Проекта на Google за дигитализиране на световното книжно наследство (разискване)
Председател
Следващата точка е разискването по въпроса, изискващ устен отговор, зададен от Klaus-Heiner Lehne, от името на комисията по правни въпроси, към Комисията относно проекта на Google за дигитализиране на световното книжно наследство - B7-0224/2009).
Angelika Niebler
Г-жо председател, г-жо действащ председател на Съвета, г-н член на Комисията, госпожи и господа, навярно всички сте запознати с Google (Гугъл). Вероятно сте запознати и с новия проект Google Books (Книги в Гугъл), който беше широко обсъждан през последните няколко месеца. Целта на проекта е да сканира книги от библиотеките и да ги предостави за ползване в интернет, така че читателите да разполагат с бърз и лесен достъп до голям брой произведения в мрежата.
От гледна точка на читателите и интернет потребителите това е чудесна идея. Какво обаче означава тя за писателите, хората на изкуството, художниците и издателите? Каква ще бъде ролята им при публикуването на техните творби в интернет? Трябва внимателно да разгледаме тези въпроси през следващите няколко месеца. Може би вече знаете, че издатели и автори в САЩ са завели съдебно дело срещу Google във връзка със сканирането и публикуването на произведения в интернет. Доколкото ми е известно е било намерено решение на съдебния спор и страните са постигнали извънсъдебно споразумение. Въпросите обаче остават без отговор и те не се отнасят само до ситуацията с Google, защото несъмнено ще има подобни случаи и в бъдеще. Тези въпроси трябва да бъдат разгледани колкото е възможно по-бързо.
Има ли необходимост от адаптиране на авторските права в дигиталната ера? Необходимо ли е съществуващите структури да бъдат променени? В това отношение имам предвид най-вече ролята на организациите за колективно управление на авторските права, които често сме обсъждали в Парламента. Създават ли се нови монополи в интернет? Каква трябва да бъде нашата реакция? Как това ще промени структурите в държавите ни, например, по отношение на книжарниците в регионите? Какви са противоположните интереси в случая и как може да се намери подходящ баланс между тях?
Авторите и издателите искат да получават финансово възнаграждение за работата си. Това се отнася, разбира се, и до случаите, когато има достъп до произведенията им в интернет. Библиотеките искат да предоставят архивите си за ползване в интернет, без да се налага първо да подписват споразумение за лиценз с всеки притежател на авторски права. Интересите на потребителите са ясни. Те много биха искали да имат бърз и лесен достъп до съдържанието в мрежата. Все още не сме достигнали момента, когато ще сме в състояние да обсъдим възможните решения, но трябва да си зададем редица въпроси и това е и целта на писмения въпрос, внесен до Комисията от комисията по правни въпроси.
Необходимо ли да се прави разграничение с цел да се намери решение на проблемите с авторските права, например, по отношение на съдържанието? Ако е така, какви разграничения следва се направят? Комисията изглежда се движи в тази посока, тъй като преди всичко съсредоточава вниманието си върху ситуацията с библиотечния фонд. Следва ли в бъдеще да има процес на масова дигитализация или съществуващата ни система за лицензиране е достатъчна за решаване на проблема? Как може въпросът с уреждането на авторските права да бъде опростен в ерата на интернет? Както знаете, авторското право е преди всичко национално право и в тази връзка трябва отново да си зададем въпроса: това все още ли е актуален подход? Как следва да разглеждаме осиротелите произведения в бъдеще или с други думи книги, чиито притежатели на авторско право не могат да бъдат идентифицирани или открити? Следва ли да се прави разлика между литературни творби и научни или академични произведения? Така например авторите на романи изкарват прехраната си от издаването на книгите си, но, когато учените правят разработките си достъпни в интернет, те се интересуват най-вече от това да си създадат име в тяхната област на изследване и не разчитат толкова на средствата, които печелят от работата си. Съществуват редица въпроси, които трябва да си зададем, и аз съм доволна от възможността да ги обсъдим с вас.
Бих искала да разгледам един последен важен въпрос, а именно отново въпросът за организациите за колективно управление на авторските права. Замислете се колко е лесно в днешно време да се свали музика от интернет. Просто отивате в iTunes и си купувате песни за 20, 30, 40 или 50 цента. Какви са последиците за организациите за колективно управление? Нуждаем ли се все още от тях? Бих била доволна ако Комисията би могла отново да ни даде представа какво е положението в момента.
В Парламента, в продължение на години отправяхме искания към Комисията да разгледа организациите за колективно управление на авторските права. Общо казано, те също представляват монополни организации, създадени в продължение на десетилетия. Интересува ме какви са плановете на Комисията. Последната ми бележка е, че ако вземете една платформа като Google, която прави всичко свободно достъпно, това ще доведе до създаване на монопол в мрежата. Трябва обмислим как да се подходи към ситуацията, за да се гарантира, че в крайна сметка няма да останем с един единствен доставчик, който впоследствие да решава условията за достъп до съдържание в интернет. Очаквам с нетърпение да обсъдим въпроса заедно през следващите няколко седмици и месеци и бих искала да чуя отговора на Комисията на първия въпрос на комисията по правни въпроси.
Сийм Калас
Г-жо председател, бих искал да благодаря на комисията по правни въпроси за повдигането на тези въпроси. Вие повдигнахте толкова много големи и основни въпроси, които със сигурност трябва да бъдат обсъдени през следващите месеци. Въпросът определено е интензивен, интересен, вълнуващ и особено ориентиран към бъдещето. Преди всичко ще направя общ преглед по отношение на този конкретен въпрос.
Първо: проектът Google Books. По същество това е една инициатива, която има за цел да предостави инструмент за намиране, търсене и покупка на книги за широк кръг от потребители. За притежателите на права тя може да представлява допълнителен канал за търговия, а оттам и допълнителен източник на приходи. Нека добавя, че в Европа проектът Google Books се разгръща в сътрудничество с библиотеки и се отнася само до обществено достъпните книги. Защитените с авторски права книги са включени в проекта чрез партньорската програма на Google (Google Partner Programme) за издатели, които имат желание да сключат споразумения с Google.
Споразумението по колективния иск срещу Google Books се отнася до проекта Google Books в Съединените щати и има за цел да сложи край на едно съдебно производство, което продължава в продължение на повече от четири години. Ако бъде одобрено, то ще осигури допълнителен източник на приходи за притежателите на права, но също така и най-вече ще направи досега недостъпни произведения, които вече са изчерпани, и осиротели произведения достъпни за онлайн търсене и достъп от страна на потребителите в САЩ. Освен това финансовите му стимули може да извадят на светло притежателите на права на осиротели произведения.
Що се отнася до проекта за търсене на книги в Google (Google Book Search), Комисията гледа на инициативата на Google като на демонстрация на развитието на нови бизнес модели, които предоставят почти незабавен достъп до огромен брой потребители. Тъй като Европейската комисия подкрепя дигитализацията на книги във и извън европейските библиотеки и тъй като дигитализацията на книги е трудно изпълнима задача, за която е необходима и подкрепа от частния сектор, Комисията подкрепя инициативи като проекта за търсене книги в Google, стига те да зачитат правата върху интелектуалната собственост и не водят до нарушаване на конкуренцията.
Що се отнася до споразумението Google Books, Комисията се включи активно в консултации с европейски издатели и с Google. През септември 2009 г. беше организирано обществено изслушване, което събра заедно европейските заинтересовани страни и страните по споразумението с цел да се обменят мнения и да се потърси изясняване на различните елементи на споразумението.
Междувременно обаче настъпиха важни промени. Поради множество възражения срещу първоначалното споразумение, повдигнати от конкурентите на Google, чуждестранни правителства (Франция и Германия) и от министерството на правосъдието на САЩ, условията на споразумението бяха ревизирани, а промените по него бяха представени пред съда в САЩ на 13 ноември 2009 г.
Първо, обхватът на ревизираното споразумение беше значително стеснен. Сега вече единствено книги, които или са регистрирани в Службата за авторско право в САЩ, или са издадени в Обединеното кралство, Австралия или Канада не по-късно от 5 януари 2009 г., попадат в обхвата на споразумението. Всички други книги са извън обхвата на споразумението. Вследствие на това единствено автори и издатели от Съединените щати, Обединеното кралство, Австралия и Канада в бъдеще ще бъдат представлявани на борда на Регистъра на правата върху книгите, органът, който администрира условията на споразумението.
Второ, издателите от държави, различни от Съединените щати, Обединеното кралство, Австралия и Канада, вече ще трябва да преговарят поотделно, за да станат част от услугите на Google Books в Съединените щати.
Новият вариант на споразумението поражда две забележки. Първо, да не се участва в споразумението не винаги е предимство. В такъв случай вече не може да се контролира какво прави Google със сканираните до сега произведения.
Второ, издателите от държавите-членки на Европейския съюз - с изключение на Обединеното кралство - вече няма да могат да участват в едно голямо преобразуване на книжния пазар. Проектът Google Books в Съединените щати ще получи сериозен тласък напред, а европейските издатели повече няма да бъдат част от процеса. Въпреки че услугите, договорени по силата на споразумението, ще бъдат достъпни само за потребителите в САЩ, тази липса може да бъде в ущърб на културното многообразие.
Във връзка с това Комисията призовава и ще продължава да призовава държавите-членки: първо, да разширят политиките си на дигитализация; второ, да проучат възможностите за публично-частни партньорства за дигитализация; и, трето, да гарантират, че целият дигитализиран материал ще бъде достъпен чрез Europeana. Ако държавите-членки направят това, споразумението Google Books може да се окаже катализатор, а не заплаха за европейските инициативи в областта на достъпа до дигитализирана култура.
Това ме довежда до втория Ви въпрос. Разискването на споразумението Google Books показа, че Европа не може да си позволи да изостава на дигиталния фронт. Европа трябва да действа бързо. За тази цел Комисията е твърдо ангажирана да работи по рамката за авторските права, която ще улесни широкомащабната дигитализация на европейските библиотечни фондове.
Считаме, че авторските права трябва да бъдат достатъчно гъвкави, за да не се усложни прекалено създаването на онлайн библиотеки.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Г-жо председател, бих искала да Ви благодаря за Вашето изявление, както и да благодаря на комисията по правни въпроси за зададения въпрос, на г-жа Niebler за коментара й и на члена на Комисията за отговора му. Това са изключително важни въпроси и за комисията по вътрешния пазар и защита на потребителите. Процесът на дигитализиране на книги разкрива много нови възможности, но тя трябва - и това трябва да се подчертае - да служи на интересите на издателите и читателите, а именно на европейските предприятия и потребители.
Предишният вариант на споразумението с Google застраши с монополизиране цялата литературна продукция от страна на едно частно дружество, заплаха, която все още не е напълно отстранена. Именно Google сканира милиони заглавия, защитени от авторско право, от цял свят. Към днешна дата, дружеството се е възползвало от тези сканирани заглавия незаконно, прилагайки принципа на добросъвестна употреба на САЩ, без да се иска съгласието на авторите или издателите.
Новото споразумение продължава да пренебрегва основния принцип на Бернската конвенция, който гласи, че трябва да се поиска разрешение от притежателите на авторски права, преди техните произведения да се използват, а не просто да им се даде възможност да се откажат, което би прехвърлило отговорността, усилията и разходите върху самите автори. Споразумението се отнася до книги от цял свят, издадени на английски език в държави, които попадат в обхвата на Конвенцията.
При сканирането на книгите Google се възползва от категориите на произведенията, които вече са изчерпани, и осиротелите произведения. И двете категории не са добре дефинирани. Много често е възможно да се намерят авторите на осиротели произведения, ако се направи усилие за това. Изчерпаните книги често пъти биват произведения, които съзнателно са извадени от печат от авторите или издателите. Не носи ли това опасността, че Google може би лишава издателите от свободата да определят своя собствена издателска политика, а авторите - от потенциални приходи?
По въпроса за потребителите: проектът на Google може да навреди на издателската индустрия в дългосрочен план, ако на притежателите на авторски права не се изплащат дължимите авторски възнаграждения. За да останат конкурентоспособни, издателите ще спрат производството на стойностни, професионално рецензирани и скъпоструващи книги. За потребителите това на практика ще означава замяна на висококачествените издания с евтини, непроверени, лишени от въображение заглавия, допълнително придружени от повсеместна реклама.
Ето защо очаквам Европейската комисия да изготви политика, която ще позволи развитието на по-нататъшна дигитализация, но без това да се отрази отрицателно на творчеството и на интересите на пазара и на читателите в Европа.
Sergio Gaetano Cofferati
Г-жо председател, госпожи и господа, смятам, че споразумението между Google и издателите в САЩ съдържа някои несъмнено интересни елементи и някои важни перспективи за новости и за нас. Наред с тези положителни аспекти обаче е важно да направим оценка и на съдържащите се в него проблемни въпроси.
За да има споразумението положителен характер, е необходимо да променим начина, по който гледаме на целия сложен въпрос за авторското право, като преодолеем конфликта между търсенето на свобода на достъп до онлайн културни продукти и изключителната защита, без изключение, на авторското право.
Вярно е, че разработената от Google система ще предостави на потребителите като цяло изключителната възможност за достъп до произведения, особено до такива, които са вече изчерпани или се намират библиографски трудно, и в същото време ще даде възможност на авторите и издателите да обновят културния си принос и да разширят читателската си аудитория. Също така е вярно обаче, че поради факта, че споразумението обхваща единствено книги и произведения, регистрирани в Службата за авторско право в САЩ или издадени в Обединеното кралство, Канада или Австралия, както и че не се предвиждат конкретни мерки за произведенията, издадени в Европа или другаде по света - освен това досега от Google само са заявили обща готовност да постигнат подобни споразумения и с други държави - по силата на това споразумение Google се оказва в положение на монопол, не на последно място заради огромните рекламни средства, които ще бъдат използвани за новата система.
Това ще има въздействие и най-вече върху европейските културни индустрии, заради забавянето, което Европа би срещнала от гледна точка на целия проект за дигитализиране на библиотечните фондове. Нещо повече, голям брой европейски книги вече са регистрирани в Службата за авторско право в САЩ от осемдесетте години на миналия ек. В резултат на това те биха били предмет на новите правила за достъп до системата на Google. Още по-голям брой европейски произведения се намират в библиотеки в САЩ, които са предоставили на Google възможността да дигитализира каталозите им.
Европейската комисия стартира европейски проект, който до този момент има по-слабо въздействие, отколкото се очаква да има Google Books. По този начин споразумението между Google и културните отрасли в САЩ повдига въпроса за необходимостта от синтез между защитата на авторското право и на производството и достъпността за потребителите, не на последно място с оглед на технологичните революции от последното десетилетие. Рискът се крие в това, че Европа ще изостане по отношение на развитието на този възможен нов модел.
Нека Ви кажа направо, г-н член на Комисията: според мен посочените до тук предложения не са подходящи за решаване на проблема, пред който сме изправени. Необходимо е решение, което обединява европейските държави и не прехвърля тежестта на отговорността за действията, които ще бъдат предприети, върху държавите-членки.
Liam Aylward
Г-жо председател, приветствам действията на комисията по правни въпроси за представянето на този навременен въпрос пред Комисията. Проектът за дигитализиране на книгите влияе на няколко области от политиката на Европа и държавите-членки като авторското право, конкуренцията, дигитализирането на библиотечни фондове и културата и като такъв изисква както разискване, така и внимателно разглеждане на въпроса.
Дигитализирането на книги носи множество явни ползи както в културно, така и в икономическо отношение. Тя ще направи литературата и ученето по-достъпни за дигиталното поколение. Ще допринесе за разпространението на знание и култура. Ще предостави на студенти, преподаватели и университети по-голям достъп до информация и научни изследвания.
За да може Европа да бъде на предни позиции в една успешна, основана на знанието икономика, трябва да вървим напред с новите технологии и да не изоставаме в надпреварата за знание. Моята собствена държава-членка, Ирландия, беше известна като острова на светци и учени с големи традиции в литературата; а насърчаването и популяризирането на четенето и литературата са винаги приветствани. За съжаление, трябва да кажа, че повечето светци вече ги няма. Проектът за дигитализиране обаче не бива да се осъществява за сметка на творческия процес на литературата и това не трябва да има отрицателен ефект върху препитанието на големия брой заинтересовани страни. Важно е да се подчертае, че дигитализирането трябва да бъде прието единствено когато правата на заинтересованите страни, включително автори, издатели, илюстратори, графични дизайнери и литературни преводачи, бъдат представлявани и защитавани.
Като се има предвид потенциалната заплаха от дигитализация спрямо пазара на печатни книги, от съществена важност е да се гарантира, че правата на притежателите на авторско право са справедливо възнаградени, а това е въпрос, който пряко поставих пред Комисията миналия октомври. В техния отговор отбелязвам, че Комисията вече е започнала обществено допитване и е провела изслушвания за обмен на мнения със заинтересованите страни. Приветствам тези положителни стъпки и за да бъде адаптирано законодателството за авторско право, трябва да има по-голяма ангажираност със заинтересованите страни, така че промяната да отразява техните интереси, като в същото време улеснява съществуването на основана на знанието икономика.
Eva Lichtenberger
Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, в резултат на дейността на Google Books европейската стратегия за използване на бавен, целенасочен подход и за изтъкване на множеството опасения, изразени в хода на стратегията, просто беше изместена от реалността. Изправени сме пред цялостното дигитализиране на книги от страна на Google, включително на книги от европейски автори, които не са дали съгласието си и които сега с изненада и раздразнение откриват себе си в Google Books, където не желаят да бъдат.
По този въпрос бих искала да кажа преди всичко, че когато става дума за авторско право, нещата не опират само до парите. Става дума и за суверенитета на авторите, които би трябвало да имат право да участват във вземането на решения за това дали, как и в каква форма техните книги биват дигитализирани и използвани. Това е ключов въпрос и основна необходимост. Във връзка с това е особено важен и въпросът за така наречените осиротели произведения, чиито автори не могат да бъдат открити. Необходимо е да намерим ефективно и практично решение на този проблем.
На всеки един от нас се е случвало да заеме любима книга, да не я получи обратно и да не може да я закупи от никъде, защото вече е изчерпана. Разбира се, Google Books би било едно много добро решение в случаи като този, защото ще запази съкровища от света на литературата и други свързани с нея области, които в противен случай биха изчезнали от културното ни наследство. Решението обаче трябва да се изготви по такъв начин, че цялото начинание да има смисъл. Google Books не може просто да игнорира всички въпроси въз основа на предположение. Трябва да се направи опит да се намери автора и да се защитят неговите или нейните права. Това е мястото, където организациите за колективно управление на авторските права могат да помогнат и аз бих искала да бъде представено едно справедливо решение. Както заяви г-жа Niebler, трябва да обсъдим ролята на организациите за колективно управление на авторските права в това отношение.
Всеки има право да отхвърли новите технологии, но, разбира се, трябва да се примири и с последиците, като в бъдеще може да се окаже, че не е част от създадения огромен фонд от знание. Това е големият въпрос днес. Може би са необходими установени със закон изключения, за да се намери сравнително ефективно решение на проблема.
Emma McClarkin
Г-жо председател, за любителите на книги в моя избирателен район в Ийст Мидландс и в целия Европейски съюз това е добра новина. Считам, че това е революция при книгите, която предстои да започне, и аз приветствам изявлението на Комисията.
Инициативата на Google е неизбежна и логична стъпка напред, предвид развитието на дигиталната икономика, където се наблюдават нови движещи сили на пазара и нов вид търсене от страна на потребителите. Считам, че този вид иновации от частния сектор следва да бъдат приветствани, при условие че оставят място за конкуренция и справедлива защита в бъдеще.
Библиотеките, макар и важно хранилище на информация, представляват огромни недостатъчно използвани ресурси, където девет от десет книги не биват използвани, а налице са и хиляди книги, които са недостъпни за потребителите, защото вече са изчерпани или тяхното издаване не е възможно.
Онлайн книгите ще предоставят на авторите възможност да си спечелят признание, а и пари за произведенията си.
Въпреки това фактът, че този вид споразумение за масово дигитализиране на книги не може да бъде приложено в Европейския съюз е един от най-показателните примери за фрагментираните закони за авторското право на ЕС. Трябва да създадем европейска рамка за авторското право, която да е подходяща за условията на 21-и век. Европа трябва да се възползва от възможността да поеме инициативата и да гарантира, че дигитализирането на книги в Европа е улеснено, но също така, че споразумението Google Books взима под внимание европейските закони за авторското право.
Следва да насърчим европейските участници да се включат в това пространство, както и при различните езици и жанрове. За онези като мен, които харесват усещането да държиш страница между пръстите си, това няма да замени нуждата от прекрасни книжарници като тези в моя избирателен район в Ийст Мидландс. Освен че няма да доведе до премахване на книжарниците, в действителност възможността за онлайн достъп до книги ни предоставя един изцяло нов начин на познание и достъп до култура.
Това съвсем няма да унищожи библиотеките ни, а ще помогне те да бъдат архивирани и защитени и ще предложи на потребителите ни по-голям избор на достъп до книги за образование и развлечение.
Това е възможност за авторите да разширят пазарите си и читателската си аудитория. Считам, че това е началото на едно преоткриване на великите творби и откриване на една културна експлозия. Това е нещо, което трябва да приветстваме и категорично да насърчаваме.
Patrick Le Hyaric
Г-жо председател, госпожи и господа, мнозина от нас заявиха, че Google практически представлява глобален монопол, който се опитва да си присвои културното, литературното и журналистическото наследство на целия свят. Европа не бива да позволява да бъде контролирана от Google. Освен това стратегията на Google за предлагане на услугата безплатно е просто фасада, защото дружеството превръща интелектуални произведения в стока с цел приходи от реклама на стойност над 23 млрд. щатски долара всяка година.
Както казахте, г-н Калас, Европа трябва да предприеме програма за дигитализиране. Въпреки това исковете, заведени от автори в САЩ срещу Google Books за плагиатство на техните произведения, не би следвало да означават установяването на модел за дигитализиране, който също ще превърне оригиналните литературни, журналистически или научни произведения в стока.
От тази гледна точка бихме искали да знаем какво точно има предвид Комисията под често използвания термин "колективен лиценз". Идеята за създаване на европейски пазар авторски права сериозно ни безпокои от тази гледна точка. Не следва да бъркаме интелектуалните произведения, които са общо наследство, с духа на бизнеса, където културата се превръща в стока.
Затова, според нас, Европейският съюз, заедно с държавите-членки, следва да гарантира правата на авторите, правата на интелектуална собственост на авторите, журналистите и учените. Публичните системи за дигитализиране, стартирали в редица държави-членки, следва да бъдат подкрепени и съчетани с европейския проект Europeana, за да се предотврати частното присвояване на публична културна собственост.
Преди да се вземат каквито и да било решения, мисля, че Парламентът трябва да организира европейска стратегическа конференция с участието на европейските институции, държавите-членки, професионалните съюзи на авторите, библиотеките и дори обществените далекосъобщителни оператори, с цел да се създаде обществен модел за дигитализиране, който зачита авторите и техните произведения и който ги прави достъпни за възможно най-голям брой хора. Този проект, заедно с Europeana, следва да работи наред с други съществуващи по света системи.
Bruno Gollnisch
(FR) Г-жо председател, работата по дигитализирането на литературното наследство на Европа, за да може то не само да бъде запазено и съхранено, но също и да бъде разпространено и да бъде насърчено неговото влияние, както и да се предостави достъп на европейците до удивителната им култура, представлява огромно предизвикателство, в което обществените органи следва да вземат по-дейно участие.
В момента Google е на огневата линия, тъй като търговската стратегия на дружеството включва опит за придобиване на съществена, дългосрочна преднина чрез установяване на монопол не над съдържанието на една световна виртуална библиотека, а над достъпа до това съдържание, в замяна на което се поемат разноските за процеса на дигитализиране.
Присъединявам се към колегите си от десноцентристките партии в Европа против всякакво изключително положение, което води до монопол. Можем да преодолеем другите важни въпроси, свързани с интелектуалната собственост и съответствието с авторските права за произведения, които вече са изчерпани, и осиротели произведения. Законодателството може да бъде адаптирано, за да бъдат включени и те.
Истинският въпрос обаче е: какви алтернативи съществуват в Европа? Сайтът на Europeana, който работи вече в продължение на няколко месеца, предлага онлайн само 5% от европейските произведения. Половината от съдържанието му идва от източници, предоставени от Франция, която, за разлика от друг път, е начело с Gallica, портала на Националната библиотека на Франция, и с Националния институт за аудиовизия (INA).
Осигуреното финансиране обаче е крайно недостатъчно за това, което е необходимо. От Google са готови да инвестират 15 млн. евро годишно за бързо дигитализиране и осигуряване на достъп до 20 милиона произведения в срок от 10 години. Колко сме готови да отпуснем ние? Ако не можем да отговорим на този въпрос, боя се, че Google ще бъде единственото дружество в състояние да удовлетвори потребностите на самите библиотеки.
Tadeusz Zwiefka
(PL) Г-жо председател, потенциалните ползи и възможности, които проектът Google Books предлага на потребителите, изследователите и по-голямата част от издателите и авторите за запазването на културното наследство, са наистина неоспорими. Не трябва обаче да се отнасяме с пренебрежение към законовите последици и именно върху тях бих искал да наблегна в качеството си на представител на комисията по правни въпроси.
Първо, условията, които трябва да бъдат изпълнени, разбира се, са ясни. Имам предвид необходимостта от зачитане на авторското право и създаване на подходяща система за изплащане на възнаграждения на авторите. За съжаление, проектът на Google се основава на англосаксонската правна система и на реалностите на пазара в Северна Америка, които са напълно неподходящи за системата в Европейския съюз. Във връзка с това дейността на Google в Европейския съюз среща пречки не само от правен, но и от етичен характер. Google приема, че притежателят на авторското право, който не иска да бъде част от споразумението, е длъжен да уведоми Google за това. Това, разбира се, не отговаря на нашето законодателство, което приема, че преди една книга да бъде сканирана и предоставена за ползване, трябва да се получи съгласието на автора и да се заплати съответната такса.
Друг въпрос се отнася до така наречените "осиротели книги", тоест произведения, при които не е било възможно да се идентифицира притежателят на авторското право. В мнозинството от държавите-членки дружества за колективно управление на авторските права представляват интересите на известните притежатели на авторски права, както и на неидентифицирани към момента притежатели на авторско право, например, чрез осигуряване на приходи от продажби за определен период в случай че притежателят на авторското право бъде открит в бъдеще.
Също така, бих искал да изтъкна необходимостта от адаптиране на европейските правни разпоредби в областта на авторското право към предизвикателствата на дигиталната ера. В същото време напълно споделям мнението на г-жа Рединг и г-н Макрийви, както и казаното днес от г-н Калас, че дигитализирането на произведенията, защитени с авторско право, трябва напълно да зачита принципа на авторското право и справедливото възнаграждение на авторите, за да могат те да се възползват от достъпа на по-голяма европейска читателска аудитория до техните произведения в най-голяма степен. Защото, разбира се, ние не трябва да пропилеем тази възможност в Европа.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Г-жо председател, възможностите, предлагани от интернет, са вдъхновили Google да съживи в киберпространството книги, които вече са изчерпани, забравени, или които са отдавна изгубени. Голямата идея за създаване на съвременен вариант на Александрийската библиотека обаче доведе до редица спорове по въпроса за авторското право.
Споразумението, постигнато преди две седмици, беше задоволително за Авторската гилдия и Асоциацията на американските издатели и за някои сродни на тях европейски организации. То позволява заглавия, издадени в четири държави, да бъдат сканирани и предоставени срещу заплащане. Тези държави са САЩ, Обединеното кралство, Австралия и Канада. Интернет потребителите от тези държави ще могат да четат 20% от електронните книги безплатно (където разходите ще бъдат покрити от рекламодателите) и ще трябва да плащат, за да четат останалите 80%.
От гледна точка на авторите и издателите това ще донесе двойни ползи. На първо място, ще генерира еднократно плащане от страна на Google в размер от 60 до 300 щатски долара за правото да се сканира книгата и, на второ място, 63% от приходите, генерирани от електронната книга чрез услугата Google Books. С други думи, авторите ще печелят от публикуването на дори една единствена страница от книгите им в интернет.
Малцина обаче вземат под внимание факта, че европейските потребители на Google Books, които не са граждани на Обединеното кралство, като например интернет потребителите в Белгия или Полша, дори няма да имат достъп до тези 20% от електронните книги. Услугата обхваща предимно англоезични заглавия, а европейските издатели или автори, които желаят да се присъединят към програмата, ще трябва сами да преговарят с Google. Европейците ще имат свободен достъп само до най-малко привлекателните категории книги - заглавия, които са обществено достъпни и чиито авторски права са изтекли отдавна, като книги от Националната библиотека на Франция например, които не са били заемани от 200 години насам. Това няма да доведе до изграждане на пълна електронна библиотека с европейски заглавия.
В допълнение към някои резерви по отношение на проекта на Google, като монопола на дружеството при подготовката и разпространението на електронни книги и необходимостта да му се изплаща дял от приходите и рекламата, считам, че липсата на единна система за авторско право в Европейския съюз ще доведе до неефективност на проекта. Правната суматоха около Google показа последиците от липсата на единно законодателство в областта на авторското право в Европейския съюз, както и невъзможността да се даде единен отговор на инициативата Google Books. За всички е пределно ясно, че спешно е необходимо хармонизиране на авторското право в Европейския съюз.
Nessa Childers
(EN) Г-жо председател, Google е американско дружество, което всички познаваме добре и което предлага онлайн услуги, които мнозина от нас ползват ежедневно. Тъй като европейската им централа се намира в Ирландия, аз знам, че те са чудесен работодател и истински лидер в най-модерните интернет технологии.
Дигитализирането на книги, като проекта Google Books, има потенциала да отключи огромни обеми от световното колективно знание и културно наследство. Следва да подкрепим усилията да се направи възможно търсенето, четенето и свалянето на книги. Всички сме съгласни, че една дигитална библиотека от мащаба на предлаганата от Google ще доведе до реални ползи. Това важи особено за нашите библиотеки в Европа, които съхраняват книги, датиращи от 17-и век. Малцина имат възможността да видят тези книги, но пускането им онлайн ще позволи на света да изучава и да се наслаждава на съдържанието им.
Въпросът, който трябва да си зададем като европейци обаче, е дали този огромен масив от знание и култура следва да бъде монополизиран от едно частно американско дружество. Нямам никакво съмнение, че Google желае да поддържа известното си мото "Не прави зло". Каква гаранция обаче бихме имали, че те няма да използват монопола си и да определят цената на тези книги над възможностите на обикновените граждани? Публичният достъп до такива ресурси е от първостепенно значение.
В действителност трябва да направим всичко възможно, за да подкрепим нашата собствена дигитална библиотека. Europeana предоставя онлайн близо пет милиона бройки. Мисията й е да предложи възможно най-широк публичен достъп до културните колекции от цяла Европа. Съжалявам, че засега единствено Франция е допринесла в сериозна степен и че други, включително Ирландия, имат малък принос. Като се има предвид, че собствената ми държава има толкова богата и впечатляваща литературна история, аз призовавам ирландското правителство да участва по-пълноценно в проекта Europeana.
Трябва да ценим публичния достъп до общата ни европейска култура и наследство. Ясното послание към всички европейски културни институции трябва да ги призовава към незабавно дигитализиране.
Georgios Papanikolaou
(EL) Г-жо председател, въпрос на принцип е, че трябва да насърчим достъпа до информация и образование. В същото време следва да улесним и достъпа до европейска и световна култура, където писаното слово наистина заема специално място. В този смисъл дигитализирането на книгите и свободният достъп до тях са желателни, но единствено при условие, че се гарантира, това, което днес обсъждаме, а именно пълна защита на интелектуалната собственост.
В Европейския съюз обаче разполагаме с подобни институционални инструменти. Тук имам предвид най-вече Europeana, която трябва да подкрепим и насърчим още повече. Europeana е библиотека, училище, филмов фонд и музикален архив в едно и, разбира се, тя зачита правата върху интелектуалната собственост и предоставя свободен достъп на всички граждани. Следователно средствата съществуват. Въпросът е как можем да използваме правомощията си като Европейски съюз, за да станем пионери, а не просто да следим развитията в частния сектор.
Edit Herczog
(HU) Това е още един пример за преминаването ни от Гутенберг към дигиталната ера. Бавният темп на законодателния процес е причината, поради която изоставаме от света на бизнеса. Законодателният процес трябва да бъде ускорен. Необходимо е да избегнем анархията и да предотвратим образуването на монополи. Трябва да гарантираме свободата както на читателите, така и на писателите и търговците. Също така, трябва да гарантираме културното многообразие и равенството за малцинствените езици. Трябва да направим всичко възможно, за да премахнем дигиталната неграмотност. Това са нещата, които трябва да направим, и няма да ни бъде лесно.
Helga Trüpel
(EN) Г-жо председател, аз съм отговорна за новия доклад относно Europeana и съм уверена, че трябва да се намери много добър баланс за зачитане на правата върху интелектуалната собственост, от една страна, и за предоставяне на лесен достъп на всички наши потребители, от друга.
Това означава, че са необходими много ясни дефиниции за това, как да се реформира авторското право, и затова е необходимо Комисията да реши какъв вид европейско справедливо ползване искаме, както и ясни определения за това, какво представляват осиротелите произведения. Бих искала да разбера от Комисията дали, ако наистина не искаме да изоставаме от САЩ, следва да финансираме дигитализирането на европейските произведения на изкуството и да отделим повече средства за Europeana, отколкото предвижда новата Лисабонска стратегия. В противен случай ще оставим дигитализирането на Google и това няма да е най-доброто решение за избягване на вече съществуващата монополна структура.
Rui Tavares
(PT) Г-жо председател, и ако това не е ирония. Направеното от Google - вземане на интелектуална собственост и възпроизвеждането й за частно ползване - без съмнение е незаконно от самото начало според заключенията, направени от самото министерство на правосъдието на САЩ. В по-малък мащаб наричаме това пиратство. Защо трябва да има каквато и да било разлика между отделните потребители, които правят това, и огромно дружество като Google?
Затова нашият първи принцип трябва да бъде, че не следва да се предоставят специални привилегии на големите участници.
Вторият ни принцип е, че не може да бъдем зависими от благосклонността на един монопол. Подобно на много от присъстващите тук, намирам Google за интересно дружество. Смятам, че идеята им е новаторска и добра. Какво би станало обаче, ако впоследствие вдигнат цените, както например правят издателите на научни журнали, които повишават цените няколкостотин пъти? Какво би станало ако ограничат достъпа до определени книги? Те разполагат с квота в размер на 15% за книги, които могат да бъдат цензурирани.
Нуждаем се от дигитална библиотека действително от световен мащаб, която да се регулира от глобален консорциум, включително университетите, за да се гарантира високото им качество, и националните библиотеки; консорциум, върху който Европа, разбира се, би имала много по-голяма власт на управление и вземане на решения, отколкото разполага в момента. Започна се с книгите; те ще бъдат последвани от творби на изкуството в европейските музеи. Европа не може да си позволи да не се възползва от възможността по този въпрос.
Zoltán Balczó
(HU) Въпреки че в момента говорим за дигитализирането на световното книжно наследство от страна на едно частно дружество, в случая, Google, изглежда така, сякаш обръщаме внимание единствено на настоящето. В една реч беше казано, че във всички случаи присъстващите тук ще продължим да ползваме печатни книги. На каквато и възможност решим да проправим пътя, тя ще предостави също на бъдещите поколения предимство или недостатък, които очевидно трябва да вземем предвид. Следователно основният въпрос тук, както вече беше казано, не е, че това ще окаже влияние върху културната индустрия в Европа. Не, едно такова решение ще повлияе на европейската култура. В действителност, съществува голяма опасност, че едно дружество ще притежава световното културно наследство или, ако се вгледаме в бъдещето, културното настояще. Ето защо е наложително Европа да създаде своя собствена ясна стратегия в тази област.
Piotr Borys
(PL) Г-жо председател, първо, дигитализирането представлява огромна възможност да се направи нашето културно, европейско и световно наследство достъпно до възможно най-широк кръг от европейци. Това наистина съвпада много добре с целите на новата Лисабонска стратегия.
Изглежда обаче, че, най-напред, това изисква стандартизация на целия въпрос за осиротелите произведения. Преди всичко в тази област трябваше да сме хармонизирали европейските решения за управление на приходите от осиротели произведения. Държавите-членки разполагат с различни решения на този въпрос.
Второ, издаването на произведения, които вече са изчерпани, изисква специален надзор. Според мен въпросът за произведенията, които вече са изчерпани, следва да бъде хармонизиран. Не можем да позволим възникването на ситуация, в която не е налице строга регулация на произведенията, които са изчерпани. Трето, не можем да приемем метода с отказ на участие в европейската правна система, защото това би позволило на Google да дигитализира произведения без съгласието на автора.
Смятам, че следва да приемем мерки с по-широк обхват за Европейския съюз в тази област. Смятам също, че ако искаме да се конкурираме, в положителния смисъл на думата, с Google, или също да си сътрудничим с дружеството, следва със сигурност да ускорим работата по European, и по-специално да постигнем ускорение на работата в тази област в държавите-членки.
Seán Kelly
(EN) Г-жо председател, бих искал да Ви разкажа една кратка история, за да поясня нагледно становището си.
Вероятно първото дело за авторски права в историята на света се е състояло в Ирландия преди 1 500 години, когато монах на име Финиан поканил друг монах на име Колумсил в манастира си. По това време Финиан пишел ръкопис. Колумсил го намерил и всяка нощ ставал от сън, за да го преписва.
Финиан не бил доволен и си го поискал обратно. Не го получил и затова се обърнал към Върховния крал. Кралят изслушал случая и решението му гласяло - ще го кажа първо на ирландски - do gach bó a lao, do gach leabhar a chóip, или "всяка крава с телето си, всяка книга с преписа си".
Тази история е актуална днес както и преди 1 500 години, защото авторското право и интелектуалните права трябва да бъдат гарантирани. Затова казвам "всяка крава с телето си, всяка книга с преписа си" и всеки автор и човек на изкуството с авторското си право и интелектуалните си права.
Сийм Калас
Г-жо председател, Комисията прави всичко възможно за развитието на дигиталната област в обществото ни. На мен ми се струва, че Google - и по-конкретно проектът им за дигитализация на книги - се явява голям обединяващ фактор за Европейския съюз, тъй като, както знаете много добре - а това присъства във всички документи - досега авторското право беше изключително в правомощията на държавите-членки и националното законодателство.
Сега се нуждаем от някакъв вид общ подход, за което Комисията с радост ще направи предложения. Следващата Комисия със сигурност ще разгледа всички тези въпроси много сериозно и това ще бъде един от основните й приоритети. Споделяме мнението, че книгите трябва да бъдат предоставени онлайн, и при това бързо. Това ще стане така или иначе, независимо дали искаме или не. Най-важното е, че трябва да бъде платено на авторите за книгите онлайн. Планираме рамкова директива по тези въпроси - включително дружествата за колективно управление на авторските права, които трябва да бъдат прозрачни и да се отчитат пред своите членове. Рамковата директива ще се появи на бял свят някъде между есента на 2010 г. и пролетта на 2011 г.
Не бива да изоставаме и предлагаме прости правила на Европейския съюз за осиротелите произведения и книгите, които вече са изчерпани. Предложението на ЕС ще гарантира, че се дигитализират книги само с предварително получено позволение, както и че ще се състои сериозно търсене на осиротели произведения.
Нека продължим това обсъждане. Отново бихме искали да благодарим на комисията по правни въпроси и на уважаемите членове на Парламента г-жа Niebler и г-н Lehne за инициативата им по започването на това интересно разискване.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Bogusław Sonik  
Google Books, новата услуга, предлагана от Google, доведе до редица спорове напоследък. Проектът се основава на свободен достъп до голям брой сканирани книги, като четири милиона от сканираните книги са на европейски автори. Ситуацията повдига въпроси за ограничаване на свободата в интернет и за предизвикателствата, пред които са изправени законодателите в резултат на бързо развиващото се информационно общество.
Както с право посочва Европейската комисия, дигитализирането на книги, защитени с авторско право, следва напълно да зачита принципа на авторското право и подобаващо да възнаграждава авторите, които най-много биха спечелили от по-голям достъп до произведенията им от страна на европейската общественост. В същото време обаче Комисията повдигна въпроса за пригодността на европейската система за авторско право да отговори на предизвикателствата на дигиталната ера: позволяват ли настоящите достижения на правото на Общността достъп на европейските потребители до дигитализирани варианти на книгите? Гарантира ли възнаграждение на техните автори?
Проектът Google Books прави достъпни книгите до много по-голяма читателска аудитория, отколкото би могла една обикновена библиотека. Свободното разпространение на книги в мрежата обаче беше изправено пред ограничения, подобни на появилите се в музикалната издателска дейност. Законодателството изостава от развитието на дигиталните комуникации и затова трябва да бъде създадена нова законова рамка, която позволява регулирането на една променяща се действителност. Трябва да бъде постигнат и компромис между ползите от проекти като Google Books и правата на авторите от гледна точка на тяхното възнаграждение за произведенията им.
(Заседанието, прекъснато в 11,50 ч., се възобновява в 12,00 ч.)
