomo še naprej Iraku stali ob strani in ga podpirali skupaj z ZN in drugimi iz mednarodne skupnosti.
Veselim se naše razprave.
Esther de Lange
v imenu skupine PPE. - (NL) Gospa predsednica, tudi jaz se želim zahvaliti visoki predstavnici za njene tako optimistične besede. Resnično vidimo pozitivne znake. Med drugim ste omenili nižje število žrtev napadov in prihajajoče volitve. Vendar pa, gospa Ashton, uspešne volitve same po sebi ne zagotavljajo demokracije in niti pravne države. Če citiram velikega Nemca, Schillerja, v vašem maternem jeziku, angleščini, baronica: "Glas večine ni dokaz pravice". Zrela demokracija priznava tudi pravice manjšin. V zvezi s tem imam resne pomisleke. Razočarana sem, da se beseda "manjšine" ni pojavila v vašem govoru pred Parlamentom.
Zakaj me skrbi? Organizacija Human Rights Watch ves čas poroča, da se nemuslimanske manjšine preganjajo. Od leta 2004 so napadli 65 cerkva. Lokalne milice še vedno preganjajo kristjane z njihovih domov. Dan pred včerajšnjim je bil v Mosulu sredi ulice ustreljen 52-letni prodajalec zelenjave, oče dveh hčera. Zaradi tega seveda krščanske manjšine ves čas bežijo iz Iraka. V letu 1991 jih je bilo še 850 000, po Zalivski vojni jih je bilo 550 000, po invaziji Združenih držav pa je njihovo število upadlo na 385 000, od tega jih je 100 000 razseljenih znotraj države. Evropska unija v teh razmerah ne more še naprej stati križem rok. Člen 2 Pogodbe o Evropski uniji ureja človekove pravice, vključno s pravicami manjšin, kar je dobesedno ena temeljnih vrednot Evropske unije. Zahtevamo spoštovanje manjšin naših 27 držav članic in vaša naloga, baronica Ashton je, da to spoštovanje zahtevate tudi na mednarodni ravni.
Doslej se je pristop Komisije - to ste tudi sami rekli - močno osredotočal na splošno podporo infrastrukturi in vzpostavitvi demokracije, prek ZN ali kako drugače. Pravite, da delujemo v skladu z iraškimi prednostnimi nalogami. Rada bi, da nam poveste, kako boste zagotovili, da politika Evropske unije za Irak in njen proračun za Irak bolj upoštevata ranljive manjšine. To morda ni najpomembnejša prednostna naloga Iraka, naša pa je. Od vas pričakujem odgovor.
Silvia Costa
Gospa predsednica, komisarka Ashton, gospe in gospodje, menim, da je zelo pomembno, da Evropski parlament izkoristi priložnost, ki ji jo ponuja ta razprava glede marčevskih volitev v Iraku.
Iraški politični proces se je izkazal za pomembnega - in po vaših besedah tudi zanimivega -, vendar še vedno za zelo krhkega. Zato je še bolj pomembno, da storimo vse za utrditev in okrepitev novih institucij v državi in vzpostavitev političnega ravnotežja, ki jih podpira. Menimo, da je to najpoglavitnejši cilj, če želimo, da se prvi večji umik ameriških enot zgodi avgusta - brez resnih posledic za razmere znotraj države.
Sobivanje šiitov, sunitov in Kurdov, ki je danes vključeno v zvezne strukture, bi morali zagotavljati novi zakoni ter tudi politično soglasje vseh treh strani. Na tej točki so se pojavili pomisleki - in o tem želimo slišati tudi vaše mnenje - zaradi nedavne odločitve volilne komisije, da zavrne veliko kandidatov in strank, ki so tesno povezani s suniti ali kristjani, in s tem tvega oslabitev že tako krhkega demokratičnega procesa v Iraku.
Evropska unija mora s sprejetimi ukrepi slediti temu volilnemu postopku, kot ste dejali, obenem pa biti tudi ambicioznejša v razvijanju svojih odnosov z Irakom. Program Unije EUJUST LEX nas neposredno vključuje v izboljšanje iraške zakonodaje in demokratičnih ustanov in mi, Skupina naprednega zavezništva socialistov in demokratov v Evropskem parlamentu, menimo, da je pozitiven signal, da se je Svet odločil podaljšati misijo do 30. avgusta 2010.
EU bi morala še naprej močno podpirati Irak s svojimi programi sodelovanja, da bi tako lahko sodelovala v procesu stabilizacije in razvoja države, po volitvah pa bi morala okrepiti odnose med parlamentoma. Ne smemo pozabiti, da veliko držav članic sodeluje z Irakom, vključno z Italijo, prek pomembnega programa kulturnega sodelovanja.
Politično ravnovesje v Iraku ni bistvenega pomena samo za državo, ampak tudi zaradi strateške vloge, ki jo lahko Irak odigra v tej regiji, katere cilj je reševanje obstoječih konfliktov in zagotavljanje miru. V tem smislu izboljšanje odnosov s Turčijo z regionalno vlado Kurdistana predstavlja pozitiven korak v želeno smer.
Vendar pa, kot vemo, Irak ostaja država z zelo resnimi težavami na področju varnosti, spoštovanja demokracije in človekovih pravic in v njej vlada gospodarska negotovost. Negativne posledice teh razmer pa prizadenejo najranljivejše skupine, kot so begunci - obsegajo 10 % prebivalstva -, etnične manjšine, ženske, verske manjšine in otroci.
Zato moramo na tem področju igrati prodornejšo vlogo - pravkar zaključujem - deloma tudi s podporo lokalnim in evropskim NVO, ki delujejo v Iraku; v zvezi s tem se lahko ženske vključujejo v dogajanje kot strateške osebe za premagovanje nekaterih težav prebivalstva.
Johannes Cornelis van Baalen
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, dejstvo je, da Irak ni varen. To je dejstvo.
Če pogledamo Iran - ta želi na jugu Iraka, po celotnem jugu, pridobiti več vpliva, kot je potrebno, prek šiitske manjšine. Nisem slišal, da bi visoka predstavnica omenila stališče Irana. Iran grozi Iraku. Kako torej vidi vlogo Evropske unije pri zadrževanju Irana tam, kjer bi moral biti - v Iranu in ne v Iraku?
Na severu pa se pojavlja velik problem med Turčijo in Irakom glede Kurdistana. Seveda je lahko boj proti gverilcem na severu Iraka, ki grozijo Turčiji, legitimen, toda ravno v tem je poanta. Avtonomna regija na severu Iraka - Kurdistan - mora imeti svoj lasten razvoj.
Memorandum o soglasju o sodelovanju na energetskem področju je zelo pomemben, vendar pa Irak ni unitarna država. Torej, ali se o memorandumu razpravlja tudi s kurdsko avtonomno vlado? Kajti sedaj poteka razprava o Kirkuku, o tem, kdo je lastnik naftnih polj, itd. Se to upošteva?
Želel bi vas opozoriti tudi na dejstvo, da iraške varnostne sile še vedno niso dobro usposobljene in še vedno ne delujejo dobro. Zato ne bi smeli podpirati samo pravne države, ampak moramo biti pripravljeni, če bodo od nas to želeli, da jim pomagamo tako, da ponudimo pomoč njihovim varnostnim silam. Imeti moramo celosten pristop k energetiki, gospodarstvu in stabilnosti. Imeti moramo celosten pristop k državam, ki mejijo na Irak. Bi nam lahko nakazali, kakšen je ta celosten pristop? .
Jill Evans
v imenu skupine Verts/ALE. - Gospa predsednica, visoki predstavnici, baronici Ashton, se želim zahvaliti za izjavo.
Resnično menim, da je treba omeniti, da nocojšnja razprava poteka v času, ko se v Združenem kraljestvu odvija Chilcotova preiskava o nezakonitosti vojne z Irakom in o lekcijah, ki se jih lahko iz tega naučimo, saj na dan prihaja veliko informacij, ki potrjujejo to, kar smo mnogi vedeli v času invazije: razlog za vojno je bila sprememba režima in nadzor nad viri, ne pa grožnja orožja za množično uničenje. Kar zadeva dolgoročno načrtovanje povojnega Iraka, pa visoki diplomati in vojaški častniki v svojih pričevanjih v okviru preiskave uporabljajo besede kot "grozno", "popolnoma zgrešeno" in "strašno prozorno", zato ni čudno, da smo sedaj priča hudim posledicam dejanj.
Baronica Ashton je dejala, da je opazen napredek, kar je seveda res, ampak še vedno so tudi hudi problemi. V Iraku ni zakonodaje, ki bi ščitila manjšine. Velik problem z begunci se nadaljuje. Sindikalisti, novinarji, političarke in aktivisti za človekove pravice so izginili ali pa so bili ubiti. Samomorilski napadi se vrstijo. Za volitve 7. marca je iraška volilna komisija prejšnji teden, kot je omenila že moja kolegica, zavrnila kandidaturo skoraj 500 kandidatom, večinoma sunitskim politikom. Že tako so slabo zastopani v iraškem parlamentu, to pa bo gotovo vodilo v večje napetosti in nestabilnost.
Prejšnji november je predsedstvo EU pozvalo vlado Iraka, da začasno ukine smrtno kazen in jo nato tudi dokončno ukine, vendar pa v Iraku na izvršitev smrtne obsodbe še vedno čaka 900 ljudi, smrtne obsodbe pa so nemalokrat rezultat nepravičnega sojenja, ki lahko trajajo tudi samo nekaj minut.
EU nosi odgovornost, da pomaga pri izgradnji demokracije in zagotovi spoštovanje človekovih pravic; okvir za sodelovanje z Irakom pa določa tri prednostne naloge kot pomoč pri izgradnji osnovnih storitev, kot sta zdravstvo in izobraževanje, izboljšanje pravne države in podpora Komisiji za človekove pravice.
Sporazum o partnerstvu in sodelovanju bo služil kot osnova za nadaljnje delo, vendar pa moramo zahtevati takojšnje ukrepanje pri vprašanjih, kot so ukinitev smrtne kazni, zaščita ranljivih in ciljnih skupin ter krepitev demokracije in človekovih pravic.
Struan Stevenson
v imenu skupine ECR. - Gospa predsednica, baronica Ashton, volitve v Iraku ne bodo svobodne in poštene. Pred desetimi dnevi se je Komisija za pravosodje in odgovornost odločila, da bo zavrnila Saleha al-Mutlaka, voditelja parlamentarne Fronte nacionalnega dialoga in poslanca iraškega parlamenta v preteklih štirih letih. Prepovedali so mu sodelovanje na prihodnjih volitvah. Menim, da ni naključje, da je bila ta nezaslišana prepoved, sočasno s prepovedjo več kot 500 drugim sekularnim iraškim politikom, objavljena na isti dan, ko je iranski zunanji minister Manušer Motaki obiskal Bagdad. Saleh al-Mutlak je bil oster kritik iranskega vmešavanja v Irak in sedaj mule vztrajajo, da se mu prepove sodelovanje na volitvah.
Zadovoljen sem, da je podpredsednik Združenih držav Joe Biden že protestiral proti tej prepovedi, in upam, baronica Ashton, da boste to storili tudi vi. Dokler dr. al-Mutlaku in drugim ni vrnjena možnost kandidature, ne smemo in ne moremo priznati legitimnosti teh volitev.
Willy Meyer
Baronica Ashton, žal nisem tako optimističen kot vi. Dobro je biti optimističen, ampak spričo razmer, ki sedaj vladajo v Iraku, ne moremo biti optimistični.
To potrjuje odločitev Komisije, da ne pošlje opazovalcev, ker jim ne more jamčiti varnosti. Menim, da ta odločitev govori sama zase. Jasno nam kaže, da se pri Iraku - in vem, da ne želite govoriti o preteklosti, ampak ne preostane nam drugega, kot govoriti o preteklosti - soočamo z državo, ki je bila opustošena, z več kot milijon mrtvih in 4 milijoni brezposelnih zaradi nezakonite in nepravične vojne, ki je temeljila na lažeh. Ni bilo niti orožja za množično uničevanje, niti povezave med Saddamom Huseinom in Al Kaido. To je gola resnica. Edino, kar je bilo resnično, je bil interes severnoameriških naftnih industrij, da bi pridobile nadzor nad surovo nafto v Iraku.
To je gola resnica. Poleg tega pa ta resnica ne more zdržati v prisotnosti okupatorskih sil, saj se vse izkrivlja. Trenutno ne bi bil prav nič presenečen, če bi odločitev, da se prepove udeležbo opozicijskim strankam, privedla do pravega civilnega spopada. Nekatera evropska veleposlaništva trenutno ne izključujejo možnosti vojaškega udara, pravega vojaškega udara v Iraku. Slika je torej zelo mračna.
Pozivam vas, da hitro ukrepate, da se okupatorske sile čim prej umaknejo. To je dejavnik, ki izkrivlja resnično situacijo v Iraku. Združeni narodi bi torej morali prevzeti nadzor in omogočiti prehod, ki bo podlaga za vrnitev v normalno stanje zaradi nečesa, čemur se nikoli ne bi smeli odpovedati, z drugimi besedami, mednarodnega prava.
Bastiaan Belder
Gospa predsednica, visoka predstavnica, na božično noč leta 2009 - ali z drugimi besedami, ko smo imeli božične počitnice - so v Iraku v Mezopotamiji zaprli veliko cerkva. Grožnje z bombnimi napadi so pripeljale do te žalostne situacije, enako kot lani. V vsakem primeru, ne glede na tovrstne grožnje, pa cerkve pogosto ostajajo prazne, saj vse več kristjanov zapušča državo. Nasilje nad njimi se še stopnjuje, kljub temu da jih je vedno manj. Pred božičem so bili izvedeni trije smrtonosni napadi v Mosulu. Poleg tega so tudi kristjani v prej sorazmerno varnem mestu Kirkuk več mesecev doživljali neizprosne ugrabitve in uboje, zaradi česar je več sto krščanskih družin pobegnilo.
Leta 2003 je bilo v Iraku okrog 1,5 milijona kristjanov, sedaj pa jih več kot polovica išče pribežališče pred verskim čiščenjem, ki ga izvajajo islamski skrajneži. Nek iraški kristjan je vprašal, ali Evropski svet in 27 držav članic Evropske unije le pohlevno spremljajo to "poafganistanjevanje" Iraka. Hvaležen bi bil za vaše stališče o tej zadevi, visoka predstavnica. Kakršno koli že je, Mezopotamije brez njene starodavne krščanske skupnosti ne čaka nič kaj bolj strpna bodočnost, poleg tega pa to ne bo dobro za dolgoročno varnost Evrope.
Elena Băsescu
(RO) Priprave na zakonodajne in predsedniške volitve 7. marca so pripeljale do mrzličnega ustanavljanja novih koalicij in zavezništev. Nekateri nasprotniki iraškega predsednika vlade želijo ponovno vzpostaviti stara zavezništva, kot je Združena iraška zveza. Po drugi strani pa poskuša predsednik vlade pritegniti posvetne skupine ali neodvisne kandidate, naj se pridružijo Zvezi za pravno državo.
Vseeno ne smemo pozabiti, da bo morala vlada po teh zakonodajnih in predsedniških volitvah pripraviti referendum o Kirkuku. Zelo verjetno se bodo varnostne razmere v Iraku poslabšale, če bodo nekatere iraške skupine te volitve izpodbijale ali v primeru notranjih konfliktov.
Glavni problemi, s katerimi se bodo soočile oblasti v Bagdadu, so preložitev referenduma o sporazumu SOFA, ki so ga podpisali z Združenimi državami, dokončanje zakona o nafti in plinu, padec cene nafte, veliko število usmrtitev - trenutno je na smrt obsojenih 900 ljudi - ter uporaba mučenja za doseganje priznanj. Splošno poslabšanje na področju človekovih pravic povzroča globoko zaskrbljenost EU. Nenazadnje pa se je povečala tudi raven korupcije. Eden od primerov, ki vam ga želim predstaviti, je aretacija nekdanjega iraškega ministra za trgovino.
Na področju odnosov z Irakom skuša Romunija preiti z nudenja pomoči za vojaško varnost na nudenje pomoči za varnost civilistov. Moja država je pokazala, da se drži zavez, ki jih je dala svojim partnerjem, in sicer tako, da ohranja svojo prisotnost v Iraku, dokler ne bo misija končana.
Ana Gomes
(PT) Demokratični dosežki iraškega ljudstva se morajo še ustaliti in nadaljevati, enako kot varnostne razmere. V zadnjih mesecih so se zavezništva na novo izoblikovala, kar je spodbudno in je precej pripomoglo k premagovanju etnično verskih razkolov, ki so v zadnjih letih zaznamovali iraško politiko. Uspeh nove kurdske stranke "Sprememba" je primer normalizacije političnega življenja v Iraku. Vendar pa nedavna izjava volilne komisije, da okrog 500 sunitskim politikom ne dovoli kandidirati, ne vodi v narodno spravo, ampak lahko ogrozi volilni proces in ponovno sproži konflikte. Novica o izvrševanju smrtne kazni je prav tako zelo žalostna. Baronica Ashton, evropski voditelji bi se morali truditi prepričati iraške oblasti, da jo opustijo. V zvezi s tem je pomembna tudi krepitev EULEX-a.
Milijon in pol Iračanov še vedno živi v sosednjih državah. Mnogi med njimi se nikoli več ne bodo mogli vrniti. Evropske države, ki so sodelovale v invaziji leta 2003, imajo še posebno odgovornost in bi morale sprejeti več teh beguncev. V tem oziru, enako kot v primerih podpore notranje razseljenim ljudem, vprašanj človekovih pravic na splošno in pravic žensk specifično ter boja proti korupciji, je bistvenega pomena, da iraška vlada izboljša zakon o nevladnih organizacijah, da se lahko družba svobodno organizira. Nujno je, da Evropska unija spodbuja interakcijo med iraškimi in evropskimi nevladnimi organizacijami. Civilna, svobodna in dinamična družba je predpogoj za utrditev demokracije v Iraku.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Gospa predsednica, gospa Ashton, kljub veliki zavezi mednarodnih sil in stotinam žrtev v mednarodni koaliciji, vključno s 23 poljskimi vojaki, so razmere v Iraku še vedno slabe. V tej državi se še vedno dogajajo teroristični napadi in verske manjšine se preganjajo, vključno s krščansko; seveda pa je bil v primerjavi z razmerami pred nekaj leti dosežen nek napredek. Vseeno pa še vedno dobivamo novice o terorističnih napadih, ki spodkopavajo temelje ne le Iraku, ampak celotnemu Srednjemu vzhodu. Cilj teroristov in sponzorjev mednarodnega terorizma je destabilizacija Iraka. Veliko je dokazov, ki pričajo, da je Iran odgovoren za sponzoriranje terorizma.
Kakšno je vaše mnenje, gospa Ashton, kot visoka predstavnica EU za zunanje zadeve in varnostno politiko, o vlogi Irana pri vmešavanju v iraške zadeve. Želel bi vas spodbuditi, da zavzamete odločnejše stališče in sodelujete z Združenimi državami za dosego rešitev, ki bodo vplivale in pritisnile na Iran, da se preneha vmešavati v notranje zadeve Iraka. Po mojem mnenju bo le tedaj mogoče vzpostaviti relativno stopnjo stabilnosti v regiji.
Jean-Luc Mélenchon
(FR) Gospa predsednica, visoka predstavnica, nismo tako optimistični kot vi glede razmer v Iraku in niti glede koristi koalicije, saj gre tako rekoč za zaslepljenost. Irak je bil napaden in zaseden na podlagi namerno zavajajočih informacij o prisotnosti orožja za množično uničevanje.
Zaradi tega je bilo 17 od 27 držav članic EU prisiljenih v napad in zasedbo Iraka. Država je uničena, njena dediščina izropana, med njenim prebivalstvom je nastal velik razkol. Verski fanatizem zbira številne rezervne sestave vojakov. Iranska tiranija ima prost dostop do države. Volitve so obžalovanja vredne in nepoštene.
Kaj nameravate vi in kaj mi storiti, da pokličemo na odgovornost tiste države, ki so lagale in lahko storijo enako jutri z Jemnom ali katero koli drugo državo? Katere ukrepe nameravate sprejeti za obsodbo okupacijskih sil, ki so uporabljale nekonvencionalno kemično in radiološko orožje ter bombe z osiromašenim uranom, katerih posledice za prihodnje generacije so dobro znane? Kako lahko zagotovimo, da to orožje ne bo uporabljeno v Afganistanu, saj smo se pretvarjali, da razmer v Iraku ne vidimo?
Fiorello Provera
(IT) Gospa predsednica, gospe in gospodje, iskreno pozdravljamo prihodnje volitve v Iraku, saj predstavljajo nadaljnji korak k demokraciji. Ne bodo svobodne in poštene, a zadovoljni moramo biti z vsakim majhnim korakom.
Ponovna izgradnja Iraka v gospodarskem, trgovinskem, kulturnem in finančnem smislu ter zagotovitev njegove varnosti sta nujna pogoja za razvoj demokracije, spodbujati pa moramo tudi krepitev institucij v državi. Miroljubno sožitje različnih etničnih in verskih skupin v Iraku lahko dosežemo z obnovo institucij ter z izvajanjem federalne formule - federalizma -, ki omogoča široko avtonomijo različnim regijam znotraj unitarne države. Izkušnje z iraškim Kurdistanom bi lahko služile kot koristna referenca.
Zato me zanima mnenje baronice Ashton, visoke predstavnice, o tem institucionalnem vidiku države.
Alf Svensson
(SV) Seveda je v razpravah o Iraku precej govora o nasilju in grozotah, neizpodbitno pa je, da se je v državi začel odvijati proces demokratizacije.
Naj vas spomnim, da je na lanskih lokalnih volitvah v Iraku svobodno kandidiralo 3 912 žensk. To je približno deset žensk za vsak sedež. To moramo videti v pozitivni luči, zlasti v arabski državi. Dalo nam je tudi nekaj upanja za letošnje parlamentarne volitve 7. marca, zlasti ker so suniti sodelovali na lokalnih volitvah. Kot je že bilo povedano, pa je pred dvema tednoma vladna komisija zavrnila kandidaturo na volitvah 14 sunitskim strankam in več sto ljudem. Med prizadetimi sta tudi obrambni minister Abdul Kadir al-Obaidi in vodja sunitske Fronte nacionalnega dialoga Saleh al-Mutlak.
Iraške parlamentarne volitve so seveda ključnega pomena za prihodnost države in nadaljnjo demokratizacijo Iraka, zlasti glede etnične in socialne kohezije. Poudaril bi tudi, da se moramo pri obravnavi etničnih in verskih manjšin v Iraku izražati jasno. Kot sem dejal, bodo iraške parlamentarne volitve odločilne za naš pogled na Irak v bližnji prihodnosti. Kaj lahko po mnenju visoke predstavnice EU, baronice Ashton, Evropska unija naredi, da bi bile te parlamentarne volitve v Iraku vključujoče in bolj demokratične?
Zigmantas Balčytis
(LT) V zadnjih letih je Evropska unija močno okrepila svoje odnose in vpliv v državah Bližnjega vzhoda. Evropska unija je vedno posvečala veliko pozornosti Iraku in je skupaj z mednarodno skupnostjo sodelovala pri ponovni izgradnji te države in tudi v mirovnih in varnostnih misijah. Različne skupine se še vedno borijo za oblast v državi, kar ovira izvajanje reform, ki so se že pričele v različnih regijah države. Dejstvo, da 14 strankam ni dovoljeno sodelovati na sedanjih volitvah, je prav tako zaskrbljujoče. Irak je stopil na pot demokracije in zato morajo tako Evropska unija kot druge države zahtevati in, če je potrebno, tudi pomagati, da se sprejete mednarodne zaveze izpolnijo ter človekove pravice in svoboščine spoštujejo. Menim, da je Irak resnično pripravljen za tesno sodelovanje z Evropsko unijo. Memorandum o soglasju med EU in Irakom o sodelovanju na energetskem področju, ki je bil podpisan v ponedeljek, dokazuje zavezanost te države k razvoju dolgoročnega odnosa, ki je v obojestransko korist. Z energetskega vidika je Irak zelo pomemben za Evropsko unijo, ohranjanje zanesljive preskrbe z energijo pa je neizogibno povezano z gospodarsko in politično stabilnostjo v državi, ki je zadnje čase primanjkuje. Seveda gre za dolgoročen proces, vendar pa verjamem, da morajo Evropska unija, visoka predstavnica in mednarodna skupnost ponuditi sredstva in rešitve, da načela človekovih pravic in pravne države postanejo temelji prihodnje politike v Iraku.
Ryszard Czarnecki
(PL) Gospa predsednica, gospa Ashton, naj povem, da če bi želel povzeti govor gospe Ashton v enem stavku, bi ga označil za formalni optimizem. Vseeno pa menim, da Evropa in naši volivci pričakujejo nekaj bolj konkretnega, predvsem pa resnico. Politiki pokažejo, kdo so, ne le s tistim, kar rečejo, ampak tudi s tistim, česar ne rečejo, in v vašem govoru, gospa Ashton, nisem slišal ničesar o nekaterih zadevah, ki so pretresle velik del evropskega javnega mnenja, vključno z javnim mnenjem v moji državi. V mislih imam na primer nenehno preganjanje manjšin v Iraku, vključno - in to poudarjam - s krščansko. To je resničnost, v katero smo lahko prepričani.
Menim, da je imel kolega Poręba prav, ko je prej govoril o poseganju Irana v Irak. Ali ne velja enako za iraške oblasti in njihovo škandalozno poseganje v taborišče Ashraf, v katerem so iranski begunci? Ali iraške oblasti ne počnejo prav tega? Zdi se mi, da bi to morali močno poudariti, zlasti zato ker iraške oblasti prejemajo finančno pomoč Evropske unije, ki jo pogosto uporabijo na zelo neprimeren način, na primer, za poseganje v taborišče Ashraf.
Bogusław Sonik
(PL) Gospa predsednica, mislim, da nam lahko Irak služi kot primer, kako je kdaj nujno uporabiti silo za zlom diktature, ki na tisoče svojih nasprotnikov pobije s kemičnim orožjem. To so težke odločitve. Zato bi želel, da se danes med razpravo o Iraku spomnimo več tisoč vojakov iz Združenih držav, Italije, Poljske in drugih držav, ki so padli v Iraku, ter njihovih družin. Tja so odšli s prepričanjem, da bodo služili dobremu namenu, in, kot lahko slišimo, je danes Irak na poti k demokraciji.
Vem, da vas danes vsi pozivamo, da bodite dejavnejši, gospa Ashton, ampak želimo, da je Evropska unija dejavna. Prosim, pojdite v Irak in ocenite razmere, da bo pomoč, ki jo pošilja Evropska unija, uporabljena pod takšnimi pogoji, kot so bili tu omenjeni, in zlasti za zaščito manjšin.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Gospa predsednica, očitno sedaj govorimo samo Poljaki, ampak imamo izkušnje s sodelovanjem Poljske in poljskih vojakov pri vzpostavljanju varnosti v Iraku.
Strinjam se z vami, gospa Ashton, da so na srečo razmere v Iraku nekoliko boljše kot prej, vendar pa je stanje še vedno dokaj krhko. Poleg različnih ukrepov, ki jih izvaja Unija, bi želel predlagati dva posebna ukrepa, ker se mi zdi, da manjkata. Prvi se nanaša na nekaj, česar danes še nismo omenili: menim, da je za razvoj in stabilizacijo Iraka izredno pomembno, da sprejmemo program za izobraževanje mladih Iračanov v Evropi, kajti v Iraku je še vedno premalo zdravnikov, inženirjev in strokovnjakov za namakalne sisteme. Menim, da bi Iraku lahko zelo pomagali na tem področju. Drugi ukrep pa zadeva zaščito kulturnih zakladov Iraka. Menim, da bi EU morala zlasti pomagati pri ponovni izgradnji Babilona. Gre za zaklad, ki bi ga morali vsi na svetu zaščititi.
Paul Rübig
(DE) Gospa predsednica, baronica Ashton, moje vprašanje zadeva memorandum o soglasju, ki je bil podpisan za področje energetike. Ali mislite, da je mogoče doseči nadaljnji razvoj v sodelovanju bodisi z gospodom Oettingerjem bodisi z gospodom De Guchtom? Menim, da bi bila gospodarska prenova tista, ki bi v Irak prinesla več stabilnosti. Če bi lahko izboljšali odnose v energetskem sektorju, zlasti z obsežnejšo dobavo evropske opreme za boljšo izrabo energetskih rezerv, ki so tam, v zameno za to pa bi kupovali energijo, bi obe strani imele od tega koristi. Pobuda v tej smeri v naslednjih tednih bi bila zelo smiselna.
Catherine Ashton
visoka predstavnica Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednica Komisije. - Hvala vsem še enkrat za pomembno in zanimivo razpravo. Poskušala bom povzeti nekatera jasna vprašanja, glede katerih so bili cenjeni poslanci najbolj zaskrbljeni.
Sprva želim potrditi pomembnost, ki jo poslanci pripisujete vprašanjem manjšin. Kot dobro veste, je eden od temeljnih elementov našega dela pri sporazumih o partnerstvu in sodelovanju ravno zagotovitev, da so človekove pravice v središču naših sporazumov. Upam, da bomo lahko ta sporazum z Irakom kmalu odobrili, in sprejemam in se obvezujem, da bodo vprašanja manjšin v okviru našega dela dobro razumljena. To je seveda zelo pomembno.
Tudi sama tako kot številni cenjeni poslanci zavračam smrtno kazen. Naš cilj je, da se ukine zaradi vseh tistih razlogov, ki ste jih že poslanci povsem upravičeno navedli.
Strinjam se tudi, da moramo utrditi in okrepiti politične procese, kar bo zelo pomembno pri vsem, kar počnemo, zlasti pa zagotoviti, da se ob prihajajočih volitvah sporazumemo o tem, kaj želimo doseči. Razumem zadeve, ki jih je izpostavilo veliko poslancev, vključno z gospodom Costo in gospodom Stevensonom, in se dotikajo odločitev volilne komisije, da kandidatom prepove udeležbo.
Pregled kandidatov je bil vedno del predvolilnega postopka. Na voljo je tudi pritožbeni postopek, za katerega upam, da bo potekal, kot bi moral. Naj povem tudi, da nameravamo naslednji teden tja poslati misijo EU, kar bo šest tednov pred volilnim dnevom in nam bo omogočilo neposredno in natančno spremljanje predvolilnega postopka, kar je v našem velikem interesu. Zaupamo in upamo, da bodo iraške oblasti zagotovile vključujoč volilni postopek, zaradi vseh razlogov, ki ste jih, cenjeni poslanci, v svojih govorih popolnoma jasno navedli.
Veliko poslancev je tudi sprožilo vprašanje o memorandumu o soglasju na energetskem področju ter o njegovi pomembnosti in teži. Pri tem se zelo jasno zavedamo, da je Irak unitarna država in da naše sodelovanje poteka z vlado celotnega Iraka. Podpiramo, da Irak ostane enotna in suverena država. Znotraj tega območja pa bo pomembno, da se sodelovanje izboljša - prisluhnila sem vsemu, kar ste povedali, zlasti gospodu Rübigu, ki je izrazil potrebo po nadaljnjem izboljševanju sodelovanja. To bom posredovala kandidatom za komisarje.
Prav tako se zavedam, da je na področju varnosti vprašanje Kirkuka zelo pomembno, enako kot tudi druge prerekane meje. To sem opisala kot enega največjih izzivov, s katerimi se Irak danes sooča. Trdno sem prepričana, da mora Irak ta vprašanja rešiti sam. To mora rešiti Irak. Vseeno pa navdušeno podpiram misijo Združenih narodov za pomoč Iraku, ki si je zelo prizadevala za začetek dialoga in procesa. Iz previdnosti pa ne pričakujem, da bo dialog imel kakšno posebno težo pred volitvami, v tej specifični fazi.
In še nekaj besed o sodelovanju na področju energetike. Na to gledamo kot na del razvoja obsežne in integrirane energetske politike za Irak. Gre za dobavo in zanesljivost dobave med Irakom in Evropsko unijo in bi seveda moralo vključevati razvoj obnovljivih virov energije, zlasti sončne in vetrne, ter izboljšanje ukrepov na področju energetske učinkovitosti v Iraku. Upam tudi, da bomo v naslednjih mesecih in letih vzpostavili tudi tehnološko, znanstveno in industrijsko sodelovanje. Ta točka je bilo dobro izpostavljena.
Če se premaknem na vprašanje nedavne odpovedi delegacije - gospod Meyer je izrazil zaskrbljenost zaradi prihodnje varnosti. Želimo videti izboljšanje v razmerah, kot sem že dejala, da bomo lahko izvedli misijo za opazovanje volitev, ob sodelovanju poslancev Evropskega parlamenta. To bo nedvomno zelo pomembno za cenjene poslance v prihajajočem volilnem procesu in, kot sem prej nakazala, bomo kmalu tja poslali svoje ljudi.
Cenjeni poslanci ste tudi postavili vprašanje o umiku sil. Predsednik Obama je seveda napovedal, da se bodo vse bojne enote umaknile do avgusta 2010, kar v praksi pomeni, da se bo umik začel kmalu po državnih volitvah. To je prav tako pomembno in tehtno. Nakazala sem, da bomo v kratkem poslali ekipo za oceno volitev, kar nam bo, upam, pomagalo pri reševanju vprašanj, ki so jih cenjeni poslanci izpostavili v zvezi s tem.
Kar zadeva taborišče Ashraf, pa smo vztrajno in večkrat zapored opozarjali Irak, da je treba to zapleteno vprašanje reševati v skladu z mednarodnim pravom in brez vsakršnega nasilja.
Če se vrnem na začetek razprave - optimistična sem glede Iraka. Pomembni izzivi se nam postavljajo na pot in cenjeni poslanci nas upravičeno opominjate nanje. Vseeno pa lahko za ozirom na prihodnje volitve in priložnost za večje sodelovanje - priložnost za Evropsko unijo z njenim sistemom vrednot in zadevami, ki nas še posebej skrbijo: človekove pravice, pravice manjšin, smrtna kazen, trdno sodelovanje na področju energetike in dobave, tesnejše sodelovanje z vlado, pri tem pa jasna opredelitev lastnih pričakovanj - vidimo, da je pred Irakom miroljubna in demokratična bodočnost. Zagotoviti moramo, da se bomo vztrajno pomikali k temu cilju.
Jaromír Kohlíček  
Poznam samo nekaj držav v sorazmerni bližini Evrope, ki so uspele svoj proces "demokratizacije" odložiti za nekaj desetletij. Irak, kjer so enote iz držav EU na žalost pustile negativne sledi, je zagotovo ena od njih. Trenutno je ena od najbolj sekularnih držav v islamskem svetu v ruševinah, tri njene skupnosti pa so si nenehno v laseh. Kar je ostalo iz preteklosti, so samo spomini na relativno dober izobraževalni in zdravstveni sistem ter primerljivo napredno infrastrukturo. To je edina država v regiji, kjer je bila kurdska manjšina avtonomna, čeprav v državi ni vladal idealen demokratični režim. Na splošno se pojavlja vprašanje, za katero državo v regiji lahko rečemo, da ima resnično demokratičen režim? Dejstvo, da so se po invaziji ameriških vojaških sil razmere v iraški državi postavile na glavo, predstavlja - skupaj z delnim uničenjem infrastrukture socialnega, zdravstvenega in izobraževalnega sistema - velik korak nazaj. Plašč tako imenovanih demokratičnih volitev tega nikakor ne more pokriti. Vztrajna prizadevanja, da bi z zrežiranimi sojenji pomembnežem iz režima Saddama Huseina odvrnili pozornost s sedanjih problemov, so naivna. Samo nekdo, ki nima pojma o razmerah v Iraku, bi lahko verjel, da jih je mogoče izboljšati na ta način. Edini pozitivni vidik v zadnjem obdobju je ta, da sta tako ameriška administracija kot iraška vlada spoznali, da izboljšanja ne bo, če se ne bodo odnosi z Iranom uredili.
Artur Zasada  
Veseli me optimističen ton v govoru gospe Ashton, vendar pa bi bil sam pri ocenjevanju razmer v Iraku raje nekoliko previden. Kljub zunanjemu videzu je država še vedno notranje nestabilna, za demokracijo pa prav gotovo ne moremo reči, da se je "ukoreninila". Ne moremo govoriti o stabilizaciji v državi, znotraj katere je bilo razseljenih 1,8 do 1,9 milijona prebivalcev, en milijon jih je zapustilo državo, razmere, v katerih živijo begunci, pa so izredno slabe.
Nujno je preveriti načine za dodeljevanje pomoči iz tujine beguncem v Siriji in Jordaniji ter razseljenim ljudem v Iraku. Ta pomoč mora trajati dovolj dolgo. Koliko dolgo? Tega še vedno ne vemo. Vendar pa kot zdravnik ne preneha z zdravljenjem ob prvih znakih izboljšanja, si tudi mi ne smemo dovoliti, da nas zavedejo preoptimistične prognoze.
(Seja je bila prekinjena ob 19.25 in se je nadaljevala ob 21.00)
