Ķīnas politika un tās ietekme uz Āfriku (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Ana Maria Gomes ziņojums Attīstības komitejas vārdā par Ķīnas politiku un tās ietekmi uz Āfriku.
Ana Maria Gomes
referente. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, Ķīnas nevaldāmie naftas, dabas resursu un jaunu tirgu meklējumi Āfrikā rada bažas par Ķīnas pieaugošās klātienes ietekmi šajā kontinentā un attiecīgām sekām uz Eiropas politikām. Eiropa nevar bezbailīgi sākt norādīt uz Ķīnu, tāpat kā nevar atļauties piedalīties bezprincipu konkurencē, izvairoties no metodēm un kritērijiem, kas ir Pekinas pašas interesēs. Gan Eiropai, gan Ķīnai ir saistības dot ieguldījumu Tūkstošgades mērķu sasniegšanā: nabadzības samazināšanā un konfliktu atrisināšanā Āfrikā. Tām abām ir jāatzīst, ka vienīgi veicinot ilgtspējīgu attīstību un labu pārvaldību to intereses un ieguldījumi būs ilgtspējīgi un tiks uzskatīti par pamatotiem Āfrikā.
Šajā ziņojumā mēs mēģinājām analizēt Ķīnas klātbūtni Āfrikā objektīvi, apzinot gan pozitīvo, gan negatīvo ietekmi. Pamatojoties uz īpašiem ieteikumiem darbībai, ir divas svarīgākie politiskie paziņojumi: pirmkārt, ES ir saskaņoti jāreaģē uz Ķīnas šķietamās "bez nosacījumu” politikas radītajām problēmām. Reaģējot nedrīkst aizmirst Eiropas principus. ES ir jāturas pie savas attīstības sadarbības politikas, jo īpaši saistībā ar cilvēktiesību nosacītību. Tas ir tādēļ, ka nevar būt labas pārvaldības bez cilvēktiesību ievērošanas, un bez labas pārvaldības un tiesiskuma, ko tas ietver, nebūs ilgtspējīgas attīstības Āfrikā vai jebkurā citā pasaules daļā. Otrkārt, Eiropai ir jāiesaista Ķīna diskusijās par tās attiecīgo Āfrikas politiku, bet šāda sadarbība acīmredzot nevar notikt bez Āfrikas ziņas. Trīspusējā iesaistīšanās prasa atbilstošu atbalstu lomai, ko uzņemas Āfrikas iestādes, piemēram, Āfrikas Savienībai, Jaunā partnerība Āfrikas attīstībai (NEPAD), citām reģionālajām iestādēm un valdībām, kā arī valstu parlamentiem. Šī iemesla dēļ Eiropai ir jāpalielina tās atbalsts Āfrikas pilsoniskās sabiedrības stiprināšanai, lai veicinātu attiecīgo valdību atbildību.
Šajā ziņojumā mēs ierosināt, lai ES izmantotu iespējas atklāti runāt ar Ķīnu, vai par Ķīnu Āfrikā, it īpaši, ja tas nozīmē paust kritiku privāti vai publiski. Ķīnas vēlas, lai to uzskata par atbildīgu dalībnieku Āfrikā, tomēr tā bieži piesauc neiejaukšanās retoriku, lai mēģinātu pamatot nepieņemamas darbības, piemēram, nebeidzamā pašapmierinātība par Sudānas valdību, kura bloķē ANO-Āfrikas savienības apvienoto spēku nosūtīšanai, kuriem Darfūrā vajadzēja jau būt sen, vai arī pavisam nesen Ķīnas nepieņemamā ieroču nosūtīšana R. Mugabe režīmam ar kuģi, kura izkraušanu ļoti pareizi novērš Zimbabves kaimiņvalstis. Patiesībā visam, ko Ķīna dara Āfrikā ir politiska ietekme - gan pozitīva, gan negatīva.
Turklāt Ķīna parāda, ka tā ir pragmātisks spēks, kas ātri mācās. Tādēļ ir svarīgi, lai Eiropa nepārstātu mēģināt skaidri izklāstīt Pekinai, ka tas, kas tiek sagaidīts no pastāvīgā ANO Drošības padomes locekļa, kas ir arī Ķīna, patiesībā ir ieguldījums ANO principu un mērķu veicināšanai.
Šajā ziņojumā mēs ierosinām, lai ES veicinātu Ķīnu paātrināt tās dalību daudzpusējās līdzekļu devēju sanāksmēs un pieņemt īpašus starptautiski apstiprinātus kritērijus un pamatnostādnes par palīdzības pārredzamību, ieguves rūpniecību, labu pārvaldību, vides aizsardzību, darba tiesībām utt. ar mērķi nodrošināt, lai tā patiesi sekmētu nabadzības samazināšanos, Tūkstošgades attīstības mērķus un veicinātu mieru un drošību Āfrikā.
Tomēr Eiropai ir jālūkojas arī spogulī un jāmācās no savām kļūdām un nepilnībām saistībā ar Āfriku. Dalībvalstīm ir jāsniedz oficiāls solījums par attīstības palīdzību un palīdzības samazināšana, un sasniedzamie mērķi tikai palīdzēs uzsvērt Ķīnas nopelnus, padarot Āfrikai pieejamu ātri iegūstamu finansējumu. Eiropai ir jāuzlabo tās palīdzības efektivitāte un jānodrošina saskaņa starp tās dažādajām politikām, un tas nozīmē, ka turpmāk vairs nedrīkst pievērt acis uz noziegumiem, kuri veikti atsevišķos Āfrikas despotiskajos režīmos, ar kuriem tā turpina sadarboties kā ierasts, kaut arī tas ir kliedzošā pretrunā ar tās noteiktajiem kritērijiem un principiem.
Nobeigumā, priekšsēdētāja kungs, vēlos pateikties ēnu referentiem un citiem kolēģiem par lielisko sadarbīgu. Viņu grozījumi ir daudz devuši šī ziņojuma uzlabošanai. Ceru, ka tik plaša vienprātība var turpināties rīt, vēl jo vairāk tāpēc, ka ir tikai daži grozījumi, par kuriem jāalso. Esmu pati izvirzījusi šos trīs grozījumus: divos ir nelieli labojumi un trešais ir par Eiropas Parlamenta lomas atkārtotu apstiprināšanu, prasot, lai ES Rīcības kodekss attiecībā uz ieroču eksportu kļūtu juridiski saistošs. Tajā nebūs iekļauts pašreizējais 62. punkts, kurā atkārtots 66. punktā ietvertais aicinājums.
Louis Michel
Komisijas loceklis. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, referente, dāmas un kungi, godājamie locekļi, vispirms es vēlos apsveikt A. M. Gomez kundzi par viņas lielisko darbu par šo jutīgo un sarežģīto, pat pretrunīgo jautājumu.
Es atbalstu jūsu minētos daudzos ieteikumus saistībā ar politiku, kas Eiropas Savienībai jāpieņem, lai risinātu Ķīnas pieaugošo klātieni Āfrikā. ES un Ķīnai patiesībā ir vairākas kopīgas lietas saistībā ar to darbību Āfrikā. Pirmkārt, tās abas ir atzinušas Āfrikas milzu potenciālu, iespējams, vairāk - vai jebkurā gadījumā drīzāk - nekā visi citi.
ES un Ķīna ir arī divi vissvarīgākie tirdzniecības partneri, kas veic ieguldījumus Āfrikā, ierindojoties attiecīgi pirmajā un trešajā vietā pasaulē. Dabīgi tas prasa daudz lielāku sadarbību, diskusijas un, iespējams, kopējas stratēģijas starp Ķīnu un Eiropu saistībā ar Āfriku un apspriežoties ar Āfriku. Šajā jautājumā es jums piekrītu.
Vēlos šodien izstāstīt par jautājumiem, kurus es uzskatu par cerīgiem, lai iesaistītu Ķīnu un mūsu Āfrikas partnerus trīspusējā sadarbībā. Vēlos dalīties ar jums savās pārdomās un jautājumos par citiem punktiem. Visbeidzot, vēlos jums izstāstīt, kā esmu iecerējis īstenot šo ziņojumu.
Pirmkārt, Āfrika dzīvo globālās ekonomikas un globalizācijas laikmetā. Tā ir sevi apliecinājusi kā starptautisku un globālu dalībnieku, veicot pasākumus svarīgos globālos jautājumos. Tā ir izveidojusi milzu partnerības tīklu visā pasaulē ar skaidri noteiktām saistībām atjaunot attiecības. Atklāti runājot, tā šobrīd piespiež savus partnerus sacensties vienam ar otru, iespējams, diezgan neveikli, bet ar labu pamatojumu. Tā ir patiesība, un es teiktu, ka tas ir godīgi un likumīgi. Tas nozīmē, ka tās partneriem ir jābūt mūsdienīgiem, uzticīgiem un godīgiem savā attieksmē.
Es uzskatu, ka ES un Ķīna ir gatava īstenot šo jauno pieeju un ka tās vēlas to darīt, iespējams, dažādu iemeslu dēļ, bet ir skaidrs, ka tās ir gatavas. Gan ES, gan Ķīna ir svarīgākie Āfrikas partneri. Mūsu Āfrikas politika, protams, ir atšķirīga principu un vērtību ziņā, tomēr ir iespējams noteikt daudzas kopīgas intereses un līdzības. Piemēram, mēs esam jau uzsākuši dialogu par mieru, stabilitāti un ilgtspējīgu attīstību Āfrikā. Tomēr ir skaidrs, ka mums ir jāturpina sniegt būtisks atbalsts mūsu Āfrikas draugiem, kuriem jānodrošina stimuls šim dialogam. Tas izskaidro trīspusējo pieeju, kuru es ierosināju pagājušajā gadā un kuru jūs, šķiet, atbalstāt, it īpaši savā priekšlikumā par pastāvīgās platformas izveidi.
Saistībā ar to jūs diezgan pareizi uzsverat vienlīdzības un savstarpējās cieņas nozīmi, kurai ir jābūt šīs trīspusējās partnerības pamatā. Riskējot ar strīda rašanos, Eiropai ir jāsaprot, ka šobrīd tas nav īsti gudri, un ar tādu partneri, kāda ir Ķīna, mēģināt pārņemt kontroli, vienpusēji diktējot mūsu noteikumus. Mums ir jāizvairās no vispārinājumiem un jāuzsāk dialoga process. Es uzskatu, ka, tiklīdz mēs esam uzsākuši dialogu ar Ķīnu, mēs varēsim to izmantot, lai risinātu tādus jautājumus, kā tiesiskums, demokrātija un pārvaldība; citiem vārdiem sakot, visu, uz kā balstās Eiropas vērtības un tās politikas.
Es jums piekrītu, ka mums ir nepieciešama Eiropas politika, kas ir daudz efektīvāka un, iespējams, daudz ātrāka, jo šī ir vislielākā Ķīnas priekšrocība pār mums. Tas būtu arī daudz pievilcīgāk, vairāk atbilstoši mūsu Āfrikas partneru prioritātēm. Sniegšu jums tikai vienu piemēru, kā Eiropas iestādes mēs esam burtiski bezspēcīgas izvērst programmas, palīdzību vai pasākumus jebkādā pēckonflikta situācijā. Piemēram, Libērijas gadījumā. Šī ir valsts, kurai ir vēlēta valdība, prezidents, kuram ir īsta programma un kurš vēlas pārmaiņas. Kur ir efektīvā reakcija, kas šai valstij vajadzīga, lai panāktu mieru, stabilitāti un demokrātiju? Tās nav! Tas mani apbēdina katru dienu.
Eiropas ar Āfriku saistītās politikas modernizācija ir bijusi mana prioritāte, kopš es stājos amatā. Manuprāt, var droši teikt, ka mēs jau esam veikuši ievērojamu progresu, it īpaši ar Lisabonas sammita rezultātā panākto stratēģisko partnerību, tomēr ir skaidrs, ka ir vēl tāls ceļš ejams. Cīņa pret nabadzību vēl joprojām ir mūsu attīstības politikas galvenais mērķis. Lai to panāktu, mums ir jārada pārticība un ekonomiskā izaugsme. Ķīna šo ekonomisko izaugsmi piedzīvo katru dienu, un acīmredzot šī pieredze varētu palīdzēt Āfrikas valstīm.
Protams, jebkura veida ekonomiskā izaugsme, lai tā būtu efektīva nabadzības apkarošanā, ir jāpapildina ar aktīvu pārdales politiku. Esmu to teicis vairākkārt: izaugsme negarantē attīstību. Vissvarīgākā ir pārdale, un lai to īstenotu, ir nepieciešama stabila valdība. Ir vajadzīga arī modra sabiedrība, brīva prese, visas šīs lietas. Es uzskatu, ka ES un Ķīnai ir liela loma šeit, kaut arī šis ir garš process, kas prasīs ievērojamus pūliņus no abām pusēm.
Vēlos jums izstāstīt par dažiem saviem jautājumiem. Vai šīs sadarbības uzsākšana, pieprasot Ķīnai pieņemt KLP noteiktās politikas un standartus, ir, piemēram, patiesi reāla, vai tā ir konstruktīva, vai tā ir lietderīga un pat vai tā ir vēlama? Es kaut kā par to šaubos. Ja tas strādā, tad daudz labāk, bet es par to šaubos.
Jebkurā gadījumā neizskatās, ka Āfrika pārlieku dedzīgi vēlas, lai Ķīna ietu šādu ceļu, tieši tāpēc, ka viņi meklē alternatīvas Eiropas attīstības palīdzībai. Ķīnas palīdzība ir novērtēta tieši tāpēc, ka tā ir ātrāka nekā Eiropas palīdzība un neuzliek pārlieku daudz ierobežojumu, kas galu galā samazina Āfrikas politisko telpu. Tam ir noteitks pamatojums. Kaut kur ir noticis pārpratums. Cilvēki bieži saka - "jūs, eiropieši, jūs uzstādāt nosacījumus!” Tā nav tiesa. Sadarbība vai mūsu sniegtais finansējums nenosaka politiskus nosacījumus. Šī atbalsta veids, veids, kā tas tiek izmantots - jā! Budžeta atbalsts, piemēram, netiks piedāvāts, ja valstī nav labas pārvaldes, netiks sniegts budžeta atbalsts valstīm, kurās norisinās konflikti. Tomēr tas mūs neattur no attīstības palīdzības vai humānās palīdzības piedāvāšanas, pat tad, ja mēs nepiekrītam valdībai vai attiecīgajam režīmam.
Būtiska atšķirība, kas rada apmulsumu, ir tāda, ka Ķīna ir atsaucīga, viņu norēķināšanās process noris daudz ātrāk par mūsējo, visa mūsu birokrātija, kas ir bijis manas dzīves lāsts gandrīz četrus gadus. Tā ir realitāte, šis ir iemesls apmulsumam un pārpratumam un, manuprāt, šim jautājumam ir jāpievērš uzmanība.
Šķiet, es piekrītu jūsu novērtējumam. Ir svarīgi, lai Ķīnas atbalsts būtu saistīts ar Āfrikas nacionālajām prioritātēm, valstu sistēmu, labāk kopā citiem partneriem.
To pašu var teikt arī šodien. Ir pāragri, varbūt pat neproduktīvi paātrināt lietas šādā nozīmē, nemaz neminot mēģinājumus darīt to vienpusēji. Šis ir ilgtermiņa mērķis, bet šobrīd es redzu vien trīs jomas, uz kurām varētu koncentrēt mūsu sadarbību un dialogu.
Viens ir atvērta un konstruktīva dialoga uzsākšana par Āfriku starp ES, kas jau ilgi ir sniegusi atbalstu, un Ķīnu. Otrs ir nepieciešamība apmainīt mūsu attīstības pieredzi ar Ķīnu un Āfriku, lai kopā mēs varētu virzīt attīstības darba kārtību. Piemēram, Ķīna ir izstrādājusi vairākas fotoelementu programmas. Nepārprotami, tādā kontinentā, kā Āfrika, ir vieta trīspusējai sadarbībai, un šis ir viens piemērs. Es runāju ar Tirdzniecības ministru par šo jautājumu pēc tam, kad bijām satikušies sanāksmē Tongā, un viņš bija ļoti atvērts šajā jautājumā. Mēs to apspriedīsim vēlreiz Pekinā, uz kurieni es dodos tūliņ pēc šīs sanāksmes, tādējādi mēs šos jautājumus izskatīsim no jauna.
Treškārt, mums ir jāpilda savas saistības saistībā ar Parīzes darba kārtību. Tas ir jautājums par reglamentējošo noteikumu saskaņošanu un darba dalīšanu. Saistībā ar šo es mudinu Parlamentu palīdzēt mums likt mūsu dalībvalstīm mazāk runāt, vairāk darīt. Visi attīstības ministri, visi premjerministri Eiropā bez izņēmuma piekrīt, ka, lai nodrošinātu kohēziju, ir jābūt labākai darba sadalei un lielākai koordinācijai. Tas ir pietiekami labi, bet, ja mēs viņiem ierosinām reālas darba dalīšanas stratēģijas, nav nekādas reakcijas. Šis jautājums ir jāaktualizē, jo tas tā ir. Redziet, mans mērķis nav vien iesaistīt Ķīnu KLP. Es vēlos iet tālāk par mēģināšanu savstarpēji vienoties ar dažiem Ķīnas operatoriem Āfrikā, tostarp valdību, lai sekmētu Āfrikas attīstību.
Mums, eiropiešiem un ķīniešiem, ir jāsāk ar Āfrikas darba kārtību un jāveic ieguldījumi un jāapvieno mūsu attiecīgās priekšrocības, nezaudējot vērtības un principus, kas ir nodrošinājuši Eiropas stabilitāti, mieru un labklājību pēdējos 50 gadus. Tas nenozīmē, ka esmu sapņotājs vai muļķis, patiesi, tas ir gluži otrādi. Ir svarīgi atzīt, kā jūs to darāt, ka Ķīnas apņemšanās rada jautājumus un dažkārt arī bažas, pat Āfrikā. Es arī dažkārt satraucos par to, kādā veidā Ķīna sadarbosies, bet kas par to? Tieši šī iemesla dēļ es saku, ka mums ir nepieciešams dialogs. Ir acīmredzams, ka Ķīna īsteno savas ekonomiskās, diplomātiskās un stratēģiskās intereses Āfrikā. Eiropa ir tik ļoti bieži kļūdījusies, nepiekrītot, ka to ir vilinājušas tādas pašas lietas, un vajadzētu nevis slēpties aiz argumentiem, kas bieži vien jebkurā gadījumā ir pārlieku liekulīgi, bet gan daudz labāk būtu atzīt, ka Āfrikai ir potenciāls, ka tai ir īpaša saikne ar Eiropu un ka mums ir kopīgas intereses šīs saiknes atklāšanā, izveidošanā un sekmēšanā. Es uzskatu, ka šī ir abpusēji izdevīga stratēģija, jo tikai šādā veidā, kā atrisināt negatīvo tendenci vienus saukt par atbalsta sniedzējiem, bet otrus - par atbalsta saņēmējiem, kas bieži vien nonāk līdz pazemojumam un aizdomām un atkarības sajūtai vienam no otra - vājākajam no stiprā.
Kā jau minēju, parīt būšu Pekinā un, A. M. Gomez kundze, mēģināšu izzināt situāciju, pozitīvi interpretējot jūsu lielisko ziņojumu.
Bastiaan Belder
Priekšsēdētāja kungs, kā Ārlietu komitejas atzinuma sagatavotājs par A. M. Gomez kundzes lielisko ziņojumu no šī atzinuma vēlos uzsvērt šādus punktus.
Attiecībās ar Āfriku Ķīnas varas iestādēm ir jāievēro demokrātijas, labas pārvaldības un cilvēktiesību principi. Tādēļ Ārlietu komiteja pauž nožēlu par Ķīnas tīri pragmātisko sadarbību ar Āfrikas represīvajiem režīmiem.
Ķīnas Tautas Republikas komerciālā klātbūtne Āfrikas teritorijā rada ekoloģiskas sekas, kuras Ķīnai ir jārisina atbildīgā veidā. Visbeidzot, Rietumu prese publicē atklāti satraucošus ziņojumus par vides izmantošanu, it īpaši Kongo deltas reģionā. Šajos ziņojumus aplūkotās problēmas ir, sākot no naftas izmantošanas un pārmērīgas nozvejas līdz mežu izciršanai oficiālā dabas aizsardzības rezervātā.
Tāpat Ārlietu komiteja pauž nožēlu par to, ka Pekina nepieļauj daudzu Āfrikas valstu iesaistīšanos stratēģiskā partnerībā starp Ķīnu un Āfriku vien tādēļ, ka tām ir diplomātiskie kontakti ar Taivānu. Šāda Ķīnas attieksme ir ne vien pretēja tās pašas principam neiesaistīties trešo valstu iekšlietās, bet ir pretrunā arī ar pašreizējo Taivānas un Pekinas attiecību atjaunošanu.
Gay Mitchell
PPE-DE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, Ķīna sāka nodarboties ar tirdzniecību un pārmainīties 1980. gados, un tā ir palīdzējusi 400 miljoniem savu tautiešu izkļūt ārā no nabadzības, kā to A. M. Gomes kundze minēja savā lieliskajā ziņojumā. Vai otra pasaules daļa šajā laika posmā ir palīdzējusi pārvarēt 400 miljoniem nabadzību? Mums ir jābūt reālistiem šajā ziņā. Šis ir viens no jautājumiem, kas mums šovakar ir jāapspriež.
Daudzas citas pasaules daļas ir piedzīvojušas Ķīnas pūķa kvēli. Ekonomiskā augšupeja daudzās Latīņamerikas un Āfrikas valstīs ir kritusies lielā mērā Ķīnas ekonomiskā pacēluma dēļ. Ķīnas darbība Āfrikā gan investīciju jomā, gan tirdzniecības vai atbalsta sniegšanā pēdējo gadu laikā ir pieaugusi neticamos apmēros. Skaitļi runā paši par sevi. Ķīnas tirdzniecības apmēri ar Āfriku ir palielinājusies no 2 miljardiem ASV dolāru 1999. gadā līdz gandrīz 40 miljardiem ASV dolāru 2005. gadā. Kā jau komisārs minēja, Ķīna šobrīd ir trešais svarīgākais Āfrikas tirdzniecības partneris.
Ķīnas iesaistīšanās Āfrikā ir radījusi daudzas iespējas. Tomēr uz tās ietekmi uz attīstību ir svarīgi palūkoties kritiski. Attīstības potenciāls un attīstības nosacījumi ir divas dažādas vienas monētas puses. Bez viena nav iespējams panākt otru. Ir tiesa, ka daudzās Āfrikas valstīs ir liels attīstības potenciāls, taču korumpētās Āfrikas valstu valdības gadu desmitiem ir parādījušas nevērību pret savu tautu, nedodot tai iespēju attīstīties. Āfrikas politiskās iestādes nolems, vai Ķīnas iesaistīšanas var tikt uzskatītas par ieguvumu vai postu vienkāršajam Āfrikas iedzīvotājam.
Kongo ir lielisks lielas attīstības potenciāla piemērs. Šajā valstī ieņēmumi ir 714 ASV dolāri uz vienu personu gadā. Kongo iedzīvotāji ir daudz cietuši. Ķīna ir vienojusies ar Kongo, ka tā uzcels astoņas slimnīcas, izbūvēs tūkstošiem kilometru ceļa un dzelzceļa stacijas, un par to tā iegūs Ķīnai ļoti nepieciešamos minerālus. Taču, ja to var īstenot, tā nevar būt abpusēji izdevīga situācija vien. Tā var būt trīspusēji izdevīga situācija, jo tādējādi var sekmēt Tūkstošgades attīstības mērķus. Vai mēs Eiropā varam strādāt kopā ar Ķīnu, lai mēģinātu uzlabot notiekošo, lai mēģinātu uzlabot situāciju, nevis vienkārši nopelt to, ko Ķīna dara vai arī nopelt Ķīnas nepilnības? Ja mēs varam darboties kopā ar Ķīnu un Āfriku, lai uzlabotu labu pārvaldību, tad, manuprāt, mēs varam sniegt palīdzību, nodarboties ar tirdzniecību un panākt uzlabojumus.
Es uzskatu, ka komisāram bija taisnība: ja mēs vēlamies, lai Ķīna mūs uzklausa, "megafona diplomātija” nedarbosies. Ķīnas raksturs lielā mērā ir tāds, ka tā nedrīkst zaudēt reputāciju. Ar diplomātiju - klusu diplomātiju - ir lielākas iespējas panākt to, ko mēs vēlamies. Manuprāt, Eiropai ir jāstrādā kopā ar Ķīnu, lai sekmētu labāko praksi, kas varētu būt pirmā īstā iespēja kaut ko darīt Āfrikas labā pēc gadiem ilgas runāšanas par to, bet nekā nedarīšanas. Ja Ķīna izdara uz mums spiedienu sacensties Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanā, jo labāk. Mums ir vajadzīga šāda konkurence; mums ir vajadzīgs šāds spiediens.
Józef Pinior
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos paust atzinību A. M. Gomes par šo nopietno, politiski ļoti nozīmīgo ziņojumu.
Ķīna ir globāls spēlētājs mūsdienu pasaulē, un globalizācijas procesā mēs vēlamies redzēt Ķīnu kā reālu Eiropas Savienības partneri. Ķīnai ir jāspēlē ļoti būtiska loma jaunajā pasaules kārtībā, un mēs atzinīgi vērtējam Ķīnas miermīlīgo nostāju attiecībā pret Āfriku.
Tajā pašā laikā Ķīnai ir jāuzņemas atbildība cilvēktiesību un attīstības jomā. Ķīnai jo īpaši ir jāizmanto sava ietekme, lai savaldītu bīstamākos no tās sabiedrotajiem, tostarp Sudānas valdību. Par laimi Ķīna vairs nepretojas Apvienoto Nāciju Organizācijas miera uzturētāju izvietošanai Darfūrā un gatavojas nosūtīt vairākus militāros inženierus dalībai misijā.
Attiecībā uz negatīviem aspektiem Ķīna vēl joprojām sūta ieročus diktatoriskajiem režīmiem Āfrikā. Vēl šonedēļ Zambija, Mozambika, Dienvidāfrika un Tanzānija apturēja Ķīnas kuģi, kurš mēģināja piegādāt lielu kravu munīciju, mīnmetēju un citu nāvējošu ieroču kravu Zimbabves prezidentam R. G. Mugabe. Nonākot Mugabe režīma rīcībā, šo ieroču piegādei būtu pret demokrātiju vērstas, pat nāvējošas sekas.
Šajā ziņojumā Eiropas Parlaments aicina Ķīnu nostāties par Āfrikas sabiedrību, demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu.
Fiona Hall
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties A. M. Gomes par lielo darbu, ko viņa ir paveikusi, strādājot pie šā ziņojuma, un viņas ciešo sadarbību ar kolēģiem.
Šis ziņojums ir ļoti vispusīgs, tādēļ es pievērsīšos tikai dažiem tā aspektiem. Es jo īpaši atzinīgi vērtēju aicinājumu Komisijai pēc iespējas drīzāk nākt klajā ar priekšlikumiem Eiropas Savienības tirgus aizsargāšanai pret nelikumīgi iegūtiem kokmateriāliem un koksnes izstrādājumiem. Tas ir ļoti būtiski, lai pārtrauktu nelikumīgo tirdzniecību ar Ķīnā ražotām mēbelēm, kas izgatavotas no nelikumīgi iegūtiem Āfrikas kokmateriāliem. Šāda veida tirdzniecība ne tikai apdraud Āfrikas tropu mežus, bet arī atņemt Āfrikas valstīm tik ļoti nepieciešamos nodokļu ieņēmumus. Saskaņā ar Pasaules Bankas aprēķiniem mežu nelikumīgas izciršanas dēļ jaunattīstības valstis katru gadu zaudē ieņēmumus 15 miljardu USD apmērā.
Otrkārt, es pilnībā atbalstu referentes aicinājumu Eiropas Savienībai piemērot tiesiski saistošu instrumentu ieroču eksporta kontrolei un saglabāt ieroču embargo attiecībā uz Ķīnu. Kā jau vairāki kolēģi minēja, pēc ziņojuma sagatavošanas mēs redzējām uzskatāmu pierādījumu tam, ka Ķīna vēl joprojām eksportē ieročus uz tādām valstīm kā Zimbabve, kur tiek pieļauti nopietni cilvēktiesību pārkāpumi.
Attiecībā uz plašākiem tirdzniecības jautājumiem es atbalstu ziņojumā pieminētos ekonomisko partnerattiecību nolīgumus (EPN). EPN nav nebūtiski, jo, ja tie būtu elastīgāki un vairāk vērsti uz attīstību, šie nolīgumi varētu kalpot par pamatu Ķīnas un Āfrikas tirdzniecībai. Pašlaik pastāv risks, ka Ķīna var iegrūst Āfriku atpakaļ "preču slazdā”.
Noslēgumā es atzinīgi vērtēju ziņojumā pausto atbalstu daudzpusējam dialogam starp Eiropas Savienību, Āfriku un Ķīnu. Tam ir īpaši liela nozīme attiecībā uz klimata pārmaiņām.
Komisārs minēja piemēru saistībā ar saules ģeneratoriem. Neviens kontinents nav tik ļoti pakļauts globālās sasilšanas draudiem, kā Āfrika, un miljoniem Āfrikā dzīvojošo cilvēku nākotne var būt atkarīga no tā, vai Eiropas Savienībai izdosies ieinteresēt Ķīnu pievienoties nolīgumam pēc Kioto protokola un iesaistīties atjaunojamo enerģijas avotu tehnoloģiju koplietošanā.
Konrad Szymański
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētājs kundze, A. M. Gomes ziņojumā ir ietverti visi būtiskākie jautājumi saistībā ar Ķīnas klātbūtni Āfrikā. Ir tikai viena neprecizitāte - Ķīnas klātbūtnei Āfrikā nav nekāda saistība ar attīstības politiku, nemaz nerunājot par palīdzības sniegšanu. Ķīnai attīstības politika nav nekas vairāk, kā līdzeklis tās divu stratēģisko mērķu sasniegšanai.
Pirmais stratēģiskais mērķis ir nodrošināt izejvielu piegādi, piemērojot diezgan brutālu izejvielu piegādes politiku. Tieši pieaugošais Ķīnas pieprasījums pēc dabīgajām un elektroenerģijas ieguves izejvielām ir iemesls tam, kādēļ Sudāna, Angola un Subsahāras Āfrika kļūsta par tik būtiskām valstīm.
Otrs ne mazāk būtisks Ķīnas valdības mērķis ir nostiprināt pasaules autoritāro centru kā pretstatu rietumvalstu liberāli-demokrātiskajiem modeļiem. Tieši tādēļ tika pārkāpts Apvienoto Nāciju Orgaizācijas embargo tirdzniecībai ar ieročiem ar Darfūru, Libēriju un Kongo. Tieši tādēļ tiek veidotas politiskas saiknes starp Pekinu un Sudānu, Čadu, Zimbabvi un Somāliju.
To valstu izslēgšana no sadarbības programmas palīdzības sniegšanai, kuras atbalsta Taivanu, ir vēl viens pierādījums tam, ka noteiktā stratēģija ir būtiskāka par attīstības politiku.
Šodien mums ir jāatzīst, ka Eiropa šajā situācijā ir bezspēcīga. Mēs, protams, varam sekot komisāra aicinājumam ignorēt ESAO principus attiecībā uz korupciju un valsts finansēm un pēc tam mēs tādā pašā veidā varam ignorēt arī citus starptautiskos principus. Galu galā mēs varam ignorēt arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtus, bet tādā gadījumā mēs vairs nezināsim, uz ko ir pamatota mūsu loma pasaules politikā un kas mūs atšķir no citiem pasaules politikas dalībniekiem.
Margrete Auken
Verts/ALE grupas vārdā. - (DA) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties A. M. Gomes par izcilo un sabalansēto ziņojumu un lielisko sadarbību. Šeit Eiropas Savienībā mēs esam pieraduši, ka mums ir vadošā loma Āfrikā tirdzniecības un attīstības jomā. Tomēr, ņemot vērā pieaugošās investīcijas no Ķīnas, situācija var strauji mainīties. Eiropas Savienības klātbūtne Āfrikā ir saistīta ar dažām problēmām, tomēr pastāv risks, ka Ķīnas klātbūtne var attīstīties īpaši nevēlamā virzienā. Ķīnas ārkārtīgi lielā pieprasījuma dēļ pēc izejvielām un enerģijas resursiem Ķīnas investīcijas tiek novirzītas, īpaši neņemot vērā sabiedrības veselīgu attīstību. Tā vietā Ķīnai vajadzētu pievērsties tādiem jautājumiem, kā darba vietu radīšana, veicot atbilstošas investīcijas, proti, tai vajadzētu pārtraukt ievest savu darbaspēku un attīstīt ražošanas un pārstrādes nozari in situ - Āfrikā. Arī labas pārvaldības principi ir jāiestrādā investīciju politikā. Līdz šim Ķīna ir atteikusies pieņemt šādu pieeju un nav izrādījusi interesi par to, vai tā atbalsta koruptīvus un vardarbīgus režīmus un veicina civiliedzīvotāju apspiešanu. Tā vietā, lai piedāvātu sevi kā lētu alternatīvu, Ķīnai ir jāievēro demokrātijas principi un cilvēktiesības.
Galu galā ķīnieši Āfrikas iedzīvotājiem varētu darīt tik daudz laba. Es vēlos norādīt uz vienu no Āfrikas būtiskākajām problēmām, kura šeit jau ir pieminēta, proti, iedzīvotāju skaita pieaugumu. Ķīnai ir unikālas zināšanas un pieredze šai saistībā, kas varētu būt ļoti noderīga. Turklāt, dāmas un kungi, iedomājieties, ka Ķīna, kā jau vairāki runātāji šodien minēja, pašlaik iepērk ieročus, ieročus, kuri tika nosūtīti uz Zimbabvi un kurus ir aizliegts ievest Mozambikas un Dienvidāfrikas ostās. Ķīnai vajadzētu parādīt sevi kā lielvarai, kas ieklausās citos un uzņemas atbildību, ko nosaka atrašanās Apvienoto Nāciju Orgnanizācijas Drošības padomē. Ziņojumā referente atbalsta tieši šādu pieeju - starp Eiropas Savienību, Ķīnu un Āfriku ir jāveido efektīvs dialogs, no kura ieguvējas būtu visas iesaistītās puses.
Paul Marie Coûteaux
IND/DEM grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, uzklausīsim šeit teikto A. M. Gomes dēļ, bet es vēlos uzdot vispārīgu jautājumu. Es vēlos jautāt, ko Ķīnas valdība mēģina apmuļot? Man gan ir kāda ideja - es domāju, ka tā mēģina apmuļķot visus. Tā pasmējās par Eiropas Komisiju, kura, man jāsaka, bija ļoti naiva un pielaidīga attiecībā uz tekstilmateriālu kvotām. Tā ņirgājas par starptautiskās tirdzniecības noteikumiem - ja tādi vēl vispār pastāv, pastāvīgi nespējot izkontrolēt, vai tās eksporta preces tiek ražotas atbilstoši importējošo valstu kvalitātes un drošības standartiem, jo īpaši attiecībā uz rotaļlietām, tādējādi pierādot brīvās tirdzniecības idejas bezjēdzību.
Ķīna smejas par Franciju, organizējot pret Franciju vērstas demonstrācijas Parīzē, jo tai nepatika Francijas protesti pret Ķīnas attieksmi pret tibetiešiem, kurus tā turpina apspiest.
Ķīna smejas par visu pasauli, jo tā zina, ka pasaule ir orientēta uz tirgu un ka tā iekāro Ķīnas tirgu. Tieši tādēļ Ķīna dara to, ko vēlas. Tās dominējošais stāvoklis kļūs vēl izteiktāks, jo Ķīnas valdībai, izmantojot politiskas viltības, ir izdevies aizsteigties priekšā Eiropai, aizsteigties priekšā L. Michel un nokļūt Āfrikā, iegūstot kontroli pār mūsu plaša patēriņa preču tirgu. Kuru tajā vainot? Ķīna tikai gūst labumu no mūsu bezspēcības, tostarp muļķīgā un bīstamā gājiena, Eiropai un jo īpaši Francijai atbrīvojoties no kontinenta, kurš 21. gadsmitā kļūs mums ļoti nozīmīgs.
Andreas Mölzer
(DE) Priekšsēdētājas kundze, attiecībā uz Āfriku kļūst skaidrs, ka izslavētā sadarbība attīstības jomā īsti neatbilst iecerētajam, kā to varētu gaidīt. Arvien biežāk to izmanto, lai veicinātu eksportu no devējām valstīm un dažreiz arī lai atbalstītu diktatorus vai vēl ļaunāk - lai radītu jaunas atkarības, piemērojot parādu pārvaldības politiku.
Šajā saistībā pēdējie Ķīnas un Indijas izvirzītie mērķi attiecībā uz Āfrikas kontinentu Eiropas skatījumā ir uztverami augstākā mērā skeptiski. Ir skaidri redzams, ka šīs zemo izmaksu valstis, kuras nodara ievērojamu kaitējumu Eiropas ekonomikai, cenšas nodrošināt lētu izejvielu ieguvi un apgūt jaunus noieta tirgus. Šāda veida neatlaidīgs neokoloniālisms, kā es to vēlos nosaukt, ko Ķīna un Indija īsteno Āfrikā, vienā mirklī var iznīcināt rietumu politiskos centienus. Nedrīkst pieļaut to, ka Pekina vai Deli mudina valstis, kuru parādi tikai nesen ir dzēsti, aizņemties un atkal kļūt atkarīgām no citām valstīm, lai nodrošinātu piekļuvi izejvielām. Turklāt nav pieļaujams, ka Āfrikas tautas neatlaidīgi stiepj rokas pēc palīdzības attīstības veicināšanai, ja tās pat nav gatavas uzņemt atpakaļ savus pilsoņus, kurus Frontex kā nelegālos imigrantus notver pie Eiropas krastiem.
Ņemot vērā globālo varas līdzsvaru, mēs eiropieši izskatīsimies ārkārtīgi smieklīgi, ja turpināsim izdarīt spiedienu uz Ķīnu. Turklāt Ķīna neizvairās no sadarbības ar starptautiskā līmenī negatīvi vērtētu valstu, piemēram, Sudānas valdībām. Tā neizvairās arī piegādāt ieročus Zimbambvei. Iespējams, ka valstij, kurā cilvēktiesībām un demokrātijai, vides aizsardzībai un ilgtspējai vēl joprojām ir tik maza nozīme, šāda pieeja nemaz nešķiet tik neloģiska.
Tādēļ attiecībā uz Āfriku mums ir nepieciešama politika, kas pieprasa nodrošināt stabilitāti, demokrātiju un cilvēktiesības, kā arī - kas ir vissvarīgākais - ievērot Eiropas intereses. Eiropas Savienība nevar turpināt piešķirt līdzekļus Āfrikai, nesaistot tos ar mērķiem satura un politikas izteiksmē. Līdz šim piemērotā pieeja nav devusi nekādus rezultātus, un tās sekas ir migrācijas viļņi, cilvēktiesību pārkāpumi un galējā nabadzība. Iespējams, ka, ja mēs pilnībā nemainīsim savu pieeju, Ķīnas un Indijas mērķu īstenošana šo situāciju pasliktinās vēl vairāk. Mēs eiropieši nevaram turpināt finansēt humānās palīdzības projektus vieni paši un ļaut tādām lielvarām, kā Ķīnai un Indijai šajā gadījumā turpināt īstenot to lielos tirdzniecības mērķus.
Daniel Caspary
(DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, kad es iedomājos par Āfriku, es bieži vien sev uzdodu šādu jautājumu: vai Āfrika mūsu - eiropiešu - skatījumā ir mazliet aizmirsts kontinents jeb vai mēs kā eiropieši saskatām Āfrikā iespējas?
Bieži vien man rodas iespaids, ka mēs eiropieši vēl joprojām lielā mērā uzskatām Āfriku par problēmu un nespējam saskatīt iespējas. Ķīnas pieeja Āfrikai ir pilnīgi citāda. Ķīnai Āfrika galvenokārt ir iespēja, un ķīnieši koncentrējas uz šīs iespējas izmantošanu. Ķīnieši to diezgan nemanāmi dara jau vairākus gadus. Tikai pēdējos mēnešos viņu centieni ir pamanīti, un tādēļ Ķīna īsteno politiku, kas vērsta uz ekonomisko interešu aizsardzību.
Šobrīd ķīnieši Āfrikā nepievērš uzmanību tādiem jautājumiem, kā cilvēktiesības, tiesiskums un laba pārvaldība, kurus daži no mūsu kolēģiem deputātiem šodien pieminēja. Ķīnas centieni ir vērsti tikai uz investīcijām Āfrikas infrastruktūrā, lai tā iegūtu neierobežotu piekļuvi izejvielu tirgiem. Tie ir vērsti uz Ķīnas pieaugošā pieprasījuma pēc izejvielām apmierināšanu. Tie pilnīgi noteikti nav vērstas uz to, lai palīdzētu Āfrikas tautām un Āfrikas iedzīvotājiem virzīties uz patiešām ilgtspējīgu ekonomikas attīstību.
Es esmu pilnīgi pārliecināts, ka mums ir jāliek lielāks uzsvars uz Āfrikas valstu nostiprināšanu pasaules ekonomikā, lai tās pasaules tirgos gūtu labumu no globalizācijas ar savām izejvielām, resursiem un visu, ko tās var piedāvāt, un nekļūtu atkarīgas tikai no Ķīnas monopoliem. Mums ir jāveido labāks dialogs ar Āfrikas valstīm, nekā tas ir bijis līdz šim. Mums ir arī jāuzlabo konkurētspēja attiecībā uz Ķīnu un patiešām jādara viss iespējamais, lai pārliecinātu Āfrikas iedzīvotājus par labas pārvaldības un brīvā tirgus priekšrocībām.
Tikai tādā gadījumā mēs gūsim panākumus, nodrošinot tiesiskumu, demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu Āfrikā un neļaujot Āfrikas valstīm aizslīdēt Ķīnas virzienā, jo - kā mēs esam sapratuši pilnīgi skaidri pēdējās nedēļās - Āfrika no Ķīnas nevar iemācīties, kas ir demokrātija un sociālā tirgus ekonomika.
Alessandro Battilocchio
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, vispirms es vēlos paust atzinību referentei Ana Maria Gomes par lielisko darbu, ko viņa ir paveikusi. Pieaugošā Ķīnas ietekme Āfrikā liek mums pieņemt tādu Eiropas nostāju, kas ļautu pēc iespējas labāk izmantot iespējas un risināt jaunās problēmas.
Ķīnas kā palīdzības sniedzējas ieguldījums Āfrikā ir vērtējams pozitīvi, bet īsumā es vēlos uzsvērt divus aspektus: mēs eiropieši - daļēji pamatojoties uz Kotonū nolīgumā noteiktajiem principiem un saistībām un lielākoties ņemot vērā mūsu attīstības politikas pamatprincipus - esam noraizējušies par to, ka Ķīna, sniedzot palīdzību, diemžēl nodod arī vairākas ārkārtīgi negatīvi vērtējamas Ķīnas iezīmes, tostarp korupciju, sliktu kreditēšanas praksi, strādājošo tiesību neievērošanu un nevērīgu attieksmi pret vides aizsardzības jautājumiem.
Vēl viens jautājums, kuram ir jāpievērš nopietna uzmanība, ir ciešās attiecības starp Pekinu un dažiem totalitārajiem un represīvajiem režīmiem Āfrikā, piemēram, Sudānu un Zimbabvi. Šai saistībā Ķīnai ir jāpilda savas saistības, ko tā ir uzņēmusies kā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes pastāvīgā locekle.
DanutBudreikait
(LT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, Ķīnas īstenotā politika Āfrikā apdraud Āfrikas valstu saskaņotu attīstību. Darba apstākļi Āfrikā darbojošajos Ķīnas uzņēmumos ir pielīdzināmi verdzībai. Ķīna turpina sniegt Āfrikas diktatoriem politisko un finansiālo palīdzību un nostiprināt militāro sadarbību ar Āfrikas valstīs pastāvošajiem režīmiem. Sudāna un Zimbabve ir galvenie ieroču importētāji no Ķīnas. Ķīna piedāvā Āfrikas valstīm milzīgus aizdevumus, nenodrošinot pārskatāmību un veicinot jau tā plaši izplatīto korupciju Āfrikas valstīs pie varas esošajos grupējumos. Āfrikas kokmateriālu un ziloņkaula nelikumīgais eksports uz Ķīnu rada katastrofālu ietekmi uz Āfrikas vidi. Šādā situācijā nav iespējams sasniegt sadarbības mērķus attīstības jomā. Tādēļ es vēlos mudināt Eiropas Savienību nodrošināt, lai Ķīna, veicot ieguldījumus, ievērotu cilvēktiesības un labas pārvaldības praksi un pārtrauktu ieroču tirdzniecību ar Āfrikas valstīm, kurās notiek karš vai militārs konflikts, vai pastāv tā draudi. Līdz tam laikam, kad Ķīna būs gatava pārtraukt ieroču tirdzniecību, Eiropas Savienībai attiecībā uz šo valsti ir jāpiemēro ieroču embargo. Ir vēl viens jautājums, ko es vēlos uzsvērt, un tas ir saistīts ar to, ka atsevišķām Eiropas Savienības dalībvalstīm ir jāatrisina savstarpējās nesaskaņas attiecībā uz Ķīnas īstenoto politiku Āfrikā. Nesen pārskatītā Eiropas Savienības politika ļaus Āfrikai izmantot tās dabas un cilvēkresursus abpusēji izdevīgā veidā un turpināt stiprināt tās ekonomisko un politisko neatkarību.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, A. M. Gomes ziņojums būtībā ir rūpīgi izstrādāta lekcija par ārkārtīgi sarežģītajām trīspusējām attiecībām starp Āfrikas valstīm, Ķīnu un Eiropas Savienību, liekot īpašu uzsvaru uz Eiropas Savienības interesēm. Turklāt ir atspoguļota arī citu organizāciju, piemēram, Pasaules Bankas loma attiecībā uz Āfrikas attīstību.
Nav šaubu, ka Ķīnas nozīme Āfrikas valstu attīstībā, kas pieaug ar katru gadu, ir vērtējama pozitīvi, neskatoties uz iebildumiem attiecībā pret prioritātēm. Mums ir jāatbild uz jautājumu, vai komerciālās investīcijas ir svarīgākas par humāno palīdzību. Nabadzīgajām Āfrikas valstīm būtiska ir jebkāda veida palīdzība, piemēram, saistībā ar ūdens nodrošināšanu, cīņu pret slimībām, infrastruktūras attīstību un izglītības un miera nodrošināšanu. Ir tikai viens secinājums - mums ir jāsadarbojas, lai rastu labākos veidus, kā nodrošināt ilgtspējīgu, bet tajā pašā laikā strauju un ilglaicīgu attīstību šajās valstīs.
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētājas kundze, sava rūpīgi izstrādātā ziņojuma 65. pantā A. M. Gomes aicina Eiropas Savienību un Ķīnu neatbalstīt ieroču tirdzniecību ar to Āfrikas valstu valdībām, kuras pieļauj cilvēktiesību pārkāpumus, ir iesaistītas konfliktos vai ir uz kara robežas. Es pilnībā piekrītu referentei šai saistībā. Es pilnībā piekrītu arī viņas sniegtajiem konkrētajiem piemēriem, un no visām Āfrikas valstīm R. Mugabe vadītā Zimbabve pilnīgi noteikti ir vispamanāmākā šajās dienās.
Pagājušās nedēļas beigās rietumu presē izskanēja ziņas par lielu Ķīnas ieroču partijas piegādi R. Mugabe režīmam cauri Dienvidāfrikai, neņemot vērā to, ka iekšējā spriedze Zimbabvē jau tā ir ievērojami pieaugusi ar prezidenta vēlēšanām saistīto intrigu dēļ. "Attiecībā uz Zimbabvi doties uz Ķīnu ir tāpat, kā doties uz mūsu otrajām mājām,” teica prezidents R. Mugabe savā pēdējā vizītē uz Pekinu apmēram pusotru gadu atpakaļ. Kad Ķīnas iestādes beidzot norobežosies no šā un citiem Āfrikas "draugiem”? Komisāra kungs, es ceru, ka jūs uzdosiet šo neatliekamo jautājumu Pekinā. Arī A. M. Gomes ziņojums ir iemesls šādam jautājumam.
Zbigniew Zaleski
(FR) Komisāra kungs, pēc visa, ko jūs esat teicis, apskatīsim Ķīnas klātbūtni Āfrikā. Tādēļ es turpināšu poļu valodā.
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, pagājušā gadsimta sākumā ķīnieši ienāca angļu un franču mājās kā eksotiski kalpotāji. 1950tajos un 1960tajos gados mēs izmantojām ķīniešu izstrādājumus - pildspalvas un dažādus priekšmetus skolām; un tagad ķīnieši ir kļuvuši par ietekmīgu ekonomisku un politisku spēku.
Kā jau šeit tika teikts, ikvienam ir tiesības iesaistīties ekonomikā un politikā, un neviens neliegs Ķīnai iespēju to darīt, bet ķīnieši ir apkopojuši spēkus un virzās pretī saviem mērķiem, pamatojoties uz noteiktu plānu; bet kādi ir šie mērķi, uz kuriem Ķīna tiecas? Bez koloniālisma kauna traipa vai zīmoga Ķīna var ekspluatēt Āfrikas dabas resursus un to tā arī darīs. Es saucu šo procesu īstajā vārdā - ekspluatēt. Turklāt un diemžēl Ķīna var eksportēt savu totalitāro sociālpolitisko režīmu un jau to dara, un Āfrika ir no tā jāpasargā. Āfrika ir no tā jāglābj.
Eiropai ir saglabājušās tradicionālas saiknes no koloniālisma laikiem, kuras tiek apzīmētas ar tādu pozitīvu vārdu kā "sadarbība”. Gan no cilvēciskā viedokļa, gan arī, ņemot vērā vainas apziņu, mums ir jāsniedz Āfrikai konstruktīvs atbalsts visās jomās. Mēs cenšamies to darīt, bet ķīnieši mūs atstumj malā. Līdztekus šai lielvarai arī Eiropas Savienībai ir jācenšas iegūt Āfrikas uzticību un tajā pašā laikā parādīt savu gatavību veicināt šā lielā kontinenta, kurš atrodas tik tuvu mums, attīstību.
Komisāra kungs, mēs esam sastapušies ar lielu problēmu.
Vural Öger
(DE) Priekšsēdētājas kundze, visā pasaulē no jauna vērojamā ieinteresētība attiecībā uz Āfriku ir pamatota uz citiem mērķiem. Šodien Āfrika ir kas vairāk par nabadzīgu kontinentu. Dažās Āfrikas valstīs pieauguma tempi pārsniedz 10 %.
Un tagad ķersimies pie lietas būtības - ko Ķīna meklē Āfrikā? Tās ieinteresētības visbūtiskākais iemesls ir energoresursi. Tomēr arvien biežāk cīņā par piekļuvi izejvielām rietumu uz vērtībām pamatotā politika paliek zaudētājos. Eiropas ieinteresētības visbūtiskākais iemesls ir Āfrikas ilgtspējīga attīstība.
Teorētiski kopīgs Eiropas Savienības un Ķīnas plāns attiecībā uz Āfriku būtu labākais risinājums. Mums nevajadzētu pretendēt uz labvēļa statusu, jo Āfrikas valstis neuzticas Eiropas Savienībai tikpat lielā mērā, kā Ķīnai. Eiropas Savienība nevar rast risinājumus ne Ķīnai, nedz arī Āfrikai. Jebkurā gadījumā Eiropas Savienībai ir jārīkojas atbilstoši apstākļiem. Tajā pašā laikā Eiropas Savienībai ir jāsniedz lielāks atbalsts valdībām, iestādēm un pilsoniskajai sabiedrībai, nekā līdz šim. Dialogs ar Āfriku ir nepieciešams, bet nevajadzētu aizmirst par problēmām. Šajā saistībā es atbalstu A. M. Gomes ziņojumu.
Renate Weber
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos paust atzinību manai kolēģei Ana Maria Gomes par darbu un viņas daudzpusīgo un reālistisko vērtējumu. Ziņojumā ir teikts, ka Ķīna jau ir nozīmīgs Āfrikas ekonomiskais un politiskais partneris. Attiecībā uz Āfrikas attīstību es uzskatu, ka šajā kontinentā vēl ir ļoti daudz darāmā un ka Ķīnas kā jauna "spēlētāja” dalība ir jāatbalsta.
Tomēr es baidos no tā, ka tā vietā, lai novirzītu atbalstu konstruktīviem mērķiem - medicīnai, izglītībai, nabadzības mazināšanai un infrastruktūras attīstībai, Ķīna pastiprinās kontinenta problēmas un darīs to, tirgojot ieročus un apdraudot Āfrikas valstu spertos soļus demokrātijas, labas pārvaldības un cilvēktiesību ievērošanas virzienā. Ķīnas kuģis, kas veda ieročus uz Zimbabvi, vēlreiz liek apšaubīt Ķīnas centienus veicināt mieru un drošību Āfrikā.
Daudzas Āfrikas valstis atzinīgi vērtē sadarbību ar Ķīnu, jo ekonomiskie ieguvumi nav saistīti ar politiskiem nosacījumiem, bet Eiropas Savienībai ir jāturpina sniegt stingrus ieteikumus gan Ķīnai, gan arī Āfrikas valstīm attiecībā uz iestāžu izveidi, cilvēktiesību ievērošanu un pārskatāmāku noteikumu piemērošanu dabas resursu izmantošanai. Nesenie notikumi rāda, ka, neņemot vērā to, ka pēdējos gados valdības nodrošināja lielāku pārskatāmību attiecībā uz to, kā tika tērēta valsts nauda un resursi, tās ir atgriezušās pie mazāk pārskatāmām pārvaldības metodēm. Eiropas Savienības pienākums ir palīdzēt Ķīnai kļūt par uzticamu partneri, sadarbojoties attīstības jomā.
Jan Tadeusz Masiel
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, neskatoties uz intensīvo tirdzniecību starp Ķīnu un Āfrikas valstīm un neskatoties arī uz to, ka pēdējā laikā Ķīna ir kļuvusi par galveno līdzekļu devēju Āfrikai, Āfrikas emigranti izvēlas nevis Ķīnu, bet tieši Eiropu, neņemot vērā tās koloniālo pagātni. Tas ir labākais pierādījums tam, ka Āfrikas valstu iedzīvotāji dod priekšroku mūsu vērtībām, piemēram, cilvēktiesību ievērošanai un ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai, kas garantē labāku nākotni.
Tādējādi Eiropas Savienībai ir morālas tiesības un arī pienākums kontrolēt Ķīnas politiku attiecībā uz Āfriku tādēļ, ka, kā jau referente pareizi uzsvēra, Ķīna var ne tikai ievērojami paātrināt ilgtspējīgas attīstības procesu Āfrikā, bet arī nopietni kaitēt tam. Ņemot vērā iepriekš minēto, trīspusējās sarunas starp Eiropas Savienību, Āfrikas Savienības dalībvalstīm un Ķīnu ir īpaši atbalstāmas.
Zuzana Roithová
(CS) Ķīnas ieinteresētība attiecībā uz Āfriku nav saistīta tikai ar militāro sadarbību, stratēģiski nozīmīgām izejvielām, apjomīgām investīcijām un milzīga tirgus apgūšanu Ķīnas precēm; tā ir saistīta arī ar infrastruktūras izveidi. Lai gan tirdzniecība ar rietumiem pašlaik nodrošina līdz pat divām trešdaļām Āfrikas ieņēmumu no tirdzniecības, kopš 2000. gada tirdzniecības apjoms ir pieaudzis piecas reizes un drīz sasniegs 100 miljradus USD. Ķīnas politika ir pamatota uz "neiejaukšanās” principu un salīdzinošo ekonomisko priekšrocību. Tas nozīmē, ka tiek eksportētas mazizmaksu preces apmaiņā pret izejvielām. Investīcijas un ilgtermiņa nolīgumi ir iepriekš izplānotas ilgtermiņa Ķīnas stratēģijas elementi, kurā nav vietas līdzjūtībai pret Āfriku.
Ķīnas ietekme uz Āfrikas valstīm ir bīstams totalitārisma režīma piemērs, koruptīva tirgus piemērs, kurā netiek ņemtas vērā personu vai cilvēku tiesības vai vides aizsardzības prasības. Ķīnas vajadzība pēc izejvielām apmaiņā pret beznosacījuma ieroču piegādēm uz Āfriku kļūst par arvien lielāku šķērsli Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai. Mums ir jāpiespiež Ķīnu uzņemties savu daļu atbildības par attīstības politikas īstenošanu, nabadzības samazināšanu un ilgtspējīgas izaugsmes nodrošināšanu. Galu galā Ķīna ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes pastāvīgā locekle un kā tāda tā ir atbildīga par Āfrikas attīstību.
Es nosodu Ķīnas atbalstu Sudānas režīmam. Es atbalstu dialogu ar Ķīnu par Āfrikā īstenoto politiku saskaņošanu nolūkā mazināt nabadzību, bet es neaizturu elpu. Mēs nedrīkstam padoties. Mums ir jāaptur izejvielu izlaupīšana un jāpalīdz Āfrikai kļūt ekonomiski neatkarīgai. Mums ir jāturas pie savas tirdzniecības politiku stratēģijas, kas pamatota uz cilvēktiesību ievērošanu un vides aizsardzības principiem. Es lūdzu Dievu, lai mēs varētu sasniegt šos mērķus.
Katrin Saks
(ET) Vispirms es vēlos pateikties Ana Maria Gomes par šo ziņojumu. Es tajā pausto būtiskāko atziņu nesaistu tikai ar Ķīnas rīcību, bet arī ar vairākiem Eiropas Savienības kopējās ārpolitikas trūkumiem. Mēs visi piekrītam tam, ka šai saistībā kopējā Eiropas Savienības nostāja būtu ļoti pozitīvi vērtējama.
Es vēlos pievērst uzmanību pāris aspektiem. Pirmkārt, globālajai pieejai - mums ir jāvērtē sadarbību starp Ķīnu un Āfriku globāli, nevis tradicionāli, uzskatot, ka Āfrika ir tikai Eiropas ietekmes teritorija. Otrkārt, mums ir jāliek uzsvars uz atbildību - Ķīnai ir jāuzņemas arvien pieaugošā atbildība, kas ir saistīta ar šāda veida stratēģiskajām partnerattiecībām.
Un vēl pēdējā piezīme - Ārlietu komitejas priekšlikumu 13. punkts.
"Uzskata, ka Ķīnas veiktajiem pasākumiem Āfrikā, no vienas puses, un nesen nodibinātajām Eiropas Savienības un Āfrikas stratēģiskajām partnerattiecībām, no otras puses, ir jābūt savstarpēji atbilstošām;”
Pirmkārt, es nedomāju, ka mūsu politika ir jāpielīdzina Ķīnas Tautas Republikas politikai, un, otrkārt, es esmu vēl mazāk pārliecināta par to, ka ķīnieši ņems vērā mūsu stāstījuma veidā izklāstītos ieteikumus.
Cristian Silviu Buşoi
(RO) Tirdzniecības apjoms starp Ķīnu un Āfriku pieauga no 2 miljardiem eiro 1999. gadā līdz aptuveni 39,7 miljardiem eiro 2005. gadā, nodrošinot to, ka Ķīna pašlaik ir trešais nozīmīgākais Āfrikas tirdzniecības partneris.
Tas skaidri pierāda Āfrikas būtisko nozīmi Ķīnas globālajās interesēs.
Rezolūcijā ir iekļauti daži ārkārtīgi būtiski secinājumi, kurus ir vērts uzsvērt vēlreiz. Mums ir ļoti skaidri jāpauž sava nostāja attiecībā uz to, ka mēs vēlamies, lai Ķīnas īstenotie pasākumi Āfrikā nebūtu vērsti tikai uz valstīm, kuras ir pievilcīgas saistībā ar enerģētikas politiku.
Mums ir jāmudina Ķīnu sniegt beznosacījumu palīdzību Āfrikas partneriem, un ekonomiskajiem noteikumiem saistībā ar starptautiskajām subsīdijām un kredītiem nevajadzētu ietekmēt ilgtspējīgas attīstības mērķus.
Mums vēl svarīgāk ir saprast, ko mēs darīsim un ko darīs Eiropas Savienība šajā situācijā. Es piekrītu komisāram Louis Michel, kurš teica, ka diemžēl Eiropas Savienība neizmanto priekšrocības, ko sniedz tās unikālais stāvoklis attiecībā uz Āfriku.
Eiropas Savienībai ir jāpiešķir lielāks finansiālais atbalsts no tās gada budžeta tādu infrastruktūras projektu atbalsam, kas spētu piesaistīt tiešās ārvalstu investīcijas.
Noslēgumā vēlos piebilst, ka nozīmīgākai Eiropas klātbūtnei Āfrikā ir jākļūst no nodoma par realitāti.
Colm Burke
Priekšsēdētājas kundze, pēdējos desmit gados, galvenokārt izejvielu pieprasījuma dēļ, Ķīna ir ievērojami stiprinājusi tās diplomātiskās un ekonomiskās saites ar Āfriku. Kopš 2001. gada Ķīnas tirdzniecības apjoms ar šo kontinentu ir pieaudzis četras reizes, un cīņa par resursiem ir radījusi negatīvas sekas un veicinājusi koruptīvas un despotiskas elites veidošanos Āfrikā. Šāda represīva režīma piemērs ir Sudāna, kur CNPC - Ķīnai piederoša naftas kompānija - kontrolē aptuveni 60-70 % Sudānas naftas produktu, bet tajā pašā laikā Sudāna ir arī galvenā Ķīnas ieroču saņēmēja.
Bieži vien Ķīnas darījumi ar Āfriku nav pamatoti uz politiskiem noteikumiem attiecībā uz pārvaldību, demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu. Ķīnai pašai ir nopietnas problēmas saistībā ar labu pārvaldību, cilvēktiesību ievērošanu un darba pamattiesībām. Šķiet, ka šī valsts nevēlas, lai tās sniegtā palīdzību būtu saistīta ar uzlabotiem standartiem attiecībā uz cilvēktiesībām Āfrikā, jo tā pati šos standartus neievēro. Tomēr Ķīnas neiejaukšanās politika attiecībā uz tās ekonomisko partneru iekšlietām ir kļuvusi par pārāk bieži izmantotu attaisnojumu, nodrošinot Ķīnai rīcības brīvību attiecībā uz reizēm tik bezatbildīgi slēgtām vienošanām, jo īpaši ar Āfrikas kontinentu.
Šī neiejaukšanās politika un Ķīnas iecietīgā attieksme pret apšaubāmiem režīmiem, piemēram, Sudānas režīmu, ir jautājums, kurš nepārtraukti rada bažas un ir jārisina. Diemžēl tā kā Ķīnas dominējošā divpusējā pieeja Āfrikai ir pretrunā ar Eiropas Savienības lielākoties daudzpusējo pieeju, Ķīna Eiropas Savienībai ir aizsteigusies priekšā. Korumpētie Āfrikas līderi dod priekšroku izdevīgiem darījumiem, kas nav pamatoti uz prasībām, un tādēļ Eiropas Savienība paliek zaudētājos.
Tomēr Eiropas Savienībai ir jāturpina īstenot sava tradicionālā politika, kas pamatota uz pozitīviem noteikumiem un vērsta uz ilgtspējīgas attīstības veicināšanu, un tai nevajadzētu mainīt pieeju Āfrikai tikai tādēļ, ka Ķīna slēdz vairāk nolīgumu. Tā vietā Eiropas Savienībai ir jāpiespiež Ķīnu piemērot vairāk attīstības kritēriju attiecībās ar Āfriku. Ķīna ir lielvara, pastāvīgā Apvienoto Nāciju Organizācijas Doršības padomes locekle, un tādēļ tai ir jāpilda savas saistības attiecībā uz Āfriku un visu pasauli.
Nirj Deva
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos paust atzinību savai kolēģei A. M. Gomes par lielisko ziņojumu. Šis ziņojums stiprina mūsu attiecības ar Ķīnu, kuras ir nepieciešamas, lai atbalstītu globālo ekonomiku. Vēl nesen un tūkstošiem gadu ilgi Ķīna īstenoja tikai tā saukto "diplomātisko spēku”, ko mēs pašlaik īstenojam šeit Eiropas Savienībā, bet Ķīna mainās. Tā ir lielvara gan ekonomiskā, gan arī militārā ziņā, un tā atrodas pārejas posmā.
Mūsu attiecībām ar Ķīnu ir jābūt pamatotām uz cieņu. Tās nevar būt attiecības, kurās puses uzskata, ka tām ir tiesības pamācīt vai draudēt otrai pusei. Mēs pārtraucām auksto karu, vienojoties ar Padomju Savienību, un mēs nodrošinājām mieru Eiropā. Līdzīgā veidā mums ir arī jāpanāk vienošanās ar Ķīnu visās jomās. Mums ir jāsaglabā institūcijas, kas stiprina mūsu uz noteikumiem pamatoto globālo, liberālo ekonomiku, un vērtības, pretējā gadījumā mēs sastapsimies ar nopietnām problēmām.
Tas nozīmē, ka Ķīnai ir nopietna un aktīva loma visās pēc kara, pamatojoties uz Bretonvudsas vienošanos izveidotajās institūcijās, ko mēs ar tādu rūpību esam radījuši. Tas nozīmē arī sadarbību ar Ķīnu starptautiskās kārtības noteikumu stiprināšanā, lai tie pēc iespējas efektīvāk kalpotu mūsu un Ķīnas vajadzībām. Līdz 2020. gadam Ķīnas ekonomika būs lielākā ekonomika pasaulē. Mēs esam izvēles priekšā. Mēs varam dot iespēju Ķīnai nopietni un aktīvi piedalīties liberālo, visiem pieejamo, uz noteikumiem pamatoto daudzpusējo institūciju, tostarp Eiropas Savienības, Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu savienības, Rio grupas, Bali partnerības fonda, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas, Pasaules Tirdzniecības organizācijas, Starptautiskā Valūtas fonda un Pasaules Bankas darbībā, kas izveidotas, pēc Bretonvudas vienošanās noslēgšanas, vai mūsu tuvredzības dēļ piespiest Ķīnu pārtraukt darbību šajās institūcijās un neizbēgami ar laiku iznīcināt tās, un veidot savas institūcijas, kas būtu piemērotas lielvaras vajadzībām.
Tieši šā iemesla dēļ šis ziņojums ir sagatavots tik savlaicīgi. Un tieši šā iemesla dēļ - es vēlos paust pretrunīgu atziņu -olompiskās spēles Pekinā ir tik nozīmīgas, jo šī ir pirmā reize vēsturē, kad Ķīna sadarbojas ar visu pasauli. Tieši tādēļ šīs spēles ir sasniegums ne tikai Ķīnai, bet visām valstīm, kas tajās piedalās.
21. gadsimta sākumā mums ir jāveic būtisks uzdevums. Uzdevums, kuram līdzīgs nav veikts visā cilvēces vēsturē, bet kurš ir jāpaveic. Un šis uzdevums ir iesaistīt pasaules senāko un lielāko valsti visu globālo jautājumu risināšanā kā mūsu partneri.
Zita Pleštinská
(SK) Dāmas un kungi, mana vizīte uz Ķīnu šā gada martā pārliecināja mani par šo debašu savlaicīgumu. Es domāju, ka attiecībā uz Eiropas Savienību Ķīna ir ne tikai svarīgs tirdzniecības partneris, bet arī nozīmīgs konkurents. A. M. Gomes ziņojums apstiprina manu personīgo pieredzi.
Man bija iespēja novērot pārsteidzošu lētā darbaspēka strādīgumu. Lai gan Ķīnai ir jācīnās pret nopietnu sociālo un ekonomisko nevienlīdzību un satraucošu vides stāvokļa pasliktināšanos un lai gan politiskās tiesības un pamatbrīvības vēl joprojām ir lielā mērā ierobežotas, liela daļa Ķīnas uzkrātās pieredzes var būt noderīga Āfrikas valstīs. Āfrika cīnās pret nabadzību, bet tai ir daudz izejvielu. Pateicoties Ķīnas un citu valstu pieprasījumam, Āfrikas valstis var gūt lielāku atbalstu tirgos.
Pašlaik Eiropas Savienība sniedz vislielāko palīdzību Āfrikai un ir tās nozīmīgākais tirdzniecības partneris. Ķīnas mērķis ir līdz 2010. gadam kļūt par Āfrikas nozīmīgāko tirdzniecības partneri; tādēļ tās darbība Āfrikā ir nopietns izaicinājums Eiropas Savienībai.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Priekšsēdētājas kundze, Ķīnas ieinteresētība attiecībā uz Āfrikas naftu, dārgmetāliem un gāzi mazliet atgādina atsevišķu Eiropas lielvaru koloniālās politikas. Ķīna izliekas par Āfrikas labu draugu un sadarbības partneri; Ķīna pārliecina Āfrikas valstis, ka tā vēlas palīdzēt šīm valstīm cīnīties pret nabadzību un atpalicību un ka tā atbalstīs ekonomikas attīstību.
Cerēsim, ka viņu nodomi ir patiesi, bet uzņēmējdarbībā tāpat kā politikā pastāv uzskats, ka mērķi attaisno līdzekļus. Ķīnieši būvē tiltus, ceļus, stadionus, slimnīcas, viņi piegādā Āfrikai ieročus, izsniedz finanšu aizdevumus un šādā veidā viņi iegūst jaunu noieta tirgu, tajā pašā laikā radot par sevi priekšstatu kā par valsti, kurai rūp Āfrikas nākotne.
Eiropas Savienībai nopietnāk ir jāiesaistās Āfrikas attīstības procesā. Mēs nevaram palikt malā, kā neitrāli novērotāji, laikā, kad turpinās šī jaunā veida Ķīnas dominēšana.
José Ribeiro e Castro
(PT) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi, vispirms es vēlos pateikties A. M. Gomes par viņas izcilo ziņojumu, bet īsajā laika brīdī, kas man ir atvēlēts, es vēlos vērst komisāra un manu kolēģu deputātu uzmanību uz praktisku piemēru attiecībām, kas veidojas mūsu acu priekšā. Šis praktiskais piemērs ir Zimbabve. Laikraksti ziņo par kuģi, kurš nāk no kuras valsts? No Ķīnas. Piekrauts ar ko? Ar ieročiem, ieročiem, kas paredzēti Zimbabvei, kājnieku ieročiem, granātām un mīnmetējiem. Kravu neļāva izkrau Durbānā, bet ir izskanējusi informācija, ka kuģis nogādās ieročus Angolā, kura tos izmantos, lai kaitētu Zimbabves iedzīvotājiem.
Mums ir jāieņem stingra diplomātiska nostāja attiecībā uz Ķīnu un Zimbabves kaimiņvalstīm, lai izskaustu šādas kroplīgas attiecības, šādas letālas attiecības vēl to veidošanās sākumposmā un nodrošinātu, ka tiek ņemti vērā vēlēšanu rezultāti. Es uzskatu, ka, sadarbojoties ar Ķīnu, mums ir jāpievērš Ķīnas kā lielvaras un lielas valsts uzmanība tās atbildībai starptautiskā mērogā un attiecībā uz miera un cilvēktiesību nodrošināšanu.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
(PL) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, pēdējos 10-15 gados Ķīna ir kļuvusi par visstraujāk augošo ekonomiku pasaulē, ko pierāda nacionālā ienākuma gada pieaugums, kurš pārsniedz 10 %. Tādējādi šīs valsts ekonomika ir kļuvusi par ceturto lielāko ekonomiku pasaulē ar lielākajām ārvalstu valūtu rezervēm pasaulē.
Šāds ekonomiskā potenciāla straujš pieaugums nosaka to, ka Ķīna kļūst par vienu no vadošajiem tirdzniecības partneriem pasaulē. Pēdējos 15 gados tirdzniecības apjoms starp Ķīnu un Āfriku ir pieaudzis vairāk kā 20 reizes. Tā vien šķiet, ka Eiropas Savienība nevar konkurēt ar šādu izaugsmi. Tādēļ mums ir jāmudina Ķīnu nodrošināt, lai tās ekonomiskā darbība Āfrikā ietvertu arī sociālos un vides aspektus, kā arī lai tiktu ievēroti demokrātijas standarti.
Eiropas Savienībai ir jāuzrauga Ķīnas ekspansija Āfrikā. Galu galā mēs vēl joprojām sniedzam lielāko atbalstu Āfrikas valstīm. Mums ir konsekventi jācenšas nodrošināt, lai šīm valstīm sniegtā palīdzību būtu saistīta ar būtisku tirdzniecības apjomu pieaugumu Āfrikā.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze, arī es vēlos paust atzinību par ziņojumu. Tas ļoti skaidri parāda, ka arī Ķīna var būt piemērs. Attīstība Ķīnā, jo īpaši ekonomikas attīstība, var kalpot kā piemērs Āfrikai. Tirgus attiecības un panāktais progress ir ievērojams.
Ķīna ir arī mūsu partneris PTO. Mēs patiešām varam redzēt, ka PTO pārrunas par standarta algām un kvotu samazināšanu var nodrošināt ieguvumus abām pusēm. Āfrikai un Ķīnai ir nepieciešama Eiropa. Eiropa pašlaik ir pasaules spēcīgākākais iepirkumu veicējs. Es paredzu labas sadarbības iespējas.
Louis Michel
Komisijas loceklis. - (FR) Kā redzams, Eiropas Parlamenta deputātus lielā mērā neapmierina tas, ka viņiem ir atvēlēts tik maz laika šādām nozīmīgām debatēm par šādu izcilu ziņojumu.
Es tikai vēlos atzīt, ka redzēju, kā šeit Parlamentā izveidojās divas "nometnes”. Šeit ir tādi deputāti - es nekritizēju, bet tikai saku to, ko esmu novērojis -, tādi runātāji, kuri uzskata, ka ķīnieši pametīs Āfriku pesimisma un baiļu dēļ. Aizmirstiet par to, ir pilnīgi skaidrs, ka tā nenotiks. Es nelokāmi ticu optimismam, kurš pamatojas uz mūsdienīgumu un atklātību.
Es šodien dzirdēju arī citus viedokļus, kuri liek man domāt, ka mēs neapzināmies, ka tieši šādu attiecību dēļ Āfrika zaudē ticību Eiropai. Tomēr mums ir jābeidz uzskatīt, ka mums ir personiskas tiesības būt Āfrikā. Mums nav tiesību būt Āfrikā - ne morālu, ne kādu citu tiesību. Mūsu pagātne pilnīgi noteikti nedod tiesības mums tā domāt, un es tikai vēlos visiem to atgādināt.
Šajā saistībā es dzirdēju, ka ķīniešus kritizē par to, ka viņi Āfrikā zog mūsu dabas resursus. Es atvainojos, es nezinu, vai P. M. Coûteaux vēl joprojām ir šeit, iespējams viņš pārteicās. It kā mums piederētu Āfrikas dabas resursi! Tas patiešām ir pārsteidzoši. Būšu pret jums godīgs - šādi izteikumi mani reizēm patiešām pārsteidz.
Es vēlos teikt, ka vienīgais apdraudējums, ko es redzu saistībā ar Ķīnas klātbūtni, ar Ķīnas investīcijām Āfrikā ir Āfrikas resursu lāsts. Tas ir jautājums, kuru mums ir jāpārrunā ar afrikāņiem. Tas ir paradokss, kuru dēvē par "resursu lāstu”vai "rantjē ekonomika”. Šai tēmai ir jāpieskaras mūsu sarunās ar Āfriku. Es lielā mērā ticu dialogam, trīspusējām partnerattiecībām, atgriezeniskajai saitei un savstarpējai problēmu izpratnei, kā arī centieniem nodrošināt patiesu sadarbību. Tiem, kuriem labāk patīk moralizēt, tas nozīmē tikai pateikt, ka "mums eiropiešiem ir jāpamāca, kā aizsargāt šos nabaga afrikāņus no ķīniešiem”. Man jums jāsaka, ka, strādājot pie divpusējām attiecībām, dzirdu šādus argumentus katru dienu. Tie ir bezjēdzīgi, un es tajos neiedziļinos, kā arī es nesagaidu, lai citi tajos iedziļinātos.
A. M. Gomes ziņojums atspoguļo lietas būtību. Es personīgi uzskatu, ka gandrīz viss ziņojumā teiktais atspoguļo lietas būtību. Kā jau jūs zināt, pēc dažām stundām es dodos uz Ķīnu. Es tikšos ar Ķīnas tirdzniecības ministru. Mēs ar priekšsēdētāju J. M. Barroso tiksimies ar Ķīnas premjerministru. Vai jūs patiešām domājat, ka mēs nerunāsim par cilvēktiesībām, par Tibetu, par demokrātiju, par Āfriku? Protams, ka mēs to darīsim, mēs par to runāsim īpašajā tradicionālās diplomātijas valodā. Šajā gadījumā "megafona diplomātija” nedos nekādus rezultātus. Jo vairāk jūs teiksiet afrikāņiem, jo biežāk jūs iesiet un stāstīsiet afrikāņiem par to, ka viņiem ir jāuzmanās no ķīniešiem, kuri vēlas kolonizēt Āfrikas valstis, ka viņus apdraud resursu lāsts, jo vairāk jūs par to runāsiet, jo mazāk viņi jūsos klausīsies un jo mazāk viņi gribēs jūsos klausīties.
Eiropai ir līdzekļi, lai sasniegtu savu mērķi. Eiropa to var sasniegt. Pirmkārt, mums ir mūsu modelis, kuru mums ir jānosargā. Mums ir jāatšķiras no citiem, jo mūsu modelis atšķiras no citiem modeļiem. Tas ir pamatots uz kopīgām vērtībām, tas ir pamatots uz iecietību, tas ir pamatots uz atklātību, tas ir pamatots uz dialogu, tas ir pamatots uz atgriezenisko saiti, tas ir pamatots uz savstarpējo cieņu. Šī ir Eiropa, Eiropai nevajadzētu mainīties. Eiropai nav jākļūst par ko citu vai jātiecas pēc citiem modeļiem. Tas ir pirmais, ko es vēlējos teikt.
Otru risinājumu es jau pieminēju iepriekš. Ja mums būtu mazliet drosmes - un Eiropas Parlaments var mums lielā mērā palīdzēt šajā saistībā un patiešām to jau ir izdarījis -, lai pārliecinātu dalībvalstis veikt efektīvāku darbu dalīšanu, lai uzlabotu Eiropas Attīstības fonda izmantošanas noteikumus, ja mēs piešķirtu mazliet vairāk līdzekļu Eiropas iestādēm, ja Parlaments, piemēram, plānojot EAF budžetu, kurš politiski kļūtu daudz efektīvāks, piešķirtu vairāk resursu komisāriem, lai viņi, izmantojot EAF finansējumu, varētu rīkoties saskaņā ar Eiropas vērtībām, es garantēju, ka Eiropai nebūtu jāraizējas par konkurenci ar Ķīnu. Tas tā patiešām ir.
Mums zināmā mērā jau ir šim risinājumam nepieciešamais pamats, jo mums ir ievērojama priekšrocība. Kāda ir šī priekšrocība? Mēs neizsniedzam aizdevumus, mēs izsniedzam subsīdijas. Es laikam neizsakos pietiekami skaidri. Afrikāņi šodien vēršas pie ķīniešiem un kritizē mūs par to, ka mēs neesam pietiekami atsaucīgi, lai gan mēs piedāvājam subsīdijas, jeb finanšu līdzekļus, kas viņiem nav jāatmaksā, pretstatā aizdevumiem ar atvieglotiem nosacījumiem, kuri, man jāsaka, iznīcina dabas resursus. Tomēr, ja šie aizdevumi tiek izmantoti infrastruktūras attīstībai, ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanai, kurš gan var apgalvot, ka Āfrika nav ieguvēja? Kā jau jūs zināt, attiecībā uz infrastruktūru Āfrikā, pat ja Eiropa, Eiropa un Ķīna, Eiropa, Ķīna un ASV, Eiropa, Ķīna, Japāna un ASV un citas pasaules valstis piedāvātu tik lielu finansējumu, cik afrikāņi vēlētos saņemt, paietu vairāki gadi līdz Āfrikas infrastruktūra būtu tādā stāvoklī, lai nodrošinātu reālu attīstību.
Tādēļ visi šie finanšu līdzekļi, visas investīcijas ne vienmēr ir negatīvi vērtējamas. Patiešām būtiski ir zināt, kā šie līdzekļi tiek izmantoti, kādā veidā tie tiek pārvaldīti. Es zinu, ka nevaru piespiest citus domāt tāpat, kā es, bet tas jau ir tas demokrātijas šarms. Es patiešām ticu, ka šajā gadījumā mēs kaut ko panāksim tikai ar atklātību, izmantojot dialogu, mēģinot veidot trīspusējas partnerattiecības. Pēc manām domām, Eiropa vienmēr būs īpašs Āfrikas partneris vēsturisko apstākļu dēļ, ģeogrāfisko apstākļu dēļ, modeļa dēļ. Mani tas nebaida, un es uzskatu, ka, ja mēs patiešām vēlamies būt Āfrikā - šeit jau tika minēts, ka tas ir ļoti svarīgi -, mums ir jāseko manam ieteikumam, un risinājums ir jāpapildina ar vēl vienu elementu. Mums ir jābeidz apgalvot, ka mūsu intereses Āfrikā ir pamatotas tikai uz dāsnumu, laipnību un cilvēcību.
Mums, protams, ir pienākumi šai saistībā, bet mums ir jāpieņem, ka attiecības ar Āfriku ir saistītas arī ar ārkārtīgi lielām iespējām Eiropai. Tās piedāvā milzīgu potenciālu abpusējai ekonomiskai attīstībai, un nav nepareizi vai neētiski skatīties uz šo situāciju no šāda redzespunkta. Ķīniešiem ir vismaz viena laba īpašība - viņi neslēpj savus nodomus. Es nekad neesmu dzirdējis, ka ķīnieši teiktu, ka viņi vēlas palīdzēt afrikāņiem vai veicināt Āfrikas attīstību. Nē, viņi ir godīgi. Viņi spēlē pēc ekonomiskās attīstības noteikumiem, tas ir viņu primārais mērķis. Es uzskatu, ka, ja mēs vēlamies cienīt savus partnerus, mums viņu nostāja ir jāpieņem. Mēs nedrīkstam noraidīt šo aspektu. Nav iespējams brīnumains risinājums. Ja neattīstīsies Āfrikas ekonomika, tā neattīstīsies vispār; laikam un mūsu labdarības politikai nebūs nekādas nozīmes.
Tas ir tas, ko es vēlējos pateikt. Priekšsēdētājas kundze, es atvainojos, ka izmantoju tik daudz laika, bet es jums darīju zināmu viedokli, kas pamatots uz manu pieredzi, strādājot ar šīm valstīm katru dienu.
Vēl viena pieminēšanas vērta piebilde. Ķīnas kuģis pašlaik dodas atpakaļ uz Ķīnu. Vienmēr ir pastāvējis uzskats, ka Eiropai nav liela politiska ietekme. Es nesen atgriezos no SADEC sammita, kura laikā es runāju ar valstu vadītājiem. Zimbabves jautājums, protams, bija darba kārtībā. Es runāju ar visiem valstu vadītājiem - Angolas, Mozambikas vadītājiem, viņiem visiem. Es noskaidroju apstākļus saistībā ar Ķīnas kuģi. Tieši ostas strādnieki bija tie, kuri rīkojās, bet arī vairākas citas valstis atteicās izkraut kuģi. Saskaņā ar jaunāko informāciju, kas ir manā rīcībā, kuģis ir nosūtīts atpakaļ uz Ķīnu. Jāpiebilst, ka Eiropa mēģināja pildīt savus pienākumus ar diplomātiskā spēka un ostas strādnieku, un, kā redzams, ar cilvēku balsu palīdzību. Tas viss bija tā vērts, un tas pierāda, ka afrikāņi nav gatavi pieņemt jebko diplomātijas vai politikas dēļ.
Ana Maria Gomes
referente. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlos atgādināt, ka mūsu kolēģe Erika Mann, kura gatavoja Starptautiskās tirdzniecības komitejas atzinumu, šodien nevarēja ierasties. Viņa lūdza mani uzsvērt šādu aspektu, ko mēs iekļāvām ziņojumā: ir būtiski, lai Āfrika izstrādātu pati savu stratēģiju attiecībā uz Ķīnu, ņemot vērā to, ka šāda stratēģija var uzlabot tirdzniecības attiecības starp Ķīnu un Āfriku, ja tā ir vērsta uz lielāku Āfrikas strādājošo līdzdalību Ķīnas projektos Āfrikā, lielāku Ķīnas ieinteresētību nodot tehnoloģijas un labāku Āfrikas eksporta piekļuvi Ķīnas tirgiem.
referente. - (FR) Es vēlos pateikties komisāram L. Michel un citiem kolēģiem par viņu sniegtajiem komentāriem un pamatotajiem jautājumiem.
Es saprotu, ko komisārs domā, sakot, ka Eiropa nevar vienpusēji diktēt noteikumus Āfrikai, jo īpaši tādēļ, ka Ķīna tos nenosaka. Tomēr tieši tādēļ mums eiropiešiem ir jāiegulda vairāk, lai stiprinātu Āfrikas pilsonisko sabiedrību, tādas institūcijas kā parlamenti, brīvi mediji, universitātes u. c., lai afrikāņi paši varētu izvirzīt prasības un noteikumus, kas pamatoti, piemēram, uz Tūkstošgades attīstības mērķiem, un nodrošināt to izpildi.
Kā jau tas ir redzams ziņojumā, es pilnībā piekrītu komisāra teiktajam, ka Āfrikai ir ļoti svarīga tūlītēja palīdzība vai Eiropas finansējums, kā arī ārkārtīgi būtiska ir saskaņota rīcība un uzdevumu sadalījums starp dalībvalstīm un Komisiju, ja mēs vēlamies konkurēt ar veidu, kā Ķīna pašlaik piešķir finansējumu Āfrikai, neņemot vērā citas sekas, kā tikai savas intereses.
Attiecībā uz ESAO kritērijiem Ķīnai pašai ir jāizlemj, vai tā tos pieņems. Tomēr es uzskatu, ka mūsu pienākums, pamatojoties uz mūsu pozitīvo un negatīvo pieredzi Āfrikā, ir likt Ķīnai saprast, ka tās ilgtermiņa interesēs ir nodrošināt Āfrikas dabas resursu izmantošanu, nevis iznīcināšanu, un ka bez labas pārvaldības nav nekādu garantiju, pat ne Ķīnai.
Noslēgumā vēlos piebilst, ka iespējams viena no pozitīvajām sekām Ķīnas pieaugošajai klātbūtnei Āfrikā ir šīs debates un ziņojums, ko mēs pieņemsim rīt. Ķīna ir palīdzējusi Eiropai saprast, ka Āfrikai ir milzīgs potenciāls un ka saistībā ar Āfriku ir arī veiksmes stāsti. Es ļoti ceru, komisāra kungs, ka jūsu ceļojuma laikā uz Ķīnu šonedēļ jums radīsies iespēja veicināt šajā ziņojumā uzsvērto konstruktīvo sadarbību starp Ķīnu un Āfriku un atgādināt Ķīnai, kā jau jūs šodien teicāt, tās kā Apvienoto Nāciju Organizācijas Doršības padomes pastāvīgas locekles pienākumus ne tikai attiecībā uz Tibetu un Mjanmu, bet arī Āfriku un jo īpaši Zimbabvi un Darfūru. Vēlos paust atzinību jums, komisāra kungs, ja jūsu veiktie pasākumi palīdzēja nodrošināt kuģa nosūtīšanu atpakaļ uz Ķīnu. Es to vērtēju ļoti pozitīvi.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsošana notiks trešdien, plkst. 11.30.
Rakstiski paziņojumi (142. pants)
Filip Kaczmarek  
rakstiski. - (PL) A. Gomes ziņojums neapšaubāmi ir plaša un interesanta analīze par Ķīnas Tautas Republikas klātbūtni Āfrikā. Tomēr mani nepamet sajūta, ka, runājot par tirdzniecību, investīcijām, infrastruktūru, enerģētiku un citiem būtiskiem jautājumiem, mēs šajā ziņojumā esam piemirsuši kādu abām mūsu pārstāvētajām iestādēm - Eiropas Parlamentam un Attīstības komitejai, kura ir atbildīga par šā ziņojuma sagatavošanu - ārkārtīgi būtisku jautājumu. Cilvēktiesību aizsardzība visā pasaulē ir absolūta Eiropas Parlamenta prioritāte - mēs to redzam Eiropas Parlamenta tīmekļa vietnē. Ja mēs patiešām ticam šim sauklim, mēs nevaram ierobežot sevi tādās jomās, kā pārvaldība un cilvēktiesības,
sagatavojot paviršu kopsavilkumu par Ķīnas iesaistīšanos (kas atspoguļota pēc iespējas pozitīvāk) Darfūrā, lai gan mēs visi labi zinām, ka reģionā nav vērojami nekādi uzlabojumi;
vienā teikumā pieminot Ķīnas Tautas Republikas, kura, vēlos jums atgādināt, ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes pastāvīga locekle, pieļauto Apvienoto Nāciju Organizācijas noteikto ieroču tirdzniecības embargo pārkāpumu Āfrikā;
īsi komentējot Ķīnas sadarbību ar valdībām, piemēram, Zimbabvi, kuras ir atbildīgas par cilvēktiesību pārkāpumiem.
"Eiropas Savienībai nevajadzētu novērtēt par zemu nozīmi personiski un publiski paustai kritikai pret Ķīnu,” A. Gomes raksta sava ziņojuma paskaidrojumā. Diemžēl, izstrādājot šo ziņojumu, mēs esam palaiduši garām šādu iespēju. Paldies par uzmanību.
Eija-Riitta Korhola  
rakstiski. - (FI) A. M. Gomes ziņojums ir īpaši svarīgs ieguldījums attiecībā uz debatēm par šo būtisko starptautiskās sadarbības izaicinājumu. Es vēlos vēlreiz pateikties A. M. Gomes par viņas vērīgumu.
No vienas puses, izrādās, ka Āfrika ir ieguvēja no ciešajām ekonomiskajām attiecībām ar Ķīnu. Ekonomiskā izaugsme, ko nodrošinājis tās galvenais tirdzniecības partneris, neskaitot Eiropu, ir mazinājusi nabadzību. Ķīna neuzskata Āfriku par apgrūtinājumu, bet gan par iespēju, kas saistīta ar lielu ekonomisko potenciālu.
No otras puses, ir skaidrs, ka Ķīnas klātbūtnei Āfrikā ir arī negatīvas sekas. Ieroču eksports, neveselīgas investīcijas, izejvielu ekspluatācija - Eiropa veiksmīgi atpazīst neokoloniālisma pazīmes šajā entuziasma pilnajā situācijā. Ir vērts pajautāt - vai ir nepieciešams izmantot ekonomisko varu, lai īstenotu apsēstību kļūt par lielvaru? Tā tas acīmredzot ir, piemēram, Darfūrā.
Aktuāls ir vēl viens jautājums - kā vajadzētu reaģēt Eiropas Savienībai? Daudzējādā ziņā Ķīna ir Eiropas sāncense Āfrikā, un vairāki deputāti šeit minēja, ka tādas lielvaras pamācīšana, kurai piemīt pašcieņa un kura kļūst arvien spēcīgāka, nedos labus rezultātus. Ziņojumā pamatoti ir pausts aicinājums izvēlēties konstruktīvu pieeju. Tādēļ mums ir jānosaka, kāda ir mūsu loma, un tā ir - atgādināt Ķīnai par pienākumiem, ko paredz partnerattiecības. Ir jāpieliek kopīgi spēki, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķus, novērstu konfliktu un garantētu ilgtspējīgu attīstību.
Sadarbība ir ārkārtīgi būtiska, lai mazinātu klimata pārmaiņas. Bali rādās cerība, ka iesaistīsies arī Ķīna kā liels piesārņotājs un Āfrika kā nevainīgs upuris.
Noslēgumā vēlos piebilst, ka mums ir jāapzinās, ka Ķīna nav pieņemusi Eiropas idejas par cilvēktiesību ievērošanu. Tādēļ mums ir jāpieliek lielākas pūles, lai izveidotu ilglaicīgas demokrātijas, tiesiskumas un labas pārvaldības prakses pamatus Āfrikā. Piemērotākais risinājums Ķīnas izaicinājumam ir atrodams nevis Ķīnā, bet gan pašā Āfrikā.
Bogusław Rogalski  
rakstiski. - (PL) Ķīnai, kuras vara arvien pieaug, ir ļoti liela ietekme uz ilgtspējīgas attīstības procesu Āfrikā, bet mums ir jāpatur prātā, ka Āfrikas valstīm pašām ir jāuzņemas atbildība par ārvalstnieku un ārvalstu organizāciju vai valdību klātbūtni to teritorijā.
Gan Eiropas Savienība, gan arī Ķīna veic pasākumus, lai sekmētu drošību, mieru un ilgtspējīgu attīstību Āfrikā, tomēr Eiropas Savienība pašlaik ir lielākais līdzekļu devējs un galvenais Āfrikas tirdzniecības partneris. Lai gan Ķīnai ir liela pozitīva pieredze, kas saistīta ar 400 miljonu ārkārtīgi nabadzīgu tās pilsoņu dzīves līmeņa uzlabošanu 25 gadu laikā, mums ir jāpievērš uzmanība izteiktajai sociālajai un ekonomiskajai nevienlīdzībai, kā arī satraucošajai vides stāvokļa degradācijai, pamatbrīvību ierobežojumiem un zemajiem nodarbinātības standartiem.
Mums ir jāuzrauga Āfrikas dabas resursu izmantošana, jo tā var novest pie pilnīgas šo resursu iznīcināšanas un korupcijas izplatīšanās, kā arī sociālās nevienlīdzības pastiprināšanās un konfliktu rašanās, kas negatīvi ietekmētu Āfrikas valstu attīstību. Tieši rietumu valstu tirdzniecības prakse un patēriņš veicina Ķīnas pieprasījuma pieaugumu pēc Āfrikas dabas resursiem un CO2 emisiju pieaugumu jaunattīstības valstīs. Ne mazāk svarīgi ir tas, ka dalība PTO ir saistīta ar noteiktiem pienākumiem, kurus Ķīna pienācīgi nepilda. Eiropas Savienībai trīspusējās sadarbības ietvaros ar Ķīnu un Āfriku ir jāizvirza jautājums par taisnīgumu attiecībā uz tirdzniecību, klimatu un citām problēmām.
Toomas Savi  
rakstiski. - Priekšsēdētājas kundze, vislielākā problēma saistībā ar Ķīnas īstenoto politiku Āfrikā, ir tā, ka Ķīna piedāvā beznosacījumu palīdzību un investīcijas. Eiropas Savienības sniegtā palīdzība attīstībai vienmēr ir bijusi pamatota uz stingriem noteikumiem attiecībā uz demokrātijas progresu, tiesiskuma nodrošināšanu, labu pārvaldību, kā arī cilvēktiesību ievērošanu.
Ķīnas pragmatiskā "beznosacījumu” sadarbība ar represīvajiem režīmiem Āfrikā apdraud Eiropas Savienības centienus veicināt demokrātisku valstu veidošanos Āfrikā un liek mums piemērot elastīgākas politikas attiecībā uz Āfriku. Lai gan uz nosacījumiem pamatota palīdzība noteiktos gadījumos var būt ļoti efektīva, tā var tikt uztverta arī kā kontrolēšana, un Ķīna, cenšoties apmierināt tās pieaugošo pieprasījumu pēc resursiem, ir izvairījusies to īstenot.
Ķīnas pieaugošā ieinteresētība un iesaistīšanās Āfrikā apdraud Eiropas intereses attiecībā uz šo kontinentu, un, lai nezaudētu iestrādes Āfrikā, mums ir jānāk klajā ar pievilcīgākiem veidiem, kā veicināt demokrātijas ieviešanu Āfrikas valstīs. Bet, no otras puses, mums nav jākaunas no konstruktīvā dialoga starp Eiropas Savienību un Ķīnu, kā arī citiem lielajiem ieguldītājiem, kuri var būt ieinteresēti īstenot saskaņotu un daudzpusīgu stratēģiju attiecībā uz Āfriku.
Bernard Wojciechowski  
rakstiski. - Napoleons mums teica, lai ļaujam Ķīnai gulēt, jo, kad tā modīsies, tā satricinās pasauli. Sliktā ziņa ir tāda, ka Ķīna ir pamodusies, bet mēs turpinam snaust. Mēs vēl joprojām sastopamies ar koloniālisma sekām gan kolonizētajās valstīs, gan arī valsīs, kuras īstenoja kolonizācijas politiku, bet mēs esam ignorējuši iespēju, ka šī traģēdija var atkārtoties. Apgalvojums, ka Ķīna īsteno neokoloniālu politiku, nav bez pamata. Ķīnai ir tādas pašas intereses ekspluatēt Āfrikas valstis, kādas dažas no Eiropas valstīm īstenoja gadsimtiem ilgi. Mēs esam smagi maksājuši par gūto mācību, bet Ķīnai vēl ir jāiemācās īstenot cilvēktiesības savā valstī, bet tā jau eksperimentē ar koloniālismu. Ķīnas alkas pēc naftas un vēlme iegūt Āfrikas resursus novedīs mūs uz bīstama ceļa. Mums ir Ķīnai skaidri jādara zināms aicinājums vispirms nodrošināt cilvēktiesības valstī un pēc tam pierādīt pasaulei, ka tā patiesi ir ieinteresēta Āfrikas attīstības mērķu sasniegšanā, nevis to izmantošanā savu mērķu sasniegšanai.
