Ārlietu padomes secinājumi attiecībā uz Tuvo Austrumu miera procesu, tostarp attiecībā uz situāciju Austrumjeruzalemē (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Padomes un Komisijas paziņojumi par Ārlietu padomes secinājumiem attiecībā uz Tuvo Austrumu miera procesu, tostarp attiecībā uz situāciju Austrumjeruzalemē.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, konflikts Tuvajos Austrumos bija viens no jautājumiem, par kuru mēs šeit Parlamentā diskutējām Zviedrijas prezidentūras sākumā. Ir patīkami atgriezties un sniegt jums šādu ziņojumu mūsu prezidentūras termiņa beigās.
Pagājušajā nedēļā Ārlietu komitejas sanāksmē piedalījās arī Zviedrijas ārlietu ministrs Carl Bildt, un tās laikā viņš sniedza ziņojumu un iesaistījās ilgās diskusijās, tostarp par Tuvo Austrumu jautājumu. Pagājušajā nedēļā Ārlietu padome diskutēja par situāciju Tuvajos Austrumos un pieņēma secinājumus. Mēs esam gandarīti par to, ka visas 27 dalībvalstis atbalsta šos secinājumus, kas skaidri pauž ES nostāju par miera procesu Tuvajos Austrumos.
Izmantojot šos secinājumus, Padome un prezidentūra vēlas sniegt patiešām skaidru un pārliecinošu Eiropas vēstījumu, kas, kā mēs ceram, veicinās drīzu sarunu atsākšanu starp pusēm. Mūs satrauc progresa trūkums Tuvo Austrumu miera procesā. Tāpēc mēs paudām skaidru atbalstu Amerikas Savienoto Valstu centieniem panākt mieru. Eiropas Savienība aicina puses uzņemties atbildību un sākt sarunas par visiem galīgā statusa jautājumiem, tostarp Jeruzalemes, robežu, bēgļu un drošības jautājumiem. Mūsu secinājumi arī atspoguļo uz starptautiskajām tiesībām balstītu Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Tuvajiem Austrumiem - patiešām ilglaicīgu un vairākkārt paustu nostāju.
Eiropas Savienības nostāja cita starpā atbalsta ideju, ka saskaņotam divu valstu risinājumam jābūt balstītam uz 1967. gada vienošanos par robežām un ka apdzīvotās vietās tiek attīstītas nelikumīgi. Jeruzalemes jautājums ir galīgā statusa jautājums, un mēs esam skaidri pateikuši, ka, lai panāktu patiesu mieru, par Jeruzalemes kā abu valstu nākotnes galvaspilsētas statusu jāvienojas sarunās. Gandrīz visa gada garumā izraēliešu un palestīniešu sarunu atsākšana bija saistīta ar apdzīvoto vietu jautājumu. Nesen Izraēlas valdība paziņoja par daļēju pagaidu apdzīvoto vietu attīstīšanas iesaldēšanu. Ārlietu padome atzinīgi vērtē šo lēmumu, un mēs ceram, ka tas veicinās tik nozīmīgo sarunu atsākšanu.
Taču mūs satrauc Izraēlas valdības 13. decembra pārsteidzošais lēmums Valsts prioritāro jomu programmā pirmo reizi iekļaut jautājumu par apdzīvotu vietu attīstīšanu. Šāds lēmums ir pretrunā idejai par apdzīvotu vietu attīstīšanas iesaldēšanu un kaitē centieniem radīt gaisotni, kas palīdzētu rast konflikta ilglaicīgu risinājumu. Mana kolēģe, Zviedrijas ministre, kas atbildīga par starptautisko atbildību sadarbības jomā, Gunilla Carlsson septembra sākumā viesojās Eiropas Parlamenta Attīstības komitejā. Viņa apsolīja sekot līdzi notikumiem uz vietas, sniegt atbalstu un iesaistīties mums visiem zināmu jautājumu, proti, jautājumu, kas saistīti ar situāciju Austrumjeruzalemē un tās tuvumā, apdzīvotu vietu attīstīšanu un pieeju un pārvietošanos, it sevišķi pieeju un pārvietošanos Gazā, risināšanā. Mēs esam izpildījuši šo solījumu.
Pēdējo mēnešu laikā prezidentūras vadībā Eiropas Savienība ir pieņēmusi skaidru nostāju attiecībā uz apdzīvotajām vietām un ilgstošo Gazas sektora slēgšanu. Sektora slēgšanas politika ir nepieņemama un neproduktīva. Eiropas Savienība turpina pieprasīt, lai nekavējoties un bez nosacījumiem tiktu atvērti robežšķērsošanas punkti humanitārās palīdzības, komerciālu produktu un personu plūsmai. Padome arī aicināja pilnībā īstenot ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1860 un ievērot starptautiskās humanitārās tiesības. Personām, kas nolaupījušas izraēliešu karavīru Gilad Shalit, viņš nekavējoties jāatbrīvo.
Es vēlos pateikt vēl dažus vārdus par Gazas sektoru. Mēs, protams, ceram, ka turpināsies Ēģiptes un Arābu līgas starpniecības pasākumi. Tas ir svarīgi, lai novērstu ilgstošu šķelšanos starp Jordānas rietumkrastu un Austrumjeruzalemi, no vienas puses, un Gazas sektoru, no otras puses. Mēs ceram, ka, kad apstākļi to pieļaus, notiks brīvas un godīgas vēlēšanas. Viena lieta ir skaidra - miers starp Izraēlu un Palestīnu ir iespējams tikai tādā gadījumā, ja palestīnieši ir vienoti.
Mūsu diplomāti šajā reģionā cieši seko līdzi situācijai Austrumjeruzalemē. Pēc viņu domām, Izraēla padara nespēcīgāku palestīniešu kopienu pilsētā. Tas mūs satrauc. Eiropas Savienība paplašinās palīdzību Austrumjeruzalemei, lai atvieglotu palestīniešu dzīves apstākļus. Pārliecinošs vēstījums attiecībā uz Austrumjeruzalemi Padomes secinājumos skaidri liecina par mūsu satraukumu attiecībā uz situāciju. Ir svarīgi atcerēties, ka mierizlīgums starp Izraēlu un Sīriju un starp Izraēlu un Libānu ir priekšnosacījumi miera panākšanai Tuvajos Austrumos. Eiropas Savienība atzinīgi vērtē nesenos Izraēlas un Sīrijas paziņojumus, kas apstiprina to vēlmi veicināt miera procesu. Ir skaidrs, ka tas patiešām pozitīvi ietekmētu situāciju visā reģionā kopumā.
Catherine Ashton
Komisijas priekšsēdētāja vietnieka amata kandidāte. - Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā Padome pieņēma patiešām nozīmīgus secinājumus par Tuvo Austrumu miera procesu. Tie skaidri un noteikti pauž pamatotu nostāju attiecībā uz vairākiem būtiskiem jautājumiem. Es nekavēšos pie secinājumiem un neatkārtošu prezidentūras pārstāves teikto. Pietiks, ja pateikšu, ka es ceru, ka, apstiprinot mūsu principus, mēs, iespējams, palīdzējām dažiem palestīniešiem atgūt pārliecību un vēlmi iesaistīties miera procesā. Secinājumi, protams, būs liels atbalsts arī man, sniedzot skaidras norādes turpmākajos mēnešos.
Jūs mani šodien uzaicinājāt runāt ne tikai par mūsu politisko darbību, bet arī par situāciju Austrumjeruzalemē. Šis jautājums mūs patiešām satrauc. Austrumjeruzaleme tāpat kā Jordānas rietumkrasts ir okupēta teritorija. Eiropas Savienība iebilst pret palestīniešu māju nojaukšanu, palestīniešu ģimeņu padzīšanu no mājām, izraēliešu apdzīvoto vietu attīstīšanu un "atdalīšanas sienas” būvniecību. Eiropas Savienība risina šos jautājumus politiskā līmenī, izmantojot diplomātiskos kanālus un sniedzot publiskus paziņojumus. Mēs risinām šo situāciju, sniedzot arī praktisku palīdzību palestīniešiem Austrumjeruzalemē. Piemēram, pilsētā trūkst 1200 klašu palestīniešu bērniem, tāpēc mēs palīdzam nodrošināt mācību iespējas. Turklāt mēs nodrošinām palestīniešu slimnīcu darbību Austrumjeruzalemē, un mēs daudz strādājam saistībā ar palestīniešu jauniešiem pilsētā, kas cieš no augstā bezdarba līmeņa un psiholoģiskām problēmām. Līdz šim Eiropas Savienība Austrumjeruzalemē ir īstenojusi pasākumus, ieguldot 4,6 miljonus eiro.
Mūs, protams, satrauc arī situācija Gazas sektorā. Mēs nepārtraukti aicinām atļaut palīdzības, tirdzniecības un personu plūsmu. Mēs esam patiešām noraizējušies par Gazas sektora iedzīvotāju dzīves apstākļiem - kopš janvāra konflikta palīdzības sniedzējiem nav bijis iespējams veikt būvdarbus, un pastāv vairākas būtiskas problēmas, piemēram, tīra dzeramā ūdens trūkums. Izraēlai nekavējoties būtu jāatver robežas šķērsošanas punkti, kas ļautu atjaunot privātā sektora darbību un mazinātu Gazas sektora atkarību no palīdzības.
Ir pienācis laiks ķerties pie darbiem un īstenot Padomes secinājumus praksē. Patlaban mums ir jādomā par to, kā no jauna iekustināt politisko procesu. Tā vien šķiet, ka attiecībā uz vienošanos par galīgo risinājumu abas puses ir vēl vairāk attālinājušās. Es drīzumā došos uz šo reģionu, un mans svarīgākais mērķis būs tikties ar galvenajiem procesa dalībniekiem un, pirmām kārtām, novērtēt, kā Eiropas Savienība var veicināt pārmaiņas. Es domāju, ka jūs piekritīsiet, ka visaptveroša un būtiska prioritāte ir atjaunot Izraēlas un Palestīnas sarunas - nevis sarunas sarunu dēļ, bet gan sarunas, lai panāktu vienošanos par mieru un beidzot pāršķirtu lappusi. Mēs nevaram - un, neapšaubāmi, arī reģions nevar - pieļaut, ka tiktu īstenota vēl viena neauglīgu sarunu kārtu. Sarunas ar pārtraukumiem notiek jau vairākus gadus kopš Oslo Principu deklarācijas parakstīšanas 1993. gada septembrī. Tas notika pirms 16 gadiem. Sarunām jābūt balstītām uz starptautiskajām tiesībām un iepriekš noslēgtām vienošanām. Atklāti būtu jārunā par visiem jautājumiem, tostarp Jeruzalemes kā nākotnes kopīgās galvaspilsētas statusu.
Turklāt sarunām būtu jānotiek saskaņotā termiņā, īstenojot efektīvus starpniecības pasākumus. Mēs vēlamies redzēt nopietnu apņemšanos un politisko gribu gan no Izraēlas, gan arī Palestīnas puses iesaistīties nopietnās un patiesās sarunās. Eiropas Savienība ir gatava palīdzēt abām pusēm uzņemties šādas saistības un piedāvāt tām savu atbalstu sarežģītajā sarunu ceļā. Es esmu gatava nodrošināt, lai Eiropa strādātu efektīvi un saskaņoti.
Eiropas Savienība ir ilgstoši atbalstījusi gan Izraēlu, gan arī Palestīnu, dodot tām laiku un piedāvājot telpu divpusējām sarunām. Mūsu sniegtā palīdzība nodrošināja Palestīnas pašpārvaldei iespēju veidot nākotnes Palestīnas valsts iestādes, lai tā varētu sniegt pakalpojumus saviem iedzīvotājiem un būt uzticama kaimiņvalsts reģionā. Šodien diemžēl palestīnieši ir šķirti gan politiski, gan arī fiziski. Lai sarunas būtu ticamas, Palestīnai kā partnerei jābūt spēcīgai un vienotai. Palestīna kā spēcīga partnere būs Izraēlas ieguvums, nevis zaudējums.
Izraēla ir spērusi pirmo soli, lai daļēji un uz laiku iesaldētu apdzīvotu vietu attīstību. Mēs ceram, tas veicinās būtisko sarunu atsākšanu.
ASV joprojām ir neaizvietojama un ļoti nozīmīga dalībniece Tuvo Austrumu procesā. Priekšnosacījumi efektīvai ES un ASV partnerībai Tuvajos Austrumos reti kad ir bijuši tik labvēlīgi. Ir pienācis laiks izmantot šo situāciju, rūpīgi saskaņojot mūsu nostājas un stratēģiju. Eiropas Savienība turpinās atbalstīt un cieši sadarboties ar ASV ar Četrinieka starpniecību. Četriniekam ir vajadzīga jauna iedvesma, jo miera process ir nonācis strupceļā. Četrinieks var nodrošināt piesardzīgu, tomēr tajā pašā laikā dinamisku starpniecību, kas ir tik nepieciešama.
Lai nodrošinātu mieru Tuvajos Austrumos ir vajadzīgs visaptverošs risinājums. gan Sīrijai, gan arī Libānai ir liela nozīme. Mēs ar nepacietību gaidām tā saukto "Arābu miera iniciatīvu”. Arābu valstīm jākļūst par daļu no risinājuma. Mūsu pieejai jābūt reģionālai un iekļaujošai. Daudzpusējai platformai būtu jāpapildina Izraēlas un Palestīnas divpusējā platforma.
Turpmākajos mēnešos esmu iecerējusi turpināt cieši sadarboties ar Parlamentu saistībā ar šiem jautājumiem. Es apzinos, ka Parlamentam ir liela nozīme, nemaz jau nerunājot par tā kā budžeta lēmējiestādes pilnvarām. Politiskā līmenī Eiropas Parlamenta delegācijas tieši sadarbojas ar Izraēlas Knesset un Palestīnas Likumdošanas padomi (PLP). Pagājušā nedēļā PLP apmeklēja okupētās Palestīnas teritorijas un satraukti ziņoja par situāciju uz vietas.
Nobeigumā vēlos teikt, ka atzinīgi vērtēju Parlamenta darba grupas darbības turpināšanos saistībā ar miera procesu, kas atkal tiksies nākamajā nedēļā.
Ioannis Kasoulides
PPE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, jauno Izraēlas un Palestīnas līderu vīzītes laikā Eiropas Parlamentā notika plašas diskusijas, kas iezīmēja miera izlīguma aprises nākotnē, paredzot drošu un atzītu divu valstu risinājumu, kas balstīts uz 1967. gadā noteiktajām robežām, ar Jeruzalemi kā abu valstu galvaspilsētu, Palestīnas valsts atbruņošanu, Arābu valstu līgas miera iniciatīvas apstiprināšanu, NATO garantijas un bēgļu jautājuma risināšanu tādā veidā, lai neietekmētu ebreju valsts demogrāfisko situāciju.
Lai gan jaunajiem līderiem ir redzējums par kopīgu nākotni, viņu priekšgājēji joprojām diskutē par to, vai būtu jāsāk sarunas. Joprojām tiek apsvērta Ēģiptes iniciatīva attiecībā uz izlīgumu starp palestīniešiem, lai sarunās piedalītos viens partneris, un vēl nav veikti drošības pasākumi Gazas sektorā, atbrīvojot tādus ieslodzītos kā Gilad Shalit. Tajā pašā laikā saskaņā ar Eiropas Savienības misijas Austrumjeruzalemē vadītāja ziņojumu notikumi uz vietas arvien vairāk samazina Palestīnas valsts dzīvotspēju.
Man ir patiešām žēl, ka tāda demokrātiska valsts kā Izraēla nepievērš pietiekamu uzmanību kaitējumam, ko tās rīcība nodara attiecībā uz starptautisko sabiedrisko domu, un aprobežojas tikai ar vēlāku kaitējuma ierobežošanu.
Hannes Swoboda
Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, Komisijas priekšsēdētāja vietnieka kungs, Eiropas Savienības Augstā pārstāve ārpolitikas un drošības politikas jomā, vispirms es vēlos sirsnīgi pateikties Zviedrijas prezidentūrai par šo iniciatīvu. Tā bija laba iniciatīva, un saistībā ar to es vēlos paust jums atzinību. Es vēlos pateikties arī baronesei Ashton kundzei par to, ka viņa, pirmo reizi ierodoties šeit, ir apsēdusies Komisijas pusē, lai gan viņa uzstājās, galvenokārt veicot savu Eiropas Savienības Augstās pārstāves ārpolitikas un drošības politikas jomā uzdevumu. Šis jautājums attiecas uz ārpolitiku un drošības politiku. Savā ziņā, iespējams, nav svarīgi, kur jūs sēžat. Svarīgi ir tas, ka jūs esat šeit un ka jūs pārstāvat kopējo ārpolitiku.
Mana otrā piezīme attiecas uz to, ka arī Padomes pieņemtais paziņojums ir vērtējams pozitīvi un ka tas nekādā ziņā nav vērsts pret izraēliešiem. Gluži pretēji, tas ir Izraēlas un tās drošības un stabilitātes interesēs. Ir ļoti svarīgi to uzsvērt. Ja mēs eiropieši vēlamies aktīvi iesaistīties šajā sakarībā, ir svarīgi turpināt to darīt. Es aicinu jūs, baronese Ashton kundze, ņemt to vērā.
Pirms dažām dienām mēs bijām ASV un piedalījāmies diskusijās ar mūsu kolēģiem no Kongresa. Sastopoties ar Kongresa vienpusējo pieeju un izpratnes trūkumu par palestīniešu situāciju, prezidenta Obama kunga izvēles iespējas ir patiešām ierobežotas. Mēs patiešām līdzcietīgi izturamies pret situāciju Izraēlā. Mēs iebilstam arī pret jebkāda veida terorismu, un vēlamies, lai sagūstītais karavīrs beidzot varētu atgriezties pie ģimenes. Taču mēs esam vienlīdz noraizējušies un satraukti arī par slikto situāciju, kādā nonākuši palestīnieši, saistībā ar šajā paziņojumā minētajiem jautājumiem un it īpaši saistībā ar 1967. gada robežu jautājumu, sarežģīto situāciju Jeruzalemē un apdzīvoto vietu veidošanu. Lai gan tiek turpināta pēdējos dažos gados īstenotā politika, tomēr nav saprotams, kāpēc tiek piemērota tik pretrunīga pieeja attiecībā uz apdzīvoto vietu veidošanu. Vispirms šī politika tika apturēta un pēc tam - iekļauta valsts prioritāšu programmā. Turpmāk sekoja tikai dabīga attīstība, un cauri palestīniešu apdzīvotajām vietām būvēja ceļus. Ir pilnīgi nepieņemami, ka palestīniešiem katru dienu tiek atņemta arvien lielāka zemes daļa.
Nav pieņemama arī situācija saistībā ar Parlamenta delegāciju. Arī de Rossa kungs darīs zināmu savu viedokli šajā sakarībā. Šā Parlamenta deputātiem ir jāapvienojas ar Padomi un Komisiju, lai skaidri darītu zināmu, ka Eiropas Parlamenta deputātiem ir tiesības doties uz Gazas sektoru un pašiem novērtēt tur pastāvošo situāciju. Kas Izraēlai ir slēpjams? Kāpēc tā liedz Eiropas Parlamenta deputātiem doties uz Gazas sektoru? Mēs nedrīkstam to pieļaut, un es ceru, ka mēs visi pret to iebildīsim. Pārredzamība un atklātība cita starpā ir priekšnosacījumi saprātīgai Tuvo Austrumu politikai. Mums skaidri jāatbalsta šāda nostāja.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētāja kungs, Ashton kundze, Komisijas priekšsēdētāja vietnieka kungs, Padomes priekšsēdētājas kundze, vispirms, Malmström kundze, es vēlos paust atzinību Zviedrijas prezidentūrai saistībā ar Padomes secinājumiem par Tuvo Austrumu konfliktu kopumā un it īpaši par Austrumjeruzalemes jautājumu.
Es ticu, ka it sevišķi šajā laikā pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā par labu zīmi tiks uzskatīts tas, ka pirmo reizi vienprātīgi apstiprināts un pieņemts ES delegāciju vadītāju kopīgais ziņojums par Austrumjeruzalemes jautājumu. Vēl viena laba zīme ir Zviedrijas prezidentūras ierosināto secinājumu, tostarp secinājumu par Austrumjeruzalemes jautājumu, vienbalsīga apstiprināšana. Es ceru, ka Izraēlas iestādes apzināsies, cik liela nozīme ir šādai notikumu attīstībai.
Dāmas un kungi, mēs debatējam par Tuvo Austrumu jautājumu vairākas reizes gadā, un reizēm šā jautājuma risināšana šķiet kā Ehternahas gājiens - viens mazs solis uz priekšu, tad solis atpakaļ un cerība, ka atkal tiks sperts solis uz priekšu. Diemžēl ir pamats zaudēt cerību, taču mēs, protams, turpinām cerēt. Neapšaubāmi, ir ārkārtīgi svarīgi, tostarp arī manai grupai, lai izraēlieši un palestīnieši spētu mierīgi dzīvot līdzās divās atsevišķās valstīs, izmantojot visas pieejamās attīstības iespējas un garantējot savstarpējo drošību. Es domāju, ka mēs visi tam piekrītam. Mēs esam vienojušies arī par to, kādi pasākumi ideālā situācijā ļautu īstenot šādu risinājumu, un mēs, protams, esam gatavi arī veikt savu ieguldījumu.
Jeruzaleme ir viena no skaistākajām pilsētām pasaulē - tā ir patiešām neparasta vieta, un tāpēc ir patiešām traģiski, ka tās iedzīvotāji nespēj mierīgi dzīvot līdzās. Es ceru, ka, lai nodrošinātu Jeruzalemes labklājību un saglabāšanu, to vēl ir iespējams izdarīt dažās atlikušajās dienās līdz Ziemassvētkiem.
Caroline Lucas
Verts/ALE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, es vēlos paust atzinību par Padomes un arī Komisijas paziņojumiem, bet es vēlos jautāt abu šo iestāžu pārstāvjiem, kad mēs panāksim ko vairāk par skaistām frāzēm, kam es lielā mērā piekrītu, - kad mēs panāksim reālu darbību? Mēs atkal un atkal dzirdam vienas un tās pašas frāzes, ka mums jāpanāk, lai Izraēla darītu šo vai to, bet mums vajadzīgi reāli risinājumi, lai to panāktu, pretējā gadījumā Izraēla mūs vienkārši ignorēs, kā tas jau ir noticis līdz šim.
Mans jautājums ir šāds - ko tieši jūs varat darīt, lai nodrošinātu reālu virzību uz priekšu un progresu šajā sakarībā? Manuprāt, šādai rīcībai jāietver tādi risinājumi kā ES un Izraēlas asociācijas līguma apturēšana.
Pievēršoties situācijai Austrumjeruzalemē, es patiešām atzinīgi vērtēju Zviedrijas prezidentūras iniciatīvu un panākto skaidrību attiecībā uz Jeruzalemes kā divu valstu galvaspilsētas nozīmi, kā arī jūsu stingrību attiecībā uz jautājumu par to, cik liela nozīme ir Izraēlas apdzīvoto vietu attīstības iesaldēšanai Austrumjeruzalemē.
Es vēlos paust atzinību arī ES misiju vadītāju ziņojuma par Austrumjeruzalemi autoriem. Šim ziņojumam ir raksturīga saprotamība un redzējums, kā tik bieži pietrūkst debatēm par šo jautājumu. Tajā norādīts, ka Izraēlas politika attiecībā uz Austrumjeruzalemes nelikumīgu pievienošanu ir izstrādāta, lai novājinātu palestīniešu kopienu pilsētā un lai liegtu iespēju Palestīnai attīstīties. Misiju vadītāji, pamatojoties uz šo ziņojumu, aicināja Padomi pieņemt dažādus ieteikumus, un es uzskatu, ka mums jāpieprasa, lai Padome steidzami to arī darītu.
Ja Eiropas Savienība nopietni vēlas, lai tiktu īstenots divu valstu risinājums, tai jādara viss, kas ir tās spēkos, lai saglabātu un stiprinātu Palestīnas būtību un Austrumjeruzalemes identitāti. Misiju vadītāju paziņojumā un ziņojumā ir norādītas praktiskas iespējas, kā to izdarīt.
Peter van Dalen
Priekšsēdētāja kungs, it īpaši šajā Adventes laikā daudzi lūdz mieru Tuvajos Austrumos, bet reizēm nolaižas rokas, un tā vien šķiet, ka miera nekad nebūs. Tomēr ir svarīgi visām iesaistītajām pusēm turpinātu strādāt, lai panāktu mieru, taču šajā sakarībā pastāv kāda būtiska problēma. Vai visas iesaistītās puses spēj un vēlas strādāt, lai panāktu mieru? Izraēla jau iepriekš ir izrādījusi iniciatīvu, iemainot zemi pret mieru, - ar to es domāju Izraēlas atkāpšanos no Gazas sektora - taču diemžēl miers netika panākts. Atsākās raķešu šāvieni, un 2009. gadā Izraēla iekaroja Gazas sektoru. Patlaban Izraēla ir paziņojusi, ka uz laiku pārtrauc būvniecību Jordānas rietumkrastā. Ir aizvākti arī bluķi, kas aizšķērsoja ceļus. Šāds žests tika parādīts, lai veicinātu miera sarunu atsākšanu.
Izraēla uzskata, ka šāda Netanyahu valdības rīcība jau ir diezgan liels ieguldījums, taču es joprojām neredzu pietiekamu iniciatīvu no palestīniešu puses. Joprojām tiek apgalvots, ka Izraēlas veikums nav būtisks, bet es neredzu, ko dara Palestīna, lai atsāktu sarunas. Vai palestīniešu puse vēlas un spēj turpināt sarunas? Tā vien šķiet, ka Hamas ir ierauta cīņā ar Fatah un ka Irāna to tur ciešā pavadā. Mahmoud Abbas ir kļuvis par "papīra tīģeri”, un par viņa ietekmi nav pat vērts runāt. Es domāju, ka ir pienācis laiks, lai arī palestīniešu puse skaidri paziņotu, ka tā vēlas mieru.
Kyriacos Triantaphyllides
Priekšsēdētāja kungs, lēdija Ashton kundze, mēs atzinīgi vērtējam Eiropas Savienības Padomes 8. decembrī pieņemto lēmumu. Tas apstiprina Eiropas Savienības atbalstu divu valstu izveidei atbilstīgi 1967. gadā noteiktajām robežām.
Tomēr, ņemot vērā mūsu pieredzēto neseno vizīšu laikā šajā reģionā, var secināt, ka attiecīgajās teritorijās pastāvošā situācija Palestīnas valsts izveidi padara gandrīz neiespējamu. Es īpaši vēlos pieminēt sienas būvniecību, palestīniešu māju nojaukšanu un, kas ir visbūtiskāk, apdzīvotu vietu attīstību visā Jordānas rietumkrastā, it sevišķi Austrumjeruzalemes tuvumā.
Patlaban šajās apdzīvotajās vietās dzīvo aptuveni 500 000 iedzīvotāju. Turklāt, kas ir vēl būtiskāk, Austrumjeruzalemē tiek īstenoti centieni izveidot palisādi, būvējot mājokļus apkārt pilsētai, lai piespiestu palestīniešus pamest savas mājas. Ir acīmredzams, ka Izraēlas valdība izmanto sarunas, lai iegūtu laiku. Lēni, bet pārliecinoši tā mēģina īstenot savu suverenitāti visās palestīniešu teritorijās.
Papildus atbalstam divu valstu risinājumam Eiropas Savienībai būtu jāīsteno īpaši pasākumi pret Izraēlu. Nepārtrauktie cilvēktiesību pārkāpumi ir pietiekams iemesls, lai Eiropas Savienība piemērotu sankcijas, pamatojoties uz Līguma 2. pantu, jo, ja tā, no vienas puses, izvēlas atbalstīt miera procesu, bet, no otras puses, turpina neierobežoti paplašināt ekonomiskās attiecības ar Izraēlu, vienīgais, ko tā panāks, ir atbalsts Izraēlas politikai, kuras mērķis ir piespiest palestīniešus pamest viņu zemi un piemērot Izraēlas suverenitāti visā Palestīnas teritorijā.
Bastiaan Belder
Priekšsēdētāja kungs, vai Eiropa ir šķīrusies no saprāta? Šādu retorisku jautājumu decembra sākumā uzdeva Amerikas Savienotās Valstis. Šāda skarba Kongresa kritika bija vērsta uz to, ka publiskotajā Padomes rezolūcijas projektā Austrumjeruzaleme tika vienpusēji atzīta par nākotnes Palestīnas valsts galvaspilsētu. Kā Eiropas Parlamenta Delegācijas attiecībām ar Izraēlu priekšsēdētājs es biju iedomājies un cerēju uz konstruktīvāku mūsu Transatlantijas dialoga sākumu. Turklāt es vēlos piebilst, ka pēc rūpīgas iepazīšanās ar Padomes paziņojuma projektu un tā galīgo versiju es, tāpat kā mūsu kolēģi Kongresā, biju patiešām samulsis. Es it īpaši vēlos norādīt, ka noteikti nepiekrītu priekšlikumam sadalīt Jeruzalemi. Es uzskatu, ka Padomes paziņojums par Tuvajiem Austrumiem ir liela diplomātiska un politiska kļūda attiecībā uz miera procesu, un tāpēc es esmu vīlies, ka no visām prezidentūrām ārlietu ministrus vada tieši Zviedrija, kurai ir tik saspringtas attiecības ar ebreju valsti.
Man ir vairāki būtiski iebildumi pret minēto Padomes paziņojumu. Maz ticams, ka, pieņemot šādu paziņojumu, mēs mudināsim Palestīnas pašpārvaldi atsākt sarunas ar Izraēlu. Turklāt paziņojums ir pretrunā Četrinieka 2008. gada 9. novembrī noteiktajam principam, ka "trešās puses neiejaucas divpusējās sarunās”. Amerikas Savienoto Valstu oficiālā reakcija uz Padomes 8. decembra paziņojumu vēlreiz uzsvēra šā principa nozīmi. Vai tiešām vienīgā iespēja ir samierināties ar to, ka miera process ir nonācis strupceļā? Pilnīgi noteikti nē! Ņemot vērā nesen notikušās delegāciju vizītes Izraēlā, es esmu pārliecināts, ka pakāpenisks, pārdomāts attiecību atjaunošanas process starp Izraēlas Valsti un Palestīnas pašpārvaldi ir gan vajadzīgs, gan arī iespējams. Pakāpeniska administrācijas pārvietošana uz Jordānas rietumkrastu, piemēram, uz tā saukto "C teritoriju”, un ekonomiskās sadarbības veicināšana, vienlaicīgi stiprinot un veidojot uzticamas Palestīnas iestādes, patiešām nodrošinās miera procesa virzību uz priekšu. Tāpēc es aicinu Padomi un Komisiju nesniegt neefektīvus paziņojumus par miera procesu un tā vietā veikt ieguldījumus īpašos projektos, kas ietver sadarbību starp izraēliešiem un palestīniešiem. Vai tad tieši šāds nav Eiropas noteiktais mērķis?
Diane Dodds
Priekšsēdētāja kungs, es kā parlamentārās delegācijas, kas apmeklēja Izraēlu, locekle ar interesi klausījos Ārlietu padomes komentārus par Tuvo Austrumu procesu un Komisijas paziņojumu. Tomēr mani, tāpat kā kolēģi, kurš uzstājās iepriekš, šajā sakarībā māc nopietnas bažas. Izraēla ir vienīgā demokrātiskā valsts reģionā. Tās oponentu iecienītā taktika ir pret šo valsti vērst terorismu. Es uzskatu, ka Padomes un Komisijas ziņojumos nav pievērsta pietiekama uzmanība Izraēlas satraukumam par drošību. Patiesībā es nedzirdēju, ka Augstā pārstāve, sniedzot paziņojumu šim Parlamentam, būtu ieminējusies par šādiem apsvērumiem.
Turklāt es uzskatu, ka paziņojums uzliek pārāk lielu atbildības nastu Izraēlai gan attiecībā uz nespēju panākt procesa virzību uz priekšu, gan arī neatrisinātajiem jautājumiem, it sevišķi Jeruzalemes jautājumu.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
Priekšsēdētāja kungs, šīs nudien ir neparastas debates, jo Malmström kundze sēž Padomes solos; mēs ceram viņu drīz ieraudzīt sēžam Komisijas solos. Redzēsim, kur viņa sēdēs!
Lai nu kā, priekšsēdētāja kungs, nevarētu teikt, ka Padomes secinājumi vieš optimismu. Padome ir paudusi nopietnas bažas par progresa trūkumu Tuvo Austrumu miera procesā un prasa to atjaunot, pamatojoties uz ANO Drošības padomes rezolūcijām, Madrides konferences secinājumiem un paredzēto plānu. Tas nav nekas jauns.
Tā arī apgalvo, ka Eiropas Savienība ir gatava sniegt būtisku ieguldījumu abu runātāju minēto problēmu - Austrumjeruzalemes, ūdens, drošības un robežu problēmu - risināšanā.
Taču ir vairāki jauni apstākļi, par kuriem es vēlētos dzirdēt mūsu viesu viedokli. Pirmkārt, es vēlētos zināt, vai, viņuprāt, Izraēlas valdības pieņemtais astoņu mēnešu moratorijs un lēmums par apmetnēm ir saistīti ar ASV jauno valdību.
Es vēlētos arī zināt, ko viņi domā par "Hamas” pārstāvja vakardienas izteikumiem Gazā konflikta divdesmit otrajā gadadienā par to, ka viņi neplāno nekādā veidā piekāpties Izraēlai un ka viņi negrasās to atzīt. Ko viņi domā par nepārtrauktības likumu, saskaņā ar kuru Izraēlas tautai būs iespēja referendumā paust savu viedokli par okupēto teritoriju statusu?
Noslēgumā es vēlētos zināt, kādi ir viņu uzskati par R. Goldstone sagatavoto ziņojumu un faktu, ka ANO Cilvēktiesību padome to ir pieņēmusi? Vai viņi uzskata, ka šis ziņojums varētu palīdzēt miera procesam, vai tieši pretēji, kā apgalvo Izraēla, tam traucēt vai to kavēt?
Proinsias De Rossa
Priekšsēdētāja kungs, ir divas apņemšanās, ko es īpaši vēlētos redzēt Padomes paziņojumā un kuras var radīt jaunu dinamiku: atbalsts palestīniešu pašpārvaldes divgadīgajai programmai Izraēlas okupācijas izbeigšanai un Palestīnas valsts nodibināšanai un Savienības gatavība attiecīgā laikā atzīt Palestīnas valsti.
Pagājušajā nedēļā es vadīju oficiālu Eiropas Parlamenta delegāciju uz okupētajām palestīniešu teritorijām, kur jau atkal pats savām acīm redzēju aparteīda sistēmu, ko Izraēla īsteno pret palestīniešiem vienlaikus ar māju, zemju, ūdens un svētvietu atsavināšanu un iznīcināšanu.
Dažas stundas pēc Padomes paziņojuma publicēšanas tika anulēta atļauja manai delegācijai apmeklēt Gazu. Tā nerīkojas draudzīga valsts. Tā noteikti ir iejaukšanās Parlamenta demokrātiskajās tiesībās uzturēt kārtīgas un demokrātiskas attiecības ar mūsu sarunu partneriem, ko ievēlējuši palestīnieši.
Cilvēkus, ko mēs satikām, ir pārņēmis izmisums un bezcerība, un tas ir plaši pārņēmis apgabalus, ko mēs apmeklējām Hebronā, Austrumjeruzalemē un Ramallā. Kur ir bezcerība, tur būs arī vardarbība. Mēs varam radīt progresu tagad vai arī ļaut situācijai grimt vēl dziļāk rūgtuma izraisītā vardarbībā, kā rezultātā mērenie palestīniešu politiķi zaudēs varu. Mums ir jāizdara izvēle.
Es lūgtu Padomei un baronesei Ashton, kurai es vēlu labu, atjaunot Eiropas Savienības iesaistīšanos šajā procesā ne tikai saistībā ar Kvartetu, stiprinot tā iesaistīšanos, kā arī izveidot grafiku saskaņā ar palestīniešu pašpārvaldes divgadīgo plānu to principu īstenošanai, kurus mēs tik, manuprāt, drosmīgi, ieskicējām pagājušajā nedēļā.
Mums ir enerģiski jāaizstāv cilvēktiesības. Mums ir jārīkojas. Mums jāizmanto piekļuve mūsu tirgum kā instruments Izraēlas iniciatīvas veicināšanai. Es nerunāju par sankcijām. Es runāju par to, ka piekļuvi mūsu tirgum jāizmanto kā motivatoru, lai nodrošinātu, ka Izraēla rīkojas saskaņā ar tās starptautiskajiem pienākumiem. Turklāt mums būtu arī beidzot jāpārliecina ASV steidzīgi atkal iesaistīties ar tādu pašu pamatojumu, kādu mēs vispārīgi aprakstījām pagājušajā nedēļā.
Chris Davies
Priekšsēdētāja kungs, ES misijas vadītāju ziņojums par Austrumjeruzalemi ir visai depresīva lasāmviela. Runāsim tiešu valodu! Šis ziņojums liek skaidri saprast, ka Austrumjeruzalemē notiekošais ir pielīdzināms sava veida etniskajai tīrīšanai. Palestīniešu mājas tiek atsavinātas, cilvēkus dzen ārā, un cerības uz mieru tiek iznīcinātas. Tādēļ jautājums ir šāds: ko mēs varam darīt?
Padomes secinājumi ir ļoti apsveicami. Mēs zinām, ka tie ir pamatoti, jo Izraēlas valdība tos nekavējoties atvairīja. "Tas nav nekas jauns,” viņi teica. Viņi ir pieraduši neņemt vērā mūsu vārdus, jo mēs tos nekad nepamatojam ar darbiem. Viņi izturas pret mums ar nicinājumu. Un kādēļ gan ne - mēs taču esam tik lētticīgi, ka faktiski apmaksājam okupācijas varas izdevumus! Mēs nodrošinām palestīniešu izdzīvošanu, kaut gan par to būtu jāmaksā Izraēlai, nevis mūsu nodokļu maksātājiem.
Ja gribam, lai mūsu vārdiem būtu kāda nozīme, mums būtu uz laiku jāpārtrauc asociācijas nolīgums vai jādraud ar tā pārtraukšanu, taču mūs informē, ka itin neviens no mūsu ārvalstu ministriem nekad nav pat pieminējis šādu iespējamību. Tādēļ joprojām aktuāls ir jautājums, kur ir šī politika. Nu, politika mums ir. Tā ir izteikta secinājumos. Un kā ir ar rīcību? Bez piespiešanas Izraēla neko nedarīs.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos apsveikt baronesi Ashton ar viņas jauno amatu. Es vēlos arī pateikties Zviedrijas prezidentūrai par rezolūciju un par atziņu, ka nebūs iespējams ilgtermiņā īstenot divu valstu pastāvēšanas plānu, ja mums neizdosies atrisināt apmetņu problēmu. Misijas vadītāju ziņojums tika pieminēts jau vairākkārt, un arī mēs uzskatām, ka tas ir ļoti labs. Šajā kontekstā man ir divi jautājumi. Kāds ir šī ziņojuma pašreizējais statuss un kur tas tiks publicēts? Otrkārt, ko Komisija un Padome grasās darīt, lai īstenotu ziņojumā piedāvātos ieteikumus? Es citēšu trīs ziņojuma ieteikumus. Pirmais ir:
"pieņemot atbilstošus ES tiesību aktus, novērst, apkarot finanšu pārvedumus no ES dalībvalstu aktīvistiem, kuri atbalsta Austrumjeruzalemes apmetnēs notiekošo”, otrkārt, "nodrošināt, ka Austrumjeruzalemes apmetnēs ražotā produkcija netiek eksportēta uz ES saskaņā ar ES un Izraēlas asociācijas nolīgumu” un, treškārt, "sniegt palīdzību ES lielākajiem mazumtirgotājiem saistībā ar izcelsmes norādēm uz apmetņu produkcijas”.
(DE) Šajā ziņojumā piedāvātie ieteikumi ir ļoti konkrēti un precīzi. Ko jūs tagad plānojat darīt, lai tos īstenotu?
Patrick Le Hyaric
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisāres kundze, ministres kundze, es jums pateicos un gaidu jūsu komentārus.
Eiropai nu ir divi būtiski dokumenti, ar kuriem censties panākt jaunas miera noslēgšanas iniciatīvas. Pirmkārt, tas ir Zviedrijas prezidentūras drosmīgais ziņojums, kuru jūs tikko minējāt, Malmström kundze. Šajā ziņojumā aicināts rīkoties tā, lai pastāvētu divas valstis; viena no tām būtu Palestīna savās 1967. gada robežās un ar Austrumjeruzalemi kā tās galvaspilsētu.
Otrkārt, ir vēstnieku, misijas vadītāju, sagatavotais teksts, kurš liecina, ka Izraēlas iestādes īsteno stratēģiju, kas ietver māju demolēšanu un zemes kolonizāciju, pārkāpjot cilvēktiesības. Šīs stratēģijas mērķis ir atšķelt Jeruzalemi no Rietumkrasta, lai pati ideja par Palestīnas valsts izveidi tiktu uz laiku atlikta.
Tomēr ir skaidri saprotams, ka šajā Parlamentā runātajam nebūs nekādas ietekmes, ja mēs to nepamatosim ar konkrētu rīcību. Mums jārīkojas, un, lai to darītu, mēs varam uz laiku pārtraukt Eiropas Savienības un Izraēlas asociācijas nolīgumu, līdz Izraēlas valdība sāk ievērot starptautiskās tiesības. Tādēļ mums jārīkojas, lai tiktu izbeigta kolonizācija, atcelta Gazas blokāde, iznīcināts apkaunojošais mūris, lai bēgļi atgrieztos un lai tiktu atbrīvoti visi politiski ieslodzītie.
Es piebildīšu vēl vienu lietu. Šeit Parlamentā tika apspriesta karavīra Gilad Shalit atbrīvošana. Es piekrītu teiktajam. Tomēr Parlamentam ir vienlaikus jāatbalsta vēl kāda Eiropas Savienības pilsoņa, jaunā franko-palestīnieša Salah Hamouri, atbrīvošana. Jā, brīvību Gilad Shalit, bet arī Salah Hamouri!
Simon Busuttil
(MT) Ļaujiet man sākumā apsveikt Padomi ar pagājušajā nedēļā pieņemtajiem drosmīgajiem secinājumiem. Manuprāt, Padome vēl nekad nav pieņēmusi tik jutīgā jautājumā tik skaidrus, konkrētus un drosmīgus secinājumus, kādus tā pieņēma pagājušajā nedēļā. Tādēļ es apsveicu Padomi.
Es tomēr vēlos piebilst, ka tagad mums ir jāpāriet pie rīcības, jo situācija Jeruzalemē pasliktinās ar katru dienu un nav vairs ilgāk paciešama. Pastāv starptautisko tiesību rupju pārkāpumu problēmas, un ir sarežģījumi, kuri rada lielas ciešanas daudziem cilvēkiem, tajā skaitā padzīšana no mājām, dzīvesvietu iznīcināšana un nelegālu dzīvesvietu celtniecība. Mēs nevaram turpināt neko nedarīt, saskaroties ar šādām netaisnībām, jo tādējādi mēs liktu noprast, ka tiesiskuma, diplomātijas un augsti vērtētajam konfliktu mierīga atrisinājuma principam nav jēgas. Es nedomāju, ka mēs būtu pieļāvuši kaut ko tādu mūsu valstī. Tāpēc mums jārīkojas un jāizveido apstākļi, kas veicinātu uzticības pieaugumu abu pušu starpā, lai divas atsevišķas un dzīvotspējīgas valstis varētu mierīgi pastāvēt līdzās. Atļaujiet man pieminēt, cik izšķiroša loma šajā jautājumā ir Jordānijai. Un noslēgumā pāris vārdi baronesei Ashton: saskaņā ar Lisabonas līgumu jums ir piešķirta jauna, nozīmīga loma, kas mums visiem sniedz iespēju. Lūdzu, nepalaidīsim to garām!
Rosario Crocetta
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, brīdī, kad mēs uzzinājām, ka Eiropa ir pieņēmusi jaunu lēmumu par Tuvo Austrumu miera procesu, mēs bijām Ramallā. Mēs redzējām cerīgus smaidus Palestīnas pārstāvju sejās.
Tās bija emociju un ciešanu pilnas dienas, kuras iezīmējušās māju logu restēs ieķērušos bērnu sejās gar Hebronas ceļu, pamesto ceļu, ko nedrīkst šķērsot neviens palestīnietis. Mēs redzējām, kā cieš 85 gadus veca sieviete, kura bija izdzīta no savas mājas un spiesta gulēt aukstumā teltī, kas uzslieta viņai agrāk piederējušās mājas dārzā, un mēs redzējām ciešanas palestīniešu sejās, kuri, izmantojot Eiropas fondus, bija uzcēluši fermu, ko iznīcināja Izraēlas karaspēks.
Izraēlai ir tiesības būt neatkarīgai valstij, taču arī palestīniešiem ir tiesības uz dzimteni, valsti un pasi. Eiropas Padomes lēmums ir nozīmīgs solis uz priekšu, taču mums jārīkojas nekavējoties. Izraēlas un Palestīnas konflikts ir tikai lielāka konflikta redzamā daļa. Mūsu vizītes pēdējā dienā Izraēlas iestādes mums, Eiropas Parlamenta delegācijai, aizliedza apmeklēt Gazas joslu. Es uzskatu, ka šajā situācijā Augstajai pārstāvei baronesei Ashton būtu jāiejaucas ar protestu demokrātiskas Eiropas vārdā.
Es vēlos pateikties delegācijas vadītājam De Rossa kungam un pārējiem delegācijas locekļiem, jo Palestīnā pavadītajās dienās cietušie varēja iepazīties ar tādas Eiropas seju un vārdiem, kura aizstāv tiesības un kuras vēlme un pienākums ir darīt vēl vairāk.
Hannu Takkula
(FI) Priekšsēdētāja kungs, komisāre, Ashton kundze, es domāju, ka jaunā Augstā pārstāve ir pārsteigta par to, kā Eiropas Parlaments ir izpildījis savus mājasdarbus. Kādas gan vēstures grāmatas tas ir lasījis, ja nezina, kādā veidā 1947. gadā radās Izraēlas Valsts? Interpretācija, ko Padome ir pieņēmusi Zviedrijas vadībā, šķiet mazliet savāda.
Mums jāatceras, ka Eiropas Savienībai ir jāaizstāv tās vērtības. Mums ir demokrātija, cilvēktiesības un uzskatu brīvība, un tas ir svarīgi. Izraēla ir vienīgā demokrātiskā valsts Tuvajos Austrumos. Mums nevajadzētu tur radīt antidemokrātisku, nedemokrātisku pārvaldi, jo tāda pārvalde necienīs mūsu vērtības.
Tāpat ir ļoti svarīgi atcerēties, ka ideja pārdalīt Jeruzalemi ar valsts robežu ir visai grūti iedomājama. Nevienai citai demokrātiskai valstij Eiropas Savienība nepiedāvātu šādu risinājumu. Protams, mums ir jānodrošina, ka Izraēla var saglabāt savu demokrātijas sistēmu un savas tiesības pašas galvaspilsētā, un Eiropas Savienība var un tai vajag iesaistīties miera procesā, taču tikai diplomāta, nevis ārsta vai tiesneša lomā.
Žēl, ka Gilad Shalit, kurš ir Francijas valstspiederīgais un Eiropas Savienības pilsonis, kā arī Izraēlas kareivis, nav ticis atbrīvots. Tas parāda, ko par Eiropas Savienību domā palestīniešu pārvalde un "Hamas”. Viņiem nav nekādas cieņas pret mūsu principiem un vērtībām. Mums jāvirzās tālāk un jāatmet tādi sapņojumi, no kādiem pa lielai daļai sastāv Padomes rezolūcija.
Izraēla ir demokrātiska valsts, mums ir kopīgas vērtības. Mums jāaizstāv demokrātija un cilvēku tiesības uz pilnīgu un drošu dzīvi tajā, kā arī uz mieru, un mieru varēs panākt tad, kad teroristu organizācijas, "Hamas” un to atbalstītāji pārtrauks uzbrukumus Izraēlai un tās pilsoņiem. Šeit mums ir iespējas kopīgi cīnīties pret terorismu un ļaut Izraēlai pastāvēt kā valstij.
Frieda Brepoels
(NL) Priekšsēdētāja kungs, savā 23. novembra ziņojumā ES delegācijas uz Jeruzalemi un Ramallu vadītāji ir skaidri norādījuši, ka Izraēla ir aktīvi iesaistījusies Austrumjeruzalemes nelikumīgā anektēšanā un tās pilnīgā norobežošanā no pārējās Rietumkrasta teritorijas. Un es sev jautāju: kāpēc Ārlietu padome šajā lietā neizdara pareizos secinājumus? Kādēļ, zinot, ka pašreizējie notikumi ir nelabojami, tā vienkārši ignorē konkrētos ieteikumus, jo īpaši tos, kuri piedāvāti tik nozīmīgā, uz faktiem balstītā ziņojumā - kurš turklāt ir viņu pašu sagatavots - un vienlaikus pat nopietni apšauba iespēju izveidot neatkarīgu, dzīvotspējīgu Palestīnas valsti līdzās Izraēlas Valstij? Tuvo Austrumu miera procesā nav vajadzīgi neskaidri paziņojumi. Eiropas Savienībai jau sen ir īstais laiks uzņemties aktīvu, redzamu lomu reģionā, un tas, protams, ir iespējams tikai tad, ja mēs parādīsim arī drosmi ieņemt skaidru un nepārprotamu nostāju, jo īpaši attiecībā uz Austrumjeruzalemi.
Charalampos Angourakis
(EL) Priekšsēdētāja kungs, ES politika ir kopīgi ar ASV un NATO atbalstīt Izraēlas valdības noziedzīgo genocīdu pret Palestīnas tautu. Šādu secinājumu ir izdarījuši Eiropas Parlamenta delegācijas locekļi, kuriem Izraēlas iestādes aizliedza iebraukt okupētajā Gazas joslā.
Izraēlas valdībām, kuras, kā mēs zinām no ANO ziņojuma par karadarbību Gazā, apkrauj sevi ar kara noziegumiem, ES politika un nesenais lēmums faktiski dod papildu laiku, lai turpinātu īstenot okupācijas plānus.
Eiropas Savienības izvairīgās runas nesaskan ar pasaules taisnīgo aicinājumu izveidot dzīvotspējīgu un neatkarīgu Palestīnas valsti tās 1967. gada robežās ar galvaspilsētu Austrumjeruzalemi. Eiropas Savienība nedara neko praktisku lietas labā. Tieši pretēji, tā nostiprina attiecības ar Izraēlu, kura tikmēr turpina veidot apmetnes, īpaši Austrumjeruzalemē, celt sadalošu sienu un kaunpilnā, noziedzīgā veidā izolēt Gazas joslu.
Mēs noraidām imperiālistu plānus saistībā ar Tuvajiem Austrumiem un esam Palestīnas un visu to tautu, kuras cīnās, pusē.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Man jāsaka, ka Ministru padomes pagājušās nedēļas sanāksmes rezultāti nav pilnīgi līdzsvaroti, turklāt es jau ilgi nodarbojos ar šo jautājumu, un man šķiet, ka padome nav neko daudz sasniegusi mūsu centienos panākt šo abu valstu mierīgu līdzāspastāvēšanu.
Tādēļ es vēlos teikt, ka zinu - mums vēl daudz kas jādara. Mums šajā miera procesā jābūt ne tikai starpniekiem, bet aktīviem starpniekiem, un mums jāuzstāj, lai šīs katastrofiskās situācijas risinājums šķistu un būtu vienlīdzīgs un pieņemams abām valstīm, lai abas valstis - gan Izraēlas Valsts, gan Palestīna - būtu tajā vienlīdz ieinteresētas.
Padome ir centusies panākt palestīniešu atgriešanos pie sarunu galda, neskatoties uz viņu noraidošo nostāju pret dažiem Izraēlas pasākumiem, un arī mēs uzstājam, lai pēc iespējas ātrāk tiktu novērsti lieki šķēršļi miera procesam. Palestīniešu māju demolēšana Austrumjeruzalemē, kā arī apmetņu un sadalošu barjeru celtniecība okupētajā teritorijā ir nepieļaujama. Tomēr nepieņemami ir arī nostādīt Izraēlu atklātā pozīcijā un nespēt to aktīvi aizsargāt pret visiem uzbrukumiem un teroristu aktivitātēm, kas vērstas pret Izraēlas Valsts pilsoņiem.
Protams, es vēlētos uzsvērt, ka ir nepieciešams arī ņemt vērā starptautiskos tiesību aktus, jo citādi reģiona stabila attīstība nav iedomājama. Manuprāt, mēs - eiropieši, ES un mūsu valstu pilsoņi - esam gatavi sniegt palīdzīgu roku, un es ceru, ka baronese Ashton gūs panākumus savā misijā uz šo reģionu un atgriezīsies ar labām ziņām.
Alexandra Thein
(DE) Priekšsēdētāja kungs, Malmström kundze, baronese Ashton, dāmas un kungi, es esmu locekle delegācijā attiecībām ar Palestīnas Likumdošanas padomi, citiem vārdiem sakot, tās parlamentu. Pagājušajā nedēļā Izraēla mūsu delegācijai liedza iebraukšanu Gazā. Situācija Gazā ir ļoti smaga, sevišķi tagad, kad sākusies ziema. Tikai 10 % iedzīvotāju var iegūt viņiem vajadzīgās lietas, izmantojot preču kontrabandu caur tuneļiem, un tieši šī iemesla dēļ tuneļus visi piecieš.
Pirms operācijas "Lietais svins” situācija bija tieši pretēja, un 90 % Gazas iedzīvotāju spēja paši par sevi parūpēties. Kā okupantam Izraēlai būtu jābūt atbildīgai par iedzīvotāju vajadzību nodrošināšanu visās okupētajās teritorijās. Izraēla izvairās no starptautisko tiesību aktu noteiktās atbildības, un tas nozīmē, ka starptautiskajai sabiedrībai un, galvenokārt, ES ir jāiejaucas.
Ja mēs piegādājam pārtiku 90 % Gazas iedzīvotāju, tad mums ir tiesības redzēt, kur tiek tērēta Eiropas nodokļu maksātāju nauda, vai tā tiek izmantota atbilstoši un vai tā nonāk līdz cilvēkiem, kuriem tā nepieciešama.
Hélène Flautre
(FR) Priekšsēdētāja kungs, arī es vēlētos apsveikt Malmström kundzi un Zviedrijas prezidentūru ar viņu izcilajiem secinājumiem. Tie atdzīvina mūsu visu vēlmi, proti, ka tiks apstiprināts, ka ES tiešām ir atbildīga par mieru reģionā saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, un tas, manuprāt, ir ļoti svarīgi.
Tomēr es esmu pārsteigta, ka gadu pēc Gazas militārās invāzijas šajos secinājumos nav minēts nekas par pasākumiem saistībā ar R. Goldstone sagatavoto ziņojumu, kā to bija vēlējusies Padome. Kādā stadijā mēs pašlaik esam Goldstone ziņojuma mērķu sasniegšanā, ko Padome ir uzņēmusies, jo īpaši saistībā ar iekšējo izmeklēšanu, kas skar dažādas iesaistītās puses?
Es priecājos, ka Austrumjeruzaleme tiek uzskatīta par Palestīnas Valsts nākotnes galvaspilsētu vai ka Jeruzaleme varētu būt abu valstu kopīga galvaspilsēta. Tomēr šiem secinājumiem trūkst konkrētas rīcības variantu. No otras puses, ļoti daudz šādu variantu ir minēts valstu un valdību vadītāju, kuri apmeklēja Austrumjeruzalemi, sagatavotajā ziņojumā.
Tādēļ es lūdzu Komisiju un Padomi izskaidrot mums konkrētās metodes, ar kādām Eiropas Savienība patiesībā ne atzīs, ne leģitimizēs Austrumjeruzalemes aneksiju, kā to pašlaik vēlas panākt Izraēla, īstenojot, cita starpā, ekonomiskus pasākumus, bet arī vadot palestīniešu masveida pārvietošanu.
Richard Howitt
Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man atzinīgi vērtēt jaunās Augstās pārstāves klātbūtni Parlamentā, kā arī Padomes stingros secinājumus par Tuvajiem Austrumiem, kas pieņemti Zviedrijas prezidentūras vadībā.
Saistībā ar Goldstone ziņojumu es vēlos prezidentūras vārdā apsveikt Bildt kungu par Goldstone ziņojuma, citēju, "ticamības un augstā konsekventuma” slavēšanu. Es domāju, ka būtu lietderīgi, ja Malmström kundze šodien Parlamentā varētu atkārtot to, ko viņas vēstnieks teica ANO - ka ES mudina Izraēlu un palestīniešu pašpārvaldi sākt piemērotu, ticamu un neatkarīgu iekšējo izmeklēšanu par cilvēktiesību pārkāpumiem Gazas konflikta laikā.
Noslēgumā es vēlos jautāt prezidentūrai un Augstajai pārstāvei, vai viņi zina par Apvienotās Karalistes valdības pagājušajā nedēļā pieņemtajām pārtikas marķēšanas pamatnostādnēm, kas ļauj atšķirt no palestīniešu teritorijām un no nelegālām izraēliešu apmetnēm importētās preces, un kādi ir viņu plāni šo pamatnostādņu piedāvāšanai Eiropas līmenī. Kā vēlētāji mēs varam izvēlēties, vai segt miera izmaksas. Kā patērētāji mēs nevēlamies finansiāli atbalstīt konfliktu.
Ramon Tremosa i Balcells
Priekšsēdētāja kungs, es uzskatu, ka nesenā Zviedrijas prezidentūras vadītā Eiropas Savienības nostāja Tuvo Austrumu jautājumā, kura paredz atzīt Austrumjeruzalemi par nākotnē neatkarīgas Palestīnas valsts galvaspilsētu, var traucēt Eiropas centieniem īstenot nozīmīga starpnieka lomu Izraēlas un palestīniešu starpā. Šāda nostāja var traucēt sasniegt mūsu kopīgo mērķi nodrošināt mieru šajā jau tā nestabilajā reģionā.
Es uzskatu, ka tā vietā, lai vienpusīgi un negaidīti pasludinātu neatkarīgu galvaspilsētu palestīniešu teritorijām, ES būtu ieteicamāk un derīgāk koncentrēt visas pūles uz to, lai, piemēram, atbalstot nevardarbīgu opozīciju, veicinātu un atbalstītu patiesas demokrātijas izveidi palestīniešu teritorijās. Tas ļautu Izraēlai un demokrātijai, kā arī starptautiskajai sabiedrībai, rast ticamu un likumīgu sarunu partneri.
Kā Cecilia Malmström šodien teica, par Jeruzalemes statusu ir divpusēji jāvienojas Izraēlai un palestīniešiem. Tādēļ es uzskatu, ka labāk būtu panākt nevis risinājumu "divas valstis divām tautām”, bet gan "divas demokrātiskas valstis divām tautām”.
Demokrātija, cienītie kolēģi, ir miera priekšnosacījums.
Michael Gahler
(DE) Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlos izteikt savu prieku par to, ka baronese Ashton sēž Komisijas pusē. Ceru, ka arī turpmāk viņa tur sēdēs.
Man ir divi jautājumi prezidentūrai. Ārlietu ministru padomes secinājumos nekur nav pieminēts Tuvo Austrumu kvartets. Vai Padome nav vienisprātis par Tuvo Austrumu Kvarteta lomu miera procesā, vai arī tam ir kāds cits iemesls?
Otrkārt, tas pats attiecas uz "Hamas”. Secinājumos nav nekādu atsauču uz šo grupējumu, kurš diemžēl ir politiski nozīmīgs. Kādēļ tas nav pieminēts?
Frédérique Ries
(FR) Priekšsēdētāja kungs, tā kā Le Hyaric kungs teju dubultoja savas uzstāšanās laiku, domāju, ka man ir tiesības īpaši nesteigties, tomēr es ķeršos uzreiz pie lietas.
Zviedrijas prezidentūras laikā mēs bijām pieraduši pie kā labāka, daudz labāka. Malmström kundze, piedodiet manu atklātību. Noteikt, kā viņa to ir izdarījusi, Austrumjeruzalemi par nākamās Palestīnas Valsts galvaspilsētu - es zinu, tikai sākumā - ir, manuprāt, reti pieļauta diplomātiska kļūda; es runāju eifēmismos. Kļūda nav pašā fakta būtībā - nevienam nevajadzētu šādi interpretēt manis sacīto -, bet gan tajā, kā ar šādu paziņojumu, kurš it kā jau iepriekš nosaka sarunu rezultātu, iesaistītās puses tiek protežētas, pat nicinātas. Turklāt daudzas dalībvalstis ir ieņēmušas pasīvu nostāju un nav piedalījušās teksta sākotnējā projekta izveidē.
Tādēļ, protams, "jā”, tūkstoškārt "jā” atklātai galvaspilsētai, kopīgai galvaspilsētai, šāda veida dalīšanai, kas jau kopš 21. gadsimta sākuma ir ietverta Klintona parametros miera panākšanai sarunu ceļā, šādam principam, ko ir pieņēmis Ehud Barak Tabā un arī citi. Turklāt mēs šeit Parlamentā atceramies, cik spēcīgi to aizstāvēja Avraham Burg un Ahmed Qurei. Jeruzaleme - triju reliģiju svētā pilsēta, grāmatu galvaspilsēta, atvērta galvaspilsēta. Vienīgi jāņem vērā, ka mūsu uzdevums nav uzspiest dalīšanu, kalendāro plānu vai metodes, bet gan, kā es jau iepriekš teicu, veicināt dialogu, lai iesaistītās puses, palestīnieši un izraēlieši, varētu vienoties.
Sarah Ludford
Priekšsēdētāja kungs, Padomes secinājumi tiešām apsveicamā un enerģiskā veidā pauž ES nostāju un tās nolūku uzņemties lielāku lomu no jauna aktivizētā Kvarteta iesaistīšanā. Vai Padome un Komisija piekrīt, ka dažu ieteiktā pieeja boikotēt Izraēlu ir pilnīgi nepareizs veids, kā iesaistīties miera procesā? Nevar vienlaicīgi boikotēt un iesaistīties.
Pareizā pieeja tik tiešām ir tā, kura ir uzsvērta arī Padomes secinājumos - atkārtoti apstiprināt nolūku turpināt nostiprināt divpusējas attiecības ar Izraēlu. Lai cik tas būtu vilinoši, Padome var būt ietekmīgs politisks spēks ar ekonomisku atbalstu tikai tad, ja tā pretosies kārdinājumiem noteikt kādas sankcijas vai arī sodīt vienu vai otru pusi, uz ko dažreiz mudina vienas vai otras puses neapmierinātība. Situācija ir pārāk sarežģīta, un tās apstākļos vienkārši pazeminās vienmērīgs un saskaņots ES spiediens uz abām pusēm ar mērķi likt tām atgriezties pie sarunu galda un noslēgt miera līgumu.
Ivo Vajgl
(SL) Arī es esmu pret sankcijām un draudiem, un arī es esmu par konstruktīvu politiku un dialogu. Tomēr man žēl, ka šodien tik daudzas reizes esam klausījušies par to, ka Izraēla ir demokrātiska valsts. Izraēla ir valsts, kura neattiecas demokrātiski pret palestīniešiem un pret mūsu kopīgo mērķi izveidot divas neatkarīgas, pašpietiekamas un drošas valstis, kuras var pastāvēt viena otrai līdzās. Tādēļ, baronese Ashton, es domāju, ka šodien jūs esat guvusi daudzus ierosinājumus konstruktīvākas un efektīvākas ES politikas izstrādei. Ar nožēlu jāsaka, ka Izraēla mūs joprojām uzskata par nekaitīgu biedēkli, nevis īstu organizāciju, ar kuru tai vajadzētu sākt dialogu un kura varētu palīdzēt atrisināt problēmu.
Robert Atkins
Priekšsēdētāja kungs, pagājušajā nedēļā delegācijas sastāvā apmeklējot Palestīnu, man kļuva skaidrs, ka ir daudz saprātīgu cilvēku, kuri uzskata, ka divu valstu variantu īstenot ir pilnīgi bezcerīgi, lielākoties Izraēlas rīcības dēļ, un viens no svarīgiem šādas rīcības piemēriem ir priekšlikumi pagarināt sienu vēl tālāk Austrumjeruzalemē un aiz tās robežām, tādā veidā sadalot Rietumkrastu ziemeļu un dienvidu daļā.
Kādas intereses mēs aizstāvēsim un kā rīkosimies, ja par īstenību kļūs vienotas valsts variants?
Otrkārt, vai prezidentūra un lēdija Ashton zina, cik lielā mērā šādu saprātīgu cilvēku uzskati par Kvartetu kā nekaitīgu farsu ir izplatīti cilvēku vidū? Ko mēs darīsim, lai nodrošinātu, ka šīs darbošanās izmaksas atsver tās efektivitāte, kuras pašreiz nav vispār?
Charles Tannock
Priekšsēdētāja kungs, es piekrītu Izraēlas ārlietu ministram Liebermann kungam, ka Padomes galīgais paziņojums ir, iespējams, daudz labāks par iepriekšējo Zviedrijas vadībā izstrādāto paziņojuma variantu, kuru es skatījos pirms pāris nedēļām, taču tajā nav pieminēti akceptētie Kvarteta principi, kurus "Hamas” atsakās ievērot, un turpina Gazā terorizēt gan Palestīnas pašpārvaldes amatpersonas, gan civiliedzīvotājus.
Turklāt kādēļ ārlietu ministrs Bildt neapmeklēja reģionu, lai parādītu solidaritāti ar demokrātisko Izraēlu un mērenajiem palestīniešiem?
Un kāpēc šajā izšķirošajā laikā tika sevišķi izdalīta un pieminēta Austrumjeruzalemes aneksija?
ES jābūt līdzsvarotākai, jāatzīst mūsu un Izraēlas Valsts kopīgās demokrātiskās vērtības un faktiski jāpalielina Izraēlas dalība ES programmās saskaņā ar asociācijas nolīgumu - tas ir neparasti, taču šajā jautājumā es piekrītu baronesei Ludford -, lai veicinātu Izraēlas uzticēšanos ES labvēlībai pret to.
Cecilia Malmström
Priekšsēdētāja kungs, es pateicos par ļoti konstruktīvajām debatēm. Es vēlētos sākt, atbildot uz dažiem konkrētiem jautājumiem, un tad es teikšu pāris noslēguma vārdu.
Goldstone sagatavotais ziņojums ir ļoti nozīmīgs. Tas ir nopietns ziņojums. Ir svarīgi uzmanīgi izvērtēt secinājumus, un ES ir aicinājusi abas puses, Izraēlu un palestīniešus, sākt piemērotu izmeklēšanu ziņojumā ieteiktajā garā.
Attiecībā uz Kvartetu - Padomes pieņemtajos secinājumos ir atsauce arī uz pašu Kvartetu un uz nepieciešamību aktivizēt tā darbību. Attiecībā uz sarunām ar "Hamas” - Padome uztur kontaktus ar palestīniešu pašpārvaldi, kuras priekšgalā ir prezidents Abbas un premjerministrs Fayyad. Nosacījumi sarunām ar "Hamas” ir labi zināmi, taču tie nav izpildīti.
Noslēgumā es vēlos teikt, ka man ir liels gandarījums redzēt lielo atbalstu, kāds šajā Parlamentā tiek veltīts secinājumiem. Visi, protams, ar nelielām viedokļa atšķirībām, novērtē, cik svarīgi ir jebkādā iespējamā veidā censties atbalstīt Tuvo Austrumu miera procesu, un mēs visi izjūtam milzīgu neapmierinātību par to, ka šis process virzās tik neizturami lēni. Ziemassvētku miers, kurš drīz nolaidīsies pār šo Parlamentu un daudzām citām pasaules vietām, šogad Tuvo Austrumu reģionā jau atkal netiks pieredzēts tā, kā mēs to vēlētos.
Zviedrijas prezidentūras termiņa sākumā mēs cerējām, ka ASV prezidenta B. Obama centieni Izraēlas un palestīniešu sarunās būs produktīvi. Ir svarīgi, lai ES un ASV cieši sadarbotos. Tas vēl nav noticis, taču - kā vienmēr šajā jautājumā - mums jābūt pacietīgiem un uzstājīgiem. Austrumjeruzalemes, robežu, apmetņu un drošības jautājumos ES jārīkojas konsekventi un neatlaidīgi. Esmu ļoti priecīga par Parlamenta augsto vienprātības līmeni, arī attiecībā uz mūsu secinājumiem, kuri ir skaidri un konsekventi. Tie vēl ilgu laiku kalpos par pamatu ES darbam. Šajā aspektā būs svarīgi, lai visas iestādes cieši sadarbotos.
ES turpina Eiropas drošības un aizsardzības politikas misiju reģionā, un īpaši Palestīniešu policijas atbalsta Eiropas Savienības koordinācijas birojs (EU COPPS) pagājušajā gadā ir devis nozīmīgu ieguldījumu palestīniešu sociālo un ekonomisko apstākļu uzlabošanā Rietumkrastā. ES arī atbalsta sagatavošanās darbus neatkarīgas Palestīnas valsts izveidei. Šajā jomā ir vēl daudz darba, un mēs, protams, atbalstām palestīniešu pašpārvaldes sagatavoto programmu "Palestīna - okupācijas beigas, valsts sākums”.
Lai izbeigtu šo konfliktu, pusēm ir jāvienojas sarunu ceļā. Tam jāietver visi jautājumi. Mēs nevaram pieņemt ar vienpusējiem pasākumiem noteiktu risinājumu, kurš tad kļūst par notikušu faktu. Risinājumam ir jābūt visaptverošam. Tam jāaptver arī Libānas un Sīrijas sarunu ceļi, un tam jāiekļaujas reģionālā stratēģijā, kura atrisina arābu valstu un Izraēlas konfliktu. Mēs vēl neesam pie mērķa, tomēr ES ir spērusi lielu soli uz priekšu. Visas iestādes ir lielā mērā vienisprātis par šāda atrisinājuma nepieciešamību, un es sagaidu turpmāku sadarbību šajā jomā.
Catherine Ashton
Komisijas priekšsēdētāja vietnieka amata kandidāte. - Priekšsēdētāja kungs, varu vienīgi paust savas aizdomas, ka jautājums par to, kur es sēžu, vēl tiks pieminēts. Es sēžu šeit, jo Padome sēž tur. Var gadīties, ka man nāksies pārcelties sēdēt uz turieni vai ka jums nāksies man uztaisīt sēdvietu tieši pa vidu, jo varu jums apliecināt, ka vienmēr būs kāds, kuram nepatiks, kur es sēžu. Tomēr man ir liels prieks atrasties šeit kopā ar Cecilia, un es ar nepacietību gaidu iespēju strādāt kopā ar viņu.
Nupat notikušajās debatēs mani pārsteidz visai vienotais uzskats par to, ka mums jācenšas panākt divu valstu varianta īstenošana, un man liekas, Atkins kungs, ka, pamatojoties uz to, ko jūs teicāt, jūs varētu būt vienīgais izņēmums šajā jautājumā, kaut gan es klausījos ļoti uzmanīgi. Visi deputāti šo problēmu uztver ļoti emocionāli, jo īpaši, ja tā var teikt, De Rossa kungs un tie deputāti, kuri nesen atgriezušies un savām acīm skaidri redzējuši reģionā pastāvošo šausmīgo situāciju.
Es domāju, ka Padomes secinājumi ir svarīgi tādēļ, ka ir ļoti skaidri. Tie man sniedz skaidru sapratni par virzienu, kādā mums jārīkojas. Tāpat ir ļoti skaidrs, un es esmu pateicīga prezidentūrai par tās paveikto darbu šajā jomā, ka Parlamentā ir neapmierinātība par to, ka lietas nevirzās uz priekšu, neapmierinātība, ko rada dažkārt atšķirīgi viedokļi, bet kas tik un tā rada vēlmi rast risinājumu. Nianses ir svarīgas. Jūsu atšķirīgie viedokļi, tāpat kā līdzīgie viedokļi, man ir svarīgi, veidojot mūsu nākotni ar šo diskusiju un sarunu palīdzību.
Es nešaubos, ka mums jādara divas lietas. Pirmā attiecas uz visai politiskajām problēmām, ko jūs pieminat, un pareizi darāt. Kādas būs mūsu attiecības? Es esmu šī ceļojuma sākumā, un šīs debates man ir ļoti nozīmīgas, lai uzklausītu visus izteiktos viedokļus. Pirmkārt, es no šīm debatēm secinu, ka Kvartetam ir jāpierāda, ka tas ir ieguldītās naudas vērts un ka tā iesaistīšanos ir vērts padarīt aktīvāku. Es jau esmu videokonferencē runājusi ar personālu Jeruzalemē, esmu jau runājusi ar Blair kungu un arī ar valsts sekretāri Clinton kundzi par viņu darbu. Ja tas darbosies, tad ir ārkārtīgi svarīgi, lai aktīvākas iesaistīšanās princips būtu pilnīgi pareizs.
Otrkārt, reģionā ir prezidentūras pieminētas plašākas problēmas saistībā ar citām valstīm, kuru risināšanā mums būtu jāiesaistās. Es domāju, ka visnozīmīgākais jautājums pēc šodienas debatēm ir: ko pati ES grasās būt spējīga darīt?
Tā mēs nonākam pie tā, ko es saucu par praktisko aspektu. Vairāki kolēģi minēja konkrētas problēmas: vai tas būtu jautājums par Apvienotās Karalistes plāniem attiecībā uz marķēšanu, vai arī problēmas, kas saistītas ar asociācijas nolīgumu, vai arī šis misijas vadītāju ziņojums un ieteikumi, kurus es vēl neesmu izskatījusi. Mums rūpīgi jāapsver visas šīs problēmas, bet tas, kas mums jādara, ir - jāsniedz praktisks atbalsts reģionam.
Es jau aprakstīju nepieciešamās 1200 klašu telpas, un es aprakstīju mūsu darbu veselības aprūpē. Mēs esam aktīvi iesaistījušies premjerministra Fayyad valsts izveidošanas plāna īstenošanā un iestāžu atbalstīšanā, jo īpaši tiesiskuma jomā. Ir jāredz, ka mēs reģionā esam iesaistījušies problēmu praktiskā risināšanā un praktiski strādājam pie tā, lai rastu iespējas uzlabot situāciju, kādā ik dienas dzīvo šie cilvēki, kuri no mums sagaida nepieciešamo palīdzību.
Tas ir visnozīmīgākais un praktiskākais uzdevums, kuram man jāpievēršas. To, ko es vēlos darīt, es aprakstītu šādi: mums ir potenciāls darboties gan politikā, gan ekonomikā. Es vēlos abas šīs jomas satuvināt, rast iespēju uzlabot mūsu darbību, atbalstīt pašreizējo darbu, padarīt Kvartetu efektīvāku, apvienot to, kas līdz šim bija savā ziņā Padomes un Komisijas paralēla darbība, un apvienot to visu tā, lai mūsu darbība reģionā būtu patiešām efektīva.
Beigās kopā ir jāsanāk abām pusēm un savstarpēji jāvienojas un jānoslēdz miers. Bet līdz tam brīdim mums ir nozīmīga loma, un es esmu apņēmusies gan jūsu, gan Komisijas un Padomes vārdā to pilnībā uzņemties.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas(Reglamenta 149. pants)
Dominique Baudis  
Iepriekšējās Ārlietu padomes laikā Eiropadome darīja zināmu, ka vēlas, lai Palestīnas valsts tiktu izveidota tuvējā nākotnē tās 1967. gada robežās un ar galvaspilsētu Austrumjeruzalemi. Tādā veidā Eiropa ieskicē abām pusēm pieņemama dzīvotspējīga risinājuma nosacījumus attiecībā uz Tuvo Austrumu konfliktu. Padomes piedāvātais risinājums ir taisnīgs. Izraēla un Palestīna to var izmantot par pamatu teritoriju apmaiņai un miera noslēgšanai. Eiropas Savienībai ir liela nozīme. Tā var atbalstīt vienošanos palestīniešu starpā, jo citādi sarunās ar Izraēlu nebūs Palestīnas pārstāvja. Tā var veicināt Izraēlas un palestīniešu dialoga atjaunošanos Savienības Vidusjūrai ietvaros.
Daciana Octavia Sârbu  
rakstiski. - Es atzinīgi vērtēju Padomes nesenos secinājumus šajā lietā, jo īpaši attiecībā uz Austrumjeruzalemi. Padome ir paudusi skaidru nostāju vairākos svarīgos jautājumos, ieskaitot 1967. gada robežas, Izraēlas apmetnes, piekļuvi Gazai un atbalstu divu valstu variantam, kurā Jeruzaleme būtu kopīga galvaspilsēta. Tie joprojām ir vieni no problemātiskākajiem jautājumiem, un Padome tos ir veiksmīgi minējusi savos secinājumos. Padome ir ES augstajai pārstāvei iedevusi sarakstu ar konkrētiem uzdevumiem un skaidri norādījusi tai vēlamo sarunu attīstības virzienu. Es ceru, ka šī skaidrība un vienotība dalībvalstu starpā ļaus panākt ES efektīvāku iesaistīšanos sarunās, kā arī palielinās iespēju sadarboties ar pārējām miera procesā iesaistītajām svarīgajām pusēm.
