Pamatnostādņu noteikšana augsnes aizsardzībai - Tematiskā stratēģija augsnes aizsardzībai (debates)
Priekšsēdētājs
. - Nākamais jautājums ir kopīgas debates par:
ziņojumu, ko iesniedza Cristina Gutiérrez-Cortines Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā par Eiropas Parlamenta un Padomes priekšlikumu direktīvai pamatnostādņu noteikšana augsnes aizsardzībai un Direktīvas 2004/35/EK - C6-0307/2006 - grozījumiem, un
ziņojumu, ko iesniedza Vittorio Prodi Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas vārdā par tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai.
Martin Schulz
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es nebūtu lūdzis vārdu, ja komisārs nobeiguma piezīmēs nebūtu centies nostādīt sevi upura lomā. Komisār, jums ir jāapzinās faktu, ka jūs esat Eiropas forumā, kura ietvaros jums ir īpašs pienākums uzmanīties, izsakot viedokli, un tas, ko paudāt intervijā Il Messaggero faktiski bija nekorekti.
Nevienai iestādei Eiropā nav tiesības ieiet kādā nometnē un jautāt cilvēkiem "Kā jūs nodrošināt savu dzīvi?”, un deportēt šo cilvēku, ja viņš nespēj uzreiz atbildēt. Tas ir pilnībā un absolūti nepareizi, tomēr tas ir tas, ko paudāt intervijā Il Messaggero, tādēļ nekļūstiet īgns par to, ka kāds jums to norāda.
Priekšsēdētājs
. - Jebkurā gadījumā debates ir slēgtas. Man ļoti žēl, bet tas nav iespējams. Es domāju, ka vēlējāties iekļaut darba kārtībā jautājumu. Debates ir slēgtas. Turpināsim darbu. Es esmu pret šo iejaukšanos. Mēs nevaram turpināt šo jautājumu. Es biju domājusi, ka M. Schulz vēlas iekļaut darba kārtībā jautājumu.
Stavros Dimas
Komisijas loceklis. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, ļaujiet man iesākumā pateikties Eiropas Parlamentam un īpaši referentiem Cristina Gutiérrez-Cortines un Vittorio Prodi, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejai un citām komitejām par viņu ieguldījumu pirmajā lasījumā.
Komisijas priekšlikums tematiskajai stratēģijai augsnes aizsardzībai izriet no darba, kas tika uzsākts 1998. gadā pēc Vācijas Vides ministrijas iniciatīvas. Pēc garām konsultācijām ar ieinteresētajām pusēm un dalībvalstīm, augsne tika atzīta par vērtīgu dabas resursu, un tās degradācija kļuvusi par Eiropas problēmu. Komisija ir turpinājusi sadarbību ar iesaistītajām pusēm, galvenokārt Parlamentu un Padomi, lai varētu labāk izprast augsnes aizsardzības jautājumus un panākt vienprātību šajā jomā.
Parlamenta rezolūcija par 2002. gada paziņojumu par augsnes aizsardzību sniedza būtiskus ieteikumus Komisijai par virzieniem, kurp jāvirzās, lai nodrošinātu Eiropā atbilstošu augsnes aizsardzību. Maljorkā 2002. gadā apstiprinātajos secinājumos Eiropas Padome lūdza Komisiju iesniegt priekšlikumu par visaptverošu, Tālejošu stratēģiju augsnes aizsardzībai, kas ietvertu vispārējus principus, atbilstošas kvantitātes un kvalitātes mērķus un grafikus plānoto pasākumu novērtēšanai.
Ļaujiet man pievērsties specifiskākiem jautājumiem. Uzskatu, ka tas ir ļoti labi, ka augsnes degradācija ir atzīta par būtisku problēmu, ko ir jārisina. Piemēram, ņemot vērā pašreizējo Parlamenta lielo interesi par pārtuksnešošanos, ir būtiski, lai mēs šeit Eiropā atklāti paziņotu par apņemšanos risināt šīs problēmas cēloņus gan Eiropā, gan visā pasaulē. Klimata pārmaiņas un attiecīgi neatbilstoša augsnes apsaimniekošanas prakse rada apdraudējumu mūsu augsnei. Nosakot degradācijas apmēru un izveidojot atbilstošas metodes, kas nodrošinātu, ka augsne tiek izmantota ilgtspējīgi, tiktu tieši piemērota uz zināšanām balstīta pieeja, ko Parlaments pamatoti novērtē. Tādejādi centieni būtu koncentrētāki un resursi mūsu vajadzībām tiktu izmantoti efektīvāk.
Uzņēmumi var rēķināties ar to, ka dalībvalstis konsekventi piemēros Kopienas tiesību aktus. Komisijas sagatavotās ietekmes uz vidi novērtējuma analīzē ir aprēķināts, ka šobrīd ES ietvaros iespējams piesārņotas tiks 3.5 miljoni teritoriju. Proporcionāli iespējams 15 % jau pavisam noteikti ir piesārņotas. Tādēļ ir vitāli būtiski, ka uzņēmumi var būt pārliecināti, ka piesārņoto teritoriju noteikšanai tiks piemērotas vienādas procedūras, tādējādi sniedzot veikt plānotus ieguldījumus.
Mums ir arī jāpatur prātā, ka starp klimata pārmaiņām un augsni pastāv tieša saistība. Piemēram, saskaņā ar neseno pētījuma rakstu, kas tika publicēts autoritatīvajā, starptautiskajā zinātniskajā žurnālā Nature, pēdējo 25 gadu laika tikai Apvienotā Karalistē augsne katru gadu ir izdalījusi atmosfērā 13 miljonus tonnu CO2 - tikpat daudz katru gadu spētu izdalīt 5 miljoni automašīnu. Ir vērts arī atzīmēt, ka šobrīd netiek pilnībā izmantota augsnes spēja absorbēt oglekli un pārvērst to par lietderīgu humusu.
Ņemot vērā iepriekš minēto, ļaujiet man rezumēt Komisijas ierosināto pasākumu pamatmērķus.
Pirmkārt, ir jāattīsta ļoti elastīga, bet konsekventa un visaptveroša Eiropas politika augsnes jomā. Izveidojot ilgtspējīgas augsnes izmantošanas pamatnostādnes un pieņemot atbilstošus pasākumus, šī politika palīdzēs novērst turpmāku augsnes degradāciju, tādejādi aizsargājot tās sociāli, videi un ekonomikai vitāli svarīgās funkcijas.
Otrkārt, ir nepieciešams apkopot informāciju par augsnes stāvokli Eiropā, lai mēs varētu pieņemt uz zināšanām balstītus lēmumus un koncentrēt mūsu centienus vietās, kur ir konstatēta nopietnākā degradācija.
Treškārt, visur, kur iespējams, ir augsne jāatjauno, pamatojoties uz augsnes stāvokļa analīzi, kas ir jāveic dalībvalstīm. Atjaunošanas mērķim ir jābūt iegūt tādas kvalitātes augsni, kas būtu atbilstoša vismaz pašreizējai un plānotajai zemes izmantošanai.
Ceturtkārt, ir jāpieņem kopēji minimālie noteikumi visai ES, lai dalībvalstu vidū nodrošinātu konsekventu pieeju augsnes aizsardzības jautājumiem. Šie kopējie noteikumi palīdzēs izveidot pārredzamību un novērst traucējumus iekšējā tirgū.
Stratēģijas un direktīvas mērķis ir aizsākt ilgtermiņa augsnes aizsardzības Eiropā politiku, lai pēc dažiem gadiem dalībvalstis būtu šajā jomā sasniegušas ievērojamu progresu.
Es vēlos pievērst jūsu uzmanību noteiktiem pamataspektiem augsnes aizsardzības direktīvas pamatnostādnēs.
Pirmkārt, dokumentam, kas ticis sastādīts pēc koplēmuma procedūras, ir jābūt nepārprotamam un jānodrošina juridisku noteiktību ieinteresētajām pusēm, kuras ietekmē šis likumdošanas process. Mums ir jāizvairās no grozījumu pieņemšanas, kas paredz juridiskas apiešanas iespējas, nevajadzīgi ierobežojot direktīvas piemērošanas jomu.
Otrkārt, priekšlikums jau satur augsta līmeņa subsidiaritāti un elastību. Es saprotu, ka noteikti grozījumi ir ierosināti, lai vēl vairāk palielinātu subsidiaritātes līmeni. Tomēr, jums jābūt pārliecinātiem, ka šie grozījumi neradīs grūtības direktīvas piemērošanai visās dalībvalstīs. Tas īpaši attiecas uz grozījumiem, kas saistīti ar pasākumu programmām direktīvā norādītajām prioritārajām jomām.
Treškārt, lai sasniegtu augsta līmeņa vides aizsardzību, mums ir jāvienojas par konsekventu pieeju piesārņotas augsnes identificēšanai, ko ievērotu visas dalībvalstis. Ierosinātā II pielikuma dzēšana atturētu mūs no mērķa sasniegšanas.
Nobeigumā ļaujiet man paziņot, ka kopš šī brīža Komisija sekos līdzi turpmākajai attīstībai Padomes un Eiropas Parlamenta diskusijās par tās priekšlikumu. Tad tā atbilstoši definēs savu pozīciju.
Cristina Gutiérrez-Cortines  
referente. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, pirms tiek izdiskutēts priekšlikums, par ko šorīt notiks balsošana, es vēlos pateikties visu politisko grupu referentiem un īpaši es vēlos pateikties M. Sornosa no Eiropas Parlamenta Sociāldemokrātu grupas un mūsu draugam R. Prodi, kuri visi strādāja plecu pie pleca un papildināja direktīvu, tāpat arī Zaļo grupa/Eiropas Brīvā alianse un daudzi citi locekļi.
Dokumentam, par ko tiks balsots rītdien, ir daži grozījumi, kas tika pieņemti vienošanās rezultātā, un tas nozīmē, ka tas ir papildināts no citu politisko partiju puses. Šis dokuments pamatā ir balstīts uz vienprātību, kas vides politikai, ar ko tiks izveidota jauna Eiropas politika un atvērti jauni ceļi, ir negaidīti.
Dokuments ir ļoti inovatīvs, jo tā ir atbilde uz direktīvām, kas sniedz jaunu risinājumu veidu. Mēs saskārāmies ar problēmu, ka no 27 dalībvalstīm tikai deviņām bija tiesību akti augsnes aizsardzības jomā, un tas ir jautājums, ko mums nākotnē būs jārisina atkal. Eiropa ir attīstījusies asimetriski, un šobrīd ir daudzas valstis, kas augsnes aizsardzības jomā ir sasniegušas doktora grāda līmeni, un valstis, kas tajā pat laikā cenšas pabeigt A līmeni.
Kā lai mēs panākam vienprātīgu politiku, kopēju politiku, ja atšķirības ir tik lielas? Tas bija izaicinājums, ar ko saskārāmies. Kāds bija risinājums? Mēs lasījām Līgumu un konstatējām, ka 249. panta direktīvu definējums paredz, ka direktīvas ir kopēji mērķi, bet to īstenošana un piemērošana tiek atstāta dalībvalstu kompetencē, un tā arī tika darīts.
1. un 2. pants tika papildināti līdz 6. pantam, lai padarītu skaidrus kopējos mērķus. Citiem vārdiem sakot, mēs esam noteikuši mērķi. Mēs zinām mērķi, ko nepieciešams sasniegt, un mums ir jāatzīst, ka ilgtspējība ir process, kam nepieciešami skaidri mērķi, tomēr ne visas valstis spēj virzīties uz priekšu vienādā ātrumā. No tām, kuras tikai tagad sākušas progresēt, nevar prasīt, lai viņas darītu to pašu, ko pārējās valstis.
Tādēļ mēs lūdzam, lai īstenošana tiktu atstāta dalībvalstu ziņā, maksimāli ievērojot subsidiaritāti, tādējādi novēršot atsevišķās valstīs bailes, kas jau bija radušās par to, ka to oficiālie pasākumi tiks atkārtoti. Valstīm, kurās jau tiek īstenota skaidra augsnes aizsardzība, nav nepieciešams to atkārtot.
Šī elastīgā politika tiek piemērota arī atziņai, ka dažādo klimata un ģeogrāfisko apstākļu dēļ katrai valstij ir jāsniedz iespēja vienoties ar tās pilsoņiem, lai varētu šīs politikas īstenot. Tādēļ, piemēram, 8. pantā mēs garantējam, ka lauksaimnieki var vienoties ar tās dalībvalstīm par augsnes saglabāšanu, un tiem, kuri jau ir to izdarījuši, nebūs tas jāatkārto.
Tas nozīmē, ka tajā pat laikā mums ir jānodrošina skaidra politika piesārņotās augsnes jomā un - šajā sakarā - kā pilsoņu veselība prevalē pāri visam, vienlaikus nosakot veselības aizsardzības mērķus un esot pārredzamiem informācijas sniegšanā pilsoņiem. Tas ir skaidrs.
Kādēļ es uzskatu, ka ir būtiski pieņemt šo direktīvu, ņemot vērā kritiku no puses, kas nevēlas, lai tāda būtu? Dāmas un kungi, tas ir būtiski tādēļ, ka esam veidojuši Eiropu, kas balstās uz mūsu stiprajām pusēm, tas nozīmē, ka mums ir jāseko to valstu piemēram, kurām jau ir veiksmīgi izdevies īstenot noteiktos mērķus. No otras puses, ja mēs nepieņemsim tiesību aktus, tad nonāksim nenoteiktībā un nedrošība, un nenoteiktība un nedrošība ir apdraudējums tirgum un veselībai.
Veidosim Eiropu, balstoties uz tās stiprajām, nevis vājajām pusēm. Tas ir ceļš, pa kuru mums jāiet.
Turklāt, tiek garantēta subsidiaritāte un ir ticis paziņots, ka nav nepieciešams dublēt oficiālos pasākumus vai tiesību aktus. Dalībvalstīm tiek noteikta atbildība īstenot, un brīvība nozīmē atbildību.
Eiropā, ko veido 27 dalībvalstis, mums ir nepieciešams iemācīties, ka vides politiku nav iespējams īstenot ar juridisku sistēmu. Mēs nevaram paļauties tikai uz prokuroriem un Eiropas Kopienu tiesu, lai to piemērotu. Lai varētu turpināt darbu un īstenot labākās politikas, mums nepieciešamas paļauties uz kopēju politiku un ticēt dalībvalstu uzticamībai un kapacitātēm. Tādēļ mēs galvenokārt pievērsāmies labajai praksei.
Šī direktīva ir inovatīva arī tādēļ, ka pirmo reizi klimata pārmaiņu jautājums tiek risināts, sasaistot to ar augsnes jautājumu, izskatot tādus faktorus, kā atbilstoša plūdiem paredzētas augsnes apsaimniekošana un pārtuksnešošanās un erozijas apkarošana. Ir vēl viena lieta, kas mums jāņem vērā. Eiropa un tās lauku ainavas ir cilvēka darba rezultāts. Lauksaimnieki ir tās veidojuši, kā šo ainavu dārznieki. Mums ir jāņem vērā, ka nākotnes Eiropu ir jāveido tās pilsoņiem, un tādēļ es atkārtoju, ka mums ir jānosaka kopēji mērķi, un jāpalīdz tiem īstenoties tādā veidā, lai nodrošinātu arī veselību un apliecinātu pārredzamību.
Liels paldies un paldies vēlreiz politiskajām partijām.
Vittorio Prodi  
referents. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, es vēlos jums pateikties un atkārtoti izteikt pateicību referentei C. Gutiérrez-Cortines. Tas bija uzdevums, ko mēs veicām kopā, un es ceru, ka tas ir palīdzējis uzlabot tekstu.
Šodien apspriestās direktīvas mērķis ir aizsargāt Eiropas augsni no tādiem fenomeniem kā pārtuksnešošanās, erozija un sāļu uzkrāšanās, kas lielā mērā saistīti ar klimata pārmaiņām un specifisko augsnes piesārņošanu. Paradoksāli, taču neskatoties uz daudzajām direktīvām par piesārņojošo vielu izmantošanu un izplatīšanu vidē, līdz šim nebija direktīvas, kas paredzētu noteikumus pienākumam pirms uzlabošanas identificēt un apstiprināt augsni, kas tikusi nopietni piesārņota.
Tomēr šis jautājums satrauc atsevišķus cilvēkus Parlamentā un citur, kuri kritizē to, ko paši dēvē par uzbrukumu subsidiaritātei un tādu Eiropas institūciju klātesamības noslāpēšanu, kas izmanto tādus instrumentus kā pamatdirektīvu par augsnes aizsardzību, lai kaitētu lauksaimnieku vai uzņēmēju grupām ar negodīgiem tiesību aktiem, netaisnīgiem noteikumiem un jauniem administratīviem un/vai finansiāliem slogiem.
Par ko īsti ir runa? Mēs runājam par to pašu direktīvu, kas dalībvalstīm sniedz aptuveni 25 gadu garu termiņu tikai, lai identificētu visas zonas valsts teritorijā, kas varētu būt uzskatāmas par nopietni piesārņotām un tādējādi var tikt diskreditētas dažādai izmantošanai gan privātajā, gan valsts līmenī, un visas zonas, kas ir nopietni apdraudētas, jo iespējama pārtuksnešošanās, erozija, sāļu uzkrāšanās un blīvuma zudums.
Mēs runājam par pamatnostādnēm, lai varētu organizēt sistemātisku shēmu uzlabošanai, ko pielietot pēc nepieciešamības kopējās interesēs. Mēs runājam par sabiedrības veselības aizsardzību, kas iet roku rokā ar vides aizsardzību. Mēs runājam par pamatdirektīvu, kas ne tikai ievēro dalībvalstu autonomiju, bet satur arī apgrūtinošus noteikumus.
Tādēļ man rodas jautājums, kādēļ atsevišķas dalībvalstis un Parlamenta locekļi, kurus parasti tur aizdomās, pauž šādu nepatiku attiecībā pret šo pasākumu saraksta akceptēšanu un to, ka valsts iestādēm ir jāveic visaptveroša teritoriju izmeklēšana? Vai viņiem ir kas slēpjams? Kādēļ tiek pausta tik liela nepatika, ja pārstāvji Padomē jau ir akceptējuši izmeklēšanas saistošo raksturu attiecībā uz visām teritorijām, ko Komisija II pielikumā ierosināja izmeklēt, un pārredzamības principu, kam ir jāprevalē ar augsni saistītās darbībās?
Papildus tam Eiropas pieejai saistībā ar augsnes uzraudzību ir pievienotā vērtība, kas uzlabos dalībvalstu spēju izzināt labāk viņu augsni. Jebkurā gadījumā ziņojumi Komisijai tiks iesniegti gandrīz automātiski, jo tie tiks balstīti uz satelīta pētījumiem. Iespējams, līdz šim nav bijis vispārpieņemts, ka Komisija īsteno šāda veida projektu, kā rezultāta tiek izveidot Eiropas Augsnes atlass, taču tas ir labs piemērs tam, ko iespējams panākt, ja strādājam kopā.
Tomēr ir vēl viens arguments par labu uz Kopienas principiem balstītai pieejai augsnes aizsardzībai, proti, klimata pārmaiņas, kas ir visu Eiropu skarošs izaicinājums. Šis izaicinājums ietver ekstrēmus klimata apstākļus: vairāk lietusgāžu, ilgāki sausuma periodi, mazā sniega un jūras līmeņa paaugstināšanās. Tas nozīmē, ka mūsu pienākums ir apsaimniekot augsni, lai precīzi varētu apkarot šos izaicinājumus, lai pagarinātu ūdens saglabāšanās periodus visā teritorijā, lai novērstu plūdus un veicinātu gruntsūdeņu absorbciju, īpaši piekrastēs, un novērstu sālsūdens iekļūšanu, īpaši ņemot vērā pieaugošo jūras līmeni.
Ir jāveic mežu apsaimniekošana, lai varētu kontrolēt mežu ugunsgrēku risku, jo sausuma periodu pieaugums nozīmē arī pārtuksnešošanās riska palielināšanos ugunsgrēka gadījumā. Turklāt šāda veida zemes pārvaldība veicinās atjaunojamo energoresursu izmantošanu, piemēram, hidroenerģija un biomasa. Visbeidzot, mums nevajadzētu aizmirst, kāda loma augsnei ir siltumnīcefekta gāzu līdzsvarošanā.
Es vēlos lūgt jūs, lai trešdien balsošanas laikā jūs apzinātu, ka šī stratēģija mums ir nepieciešama vairāk kā jelkad agrāk un ka direktīva varētu sniegt garantiju nākamajām paaudzēm, ka tās varēs izmantot un izbaudīt augsni, kas šobrīd atrodas mūsu aizgādnībā, paturot prātā, ka katra dalībvalsts saskaras ar tiem pašiem apdraudējumiem un vides riskiem. Augsne ir resurss, resurss, kas Eiropa ir ierobežotā daudzumā, un mums ir jāmaksimizē tās pieejamība.
Joan Calabuig Rull  
Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinuma sagatavotājs. - (ES) Pateicos jums, priekšsēdētājas kundze, un pateicos arī jums, komisār Dimas, par būtisko atbalstu šai direktīvai.
Mēs vēlētos paust atzinību par Komisijas priekšlikumu, jo tā mērķis, protams, ir augsnes aizsardzība un tās spēju turpināt pildīt videi, ekonomikai, sabiedrībai un kultūrai būtiskās funkcijas aizsardzība, kas visas ir neapšaubāmi vitāli būtiskas cilvēku darbībai.
Turklāt, kā jau komisārs pamatoti norādīja, ar to tiek ierosināti elastīgi noteikumi, kas nav godkārīgi savos mērķos un nav pārlieku reglamentējoši pēc satura. Kopējo pamatnostādņu ietvaros, mazāko kopsaucēju dalībvalstis varēs definēt savus iejaukšanās līmeņus, kas sniegtu iespēju efektīvi izmantot administratīvos pasākumus valsts līmenī.
Neskatoties uz pārspīlēto pretestību saistībā ar šo direktīvu no dažu sektoru puses, ir acīmredzams, ka augsne ir vitāli būtisks resurss, kas pamatā nav atjaunojams, kas cieš no pieaugošā vides spiediena, par ko galvenokārt ir atbildīgi cilvēki, respektīvi, viņu rīcība.
Saskaņā ar šeit pārrunātajiem ziņojumiem, ir ticis aprēķināts, ka augsnes degradācijas izmaksas veido aptuveni 40 000 miljoni EUR gadā, izmaksas, ko ir radījusi sabiedrība, kaitējot infrastruktūrai, palielinot veselības aprūpes izmaksas un ar daudziem citiem faktoriem.
Šī direktīva neapšaubāmi ir balstīta uz piesardzības un preventīvas darbības principu un uz principu, kas paredz, ka vides kaitējums ir jānovērš tā izcelsmes vietā un ka piesārņotājs ir jāsauc pie atbildības.
Šie tiesību akti mazinās augsnes degradācijas pārrobežu efektu, kas arī pastāv, un palīdzēs nodrošināt vienlīdzīgus apstākļus iekšējā tirgū.
Es vēlētos uzsvērt šo aspektu, jo dažādie pienākumi, ko varētu noteikt ekonomiskie operatori atbilstoši dažādajiem valsts tiesību aktiem augsnes aizsardzības jomā, varētu radīt konkurences traucējumus.
Nobeigumā vēlos piebilst, ka augsnes aizsardzības direktīva ir solis pretī tam, lai veicinātu konkurenci ar lielāku pārredzamību un aizsargātu kopējās intereses, piemēram, ūdens, pārtikas drošības un sabiedrības veselības jomā.
Neil Parish  
Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinuma sagatavotājs. - Priekšsēdētājas kundze, es patiešām vēlētos, lai mums nebūtu jāizstrādā šī direktīva. Es atbalstītu tās noraidīšanu - ne tāpēc, ka nevēlos nodrošināt augsnes aizsardzību, bet gan tāpēc, ka tas ir mūsu visu interesēs, kā tam būtu jābūt. Bet vai šī direktīva ir pareizais risinājums?
Komisār S. Dimas, jūs teicāt, ka patlaban tikai deviņas dalībvalstis ir ieviesušas tiesību aktus saistībā ar augsnes aizsardzību. Es vēlētos ierosināt, lai pārējās 18 dalībvalstis ievieš tiesību aktus attiecībā uz augsnes aizsardzību; mums nav obligāti jāizstrādā cita direktīva. Mums jau ir Gruntsūdeņu direktīva un Nitrātu direktīva. Attiecībā uz lauksaimniecību mēs esam ieviesuši lielu skaitu savstarpējās atbilstības tiesību aktu, kas attiecas uz jautājumiem par augsni un zemes sēšanos. Zinu, ka referente ir darījusi visu iespējamo, lai izstrādātu priekšlikumu par lauksaimniecību, bet mani drīzāk māc bažas, ka tas, ko mēs panāksim, nozīmēs lielāku birokrātiju un lielākus sarežģījumus lauksaimniekiem.
Komisārs arī paziņoja, ka visā Eiropas Savienībā ir 300 augsnes tipi. Ir ļoti grūti izstrādāt vienu vispārēju direktīvu, kas attiektos uz visiem šiem tipiem. Jums tikai šādi jāpalūkojas uz lauksaimniecības jomu pēc gada, kad dažās dalībvalstīs valdīs sausums, bet citās būs liels mitrums, liels nokrišņu daudzums. Ja šogad daudzās ziemeļu dalībvalstīs, kur ir bijis liels nokrišņu daudzums, jūs stādāt kartupeļus, tad jūs, protams, panāksiet zemes sēšanos. Tas ir jādara, lai iegūtu ražu. To var labot nākamajā gadā, veidojot augsnes apakškārtu un novēršot augsnei nodarīto kaitējumu.
Šajā jautājumā mums jārīkojas elastīgi. Es patiešām domāju, ka ideja par vēl vienu direktīvu, lai ieviestu jaunus noteikumus, kas jāievēro mūsu lauksaimniekiem un nozares pārstāvjiem, nav pareizais risinājums.
Karsten Friedrich Hoppenstedt
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, šajā sesijā Augsnes aizsardzības direktīva un Pamatdirektīva augsnes aizsardzībai kopā ar tematisko stratēģiju augsnes aizsardzībai ir ierindojušās starp galvenajām tēmām, kā tas, protams, ir arī bijis pēdējo nedēļu un mēnešu laikā komiteju ietvaros.
Parasti stratēģija - šajā gadījumā augsnes jomā - tiek izskatīta pirms atbilstošās direktīvas, un tam ir pamatoti iemesli. Pakāpeniskas rīcības priekšrocība parasti ir, ka intereses tiek izdiskutētas agrīna procesa stadijā, tādējādi direktīvas formulēšanā iespējams ņemt vērā jauniegūtus skatupunktus. Ņemot vērā nopietno kritiku, kas tika pausta attiecībā uz Komisijas priekšlikumu augsnes aizsardzības direktīvai, nav šaubu par to, ka ieteicama būtu bijusi iepriekšēja diskusija par šo tēmu, tajā skaitā, lai līdzsvarotu situāciju.
Es piekrītu viedoklim, ka pretēji vispārpieņemtajam pamatdirektīvas raksturam Komisijas priekšlikums satur ļoti stingrus, detalizētus noteikumus un uzliek dalībvalstīm pienākumu veikt virkni pārbaudes un iesniegt ziņojumus, kā rezultātā veidotos ievērojams administratīvs slogs. Tas nav pieņemami.
Jaunajās dalībvalstīs jau ir spēkā esoši valsts tiesību akti augsnes aizsardzības jomā, kas labi funkcionē. Šīm valstīm Komisijas priekšlikums atsevišķos gadījumā nozīmētu, ka ir nepieciešams pilnībā pārstrukturizēt viņu sistēmu: tas nozīmētu augsta līmeņa regulējuma dublēšanos un papildus birokrātisku slogu. Tādēļ, kā jau ticis norādīts, virkne dalībvalstu attiecas pret direktīvu skeptiski.
Tomēr pēdējo mēnešu laikā esmu bijis intensīvi iesaistīts Komisijas priekšlikuma grozīšanā, pārrakstīšanā. Pamatā runa bija par to, lai dalībvalstīm tiktu piešķirta plašāka darbības joma, tajā pat laikā tiecoties īstenot mērķi ierobežot Eiropas līmenī augsnes stāvokļa pasliktināšanos.
Es ceru, ka beigu beigās mēs kopā ar mūsu draugu C. Gutiérrez-Cortines nonācām pie sapratīga rezultāta, ņemot vērā to, cik būtiska ir augsnes aizsardzības tēma. Rezultātu, kas var kalpot par paraugu gan Eiropā, gan visā pasaulē. Tādēļ es vēlos vēlreiz paust lielu pateicību referentei par ierosināto risinājumu, kas sniedza iespēju rast kompromisu.
María Sornosa Martínez
PSE grupas vārdā. - (ES) Priekšsēdētājas kundze, komisār, dāmas un kungi, Eiropas tiesību aktos būtiskiem dabas resursiem (ūdenim, gaisam, sugām, floras un faunas dzīvotnēm) ir izveidoti specifiski Kopienas tiesību akti, tajā pat laikā augsnei tādu nav. Ir pienācis laiks atrisināt šo disbalansu, un tādēļ es pateicos Komisijai par tās priekšlikumu un pateicos arī referentei C. Gutiérrez-Cortines par darbu, ko viņa paveica.
Kā jau daudzi no mums norādīja, augsne nav atjaunojams un tādēļ ir ierobežots resurss, kas veic daudzas būtiskas ekoloģiskas un ekonomiskas funkcijas, un tā kalpo par pamatu gandrīz visām cilvēku darbībām. Nav šaubu par to, ka Eiropas institucionālas tiesiskās sistēmas iekļaušana šajā jomā kalpotu par impulsu to tiesību aktu uzlabošanai, kas ieviesti daudzās valstīs, sniedzot tiem saskaņotas pamatnostādnes, ko atbalsta Eiropas tiesiskais regulējums un iespējams Eiropas resursi.
Ņemot vērā augsnes nekustamo raksturu, ko daži acīmredzot citē kā pierādījumu, lai attaisnotu, ka viņi dod priekšroku valsts vai subsidiārai pieejai, nevis Eiropas politikai, Eiropas Komisijas ziņojums sniedz atbilstošus argumentus, kādēļ ir nepieciešama Eiropas līmeņa stratēģija, un daži kolēģi, piemēram, J. Calabuig Rull jau to norādīja.
Dažas dalībvalstis nav pārāk noskaņotas veikt augsnes aizsardzības standartizēšanu Eiropas līmenī, un tādēļ mēs domājam, ka gan stratēģijai, gan direktīvai ir atbilstošais fokuss, jo tie ir elastīgi instrumenti, kas ir vērienīgi, bet nav pārāk reglamentējoši. Tas nozīmē, ka katra dalībvalsts var pielāgot tās savām vajadzībām un sociālajām un ekonomiskajām vajadzībām atbilstoši tam, kā to paredz pamatnostādnes un ilgtermiņa mērķi.
Īsumā - es uzskatu, ka priekšlikuma direktīvai metodoloģija, kas balstīta uz aizsardzību, pilsoņu izpratnes veicināšanu, informācijas nodrošināšanu, prioritāro degradācijas teritoriju identificēšanu un piesārņotās augsnes uzskaites un valsts pasākumu un rehabilitācijas stratēģiju programmu veikšanu ir saskaņota, efektīva un elastīga pieeja Eiropas augsnes degradācijas problēmai, vienlaikus ievērojot valstu stāvokļa un iespēju atšķirības.
Tādēļ, es aicinu Parlamentu, pirmkārt, paust "nē” attiecībā pret šī priekšlikuma noraidīšanu, ko izteikuši daži sektori, un atbalstīs kompromisa grozījumus, par kuriem vienojāmies garu sarunu rezultātā.
Iespējams šī nav direktīva, kas būs ikvienam pa prātam, bet tieši tādēļ, ka mēs katras kaut kādā veidā esam pret šo direktīvu, tā varētu mums kalpot nākotnē.
Holger Krahmer
ALDE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, pirmkārt, es arī vēlos paust dziļu pateicību referentei C. Gutiérrez-Cortines, kura pēdējo mēnešu laikā ieguldīja lielu daudzumu enerģijas, darbojoties kā starpnieks starp direktīvas priekšlikuma iesniedzējiem un oponentiem un kurai beigu beigās izdevās sagatavot pamatu funkcionējošam kompromisam.
Tomēr es esmu un vienmēr esmu bijis vienisprātis ar tiem Parlamenta locekļiem, kuri vēlas noraidīt Komisijas priekšlikumu. Lai nebūtu pārpratumu: mūsu augsne ir pamats mūsu eksistencei. Bez veselīgas augsnes nebūs lauksaimniecības, nenoritēs dabiskais barības vielu cikls un - vērtējot ilgtermiņā - nebūs dzīvības. Mēs esam atbildīgi par to, lai augsne, kur iespējams, tiktu pasargāta no kaitējumiem un saglabāta labā stāvoklī.
Tomēr šī direktīva nav pareizais ceļš, lai to panāktu. Es neuzskatu, ka šeit ir jautājums par to, vai mēs vēlamies labāk aizsargāt augsni vai nē. Tieši pretēji - es uzskatu, ka Eiropas līmenī jautājums ir: vai tas ietilpst mūsu jurisdikcijā vai nē? Es uzskatu, ka nē.
Acīmredzot daudzas dalībvalstis ir izveidojušas savus, funkcionējošus tiesību aktus augsnes aizsardzības jomā, kuros tiek labāk ņemtas vērā valsts problēmas un sniegti labāki risinājumi, nekā tas būtu iespējams ar centralizētu regulējumu no Briseles puses. Tādēļ es vēlos aicināt Parlamentu atbalstīt grozījumu, kas saglabā dalībvalstu darbības jomu.
Turklāt mēs gatavojamies izveidot ievērojama apjoma jaunu birokrātiju un radīt izmaksas administratīvajām iestādēm un uzņēmumiem. Ir izveidoti grozījumi, kas paredz, ka tikai rūpniecisku uzņēmumu izveidošanas gadījumā ir nepieciešamas pārbaudes un ziņojumi.
Ļaujiet man sniegt īsu piemēru saistībā ar gāzes rūpnīcu izveidošanu. Tajās parastais gaiss, kas sastāv no vairākām gāzēm. tiek sadalīts pa sastāvdaļām, un tas nekādā veidā neietekmē augsni. Mums nebūtu jāsatraucas par šādām lietām, bet gan tikai par tām, saistībā ar kurām bažas, ka varētu tikt piesārņota augsne, ir pamatotas.
Es uzskatu, ka ir pienācis laiks atteikties no augsnes ziņojumu par augsnes stāvokli sagatavošanas un publicēšanas. Tas ietekmē brīvību slēgt līgumus. Zemes pārdošanu reglamentē civiltiesiskie akti, kas ir pamatoti un kam būtu arī tā jāpaliek. Dāmas un kungi, es ceru, ka beigu beigās mēs izveidosim direktīvu, kas patiesi garantēs augsnes aizsardzību un primāri nepalielinās administratīvā sloga apmēru.
Janusz Wojciechowski
UEN grupas vārdā. - (PL) Priekšsēdētājas kundze, ir tāds daudzās valstīs labi zināms teiciens: "Labāk vēlāk, nekā nekad”. Mēs par vēlu pievēršamies augsnes aizsardzības jautājumam, pēc vairākām desmitgadēm, kad notikuši postījumi, kas vislabāk ir redzams rūpnieciskajos reģionos. Taču ir labi, ka mēs esam apzinājušies to, ka augsne mūs baro un ka mēs nedrīkstam to iznīcināt. Mēs nevaram šai lietai pieiet kā komerciālam jautājumam un īstenot politiku, kuras ietvaros lielāko komerciālo darbību veido lauksaimniecības zemju tirdzniecība un notiek atsvešināšanās no lauksaimniecības produktiem, kas tiek izmantoti citiem mērķiem.
Šī politika jau sāk kaitēt pašam tās īstenotājam. Ir labi, ka mēs to beidzot apzināmies un sākam aizsargāt augsni, kas ir mūsu uzturētāja. Atļaujiet man atgādināt apsvērumu, kas atrodams Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinumā, par to, ka viens no efektīvas augsnes aizsardzības nosacījumiem ir lauksaimniecības uzturēšana un attīstība. Lauksaimnieku apsaimniekotā augsne saglabā tās auglību, savukārt, ja šīs rūpes tiek atņemtas, tā kļūst par tuksnesi. Nāciju Eiropas grupas vārdā es atbalstu ziņojumus, ko iesniedza C. Gutiérrez-Cortines un V. Prodi.
Hiltrud Breyer
Priekšsēdētājas kundze, mēs pavisam noteikti esam par augsnes aizsardzību visā ES. Mēs esam uzzinājuši, ka augsne ir būtiskākais resurss, ko nav iespējams atjaunot. Augsnes stāvokļa pasliktināšanās katru gadu izmaksā ES vairāk kā 38 miljardus EUR. Vācijā tikai 2 % augsnes ir joprojām tās dabiskajā stāvoklī. Divpadsmit procentus no augsnes ES ir pārņēmusi erozija.
Augsnes pasliktināšanās nepazīst valsts robežas. Tas nozīmē, ka mēs paši sev raujam ārā pamatu zem kājām ar veidu, kā šobrīd izmantojam mūsu augsni. ES priekšlikums bija labs; tas virzījās pareizajā virzienā, un mums vajadzētu vēlēties to uzlabot. Es zinu, ka referente par to cīnījās, tomēr diemžēl Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja "nogremdēja to” un patērēja spēkus, sastādot daudzus priekšlikuma punktus konservatīvo un lauksaimniecības lobiju spiediena dēļ. Es nesaprotu, kādēļ mēs, Vides komiteja, piekritām saglabāt slepenību par augsni, kas ir piesārņota. Es ceru, ka rīt mums būs iespēja to labot. Tas ir pretrunā ar pārredzamību un tātad arī Orhūsas Konvenciju.
Tāpat mēs zinām, ka klimata pārmaiņas un laba augsnes kvalitāte ir savstarpēji saistīti faktori, ka augsne ir būtisks oglekļa dioksīda "baseins” un ka tā turpina zaudēt spēju saistīt CO2. Ņemot vērā Vides komitēja notikušo aktivitātes pavājināšanu, es baidos, ka diemžēl nav iespējama vērienīga augsnes aizsardzības direktīva. Tomēr mums ir nepieciešama efektīva augsnes aizsardzība ar kopīgu laika grafiku un vienotiem kritērijiem.
Īsumā - mums ir nepieciešami efektīvi, specifiski mērķi, lai apturētu augsnes pasliktināšanos Eiropas Savienībā. Mums nav jāpadodas, veidojot kaut ko, kas ir juridiski saistošs, tikai tādēļ, ka tas ir tā dēvētais kompromiss. Tikai juridiski saistoši pasākumi palīdzēs mums izveidot vērienīgu stratēģiju augsnes jomā.
Roberto Musacchio
GUE/NGL grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, mūsu priekšā ir ļoti būtiska un pozitīva direktīva. Es vēlos pateikties komisāram S. Dimas, kurš kārtoja šo jautājumu. No savas puses, kā grupas locekle, kas bieži vien kritizē direktīvas un Komisiju, varu teikt, ka šoreiz mums nav iebildumu.
Šī direktīva Eiropai būs liels solis uz priekšu gan no tās politiku kvalitātes viedokļa, gan arī efektivitātes viedokļa. Pabeidzot pamatdirektīvas par dabas elementiem, augsne tiks uzskatīta par galveno biosfēras daļu, vides un klimata līdzsvara pamatelementu, nevis tikai platformu, uz kuras var būvēt.
Augsne ir dzīva, tā absorbē CO2, ražo biomasu - to nepieciešams aizsargāt, to pat ir nepieciešams uzlabot, jo daļa no augsnes Eiropa ir piesārņota. Eiropa to saprot. Mums bija gara un sarežģīta diskusija komitejā, un es vēlos pateikties C. Gutiérrez-Cortines par to, ka viņa tik aizrautīgi iestājas par šo tēmu.
Tomēr pastāv risks, ka Parlaments iejauksies Komisijas sastādītajā tekstā. Man nekad nav paticis, kad tā notiek. Es vienmēr dodu priekšroku tam, ja Parlaments ir progresīvāks par Komisiju. Daži pat ierosināja noraidīt direktīvu, taču tā būtu nopietna kļūda. Eiropai ir jāskatās nākotnes virzienā. Augsne zem mūsu kājām ir mūsu kopējā augsne, daļa no mūsu planētas. Tā ir vienīgā augsne, kas mums ir un mums ir par to jārūpējas.
Kathy Sinnott
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es varu saskatīt zināmu loģiku ES līmeņa tiesību aktos, kas reglamentē ūdens un gaisa kvalitāti. Mums Eiropas Savienībā un - patiešām - visā pasaulē ir kopējs ūdens un gaiss. Tomēr, manuprāt, šī loģika ir neveiksmīga attiecībā uz augsnes aizsardzību. Augsne ir daudz mazāk mobila, un, izņemot saprātīgu aizsardzības standartu ieviešanu, tai jābūt dalībvalstu un to vietējo iestāžu kompetencē. Pirms ES uzņemas pārāk lielu kontroli attiecībā uz augsni, varbūt mums ir jāveic neliela pašanalīze?
Īrijā dažas no problemātiskajām politikas jomām saistībā ar augsnes degradāciju ir ieviesušās no Eiropas prakses. Piemēram, ES cukura nozares reformas rezultātā vairs netiek audzētas bietes; priekšroka tiek dota kviešu audzēšanai. Biešu audzēšana noteica augsnes veidošanos, padarot to piemērotāku graudaugiem. Arī ES subsīdijas, ko vairāku gadu garumā piešķīra mežiem, radīja situāciju, kad parādījās nepiemēroti egļu stādījumi, kas, kokiem augot, palielināja zemes skābuma līmeni, un dažās vietās tā rezultātā augsne sablīvējās un kļuva neauglīga, bet citās vietās uz pakalniem augsne kļuva irdena un ieskalojās upēs un ezeros.
Augsnes dažādība ir ārkārtīgi liela, tomēr tai jābūt dzīvai un jāspēj atjaunoties. Eiropas Savienībai ir jāaizliedz augsnes iznīcināšana, bet augsnes apsaimniekošana un pārvaldība jāatstāj to cilvēku ziņā, kas saprot tās sastāvu attiecīgajā reģionā.
Irena Belohorská
Pirms ierosinātās pamatdirektīvas par augsnes aizsardzību faktiskā teksta izskatīšanas mums jāapsver, vai ES tiesību akts šajā jomā faktiski ir vajadzīgs.
Jāņem vērā Juridiskās komitejas atzinums. Tā skaidri noraidīja vajadzību pēc augsnes aizsardzības tiesību akta ES, pamatojoties uz to, ka augsnei nav pārrobežu ietekmes un līdz ar to tas ir reģionāls jautājums. Par spīti faktam, ka citas komitejas savos atzinumos būtībā atbalstīja ES tiesību aktu šajā jautājumā, dažas frakcijas kavējas. Piemēram, grozījums 5. pantam Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinumā skaidri norāda, ka augsnes degradācijai ir vietēji vai reģionāli cēloņi un sekas un tāpēc ir svarīgi veikt dalībvalstu pasākumus pretstatā Eiropas pasākumiem. Tas, šķiet, ir pretrunā ar pārējo tekstu, kas skaidri atbalsta pamatdirektīvu. Līdzīgu formulējumu var atrast Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas grozījumā 2. pantam.
No otras puses ir svarīgi atzīt, ka augsnes kā neatjaunīga resursa degradācijai ir svarīga ietekme uz citiem aspektiem, kuriem tiesību akti jau ir izstrādāti, piemēram, uz ūdens kvalitāti, pārtikas drošību, klimata pārmaiņām utt. Kaut arī abām pusēm ir daļēja taisnība attiecībā uz vajadzību pēc pamatdirektīvas, es uzskatu, ka lēmums pieņemt vai noraidīt Eiropas pamatdirektīvu būs politisks.
Es gribētu komentēt pārmaiņu ziņojuma raksturā no negatīva uz pozitīvu. Viens piemērs ir termina "riska platība” aizstāšana ar "prioritāra platība”. Es uzskatu, ka platībām, kur augsnes degradāciju vajag apturēt steidzami, mums jālieto terminoloģija, kas parāda steidzamību; apdraudētā augsne jānorāda ar negatīvu terminu, lai uzsvērtu stāvokļa nopietnību.
Jan Březina
Priekšsēdētājas kundze, Komisār, vispirms es gribētu pateikties referentiem par viņu darbu pie apskatāmā priekšlikuma. Diemžēl man tomēr jāatbalsta Juridiskās komitejas nostāja, kas aicina atbildīgo komiteju ierosināt noraidīt Komisijas priekšlikumu.
Komitejas citētie iemesli ir spēkā un paliek spēkā, lai arī dažos pēdējos mēnešos priekšlikumam veiktas svarīgas pārmaiņas. Augsnei tiešām nav nekādas pārrobežu ietekmes un tāpēc tai jāpaliek dalībvalstu kompetencē. Tāpēc par spīti pozitīvajām pārmaiņām, šis priekšlikums joprojām ir subsidiaritātes principa pārkāpums. Attiecībā uz proporcionalitāti šāda tiesību akta pieņemšanu varētu uzskatīt par resursu izniekošanu. Turklāt ir svarīgi atcerēties, ka ES ir daudzi dažādi augšņu tipi, kas tiek izmantoti dažādos veidos.
Taisnība, ka apskatāmā direktīva ir kļuvusi par tādu kā elastīgu pamatdirektīvu. Turklāt mūsu jaunās filozofijas rezultātā direktīva ir saistoša attiecībā uz rezultātiem, lēmuma pieņemšanu par formu un metodi atstāj dalībvalstīm. Ir ļoti pozitīvi, ka pašreizējos dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz šiem mērķiem, nevajag pārskatīt. Mēs tiešām virzāmies subsidiaritātes un proporcionalitātes principu virzienā. Šī tiesību akta pozitīvais blakus efekts būtu spiediens, kas tiktu izdarīts uz dalībvalstīm, kurām pašlaik ir neadekvāti augsnes aizsardzības tiesību akti, bet es neesmu pārliecināts, vai šis ir labākais veids, kā izdarīt spiedienu uz tām. Pēc visu "par” un "pret” izsvēršanas es uzskatu, ka nav nepieciešamības pieņemt ierosināto direktīvu. Dalībvalstis pašas var aizsargāt savu augsni. Noslēgumā es gribētu atkārtot franču filozofa vārdus, kurš teicis, ka, ja likums nav svarīgs, to nevajag rakstīt.
Karin Scheele
Priekšsēdētājas kundze, es esmu vēl viena pārstāve, kas uzskata, ka augsnes aizsardzība ļoti noteikti ir Eiropas Savienības uzdevums un ka Eiropas Parlamentam tāpēc jāpieņem šī pamatdirektīva. Atklāti runājot, es nesaprotu arī izteiktos komentārus par to, ka nav ņemts vērā tas, cik dažādi ir augšņu tipi mūsu dalībvalstis. Es caurskatīšu šo direktīvu vēlreiz un mēģināšu apskatīties, uz ko atsaucas citas dalībvalstis, jo es nepamanīju šos neelastīgos pasākumus un priekšlikumus.
Es gribētu pieminēt arī lauksaimniecības nozīmi, jo pēc manām domām ļoti svarīgs ir dažādu pušu izdarītais kompromisa grozījums. Tas pieprasa, lai dalībvalstis, kad augsni izmanto lauksaimniecības vajadzībām, veicinātu kultūras un apmežošanas metodes, kam varētu būt labvēlīga ietekme uz augsnes organiskajām vielām un augsnes auglību un līdz ar to novērstu zemes nogruvumus un noplicināšanos.
Līdzīgā veidā jāatbalsta lauksaimniecības metodes, kas novērš augšņu sablīvēšanos un eroziju. Mēs zinām, ka ļoti bieži lauksaimniecība rada augsnes kvalitātes problēmas, un es uzskatu, ka šis precizējums ir absolūti vitāli nepieciešams. Es neuzskatu, ka "atbalsta lauksaimniecībai, vienalga kādai” formula ir pietiekama, lai aizsargātu augsnes reģionālajā, valstu vai pat Eiropas līmenī.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- Priekšsēdētājas kundze, pamatdirektīva par augsnes aizsardzību pēc manām domām būs instruments, kas veicina pārtikas ražošanu un adekvātas tīra ūdens piegādes nākamajām ES pilsoņu paaudzēm.
Augsne veic arī daudzas citas svarīgas funkcijas: tā ir substrāts cilvēku darbībai līdz ar pilsētām un infrastruktūru, un arī dabai un vērtīgiem ainavu apvidiem. Augsnes aizsardzība ir svarīga, lai uzturētu mūsu dabas mantojumu un izejvielas.
Ņemot vērā šo situāciju, elastīga pamatdirektīva, kas atzīst subsidiaritātes principu, būs instruments, kas mudinās dalībvalstis aizsargāt savas augsnes. Šādi formulēta direktīva ir saistoša dalībvalstīm attiecībā uz rezultātiem, kas var tikt sasniegti augsnes aizsardzības jomā, bet ļauj dalībvalstīm izvēlēties formas un metodes, kādas izmantot, lai panāktu šādu aizsardzību.
Vērts pieminēt direktīvā ietvertos priekšlikumus, saskaņā ar kuriem dalībvalstīm jāsastāda piesārņoto rajonu saraksti, tostarp reģionālā mērogā, jāpublicē un jāaktualizē reizi piecos gados. Tā ir svarīga informācija, lai aizsargātu ES pilsoņu dzīvību un veselību.
Marie Anne Isler Béguin
Priekšsēdētājas kundze, es vispirms gribētu apsveikt mūsu referentus un aplaudēt grūtajam darbam, ko veikusi C. Gutiérrez, radot rezultātu, lai aizsargātu mūsu augsni.
Atšķirībā no citiem deputātiem es uzskatu, ka ierobežojošāka likumdošanas pieeja sniegtu labāku aizsardzību.
Es arī domāju, ka ir skumji, ka mūsu deputāti, kuru valstīm ir stingrāki noteikumi nekā šeit ierosinātie, joprojām mēģina atšķaidīt šo ziņojumu ar grozījumiem, kurus es jūs mudinātu rīt ļoti stingri noraidīt.
Mūsu lauksaimnieciskā un rūpnieciskā darbība un transporta plāni ir drastiski ietekmējuši augsnes kvalitāti. Taču šī pati augsne ir bioloģiskās daudzveidības un mūsu pārtikas pamats. Tā filtrē un glabā organisko materiālu un minerālus un mums palīdz arī piekļūt ūdenim. Tai ir izcila nozīme cīņā pret klimata pārmaiņām. Turklāt saskaroties ar augošo pieprasījumu pēc pārtikas un enerģijas ražošanas, ir būtiski, ka mēs nodrošinām un atjaunojam augsnes kvalitāti un novēršam noplicināšanos.
Bez tiesību akta Eiropas līmenī mēs nevaram cerēt uz rezultātiem.
Bastiaan Belder
Priekšsēdētājas kundze, es šeit runāju sava kolēģa J. Blokland vārdā.
Šīs debates turpina demonstrēt, ka ierosinātā augsnes politika ir ļoti pretrunīga. Tagad, kad ir divi priekšlikumi - stratēģija un direktīva - šķiet, ka tiek ieviesta jauna vides politikas nozare. Es saku "šķiet”, jo nekas nevarētu būt tālāks no patiesības. Ilgtspējīga augsnes izmantošanas pārvaldība jau parādās 33 Eiropas direktīvās, piemēram, Ūdens pamatdirektīvā. Kāpēc mēs iesniedzam izskatīšanai pārklājošu tiesību aktu, kurā ir vēl vairāk šķēršļu, jo īpaši dalībvalstīm, kurām jau ir labi strādājoša augsnes politika?
Man jāatbalsta R. Prodi tematiskā stratēģija. Pēc manām domām dalībvalstīm, kurām vēl jāizstrādā augsnes politika, jādara tas, pamatojoties uz stratēģiju. Pamatdirektīva no otras puses ir nesamērīga un pēc manām domām ir pretrunā arī ar subsidiaritātes principu. Atšķirībā no gaisa un ūdens augsnei nav pārrobežu dimensijas, un politiku bieži īsteno reģionālā vai lokālā mērogā. Tas arī ir iemesls, kāpēc es - tas ir, J. Blokland - pievienoja savu parakstu grozījumam, ar kuru tiek noraidīts Komisijas priekšlikums.
Jim Allister
Priekšsēdētājas kundze, mums ir labi zināms, ka zemes piesavināšanās ir citam piederoša īpašuma patvaļīga iegūšana. Man šķiet, ka šī direktīva par augsni ir patvaļīga varas sagrābšana no Briseles puses, un tā, protams, nenovēršami rada lielāku birokrātiju.
Augsne, kā tas jau norādīts šajās debatēs, atšķirībā no gaisa un ūdens, neplūst no vienas valsts uz citu. Attiecībā uz augsni nepastāv pārrobežu dimensija. Tādējādi politika attiecībā uz augsni ir dalībvalstu kompetences jautājums, un tādam tam arī jāpaliek.
Direktīva par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (PINK direktīva), savstarpējas atbilstības saistības, direktīva par atkritumu izgāztuvēm un Nitrātu direktīva - tā ir vairāk nekā pietiekama ES iesaistīšanās. Tādēļ es neatvainojos par to, ka aizstāvu šī varaskārā priekšlikuma pilnīgu noraidīšanu.
Ja, saglabājot uzticību saviem principiem, Eiropas Savienība tomēr izlemj iejaukties šajā valsts jautājumā, tad tā varētu apsvērt vienu iniciatīvu, kas paredz ieviest maksājumus lauksaimniekiem par oglekļa sekvestrāciju augsnes apsaimniekošanā un lauksaimniecības darbībā.
Françoise Grossetête
Priekšsēdētājas kundze, mana pirmā doma par šo direktīvas priekšlikumu bija tekstu noraidīt. Es domāju arī, ka pamatdirektīva droši vien nav piemērots risinājums.
Kāpēc vajadzīgs vēl viens teksts par augsnes aizsardzību, ka mums jau ir daudz noteikumu par augsni, atkritumiem, pesticīdiem un dabas aizsardzību? Labākas likumdošanas sistēmā es domāju, mums, šķiet, nav jāiet vēlreiz caur Eiropas Komisijas dzirnavām. Es iedomājos sevi jo īpaši mūsu pašvaldību mēru vietā, kuri būtu spiesti analizēt vēl vienu tekstu.
Tomēr patiesība ir tāda: cilvēku ierastā rīcība nav respektējusi augsni. Mēs augsni esam noplicinājuši ar intensīvu ražošanu. Turklāt ir klimata pārmaiņas un pārtuksnešošanās. Mūsu pilsētu plānošanas politika ir mineralizējusi augsni, degradējusi to, un mūsu līdzpilsoņi tagad ir pārsteigti, piedzīvojot katastrofiskus plūdus, jo augsne vairs neuzsūc lietu. Kas nav redzējis atklātās brūces ainavā, kuras radījuši karjeri, kas mums nodrošina tik vērtīgus materiālus?
Noplicināta, izžuvusi, degradēta, piesārņota un savainota augsne - lūk, par ko kļuvusi šī zeme, par kuru iepriekšējās paaudzes runāja ar dziļu cieņu, jo zeme viņiem bija viss: viņu darbs, viņu pārtika, viņu dzīvība un daudziem viņu vienīgais īpašums. Uz to, kas reiz bija mūsu māte Zeme, mēs tagad skatāmies ar aizdomām. Kādu ietekmi šī degradācija, šis piesārņojums atstās uz mūsu vidi un veselību?
C. Gutiérrez ir veikusi ievērojamu darbu, mēģinot atrast pieņemamu pieeju, mēģinot satuvināt tos, kas negrib šo direktīvu, un tos, kuri grib. Viņa ir ieklausījusies Parlamentā. Viņa ir atradusi līdzsvarotas nostādnes, kas ievēro vajadzību pēc subsidiaritātes metožu izvēlē, jo ir milzīga atšķirība starp dalībvalstīm. Galīgais teksts ir krietni vairāk izstrādāts. Tas novērš administratīvo izmaksu sloga pieaugumu, mudinot mūs izlabot pagātnes kļūdas, mūsu lauksaimniecības, rūpniecisko un pilsētbūvniecības praksi, kas nerespektē augsni. Šis ziņojums, ko C. Gutiérrez pilnīgi pārstrādājusi, ir apmierinošs. Eiropas Savienībā ir tāda augšņu dažādība, ka svarīga ir subsidiaritātes garantija, nodrošinot augsnes aizsardzību un ilgtspējīgu izmantošanu.
Gyula Hegyi
Mūsu fundamentāls mērķis ir garantēt veselīgu vidi mūsu pilsoņiem, un par vairumu mūsu vides elementu ir stingri Eiropas Savienības tiesību akti. Augsne ir vienīgais vides elements, kuru mēs vēl nespējām reglamentēt, tāpēc pašlaik nav Eiropas Savienības instrumenta, lai apturētu augsnes piesārņošanu un tās kvalitātes pasliktināšanos, lai arī tas sagādā zaudējumus desmitiem miljonu eiro apmērā mums visiem.
Saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem obligāti jāvēršas pret augsnes piesārņojumu, kad piesārņojums nonāk citos vides elementos: gruntsūdeņos, dzeramajā ūdenī, lauksaimniecības produktos vai kad praksē ir par vēlu rīkoties. Es atzinīgi vērtētu, ja Eiropas Savienība pieņemtu šo jauno direktīvu, un es esmu apmierināts, ka izveidota kompromisa pakete, kas ir vēl pieņemamāka no vides aizsardzības viedokļa.
No Ungārijas viedokļa ir svarīgi arī, ka tiesību aktam, kā daudzi no mums ierosinājuši, jārisina arī augsnes paskābināšanās. Tas ir nopietns drauds lauksaimnieciskajai ražošanai, tāpēc pret to jācīnās, arī šim nolūkam izmantojot Eiropas Savienības instrumentus. Piesārņoto platību atzīšana veicinās stāvokļa labošanu, līdz ar to mēs varēsim novērst dzeramajam ūdenim izmantoto gruntsūdeņu piesārņošanu un dabiski piesārņoto augu kultivēšanu. Tāpēc noteikumi par augsni ir zemnieku interesēs.
Tāpēc es ceru, ka konkrētiem Eiropas Parlamenta deputātiem no labējām partijām, tostarp pārsteidzošā kārtā dažiem Eiropas Parlamenta deputātiem no Ungārijas, neizdosies viņu pūliņi novērst direktīvas izveidošanu, lai aizsargātu Ungārijas lauksaimniecības un vides intereses. Saskaņā ar direktīvu neatbilstošo piesārņoto platību vai platību ar degradētu augsni atveseļošana būs Eiropas Savienības uzdevums, kam resursus vajadzēs atrast nākotnes Kopienas budžetos.
Jeffrey Titford
Priekšsēdētājas kundze, šim priekšlikumam direktīvai par augsnes aizsardzību lielā mērā trūkst ticamības. Pirmkārt, augsnes saturs un kvalitāte vienas valsts dažādās vietās ievērojami atšķiras. Cik daudz pretrunu veidosies, ja salīdzināsim augsni 27 valstīs, kurās ievērojami atšķiras klimats? Ir absurdi ierosināt, ka ES var ieviest visiem vienādi piemērojamu direktīvu par augsni, un attiecināt to uz visām valstīm, sākot ar Vidusjūras reģionu un beidzot ar Skandināviju.
Es vēlētos teikt arī kādu vārdu jau tagad grūtībās nonākušo lauksaimnieku aizstāvībai; daudzi no viņiem rakstveidā ir vērsušies mana vēlēšanu apgabala birojā, nopietni apšaubot to, vai ir jāievieš direktīva par augsnes aizsardzību. Viņi pilnīgi pamatoti ir norādījuši, ka ir ieinteresēti augsnes aizsardzībā, jo tā nodrošina viņu iztiku. Viņi arī norāda, ka šāda direktīva viņiem radītu papildu apgrūtinājumu, jo tā nebūs pietiekami atzīta pašreizējos valsts tiesību aktos.
Otrs lielākais trūkums ticamības ziņā ir ES tuvredzīgā politika saistībā ar robežu atvēršanu, kas ir sekmējusi masveida imigrāciju no Austrumeiropas uz manu valsti. Tas ir radījis vajadzību ieviest atbilstīgi apjomīgu programmu attiecībā uz mājokļu būvniecību katrā brīvajā zemes kvadrātmetrā - mums ir informācija, ka līdz 2020. gadam paredzēts uzbūvēt trīs miljonus māju, pat tad, ja tiek apdraudēta zaļā zona. Lielu zemes platību iebetonēšana, manuprāt, nav labākais veids, kā aizsargāt augsni.
Lambert van Nistelrooij
Priekšsēdētājas kundze, komisār, es atbalstu R. Prodi ziņojumā izstrādāto augsnes stratēģiju, bet uzstājos pret augsnes direktīvu. Pilnīgi skaidrs, ka es to daru, pamatojoties uz subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem.
Tāpēc es esmu iesniedzis grozījumu, kas to noraida, bet arī grozījumu, kurā izvēlēts cits instruments, proti, atklāta koordinācija. Mērķus pilnībā var sasniegt ar šiem līdzekļiem. Galu galā ir pietiekami skaidrs, ka tas viss koncentrēts uz stimulēšanu, dalīšanos ar zināšanām un uzraudzību. Viss ir iespējams, tostarp finanšu palīdzība no Eiropas Savienības.
Paliek dublēšanās risks: vēlreiz noteiktas prioritāras platības, un pat jūras dibens atkal iesaistīts debatēs. Manas valsts, Nīderlandes, pilsoņi nesaprot pamatojumu nevajadzīgam tiesību aktam no augšas, no Eiropas Savienības līmeņa. Kā jau teikts, jau darbojas vairāk nekā 30 direktīvas, kas attiecas uz augsnes kvalitāti vai nu tieši vai netieši. Kāds mērķis ir centrālam tiesību aktam, ja iespējama arī decentralizēta pieeja? Tomēr es augstu vērtēju C. Gutiérrez-Cortines mēģinājumus noteikumus vairāk novirzīt subsidiaritātes virzienā.
Noslēgumā es esmu iesniedzis daudzus citus priekšlikumus ar 40 parakstiem: grozījumus ar mērķi vēl palielināt uzsvaru uz kvalitāti un augsnes aizsardzību un atsaukties uz jauniem izaicinājumiem, piemēram, klimata pārmaiņām. Tomēr nav jāpieņem tiesību akts Eiropas līmenī. Es aicinu savus kolēģus atbalstīt manus grozījumus šajā ziņā.
Dorette Corbey
Priekšsēdētājas kundze, es pateicos C. Gutiérrez-Cortines, taču man jāsaka, ka diemžēl mēs nepiekrītam viņai.
Eiropā ir ļoti daudz vietu ar augsnes piesārņojumu vai citām augsnes problēmām, piemēram, eroziju. Šī problēma jāatrisina cik ātri vien iespējams. Es pieņemu, ka visi tam piekrīt.
Komisija ierosina risināt augsnes problēmas Eiropas līmenī - un, ciktāl es esmu iesaistīts, te ir problēma. Galu galā augsnes problēmas bieži ir lokālas, un tikai specifiskos gadījumos tām tiešām ir pārrobežu ietekme.
Eiropas sadarbība ir vēlama augsnes problēmu ar pārrobežu ietekmi gadījumā, un tādā gadījumā solidaritāte un sadarbība ir svarīga. Taču vietējo un dalībvalstu augšņu problēmu gadījumā Eiropas politika ir pilnīgi lieka. Daudzām dalībvalstīm jau ir laba valsts politika augsnes problēmu risināšanai un novēršanai. To politika piedāvā aizsardzības līmeni, kas ir vismaz tikpat augsts kā tas, kas mums uz galda.
Direktīvai par augsni jāņem vērā šīs dalībvalstis - tām būtu jābūt atbrīvojumam no Eiropas saistībām - un tādēļ mēs plānojam balsot pret šo direktīvu.
Mairead McGuinness
Priekšsēdētājas kundze, debatēs es piedalos no Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas, kurā mēs noraidījām šīs direktīvas priekšlikumu. Es atbalstu R. Prodi stratēģiju, kurā es ieviestu dažas atkāpes.
Mēs visi vēlamies, lai augsne būtu aizsargāta, bet es domāju, ka tie, kas ir nobažījušies par šo direktīvu, uzskata, ka tas nav jādara šādā veidā. L. van Nistelrooij norādīja uz daudz labāku veidu, kā to var izdarīt, proti, izmantojot atklāto koordinācijas metodi. Attiecībā uz augsnes aizsardzību grūtības, manuprāt, rada tas, ka mēs nepietiekami veicam izpēti par to, kā aizsargāt augsni, un tas, ka ļoti daudziem pētniekiem un konsultantiem lauksaimniecības jomā ir jāaizpilda veidlapas - veidlapas, kas tiek izstrādātas šeit, Eiropas Savienībā, un kas atrauj viņus no darba, kurā viņi sadarbojas ar lauksaimniekiem, lai atrastu labāko praksi attiecībā uz augsnes aizsardzību.
Lauksaimniekiem ir ļoti grūti izpildīt lielākas birokrātijas prasības. Viņi ar šo savstarpējo atbilstību saskaras katru dienu. Uzskatu, ka augsni aizsargā laba lauksaimniecības prakse. Tas ir dalībvalstu kompetences jautājums. Es cerēju, ka šovakar debašu dalībnieki mani pārliecinās par direktīvas nepieciešamību, bet pagaidām es par to neesmu pārliecināta.
Es atzinīgi vērtēju darbu, ko paveikusi referente, un viņa neapšaubāmi ir svītrojusi daudzas lietas, kas mums varētu radīt bažas, tomēr mani joprojām izbrīna tas, kāpēc mums tas vispār ir vajadzīgs. Es domāju, ka Īrijas lauksaimnieki, kuri patlaban lielā mērā ir nobažījušies par Reformu līgumu, saskatīs to kā kārtējo mēģinājumu apspiest viņu ikdienas darbību, ja vien mēs nespēsim pārliecināt, ka tas tā nav.
Atkārtoju, ka esmu nobažījusies par izpētes un konsultatīvo darbu, ko faktiski gandrīz pilnībā sagrauj ES radītais birokrātijas slogs. Jā, mums ir jārisina ar piesārņoto augsni saistītās problēmas, bet mums jau tagad ir ieviestas direktīvas šajā saistībā. Ņemot vērā šīs dienas debates, es neesmu pārliecināta, ka mums vajadzīga šāda direktīva. Savu viedokli es varu mainīt līdz debašu beigām, tad skatīšos, vai tikšu pārliecināta, bet pagaidām - diemžēl neesmu. "Jā” stratēģijai, bet "nē” direktīvai!
Péter Olajos
Paldies, priekšsēdētāja kungs. Vispirms, es gribētu apsveikt C. Gutiérrez ar to, ka viņa patērējusi krietni daudz laika un enerģijas, sastādot projekta tekstu, kuram faktiski izdevies nonākt līdz plenārsēdes debatēm un balsošanai par spīti pretestībai, kuru var pieredzēt Parlamentā.
Šodien, kad ekstrēmi laika apstākļi, ko izraisījušas klimata pārmaiņas un civilizācija, nozīmē palielinātu slodzi uz augsni un līdz ar to uz visu dzīvo pasauli, šim tiesību aktam ir īpaši liela nozīme. Kas attiecas uz mani, direktīva ir viens no svarīgākajiem paziņojumiem par lauksaimnieciskās darbības nozīmi un nemirstošo to cilvēku nopelnu, kuri strādā, lai saglabātu, aizsargātu un uzlabotu augsni. Bez viņiem mēs ne tikai zaudētu pārtiku, bet arī videi ap mums tiktu nodarīts nopietns kaitējums.
Ilgtspējīga lauksaimniecība, kas tiek ieviesta ar zināšanām, ir viens no galvenajiem vides aizsardzības balstiem. Taču viens no svarīgākajiem tās nosacījumiem ir informācija. Informācija par augsnes apstākļiem, kas pieejama sabiedrībai, būtu viens no jaunā tiesību akta augļiem, kas galīgi aizsargātu tautu un zemniekus, nevis piesārņotājus.
Manā dzimtenē Ungārijā aina ir tipiski divdabīga: no vienas puses teicamas kvalitātes zeme un augstas pakāpes tiesiskā aizsardzība, bet no otras puses rūpnieciskais piesārņojums, ko radījuši četrdesmit komunisma gadi, un tā attīrīšana prasīs vismaz vēl četrdesmit gadus un 4 miljardus eiro. Tieši tagad mēs tērējam Eiropas Savienības naudu, lai to labotu, bet mēs nākotnē gribētu šo procesu paātrināt, un šis tiesību akts būtu labs palīgs.
Noslēgumā, dāmas un kungi, pieņemot Augsnes aizsardzības direktīvu, mēs pabeidzam procesu arī teoloģiskā nozīmē. Mēs jau esam reglamentējuši visus elementus, kas radīja pasauli: gaisu, ūdeni, uguni, te es domāju enerģiju, un to nozīmi pamatīgi un piemēroti aizsargā Eiropas Savienība, tagad pienākusi kārta ceturtajam elementam, zemei, līdz ar to noslēdzot loku. Liels jums paldies.
Frieda Brepoels
Priekšsēdētāja kungs, sekretār, es gribētu sākt, sirsnīgi apsveicot mūsu referenti C. Gutiérrez-Cortines un pateicoties viņai par milzīgajām pūlēm, lai panāktu līdzsvaru starp šīs Direktīvas atbalstītājiem un pretiniekiem, kas galu galā ir ļoti grūta lieta.
Personiski es esmu stingri pārliecināta, ka Eiropas direktīva par augsnes aizsardzību ir nepieciešama dažādu iemeslu dēļ. Es ceru, ka vēl ir iespēja pārliecināt M. McGuinness.
Daži Eiropas Parlamenta deputāti noraida pamatdirektīvu, jo viņu valstij jau ir tiesību akti par augsni ar tālejošām sekām. Mans reģions - Flandrija - arī dažus gadus īsteno progresīvu augsnes politiku. Piemēram, obligātu augsnes sertifikātu sistēma īpašuma nodošanas gadījumā - kas vēl tagad neiedomājama daudzās dalībvalstīs - darbojas jau ilgu laiku.
Es gribētu mainīt šo deputātu domāšanu. Šī elastīgā direktīva ne tikai dod sistēmu tām dalībvalstīm, kurām vēl nav augsnes politikas, bet spēj arī novērst to valstu un reģionu, kuriem jau ir panākumi, stāvokļa iedragāšanu konkurencē. Šī iemesla dēļ ir ļoti svarīgi, ka visas dalībvalstis veic pasākumus, kas izklāstīti ziņojumā.
Ļoti daudzās vietās noteikti ir pārrobežu ietekme: piemēram, erozija Flandrijā varētu radīt dūņas Nīderlandē un otrādi. Direktīva arī nodrošina nepretrunīgu sistēmu jau esošajiem tiesību aktiem par augsnes aizsardzību.
Es varētu nosaukt daudzus iemeslus, bet laika ierobežojumu dēļ es noslēgumā teikšu, ka šodien apspriežamais ziņojums visas iepriekš minētās vajadzības apmierinās daudz labāk nekā sākotnējais Komisijas priekšlikums. Es pati arī esmu iesniegusi daudzus grozījumus un esmu ļoti apmierināta ar rezultātu.
Priekšlikums nodrošina dalībvalstīm pietiekami daudz vietas darbībai, nerada papildu administratīvus slogus vai dublēšanos un arī skaidri atzīst reģionālo iestāžu nozīmi. Tāpēc es ceru uz stipru atbalstu no deputātiem rītdienas balsojumā.
Robert Sturdy
Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos apsveikt C. Gutiérrez-Cortines. Es domāju, ka viņa ir paveikusi neapšaubāmi lielisku darbu, izstrādājot šo ziņojumu, kas, kā uzskata lielākā daļa no mums, nebija vajadzīgs un gaidīts un, manuprāt, komisār S. Dimas, ir pilnībā diskreditējis Parlamentu un Komisiju. Jūs izstrādājat pilnīgi un galīgi nevajadzīgus tiesību aktus.
Jums ir jāīsteno tie tiesību akti, kas jau ir izstrādāti. Parasti Komisija neveiksmīgi īsteno jau izstrādātos tiesību aktus. Es varu minēt vairākus gadījumus, bet es to nevēlos darīt tieši tagad. Piemēram, ja palūkojamies uz jūsu kolēģi M. Kyprianou - mēs nesen atkal saskārāmies ar mutes un nagu sērgas uzliesmojumu Apvienotajā Karalistē; mēs saskārāmies ar infekciozo katarālo drudzi; tagad ir saņemta informācija par putnu gripu. Viņš solīja atrisināt visas šīs problēmas. Viņš gatavojās darīt visu, lai tās atrisinātu. Es viņam noticēju. Es ticu Komisijai, ja tā kaut ko saka, bet pagaidām tas, kas notiek, nav to tiesību aktu ieviešana, kas izstrādāti, lai atrisinātu šīs problēmas. Šodien es aicinu Parlamentu pilnībā noraidīt šo tiesību aktu.
Manuprāt, C. Gutiérrez-Cortines ir paveikusi neapšaubāmi lielisku darbu, un es viņu pilnībā atbalstīšu, ja Parlaments nolems nenoraidīt šo priekšlikumu, bet es īsumā atgādināšu to, ko K. Scheele un D. Corbey teica par eroziju. Es pilnībā viņām piekrītu. Erozija ir liela problēma, tomēr ne vienmēr tā attiecas uz Eiropas Savienību. Problēma ir mežu izciršana, un tieši šī problēma mums ir jārisina.
Manuprāt, J. H. Allister viedoklis bija pilnīgi pareizs. Es domāju, ka Komisija mūs ir pievīlusi. Tā nesekmīgi īsteno regulas.
Izteikšu vēl vienu domu, par ko jums padomāt. Kā lauksaimnieks es varu teikt, ka zeme ir mana dzīve. Es to aizsargāšu, cik labi vien spēšu. Neieviesiet vairāk tiesību aktu. Ļaujiet man pašam tikt galā ar augsnes aizsargāšanu; tā ir augsne, kas nodrošina pārtiku un ienākumus laukos dzīvojošajiem cilvēkiem.
Horst Schnellhardt
Priekšsēdētāja kungs, Komisār, dāmas un kungi, tas, ko Komisija paziņo - ka augsne ir ļoti svarīgs ilgtermiņa, ilgtspējīgas pārtikas, lopbarības un biomasas ražošanas pamats - ir taisnība.
Taisnība arī, ka mēs nevaram būt apmierināti ar augšņu stāvokli Eiropas Savienībā, bet secināt no tā, ka mums vajadzīga direktīva Eiropas līmenī, ir novirzīties nepareizā virzienā. Kāpēc? Mēs neņemam vērā faktu, ka jau pastāv daudzi noteikumi Eiropas Savienībā, kas attiecas uz augsni un kurus mēs varētu efektīvi izmantot. Piemēri ir Dzīvotņu direktīva, Direktīva par vienotu piesārņojuma novēršanu un kontroli, Ūdeņu pamatdirektīva, Gruntsūdeņu direktīva un noteikumi par savstarpējo atbilstību: ar tiem mēs varam panākt finansiālu ietekmi uz situācijas uzlabošanos atsevišķās valstīs. Tie visi ir pasākumi, kas jau darbojas, un ja mēs tiem pievienosim Augsnes aizsardzības direktīvu, tas radīs noteikumu dublēšanos - paralēlus tiesību aktus - kas tiešām radīs vienīgi lielāku birokrātiju.
Mēs sakām, ka mēs gribam samazināt birokrātiju par 25 % līdz 2010. gadam, bet tas tikai panāks tieši pretējo! Tas panāks 25 % pieaugumu. Līgumā mēs apņēmāmies vietējā līmenī reglamentēt lietas, kuras vislabāk var reglamentēt šajā līmenī, un tas arī mums jādara, un tas mums jāpaātrina. Apgalvojums, ka augsnes pasliktināšanās izraisa klimata pārmaiņas tomēr nav pieņemams. Zinātnieki ir vienprātīgi, ka šī pasliktināšanās ir klimata pārmaiņu rezultāts, un nevis to iemesls.
Referente, protams, tur ieguldījusi daudz darba, bet ja mēs redzam, ka noteikumiem, kas tiek īstenoti ar citām direktīvām, ir prioritāte, tas nav pieņemams: mums nav augstākas prioritātes direktīvas un tad zemākas prioritātes direktīvas.
Ja mēs tiešām gribam kaut ko sasniegt, ķersimies pie atklātās koordinācijas metodes, nododot pieredzi no valsts valstij. Tā ir pareizā pieeja, un tā nekļūdīgi dos rezultātu. Šī direktīva no otras puses izraisa tikai birokrātiju un neskaidru likumdošanu.
Markus Pieper
Priekšsēdētāja kungs, kur ir pievienotā vērtība? Kur ir pamatojums Eiropas noteikumiem par augsnes aizsardzību? Komisijas argumenti attiecībā uz pārrobežu ietekmi ir diezgan samāksloti - vismaz no ekoloģiskā viedokļa. Es nevaru arī pieņemt argumentu, ka iekšējo tirgu izkropļo atšķirīgi dalībvalstu augsnes aizsardzības tiesību akti. Ja Komisija patiešām tā domātu, tā neiepazīstinātu mūs ar pamatdirektīvu, kas piešķir dalībvalstīm lielāko iespējamo pašnoteikšanos augsnes aizsardzības mērķu definēšanā. Tas vairāk palielinātu atšķirības augsnes aizsardzības tiesību aktos nekā tos izlīdzinātu. Vai šī pieeja neatklāj, ka Komisija nav pārliecināta, kā tai jārīkojas attiecībā uz subsidiaritāti, ja runa ir par augsnes tiesību aktiem konkrētās vietās? Šādā gadījumā, kur mēs visi vēlamies labāku augsnes aizsardzību, bet valstu tiesību akti atšķiras, vai mums vispirms nav jāizmanto atklātās koordinācijas instruments? Es tā uzskatu.
Pamatdirektīva otro soli sper pirms pirmā. Mēs palaižam garām izdevību valstīm bez tiesību akta mācīties no valstīm ar lielisku augsnes aizsardzības praksi. Mums būs jāpiedzīvo arī birokrātija, jo īpaši tajās valstīs, kurām jau ir stingri tiesību akti. Kāpēc tām jāpārbauda visa valsts un jādefinē riska platības, lai arī tām jau ir tiesību akti, kas var būt par paraugu? Mums nav vajadzīga šī birokrātija, mums nevajag arī pirmšķirīgu augsnes aizsardzības sistēmu, ko Eiropa tagad prasa no mums.
Noslēgumā komentārs par argumentu, ka Parlaments pats lūdza šo direktīvu pirms vairākiem gadiem. Jā, tā bija pirms vairāk nekā pieciem gadiem. Taču pa to laiku mēs esam pieredzējuši Dzīvotņu direktīvu, Direktīvu par vienoto piesārņojuma novēršanu un kontroli, Ūdeņu pamatdirektīvu un daudzas citas. Un atšķirībā no Komisāriem mums bija jāatskaitās vietējā līmenī. Tāpēc mums nebija jāpieturas pie piecgadu un desmitgadu plāniem, ja uzņēmumi un vietējās iestādes, kas strādā praktiskos apstākļos, mums stāsta, ka tā ir pārāk laba lieta. Es atzīstu referentes pūliņus padarīt direktīvu mazāk stingru, bet birokrātiju vislabāk novērst tās saknē. Mums joprojām ir iespēja to izdarīt, noraidot direktīvu.
Es ceru, ka mēs Padomei sūtam spēcīgu signālu, ka tā nevar sagaidīt, ka valstis pieņems šo birokrātijas vilni.
Stavros Dimas
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos pateikties runātājiem, kas piedalījās debatēs, par viņu konstruktīvo ieguldījumu, kā arī īsumā aprakstīt Komisijas viedokli par vairākiem svarīgiem Parlamenta pārstāvju skartajiem jautājumiem.
Ļaujiet man paziņot, ka attiecībā uz savu priekšlikumu Komisija sekos notikumu attīstībai Padomē un Parlamentā un pārskatīs savu nostāju, ņemot vērā šo attīstību.
Sākšu ar tiem tematiskās stratēģijas aspektiem, kas ietverti Vides komitejas ziņojumā, bet uz kuriem neattiecas direktīva.
Es atzinīgi vērtēju ziņojumā izteikto atbalstu attiecībā uz augsnes aizsardzības jautājuma risināšanu Eiropas līmenī, kā arī būtiskās saistības starp augsnes aizsardzību un jebkuru stratēģiju, kas vērsta uz cīņu pret klimata pārmaiņām, bioloģiskās daudzveidības samazināšanos un pārtuksnešošanos.
Es piekrītu arī tam, ka jāpārskata pašreizējie tiesību akti vides jomā, lai pilnībā izmantotu un turpmāk stiprinātu iespējamo sinerģiju attiecībā uz augsnes aizsardzību.
Visbeidzot, jūsu apstiprinātajā rezolūcijā izteikti vairāki ieteikumi attiecībā uz jauno direktīvu par bioloģiskajiem atkritumiem un paziņojumu par pārtuksnešošanos.
Izstrādājot turpmākos pasākumus saistībā ar tematiskās stratēģijas ieviešanu, Komisija ņems vērā šos ieteikumus.
Bet tagad ļaujiet man pievērsties pamatdirektīvai par augsnes aizsardzību un galvenajos vilcienos aprakstīt Komisijas pašreizējo viedokli šajā jautājumā.
Daudzos Vides komitejas ierosinātajos grozījumos sniegti lietderīgi precizējumi attiecībā uz priekšlikumu. Jo īpaši es atsaucos uz grozījumu Nr. 36, kurš attiecas uz 1. pantu un kurā sniegts labāks tiesību akta mērķa precizējums, kā arī precizēta augsnes funkciju nozīme saistībā ar ilgtspējīgu augsnes izmantojumu. Turklāt var atbalstīt grozījumus Nr. 58 un 65, kas ierosināti attiecībā uz 4. un 8. pantu un paredz, ka tiek ieviesti brīvprātīgi noteikumi par labu praksi vai nesaistošu pielikumu par iespējamajiem pasākumiem, lai novērstu augsnes degradācijas procesus.
Sarakstam ar augsnes degradācijas procesiem, kuru problēma jārisina, lai ņemtu vērā atšķirīgos augsnes apstākļus dažās jaunajās dalībvalstīs, pievienota augsnes paskābināšanās. Komisija arī uzskata, ka grozījumā Nr. 74 veiktais precizējums, kas ieviests attiecībā uz 10. panta noteikumu par piesārņoto vietu noteikšanu, ir vērtējams kā dokumenta uzlabojums.
Tomēr ir arī vairāki grozījumi, par kuriem Komisija ir nobažījusies. Pirmkārt, grozījums Nr. 38, kas attiecas uz 1. pantu, nosaka, ka pamatdirektīva augsnes aizsardzībai ir instruments, kas papildina citus ES tiesību aktus, lai citos Kopienas tiesību aktos ietvertos augsnes aizsardzības noteikumus izvirzītu par prioritāriem attiecībā pret šīs direktīvas noteikumiem.
Otrkārt, ir skaidrs, ka jābūt datumam, līdz kuram jāizstrādā pasākumu programmas lauksaimniecību apdraudošo problēmu atrisināšanai.
Treškārt, atsevišķos grozījumos, piemēram, grozījumā Nr. 77, kas attiecas uz 12. pantu, ir svītroti noteikumi par informāciju attiecībā uz augsnes piesārņojumu, kas jāsniedz par noteiktiem ar zemi saistītiem darījumiem.
Ziņojums par augsnes stāvokli ir ļoti svarīgs Komisijas priekšlikuma aspekts. Tas palielinās pārredzamību ar zemi saistītajos darījumos, palīdzēs kompetentajām iestādēm noteikt piesārņotās vietas un paātrinās uzskaites izveidi. Ar šī ziņojuma sagatavošanu saistītās izmaksas ir niecīgas, ja tās salīdzina ar summām, kas tiek maksātas ar zemi saistītajos darījumos par šādām industriālām teritorijām.
Es vēlētos uzsvērt, cik svarīgi ir saglabāt 2. pielikumā pievienoto kopējo darbību sarakstu. Šim sarakstam ir būtiska nozīme, ja jāveic jēgpilns, īstenojams, sistemātisks un rentabls pārskats par piesārņotajām vietām.
Daudzas dalībvalstis un reģioni jau tagad izmanto ļoti līdzīgu sarakstu, lai veiktu savu izpēti. Ir ļoti svarīgi izveidot kopēju sarakstu, lai nodrošinātu saskaņotu īstenošanu un izvairītos no dažādu nozaru iekšējā tirgus izkropļošanas.
Tādējādi investoriem, uzņēmumiem, valsts iestādēm un sabiedrībai mēs nodrošināsim lielāku juridisko noteiktību un kopējus kritērijus, lai novērtētu progresu piesārņoto vietu noteikšanā.
Parlamenta Ģenerālsekretariātā es iesniegšu pilnīgu sarakstu, kurā redzama pašreizējā Komisijas nostāja attiecībā uz šiem grozījumiem. Kā jau minēju, es varu jums apliecināt, ka attiecībā uz savu priekšlikumu Komisija sekos notikumu attīstībai Padomē un Parlamentā un pārskatīs savu nostāju, ņemot vērā šo attīstību.
Es vēlētos vēlreiz pateikties referentiem par viņu darbu.
Komisijas loceklis. -
Komisijas nostāja par Parlamenta ierosinātajiem grozījumiem
C. Gutiérrez-Cortines ziņojums
Attiecībā uz savu priekšlikumu Komisija sekos notikumu attīstībai Padomē un Parlamentā un pārskatīs savu nostāju, ņemot vērā šo attīstību. Atbilstīgi Komisijas pašreizējai nostājai par ierosinātajiem grozījumiem ir 50 grozījumi, kurus Komisija var pieņemt pilnībā, daļēji vai principā.
Tie ir: 1, 7, 12, 13, 15, 20, 22, 30, 36, 41, 42, 45, 47, 49, 53, 55, 58, 59, 61, 62, 63, 64, 65, 69, 73, 74, 79, 80, 83, 86, 89, 90, 92, 96, 98, 99, 103, 104, 108, 115, 117, 137, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148 un 150.
Komisija nevar pieņemt 111 grozījumus: 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 14, 16, 17, 18, 19, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 34, 35, 37, 38, 39, 40, 43, 44, 46, 48, 50, 51, 52, 54, 56, 57, 60, 66, 67, 68, 70, 71, 72, 75, 76, 77, 78, 81, 82, 84, 85, 87, 88, 91, 93, 94, 95, 96, 97, 100, 101, 102, 105, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 116, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 127, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 138, 139, 140, 141, 149, 151.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums par C. Gutiérrez-Cortines ziņojumu notiks trešdien plkst. 12 un balsojums par R. Prodi ziņojumu otrdien plkst. 11.30.
Rakstiskas deklarācijas (142. pants)
Richard Seeber  
rakstiski. - Ņemot vērā neseno vienošanos par Reformu līgumu, Eiropas Parlamentam un līdz ar to visai ES jāatbalsta un jāstiprina šis atjaunotais apstiprinājums virzībai uz tuvināšanos pilsoņiem un subsidiaritātes aizsardzību, sākot ar šīm iniciatīvām.
Pašreizējais Augsnes aizsardzības pamatdirektīvas priekšlikums pienācīgi nenovērtē šo nodomu. Birokrātijai, kas tiek prasīta saistībā ar to, nav nekāda sakara ar direktīvas faktisko lietderīgumu, un Eiropas Savienības pilsoņiem to nekādā veidā nevar pamatot. Gluži pretēji, tā ir pretrunā ar Eiropas Padomes lēmumu samazināt birokrātiju ES līmenī par 25 % līdz 2012. gadam. Augsne ir pirmām kārtām vietējais resurss.
Tāpēc efektīva augsnes aizsardzība jāīsteno vispiemērotākajā līmenī - reģionālajā vai vietējā līmenī. Tikai šajos līmeņos var visaptveroši izskatīt ļoti plašu loku augšņu raksturlielumu. Par spīti plašajiem uzlabojumiem, kurus veikusi referente, es noraidu šo priekšlikumu, jo tas pārkāpj subsidiaritātes principu. Dažām dalībvalstīm jau ir ārkārtīgi labi noteikumi, kurus šī direktīva varētu pat vājināt. Ja nepieciešams, atklātā koordinācijas metode varētu sniegt risinājumu.
Witold Tomczak
- Augsnes degradācija ir fakts. Viens faktors, kas izraisa šo stāvokli, ir kopējā lauksaimniecības politika. Pārtikas vielu pašpietiekamība sasniegta, maksājot par to ar lauksaimniecības intensifikāciju un augsnes degradāciju.
Ekonomikas efektivitātes pieaugums noved pie tā, ka mazie un vidējie zemnieki, kuru lielais vairums ir videi draudzīgāki nekā lielie uz peļņu orientētie lauksaimniecības uzņēmumi. Tas ir izšķirošais aicinājums piebremzēt saimniekošanas izbeigšanas procesu un atgriezties pie racionāla un līdzsvarota lauksaimniecības modeļa, kas aizsargā augsni. Pašreizējais lauksaimniecības subsīdiju sadalījums tomēr ir pretrunā ar šo modeli. Subsīdijas tiek novirzītas galvenokārt lauksaimniecības koncerniem un lielām intensīvām saimniecībām - 1,39 % no saņēmējiem saņem gandrīz 30 % no subsīdijām!
KAP jāgroza. Tās galvenajam mērķim jābūt veselīgas pārtikas ražošanai, nevis palielinātai konkurētspējai. Labai augsnei jābūt galvenajam elementam šajā jaunajā politikā. Tādēļ es atbalstu visas darbības, kas palīdz aizsargāt augsni un atjaunot tās auglību.
Nekonkurēsim ar produktiem, kas izcēlušies no monokultūrām un intensīvās lopkopības. Teiksim "Nē” lētai gaļai, kas piebāzta ar hormoniem. Nekonkurēsim ar augļiem, kam ir maza barības vērtība, ar lētu, zemas kvalitātes vīnu vai ar ģenētiski modificēto pārtiku, par kuras sekām mēs joprojām maz zinām.
Eiropas lauksaimniecības modelim patiešām jāliek mums izvirzīties pasaules mērogā un jābūt paraugam, uz kuru pasaulei tiekties.
