Turpmākie pasākumi pēc Lamfalisī procesa pārskata (debates)
Priekšsēdētājs
. - Nākamais jautājums ir debates par
Pervenche Berès mutisko jautājumu Padomei Ekonomiskās un monetārās komitejas vārdā: Turpmākie pasākumi pēc Lamfalisī procesa pārskata - B6-0011/2008)
Pervenche Berès mutisko jautājumu Komisijai Ekonomiskās un monetārās komitejas vārdā: Turpmākie pasākumi pēc Lamfalisī procesa pārskata - B6-0012/2008)
Pervenche Berès
autors. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, liels paldies jums, Komisār, par to, ka esat šeit. Tomēr mēs gaidījām komisāru McCreevy kungu - kā, es esmu pārliecināts, jūs zināt vai nojaušat. Jūs varat pateikt viņam, ka Parlaments īsti nesaprot, kādēļ viņš šodien nav šeit šajās debatēs. Es esmu dzirdējis, ka viņš domā, ka nav pareizi iekļaut šos jautājumus debatēs ar Eiropas Parlamentu pirms to apspriešanas Eiropas Padomē, vai, pirms Eiropas Padome tos ir apspriedusi. Tomēr šis jautājums bija Ekonomikas un finanšu padomes darba kārtībā un visā Briselē, un, iespējams, citās Eiropas galvaspilsētās, tiek izplatīti secinājumi projekti.
Šeit, plenārsēdē, rīt mums būs debates par šī jautājuma sagatavošanu Eiropas Padomei, tad kādēļ, kad runa ir par finanšu tirgiem, mēs nevaram sagatavot šos jautājumus arī ar Eiropas Parlamentu? Mēs to nesaprotam, ja vien komisāram pašlaik nav kampaņas Īrijā saistībā ar Lisabonas līgumu, taču, ja tas tā ir, viņš varēja vismaz mums to pateikt. Ja viņš gatavo savu nākotni, arī mēs tajā esam ieinteresēti. Jebkurā gadījumā, ja komisārs McCreevy kungs grib aizstāvēt pārredzamību finanšu tirgos, es domāju, viņam vajadzētu sākt ar to, ka viņš padara pārredzamu pats savu dienaskārtību!
Finanšu jauninājumi ir svarīgs jautājums. Es arī domāju, ka šajā Parlamentā ir laiks, lai mēs rīkotos attiecībā uz nepieciešamību pēc regulējuma. Mums bieži ir teikts: ja jūs regulēsiet finanšu tirgus, kapitāls atstās Eiropas tirgu. Šodien, kā saka mani Amerikas kolēģi, es domāju, ka vienīgais, ko mēs redzam, ir nevis kapitāla pazušana, bet gan augsta riska hipotekāro kredītu seku izzušana.
Piedaloties šajās debatēs, mēs vēlamies to darīt, paturot prātā trīs lietas: acīmredzamu finanšu tirgu funkcionēšanu, bet arī patiesu iespēju finansēt ekonomiku un spēju paredzēt finanšu tirgu vajadzības attiecībā uz stabilitāti un aizsardzību pret sistēmiskiem riskiem. Šādā garā mēs šodien risinām gatavošanos Eiropas Padomei, ar domu, ka Eiropas monetārā politika, iespējams, labi reaģēja krīzes sākumā, bet šodien zināmā mērā ir atrasts Eiropas pārraugs - un tas mūs satrauc.
Kad mēs aplūkojam jautājumus, kas tiks apspriesti nākamajā Eiropas Padomē, mēs gribam zināt: cik lielā mērā mēs patiesībā spējam Eiropas līmenī paredzēt krīzi? Cilvēki runā par agrās brīdināšanas sistēmu, taču tas, ko mēs redzam, ir tas, ka tirgos cilvēki, kuri reāli spēj celt trauksmi, tiek saukti par Goldman Sachs. Vai mēs tādēļ grasāmies gūt kādu mācību no tā veidam, kā Eiropa darbojas?
Es visur dzirdu daudz runu par pārredzamību. Mēs visi esam par pārredzamību, bet kā ir ar šo aicinājumu pēc pārredzamības, kad pēdējo astoņu mēnešu laikā visām lielajām investīciju bankām ir prasīts iesniegt savus rādītājus, lai novērtētu, cik lielā mērā tās ir pakļautas riskam? Tās nevar to darīt, jo tādējādi rodas problēma reputācijas ziņā un, bez šaubām, vērtējuma ziņā, problēma, ko ir ārkārtīgi grūti risināt.
Tādēļ, kad es dzirdu cilvēkus runājam par alternatīvu, agrās brīdināšanas sistēmu - es kaut ko jau esmu teicis par to... Kā viens SVF padomnieks man vakar teica, agrās brīdināšanas sistēmas mazliet līdzinās uzrakstam: "Smēķēšana nogalina” uz cigarešu paciņas. Cik lielā mērā tas maina jūsu uzvedību? Ne daudz.
Bez šaubām, SVF un Finansiālās stabilitātes forumam ir jāpilda sava loma šajā jautājumā. Kurš to nezina? Tomēr ir jābūt alternatīvai mūsu spējai vērot, kā darbojas mūsu sistēmas. Šajā sakarībā man būtu jāsaka, ka pārsteigumi šim Parlamentam kļūst lielāki. Kad mēs 13. decembrī pieņēmām Ehler kunga ziņojumu par noguldījumu garantiju shēmām, mums teica, ka tā ir pārāk sarežģīta lieta un, tas tāpat nenodrošinātu nekādas garantijas tam, kā sistēmām būtu jādarbojas.
Šodien no Ekonomikas un finanšu padomes galvenajiem secinājumiem rodas iespaids, ka tas ir veids, kā izvairīties no krīzes vai jebkurā gadījumā jautājums, kas ir steidzami jāizskata no jauna. Ja jūs sāksiet tā izskatīšanu, Komisār, vai drīzāk jūsu kolēģis komisārs McCreevy to sāks, mēs būsim nākamie, kas to izskatīs. Zināmā mērā jums, iespējams, vajag uzmanīgāk ieklausīties tajā, ko Parlaments saka par tādiem jautājumiem kā šis.
Līdzīgi attiecībā uz kredīta reitinga aģentūrām mēs varam tikai atgādināt jums - vai atgādināt komisāram McCreevy - to, ko mēs iepriekš jau esam teikuši. Mēs zinām, ka Komisija grib iesniegt priekšlikumus Kapitāla prasību direktīvas jeb KPD grozījumam. Mēs rūpīgi izskatīsim šos priekšlikumus, bet mēs nedomājam, ka tas būs pietiekami, lai dotu Eiropas Savienībai tādu uzraudzības sistēmu, kāda tai ir vajadzīga, ja vien mēs neņemsim vērā visus tos priekšlikumus, kas guļ uz galda nu jau vairākus mēnešus.
Tas attiecas arī uz uzraudzības komiteju stāvokli - trim 3. līmeņa komitejām, kā mēs parasti tās saucam. Attiecībā uz šīm 3. līmeņa komitejām mums vajadzīgs likumdošanas priekšlikums, kas dod tām stingru juridisku pamatu rīkoties un stiprināt savas iespējas, tostarp dialogā ar pārējās uzraudzības iestādēm, jo doma, ka gatavojamies iesaistīt pārējās uzraudzības iestādes, ja mums nav pašiem savas stingras uzraudzības sistēmas, mums nešķiet pārāk apmierinoša.
Mēs gribētu, lai Padome un Komisija kopīgi paskatās uz šiem priekšlikumiem uz galda, neaizmirstot, protams, priekšlikumus, ko Itālijas Finanšu ministrs Padoa-Schioppa kungs izteica Ekonomikas un finanšu padomē decembrī. Tajā pašā garā arī šeit mēs gribētu arī enerģiskāk domāt par mūsu regulēšanas sistēmas uzlabošanu, pamatojoties uz subsidiaritātes principa ievērošanu.
Mēs nedomājam, ka ideja par vadošu uzraudzītāju apmierinātu visas dalībvalstis. Tas, kas būtu jāprasa Parlamentam, ir risinājums, kas ietver visas dalībvalstis un kas ļauj katrai dalībvalstij justies ērti attiecībā uz uzraudzības sistēmu.
Es būtu pateicīgs, ja jūs, priekšsēdētāja vietniek, un jūs, Komisār, sniegtu savus komentārus par visiem šiem jautājumiem, paturot prātā, ka es acīmredzami pilnībā uzdodu tos jautājumus, kas tiek jautāti Ekonomikas un monetārajā komitejā, jo mēs vēl neesam apspriedušies par pienācīgu ziņojumu.
Janez Lenarčič
priekšsēdētāja vietas izpildītājs. - (SL) Es vēlētos uzsvērt Padomes atzinumu, kurš ir tāds, ka galvenā atbilde uz pašreizējo situāciju finanšu tirgū ir to trīs darba programmu saskaņota īstenošana, ko Padome jau pieņēma Portugāles prezidentūras laikā.
Kā jūs, iespējams, atceraties, pagājušā gada oktobrī Ekonomikas un finanšu padome pieņēma ziņojumu un lēmumu kopumu, kā minēts Berès kunga mutiskajā jautājumā. Šiem lēmumiem ir pievienots grafiks.
Es gribētu izteikt īsu piezīmi attiecībā uz principiem, kas vada mūsu centienus. Pirmā pamatnostādne attiecas uz procedūrām un principiem sadarbības uzlabošanai un uzvedībai starptautisku finanšu krīžu gadījumā. Viens no galvenajiem mērķiem šajā jomā ir pabeigt un parakstīt jaunos saprašanās memorandus, kas noteiks kopīgos principus un pamatnostādnes sadarbības stiprināšanai krīžu pārvaldības jomā. Prezidentūra sagaida, ka memorandi tiks pabeigti Ekonomikas un finanšu padomes neformālās sesijas laikā, kas notiks Slovēnijā nākamajā mēnesī.
Otra galvenā pamatnostādne darbam finansiālās stabilitātes pasākumu stiprināšanai attiecas uz instrumentiem krīžu novēršanai, pārvaldībai un risināšanai. Oktobra grafikā ir iekļauti visi atzītie trūkumi, jo īpaši regulas par valsts palīdzību, garantēto noguldījumu sistēma, noteikumi par procedūru slēgšanu un ierobežojumi attiecībā uz naudas līdzekļu nodošanu, visi starptautiskā mērogā.
Es gribētu īsumā pieskarties lēmumiem, kas panākti pēc Lamfalisī procesa pārskata, pieņemti Ekonomikas un finanšu padomes decembra sesijas laikā un pievienoti grafikam. Lai gan dažos aspektos šī lieta attiecas uz pūlēm panākt finansiālo stabilitāti, ilgtermiņa jautājumiem, kas saistīti ar starptautisko finansiālo grupu pārraudzību, nav nozīmīgas ietekmes uz pašreizējo tirgus situāciju. Tie galvenokārt attiecas uz valstu uzraudzības iestādēm, no kurām tiek prasīta pielāgošanās nepārtrauktā attīstībā esošo finanšu tirgus apstākļiem.
Es vēlos uzsvērt Padomes viedokli, ka mums jāpalielina uzraudzības konverģence, lai nodrošinātu vienlīdzīgu konkurenci. Šajā sakarībā mēs domājam galvenokārt uzraudzības prakses konverģenci, un ne vienmēr uzraudzības iestāžu konverģenci. Kas attiecas uz ekonomiskās politikas spēlētāju reakciju uz pašreizējo situāciju finanšu tirgos, ļaujiet man izpaust Padomes pārliecību, ka primārā atbildība par korekciju gulstas uz atsevišķām nozarēm. Mums vajadzētu uzsākt likumdošanas iniciatīvas tikai tad, ja izrādās, ka konkrētā nozare nespēj pieņemt efektīvus pasākumus.
Ekonomikas un finanšu padome apsprieda finansiālo stabilitāti tās pēdējā sesijā 4. martā. Šīs nedēļas beigās Eiropas Padome pievērsīsies šim jautājumam un, es ceru, vienosies par panākto progresu. Ekonomikas un finanšu padome turpinās cieši sekot situācijai. Es jau esmu minējis, ka Ekonomikas un finanšu padomes aprīļa sesija neformāli notiks Slovēnijā. Mēs, protams, priecāsimies saņemt priekšlikumus arī no Eiropas Parlamenta.
Joaquín Almunia
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze, mutiskais jautājums, ko iesniegusi Berès kundze Ekonomikas un monetārās komitejas vārdā, dod man iespēju McCreevy kunga vārdā un visas Komisijas vārdā informēt jūs par darbu, kas pašlaik notiek saistībā ar Lamfalisī procesa pārskatu.
Visu pagājušo gadu, Eiropas pārraudzības modelis finanšu pakalpojumu jomā tika pārbaudīts visaugstākajā politiskajā līmenī. Šīs diskusijas parādīja, ka pastāv spēcīga politiskā griba stiprināt pašreizējo pārraudzības sistēmu, kas balstīta uz Lamfalisī komitejas struktūru. Pagājušajā gadā mēs redzējām, ka Eiropas Parlaments, Padome un Komisija iesniedza savus vērtējumus par pašreizējā procesa norisi. Tagad ir laiks virzīties uz priekšu un iesniegt konkrētus priekšlikumus.
Tas izriet no Ekonomikas un finanšu padomes secinājumiem un ar tiem saistīto "ceļvedi”, kas tika pieņemti pagājušajā decembrī. Šis ceļvedis norāda, kas ir jādara, lai uzlabotu Lamfalisī procesu un, it īpaši, lai uzlabotu nacionālo pārraudzības iestāžu komitejas, tā sauktās 3. līmeņa komitejas.
Komisijas darbs ir organizēts trīs galvenajos virzienos atbilstīgi ceļvedim, kas tika pieņemts pagājušajā decembrī. Pirmkārt, Komisijai lūdza apsvērt, kā noskaidrot un stiprināt 3. līmeņa komiteju lomu un noteikt konkrētas iespējas neoficiālajai Ekonomikas un finanšu padomei nākošajā aprīlī Ļubļanā.
Šī darba galvenais mērķis ir izcelt ieguldījumus, kādi 3. līmeņa komitejām ir jāveic pārraudzības sadarbībā, pārraudzības konverģencē un, iespējams, krīzes novēršanā un kontrolē. Neoficiālā Ekonomikas un finanšu padome, starp citu, pārrunās arī operatīvās grupas darbu, pievēršot uzmanību krīžu pārvaldībai starp dažādu valstu institūcijām.
Otrkārt, strādā arī Komisijas darba grupa, kas izskata pārraudzības iespējas, brīvprātīgu uzdevumu deleģēšanu, sadarbību pārraudzības jomā un informācijas apmaiņu. Mēs strādājam kopā ar 3. līmeņa komitejām šo uzdevumu izpildē, lai sasniegtu nepieciešamos rezultātus līdz gada beigām. Ņemot vērā šo pārskatu milzīgo apjomu, tomēr ir pārāk agri šodien norādīt, kāds būs šī darba rezultāts.
Treškārt, Komisija meklē iespēju finansiāli veicināt 3. līmeņa komiteju darbību. Tā ir aktuāla problēma visumā šajās komitejās un, it īpaši, Eiropas Vērtspapīru tirgus uzraugu komiteja (CESR) ir sasniegusi sava budžeta limitu. Komisija meklēs stabilu likumdošanas risinājumu, kas nodrošinās ES finansēšanas nepārtrauktību. Pēc mūsu domām to vislabāk var sasniegt, vienojoties par ES finansējuma priekšlikumiem lēmumā, kuru pieņems Eiropas Parlaments un Padome.
Man nav laika izskaidrot Parlamentam Ekonomikas un finanšu padomes pagājušā gada decembrī pieņemtā ceļveža detaļas, bet es vēlētos pus minūtes laikā nolasīt dažus pienākumus, kas tika nosūtīti Komisijai. Mēs strādājam pie visiem šiem jautājumiem. Līdz 2008. gada aprīlim Komisijai ir jāsagatavo novērtējums, kā noteikt komiteju lomu, un jāapsver visas dažādās iespējas, kas stiprinātu šo komiteju darbu.
Līdz 2008. gada vidum 3. līmeņa komitejām pirmo reizi vajadzētu nosūtīt Komisijai, Eiropas Parlamentam un Padomei darba programmu uzmetumu, un pēc tam sākt iesniegt ikgadējus ziņojumus par progresu. Šai komitejai ir arī jāizpēta iespēja stiprināt nacionālo vadlīniju, rekomendāciju un standartu piemērošanu; tām ir jāievieš savās hartās iespēja ieviest kvalificētu vairākuma balsojumu, kas apvienots ar piekrišanu vai procedūras skaidrojumu; tām ir jāizskata iespējas ieviest vienotas operatīvo pamatnostādņu kopuma pārraugu kolēģiju darbībai un novērot dažādu pārraugu kolēģiju darbības atbilstību tām. 3. līmeņa komitejām un Komisijai arī jāierosina - arī līdz 2008. gada vidum - grafiks ES līmeņa atskaites formāta ieviešanai ar vienkāršām datu prasībām un ziņošanas datumiem.
Līdz 2008. gada beigām Komisija ir arī apņēmusies vadīt starpnozaru vērtspapīru saskaņošanu, sankciju pilnvaru līdzvērtību un faktisko izmantošanu dalībvalstu starpā. Komisijai ir arī jāapsver - arī līdz 2008. gada beigām - finanšu atbalsts atbilstīgi ES budžetam. Un, kā jau es minēju iepriekš, tai ir jāizpēta iespējas ES finansējumam saskaņā ar ES budžetu attīstības rīku finansēšanai, lai palīdzētu veidot vienotu pārraudzības kultūru trešā līmeņa komitejām. Komisijai un komitejām ir jāpārskata finanšu pakalpojumu direktīvas, lai iekļautu noteikumus, kas ļautu izmantot brīvprātīgu uzdevumu deleģēšanu, analizētu iespējas brīvprātīgai kompetenču deleģēšanai un tā tālāk. Tādēļ mēs daudz strādājam, un mums ir daudz jāstrādā turpmākajās nedēļās, mēnešos un līdz šī gada beigām.
Bet tajā pašā laikā mēs strādājam pie finanšu problēmām, ievērojot ceļvedi, ko Ekonomikas un finanšu padome pieņēma 2007. gada oktobrī. Pirms dažām dienām ziņojums par mūsu darbu pie finanšu nemieru radītajām sekām pēc šī ceļveža ir nosūtīts Eiropas Padomei pārrunām Briselē. Mēs šajā ziņojumā izmantojām komunikāciju politiku. Ekonomikas un finanšu komiteja aizvakar arī iepazīstināja Ekonomikas un finanšu padomi ar savu ziņojumu. Mēs pārrunājām abus ziņojumus Ekonomikas un finanšu padomes līmenī, un šie ziņojumi ir ierosināti debatēm valsts galvu un valdību sanāksmē nākošajā ceturtdienā un piektdienā.
Šie ziņojumi izsaka vienkāršu ziņu: lai atbildētu uz mūsu pilsoņu un investoru bažām, mums ir jārīkojas ātri un konsekventi. Mums ir jāatjauno uzticība un stabilitāte, cik drīz vien iespējams, izvērtējot visas iespējas un atbilstīgi labākajiem regulatora principiem.
Es domāju, ka ikviens atzīst, ka šis ceļvedis, ko pirms dažiem mēnešiem pieņēma Ekonomikas un finanšu padome, sniedz pareizo atbildi uz identificētajām problēmām. Šajā ceļvedī noteiktie pienākumi tiek izpildīti. Turpmākajos mēnešos būs būtiski ievērot grafiku un parādīt, ka ES efektīvi rīkojas krīzes situācijā.
Mūsu regulatora un pārraudzības ietvaram ir jābūt spēcīgam un jāattīstās vienā solī ar tirgu. Lai gan Bāzeles II noteikumi pilnībā ir ieviesti tikai no 2008. gada 1. janvāra, ir ieplānoti turpmākie uzlabojumi kapitāla prasību direktīvai. Šī darba svarīgums pieaug nesen notikušo finanšu problēmu gaismā un varbūt tiks izveidoti citi Bāzeles II aspekti, kuri būs jārisina turpmāk. Mēs domājam pieņemt jaunu šīs direktīvas priekšlikumu oktobrī, lai diskusija Parlamentā un Padomē varētu notikt pirms jaunas direktīvas pieņemšanas 2009. gada aprīlī.
Mēs augstu vērtējam Parlamenta iesaistīšanos visās šajās diskusijās. Mums ir nepieciešams Parlamenta ieguldījums, un mēs augstu vērtējam šādu iesaistīšanos un ieguldījumu. 1. aprīlī - dažas dienas pirms nākošās neoficiālās Ekonomikas un finanšu padomes sēdes - McCreevy kungs dosies uz Ekonomikas un monetāro lietu komiteju. Un, kā jūs zināt, makro finansiālās stabilitātes vārdā es kā ekonomikas un monetāro lietu komisārs vienmēr esmu gatavs iesaistīties diskusijās Ekonomisko un monetāro lietu komitejā un šajā Parlamentā.
Noslēgumā, runājot par makro finansiālajiem jautājumiem, ir tiesa, ka mums ir nepieciešams uzlabot pārraudzības un regulatora sistēmu - tas ir pilnīgi noteikti nepieciešams Eiropas līmenī un pasaules līmenī - bet mēs neizbeigsim šos burbuļus, šādu likviditātes neievērošanu, finanšu stabilitātes risku, ja vien mēs efektīvi nesāksim izlīdzināt vispasaules nelīdzsvarotību. Tas ir patiesais nelīdzsvarotības cēlonis. Mēs nevaram risināt aktuālās vai iepriekšējās problēmas, vai, iespējams, nākotnes izaicinājumus globālās ekonomikas darbībai, ja neizlīdzināsim nelīdzsvarotību visā pasaulē, kas joprojām pastāv.
Alexander Radwan
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, Komisār, 1999. gadā mēs uzsākām Eiropas vienotā tirgus projektu, un kopš tā laika mēs to turpinām. Mēs esam ceļā uz panākumiem.
Mums tagad ir jāraugās, lai tirgus procesi nepārņemtu politisko attīstību. Lamfalisī process bija solis šādā virzienā. 3. līmenim ir jābūt pasākumam, kas Eiropas pārraugus savestu tuvāk kopā. Tomēr es pieturos pie tā, ko teica komisārs Almunia, un tas ir: rīkoties ātri un efektīvi.
Šobrīd mēs piedzīvojam hipotekāro kredītu krīzi vai hipotekāro kredītu problēmas. Amerikāņi - Vērtspapīru tirgus komisija (SEC), Baltais nams, politiķi vai Ņujorkas vai Vašingtonas reģionu pārstāvības iestādes - jau ilgi veido attiecīgus kopsavilkumus un domā par to, kādi pasākumi būtu nepieciešami, turpretim finanšu ministri Eiropā joprojām domā par to, kādā virzienā vajadzētu doties.
Finanšu ministri atsakās virzīt Eiropas pārraudzības struktūru, tāpēc es tagad nerunāšu par Eiropas pārraugu. Taču finanšu ministriem jau ir jāatbild - un šeit es īpaši vēršos pie Padomes - par faktu, ka Eiropa nepiedalās starptautiskajā diskusijā par to, kā risināt šo problēmu. Vēlreiz teikšu, ka mums galu galā ir jāsaprot, ka mēs pieņemam citu nāciju, piemēram, Amerikas Savienoto Valstu likumus.
Es tikai atgādināšu jums par Katiforis ziņojumu. Pēc Parmalat un Enron gadījumiem mēs lūdzām Komisiju un Padomi 2003.-2006. gadā izteikties par reitinga aģentūrām. Komisija patiešām analizē visu Eiropā, bet, kad rodas krīze, analīze netiek veikta. Runājot par nodrošinājuma fondiem, piemēram, Eiropas Savienībā netiek veikta analīze. Tādēļ es vēršos ar steidzīgu lūgumu: pārtrauciet savu letarģiju, atstājiet savu nacionālo egotismu un strādājiet, lai pārvērstu Eiropas finanšu tirgu par veiksmes stāstu ne tikai Eiropā, bet lai šeit veiktie pasākumi kļūtu par likumu visā pasaulē.
Ieke van den Burg
PSE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos izteikt divas sākotnējas piezīmes. Viena ir, ka es būtu gribējis pārrunāt ar Almunia kungu šo globālo nelīdzsvarotību un monetāro intervenci, utt., bet mēs to darīsim to ar Trichet kungu savādākā aspektā.
Bet šajā jautājumā es vēlos uzsvērt, ka, ja mums nebūtu šādas ECB struktūras, šādas Eiropas banku sistēmas, kas iejaucās šajās finanšu problēmās, mums klātos vēl sliktāk. Es domāju, ka monetārajā politikā ir līdzsvars - mums ir bijušas šāda veida darbības Eiropas līmenī, bet mums tādu nav pārraudzības jomā. Tas ir nepieciešams, lai reaģētu preventīvi, nevis izmantotu iejaukšanās metodes.
Mana otrā sākotnējā piezīme ir par McCreevy kunga neierašanos. Es domāju, ka nav pieņemami, ka viņš nevēlas pārrunāt šo jautājumu ar mums. Varbūt, ka viņš risina savas personīgās nākotnes jautājumus, bet es teiktu, ka 2009. gadā Komisijai būtu lietderīgi izvērtēt nepieciešamību pēc speciāla finanšu tirgus Komisāra, kas nodarbotos tikai ar šiem jautājumiem, jo es domāju, ka tas ir patiešām svarīgs Eiropas un Eiropas Komisijas jautājums.
Runājot par pārraudzības jautājumu - ceļvedi, kuru jūs aprakstījāt - es nedomāju, ka mēs nepiekrītam pasākumiem, bet es sagaidīju - un es to nepārprotami teicu 3. līmeņa komitejā ikgadējā apvienotajā sanāksmē, kas notika novembrī - ka šiem pasākumiem vajadzēja būt nepārprotama Komisijas priekšlikuma elementiem likumdošanas ierosinājumam. Komisijai ir tiesības izrādīt iniciatīvu, tā var izvirzīt apspriešanai priekšlikumus, un mēs varētu rīkoties ātri un konsekventi, ja mums būtu konkrēts priekšlikums. Jo tagad daudzi no šiem pasākumiem ir tikai brīvprātīgi: tie ir lūgumi komisijām, kurām faktiski nav pilnvaru, balsstiesību, kompetences un instrumentu izdarīt to, ko mēs vēlamies, lai tās izdarītu, jo tās ir organizētas nacionālā līmenī, un tām nav tiesību rīkoties Eiropas līmenī. Šis varētu būt Eiropas Komisijas priekšlikums šajā jautājumā.
Kāpēc Komisija rīkojas tik lēni? Es domāju, ka viens no iemesliem ir, ka tā vēlas, lai šīs 3. līmeņa komitejas būtu galvenokārt konsultatīvas organizācijas, nevis galvenais instruments Eiropas pārraudzības funkcijas izpildei. Es domāju, ka mums ir jāatzīst: tām ir būtiska loma, un mums vajag, tāpat kā Eiropas Bankai, īstu, neatkarīgu pārraudzības struktūru, kas var risināt šādus jautājumus. Tai nevajadzētu būt tikai Komisijai - kā konkurences ģenerāldirektorātam - risināt šo jautājumu, jo tā šajā ziņā ir pārāk vāja.
Runājot par Padomi, es tiešām vēlētos cerēt, ka jūs izprotat jautājuma steidzamību un pārrunāsiet turpmākos pasākumus jautājumā par pārraudzības struktūru.
Josu Ortuondo Larrea
ALDE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, ministr, dinamiska un veselīga finanšu nozare ir svarīgs Eiropas ekonomikas stabilitātes un globālās konkurences jautājums. Tas ir ļoti būtiski patērētājiem un uzņēmumiem.
Paturot to prātā, mēs visi piekritīsim, ka finanšu iestādes ir kārtīgi jākontrolē un jāuzrauga. Tādēļ 2001. gadā mēs uzsākām Lamfalisī procesu ar mērķi izveidot efektīvu mehānismu konverģencei starp dažādām dalībvalstīm un partneriem pārraudzības darbību un finanšu regulēšanas jomā. Tagad Komisija lūdz mums apstiprināt vairākas jaunas iniciatīvas saistībā ar likumdošanas pieņemšanu, pārraudzības konverģenci un sadarbības stiprināšanu starp pārraudzības iestādēm dažādās dalībvalstīs.
Mēs visam tam piekrītam, jo mums ir nepieciešams spēcīga un veselīga finanšu nozare, kas spēj atbalstīt mūsu ekonomiku, kad starptautiskajā tirgū rodas grūtības, bet mēs vēlamies vēl vairāk. Mēs vēlamies, lai tiktu izskatīta Direktīva par ietaupījumu aplikšanu ar nodokļiem, kas ir spēkā kopš 2005. gada, ar mērķi izbeigt tādus skandālus kā Lihtenšteinā, kas bija slēpusi nodokļu nemaksātājus.
Nevajadzētu būt dalībvalstīm, saistītajām teritorijām vai valstīm, kas saistītas ar Eiropas Ekonomisko zonu un kas banku konfidencialitātes aizsegā nesniedz informāciju par procentiem, kas tiek maksāti citu vienotās ekonomiskās telpas dalībnieku rezidentiem.
Brīva konkurence aizliedz valsts palīdzību kā privātās ekonomikas veicināšanu; un ietaupījumu aplikšana ar nodokļiem nedrīkst būt atļauja, kas kropļo vienlīdzīgu konkurenci. Spēles noteikumiem ir jābūt visiem vienādiem, un tādējādi mums ir jāizskauž nodokļu nemaksātāju patvērumi, jo tie ir pret konkurenci un pret sabiedrību.
Piia-Noora Kauppi
Priekšsēdētājas kundze, divas minūtes nav pietiekams laiks, lai es varētu izrunāt visus jautājumus. Es izteikšos ļoti īsi. Es piekrītu ļoti daudziem kolēģu izteikumiem, it īpaši tam, ko teica van den Burg kundze par Komisijas vilcināšanos piešķirt lielāku lomu trešā līmeņa komitejām.
Es domāju, ka ir dabiski, ka trešā līmeņa komitejām ir divas dažādas lomas. Tās ir veiksmīgi strādājušas, sniedzot konsultācijas par jaunajām direktīvām. Konsultatīvā loma tiek pildīta ļoti labi, bet mēs vēl neesam atraduši iespēju sasniegt patiesu konverģenci Eiropā. Pastāv reāla asimetrija starp Eiropas konverģenci un nacionālo atbildību. Lai gan mēs no visas sirds atbalstām Ekonomikas un finanšu padomes priekšlikumus, ceļvedi un visus citus ierosinājumus, mēs šaubāmies, vai tie atrisinās problēmas, ar kurām mēs Eiropā sastopamies. Vai ir reāli iespējams sasniegt pilnībā integrētu vadību ar pašreizējo pārraudzības sistēmu? Es nedomāju, ka tā ir. Mēs arī domājam, ka KPD pārraudzības modeļa konsolidēšanai ir nepieciešami daudz lielāki uzlabojumi nekā ceļa kartē ierosinātie. Nepietiek ar labu pilnvaru deleģēšanas sistēmu, labām prasībām informācijai un dažu valsts problēmu atrisināšanu. Mums ir jāpiešķir 3. līmeņa komitejām ietekmīgākas pilnvaras. Tām ir jābūt neatkarīgākām no Komisijas un jākalpo kā sākumam Eiropas pārraudzības tīkla izveidei.
Noslēgumā es vēlos runāt par jautājumu, par kuru jau runāja mans kolēģis, Radwan kungs, tas ir ASV konverģenci un globālajām sekām. Es domāju, ka mēs Eiropā zaudējam laiku. Ja mēs neizveidosim savu likumu, mūsu ārzemju kolēģi neuztvers mūs nopietni. Pat ja dialogs par finanšu pakalpojumiem noritēs labi, mums ir jāturpina uzlabot mūsu ceļš uz konverģenci, lai parādītu amerikāņiem, ka mums ir ekvivalenta sistēma un ka mēs varam paļauties uz savstarpēju atzīšanu un savstarpēju atbilstību. Tātad šis globālais aspekts ir ļoti svarīgs, un par to ir jārunā.
Elisa Ferreira
(PT) Priekšsēdētājas kundze, nesenā krīze finanšu tirgū parādīja tendenci, kas radīja paaugstinātu efektivitāti, kas varētu radīt arī lielāku risku, ietekmējot finanšu sistēmas darbību un reālās ekonomikas veselību. Pārskats, kas plānots 2007. gadam, tādējādi kļuva steidzamāks un ieguva lielāku politisko nozīmīgumu. Šodien Eiropai prasa izstrādāt rūpīgas un efektīvas atbildes, kas būtu izmantojamas arvien sarežģītākos tirgus apstākļos.
Ir arī zināms, ka progress ir iespējams bez Lamfalisī metodes centrālās sistēmas izmaņām, kā teica daudzi mani kolēģi Parlamentā, viens no visredzamākajiem un steidzamākajiem instrumentiem uzlabojumu iegūšanai ietver spēcīgāku un efektīvāku koordināciju starp nacionālajiem regulatoriem un pārraugiem, palielinot efektivitāti 3. līmenī, palielinot pilnvaras un kompetenci, stiprinot mehānismus problēmu un krīzes situāciju vadībai un nodrošinot principu un darbības konsekvenci.
Šāda koordinācija ir sarežģīta un neveidojas spontāni: tai ir nepieciešamas specifiskas, kompetentas Komisijas darbības, atsaucoties uz ieteikumiem, kas šodien šeit pamatoti izteikti un kurus dažādās diskusijās izteicis Parlaments un Ekonomikas un finanšu padome, kā arī kas izteikti ceļvedī, kas šodien šeit bieži tiek pieminēts.
Ņemot vērā nākošās Eiropas Padomes tuvošanos, acīmredzamais pārskatāmības trūkums Komisijas plānotajās darbības ir pārsteidzošs. Komisāra McCreevy neierašanās ir vēl pārsteidzošāka, kad Parlaments viņam nepārprotami pieprasījis informāciju par darba gaitu.
Noslēgumā es vēlētos vēlreiz pateikties komisāram Almunia par iespēju atrast laiku, lai gan es joprojām domāju, ka mums ir nepieciešamas paskaidrojošas debates ar Komisāru, kas ir atbildīgs atbilstīgi šī temata īpašajam un tehniskajam raksturam un Komisijas pienākumam ierosināt īpašas iniciatīvas.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētājas kundze, Lamfalisī process tika izveidots tā, lai Savienības likumdošana par finanšu jautājumiem varētu ātri un elastīgi reaģēt uz tirgus procesiem un lai tas veicinātu pārraudzības darbību konverģenci. Tās darbības visos četros līmeņos ir ļāvušas labāk koordinēt institūciju un pārraudzības iestāžu darbību Eiropas Savienībā.
Mums ir jādodas tālāk.
Lai palielinātu leģitimitāti, kvalitāti un saskaņu, mums ir nepieciešams turpināt veicināt labākas regulēšanas un demokrātiskas pārbaudes principus, uzlabojot līmeņu integrāciju un veicinot lielāku starpnozaru konverģenci ar nolūku izvairīties no arbitrāžas. Eiropas perspektīva un jauni soļi ir svarīgi, reaģējot uz šīm vajadzībām, un īpaši risinot jautājumu par adekvātu pārrobežu grupu pārraudzību un virzoties uz priekšu jautājumos par starptautisko krīžu novēršanu un kontroli.
Harald Ettl
(DE) Priekšsēdētājas kundze, finanšu stabilitātei krīzes vadības procesā ir jābūt kā standartam, kad tiek izstrādāta regulatora konverģence. No finanšu krīzēm un notikumiem finanšu nozarē ir jāmācās, jo tie kļūst nekontrolējami un vairs neatbilst adekvātai makroekonomikai. Tas nozīmē, ka Lamfalisī procesam 2008. gadā ir jāveido ilgtermiņa pamats. Tirgus dalībnieki pieprasa ieviest elastīgu regulēšanas procedūru. Ir jāizvirza prasība, ka pārraudzību nodrošina parlamentāra kontrole, un Parlamenta tiesības tiek aizsargātas. Bez Parlamenta iesaistīšanās nav iespējama pārredzama kontrole.
Galvenā uzrauga izveide aizved mūs tālāk tieši pie Eiropas pārraudzības iestāžu sistēmas. Tikai Eiropas pārraudzības iestāžu sistēma spēs nodrošināt līdzsvaru starp Eiropas finanšu centriem, kas ir atbildīgi par visām politiskajām un ekonomiskajām interesēm. Šajā jautājumā Komisijai ir jābūt dalībniekam, nevis starpniekam dažādos posmos.
Reinhard Rack
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, Lamfalisī process šos gadus slavējami ir kalpojis šajā īpašajā finanšu mehānismu koordinācijas centrā. No otras puses mēs nepārtraukti esam mēģinājuši saglabāt demokrātisku likumu izstrādi arī šeit parastu diskusiju veidā par Konstitūciju, ar kuru visas Eiropas iestādes mums uztic likumu pieņemšanu. Mums abos gadījumos vienmēr ir viena problēma, tas ir nodrošināt, ka mēs, no vienas puses, spējam garantēt nelielu pārskatāmību un, no otras puses, ka Parlaments būtu pietiekoši iesaistīts jautājuma kontrolē.
Vai ir veiktas praktiskas aktivitātes, lai apvienotu vispārējās diskusijas saistībā ar nāciju tiesību atzīšanu un tieši Lamfalisī procesu, lai mums nebūtu atkal virkne procesu un netiktu atņemts vēl viens pārredzamības elements?
Joaquín Almunia
Komisijas loceklis. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, es mēģināšu izteikties īsi, un es gribēju izteikt dažus īsus komentārus par jau dzirdētajām runām.
Pirmkārt, ir skaidrs, ka pastāv asimetrija starp nacionālo pārraugu struktūru, finanšu pārraudzības struktūrām un pieaugošo starptautisko iestāžu nozīmi, un drīzāk globālā nevis Eiropas mēroga finanšu tirgos un finanšu aktivitātēs. Šāda asimetrija rada spriedzi un pieprasa atbildi no Eiropas iestādēm, Komisijas, Padomes un Parlamenta. Mēs to nepārrunāsim, jo es domāju, ka mēs visi šajā jautājumā esam vienoti.
Otrkārt, es nepiekrītu dažiem runātājiem, kas teica, ka pārraudzības struktūras un struktūras, kas reaģē uz notikumiem finanšu sistēmā Amerikas Savienotajās Valstīs, ir labākas par mūsu izveidotajām Eiropas struktūrām. Es patiešām uzskatu, ka fakti to neapstiprina, bet drīzāk pastāv diskusija par labu Eiropas regulatoru un pārraudzības struktūrām, un veidu, kā finanšu tirgus strādā Eiropā dažādās jomās salīdzinājumā ar to, kas notiek Amerikas Savienotajās Valstīs.
Treškārt, Lamfalisī 3. līmeņa komitejas ir ārkārtīgi svarīgas. Divas no trim 3. līmeņa komitejām, Banku komiteja un Apdrošināšanas un pensiju uzrauga komiteja, tika izveidotas tikai 2005. gadā, lai gan Lamfalisī process sāka darboties 1999. gadā. Mums ir jāatgūst nokavētais laiks, bet liela daļa laika tika zaudēta, pirms šī Komisija iesaistījās šajā jautājumā.
Ceturtkārt, kā mēs virzāmies uz priekšu? No dažām runām izrietēja, ka daži no jums domā, ka Komisija ir atbildīga par lēmuma pieņemšanu virzīties uz priekšu pareizajā tempā. Es negrasos slēpt Komisijas atbildību, kāda tai ir, kā to dara Parlaments un Padome, un, protams, dalībvalstis.
Mana pieredze, iesaistoties daudzās no pēdējā laika diskusijām Ekonomikas un finanšu padomē un arī Eirogrupā par notikumiem pārraudzības un regulatoru jomā un par to, kā tikt galā ar nestabilitāti finanšu tirgos un reaģēt uz nenoteiktību, pārliecības trūkumu un neveiksmēm, kuras mēs pamanām sistēmā, mana pieredze, ar kuru es varu dalīties, un jūs varat izvēlēties, vai tai ticēt vai nē, ir, ka vislielākie šķēršļi virzībai uz priekšu ir dažu dalībvalstu nostāja. Tomēr tās nav dalībvalstīs, kas necieš no finanšu krīzes sekām.
Ir izdarīts daudz. Es saprotu, kāpēc Parlaments vēlas, lai darbs virzītos ātrāk uz priekšu, bet es domāju, ka Parlamentam ir tāda pati informācija kā Komisijai un Padomei, un tāpēc tas zina, ka daudz darba ir padarīts vienlaikus vairākos virzienos. Mēs esam situācijā, kurā improvizācijai ir tendence radīt kļūdas, un situācijā, kurā mēģinājumi kaut ko darīt, pirms mēs zinām, kas ir jādara, var būt neproduktīvi. Gan Eiropā, gan Amerikas Savienotajās Valstīs ir pieredze par iepriekšējām pārraudzības problēmām un iepriekšējām regulatoru programmām, iepriekšējām finanšu problēmām, kas parāda, ka labāk ir dažus mēnešus nogaidīt un rīkoties pareizi, nevis sasteigt iespējamo reakciju un padarīt risināmās problēmas vēl smagākas.
Pēdējais apsvērums: Komisijai ir tiesības izvirzīt apspriešanai izmaiņas Eiropas Savienības likumdošanā. Komisija nekad neatteiksies no savām tiesībām, tā nekad nenodos šīs tiesības Lamfalisī komitejām. Tā ņem vērā šīs komitejas, bet tā nekad neuzskatīs, ka Komisijas izmaiņu izvirzīšanas tiesības būtu jānodod Lamfalisī komitejām, un es domāju, ka Parlaments un Padome domā tāpat. Kā jau es teicu, taisnība ir tas, ka mēs visi, sākot ar Komisiju, domājam, ka koordinācija starp 3. līmeņa Lamfalisī komitejām, spēja noteikt kritērijus un pieņemt lēmumus ar vairākuma balsošanas sistēmu, spēja reaģēt ar gandrīz saistošiem lēmumiem, ir jautājumi, kas kļūst arvien skaidrāki un aizvien nepieciešamāki, ņemot vērā šo komiteju uzdevuma ārkārtējo svarīgumu. Tomēr mums nevajadzētu jaukt šo jautājumu ar tiesībām izvirzīt apspriešanai izmaiņas Eiropas likumdošanā.
Priekšsēdētājs
. - Debates ir slēgtas.
