Apraides paziņojuma pārskatīšana - valsts atbalsts sabiedriskajām raidorganizācijām (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais punkts ir jautājums Komisijai, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Kultūras un izglītības komitejas vārdā iesniedza C. Visser, I. Belet, un R. Hieronymi par apraides paziņojuma pārskatīšanu - valsts atbalstu sabiedriskajām raidorganizācijām - B6-0495/2008).
Cornelis Visser
autors. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, ir žēl, ka N. Kroes nevar būt šeit šovakar avārijas dēļ. Es gribētu izmantot šo izdevību, lai sirsnīgi novēlētu viņai ātru izveseļošanos. Tomēr politiski es pašos pamatos iebilstu pret viņas iejaukšanos valsts, sabiedriskās apraides lietās.
Pagājušo ceturtdien kopā ar R. Hieronymi un I. Belet es organizēju uzklausīšanu Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupai par Komisijas sabiedriskās apraides paziņojumu. Es varu jums teikt, ka šīs nozares un dalībvalstu interese bija ievērojama. Pat Konkurences ģenerāldirektorāts bija pārstāvēts lielā skaitā. Šis temats ieņem acīmredzami augstu vietu viņu darba kārtībā. Konkurences ĢD ģenerāldirektors visu rītu piedalījās kā žūrijas loceklis.
Priekšsēdētājas kundze, Komisijas priekšlikums pārskatīt noteikumus par sabiedrisko apraidi ir nepieņemams pašreizējā redakcijā. Sabiedriskajām raidorganizācijām ir būtiska nozīme kultūras daudzveidības, valodu daudzveidības un plašsaziņas līdzekļu plurālisma aizsardzībā. Es enerģiski iebilstu pret Komisijas plāniem. Pirmkārt, mums ir jāsaprot, ka sabiedriskās apraides korporācijas atrodas valsts aizsardzībā un ka tādēļ valsts iestādēm un nevis Eiropas Komisijai ir jānosaka to politika. Tas ir arī skaidri noteikts Amsterdamas līguma Protokolā par sabiedriskajām raidorganizācijām. Dalībvalstis organizē un finansē sabiedriskās raidorganizācijas, kuras tās uzskata par piemērotām. Komisāres N. Kroes plāni nopietni apdraud subsidiaritātes principu un dalībvalstu kustības brīvību un aizvieto tos ar Eiropas iejaukšanos. Es esmu ļoti pārsteigts, ka viņa kā liberāla komisāre ir izvēlējusies šādu ceļu.
Otrkārt, es esmu nobažījies par priekšlikumu ieviest iepriekšēju tirgus pārbaudi, ko vada neatkarīgs uzraudzītājs. Tas dotu komerciālajiem kanāliem ievērojamu atbalstu. Vai tas ir tas, ko mēs vēlamies? Tirgus pārbaude neizbēgami palielinās dokumentācijas apjomu. Tas lielā mērā ir jautājums, vai mazākās apraides sabiedrības varēs atļauties papildu darbaspēku, un kas absorbēs ar to saistītās papildu izmaksas? Vai apraides sabiedrībām būtu jāapmaksā rēķins? Vai varbūt nodokļu maksātājiem? Šī iniciatīva nav darboties spējīga mazās dalībvalstīs. Turklāt šī pārbaude ir ļoti sīki detalizēta; priekšlikums nav elastīgs. Tādējādi dalībvalstis vairs nevarēs pieņemt politiku un procedūras, kas saistītos ar attiecīgām valsts sistēmām. Turklāt rodas liels jautājums par to, vai tirgus ietekmes iepriekšējs novērtējums un jauno pakalpojumu sabiedriskā novērtēšana nedos komerciālajiem konkurentiem pārāk lielu handikapu.
Treškārt, priekšlikums vieš manī bažas, jo sabiedriskās apraides sistēmas nav organizētas pilnīgi vienādi visās dalībvalstīs. Ir tehnoloģiju dažādība, kā arī atšķirības apraides sistēmās, organizācijā un darbības jomā. Ir arī atšķirības no valodas un kultūras viedokļa. Ziņojumā ierosinātais noteikums "viens izmērs ir piemērots visiem” noteikti nedarbojas šajā gadījumā. Minētais priekšlikums to neņem vērā.
Tagad, kad es esmu izteicis savas bažas, es gribētu īsi izklāstīt to, kas notika PPE-DE grupas uzklausīšanā pagājušo ceturtdien, kur Komisijas attieksme bija ļoti pozitīva. Komisija atzina, ka šie priekšlikumi, iespējams, bija pārmērīgi detalizēti un ka teksts bija jārediģē. Ģenerāldirektors man paziņoja, ka ir iespējama galīgā paziņojuma kavēšanās vēl pēc 5. marta, kad Kultūras, plašsaziņas līdzekļu un sporta komiteja organizēs otro uzklausīšanu par šo tematu. Pēc uzklausīšanas ģenerāldirektors teica, ka Komisijai vajadzētu izstrādāt svaigu redakciju, kas pamatotos uz šo jauno informāciju, pirms tā iesniedz savu galīgo paziņojumu. Tas bija lielisks rezultāts.
Priekšsēdētājas kundze, jūs sapratīsiet, ka es esmu patīkami pārsteigts par šiem solījumiem. Galu galā tas nozīmē, ka Komisija atver acis un ir gatava uzklausīt balsis, kas nāk no šīs nozares, dalībvalstīm un Parlamenta. Lieliski.
Es gribētu uzdot Komisijai vēl dažus jautājumus. Pirmkārt, vai Komisija paliks pie savas iepriekšējās detalizētās tirgus pārbaudes, ko vada neatkarīgs uzraudzītājs - šo jautājumu jūs varētu nodot komisārei N. Kroes, - vai Komisija ir gatava atteikties no šīs domas par neatkarīgu uzraudzītāju un šo iepriekšējo tirgus pārbaudi, vai tā uzstāj, ka tai jāpaliek?
Otrkārt, kā var tikt garantēta tehnoloģiskā objektivitāte? Vai priekšlikums nenorāda, ka tiek noteikta atšķirība starp sabiedriskās apraides sabiedrību pašreizējiem pakalpojumiem un jaunajiem plašsaziņas līdzekļu pakalpojumiem?
Treškārt, turpinot attiecībā uz Konkurences ĢD ģenerāldirektora piebildi, vai Komisija ir gatava, pamatojoties uz jauno informāciju, sagatavot jaunu priekšlikumu?
Ceturtkārt, ko Komisija domā darīt attiecībā uz Pirmās instances tiesas spriedumu Dānijas TV2 lietā? Vai tā ietvers to jaunajā priekšlikumā? Ja nē, kā tas tiks īstenots?
Mans pēdējais jautājums ir, vai Komisija ir gatava iesaistīt Parlamentu pārraudzības procedūrā un sagaidīt turpmākas diskusijas ar Parlamentu?
Es ceru uz lielisku sadarbību starp Eiropas Parlamentu, Eiropas Komisiju un dalībvalstīm, lai paziņojuma galīgo redakciju var pienācīgi apspriest.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, kā jau ir ticis minēts, manai kolēģei N. Kroes bija neliels nelaimes gadījums, tādēļ viņa nevar būt kopā ar mums.
2008. gada 4. novembrī Komisija publicēja jauna apraides paziņojuma projektu, lai konsultētos līdz 15. janvārim. Mums ir nopietna attieksme pret plašas konsultēšanās procesu. Parlamenta Kultūras un Izglītības komiteja ir ieplānojusi uzklausīšanu 5. martā un, kā jau ir ticis minēts, pagājušo ceturtdien PPE-DE grupā jau notika šāda uzklausīšana, Konkurences ĢD ģenerāldirektoram Philip Lowe klātesot.
Šis dialogs starp Komisiju un Parlamentu ir svarīgs. Mēs esam gatavi klausīties un atbildēt uz jūsu jautājumiem. Mēs arī zinām, ka 2008. gada septembrī Parlaments vienojās, ka sabiedriskajām raidorganizācijām ir jāsniedz valsts atbalsts, lai tādējādi tās pildītu savu funkciju dinamiskā vidē, izvairoties no valsts finansējuma izmantošanas politiska vai ekonomiska izdevīguma mērķiem. Tas sakrīt ar mūsu viedokli; gan sabiedriskā, gan privātā apraide ir svarīga. Apraides duālā sistēma ir risinājums Eiropas plašsaziņas līdzekļu situācijā, kas ir jānodrošina uz visām platformām.
Tādēļ apraides paziņojuma projekta mērķis ir konsolidēt Komisijas lietas par valsts atbalstu, kas ir praktizēts kopš esošā 2001. gada paziņojuma. Projekts nodrošina, ka mūsu noteikumi atspoguļo strauji mainīgo jauno plašsaziņas līdzekļu vidi. Saziņas modernizēšanas mērķis ir palielināt pārredzamību un juridisko noteiktību. Paziņojuma projekts noskaidro, ka sabiedriskās raidorganizācijas sniedz audiovizuālos pakalpojumus uz visām plašsaziņas līdzekļu platformām, atstājot privātajiem operatoriem pietiekamus stimulus, lai paliktu tirgū. To nodrošina tā sauktā Amsterdamas pārbaude, kas rada līdzsvaru starp valsts finansēto plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu vērtību un negatīvo ietekmi valsts līmenī.
Kādēļ mums ir šīs pārbaudes? Tādēļ, ka šīs pārbaudes valsts līmenī palīdz izvairīties no Komisijas iejaukšanās. Komisija saņem arvien vairāk sūdzību par robežsituāciju gadījumiem, kad sabiedrisko plašsaziņas līdzekļu darbība, iespējams, nedod skaidras vērtības pilsoņiem, bet tirgus ietekme ir ievērojama. Tomēr Komisija uzskata, ka atkārtotas iejaukšanās šajā nozarē nebūtu saskaņā ar subsidiaritātes garu. Tādēļ mēs gribam, lai dalībvalstis kopā ar Komisiju uzņemtos atbildību kontrolēt valsts finansēto plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu tirgus ietekmi.
Amsterdamas pārbaude nodrošinās, ka sabiedrisko raidorganizāciju jaunie plašsaziņas līdzekļu pakalpojumi apmierinās skatītāju un klausītāju sociālās, demokrātiskās un kultūras vajadzības, ierobežojot līdz minimumam papildu nepilnības valsts atbalstam privātajiem operatoriem. Mēs nevaram piekrist tam, ka Amsterdamas pārbaude radītu nepamatotu administratīvo slogu. Protams, ikviena pārbaude ietver darbu, bet minimālās pūles, kas mums ir nepieciešamas, ir saprātīgas un vajadzīgas. Pirmkārt, pārbaude ir paredzēta tikai nozīmīgiem un patiesi jauniem pakalpojumiem; un šajā ziņā mūsu projekts atstāj dalībvalstīm lielu iespēju atzinīgam vērtējumam. Kara dalībvalsts var lemt, kad jauns audiovizuāls pakalpojums patiesībā būtu jāpārbauda. Otrkārt, projekts atbrīvo izmēģinājuma projektus no pārbaudes. Sabiedriskās raidorganizācijas tādēļ var turpināt eksperimentēt ar jauniem plašsaziņas līdzekļiem bez jebkādām iepriekšējām pārbaudēm. Treškārt, projekts atstāj dalībvalstīm pilnīgu brīvību izvēlēties sev piemērotas procedūras un iestādes, kas veic minēto pārbaudi. Noslēgumā ir vērts pieminēt, ka mazākās dalībvalstis, piemēram, Beļģija un Īrija jau īsteno šādas pārbaudes. Šajās valstīs rastie risinājumi ir proporcionāli pieejamajiem resursiem. Tā kā pārbaude ir diezgan plaša, nav arī iespējams pārkāpt redakcijas brīvību. Pārbaude tikai prasa, lai sabiedriskais plašsaziņas līdzekļu pakalpojums apmierina sabiedrības sociālās, demokrātiskās un kultūras vajadzības un lai tā ietekme uz tirgu ir samērīga. Lai nodrošinātu redakcijas neatkarību, mēs arī projektā paredzam iespēju, ka pie noteiktiem nosacījumiem pārbaudi veic sabiedriskā raidorganizācija pati.
Kopsavilkumā es teiktu, ka Amsterdamas pārbaude ir jāuzskata drīzāk par izdevību nevis par draudiem. Tā palīdzēs saglabāt plašsaziņas līdzekļu plurālismu jaunajā plašsaziņas līdzekļu vidē, nodrošinot godīgumu un noteiktību gan komerciālajiem plašsaziņas līdzekļiem, arī tiešsaistes laikrakstiem, gan mūsu lieliskajiem sabiedriskajiem plašsaziņas līdzekļiem.
Ivo Belet
PPE-DE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, labvakar, vispirms es gribētu lūgt jums nodot no mums labus vēlējumus N. Kroes. Mēs ceram, ka viņa ātri atveseļosies, kā mēs zinām, viņa paklupa uz slidena ceļa. Protams, mēs ceram, ka N. Kroes būs atpakaļ pie mums pēc iespējas ātrāk.
Komisāre, mēs acīmredzami piekrītam, ka jūs kā Komisijas pārstāve garantējat tagad un turpmāk vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem dalībniekiem audiovizuālajā jomā, proti, gan sabiedriskajām, gan privātajām apraides organizācijām. Tas ir būtiski sabalansētam pieprasījumam, un tas arī uzlabo kvalitāti.
Tomēr tas, ko tagad ir iesniegusi Komisija, ir diametrāli pretējs iepriekš minētajam vairāku iemeslu dēļ, kā jau to pietiekami skaidri izklāstīja C. Visser. Komisāre, es gribētu sākt ar mazu komentāru saistībā ar to, ko jūs pirms brīža teicāt. Šī tirgus pārbaude, ko jūs ierosināt, citu valstu starpā ir jau piemērota Beļģijā. Nu zināmā mērā tā tas ir, bet ne pilnībā. Šo tirgus pārbaudi vai ietekmes analīzi patiešām zināmā mērā jau ir piemērojušas, cita starpā, pašas apraides organizācijas, bet ne saskaņā ar tādām modalitātēm, kādas ir noteiktas Komisijas priekšlikumā, kas ir mazliet atšķirīgs.
Es gribētu izklāstīt jums mūsu iebildumus attiecībā uz priekšlikumu. Mans galvenais iebildums ir, ka tas nesaskan ar Lisabonas stratēģiju. Patiešām pašlaik tā ir, ka daudzās dalībvalstīs tieši sabiedriskās apraides korporācijas ir tās, kas rada un sekmē inovāciju plašsaziņas līdzekļu nozarē. Acīmredzami tā tam būtu jāpaliek. Pēc manām domām mēs virzāmies nepareizajā virzienā, atbalstot administratīvu attieksmi, kas aizkavē inovāciju. Jaunu platformu attīstīšanas izmaksas, sevišķi digitālajā kontekstā - platjoslai, internetam un tamlīdzīgi, ir ļoti lielas. Šāda veida investīcijas ideālā variantā tiek izplatītas tik plaši, cik iespējams, un tiek attīstītas saskaņoti. Privātās un sabiedriskās apraides korporācijas tad var piedāvāt saturu uz dalītas platformas, un konkurencei būtu jāparādās satura izteiksmē, lai klients var gūt maksimālu labumu.
Tomēr nepārprotiet mūs. Mēs par visiem 100 % atbalstām saskaņotas konkurējošas attiecības starp sabiedriskajām un privātajām raidorganizācijām. Gan vienām, gan otrām ir jābūt iespējai nodrošināt kvalitatīvu saturu. Šajā saistībā ir acīmredzami, ka sabiedriskajām apraides korporācijām ir jādod pārskats par tiem valdības līdzekļiem, ko tās izlieto un ar kuriem tās strādā, lai arī mēs esam pārliecināti, ka ir labāki veidi, kā risināt šo jautājumu. Šajā saistībā mēs atsauktos uz Lielbritānijas BBC piemēru, kur ir ticis ierosināts veidot apvienības dažādu partneru starpā par attīstības, ražošanas un izplatīšanas jautājumiem. Pēc manām domām tas ir labs piemērs, un es laipni aicinātu Komisiju sākt domāt par to ar mums kopā.
Katerina Batzeli
PSE grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, galveno pamatnostādņu pārskatīšana par valsts atbalstu sabiedriskajām raidorganizācijām, ko ir izvirzījusi Francijas prezidentūra, ir ārkārtīgi aktuālas debates gan iekšēji daudzās dalībvalstīs, gan attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu vietu Eiropas un starptautiskajā līmenī.
Tomēr tajā pašā laikā telekomunikāciju tiesību aktu kopuma pārskatīšana, kas pamatā pārkārto to, kā un pēc kādiem kritērijiem Eiropas līmenī tiek piešķirts radiofrekvenču spektrs, ir parādījusi, ka noteikumiem, kas reglamentē apraides pakalpojumu finansēšanu, tagad ir būtiska nozīme turpmākā pakalpojumu regulēšanā vai regulēšanas atcelšanā attiecībā uz informācijas sabiedrību, inovāciju un pakalpojumiem, kam ir sabiedriska vai ekonomiska nozīme. Tāds ir politiskais jautājums, kas mums pēc būtības ir jāatrisina.
Debates par valsts atbalstu nepārprotami koncentrējas galvenokārt uz tā sauktajām sabiedrisko pakalpojumu raidorganizācijām, kā to noteikusi katra dalībvalsts, ņemot vērā pamata minimālos resursus, kas ir to rīcībā, un, pats galvenais, svarīgo sabiedriskā pakalpojuma nozīmi, kas tām piešķirta. Raidorganizāciju svarīgā nozīme ir minēta UNESCO Konvencijā, Amsterdamas Protokolā un 2001. gada Komisijas paziņojumā. Citiem vārdiem sakot, jau ir platforma, kas skaidri nosaka sabiedrisko plašsaziņas līdzekļu nozīmi.
Tomēr lieta par valsts atbalsta debatēm ir iesākta, un mums ir jāņem vērā zināmi jauni apstākļi, kā jūs noteicāt, un zināmas darbības, kas ir veiktas vai nu apzināti, vai neapzināti to neskaidrību dēļ, kas bieži pastāv starp sabiedriskajām un privātajām aģentūrām.
Es gribētu minēt dažus punktus: vispirms jautājumu par sabiedriskā pakalpojuma pilnvaru noteikšanu nevajag sajaukt ar jautājumu par finansēšanas mehānismu, kas tiek izvēlēts, lai nodrošinātu šādus pakalpojumus. Kaut arī sabiedriskās nozares televīzija drīkst iesaistīties komerciālos pasākumos, piemēram, reklāmas laika pārdošanā, lai veidotu ieņēmumus, par nederīgu to ir atzinušas dažas valdības, piemēram, Francijas valdība, un tas ir ticis atcelts, pamatojoties uz valsts tiesību aktiem.
No otras puses, komerciālajām raidorganizācijām, kas apņēmušās sniegt sabiedrisku pakalpojumu, arī ir svarīga nozīme. Privāto un sabiedrisko pakalpojumu sniedzēju līdzāspastāvēšana ir Eiropas tirgus pamatsastāvdaļa.
Es vēlētos noslēgumā minēt kādu citu punktu: ex-ante procedūrām, ko ir ierosinājusi Komisija, lai pārbaudītu valsts atbalstu, vajadzētu mūs uztraukt nevis tādēļ, ka ir pārtraukta vai aizstāta subsidiaritāte, bet, lai redzētu, vai tās atbilst noteikumiem par valsts atbalstu.
Visbeidzot es atzīmētu, ka jautājums par valsts atbalstu radiostacijām un plašsaziņas līdzekļiem ir jāpārbauda starptautisko attiecību kontekstā, jo Eiropas organizācijām ir jākonkurē ar starptautiskajiem behemotiem, un stingri tiesību akti graus Eiropas sasniegumus un acquis communautaire.
Ignasi Guardans Cambó
Priekšsēdētāja kungs, es mēģināšu runāt īsi, un, protams, man arī ir sākumā jāizsaka sirsnīgākie novēlējumi komisārei N. Kroes, cerot, ka viņa atveseļosies no kritiena. Šeit vismaz ieeja ēkā ir kaisīta ar sāli lielos daudzumos, bet es redzu, ka citās vietās nebija pietiekoši daudz sāls.
Mūsu pašreizējām debatēm ir arkārtīgi svarīga nozīme, un tādēļ beigās to galvenais mērķis ir prasīt, pieprasīt to, lai Komisija iesaista Parlamentu. Tāds ir mūsu debašu iemesls: nebeigt tās šeit, bet gan pārliecināties, pirms tiek oficiāli formulēts Komisijas paziņojums, ka mums patiešām būs šeit debates un ka mēs visi tajās būsim iesaistīti.
Kāpēc? Tāpēc, ka šeit uz spēles ir ne vien mūsu televīzijas modelis; riskam ir pakļauts daudz kas vairāk, jo, kā mēs visi zinām un kā mēs tikām labi informēti mūsu debatēs par Audiovizuālo plašsaziņas līdzekļu pakalpojumu direktīvu, televīzijas raidorganizācijas nav tādas pašas kādas tās kādreiz bija; patiesībā tās apstrādā saturu, ko tās piegādā, izmantojot lineāro vai nelineāro platformu, un viss mijiedarbojas nevainojami abās jomās. Tādēļ vairs nav piemēroti runāt par sabiedrisko pakalpojumu apraidi tā, it kā šīs debates notiktu septiņdesmitajos vai astoņdesmitajos gados.
No otras puses, ir skaidrs, ka šīm debatēm ir jānotiek, jo ne visi pakalpojumi, kas šodien tiek saukti par sabiedriskiem pakalpojumiem, patiesībā tādi ir, un ne vienmēr ir nozīme izmantot valsts naudu, lai darītu to, ko dažas televīzijas sabiedrības dara ar valsts naudu. Tomēr tajā pašā laikā - un es uzskatu, ka tā ir mūsu bažu būtība, un es saprotu, ka tāpat domā arī daži mani kolēģi deputāti - sabiedriskās televīzijas raidorganizācijas ir neapšaubāmi svarīgas mūsu kultūru un valodu daudzveidības aizsardzībā un, galu galā, saišu veidošanā starp mūsu sabiedrībām, jo teorētiski tās meklē kaut ko vairāk nekā tiešu peļņu.
Tādēļ ir jāaizsargā šis finansiālais līdzsvars. Mums ir jāmeklē jauni finansēšanas modeļi; mums ir jābūt radošiem un jāizvērš šīs debates, bet mēs nevaram to darīt, pakļaujot riskam to, kas ir tik būtiski svarīgs mūsu sabiedrībām - proti, mūsu pašreizējās sabiedriskās televīzijas raidorganizācijas.
Helga Trüpel
Verts/ALE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi, J. M. Barroso vadītā Komisija bija pasludinājusi par vienu no tās galvenajiem politiskajiem mērķiem Eiropas pārmērīgas regulēšanas atcelšanu. No jūsu pašreizējiem priekšlikumiem mums rodas iespaids, ka jūs patiesībā veicināt pārmērīgu regulēšanu. Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas uzklausīšanā pagājušājā nedēļā tika noskaidrots, ka ir smagas šaubas attiecībā uz to, cik lielā mērā jūs tagad iejaucaties dalībvalstu kompetencē. Tas, ko mēs pašlaik izskatām, ir pārmērīga regulēšana, un to mēs nevaram atbalstīt.
Ir pareizi, ka mums ir jāatrod līdzsvars starp iespējām attīstīt sabiedriskos un privātos apraides pakalpojumus. Bet tas arī nozīmē, sevišķi digitālajā laikmetā, ka sabiedriskajām raidorganizācijām, kas aizstāv kvalitāti, kultūru daudzveidību, kultūras un sociālo kohēziju, ir jābūt iespējām attīstīties digitālajā laikmetā. Mums tas ir vajadzīgs kā daļa no Lisabonas stratēģijas. Ja sabiedriskajai apraidei tiek liegta šī iespēja, tā tiks pārvērsta par dinozauru. Tad šī joma nevarēs attīstīties labi.
Kad mēs domājam par mūsu ekonomisko un finanšu krīzi, mēs visi esam nonākuši pie secinājuma, ka tirgi ir jāregulē. Sociālā un ekoloģiskā regulēšana nav nostāja pret tirgiem, bet par godīgiem tirgiem, un tas nozīmē - regulētiem tirgiem. Tas pats attiecas uz attiecībām, kurās privātās un sabiedriskās nozares spēj turpmāk attīstīties, ja mēs gribam gūt panākumus digitālajā pasaulē.
Erik Meijer
GUE/NGL grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, 80 gadus sabiedriskajām raidorganizācijām ir bijis uzdevums informēt sabiedrību pēc iespējas visplašākajā nozīmē. Šis pakalpojums var izdzīvot ar valsts finansējumu, ko var iekasēt atsevišķa radio un televīzijas nodokļa veidā un ko var papildināt ar dalības iemaksām apraides organizācijām, kā tas jau ilgu laiku ir noticis Nīderlandē.
Līdzās tam pēdējās desmitgadēs sabiedriskā apraide ir mudināta pelnīt pati savu naudu. Tas ir panākts ne tikai, izmantojot reklāmas laiku, bet arī padarot pieejamu lielu daļu no apraides organizāciju ievāktā informācijas materiāla audio un video materiāla veidā. Tiek cerēts, ka rezultātā skatītāji un klausītāji jutīsies ciešāk piesaistīti, tiks sasniegtas jaunas mērķauditorijas un tiks ierobežotas valdības izmaksas. Šis uzdevums, kas ir gadu gaitā audzis, nerada problēmas, kamēr komerciālie kanāli nejūtas negatīvi ietekmēti.
No komerciālo kanālu perspektīvas raugoties, daudz vecākās sabiedriskās raidorganizācijas varētu tikt uzskatītas par konkurentiem, kam tiek piešķirta nopietna priekšrocība, jo tās saņem līdzekļus, izmantojot nodokļu maksātāju naudu. Tagad jautājums ir par to, vai sabiedrisko raidorganizāciju pastāvēšanas tiesības vairs nevajadzētu atvasināt vispirms no to noderīguma sabiedrībai kopumā, bet no iespējamās konkurences izkropļošanas attiecībā uz komerciālajiem kanāliem. Tā kā sabiedriskās un privātās intereses vairs nesaduras, Eiropas Komisija saskaras ar konfliktējošām prasībām.
Sabiedrisko raidorganizāciju nākotne būs līdzsvarā, ja to manevrēšanas iespējas tiks ierobežotas par labu komerciālo raidsabiedrību peļņas jomai. Situācija var pat pasliktināties, ja tas tiek darīts bez šī Parlamenta iesaistīšanās, noraidot skaidri izteiktos iebildumus, ko paudušas 19 no 27 dalībvalstīm.
Pēdējo gadu laikā es esmu lūdzis Komisiju atteikties no šī fatālā plāna. Tas, man šķiet, ir vienīgais iespējamais risinājums, ņemot vērā pašreizējās plaši izplatītās bažas. Turklāt šis ir jautājums, kas ir dalībvalstu kompetencē un nevis Eiropas Savienības kompetencē. Es atbalstu C. Visser un pārējo runātāju pieņemtos jautājumus un pieņemto nostāju.
Manolis Mavrommatis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, kā ir uzsvēruši mani kolēģi deputāti, kuri parakstīja jautājumu, uz kuru ir jāatbild mutiski, un kā precīzāk konstatēja godājamie runātāji publiskā uzklausīšanā pagājušajā nedēļā Briselē, mums visiem ir jāraugās uz sabiedriskās nozares televīziju kā uz plašsaziņas līdzekli, kas sniedz pakalpojumu mūsu pilsoņiem, kas lielā mērā sakritīs ar pienākumu to darbināt.
Sabiedriskais dialogs, neatkarīga uzraudzības iestāde un programmu dažādība, ievērojot katras dalībvalsts vēsturi un kultūru, ir jāaizsargā jaunu tehnoloģiju attīstības dēļ un tādēļ, ka katru dienu izveidojas daudz jaunu uzņēmumu.
Ievērojot veselīgu konkurenci, Komisijai ir jāveicina jauni veidi, kā aizsargāt sabiedrības intereses un sabiedriskās raidorganizācijas.
Galvenokārt ir jānoskaidro raidorganizāciju sabiedriskās misijas definīcija; mums ir vajadzīgs valsts atbalsta labāks novērtējums, bet attiecībā uz pārredzamības noteikumu mēs arī nedrīkstam uzspiest bezjēdzīgu administratīvu un finansiālu slogu dalībvalstīm un sabiedriskajām raidorganizācijām Komisijas veiktajā ex-ante novērtējumā.
Jaunajā plašsaziņas līdzekļu vidē ir arī jāpieņem efektīvāki kontroles mehānismi. Turklāt, ņemot vērā, ka sabiedriskajām raidorganizācijām ir izšķiroša nozīme kultūru un valodu daudzveidībā, visiem šiem plašsaziņas līdzekļiem, kā arī sabiedriskajām korporācijām un sabiedriskajai televīzijai, ir pienākums nodrošināt kvalitatīvas programmas un tajā pašā laikā, ievērojot konkurenci ar citām līdzīgām organizācijām, tiem ir jāspēj pozitīvi reaģēt uz laikmeta izaicinājumiem, veidojot pārraides par notikumiem, par kuriem ir globāla interese, piemēram, Olimpiskās spēles, Pasaules kausa izcīņa utt. Diemžēl mūsdienās tas ir kaut kas tāds, kam ir tendence tikt kavētam vienkārši tādēļ, ka, tā kā privātajām sabiedrībām ir vairāk naudas, sabiedriskā televīzija nevar tos atļauties. Tādējādi pilsoņi nevarēs skatīties šos notikumus līdz ar citām programmām.
Nobeigumā es gribētu arī norādīt, ka tas, kas pašlaik ir pieejams tirgū, un komerciālo plašsaziņas līdzekļu intereses sabiedrisko raidorganizāciju kompetences un darbības jomas noteikšanā tāpat neveicina lielākā mērā vispārējas intereses, protams, ar dažiem izņēmumiem, un Komisijai ir nopietni jāņem tas vērā.
Maria Badia i Cutchet
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, ļaujiet arī man novēlēt N. Kroes drīzu izveseļošanos.
Es gribētu izteikt dažus vispārējus komentārus par apraides paziņojuma pārskatīšanu. Pirmkārt, es gribētu teikt, ka es uzskatu šo Komisijas ierosināto pārskatīšanu par pozitīvu, ciktāl tā dos iespēju pielāgot 2001. gada paziņojuma saturu tām pārmaiņām, kas ir notikušas gan tehnoloģiju jomā, gan Kopienas tiesību aktu jomā.
Turklāt tā saglabā galvenās nostādnes no 2001. gada paziņojuma, kas atzina apraides sabiedrisko pakalpojumu būtisko nozīmi demokrātijas un plurālisma kvalitātes garantēšanā. Es galvenokārt atsaucos uz principiem, pēc kuriem dalībvalstīm ir jānosaka un jānorobežo to sabiedrisko pakalpojumu licenču piegāde un saturs, kuras ir iegādājušās attiecīgās valsts iestādes, ir jāļauj brīvi izvēlēties finansējuma modeli, tādējādi izvairoties no jebkādiem brīvas konkurences izkropļojumiem.
Turklāt licence ir jāpiešķir konkrētai korporācijai vai grupai oficiālas rezolūcijas veidā, un ir jābūt ārējai, neatkarīgai licences uzraudzībai; šajā jautājumā es gribētu uzsvērt regulējošo iestāžu būtisko nozīmi audiovizuālajā nozarē.
Ciktāl tas attiecas uz šī priekšlikuma visnozīmīgākajiem papildinājumiem, es atzinīgi vērtēju sabiedrisko raidorganizāciju jaunu pakalpojumu nodrošināšanas ex ante kontroles, bet tikai, ja tiek saglabāta pietiekoša elastība, lai šīs kontroles tiktu pielāgotas katras valsts institucionālajam modelim un pieņemtas pakāpeniski.
Visbeidzot, es uzskatu, ka ir jābūt ļoti rūpīgam tādas iespējas novērtējumam, ka noteiktiem pakalpojumiem, kas nokļūst sabiedriskā pakalpojuma audiovizuālā nodrošinājuma pārvaldībā, var piemērot samaksu vai atlīdzību no to pilsoņu puses, kuri tos izmanto, ņemot vērā gan tradicionālās sabiedrisko pakalpojumu audiovizuālās apraides brīvo un vispārējo raksturu, gan tos izstumšanas riskus, kas varētu rasties, ja šī finansēšanas metode tiktu pieņemta. Es ceru, ka Komisija ņems vērā šos komentārus.
Ieke van den Burg
Priekšsēdētāja kungs, ir skaidrs, ka jautājums, par ko šeit ir runa, ir spriedze starp sabiedrības interesēm un to nozīmi sabiedrībā no vienas puses un ietekmi uz godīgu konkurenci un iekšējā tirgus darbību, no otras puses. Robežas starp sabiedrisko pakalpojumu apraidi un privāto apraidi, bet arī attiecībā uz citiem plašsaziņas līdzekļiem, kļūst arvien neskaidrākas, un tā tas ir sevišķi tad, ja runa ir par tādiem jauniem plašsaziņas līdzekļiem, kā, piemēram, internets, iPod, SMS u.c.
Kā daži cilvēki ir teikuši, sabiedriskās raidorganizācijām bieži ir vadošā loma pakalpojumu inovācijā, bet ir skaidrs, ka šai ietekmei ir pārrobežu raksturs un tā sniedzas pāri dažādām plašsaziņas līdzekļu nozarēm. Tādēļ ir svarīgi, lai būtu atbilstība starp apraidi un vispārējās ekonomiskās intereses pakalpojumu vispārējo sistēmu. Tas ir svarīgs jautājums, ko mēs esam izskatījuši Parlamenta Ekonomikas un monetārajā komitejā. It īpaši PSE grupas deputāti šajā komitejā ir uzsvēruši, ka ir svarīgi radīt lielāku tiesisko drošību vispārējās ekonomiskās intereses pakalpojumiem, un mēs gribētu redzēt, ka politiskā līmenī tiek lemts par pamatdirektīvu un nozares tiesību aktiem šajā jomā.
Konsultēšanās par paziņojuma projektu, ko mēs tagad apspriežam un ko ir iesniegusi Komisija, var tikt komentēta līdz 15. janvārim, un ir svarīgi atkal dot skaidru signālu, ka šī vairāk horizontāla vispārējā sistēma būtu nozīmīgs instruments, lai tādām diskusijām kā šī diskusija par sabiedrisko apraidi piešķirtu plašāku kontekstu.
Ir svarīgi redzēt, kas lemj par noteikumiem un kāds līdzsvars pastāv šajos noteikumos starp tirgus interesēm un sabiedrības interesēm. Man ir iekšēja sajūta, ka paziņojumā pieminētajai tirgus pārbaudei ir jāpiešķir prioritāte tirgus un komerciāliem apsvērumiem nevis šiem sabiedriskajiem apsvērumiem. Tāds bija mūsu nodoms, attiecībā uz jaunajiem horizontālajiem noteikumiem par vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumiem.
Es esmu mazliet pārsteigts, ka PPE-DE grupa pašlaik tik ļoti koncentrējas uz šiem īpašajiem jautājumiem, jo šīs grupas deputāti bija diezgan svārstīgi, atbalstot mūsu aicinājumu par vairāk vispārēju sistēmu. Arī lieta par apraidi šeit ir skaidrs piemērs, ka, ja jums nav plašākas skaidras sistēmas, kas liek lielāku uzsvaru uz sabiedrības interešu aspektiem un piešķir tiem lielāku prioritāti, tad vienmēr tirgus intereses dominēs šāda veida diskusijās.
Es gribētu izmantot iespēju atkārtot mūsu aicinājumu par vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumu sistēmu, kam horizontāli ir jāatjauno līdzsvars starp šīm interesēm par labu sabiedrības interesēm.
Emine Bozkurt
(NL) Priekšsēdētāja kungs, sabiedriskās raidorganizācijas atbalsta plurālismu, daudzveidību, kultūras daudzveidību Eiropā, demokrātijas sirdī - es to neizskaistināju, Komisija var to apstiprināt - un sabiedriskajām raidorganizācijām ir valstiska nozīme. Tiek gatavoti plāni, lai ieviestu tirgus pārbaudi, kas ir jāveic iepriekš, sevišķi attiecībā uz jauniem plašsaziņas līdzekļu pasākumiem. Es neuzskatu to par labu domu, jo Briselei nav iepriekš jānorāda, kā dalībvalstīm būtu jāorganizē savi sabiedriskie pakalpojumi. Tam, kā tiek apkalpotas sabiedrības intereses, pēc manām domām ir jābūt novērtētam valsts līmenī un šim mērķim nav nepieciešama nekāda obligāta tirgus pārbaude.
Es vēlētos pateikt arī dažus vārdus par birokrātiju. Lai gan es atbalstu lietu pārbaudīšanu, mums būtu jānodrošina, ka mēs nenonākam pie lielāka noteikumu daudzuma un lielākām izmaksām dažādās dalībvalstīs.
Turklāt, runājot par piegādi, es domāju, ka mums nav jāiezīmē atšķirība starp veciem un jauniem pakalpojumiem, jo praksē robežas starp tiem ir neskaidras. Tas nav "vai nu, vai” gadījums; televīzijas programmas bieži iet roku rokā ar jauniem pakalpojumiem un otrādi. Tātad kā jau Eiropā šie divi pakalpojumu veidi ir savijušies. Jautājums ir ne tikai par tirgu, bet arī par mūsu sabiedrisko raidorganizāciju sabiedrisko nozīmi, kas ir vispārēji atzīta, arī no Komisijas puses. Es gribētu dzirdēt no Komisijas, vai tas tiks ietverts paziņojuma pieņemtajā redakcijā un vai pienākumi tiks noteikti atbilstīgi, proti, attiecībā uz dalībvalstīm, kaut arī tos papildinās noteikumi par vispārējas intereses pakalpojumiem, kas ir jāizstrādā, konsultējoties ar Eiropas Parlamentu un Padomi.
Thomas Mann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, sabiedriskā apraide ir kaut kas vairāk nekā tikai ekonomisks faktors. Es piedalījos Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) un Eiropas Demokrātu grupas uzklausīšanā, kas notika pagājušajā nedēļā Briselē. Tika atzīmēta informācijas un Eiropas kultūras un izglītības daudzveidības nozīmība. Ja 22 dalībvalstis ir pret pārskatīšanu vai pastiprināšanu, jo mums ir dažādi pamatnosacījumi un dažādi tirgi, tad ir diezgan nepareizi vēlēties paplašinātu pārvaldību, laikietilpīgu pārbaudes procedūru, kāda ir šī obligātā ex-ante pārbaude, vai Eiropas iejaukšanos ar smagnēju birokrātisku koncepciju.
Pašlaik jau ir sabiedrisko raidorganizāciju kontrolējošas iestādes: apraides padomes. Mēs uzraugām pielāgošanos tehnoloģiskajām pārmaiņām. Mēs uzraugām pasākumus, lai nodrošinātu godīgu konkurenci. Es esmu šādas iestādes loceklis, Eiropas Federālistu apvienības pārstāvis Hesenes raidorganizācijā [Hessischer Rundfunk]. Mūsu neatkarību garantē tiesību akti. Mēs, savukārt, tiekam pilnīgi un pareizi kontrolēti no sabiedrības puses. Tā darbojas efektīva plašsaziņas līdzekļu politika.
Zuzana Roithová
- (CS) Priekšsēdētāja kungs, valsts piekrīt maniem kolēģiem Eiropas Parlamenta deputātiem, ka valsts atbalstam sabiedriskajām raidorganizācijām ir nepieciešama tiesību aktu precizēšana. Mēs jau ilgi esam aicinājuši Eiropas Parlamentā to sniegt. Tomēr es joprojām vēlos vērst jūsu uzmanību uz citiem svarīgiem jautājumiem, kas Komisijai ir jārisina, cik ātri vien iespējams. No daudzām problēmām es pieminēšu trīs. Pirmkārt, ir nepieciešams vispārēji ieviest kopējas televīzijas antenas arī ciparu apraidei, īpaši daudzdzīvokļu namiem, kas pieder māju kooperatīviem, saskaņā ar informatīvo pamatnostādņu 5. pantā minētajiem izņēmumiem, jo šī problēma skar miljoniem jauno dalībvalstu iedzīvotājus, tostarp Čehijas Republikā. Otrkārt, ir jāatbalsta lielāka sadarbība starp nacionālajām radio un televīzijas raidorganizāciju padomēm un Eiropas iestādēm, lai panāktu noteikumu sabiedrisko pakalpojumu jomā labāku piemērošanu. Treškārt, ir jāuzlabo koordinēšana starp valstu kontroles iestādēm televīzijas apraides kontroles jomā attiecībā uz soda naudas noteikšanu par neatbilstoša satura raidīšanu, kas apdraud bērnu un jauniešu morālo attīstību.
Androulla Vassiliou
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es pateicos jums visiem par ļoti auglīgajām diskusijām, par ko es noteikti ziņošu savai kolēģei Kroes kundzei.
Es komentēšu dažas jūsu piezīmes. Amsterdamas protokolā ir norāde uz nepieciešamību pēc līdzsvara starp valsts piešķirto finansējumu un tā ietekmi uz konkurenci. Mēs vēlamies, lai dalībvalstis to ievēro, jo pretējā gadījumā mums šis jautājums būs jārisina Briselē pamatojoties uz sūdzībām.
Mūsu mērķis ir sniegt dalībvalstīm lielākas iespējas attīstīt sabiedrisko apraidi, ar nosacījumu, ka Līguma noteikumi par konkurenci tiek ievēroti. Sabiedriskajām raidorganizācijām ir jāturpina attīstīt, izglītot un, protams, izklaidēt. Komisija piekrīt šiem mērķiem.
Pašām dalībvalstīm ir jālemj par to, kā finansēt sabiedriskās raidorganizācijas. Tas ir skaidri noteikts Amsterdamas protokolā. Sabiedriskās raidorganizācijas varēs brīvi eksperimentēt ar jauniem projektiem. Paziņojuma projektā ir noteikts, ka izmēģinājuma projekti ir atbrīvoti no pārbaudēm. Mēs vienmēr esam atbalstījuši iespēju piešķirt līdzekļus sabiedrisko pakalpojumu misijām, tostarp plašam klāstam dažādu un līdzsvarotu programmu, ko raida sabiedriskās raidorganizācijas. Tā tas turpināsies arī nākotnē.
Komisija arī vēlas nodrošināt gan valsts, gan privātā sektora esamību. Komisijas mērķis ir atbalstīt sabiedriskās raidorganizācijas, lai tās izmantotu jaunākās tehnoloģijas, tādējādi apmierinot sabiedrības sociālās, demokrātiskās un kultūras vajadzības.
Amsterdamas tests sniedz dalībvalstīm iespēju iegūt līdzekļus jauniem plašsaziņas pakalpojumiem, ko sniedz sabiedriskās raidorganizācijas. Tas aizsargā viņu spēju neatpalikt no izmaiņām mūsu strauji mainīgajā plašsaziņas vidē. Tajā pašā laikā sabiedrības interesēs ir saglabāt arī privāto organizāciju stimulēšanu. Gan sabiedrisko, gan privāto raidorganizāciju inovācijas ir svarīgas Lisabonas mērķu sasniegšanai, un bez teikšanas ir skaidrs, ka sabiedriskās raidorganizācijas tāpat kā līdz šim varēs ieviest jebkādu jaunu pakalpojumu uz komerciāla pamata bez iepriekšēja vērtējuma.
Es vēlos jūs pārliecināt, ka mēs ļoti nopietni attiecamies pret konsultācijām. Mēs atkārtoti izskatīsim tekstu, ņemot vērā pamatotās raizes. Es lūgšu mūsu dienestiem ņemt vērā Parlamenta un dalībvalstu priekšlikumus atkārtoti izskatot projektu.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
