Antibiotikaresistens (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er mundtlig forespørgsel til Kommissionen af Paolo De Castro for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om antibiotikaresistens - B7-0657/2011).
Paolo De Castro
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! I dag har vi en vigtig chance for at drøfte det voksende problem med antibiotikaresistens hos dyr på en ansvarlig og engageret måde. Der er tale om et strategisk spørgsmål for landbrugssektoren og i særdeleshed for det europæiske dyreopdræts fremtid.
Data viser, at omkring 50 % af den antibiotika, der anvendes i Europa, er ordineret til dyr. Hvis antibiotika anvendes korrekt, er de et nyttigt redskab, der hjælper landmændene til at holde deres besætninger sunde og produktive og til at beskytte deres velfærd. Vi er her derfor ikke for at dæmonisere brug af antibiotika i dyreopdræt, men vi vil gerne bede Kommissionen give et konkret svar, så brugen af antibiotika kan gøres mere effektiv og resistensen hos dyr reduceres.
I vores beslutning af 5. maj 2010 om EU's handlingsplan for dyrevelfærd understregede Europa-Parlamentet forbindelsen mellem dyrevelfærd, dyresundhed og folkesundhed og opfordrede indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at løse det voksende problem med antibiotikaresistens hos dyr på en ansvarlig måde. Parlamentet opfordrede navnlig Kommissionen til at indsamle og analysere data om anvendelsen af dyresundhedsprodukter, herunder antibiotika, med henblik på at sikre en effektiv anvendelse af sådanne produkter. Et år senere er Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, som jeg har den ære at være formand for, her for at bede Kommissionen gennemføre alle relevante initiativer til løsning af dette langvarige problem, som også kan have konsekvenser for menneskers sundhed.
Det, der er behov for, er et konkret løfte fra Kommissionen om, at den vil anvende de indsamlede data til at omsætte de opnåede resultater i praksis, ikke blot ved at fremme forskning og overvågning, men også ved at sikre en mere effektiv brug af antibiotika som et vigtigt værktøj til bekæmpelse af dyresygdomme.
I denne henseende vil jeg gerne påpege, at nogle undersøgelser viser, at dyrefoder med lavt energiindhold kan føre til en højere forekomst af sygdomme og dermed en mere omfattende brug af antibiotika. Det ville derfor være ønskeligt at tage forbuddet mod kød- og benmel til ikke drøvtyggere op til revision i overensstemmelse med udtalelsen fra Den Videnskabelige Veterinærkomité. Det er disse anmodninger, der fremsættes i den beslutning, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter vedtog den 12. april, og som vil blive bragt til afstemning her i Parlamentet i morgen.
Det har været hårdt arbejde i de seneste få måneder, og derfor vil jeg personligt gerne takke fru Paulsen, skyggeordførerne og alle Parlamentets grupper for deres uvurderlige bidrag til udarbejdelse af en fælles tekst om dette spørgsmål. Den fremtidige konkurrencedygtighed for europæisk dyreopdræt kan afhænge af, hvordan dette problem håndteres, og dets tværgående karakter kræver engagement og ansvarlighed via en koordineret indsats og en fælles politisk vilje.
László Andor
Fru formand! Først vil jeg gerne understrege, at Kommissionen er helt klar over og foruroliget over den trussel mod folkesundheden som resistens over for antimikrobielle lægemidler medfører.
Som svar på det første spørgsmål bad Kommissionen i 2009 Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) om at gå forrest med indsamlingen af sammenlignelige data om brugen af antimikrobielle lægemidler til dyr. Projektet, European Surveillance of Veterinary Antimicrobial Consumption (ESVAC), blev indledt i tredje kvartal af 2009. EMA har arbejdet sammen med medlemsstaterne og EU-agenturer og relevante aktører om udvikling af ordningen. De resultater, der kan udledes af data fra 10 medlemsstater, vil blive offentliggjort snarest. Yderligere 12 medlemsstater begynder på et frivilligt grundlag at indsamle disse data. Målet er at udvide ordningen til at omfatte alle EU's medlemsstater. Et andet mål er, at indhente data på et mere detaljeret plan - f.eks. for de enkelte dyrearter.
Hvad skal vi bruge disse data til? Vi skal bruge dem til at vedtage en videnskabeligt baseret strategi. Kun på grundlag af denne type data kan videnskabsfolk vurdere den egentlige risiko i forbindelse med antibiotikaresistens, der tilskrives brugen af antimikrobielle lægemidler til dyr, ordentligt.
Med hensyn til det andet spørgsmål kan jeg forsikre medlemmerne af Parlamentet om, at Kommissionen er klar over, at kontrol med resistens over for antimikrobielle lægemidler kræver en tværgående strategi. Kommissionen hører derfor løbende sine egne tjenestegrene, medlemsstaternes relevante agenturer og andre aktører f.eks. via møder og offentlige høringer. Kommissionen arbejder med resistens over for antimikrobielle lægemidler i tæt samarbejde med dens relevante agenturer, særlig Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, Den Europæiske Fødevareautoritet, EMA og EU-referencelaboratoriet vedrørende resistens over for antimikrobielle lægemidler.
Som svar på det tredje og sidste spørgsmål vil jeg gerne oplyse, at Kommissionen er ved at udarbejde en femårig strategi vedrørende resistens over for antimikrobielle lægemidler. Denne strategi vil indtage en holistisk holdning og vil indeholde konkrete forslag til en yderligere indsats for at løse problemet med resistens over for antimikrobielle lægemidler i relation til folkesundhed og dyresundhed. Strategien vil være baseret på Rådets konklusioner og henstillinger om resistens over for antimikrobielle lægemidler og på resultatet af de høringer, jeg allerede har nævnt.
Arbejdet med revision af EU-bestemmelserne om lægemidler til dyr og foderlægemidler gennemføres i øjeblikket. Der overvejes nye værktøjer og instrumenter til håndtering af resistens over for antimikrobielle lægemidler f.eks. som muligheder i konsekvensanalysen.
Kommissionen vil på grundlag af de indsamlede oplysninger træffe beslutning om de nærmere bestemmelser i dens lovforslag. Det er vores mål at fremlægge Kommissionens strategi den 18. november 2011, som vil være den europæiske antibiotikadag.
Elisabeth Jeggle
Fru formand, hr. Andor! Først vil jeg gerne takke formanden for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, hr. De Castro, for hans initiativ og for spørgsmålet til Kommissionen om dette vigtige emne. Efter at have lyttet til hr. Andors tale vil jeg gerne først og fremmest bede ham om at gå fra teori til praksis, for vi har brug for at gennemføre konkrete handlinger.
Antibiotikaresistens er et emne, som vi må tage alvorligt, og som hidtil ikke har været genstand for tilstrækkelig opmærksomhed i forbindelse med dyreopdræt. Antimikrobielle lægemidler er uden tvivl meget nyttige, når de anvendes korrekt. De hjælper landmændene til at holde deres dyr sunde og produktive og sikrer også en høj grad af dyrevelfærd. For at sikre, at antibiotika kan forblive effektive i bekæmpelsen af sygdomme hos dyr og mennesker, må vi gennemføre en koordineret strategi på EU-plan.
I de seneste uger har vi gennemført intensive drøftelser om dette emne i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, og vi har overvejet det indgående. Den fælles beslutning blev vedtaget i udvalget den 12. april med et stort flertal, nemlig 34 stemmer for og 2 imod. Det fremragende samarbejde med alle skyggeordførerne fra de forskellige grupper har resulteret i en meget afbalanceret og velgennemtænkt tekst, som vi må tilslutte os, og jeg vil bede medlemmerne gøre dette under afstemningen i morgen. Betænkningen er afbalanceret, fordi den fokuserer på dyrevelfærd, problemerne med antibiotikaresistens og omkostningseffektivitet for landbrugsbedrifternes vedkommende.
Jeg vil derfor gerne endnu en gang takke alle de involverede parter i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og også fru Paulsen for det frugtbare samarbejde. Jeg kunne godt tænke mig at se handling fra Kommissionens side nu.
Luis Manuel Capoulas Santos
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Konsekvenserne af at bruge antibiotika til behandling af sygdomme hos dyr er velkendte og stadig mere foruroligende. Det er et område, der allerede er underlagt ret skrappe standarder, som Parlamentet har lagt vægt på, og på grundlag af hvilke der gennemføres mange positive initiativer såsom netværket for indsamling af data om antibiotikaresistens. Disse initiativer er dog fortsat ikke tilstrækkelige.
Jeg vil derfor opfordre Kommissionen ikke blot til at forbedre tilsynsmekanismen, men også til at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på en mere omfattende dataindsamling og på en række incitamenter, der tilskynder til, at bedste praksis på dette område medtages i lovgivningspakken om den fælles landbrugspolitik, der er ved at blive udarbejdet.
Teksten til den beslutning, som Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter har fremlagt, og hvis vigtigste henstillinger fik bred støtte, som min kollega fru Jeggle netop har bekræftet, bør analyseres indgående i Kommissionen. Henstillingerne skal først og fremmest omsættes til konkrete foranstaltninger for bedre at beskytte folkesundheden og det image, som kvaliteten af europæiske produkter fra dyr har.
Marit Paulsen
Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Jeg mener, vi har udført et fantastisk stykke arbejde i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Det er sjældent, at der er så stor enighed i en politisk blandet forsamling, som der var denne gang.
Antibiotikaresistens er rent faktisk den største trussel både mod dyrs og menneskers sundhed, vi står over for. Engang var infektionssygdomme den mest almindelige årsag til dødsfald blandt børn og unge og blandt unge dyr. I denne forbindelse må vi ikke glemme, at både dyr og mennesker er pattedyr. Vi har det samme immunforsvar, og vi har den samme følsomhed over for stress, hvilket betyder, at hvis vi ikke har det godt, så forringes vores immunforsvar, og vi har brug for antibiotika, fordi vi vil være mere udsatte for alvorlige infektioner.
Vi tog hensyn til dette i forbindelse med lægemidler til mennesker. Vi traf foranstaltninger, vi forsøgte at stramme op på vores brug af antibiotika, og vi forsøgte at forstå, hvad der vil kunne ske. Lad os ikke glemme, at hvis vi mister antibiotika som et våben, så vil vi være tilbage til vores bedstemødres tid, hvor det, vi i dag betragter som trivielle infektionssygdomme såsom mellemørebetændelse hos småbørn kunne blive dødelige sygdomme. Dette er ikke noget, der er let at håndtere i denne henseende, og vi bør tage det seriøst. Som sagt er jeg rigtig glad.
Der er naturligvis nogle detaljer i denne beslutning, som jeg kunne have tænkt mig flere af, eller som jeg kunne have tænkt mig var anderledes, men hovedsagen er ikke, om alle kommaerne er på plads. Det vigtige er vores kollektive vilje til at starte processen. Det er det, jeg håber Kommissionen vil se på, for jeg tror, at vi vil få et næsten enstemmigt "ja" i morgen. Det håber jeg, og jeg håber, at dette vil være et stærkt signal til Kommissionen om, at den skal sætte sig op og lytte efter.
Richard Ashworth
Fru formand! Jeg vil gerne takke formanden for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter for at have bragt dette spørgsmål op.
Jeg deler hans bekymring med hensyn til antibiotikaresistens i forbindelse med bakterieinfektioner hos husdyr. Jeg er enig med ham i, at der burde være voksende bekymring over, at der er tegn på, at resistensen overføres til mennesker, hvor vi finder, at effektiviteten af mange antibiotika, der engang var pålidelige, er faldet væsentligt, hvorved menneskets sundhed er blevet bragt i fare. Så jeg støtter formålet med forhandlingen. Jeg er også enig i, at det vigtige første skridt må være at arbejde tæt sammen med de forskellige agenturer og lægemiddelindustrien om overvågning og vurdering af problemet.
Jeg vil dog gerne fastslå, at dette i modsætning til, hvad man ofte tror, ikke udelukkende er et problem fremkaldt af et intensivt landbrug. Den tilfældige brug af antibiotika inden for landbruget er - eller har været - almindelig for alle landbrug store som små. Jeg vil endog gå endnu videre og sige, at de store producenter i dag normalt er vertikalt integreret under kontraktlige betingelser med forarbejdningssektoren, og at profylaktisk brug af antibiotika normalt er forbudt eller begrænset i henhold til kvalitetssikringsordningerne.
Det står dog klart, at der må være en vis kontrol, og jeg ser frem til at høre nærmere om kommissærens strategi, når tiden er inde. Jeg vil gerne nævne tre punkter. For det første skal alle foranstaltninger, der træffes, være baseret på solide videnskabelige beviser, for det andet skal de være proportionale, og for det tredje må de ikke lægge en yderligere lovgivningsbyrde og dermed yderligere omkostninger på landbrugs- og veterinærindustrien.
Martin Häusling
Fru formand, mine damer og herrer! Dette er et meget alvorligt spørgsmål. Det er af stor betydning ikke blot for dyreopdræt i fremtiden, men også primært for menneskets sundhed. Vi må ikke glemme dette. Dette er i sidste ende ikke et problem for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Som det endnu en gang er blevet klart, har vi imidlertid ikke tilstrækkelige data. Kun 10 medlemsstater har fremsendt information, og det er for lidt. Vi må håndtere dette spørgsmål hurtigere, og vi har brug for en nøjagtig kontrol.
Vi er ikke opmærksomme nok på en faktor i denne forbindelse, og det er intensivt landbrug både i store bygninger og i visse regioner. Vi må se på dette, og vi kan gøre noget for at forebygge det. Ved at omstrukturere vores landbrugspolitik kan vi sikre os, at der fokuseres på god dyrevelfærd, at dyr lever under vilkår, der er egnede for deres art, og at dyr er stærke og robuste i overensstemmelse med princippet om, at det er bedre at forebygge end at helbrede.
Det, der også er brug for, og dette er en opgave for Kommissionen, er en langsigtet plan for nedbringelse af brugen af antibiotika inden for landbruget. Antibiotikaresistensen rammer især arbejdstagere inden for landbruget med andre ord landmænd og deres ansatte. Disse mennesker har allerede enorme problemer på dette område. Noget andet, der giver anledning til bekymring, er mistanken om, at antibiotikaresistens overføres direkte via foderstoffer. Vi må se nøje på dette af hensyn til den europæiske befolknings sundhed. Der er et presserende behov for handling her.
Det er vigtigt at gøre sig klart, at 50 % af alle antibiotika anvendes inden for dyreopdræt, hvilket er alt for meget. Vi må derfor sikre os, at dette tal bringes ned i landbrugets og folkesundhedens langsigtede interesse.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Fru formand! Verdens sundhedsdag, der blev fejret den 7. april, havde i år som tema antibiotikaresistens, der betragtes som en global trussel mod folkesundheden. Hvert år dør der 25 000 mennesker i Europa af årsager i tilknytning til antibiotikaresistens. Dyr og fødevarer af animalsk oprindelse kan spille en rolle i udviklingen af resistens over for antimikrobielle lægemidler hos mennesker. Derfor er den beslutning, der drøftes i dag, et vigtigt dokument.
Det vigtigste ord i enhver debat om dette emne er "forsigtighed". Det er ikke antibiotika, der er dårlige, men en uberegnelig og ubegrænset brug af dem er farlig. Antibiotika må ikke dæmoniseres, men anvendes med forsigtighed hos både mennesker og dyr. De foranstaltninger, der foreslås i denne beslutning om yderligere oplysninger til dyrlæger og landmænd, skal derfor gennemføres så energisk som muligt. Med hensyn til indførelse af et forbud mod brug af antibiotika som tilsætningsstoffer til dyrefoder bør dette emne helt afgjort gøres til genstand for en international aftale.
En nyere undersøgelse understreger, at næsten halvdelen af alle prøver af kød, der udtages i forretninger i USA, indeholdt Staphylococcus aureus, hvoraf halvdelen var resistente over for mindst tre kategorier af antibiotika. Dette viser den omfattende brug af antibiotika i dyreopdræt, og jeg må sige, at de europæiske landmænd har fået nok af at være de eneste, der skal tilpasse sig og overholde regler med risiko for et fald i deres indtægter.
Ulrike Rodust
(DE) Fru formand, hr. Andor, mine damer og herrer! Vi må gøre alt, hvad vi kan, for at imødegå spredningen af antibiotikaresistens. Vi er helt enige herom. Dette indebærer en ansvarlig brug af antibiotika til mennesker og inden for dyreopdræt. EU må handle beslutsomt. Vi må ikke tillade, at 25 000 mennesker fortsat dør af infektioner forårsaget af resistente bakterier hvert år alene i EU. Antibiotika må ikke anvendes rutinemæssigt eller præventivt. Vi må sikre, at antibiotika anvendes ansvarligt i alle medlemsstaterne.
Det er af største vigtighed, at der udfoldes alle tænkelige bestræbelser på at holde husdyrene sunde lige fra opdrætsfasen og frem til de fuldt udvoksede dyr. At sikre, at dyr er sunde, er den bedste metode til at undgå infektion og brug af antibiotika. Fodringen af dyrene er afgørende i denne henseende, men landbrugsteknikker er også vigtige.
Vi bør også være åbne over for brugen af alternative metoder såsom homøopati og fytoterapi i forbindelse med husdyropdræt. Der er behov for mere forskning og mere information i Europa om disse alternative strategier.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Fru formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Mit hjemland, Nederlandene, er verdensmester. Desværre ikke i fodbold - det gik vi glip af sidste år - men i brugen af antibiotika inden for kvægavl. Intet andet land i verden bruger så meget antibiotika inden for kvægavl som Nederlandene. Dette har meget alvorlige konsekvenser, og de er ikke begrænset til brugen i Nederlandene. 25 000 mennesker dør hvert år i Europa som følge af bakterieinfektioner, som andre medlemmer har sagt. De rammer folk via kød. 90 % af kyllingekødet i Nederlandene indeholder resistente ESBL-bakterier, og i sidste måned kom det endog frem i lyset, at der er fundet resistente bakterier i grønsager, som er blevet overført via gødning og jord. Der er virkelig brug for en ændring. Et land som Danmark har vist, at tingene kan ændres, og at man med sunde, stramme foranstaltninger kan opretholde en langt sundere kvægavlssektor samtidig med, at der anvendes langt mindre antibiotika.
Kommissionen har tidligere og igen her i aften erklæret, at den vil fremsætte forslag til mere vidtrækkende foranstaltninger i november. De vil så blive gennemført i 2012. Jeg vil gerne indtrængende opfordre Kommissionen til virkelig at prioritere dette emne højt og ikke lade det afhænge af medlemsstaterne, der er for langsomme til at gennemføre de rette foranstaltninger.
Mairead McGuinness
(EN) Fru formand! Det er meget klart, at der er enighed på tværs af partierne om bekymringen for antibiotikaresistens. I lyset af det Kommissionen netop har sagt - at vi har data fra 10 medlemsstater, og at de endnu ikke er tilgængelige - taler vi imidlertid om bekymringer, som vi ikke har nogen detaljerede oplysninger op. Vi har behov for information.
Jeg ville gerne se en resultattavle over medlemsstaternes brug af lægemidler pr. dyr, så vi rent faktisk kan se på lande, der vedtager bedste praksis og sammenholde dem med andre, der ikke gør. Jeg ønsker ikke at pege fingre, men snarere at gøre det muligt for de medlemsstater, der måske bruger for meget antibiotika, at forbedre deres landbrugspraksis i forbindelse med dyreopdræt.
Det vil også være rigtigt at sige, at landmænd ikke bruger antibiotika tilfældigt. De bruger dem, når dyr er syge. Antibiotika er dyre, og derfor bruger landmændene dem ikke blot, som de giver dyrene vand.
Vi må være en smule afbalancerede i denne forhandling. Lad os få informationen. Vi ser frem til strategien i november, som kan hjælpe os til at undgå dette voksende problem for EU og for dyr og mennesker.
Peter Jahr
(DE) Fru formand! Jeg er forfatteren til spørgsmålet, formanden for vores udvalg, meget taknemmelig for at have sat dette emne på dagsordenen. Brugen af antibiotika til dyr indebærer fordele og ulemper, der er indbyrdes tæt forbundet. Lægemidler, der hjælper dyr til at forblive sunde, kan, hvis de ikke bruges korrekt, udgøre en stor risiko for mennesker. Vi må derfor gennemføre en koordineret, integreret og først og fremmest videnskabelig strategi, for vi vil være nødt til fortsat at bruge antibiotika til behandling af dyr i fremtiden. Samtidig må vi nedbringe risiciene for mennesker.
Denne betænkning lever nøje op til disse krav. Jeg håber, at Kommissionen vil tage imod Parlamentets forslag, ønsker og krav. Endnu vigtigere har vi, som mange af de foregående talere har sagt, behov for en analyse af den aktuelle situation i alle medlemsstaterne af hensyn til dyrene, det europæiske landbrug og i særdeleshed borgerne i EU.
Miroslav Mikolášik
(SK) Fru formand! Jeg vil gerne påpege et faktum, der forbinder veterinærmedicin og humanmedicin. Alle andre europæiske kongresser af mikrobiologer har, når de har talt om antibiotikaresistens hos mennesker, talt om de såkaldte methicillinresistente staphylococcus aureus. Dette er en svøbe, som de af os, som arbejder inden for humanmedicin, ikke længere har noget effektivt antibiotikum imod. Vi ved ikke, hvordan vi helbreder det. Op mod 25 000 mennesker dør af det hvert år.
Ved De, hvordan det er sket? Ganske enkelt via den uansvarlige brug af antibiotika inden for veterinærmedicin. Tonsvis af antibiotika proppes rent bogstaveligt i dyrene. Når det gælder dyr, der behandles forebyggende, tilsættes det til deres foder, og det svækker således mennesker og deres evne til at bekæmpe de infektioner, de får via hospitalsstammer, selv om de er på hospitalet.
Jeg vil gerne indtrængende opfordre Kommissionen til at fremskynde indsamlingen af forskning fra alle medlemsstater, men også til at støtte ny forskning i antibiotika, der vil være effektivt for mennesker og vil redde liv.
Jaroslav Paška
(SK) Fru formand! Indtrængen i fødekæden af produkter fra den kemiske industri og lægemiddelindustrien er en uundgåelig konsekvens af intensiveringen af landbrugsproduktionen. Den menneskelige organisme bliver således det naturlige offer for fødevareproducenternes bestræbelser på at producere så mange fødevarer som muligt, så billigt og effektivt som muligt.
Vi må derfor begynde at overvåge brugen af moderne kemikalier og lægemidler inden for landbruget meget nøje, og for at beskytte vores borgeres sundhed også vurdere meget målbevidst, systematisk og på et permanent grundlag konsekvenserne af at bruge disse stoffer. Kun en permanent overvågning af fødevarer af høj kvalitet vil gøre det muligt for os på et tidligt tidspunkt at anerkende de risici eller trusler, som de nye teknologier indebærer for den nuværende befolkning.
I dag taler vi måske mest om antibiotika og den voksende resistens over for dem, men vi må notere os spørgsmålet og vurdere det mere indgående. Jeg håber også, at Kommissionen vil betragte bekymring for fødevaresikkerheden som en sammenhængende strategi.
László Andor
Fru formand! Kommissionens strategi for antimikrobiel resistens, som vi agter at fremlægge i november, vil indeholder yderligere idéer til, hvordan Kommissionen sammen med medlemsstaterne og aktørerne vil kunne tackle antimikrobiel resistens i alle de involverede sektorer. Nogle af disse aktioner vil måske kræve lovændringer. Andre vil måske ikke. Nøglen er at udvælge de rigtige redskaber til det arbejde, der skal udføres.
Jeg er helt enig i, at dette ikke kun eller hovedsageligt er et spørgsmål om dyreopdræt. Derfor er vores mål at nedbringe udviklingen af antimikrobiel resistens, der kan tilskrives brugen af antimikrobielle stoffer til dyr.
Der findes forskellige redskaber her som f.eks. uddannelse, bevidstgørelseskampagner og så videre. Samtidig mener vi, at der skal indsamles data for at fremme en bedre forståelse af problemet. Medlemsstaterne viser rent faktisk interesse for at fremsende data, hvilket er opmuntrende.
Og ja, vi har en tidsplan for indsatsen. Det forberedende arbejde er i gang, herunder konsekvensvurdering, revision af reglerne om veterinærmedicinske produkter og så videre. Lovgivningsforslag vil som allerede nævnt følge i 2012.
Kommissionen hilser i høj grad det værdifulde bidrag fra Parlamentet velkomment og ser frem til et fortsat samarbejde med Parlamentet, medlemsstaterne og aktørerne fra alle sektorer med det fælles mål at beskytte borgernes sundhed i hele EU.
Formanden
Som afslutning på forhandlingen har jeg modtaget et forslag til beslutning.
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag den 12. maj, kl. 12.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Luís Paulo Alves
Antibiotikaresistens hos produktionsdyr og husdyr er blevet et problem i de senere år. Til håndtering af dette voksende problem opfordrer jeg til øget forskning og bedre kontrol med virkningerne af det i fødekæden. Antibiotika er, hvis de bruges korrekt, et effektivt redskab, men jeg opfordrer Kommissionen til at indføre konkrete foranstaltninger for at gøre brugen af dem mere effektiv med det formål at nedbringe dyrenes resistens over for antibiotika, og dette er et problem, der berører hele fødekæden. Dette berører navnlig omfanget af antibiotikaresistens og har således også eftervirkninger for mennesket. Hvis vi skal nå dette mål, bør budgettet for Levnedsmiddel- og Veterinærkontoret (LVK) og Den Europæiske Fødevareautoritet (EFSA) omfatte de midler, der er nødvendige for at øge feltarbejdet og for effektivt at overvåge dette problem. På grund af problemets omfang opfordrer jeg endelig Kommissionen til at udarbejde en plan for håndtering af det på EU-plan, der tager hensyn til det fulde omfang af problemet med bekæmpelse af antibiotikaresistens, først og fremmest forbindelsen mellem dyresundhed og antibiotikabrug og forbindelsen mellem dyrs og menneskers sundhed.
Ismail Ertug
Vi indtager antibiotika gennem vores fødevarer, hvilket resulterer i øget resistens. Dette er et område af de medicinske fremskridt, der gradvist ødelægges, og vi har kendt til dette i lang tid. Hr. De Castro nævnte de foranstaltninger, der allerede er truffet. Jeg støtter de forslag, der er fremsat i beslutningen. Der er to aspekter af dette, som jeg gerne vil fokusere på.
Regulering alene er ikke nok. I dioxinskandalen så vi, hvor let regulering kan undermineres, hvis enkelte "sorte får" opfører sig på en meget forsømmelig måde. Vi har naturligvis brug for regulering, og vi må indføre overvågningssystemer, men det er ikke hele løsningen.
På mellemlang og lang sigt ligger løsningen i stort set at gøre brugen af antibiotika overflødig. Vi kan gøre dette først ved at investere i forskning og etablering af netværk af ekspertviden, for det andet ved at formidle viden til landmænd og dyrlæger og for det tredje ved at informere forbrugerne.
Vi må udnytte markedskræfterne dygtigt, for det er forbrugerne, der på lang sigt bestemmer, hvordan deres fødevarer produceres.
Pavel Poc
Ifølge Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme er der 400 000 patienter i Europa, som er inficeret med multiresistente bakteriestammer. Jeg glæder mig derfor over beslutningen fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, hvori jeg først og fremmest støtter kravet om en egentlig indsamling og analyse af sammenlignelige data om salg af præparater til veterinær brug, og den efterfølgende anvendelse af disse præparater på dyr. Indsamlingen af disse data bør være obligatorisk for alle EU's medlemsstater. Hvis EU vedtager strengere foranstaltninger om brug af antibiotika til produktionsdyr, kan vi også forvente ændringer i lovgivningen i tredjelande, navnlig på grund af de økonomiske tab, som en begrænsning af eksporten af kød til Europa ville medføre. For eksempel anvendes 74 % af alle antibiotika i USA inden for dyreopdræt i landbruget, til forebyggelse af sygdomme eller fremme af sunde dyrs vækst. Halvdelen af alle kødprodukter, der kontrolleres i forretningerne i USA, indeholder farlige bakterier (MRSA). Dette problem har været kendt i USA siden 2008, og der er ikke fundet nogen grundlæggende løsning til dato. Ikke patogene, multiresistente bakteriestammer udgør også en risiko i forbindelse med muligheden for transgenetiske overførsler og ifølge den seneste forskning delt resistens. Fremkomsten af nye, multiresistente bakteriestammer kan fratage fremtidige generationer muligheden for effektivt at anvende antibiotika. Et sådant scenario kunne få katastrofale konsekvenser for menneskets sundhed. Antibiotikaresistens udgør et yderst alvorligt problem, der skal løses straks og på en effektiv måde.
