A személygépkocsi-ipar jövője (vita) 
Elnök
- A következő napirendi pont a Bizottság nyilatkozata a személygépkocsi-ipar jövőjéről.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, hölgyeim és uraim, néhány hónapon belül immár másodszor ülünk össze a Parlamentben azért, hogy az európai autóipar helyzetét megvitassuk. Sajnos azt kell mondanom, hogy legutóbbi vitánk óta rosszabbodott a helyzet.
2008 utolsó negyedévében az új autók értékesítésének mértéke 20%-kal csökkent, az autógyártás mértéke pedig 29%-kal. Ez a negatív tendencia folytatódik 2009-ben is. 2009 januárjára és februárjára szintén ez jellemző: az értékesítések mértéke januárban 29%-kal, februárban 18%-kal csökkent. A csökkenés nagyobb is lehetett volna, ha egyes tagállamok nem tettek volna sikeres kezdeményezéseket a kereslet fellendítésére. A válság nem csupán az európai piacot érinti. A harmadik országba irányuló exportok mértéke szintén gyors ütemben csökken - ez azt jelenti, hogy számíthatunk arra, hogy az európai kereskedelmi mérlegre ez kedvezőtlen hatással lesz. Az autóiparra az egész világon nyomás nehezedik.
Nincs kilátás arra, hogy az idei év hátralévő hónapjaiban javulás áll be. Európában a személygépjárművek és haszongépjárművek gyártása előreláthatólag 20-30% közötti mértékben fog visszaesni. Ez azt jelenti, hogy Európában 2009-ben körülbelül 5 millióval kevesebb járművet gyártanak majd, mint 2007-ben. Különösen negatív az előrejelzés a haszongépjárművek esetében, ahol 35%-os csökkenés várható.
Ahogy az önök is tudják, a Bizottság gyorsan reagált a helyzetre. 2008 októberében megfogalmaztuk az első ajánlásokat a CARS 21 csoportban; ezek többek között tartalmazták az Európai Beruházási Bank bevonását és a bezúzásra ösztönző lépéseket. Január elején találkoztam az EU pénzügyminisztereivel, hogy megegyezzünk egy közös fellépésben a válság kapcsán. Február 25-én a Bizottság olyan elgondolással állt elő, amelyet néhány nappal később az Európai Tanács és a Versenyképességi Tanács elfogadott.
Válaszlépéseinkkel közvetlenül e nagyon súlyos válság elsődleges okait célozzuk meg. Ilyen elsődleges ok többek között a gyorsan csökkenő kereslet, a tőkéhez való korlátozott hozzáférés, a likviditási problémák és a strukturális többletkapacitás. Ami a strukturális többletkapacitást illeti, világméretű jelenségről van szó. Most az a célunk, hogy megőrizzük az európai belső piac integritását, elkerüljük a protekcionizmust és fenntartsuk a tagállamok egymással szembeni szolidaritását - és mindezt azért, hogy az autóiparban munkahelyeket tarthassunk meg.
Ezen a ponton szeretném egyértelművé tenni, hogy az első lépéseket magának az iparnak kell megtennie. A CARS 21-ben megfogalmaztuk az előremutató autóipar alapvető feltételeit, és ezeken folyamatosan javítunk. Hogy világosan fogalmazzak: az európai autóiparnak most széles fronton kell erőfeszítéseket tennie annak érdekében, hogy olyan autókat dobjunk piacra, amelyekre a 21. század elején szükségünk van: más szóval, olyan energiahatékony, alacsony fogyasztású autókat, amelyekkel az erőforrások körültekintő módon használhatók fel.
Ami a politikát illeti, a Bizottság egyértelműen megfogalmazta álláspontját. Véleményünk szerint az a legfontosabb feladat, hogy lehetővé tegyük a pénzügyi rendszer hatékony működését, annak érdekében, hogy az európai autóiparban megtörténhessen az a nagy mértékű beruházás, amelyre a szektornak szüksége van. E nagy léptékű beruházásra azért van szükség, mert a szektornak fejlődnie kell és a jövő európai autóját kell piacra dobnia.
Elfogadtuk az állami támogatásra vonatkozó ideiglenes közösségi keretrendszert, amely a tagállamoknak nagyobb mozgásteret ad a likviditási problémák megoldásához. Ez szükséges lépés volt ahhoz, hogy biztosítsuk: az egyébként nyereséges vállalatok nem esnek áldozatul a válság súlyos következményeinek.
Emellett biztosítani akartuk azt is, hogy a vállalatok továbbra is beruháznak a kutatásba és a modernizációba, különösen a válság idején. A foganatosított intézkedések terén komoly előrehaladást tettünk. Ebben az évben az Európai Beruházási Bank több mint 3 milliárd euro értékű projekteket fogadott el az autóipar terén. 2009-re már újabb, összesen többmilliárd euro értékű projekteket terveznek. Ezek a projektek nem csak az autógyártókat, hanem az autóipar beszállítóit is magukban foglalják.
Az Európai Beruházási Bank - amelynek szeretném nagyon megköszönni az együttműködést - szintén egy speciális programon dolgozik; a program olyan közepes nagyságú, az autóiparnak történő beszállításban működő vállalatokat érint, amelyeket a válság különösen erősen sújt. Egymilliárd eurót teszünk hozzáférhetővé kutatási partnerségre a szektorral, annak érdekében, hogy felgyorsítsuk az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, energiahatékony gazdaság felé történő elmozdulást. Erre azért van szükség, hogy az európai ipar a válság után jó pozícióba kerüljön, hogy valóban profitálhasson az akkorra előrejelzett fejlődésből.
Ugyanakkor a kereslettel kapcsolatban is tehetünk lépéseket. A tagállamok egy része bezúzásra ösztönző lépéseket tett a kereslet élénkítésére. A Bizottság megfogalmazta azokat az iránymutatásokat, amelyeket a tagállamoknak az ilyen típusú ösztönző lépések bevezetésekor figyelembe kell venniük. Ennek az a célja, hogy biztosítsa azt, hogy a nemzeti intézkedések nem gyakorolnak diszkriminatív hatást és nem avatkoznak a belső piac működésébe. Örömmel közlöm önökkel, hogy ez sikeresnek bizonyult.
Természetesen biztosítanunk kell magunkat a strukturális változás hatásaival szemben, a szociális költségeket a minimálisra kell szorítanunk, és az autóiparban meg kell tartanunk a képzett munkásokat. Amennyiben az európai autóipar hosszú távon versenyképes szeretne maradni, bizonyos strukturális változtatások elkerülhetetlenek lesznek. Ez a folyamat fájdalmas lesz, de ugyanakkor elkerülhetetlen. Erőteljes, versenyképes, jelentős foglalkoztatási képességgel bíró ágazatra van szükségünk, nem pedig vállalatokra, amelyek állandó jelleggel állami támogatásra szorulnak. Az Európai Bizottság hozzáférhetővé tett összegeket az Európai Szociális Alapból, valamint az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alapból olyan dolgozók támogatására, akiket az ágazat alapvető szerkezetátalakításának ideiglenes hatásai a legsúlyosabban érintenek.
Áprilisban tartjuk az első kerekasztal-megbeszéléseket az ágazat, a munkaerő és a tagállamok képviselőivel, ahol megvitatjuk a válság szociális vetületeit és az ezen a téren tett lépéseinket. Mindazonáltal azt javaslom a vállalatoknak, hogy alkalmazottaik számára nyújtsanak szakképzést, hogy jobb eséllyel találjanak munkát akár az autóiparban, akár a gazdaság más ágazataiban.
Szeretnék szót ejteni egy bizonyos gyártóról, az európai General Motorsról, amely az Opelből, a Vauxhallból és a Saabból áll. Hadd ismételjem most meg, hogy Európának nem áll érdekében az, hogy hagyja ezt a vállalatot tönkremenni. Európában több, mint 200 000 munkahely függ ettől a vállalattól. Nem vagyok azon a véleményen, miszerint a General Motors európai termelési helyszíneinek eltűnése kívánatos változás lenne, mert segítene megoldani a kapacitási problémákat az európai autóiparban. Azok a dolgozók, akikre mindez hatással van, nem felelősek a vállalatban beállt krízisért. A válság Amerikából indult ki.
Ezt a problémát nem lehet nemzeti szinten megoldani; mi több, európai szinten sem létezik megoldás. Csak olyan, transzatlanti megoldás jöhet szóba, amelyben az anyavállalat is részt vesz. Fontos tehát tudnunk, hogy mi fog történni az Egyesült Államokban. Jelen pillanatban ezt nem tudjuk; még az amerikai kormány sem tudja. Örülök annak, hogy azon európai országok kormányai, ahol vannak General Motors termelési helyszínek, úgy döntöttek, hogy nem hagyják magára a vállalatot, hanem együtt dolgoznak a probléma megoldásának európai részén. E megoldás eredménye csakis egy olyan utódvállalat lehet, amely versenyképes és fenn tud maradni a piacon. Emellett ezt a megoldást gazdaságilag és politikailag egyaránt alá kell tudni támasztani. A General Motors európai munkahelyei túlságosan is fontosak ahhoz, hogy hagyjuk, hogy a választási kampány során vagy pusztán nemzeti érdekeket előmozdító politikákban eszközként használják. Ezért a Bizottság a jövőben is minden megtesz annak érdekében, hogy ilyen jellegű európai megoldást találjon.
Végül szeretném hozzátenni, hogy a Bizottság azt is garantálja majd, hogy jogalkotási programja keretében semmilyen elkerülhető járulékos pénzügyi terhet nem ró az autóiparra ebben a nehéz időszakban.
Elmúlt az az idő, amikor a válság súlyosságáról beszéltünk. Van egy érvényben lévő, uniós és tagállami szintű összehangolt intézkedéseket tartalmazó európai tervünk. Most annak jött el az ideje, hogy ezeket a terveket teljes mértékben végrehajtsuk. Nagyon köszönöm!
Werner Langen
Elnök úr, szeretném megköszönni Verheugen biztos úrnak, hogy felhozta ezt a témát, és szeretnék gratulálni ahhoz, hogy a miniszeterek március 13-i találkozóján sikeresen koordinálta az európai intézkedéseket és megakadályozta, hogy a tagállamok külön-külön keressenek megoldást.
A vitát az ön írásos jelentése alapján kértük, mivel véleményünk szerint a válság olyan súlyos, hogy az Európai Parlamentnek kell tárgyalnia róla. Olyan közös állásfoglalást fogalmaztunk meg, amely magában foglalja a legfontosabb pontokat.
Szeretnék elismételni néhány elhangzott gondolatot. Természetes, hogy egy adott vállalat megmentése kizárólag akkor lehet sikeres, ha figyelembe vesszük a vállalat saját felelősségét - és a General Motors ügyére jellemző különleges körülményeket -, valamint szellemi tulajdonjog kérdését és sok más tényezőt. Hiszen egy igen nagy ágazatról van szó. Összesen 12 millió munkahely függ az autóipar szektorától, a beruházások éves mértéke 20 milliárd euro, a éves bevétel 780 milliárd euro, a hozzáadott érték mértéke 140 milliárd euro - igen jelentős ágazatról van szó, amely részben saját hibája miatt került bajba (gondolok itt a többletkapacitásra és egyes gyártók modellpolitikáira), de általában elmondható, hogy főleg a pénzügyi piacok nemzetközi válságának hatására állt elő ez a helyzet.
Ezért örömmel fogadom azt, hogy mindezeket a kollektív intézkedéseket foganatosították. Ezen intézkedéseknek hozzá kell járulniuk ahhoz, hogy az autóipar fenntarthatóbb legyen, élénkítenie kell a keresletet, hogy az ágazat kiemelkedhessen a válságból, valamint könnyebbé kell tennie a vásárlók és az ágazat számára a beruházást és a finanszírozást. Emellett ezek az intézkedések - ahogy ön is említette felszólalása végén - nem okozhatnak új, jogalkotással kapcsolatos problémákat, amelyek még nagyobb nyomás alá helyeznék az európai autóipar versenyképességét.
Ezen az alapon el tudjuk fogadni a közös állásfoglalást. Képviselőcsoportom igennel szavaz az Európai Parlament Szocialista képviselőcsoportja által az 5. bekezdés kapcsán javasolt módosításra, miszerint történjen egyértelmű utalás a General Motors esetére. Így a nagy többséggel arra biztathatjuk a Bizottságot, hogy a dolgozók számára nyújtson biztonságot és hogy az autóipar előtt nyisson meg új lehetőségeket.
Robert Goebbels
Elnök úr, biztos úr, hölgyeim és uraim, a belátható jövőben az emberiség nem fogja tudni nélkülözni a személygépjárműveket és a teherautókat. Ezeket a közlekedési eszközöket kell környezetbarátabbá és energiahatékonyabbá tenni. Azonban még a lehető legjobb és legkívánatosabb tömegközlekedési megoldások sem tudják majd biztosítani az egyéni szállítóeszközök nyújtotta rugalmasságot.
Technológiai szempontból az európai autóipar világelső az ágazatban. Ezt a csúcsmodern ágazatot meg kell védeni, hiszen Európa teljes ipari szerkezete szempontjából stratégiai jelentőségű. Közvetlenül és közvetve több millió munkahely függ tőle. Az Európai Parlament Szocialista képviselőcsoportja meg akarja óvni a munkahelyeket Olyan lehetséges szerkezetátalakításokat szorgalmaz, amelyek a dolgozókkal és szakszervezeteikkel folytatott előzetes megbeszélést is magukban foglalják.
Annak nyomán, ami a bankok esetében történt, Kína finanszírozta az ágazat modernizációját és technológiai fejlesztését. Ebben tökéletesen egyetértek Verheugen úr megjegyzéseivel. Amennyiben szükséges, az Európai Beruházási Bankot fel kell tőkésíteni, hogy képes legyen segíteni az ágazat és az ágazat több ezer alvállalkozójának (ezek zömmel kkv-k) szerkezetátalakításában.
A Bizottságtól azt várjuk, hogy továbbra is konstruktív párbeszédet szervezzen az összes olyan európai ország között, ahol vannak olyan gyártási helyszínek, amelyek Amerikai Egyesült Államok-beli gyártókhoz és ezekhez a cégekhez tartoznak. Továbbá gratulálunk Verheugen úrnak, hogy ebben a kérdésben kezdeményező szerepet vállalt.
Azonban ugyanakkor meg kell védenünk az európai szellemi tulajdonjogot, és Európába visszahozni azon találmányok szabadalmait, amelyeket Európában hoztak létre, de jelenleg az Egyesült Államokban vannak. A jelenlegi helyzet hasonlít a minősített lopáshoz, vagy legalábbis a kárétérítés nélküli kisajátításhoz. Elképzelhetetlennek tartom, hogy az európai gyártási helyek a jövőben olyan know-how-kért fizessenek licencdíjakat, amelyeket európai mérnökök és munkások dolgoztak ki.
Ami a General Motors helyzetét illeti, elnök úr, a szocialista képviselőcsoport egyetért azzal, amit Verheugen úr mondott itt a Parlamentben.
Jorgo Chatzimarkakis
Elnök úr, Verheugen biztos úr, ismét összeültünk, hogy megvitassuk az autóipar helyzetét - és helyes, hogy így teszünk. A válság igen súlyosan érinti egyik legfontosabb ágazatunkat. Összesen 12 millió munkahely, a munkaerő 6%-a, a kutatás és a fejlesztés területén a legnagyobb beruházó - ezekből az adatokból is látszik, hogy nagyon is érdemes megvitatni a problémát és megoldást találni. Azonban most már világossá vált, hogy az EU-nak nem állnak rendelkezésére alkalmas eszközök, amelyekkel megoldható lenne ez a válság. A tagállamok külön-külön tesznek erőfeszítést; a verseny keretrendszere többször veszélybe került; az Európai Beruházási Bank - az univerzális csodaszer - mind anyagi eszközök, mind személyzet tekintetében túlterhelt. Ezért új megközelítéseket kell találnunk.
Hálás vagyok Verheugen biztos úrnak e keretirányelv igen gyors elfogadásáért; így megvizsgálhatjuk, hogy hogyan léphetünk tovább a versenyjog területén. Az EBB-t azonban megfelelőbb eszközökkel kell ellátni. Az Európai Központi Banknak különleges feltételeket kell ajánlania az EBB-nek, hogy az friss tőkéhez juthasson - ezt a jelenlegi jogszabályok nem teszik lehetővé. Fontos az is, hogy az állami támogatás szorosabb kapcsolatban álljon a belsőégésű motorok felől az új technológiák irányában történő paradigmaváltással. Emellett az alapok (például a strukturális alapok és a mezőgazdasági alapok) fókuszában az új technológiákhoz szükséges erősebb infrastruktúrák kialakításának kell állnia.
Nézzük meg közelebbről a General Motors helyzetét. Egyetértek a biztos úrral és a korábbi felszólalókkal, hogy a kérdés európai dimenziójú, mivel a vállalatnak számos tagállamban van gyártási helye. Az alapkövetelmény azonban az, hogy az állam - beleértve az EU-t is - nem avatkozhat a gazdaságba. A válság nem változtatott ezen az alapelven. Jóllehet az autóipar stratégiai ágazat, nem olyan módon szisztematikus, mint a bankszektor. El kell tehát kerülnünk azt, hogy részesedést vállaljunk az autóiparban. Azonban úgy vélem, hogy a helyes megközelítés a garancia, ha van olyan magánberuházó, akik az EBB-n keresztül vállal garanciát. Ez azt feltételezi, hogy a paradigmaváltásnak megfelelő irányban mozdulunk: az új technológiák felé. A Daimler és az Abu Dhabi Investment Authority a közelmúltban ehhez hasonló lépést tett, tehát számunkra sem lehetetlen.
Szeretném megköszönni a biztos úrnak, hogy ilyen aktívan intézkedett. Megköszönöm továbbá képviselőtársaimnak, hogy támogatták a jelen állásfoglaláshoz kapcsolódó kezdeményezést.
Antonio Mussa
az UEN képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az autóipart sújtó válság a globális feldolgozóipar egyik legsúlyosabb válsága, mivel - amellett, hogy komoly gazdasági és foglakoztatási hatásai vannak az európai gyárakban és a kapcsolt vállalatokban - olyan harmadik országokat is sújt, amelyekbe az utóbbi évtizedekben a termelés egyre nagyobb mértékben áttevődött.
Emellett, ha az Unió az ágazat nyereségét legalább a 2007-es szintre kívánja emelni, nem tudja kifizetni a körülbelül 350 000 megszűnő munkahellyel járó szociális költségeket. Ezért üdvözölnünk kell azt, ami legalábbis harmonizált segítségnyújtás a szektornak - már amennyiben ez ugyanakkor a munkahelyek védelmét is magában foglalja. Az európai üzletek számára a kulcsszó a legmodernebb kutatás és fejlesztés. Egyértelmű, hogy a piac fejlődésével a fúziókhoz és a stratégiai egyezményekhez történő visszatérés egy másik lehetséges út, de ez nem válhat az európai autógyártási hagyomány kárára, amely a Közösség feldolgozóiparának koronagyémántja.
Rebecca Harms
Elnök úr, biztos úr, az autóipar helyzetének megvitatásakor az ágazatban dolgozók a legfontosabbak a számunkra. A számadatok annyira nagyok, hogy a probléma súlyosságát nehéz elképzelni. Biztos úr, ön felszólalásában rávilágított az egyik aggasztó problémára, nevezetesen arra, hogy ezzel ellentétben ott vannak a számadatok a megdöbbentő mértékű túltermelésről, valamint a hatékonyság és az éghajlatvédelem terén történő fejlesztések szembetűnő sikertelenségéről. Ha most készen állunk arra, hogy az autóiparnak állami támogatást adjunk, azt attól kell függővé tennünk, hogy a forrásokat a munkahelyek védelmére és a fenntartható foglalkoztatás kialakítására fordítják. Továbbá attól kell függővé tennünk, hogy e vállalatok valóban az innovációra összpontosítsanak.
Egy dolog azonban kissé gyanús nekem, biztos úr, mégpedig a CARS 21 csoport és az ágazat jelentős befolyása arra a folyamatra, amelyet itt indítunk el. Ismerek néhány német autógyártó céget, és tudom jól, hogy amikor az éghajlatvédelem és a hatékonyság kérdése merül fel, behúzzák a féket.
Nagy érdeklődéssel vettem tudomásul, hogy két héttel ezelőtt új mentességet kérelmeztek: a környezetvédelmi követelmények felfüggesztését. Ennek nem szabad megtörténnie. A támogatásnak olyan feltételektől kell függnie, mint például a munkahelyteremtés, a tényleges innováció, az alkalmazottak továbbképzése és képességeik fejlesztése - és ez a beszállítókra is vonatkozik (vagyis a nagy szervezetektől függő kkv-kra), valamint az autóiparban dolgozókra is. Képviselőcsoportom ezt elégedetten fogadná. E szigorú feltételek hiányában azonban nem segítjük elő a fenntartható munkahelyek létrejöttét.
Roberto Musacchio
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, sajnálatos módon az autóiparról szóló vitával elkéstünk, és a vita - tartalmát tekintve - elégtelen. Tulajdonképpen vitát folytatunk, holott a nemzeti kormányok már meghozták a döntéseket, mégpedig az európai kereteken kívül, és már tragikus következmények álltak be a munkanélküliség és a munkanélküli segélyek terén.
Szeretném hozzátenni, hogy az állásfoglalás szövege nem javasol olyan alapelemeket, amelyek garantálnák, hogy a foganatosítandó intézkedések hatékonyak és méltányosak lesznek. Hadd mutassak rá, hogy pár hónappal ezelőtt, amikor az éghajlatváltozásról tárgyaltunk, Európa nagyon másképp lépett fel: a kérdést valódi politikai kérdésként kezelte. A gazdasági válsággal kapcsolatban azonban nem ezt teszi. Szabad kezet adott a kormányoknak, amelyek összefüggéstelenül léptek és, hogy úgy mondjam, azt szem előtt tartva, hogy a lehető legtöbb szavazatot kapják.
Ez természetesen a Barroso-bizottság politikai gyengeségének folyománya, de az olyan helyzetekkel járó nehézségeké is, amely helyzetek az ágazati, társadalmi és foglalkoztatási politikákkal kapcsolatos döntések terén új erőket kívánnak meg.
Elfogadhatjuk a nacionalista intézkedéseket? Elfogadhatjuk a tömeges létszámcsökkentéseket, amikor a cégek támogatást kapnak? Folytatódhatnak-e az autóiparban és a kapcsolódó üzletekben az áttelepítések, ahogy az a olasz ITONO cég esetében történt vagy most történik az Indesittel, amely szintén alapvető iparág? Kiterjeszthetjük-e az uniós alapok hatókörét anélkül, hogy növelnénk azokat? Ezen az alapon nem elég azt mondanunk, hogy az autóipar problémájával állunk szemben és hogy oly sok ülés volt már.
Meg kell határoznunk a cselekvéssel kapcsolatos iránymutatásokat: ezalatt azt értem, hogy a cégek nem bocsáthatnak el embereket, miközben támogatást kapnak; hogy a támogatást az éghajlatváltozással kapcsolatos csomagban és a Sacconi-rendeletben foglalt innovációval össze kell kötni; valamint hogy az áttelepítéseknek és uniós tagállamok közti versenynek meg kell szűnnie. Képviselőcsoportom mindezen pontokkal kapcsolatban módosításokat nyújtott be. Más szóval, új politikára van szükségünk, olyanra, amilyen Európának láthatólag nincs és amelyet azelőtt kell megalkotnunk, hogy a szociális nehézségek olyan súlyossá válnának, hogy dolgozóinknak már nem leszünk képesek határozott válaszokat adni.
Sergej Kozlík
. - (SK) A személygépjárművek iránti globális kereslet jelentős visszaesése Európára is hatással volt. 2008 utolsó negyedévében az európai gépjárműeladások évi 19%-os csökkenést mutattak, és továbbra is csökkennek. Az Európai Unió több kulcsfontosságú tagállama úgy döntött, hogy támogatja a járműgyártási ágazatot. Azonban a kiválasztott és felvázolt megközelítések kétségessé váltak, mivel a protekcionizmus jeleit mutatják. Ezért az Európai Bizottság álláspontját támogatom, amely ellenzi a hazai gyártók támogatása érdekében foganatosított protekcionista intézkedéseket. Relevánsnak tekinthető a Bizottság felszólítása, miszerint a strukturális problémák megoldása prioritási terület, különösen a magas túltermelés és az innovatív technológiákba történő beruházások tekintetében.
Minden közszektornak átláthatónak kell lennie, és tiszteletben kell tartania a versenyképességre és állami támogatásra vonatkozó uniós szabályokat. Meg kell akadályoznunk, hogy az európai piac résztvevői rivalizálni kezdjenek a támogatások miatt. A helyzetet tovább nehezíti, hogy ezek a szabályok nem veszik számításba a globális versenyt - különösen az USA-val való versenyt. Várható, hogy az autógyártók problémáinak megoldását célzó amerikai támogatások az alkatrész-beszállítókra is kiterjednek majd. Ha a helyzet nagyon súlyossá válik, akkor Európának talán nem csak azzal a kérdéssel kell szembenéznie, hogy miként oldhatja meg a gyártással és értékesítéssel kapcsolatos európai problémákat, hanem a túlzott mértékű állami támogatással gyártott importált gépjárművek problémájával is. Egy ilyen helyzetben Európa akár azzal a fenyegetéssel is élhetne, hogy intézkedéseket erőszakol ki a Kereskedelmi Világszervezet keretén belül.
Számos európai ország vezetett be úgynevezett "bezúzási tervet”; az Egyesült Királyságban már megkezdődtek az ilyen irányú erőfeszítések. Ezek a lépések azonban csak rövid távú megoldást nyújtanak a válságra. Igen gyorsan eltorzítják a piacokat, elszívják a közpénzeket és késleltetik az innovatív technológiákba történő beruházásra fókuszáló szükséges megoldásokat.
Amalia Sartori
- (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, azért szerettem volna felszólalni ezzel a kérdéssel kapcsolatban, mert az utóbbi pár hónapban nagy érdeklődéssel követtem nyomon az Európai Parlamentben és a bizottságainkban végzett munkát, és most itt pontosan azt kérjük a kontinens autógyártóitól, hogy tegyenek speciális vállalásokat.
Fontos célszámokat tűztünk ki, különösen a szén-dioxiddal kapcsolatban, amikor arra kértük őket, hogy játsszanak szerepet azon nagyszabású célszámok megvalósításában, amelyeket Európa tűzött ki a szén-dioxid-kibocsátásnak a következő néhány évben megvalósítandó csökkentése terén. Ambiciózus célok ezek; a folyamatot a világ minden országa nagy érdeklődéssel figyeli. Azt kértük, hogy az autóipar 2012-re átlagosan 120 mg-os csökkentést valósítson meg, 2020-ra pedig újabb 25 mg-os csökkentést. Ezek a komoly célszámok komoly beruházást igényelnek.
Hozzá kell tennünk, hogy - amint azt már képviselőtársaim említették - az autóipar Európa-szerte közvetlen vagy közvetett módon 12 millió munkást alkalmaz, vagyis az európai munkaerő 6%-át. Ha Európa komolyan gondolja azt, hogy autóiparai számára biztosítani szeretné az általunk meghatározott szén-dioxid-kibocsátási célszámok megvalósítását, valamint ha meg akarja akadályozni azt, hogy az emberek elveszítsék munkahelyüket - ami kontinensünkön jelenleg probléma - akkor az ágazatnak nyújtott támogatáshoz összehangolt stratégiát kell végrehajtanunk.
Egyes tagállamok az eladások fellendítését célzó terveket vezetnek be - ez mind az autók bevételének szinten tartásáról szól. Ezeknek a politikáknak azonban egy olyan egységes közösségi stratégia részét kell alkotniuk, amelynek célja a piac veszélyes torzulásainak megakadályozása.
Hannes Swoboda
(DE) Elnök úr, szeretném egyértelműen kijelenteni, hogy teljes mértékben egyetértek mindennel, amit a biztos úr elmondott. Hazámban, Ausztriában sok ezer dolgozót érint a válság közvetlenül vagy közvetve. Ez igaz szomszédunkra, Szlovákiára is, valamint több másik országra.
Igen aggasztónak találom a helyzetet, mivel - természetesen - egyértelmű, hogy az autóipar kulcsfontosságú iparág. Nem szabad idejétmúlt ágazatnak tekinteni, hiszen a kutatás és a fejlesztés nagy mértékben az európai autóipar létéhez kapcsolódik. Emellett igen nagy számú beszállító kis- és középvállalozás függ az autóipartól. Mindig a nagy cégeket képzeljük magunk elé, és nem sok szánalmat érzünk irántuk. Azonban ha megnézzük a beszállítókat, a kis- és középvállalkozásokat, a helyzet mindjárt más.
Különösen azt szeretném megerősíteni, amit ön, biztos úr, a General Motorsról mondott. A General Motorsnak jelentős gyártelepe van Bécsben, és jól ismerjük azok aggodalmát, akik az Amerikában meghozandó döntésekről szóló információkra várnak. Remélem, hogy ez majd a transzatlanti együttműködés pozitív példája lesz, ahol Amerika - mert ez nem csupán az amerikai kormányt, hanem egész Amerikát magában foglalja -, amely folyton azt követeli, hogy Európa tegyen többet a válság ellei fellépés során, jó példával szolgál majd, és így az európai vállalatoknak is alkalmuk nyílik követni ezt a példát.
Végül hadd szóljak néhány szót a protekcionista intézkedésekről. Kizárólag a közös európai megoldás az elfogadható. Ez legyen a célunk.
Gianluca Susta
. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az utóbbi hónapok során ez a harmadik vita az autóiparról. Kéréseinket sem a Bizottság, sem a Tanács nem teljesítette megfelelően - ez a kereslet támogatása, valamint a megfelelő exporttámogatással megvalósított külső verseny tekintetében egyaránt igaz.
Jóllehet a pénzügyi válság kezelését célzó európai intézkedéseket jelentősnek tartom, az a véleményem - szemben a legutóbbi találkozó eredményével -, hogy Európa elégtelen módon reagál a recesszióra és a reálgazdaságban észlelhető nehézségekre. Háborúban állunk, és katonáink - vállalkozásaink - vaktölténnyel lőnek.
A gépjárműgyártás iparunk alapvető fontosságú ágazata, amellyel szemben új követelmények vannak, amely termelési tényezői átszervezésre kerültek, és amelytől határozottan megkövetelik a folyamat- és termékinnovációt. A protekcionizmus uniós szintű kiküszöbölésének koordinálására tett kísérletek; az ágazat hitelkereteinek újrafinanszírozása (többek között az Európai Beruházási Bank által); kizárólag a környezetbarát és hibrid autóknak nyújtott támogatás; több forrás a tiszta motorok kutatására; hatékony fellépés a Kereskedelmi Világszervezetben annak érdekében, hogy a globális autópiacon ténylegesen megvalósuljon a kölcsönösség - ezek a legfontosabb kérések azok részéről, akik nem szeretnék, hogy Európából eltűnjön az egyik legfontosabb, magas hozzáadott értéket képviselő és magas foglalkoztatottságot biztosító ágazat.
Mario Borghezio
. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Verheugen biztos úr hangsúlyozta, hogy igen körültekintőnek kell lennünk, és nem szabad protekcionista intézkedéseket javasolnunk vagy támogatnunk. Szeretném emlékeztetni arra, hogy az Atlanti-óceán túlsó partján éppen ilyen intézkedéseket tesznek, és hogy ezek nyilvánvalóan az európai gyártók versenytársainak kedveznek.
Az a benyomásom, hogy a stratégia, amelyet az Európai Unió ezidáig követett, nem eléggé célozza azt - holott a jelenlegihez hasonló kritikus helyzetben ezt kellene tennie - , hogy kizárólag vagy elsősorban "európai”, azaz itt, Európában tervezett és gyártott autóknak nyújtson támogatást. Láttam, ahogy a szakszervezeti képviselők krokodilkönnyeket sírnak az ágazat leépítése, az áttelepítések meg a többi miatt. Évekkel ezelőtt, amikor ezeket az érveket egy nagy olasz autógyártó cég ülésén hoztuk fel, érveinket nem vették komolyan. Sajnos ma a tények azt mutatják, hogy igazunk volt.
Ha Európa pusztán a kereslet növelését célzó intézkedésekre korlátozza magát, ha csak olyan intézkedéseket tesz, amelyek egyértelműen irányulhatnak nem európai gyártókra is, akkor nem fogja elérni a kívánt eredményeket. Ehelyett az eremények érdekében azonnal fel kell lépnie az európai autógyártás fellendítése érdekében. Az európai gyártókat arra kell biztatni, hogy beruházzanak a kutatásba, s ezzel biztosítsák e kiemelkedően fontos iparág jövőjét - és ebbe beletartoznak az autógyártás leányvállalatai is, amelyek jelenleg szintén szenvednek attól, hogy az európai bankok visszatartják a forrásokat.
Ilda Figueiredo
(PT) Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy tavaly novemberben pontosan ugyanez a vita zajlott le itt a Parlamentben, és már akkor egyértelmű volt, hogy a kapitalizmus rendszerének válságával állunk szemben, amely a népesség nagyobb része vásárlóerejének növekedése érdekében végrehajtott alapvető változtatásokat követel meg. Ezért azon az állásponton voltunk, hogy a béreket és a nyugdíjakat a bevételek méltányosabb elosztása érdekében növelni kell. Továbbra is ez az alapvető intézkedés, amely növelheti a keresletet és ezáltal garantálhatja az autóipar és beszállítói piacának biztonságát.
Sajnálatos módon a szociális helyzet egyre bonyolultabbá válik, mivel a politikusok nem teszik meg a megfelelő intézkedéseket; a munkanélküliség, valamint a bizonytalan és rosszul fizetett munka mértéke továbbra is növekszik. Ezért új politikákat szorgalmazunk, amelyek prioritásként kezelik az olyan munkahelyeket, amelyekkel jogok is járnak, olyan politikákat, amelyek támogatják az uniós országokban az ipari termelést és amelyek ellensúlyozzák azoknak a multinacionális cégek a stratégiáját, amelyek a válságot ürügyként használják a munkahelyek megszüntetésére, a munkaerő kihasználásának fokozására és a nyereség növelésére. Életbevágó fontosságú, hogy uniós ágazatokat megfelelő támogatásban kell részesíteni, annak érdekében, hogy olyan munkahelyek maradjanak meg és jöjjenek létre, amelyekkel jogok is járnak. Ugyanakkor különleges figyelmet kell szentelnünk azoknak az országoknak, amelyek gazdasága törékeny (ilyen ország például Portugália): növelnünk kell a pénzügyi támogatást a munkanélküliség megakadályozására, az autóiparban, a kapcsolódó szektorokban és az alkatrész-iparban működő mikro-, kis és középvállalkozások, valamint a kis szervizek megsegítésére.
Carl Lang
(FR) Elnök úr, a globalizáció folyamata elszabadult, és őrült támogatói az európai autóiparban dolgozókkal fizettetik a szabad piacról és a szabadkeresekedelemről vallott fundamentalista nézeteik árát.
Az Egyesült Államok-beli jelzáloghitel-válság vírusa képes volt akadálytalanul megfertőzni a pénzügyi rendszert, a világ bankrendszerét, és áttételesen gazdasági rendszerünk szennyeződéséhez, üzleti vállalkozásaink és munkahelyeink pusztulásához vezetett.
Kollégámmal, Le Rachinel úrral Pikárdia, Nord-Pas de Calais és Normandia francia régiót képviseljük, ahol több ezer munkahely van halálra ítélve. Mindenképpen el kell önöknek mondanom, hogy az európai keresekedelmi politikáknak olyan emberi és szociális ára van, amely elviselhetetlen, nem igazolható és elfogadhatatlan. A szabad piac fanatikus támogatói azonban kitartanak és továbbra is ezt akarják. Csak a mai napon Brown úr és Barroso úr a mindennél fontosabb szabadpiac és globalizáció nevében megerősítette abbeli szándékát, hogy nem akarja megvédeni Európát, iparágainkat és munkahelyeinket. A baloldali szocio-globalisták, a jobboldali liberális globalisták és a szélsőbal alter-globalisták, akik semmit nem akarnak meglátni és megérteni, elárulják és magukra hagyják az európai dolgozókat.
Világ globalistái, egyesüljetek! Dolgozóink, tűnjetek el! Ez a globalista párt kiáltványa.
Emellett aligha összehasonlítható az, ahogy az ökotudatos polgárok, a kormányok és bizonyos helyi tanácstagok bosszantják az autósokat és kifogásolják az autók használatát, azzal, amilyen védelmet és segítséget autóiparaink élveznek.
Végül hadd tegyem hozzá, hogy a szélsőbal demagógjai, akik a jelenlegi válságot a forradalom szempontjából isteni szerencsének tekintik, teljes mértékben képtelenek megfelelni a francia és európai dolgozók szükségleteinek. Iparágainkba csakis gazdasági és szociális patriotizmussal, nemzeti és európai preferenciákkal, nemzeti és európai védelemmel lehelhetünk új életet.
Gunnar Hökmark
. - (SV) Elnök úr, az európai autóipar jelenlegi problémái nagy mértékben a gazdasági és pénzügyi válságnak tudhatók be. Ebből a szempontból nézve valószínűleg olyan problémáról van szó, amely megoldódik majd. Azonban ha egy másik igen fontos szempontból nézzük a kérdést, azt látjuk, hogy a problémának a többletkapacitáshoz is köze van. Az európai autóipar jövőjének biztosítása érdekben tehát rendkívül fontos, hogy garantáljuk: realista és ésszerű üzleti tervekre épül majd, és tulajdonlása felelős lesz.
Ezen a ponton azt kell mondanom, hogy ha szeretnénk megőrizni a sikeres európai autóipart, annak minden olyan lehetőségét, amelyet a technológiai fejlesztés és az egészséges foglalkoztatás terén jelent, valamint azt a szerepet, amelyet az európai gazdaságban játszik, akkor a tagállamok által nyújtott állami támogatásokat annak garantálására kell fordítani, hogy az iparág túlélje a recessziót és a pénzügyi válságot, de ugyanakkor nem szabad torzítani a versenyt a tagállamok vagy az autógyártók között.
Az olyan állami támogatás, amely torzítja a versenyt és bizalmatlanságot szül a tagállamok között, valóban veszélyezteti az európai gépjárműipar túlélését; és ezen a ponton szeretném feltenni a kérdést, hogy mi is történt most Szlovéniában és Franciaországban, valamint a Franciaországban nyújtott állami támogatással. A Bizottság egyik legfontosabb feladata, hogy garantálja azt, hogy a meghatározott szabályokat nem szegik meg, hogy ellenőrizze az eseményeket és teljes mértékben biztosítsa azt, hogy az állami támogatások egyetlen másik tagállam és egyetlen másik autóipar érdekeit sem sértik. A verseny torzulásához vezető támogatások aláássák az európai autóipar jövőjét, és negatív hatással vannak a foglalkoztatásra és a technológiai fejlődésre egyaránt.
Monica Giuntini
. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, először is szeretném hangsúlyozni, hogy nagyra becsülöm a Bizottság és a Tanács jó időben tett elköteleződését az autóipar, a kiegészítőket gyártó és az alkatrészvállalatok támogatására. De sajnos ez még nem elég.
Azóta, hogy a tagállamok megtették az első lépéseket, az ágazat némileg erősödött: az olasz adatok szerint februárban az eladások mértéke 18%-kal csökkent, míg januárban 22%-kal. A Verheugen biztos úr említette adatok fényében is nyilvánvaló, hogy Európának úgy kell előrelépnie, hogy több EBB-forrást garantál, valamint a nem méltányos és diszkriminatív verseny megakadályozása érdekében biztosítja a nemzeti intézkedések még nagyobb fokú koordinációját.
Európának arra is szüksége van, hogy a szerkezetátalakítás tervezése során megpróbálja erőfeszítéseit a dolgozók képviselőivel és a szakmai szervezetekkel együttműködésben koordinálni - és így alakít ki egy olyan, az ágazat fellendítését célzó stratégiát, amely a kutatás és az új technológiák terén tett beruházásokra alapul.
A létszámleépítésekre és a munkanélküli segéllyel kapcsolatos intézkedésekre vonatkozó szörnyű adatok ismeretében arra kérem fel a Bizottságot, hogy hatékonyabb javaslatokat nyújtson be a Szociális Alap és a Globalizációs Alkalmazkodási Alap jobb felhasználásáról.
Lena Ek
. - (SV) Elnök úr, jelenleg egyszerre tapasztaljuk a pénzügyi válságot és az éghajlatválságot. Megfigyelhetjük, hogy vannak bizonyos autócégek, amelyek könnyebben birkóznak meg ezzel a kettős krízissel. Vannak olyan gyártmányú autók vagy olyan modellek, amelyek jobban bírják e válságokat - ezek azok, amelyek beruháztak a fenntartható technológiai fejlődésbe. Aztán pedig ott vannak az olyan cégek, mint a General Motors, amelyek 350 millió dollárt kérnek azoktól az államoktól, amelyek területén működnek.
Nem szabad rossz célokra fordítanunk a pénzt. Az autóiparban dolgozó embereket kell támogatnunk. Támogatnunk kell a problémákkal küszködő régiókat, valamint az ellátási lánc részét képező kisvállalkozásokat, de afelől is meg kell bizonyosodnunk, hogy olyan termékekkel tesszük ezt, amelyeknek van helyük a jövő piacán.
A Bizottság többet tehet azzal, hogy megnyitja a strukturális alapokat, a Szociális Alapot, a regionális alapokat és a mezőgazdasági alapokat a bioüzemanyagok, a szociális intézkedések és a régiók előtt.
Továbbá úgy vélem, hogy az Európai Parlament strasbourgi működését meg kell szüntetni.
Roberta Angelilli
. - (IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, az autóipar az európai gazdaság egyik kulcsfontosságú ágazata, amely a jelenlegi válság idején nagy veszélyben van. Ezért nem most van itt az ideje annak, hogy azt ismételgessük, hogy fel kell lépnünk a protekcionizmus és a nem méltányos verseny ellen. Minden rettentően haszontalan. Most annak van itt az ideje, hogy stratégiai, egyértelmű és határozott biztosítékot nyújtsunk az európai gyártóknak és dolgozóknak egy olyan (ezt szeretném hangsúlyozni) támogatási tervvel, amely minden tagállam részére nyújt némi segítséget.
A célkitűzések természetesen magukban foglalják az európai alapok - beleértve a Globalizációs Alkalmazkodási Alapot is - jobb felhasználásának garantálását, de mindenekelőtt az ágazat pénzügyi támogatásának növelését az EBB és EKB révén (hogy az ágazatban működők alacsony kamatú hitelt tudjanak kérni), valamint az adminisztrációs eljárások egyszerűsítését is.
Végül azt szeretném hozzátenni, hogy általában véve az a cél, hogy megőrizzük az ágazat versenyképességét, és garantáljuk, hogy nem csak a jelenlegi krízis kezelése, hanem minden európai kezdeményezés is segít abban, hogy megkezdődjön az autóipar szerkezetátalakításának és átalakításának egy új, pozitív szakasza.
Ivo Belet
(NL) Elnök úr, Gordon Brown, a brit miniszterelnök tökéletesen fogalmazott ma délelőtt, amikor azt mondta, hogy nem szabad ügyetlenkednünk és hogy itt a cselekvés ideje. Valóban, eljött a fenntartható és határozott cselekvés ideje. Nekünk, Európának, kézbe kell vennünk az ellenőrzést, és elöl kell járnunk a fenntartható autóiparra történő átállásban- és ez csak akkor lehetséges, ha a szektort átvezetjük ezen a súlyos, életveszélyes recesszión.
Verheugen biztos úr, ezért ez a felhívás önhöz és a Bizottsághoz. Valóban azt szeretnénk, ha Európa - mi mindannyian - sokkal többet tenne autócégeink jövője érdekében. Nekünk, az Európai Uniónak, különleges lehetőségünk van arra, hogy megmutassuk: a dolgozók mellett állunk, az Opel németországi, lengyelországi, ausztriai, spanyolországi és belgiumi 200 000 dolgozója mellett, hogy csak egy példát említsek.
Emiatt az Európai Beruházási Banknak hitelt kell nyújtania, és kiegyenlítő funkcióit és képességét a lehető legnagyobb mértékben el kell látnia és ki kell használnia Két héttel ezelőtt itt a Parlamentben konzultációt folytattunk az ágazat első harcvonalával, és egyértelművé vált, hogy egy nagy probléma van: az ágazat súlyos tőkehiánytól szenved. Ez az oka annak, hogy a legnagyobb mértékben szükség van olcsó hitelekre és állami garanciákra - nem csupán a túlélés érdekében, hanem elsősorban azért, hogy zökkenőmentesen váltsunk a jövő autójára: az elektromos, hibrid és mindenekelőtt környezetbarát autóra, amely gyártásra kész.
A társadalmi partnereket, és az alkalmazottak képviselőit komolyan be kell vonni az európai fellendülési tervbe, hiszen az a kérdés ugyanakkor az európai szintű társadalmi dialógus próbája is lesz.
Verheugen biztos úr, még nem késő cselekedni. Ne engedjük, hogy az ágazat a tönk szélére kerüljön.
Matthias Groote
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim, először is szeretném megköszönni a biztos úrnak a felszólalást, azt, hogy az utóbbi néhány hétben és hónapban bátor lépéseket tett az autóipar terén, valamint hogy egyértelműen megfogalmazta: megoldást kell találni a General Motors esetére, mivel szükség van a vállalatra, különösen az új hajtásrendszerekről szóló stratégia kapcsán. Ezért szeretnék őszinte köszönetet mondani.
Továbbá hozzáfűznék néhány gondolatot ahhoz, amit Langen úr mondott azzal kapcsolatban, hogy az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja támogatja képviselőcsoportunk módosítását, mivel úgy vélem, hogy ez fontos és helyes lépés. Örülök annak, hogy mi, a Parlament, nyilatkozunk a General Motorsról. Sokáig úgy tűnt, hogy ez nem fog megtörténni, de jobb későn, mint soha. Nagyon köszönöm!
Állásfoglalásunkban rövid távú intézkedéseket tárgyaltunk. Azonban szót kell ejtenünk a középtávú intézkedésekről is, ahogy azt a CARS 21 csoport tette, valamint a gépjárműadók kulcsainak harmonizálásáról is. Tudom, hogy ez nehéz feladat, de ez jelentené az európai fellendülési tervet az autóipar számára. Válságot élünk át, és most kell elkezdenünk intézkedéseket foganatosítani. A 27 pénzügyminiszternek együttes erőfeszítéseket kell tennie.
Mia De Vits
(NL) Elnök úr, biztos úr, ahogy elhangzott, nem vitázhatunk a gépjárműpar jövőjéről úgy, hogy ne ejtetnénk szót a General Motorsról.
Örömmel fogadjuk azt, hogy összehívta Európa gazdasági minisztereit, hogy kialakítsanak egy európai megközelítést. Ön személy szerint egy ilyen, inkább európai, semmint nemzeti megközelítést szeretne látni, azonban egy európai megközelítés csak akkor lehetséges, ha a megbeszélésbe bevonják az Európai Üzemi Tanácsot, és ha az Európai Üzemi Tanács megkap minden olyan információt, amelyet a jogszabályi rendelkezések szerint meg kell kapnia. Ezért felteszem az explicit kérdést: fel van-e arra készülve, hogy ilyen jellegű kezdeményezést indítson el és hogy a General Motors által az egyes tagállamok számára átadott információkat továbbítsa az Európai Üzemi Tanácsnak?
Mádsodszor, ön említést tett az európai alapokról, amelyek a dolgozókat érintő szociális hatást hivatottak enyhíteni. Ahelyett, hogy az megszűnt munkahelyekre fordítanánk az európai alapokat, inkább meg kellene akadályoznunk a munkahelyek megszűnését.
Richard Howitt
. - Elnök úr, a 350 Ford-dolgozó nevében, akiket az essexi Warleyban és Duntonban építettek le, a lutoni IBC 1400 General Motors-dolgozója nevében - és kétszer ennyi emberről beszélünk, ha a beszállítokat is ide számoljuk -, szeretném üdvözölni a mai bejelentéseket, miszerint ezeket az autógyártókat nem hagyjuk tönkremenni.
Azonban amikor Verheugen biztos úr azt mondja, hogy a General Motors nem követheti a "beggar my neighbour” politikát, akkor hadd kérdezzem meg tőle: hajlandó-e velem együtt a következő négy kérést intézni a General Motorshoz? Először is azt, hogy engedjen teljes betekintést szerkezetátalakítási terveibe, és ne csupán a német kormánynak, hanem a brit kormánynak is, valamint az összes többi tagállam kormányának; másodszor azt, hogy készítsen teljes környezeti hatástanulmányt az általuk javasolt 3,3 milliárd eurós csomag szén-dioxid-kibocsátásra gyakorolt hatásáról; harmadszor, hogy világítson rá a Lutonban haszongépjármű-gyártást végző, a francia Renault céggel közös vállalatának jövőjére; és negyedszer azt, hogy vázolja önnek és nekünk, hogy milyen garancia van arra, hogy a támogatás rövid távon olyan termelést és foglalkoztatást biztosít, amely ténylegesen fenntartható.
Az elmúlt héten találkoztam a lutoni dolgozókkal; egyikük azt mondta, hogy az IBC túlélési esélye 50% egy olyan városban, ahol 80 éve gyártanak járműveket és ahol a munkahelyek 50%-át ez az ágazat adja. Harcolni fogok munkahelyeik jövőjéért.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Elnök asszony, Európának határozottan ki kell állnia az autóipar mellett, mivel az kulcsfontosságú a technológiailag fejlett társadalom kialakításában, és vezető szerepet játszhat az éghajlatváltozás elleni fellépésben, valamint a személy- és áruszállítás magas szintű hatékonyságát, biztonságát és minőségét biztosíthatja.
Az EU a világ vezető autógyártója, és a második legnagyobb tehergépjármű-gyártó; 19 millió járműről van szó, amelynek 20%-a exportra kerül. Az ágazat adja a GDP 3%-át, a foglalkoztatottság 6%-át, a nemzeti jövedelem 8%-át és a háztartások kiadásának egy hatodát.
Az autóipar a válság következtében több strukturális és stratégiai kihívással néz szembe. Ezeknek a kihívásoknak európai, szektorális és előremutató megközelítéssel, társadalmi konzultációval kell megfelelnünk. Csak így emelhetjük prioitássá a foglalkoztatást és a képzést, így akadályozhatjuk meg a diszkriminációt és a nem méltányos versenyt, és globális szinten így védhetjük meg az európai érdekeket. Rövid távon ideiglenes ösztönző intézkedéseket kell foganatosítanunk és ideiglenes pénzügyi támogatást kell nyújtanunk az Európai Beruházási Bankon keresztül vagy más eszközökkel - így biztosíthatjuk az ágazat túlélését és fellendülését.
Nicodim Bulzesc
(RO) Romániában az autóértékesítések mértéke 2008 végére a felére esett vissza. Románia autóiparának bevétele 2008-ban 7%-kal kevesebb volt, mint a válság előtt előrejelzett bevétel.
Az egész Európában érezhető gazdasági lassulással kapcsolatban úgy vélem, hogy a nemzeti kormányoknak és az Európai Bizottságnak együttes erőfeszítéseket kell tenniük az autóipar megmentése érdekében. Azzal is számolnunk kell, hogy az autógyártás lassulása vertikálisan is válságot okoz az iparágban, azaz hatással van az autóipartól függő gyártókra is: a kábelek, motorok, elekromos eszközök, stb. gyártóira is.
A helyi autóipart támogatandó, a román kormány elfogadta a Rabla-programot. E program keretében a fogyasztók kompenzációt kapnak, ha a 10 évesnél régebbi autókat bezúzatják, és azt az összeget új autó vásárlásakor előlegként fizetik be.
Arra kérem tehát a döntéshozókat, hogy gondolkodjanak el ezen a példán, és álljanak elő olyan megvalósítható javaslattal, amely segítheti az európai autóipart a jelenlegi globális gazdasági válság idején.
Inés Ayala Sender
(ES) Elnök asszony, meg kell köszönnöm a biztos úrnak, hogy hatékonyan egybe tudta hívni az összes érdekelt felet az Opel Europa és ugyanakkor az autóipar - amely minden bizonnyal versenyképes ipar, amely az Egyesült Államok-beli General Motors globális problémáival néz szembe - problémáinak megoldása, illetve a további problémák felmerülésének megakadályozása érdekében.
Továbbá nyomatékosan kérem, hogy ezt a mentőműveletet, amely új lendületet ad az Opel Europának, tegye példaértékű lépéssé, amely megmutatja, hogy az Európai Unió hogyan tudja kezelni a globalizáció okozta bajokat olyan szükséges válaszlépésekkel, amelyeket szintén a globalizáció során tanultunk meg, valamint egy európai megközelítés segítségével.
Ennek eredményeképpen először is arra kell képesnek lennünk, hogy visszahozzuk Európába az európai innováció tulajdonjogát. Emellett megfelelő garanciák rendszerére van szükségünk ahhoz, hogy az Opel Europának megadjuk azt a függetlenséget, amelyre szüksége van ahhoz, hogy továbbra is egyre biztonságosabb, innovatívabb, energiatakarékosabb és fenntarthatóbb autókat készítsen számunkra.
Erősítenünk kell a társadalmi párbeszédet, mégpedig úgy, hogy jogokat biztosítunk az Opel szakszervezeteinek és az Európai Üzemi Tanácsnak, amelyek nagymértékű közös felelősséggel rendelkeznek.
Végül, biztos úr, úgy vélem: ahhoz, hogy az európai megközelítést megvédhessük, először el kellene jutnuk odáig. Más szóval, ha biztosítani akarjuk Európa hitelességét és sikerét, nem várhatunk arra, hogy a kormányok lépjenek - ahogy Aragónia kormánya is lépett -, amelyek már felajánlottak egy 200 milliárd eurós garanciát. Úgy tűnik, Európa még mindig gondolkodik ezen.
A figueruelasi Opel-gyárban dolgozó több mint 7000 munkás nevében arra kérem önöket, hogy tegyenek többet.
Reinhard Rack
(DE) Elnök asszony, amennyiben Európa ad pénzt, és ezen belül is, ha a tagállamok sok pénzt adnak az autóipar megsegítésére, az nem szólhat pusztán a status quo fenntartásáról és a csődök megakadályozásáról, hiszen egyéb aggasztó jelenségek is vannak. Ezek közül a legfontosabbak már említésre kerültek.
Arról van szó, hogy a munkát kereső emberek hosszú távon találjanak munkát. Ezért az eddigieknél nagyobb támogatást kell nyújtanunk az új technológiáknak, az innovációnak és mindenekelőtt a fenntartható szállítási rendszereknek.
Emiatt minden intézkedésünket ezekhez a célkitűzésekhez kell igazítanunk, hogy néhány év múlva ne szembesüljünk újabb válsággal és ne róhassuk fel magunknak azt, hogy ha már évekkel korábban gondolkodtunk volna, akkor elkerülhető lett volna az újabb krízis.
Zuzana Roithová
. - (CS) Hölgyeim és uraim, a válság az unió kohéziójának próbája. Sajnálatos módon a kormányok rövid távú, egyéni intézkedéseket foganatosítanak, mint például a bezúzási programok - ezek koordinálatlanok, jóllehet azonnali kedvező eredményeket hoztak a válság kezelésében. Ha a méltányos verseny és a protekcionizmus szempontjából bírálni szeretnénk az Egyesült Államok intézkedéseit, akkor inkább az EU-n belüli közös stratégiára kellene figyelmünket összepontosítani. A bezúzási tervek csökkentik a szén-dioxid-kibocsátást, erősítik az utak biztonságát, megakadályozzák a munkanélküliséget az autóiparban, amely 12 millió foglalkoztatott és sok ezer, más szektorban működő cég számára jelent megélhetést. Mivel a CARS 21 keretein belül szigorú környezeti és biztonsági követelményeket szabtunk meg személygépjárműipar számára, a bezúzási programok kiváló lehetőséget nyújtanak arra, hogy az európai kormányok közös megközelítést alkalmazzanak, különösen a válság idején. Ugyanakkor ezeket közös forrásokból kell finanszírozni. Arra kérem a cseh elnökséget, hogy kezdjen tárgyalásokat a kérdésről.
Alojz Peterle
. - (SL) biztos úr, teljes mértékben egyetértek önnel abban, hogy az autóipar strukturális szempontból túlfűtött, és hogy több környezetbarátabb és energiahatékonyabb autóra van szükségünk.
Hibát követnénk el, ha az eddigi irányt (nevezetesen a mennyiségi növekedést) támogatással próbálnánk fenntartani. Akkor gondolkodnánk a társadalom érdekének megfelelően, és akkor mutatnánk a legnagyobb szolidaritást, ha olyan szerkezetátalakítást támogatnánk, amely az ökológiát és az energiát tartja szem előtt.
A jelenlegi válság azt is megmutatta, hogy az európai autóiparra szoros egybefonódások jellemzők. Az ágazat egész egyszerűen nem tolerálja a nemzeti szintű protekcionizmust.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Elnök asszony, hölgyeim és uraim, mindenekelőtt szeretném megköszönni, hogy a Parlament egységes véleményen van és hogy komolyan támogatja a Bizottság politikáját. Úgy vélem, hogy ez igen jelentős dolog, és ugyanakkor fontos jelzés az autóiparban dolgozók felé - és ez a vita elsősorban róluk szól. Ez így helyes.
Egyes képviselők, többek között Harms asszony és Hökmark úr szóltak az innováció és a versenyképesség közötti kapcsolatról. Még egyszer szeretném nyomatékosan hangsúlyozni: az innovációval való kapcsolat hiányában az európai autóipar nem marad hosszú távon versenyképes. Politikánk célja annak garantálása, hogy a jövő európai autója világviszonylatban a lehető leginnovatívabb lesz, más szóval, a legtisztább, a legmagasabb energiahatékonyságú és a legbiztonságosabb. Bízom abban, hogy gyártóink, szakértőink és mérnökeink képesek erre. Megvan bennünk a képesség e célkitűzés megvalósítására.
Szeretnék most egy másik témáról, a válság során elérhető finanszírozásról szólni. A bankok nem biztosítanak pénzösszegeket. A cégek nem tudják megszerezni a számukra szükséges hiteleket. Most az Európai Beruházási Bank az az eszköz, amely minden célra szolgál. Világosan ki kell mondanom: az Európai Beruházási Bank már képességeinek határára érkezett. Az EBB segítségét nem csupán az autóipar számára kérjük. Mi a helyzet a kis- és középvállalkozásokkal? Mi a helyzet ambiciózus éghajlatvédelmi célkitűzéseink finanszírozásával? Mindezt az EBB biztosítja. Tudom, hogy most olyan kéréseket fogunk kapni az ipar felől, amelyeket az EBB egyszerűen nem tud majd teljesíteni, mivel az üzletet ésszerű alapon akarjuk szervezni és nem kívánunk másokhoz hasonlóan buborékokat létrehozni. Ezért a problémák valószínűleg csak súlyosbodni fognak az év második felében - erre fel kell készülnünk.
Egyetértek mindenkivel, aki kimondta, hogy intelligens ösztönző lépésekre van szükségünk annak garantálására, hogy az összes autót, amelyet piacra akarunk dobni, valóban meg is vásárolják. Osztom Groote úr véleményét a szén-dioxid-kibocsátás alapján kirótt járműadóval kapcsolatban. A Bizottság régóta javasolta ezt, és nagyon sajnálom, hogy egyes tagállamok nem vették figyelembe ezt a javaslatot.
De Vits asszony szólt a szakszervezetek és az üzemi tanácsok szerepéről. Örömmel tájékoztatom önöket, hogy mielőtt ide jöttem volna, részletekbe menő megbeszélést folytattam az európai General Motors üzemi tanácsának elnökével. Folyamatos, rendszeres kapcsolatban vagyunk, és megosztjuk egymással az információkat. Meg kell mondanom, hogy egészen eddig én többet profitáltam az információcseréből, mint az üzemi tanács elnöke; többet tudok meg tőle, mint amennyit ő tőlem. Remélem azonban, hogy a jövőben én is segítségére lehetek. Néhány napon belül találkozni fogunk az európai vasipari és autóipari szakszervezetekkel, és természetesen a fontosabb felek részt vesznek a már említatt kerekasztal-megbeszéléseken is. Úgy vélem tehát, hogy megfeleltünk minden elvárásnak.
A "catch-the-eye” folyamat során több utalás történt a bezúzási programokra. Fel kell tennünk magunknak a kérdést, hogy vajon hosszú távon ez valóban segít-e. Az is lehet, hogy mesterséges keresletet alakítunk ki, amelynek következtében egy újabb összeomlás következik majd be. Mindazonáltal minden gyártó lelkesedett az elgondolásért, mert ez majd átsegíti őket a jelenlegi, igen nehéz szakaszon. Olyan ez, mint egy adag életmentő oxigén. Nagyban ennek köszönhető, hogy egyelőre nincsenek tömeges létszámleépítések a nagyobb európai gyártóknál és hogy ezek a gyártók képesek voltak megtartani munkaerejüket. Úgy vélem, hogy ebből a szempontból megfelelt a célnak.
A bezúzásra ösztönzés standard európai kezdeményezés, abban az értelemben, hogy mindenki által betartott, egyértelmű szabályok vannak érvényben. Mondanom sem kell, hogy ezekez az ösztönző lépéseket nem finanszírozhatjuk a közösségi költségvetésből. A költségvetésnek nem ez a célja; ez a lépés sem politikai, sem jogi szempontból nem lehetséges. Az ösztönző lépéseknek határokon átnyúló pozitív hatásai is voltak. Roithová asszony, az ön országa különösen sokat profitált a más európai tagállamokban bevezetett nagyvonalú ösztönzési rendszereknek köszönhetően. Ez bizonyos mértékű európai szolidaritásról tesz tanúbizonyságot, amelyet nem szabad alábecsülni.
Véleményem szerint ez a vita arra szólít fel, hogy lépni kell a kérdésben és folyamatosan készen kell állnunk. Megígérhetem, hogy így teszünk majd. Ami az autóipart illeti, kiváló együttműködést valósítottunk meg a szereplők között. Remélem, hogy e Parlament hivatali ideje alatt már nem lesz szükséges ismét megvitatni az európai autóipar kérdését; ha erre mégis sor kerülne, akkor a Bizottság erre mindig készen áll. Köszönöm szépen!
Elnök
A vitát lezárom.
A szavazásra holnap, 2009. március 25-én, szerdán kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 142. cikke)
Zita Gurmai  
írásban. - (HU) A termelés és értékesítés sajátosságai miatt az európai autóiparban tapasztalt bármilyen visszaesés kihat más ágazatokra is minden tagállamban.
A gazdasági válsággal járó keresletcsökkenés és a pénzügyi válsággal járó likviditási problémákon kívül az iparág hosszú távú strukturális problémákkal is küzd: a magas állandó költségek, a túlkínálat és az árverseny azt jelentette, hogy számos autógyár már korábban is a költségek csökkentésére és a belső hatékonyság növelésére összpontosított.
A közeljövőben a helyzet várhatóan nem javul, mindazonáltal az autóipar hosszú távon ígéretes globális perspektívával rendelkezik, és emiatt különösen fontos az EU autóipara számára, hogy képes legyen átvészelni a visszaesést és készen álljon a lehetőségek kihasználására, amikor a kereslet újra növekedésnek indul.
Ehhez elengedhetetlen a fogyasztói igényeknek való megfelelés, a környezetbarátabb, biztonságosabb, intelligensebb járművek kialakítása.
A válság kezeléséért az elsődleges felelősség az iparág vállán nyugszik. Kedvező keretfeltételek és tisztességes versenyfeltételek megteremtésével ehhez járulhat hozzá az EU és a tagállamok. A célirányos és ideiglenes uniós és nemzeti szinten juttatott állami támogatás kiegészítheti az iparágnak a válság átvészelésére tett erőfeszítéseit, és csillapíthatja a valószínűleg bekövetkező szerkezetátalakítás negatív foglalkoztatási hatásait. Ez utóbbira különösen nagy figyelmet kell fordítani nemzeti és uniós szinten is.
Krzysztof Hołowczyc  
írásban. - (PL) Örömmel veszem tudomásul, hogy az autóipar válságáról szóló második vita figyelembe veszi azokat az indítványokat, amelyeket az Európai Parlament nyújtott be a februári vita során.
Véleményünk szerint a legfontosabb az egységes piac versenyképességének biztosítása. Aggodalommal fogadjuk bizonyos tagállamok kísérleteit, amelyek a verseny alapelveinek megsértéséhez vezethetnek. Ezért üdvözöljük azokat a döntéseket, amelyek páneurópai cselekvési kereteket próbálnak kialakítani. Ebben a kontextusban fel kell mérnünk az európai piac hatását az Egyesült Államok-beli és ázsiai piacra, valamint fel kell mérnünk a Közösség lehetséges reakcióit.
Örömmel vesszük, hogy középpontba került a piaci kereslet ösztönzésének fontossága. Ha az olyan intézkedéseket, mint például az alacsony kamatú hitelek elérhetővé tétele vagy a pénzügyi források megszerzéséhez kapcsolódó adminisztrációs eljárások egyszerűsítése, kiegyensúlyozzuk azzal, hogy a fogyasztókat autóvásárlásra ösztönözzük, akkor élénkíthetjük a piacot.
Továbbra is érvényes a javaslat, miszerint a válságot arra kell felhasználni, hogy az autóiparban egyfajta "tisztítást” hajtsunk végre. Látjuk a lehetőséget arra, hogy új, jobb minőségű termékeket hozzunk létre olyan új, környezetbarát és biztonságos technológiákkal, amelyek megfelelnek a 21. század új európai tendenciáinak.
Daciana Octavia Sârbu  
írásban. - (RO) Az autógyártás szektora olyan ágazat, amely körülbelül 2,3 millió dolgozót tart el, és amelytől közvetve további 10 millió munkahely függ. A pénzügyi válság igen sok kkv-ra, alvállalkozóra és beszállítóra hatással van.
A szociális Európa ugyanakkora jelentőséget tulajdonít a gazdasági fejlődésnek, mint a társadalmi fejlődésnek. Ahhoz, hogy munkahelyeket tudjunk megmenteni és megfelelő színvonalú megélhetést biztosítsunk az autóiparban dolgozó alkalmazottak számára, fontos, hogy a cégek hozzáférjenek pénzügyi forrásokhoz.
Azt szorgalmazom, hogy a Bizottság garantálja: az európai alapok, mint például az Európai Szociális Alap és az Európai Globalizációs Alkalmazkodási Alap, úgy kerülnek felhasználásra, hogy az autóiparban dolgozó alkalmazottak képzésben és támogatásban részesülhetnek abban az esetben, amikor cégeikre hatással van a csökkenő aktivitású ágazat.
Az EU által elfogadott, a környezetbarát járművekre vonatkozó jogszabályok generálják az alacsonyabb szén-dioxid-kibocsátású gépjárművek tervezésébe és gyártásába történő beruházást. Azonban időre, innovációra és mindenekelőtt a humán erőforrásokba, valamint az új termelési kapacitásba történő komoly mértékű beruházásokra van szükség. Nemzeti és európai szinten egyszerűsíteni kell azokat az eljárásokat, amelyek során a gazdasági szereplők kutatási és innovációs célokra fordítható pénzeszközökhöz férhetnek hozzá; emellett kutatási programokat kell indítani az autógyártás bizonyos területein - többek között az alkalmazott kutatás területén.
