Gennemførelse af Goldstone-rapportens anbefalinger om Israel/Palæstina (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om gennemførelse af Goldstone-rapportens anbefalinger om Israel/Palæstina.
Diego López Garrido
formand for Rådet. - (ES) Hr. formand! Jeg vil gerne takke Europa-Parlamentet for muligheden for at tage ordet vedrørende undersøgelsesmissionen på initiativ af FN vedrørende konflikten i Gaza, der fandt sted mellem slutningen af 2008 og begyndelsen af 2009, og som går under navnet "Goldstone-rapporten".
FN tog udtalelsen fra sin generalsekretær Ban Ki-moon til Sikkerhedsrådet den 21. januar 2009 til efterretning, hvor han fortalte om sine indtryk efter et besøg i Gaza og det sydlige Israel lige efter, at kamphandlingerne var ophørt.
Desuden diskuterede man rapporten, som man allerede har henvist til under det foregående punkt, Goldstone-rapporten, der blev offentliggjort midt i september måned sidste år, på det 12. møde i Menneskerettighedsrådet fra den 14. september til den 2. oktober.
Lige fra begyndelsen af denne konflikt har EU insisteret på, at parterne skal overholde menneskerettighederne fuldt ud sammen med deres forpligtelser i henhold til den internationale humanitære lovgivning.
EU gjorde det klart, at man nøje vil overvåge undersøgelserne af anklagerne om menneskerettighedskrænkelser.
I Genève beskrev det svenske rådsformandskab EU's holdning således, at EU for det første anser rapporten for at være alvorlig, eftersom den indeholder beretninger om alvorlige krænkelser af den internationale humanitære lovgivning, herunder bevidste angreb på civile. For det andet understreger EU betydningen af, at der gennemføres hensigtsmæssige og troværdige undersøgelser af de mulige krænkelser af folkeretten begået af konfliktens parter i henhold til folkeretten og dermed sikrer, at missionen retter sine anbefalinger til både israelerne og palæstinenserne.
EU bekræftede sin konstruktive holdning til Goldstone-rapporten, da vi under en debat i FN's Sikkerhedsråd den 27. januar, for bare en måned siden, fremhævede betydningen af at foretage hensigtsmæssige og troværdige undersøgelser af mulige krænkelser af den internationale menneskerettighedslovgivning og den internationale humanitære lovgivning. Jeg kan meddele Dem, at FN's generalsekretær efterfølgende den 4. februar 2010, for nogle få dage siden, offentliggjorde en rapport om FN's Generalforsamlings anvendelse af Goldstone-resolutionen.
Generalsekretæren viderebragte reaktionerne fra Israel, de besatte palæstinensiske områder og Schweiz, og i sine bemærkninger sagde han, at de processer, der var indledt af disse tre parter, var i gang, og at man ikke kan udtale sig om de berørte parters anvendelse af resolutionen.
Så må vi se, hvordan spørgsmålet vil blive behandlet af FN's Generalforsamling.
Det spanske formandskab prioriterer i denne henseende at skabe enighed om EU's position om det resolutionsforslag, som de palæstinensiske myndigheder ønsker at fremsætte på FN's Generalforsamling på dette tidspunkt.
Vi har to målsætninger, idet vi først og fremmest ønsker, at resolutionen skal vedtages med konsensus, og hvis ikke, ønsker vi, at der skal tegne sig en EU-position i denne sag, der er så integreret som mulig.
Under alle omstændigheder gentager jeg, at formandskabet for Rådet støtter det, man beder om i Goldstone-rapporten, nemlig at der gennemføres troværdige undersøgelser, der er uafhængige af parterne.
Kristalina Georgieva
Hr. formand! Jeg vil blot støtte det, der er blevet sagt af det spanske formandskab. Selv om EU ikke har støttet alle anbefalingerne, har man gjort det klart, at man tager Goldstone-rapporten meget alvorligt. Man har opfordret alle konfliktens parter til at indlede undersøgelser af de påståede krænkelser - forårsaget af konfliktens parter - af den internationale humanitære lovgivning og af den internationale menneskerettighedslovgivning. Denne undersøgelse skal gennemføres i henhold til internationale standarder.
Hidtil har de skridt, som Israel, de palæstinensiske myndigheder og Hamas har taget, ikke givet konkrete resultater, og ansvaret skal fastlægges. Derfor gentager EU igen og igen vores nøglebudskab om, at konfliktens parter skal gøre en betydelig indsats for at foretage uafhængige og troværdige undersøgelser af alle de påståede krænkelser. Eftersom det direkte vedrører mit ansvarsområde, er det værd at minde om, at Kommissionen yder betydelig finansiel støtte til humanitære organisationer, hvis projekter har til formål at yde vigtig bistand og beskyttelse til palæstinensiske civile.
EU vil bestræbe sig på at sikre, at der følges op på Menneskerettighedsrådets møde i marts måned på en hensigtsmæssig måde, og vil på et tidligt tidspunkt engagere sig i udarbejdelsen af denne konsensusresolution. I denne forbindelse vil jeg gerne her fortælle, at den palæstinensiske delegation den 18. februar forelagde et udkast til Generalforsamlingens resolution efter FN's generalsekretærs rapport, der var en opfølgning på Goldstone-rapporten. Den palæstinensiske side gav udtryk for, at man har til hensigt at bede Generalforsamlingen behandle resolutionsforslaget fredag den 26. februar, at gentage hovedpunkterne i Generalforsamlingens resolution 64/10 af 5. november 2009 og at bede FN's generalsekretær aflægge rapport igen om fem måneder. Mens vi sidder her i salen, er medlemsstaterne og Kommissionen i gang med intensive samtaler om dette spørgsmål med henblik på at nå frem til en fælles holdning til denne resolution.
Jeg vil gerne, også for at bakke det spanske formandskab op, slutte med at sige, at det er meget vigtigt at tilstræbe en fælles EU-holdning og undgå den tidligere opsplitning i tre.
Elmar Brok
for PPE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. López Garrido, fru kommissær! Jeg mener, at det er vigtigt med en troværdig undersøgelse af krænkelser af den internationale humanitære lovgivning, og at det er det, vi skal fokusere på. Konklusionen skal undersøges, men det gælder ligeligt for alle de involverede parter, herunder dem, der fører asymmetrisk krig ved at skyde på Sderot og andre byer fra et tæt befolket område, og på den måde vælger slagmarken. Dette undersøges på en retfærdig måde, og der vil ikke blive udledt nogen ensidige konklusioner i denne henseende.
Dette viser også, at i Mellemøsten, men også i andre sammenlignelige regioner, er det kun fredelige løsninger, der vil skabe varige resultater. Så længe der ikke kan findes en fredelig løsning og en varig forståelse, vil vi aldrig kunne løse disse problemer. I den slags tilfælde skal der også tages fuldt hensyn til staten Israels sikkerhed, og disse aspekter skal tages alvorligt, også i lyset af, at der udvikles nye raketter her, hvilket er problematisk.
Men jeg vil også gerne påpege, at det er det rigtige at kræve en international undersøgelse, selv om det ikke er alt, der kan undersøges inden for rammerne af Goldstone-rapporten. Denne rapport drejer sig udelukkende om de besatte områder. Det er blevet påpeget, at ikke en eneste af EU's medlemsstater stemte for rapporten i Menneskerettighedsrådet. Nogle afholdt sig fra at stemme, mens andre som Det Forenede Kongerige og Frankrig nægtede at deltage i afstemningen overhovedet. Det skal vi også tage højde for, eftersom resolutionen blev vedtaget af "repræsentanter for menneskerettigheder og demokrati" som Cuba, Nigeria og Kina. Det bør vi huske på, når vi evaluerer spørgsmålet. Vi skal kæmpe for menneskerettighederne, men ikke på grundlag af denne rapport for at føre politisk krig mod den ene part.
Véronique De Keyser
Hr. formand! I december 2008 resulterede Operation "Cast Lead" i Gaza i omkring 1 500 dræbte, heraf de fleste kvinder, børn og andre civile. Familier blev ødelagt, og skoler blev bombarderet. En befolkning blev kastet ud i panik, var fanget og ude af stand til at flygte.
Jeg var i Gaza under militæroperationen sammen med nogle af de kolleger, der er til stede her, og vi var forbløffede over, at en sådan tragedie kan udspille sig for øjnene af det internationale samfund uden at føre til en kolossal protestbølge. Gaza har ikke ændret sig siden da. Ødelæggelserne og belejringen fortsætter.
Men vi har fået Goldstone-rapporten. Hr. Brok, hvad er forskellen mellem Goldstone-rapporten og den efterfølgende resolution? Goldstone-rapporten, denne modige rapport, der blot kræver, at retfærdigheden skal ske fyldest, er det for meget forlangt? Presset i dag for at nedgøre denne rapport og bringe dommer Goldstone i miskredit er helt utroligt. Hans navn bliver trukket gennem sølet. Han kaldes for en antisemit, selv om der ikke kun peges fingre ad Israel i Goldstone-rapporten. Fatah og Hamas skånes heller ikke for kritik.
Men i dag vil jeg sige det helt tydeligt, og jeg undskylder over for mine kolleger, at den israelske regering er den eneste, der har indført en slags terrorregime og udøvet censur for at blokere for enhver opfølgning på rapporten. Hr. Lieberman, De er ikke her i Parlamentet, men De var her i går, og jeg vil gerne sige til Dem, at Parlamentet ikke vil lade sig true!
Vi ønsker uafhængige undersøgelser i henhold til internationale standarder, ikke militærdomstole, der dømmer deres egne soldater. Hr. Lieberman, jeg vil også sige til Dem, at De ikke er velkommen, ikke fordi De repræsenterer Israel, men fordi Deres racistiske og fremmedfjendske holdninger er uforenelige med europæiske værdier. Ingen demokratisk stat kan krænke folkeretten uden at skulle retfærdiggøre sine handlinger. Parlamentet vil ikke lade sig true. Vi vil fortsat kræve, at retfærdigheden sker fyldest, at der kastes lys over tragedien i Gaza, ikke på en ondskabsfuld, men på en beslutsom måde. I dag trygler jeg Rådet og Kommissionen om at holde sig til dette. Lys og retfærdighed, intet andet.
Annemie Neyts-Uyttebroeck
Hr. formand! Goldstone-rapporten forsøger at opfylde det mandat, der blev udstukket. Mandatet er, eller var, at undersøge alle krænkelser af den internationale menneskerettighedslovgivning og den internationale humanitære lovgivning, der måtte være begået til enhver tid i forbindelse med militæroperationerne, der blev gennemført i Gaza i perioden fra den 27. december 2008 til den 18. januar 2009, både før, under eller efter. Og det er præcis, hvad man gør i Goldstone-rapporten, selv om det ikke kun var hr. Goldstone, men også hans to kvindelige kolleger.
De undersøgte, hvad der skete i Gaza og nåede frem til den konklusion, at det var foruroligende for at sige det mildt. Det er særdeles foruroligende, for de har fundet, at de fleste af de hændelser, de undersøgte, omfattede brud på folkeretten og den internationale humanitære lovgivning samt brud på Genèvekonventionerne og blev begået af tropper fra en stat, der hævder at være den eneste demokratiske stat i regionen. Det er virkelig meget foruroligende.
Vi må ikke lade det passere. Så når vi bliver bedt om at tage stilling til denne rapport, er spørgsmålet ikke, om vi er for eller imod Israel, for eller imod palæstinenserne eller for eller imod Hamas, men spørgsmålet er, hvorvidt vi billiger krænkelser af folkeretten, af den internationale humanitære lovgivning og af Genèvekonventionerne, uanset hvem der har begået dem. Det er det, vi skal svare på.
Caroline Lucas
Hr. formand! Jeg vil gerne sige, at det glæder mig meget, at vi endelig skal diskutere Goldstone-rapporten på plenum, for det er et spørgsmål af største vigtighed, og hidtil har EU på skammeligste vis været fraværende i disse spørgsmål. Det er helt uacceptabelt, at Rådet stadig ikke har støttet anbefalingerne i Goldstone-rapporten. Kommissionen siger, at den tager rapporten meget alvorligt, men det er ikke godt nok. Vi ønsker udtrykkelig opbakning. Formandskabet siger, at det støtter rapporten, men så bør det ske offentligt og udtrykkeligt, og man skal sikre sig, at resten af Rådet gør det samme.
På denne baggrund må jeg sige, at det glæder mig, at Parlamentets forslag til beslutning om Menneskerettighedsrådet, som vi skal stemme om i morgen, indeholder to meget stærke punkter, hvor vi beder den højtstående repræsentant og medlemsstaterne offentligt kræve, at rapportens anbefalinger iværksættes.
I beslutningsforslaget opfordrer vi dem endvidere til aktivt at overvåge gennemførelsen af anbefalingerne om høring af EU's eksterne missioner og af ngo'er i marken, for de oplysninger, vi hidtil har modtaget, tyder på, at hverken de israelske myndigheder eller Hamas tager deres ansvar tilstrækkelig alvorligt. I Israel har kommandører i hæren eller militærpolitiet foretaget undersøgelserne af mål og taktik under Operation Cast Lead, og fra Hamas' side har man stadig ikke undersøgt affyringerne af raketter ind i det sydlige Israel tilstrækkelig grundigt. I lyset af disse mangler er det klart, at EU bør lægge pres på FN's generalsekretær for at få ham til at udarbejde en virkeligt uafhængig vurdering.
Endelig opfordrer jeg i lyset af den nuværende humanitære krise i Gaza endnu en gang Rådet og den højtstående repræsentant til at lægge et langt større pres på Israel for at få landet til at ophæve belejringen, der forhindrer genopbygningen og forværrer lidelserne.
Michał Tomasz Kamiński
Hr. formand! Goldstone-rapporten er usædvanlig uafbalanceret og uretfærdig. Den kommer fra FN's Menneskerettighedsråd, hvis medlemmer omfatter lande som Iran, Nicaragua, Somalia og Libyen. Hvilken ret har disse lande, hvor respekten for menneskerettighederne er lig nul, til at vurdere Israel, det eneste demokrati i Mellemøsten?
Rapporten kommer fra en meget tvivlsom kilde, for hvem kritik mod Israel er en besættelse. Ud af de 25 beslutningsforslag om menneskerettigheder, som FN's Menneskerettighedsråd har vedtaget, drejer hele 20 sig om Israel. Ikke ét af dem drejer sig om de lande, der er medlemmer af Rådet, lande, hvor overholdelsen af menneskerettighederne halter alvorligt lige fra kvinders rettigheder til stemmeretten.
Jeg understreger, at rapporten er fuldstændig uafbalanceret. Den forsøger rent faktisk at fritage Hamas for skylden for terroraktiviteter. I rapporten nævner man ikke den grundlæggende kendsgerning, at i de otte år, før Israel i selvforsvar gik ind i Gazastriben, blev der affyret tusindvis af raketter mod uskyldige israelske borgere. Ethvert land har ret til at forsvare sig mod terrorister. Israel har også denne ret. Det skal også siges, at man i øjeblikket er i gang med 150 strafferetlige efterforskninger af handlinger begået af bestemte israelske soldater i Israel. I Israel har man et frit parlament, og der findes en fri presse, der ofte kritiserer landets regering og de væbnede styrker. Ingen af disse træk genfinder man desværre på terroristernes side.
Derfor mener jeg, at denne uafbalancerede og uretfærdige rapport, som efter min mening indeholder skamløse angreb på vores vigtigste allierede i Mellemøsten, ikke bør tages alvorligt.
Kyriacos Triantaphyllides
Hr. formand! Dommer Goldstones rapport leverer det tydeligste bevis for de forbrydelser og krænkelser af folkeretten og af den internationale humanitære lovgivning, som Israel har begået mod den palæstinensiske befolkning. Undersøgelsen indeholder mange indikationer af, at de israelske tropper har begået alvorlige overtrædelser af den fjerde Genèvekonvention. Det skal bemærkes, at mens den palæstinensiske side, selv om den også kritiseres i rapporten, accepterer den internationale lovgivning og kræver den anvendt, afviser Israel på den anden side dette.
Mens visse partier forsøger at undergrave rapporten, opfordrer vi EU's medlemsstater til at stå fast på de principper, der styrer folkeretten og EU, og til at støtte diskussionen af rapporten på FN's Generalforsamling, og at den sendes videre til Sikkerhedsrådet med henblik på ratificering der med de tilhørende foranstaltninger. Rapporten bør sendes til Den Internationale Straffedomstol i Haag, så den kan blive gennemgået der. Hvis EU virkelig er interesseret i at løse det palæstinensiske problem, må vi holde op med at tolerere disse forbrydelser, for tolerance er lig med tilskyndelse og meddelagtighed.
Desuden bør man på grundlag af konklusionerne i rapporten straks undersøge, hvorvidt man bør suspendere udbygningen af relationerne mellem EU og Israel og anvendelsen af bestemmelserne i associeringsaftalen.
Befolkningen i Palæstina og i Israel har al mulig ret til en fremtid og et liv. Vi har pligt til at udøve pres for at nå frem til en retfærdig og fredelig løsning. Goldstone-rapporten bør anvendes til at skabe ny dynamik med henblik på at nå frem til en retfærdig løsning.
Bastiaan Belder
Hr. formand! Goldstone-rapporten var i høj grad fokus for vores opmærksomhed i sidste uge under Delegationen for Forbindelserne med Israels arbejdsbesøg i den jødiske stat. Delegationen fik detaljerede oplysninger om Israels juridiske undersøgelser under og efter den militære operation i Gaza fra både militære og civile repræsentanter. Denne grundige undersøgelse af deres egne handlinger fører til en detaljeret tilbagevisning af Goldstone-rapportens fordømmende anklager mod de israelske myndigheder.
Ud over Goldstone-rapporten tager IDF, Israels væbnede styrker, enhver beskyldning, der rettes mod dem, alvorligt og undersøger den grundigt. Her er der tale om en markant forskel mellem IDF og Hamas, denne terrorbevægelse, der bærer skylden for Gaza-operationen. Hvornår har vi nogensinde oplevet Hamas undersøge sine egne handlinger?
Hr. formand, de tilgængelige oplysninger om Gaza-operationen giver os uden tvivl et svar på dette. Hamas udsatte bevidst de palæstinensiske borgere for en akut krigstrussel, selv på steder som moskeer. Kig derimod på israelernes hensigter og handlinger, tænk på beskyttelsen af jødiske borgeres liv og ejendom mod Hamas' terrorangreb med raketter, der har varet ved i årevis, samt Israels reelle omsorg for palæstinenseres liv. Kig på alle de forholdsregler, de tog under operationen.
Hr. formand, på trods af hensigterne med Goldstone-rapporten fører denne forudindtagede undersøgelse til to konklusioner, om Israels militæroperation mod Hamas og om Israel som en demokratisk stat styret af retsstatsprincippet. Man behøver bare at besøge Mellemøsten!
Louis Bontes
(NL) Hr. formand! Lige fra starten var det klart, at Israel ville blive stemplet som skurken og aggressoren i Gaza-konflikten. Goldstone og hans arbejdsmetoder bakkes op af lande som Egypten og Pakistan, og vi kender jo menneskerettighedssituationen i disse lande. De ligger under enhver acceptabel standard.
I rapporten nævner man ikke de 12 000 raketter, som er blevet affyret mod Israel fra Gaza, og som udgjorde en meget alvorlig trussel mod den lokale befolkning. Israel udøvede sin ret til at forsvare sig selv. Rapporten indeholder ikke et eneste ord om Hamas eller om, at de brugte deres borgere som menneskelige skjolde, eller at de brugte civile bygninger til at skjule våben og affyre raketter fra. Ikke et ord om det. Ikke et ord om, at Hamas' politistyrke en gang var en del af en militær organisation, der førte væbnet kamp mod Israel.
Hr. formand, der er kun en ting, vi kan gøre med denne Goldstone-rapport, og det er at smide den i skraldespanden og det med det samme. Vi bør ikke spilde mere tid på den. Den er en del af en politisk proces. Dette kan ikke blive ved. Stop denne politiske forfølgelse af staten Israel.
Gabriele Albertini
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Den offentlige opinion er delt i spørgsmålet om Goldstone-rapporten.
Især Israels væbnede styrker anklages for bevidst at have forårsaget talrige civiles død under byguerrillaoperationerne. Dette er en meget alvorlig anklage, hvor man tilsyneladende overser visse uomtvistelige fakta som f.eks. uddelingen af løbesedler i hele kampzonen, hvor man forklarede, at huse, der indeholder våben og ammunition, kan blive ramt, samt advarsler via telefon og radio, også på Hamas' frekvenser, før man indledte angreb på bygninger, der kunne identificeres som våbendepoter.
Man anvendte også den såkaldte "roof knocking"teknik, som betød, at hvis flyvevåbenet efter alle disse advarsler stadig identificerede bygninger fulde af mennesker, affyrede man små og frem for alt højtlydende sprængladninger for hurtigt at få rømmet bygningerne.
Den israelske hær indførte advarselssignaler til civilbefolkningen i Gaza, som ingen havde anvendt tidligere. Enhver, der træffer alle disse forholdsregler, kan under ingen omstændigheder beskyldes for bevidst at gå efter civile.
I går mødte jeg på samme dag to vigtige politiske skikkelser, nemlig den israelske udenrigsminister, Avigdor Lieberman, om formiddagen og præsidenten for Den Palæstinensiske Myndighed, Abu Mazen, om aftenen. I begge tilfælde foregik mødet i en rolig og afslappet atmosfære, og man udtrykte håbet om, at man nu efter alt for mange årtiers krig endelig vil nedlægge våbnene til fordel for fredsprocessen.
Som begge regeringer har ønsket, skal Europa fastholde sin afbalancerede rolle som en upartisk dommer, beskyttet mod ideologiske holdninger, der kun kan opflamme følelserne på begge sider.
Richard Howitt
(EN) Hr. formand! Sidste år kom De selv sammen med højkommissæren for menneskerettigheder, fru Pillay, her til Parlamentet og fortalte os, at Goldstone-rapporten om menneskerettighedskrænkelserne på begge sider af Gaza-konflikten var grundig, objektiv og i overensstemmelse med internationale standarder.
Så vi skal ikke forsøge at nedgøre denne rapport. Lad os handle ud fra den. Som andre deltagere i denne forhandling har jeg personligt talt med repræsentanter for den israelske regering, repræsentanter for Den Palæstinensiske Myndighed og i selve Gaza med repræsentanter for den kommission, som de facto-myndigheden har oprettet, for at bede dem samarbejde med Goldstone og foretage deres egne troværdige og uafhængige undersøgelser med henblik på at stille de ansvarlige for krænkelserne til ansvar. Jeg talte med den amerikanske viceminister, Michael Posner, da han var her, for at bede Israel gøre det samme.
Til vores kollega fra det spanske formandskab, der forbereder sig til fredagens afstemning i FN, vil jeg sige, at De ikke skal tilstræbe enighed inden for EU for enhver pris. Tanken om, at EU enstemmigt skulle afholde sig fra at stemme, ville være en hån mod alle ofrene for denne forfærdelige konflikt. Vi bør forhandle os frem til den bedst mulige tekst, men så håber jeg, at flere end de fem EU-lande, der stemte for sidste gang, vil stemme for for at opretholde presset.
Denne undersøgelse af de påståede krænkelser af den internationale humanitære lovgivning, som Menneskerettighedsrådet gennemfører - på samme måde som Den Internationale Domstols kendelse om adskillelsen fra 2004 - bør behandles i henhold til deres status som retskendelser fra instanser under internationale traktater, hvilket de er.
Jeg fordømmer lederen af PPE-Gruppen i denne forhandling, der kaldte FN for en "tvivlsom kilde". FN repræsenterer vores højeste stræben på denne planet og fortjener vores fulde støtte.
Jeg vil gerne sige, at i en Europæisk Union, der udspringer af krigen, mener vi, at man skal stilles til ansvar for krigsforbrydelser. Så da FN's generalsekretær aflagde rapport til Sikkerhedsrådet om Israels og palæstinensernes overholdelse af lovgivningen og sagde, at "man ikke kan fastslå noget med sikkerhed", var det ikke godt nok. Disse påstande skal undersøges, og Europa skal stå fast på, at de skal undersøges.
Frédérique Ries
- (FR) Hr. formand! Formålet med denne forhandling er ikke, at vi skal gøre os til anklagere og dømme, hvad vi ikke er kvalificerede til at dømme. Vores mål, som faktisk er et dobbelt mål, er først og fremmest at kaste lys over det ansvar, som de forskellige parter i Gazakrigen bærer, og hvad angår fremtiden, vil jeg sige, at vi skal spørge os selv, hvad vi kan sige og gøre i dag for at hjælpe med at genopbygge dialogen.
Jeg mener faktisk ikke, at Goldstone-rapporten er konstruktiv i den henseende. Endvidere - og det er værd at lægge mærke til, fordi det kun sker sjældent - var dette den konklusion, som alle de europæiske lande nåede frem til, idet ingen af dem har forsvaret den foran så værdige anklagere og forkæmpere for frihedsrettigheder og menneskerettigheder, som f.eks. Kina, Pakistan, Saudi-Arabien, Rusland og Cuba for blot at nævne et par eksempler. Rapporten er kontroversiel, den er partisk, og den vil ikke hjælpe os videre, uanset om vi kan lide det eller ej.
Israel kan på den anden side vælge at påtage sig sit ansvar som en demokratisk stat og kaste fuldt lys over krigen i Gaza. Det drejer sig om dets militære, diplomatiske og mediemæssige interesser - de interesser, som den hebræiske stat ikke tidligere kunne varetage.
Jan Philipp Albrecht
- (DE) Hr. formand! Det glæder mig, at Parlamentet har kunnet udforme en beslutning om Goldstone-rapporten, der har vundet ganske bred støtte uden blot at overføre konflikten i Mellemøsten til Bruxelles. Hvis vi vil bevare chancen for varig fred, skal vi appellere til det, der forener alle de involverede parter, i stedet for - som nogle gør i dag - at understrege kilderne til splittelsen. Kilden til enhed er anvendelsen af international lovgivning, navnlig hvad angår menneskerettigheder i hele verden.
Ligesom konfliktens parter skal tillade og støtte en uafhængig undersøgelse, skal det internationale samfund undgå kun at vurdere sagen fra én side. Vi skal derfor gøre det fuldstændig klart, at den ensidige dæmonisering af Israel ikke kun er upassende under denne forhandling, men er upassende generelt. De kræfter, der arbejder for at så tvivl om legitimiteten af Staten Israel, skal klart tilbagevises af os i Europa. I stedet skal de kræfter i Israel, der kæmper sammen med os for fred, tolerance og menneskerettigheder i Mellemøsten, styrkes. Det skal derfor tydeliggøres her og nu, at vi ikke kan acceptere de hindringer for ngo'er, der indføres af repræsentanter for regeringen, som f.eks. udenrigsminister Avigdor Lieberman. Denne politik er skadelig for Israels befolkning og derfor for freden i Mellemøsten.
Charles Tannock
- (EN) Hr. formand! Goldstone-rapporten er udarbejdet på foranledning af FN's Menneskerettighedsråd, som er overfyldt med Israels fjender, så man kunne næppe forvente en afbalanceret analyse. Den amerikanske Kongres betegnede Goldstone-rapporten som uoprettelig partisk og uværdig til yderligere overvejelse eller legitimitet. Den nævner ikke Hamas' terrorisme og ignorerer, at Israel undersøger de 150 påstande om uredelighed fra IDF's side og vil forfølge alle skyldige.
Men bag striden om denne rapport ligger en menneskelig tragedie, tragedien for palæstinenserne, som længes efter moderate og hæderligere ledere, der kan bringe dem fred, sikkerhed og velstand gennem et forlig med Israel. Vi må heller ikke glemme tragedien for borgerne i det sydlige Israel, der konstant var mål for Hamas' jihadfantatikere, der skjulte sig i deres skoler eller affyrede dødelige raketter.
ECR-Gruppen presser stadig på for at opnå en tostatsløsning, som er den eneste vej til at sikre en langvarig bæredygtig løsning på konflikten i Mellemøsten, men Goldstone-rapporten bringer os på ingen måde tættere på det.
Helmut Scholz
- (DE) Hr. formand! Israels eksistensberettigelse, beskyttelsen af dets befolkning og indsatsen for at fremme et så tæt samarbejde med Israel som muligt er for mig som tysker og venstreorienteret politiker politiske forudsætninger. Det er dog uacceptabelt, at 1,5 mio. palæstinensere nu i årevis har været anbragt i verdens største udendørsfængsel som gidsler for en misforstået politik. Enhver, der ved, at mere end 44 % af børnene under 14 år, bor på Gazastriben, må indse, hvilken farlig arv denne politik overfører til fremtiden. Det er selvfølgelig meningen, at krigen i 2008 og den umenneskelige politik over for de civile skal gå i glemmebogen. Vi opfordrer derfor til en undersøgelse og til forsoning.
Hvis vi indtager en relativistisk holdning til krænkelsen af den humanitære og internationale lovgivning og fritager forbryderne for straf, vil det kun føre til nye selvmordsangreb og krige, og voldsspiralen vil fortsætte. Europa må ikke blive ved med at se den anden vej. Det er stadig EU's opgave at gennemføre Goldstone-rapporten, herunder i FN's Generalforsamling.
Lorenzo Fontana
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! FN's Menneskerettighedsråd vedtog Goldstone-rapporten med overvældende flertal.
Navnene på for mange af de lande, der udgør dette store flertal - Kina, Saudi-Arabien og Pakistan - giver os dog stof til eftertanke og gør os bekymrede over dets sammensætning. Vi undrer os, når vi læser, at det er disse lande, som ikke ligefrem selv foregår med et godt eksempel, hvad angår menneskerettigheder, der opfordrer til, at Israel og Hamas gennemfører dybdegående undersøgelser af de krænkelser af menneskerettighederne, som blev begået under "Operation Cast Lead".
Vi ønsker ikke at tage nogen af de stridende parters parti, idet vi helst vil fastholde en afbalanceret vurdering og fremhæver behovet for at garantere Israels sikkerhed inden for dets grænser samt den israelske stats og den palæstinensiske stats eksistensberettigelse, og idet vi understreger vores modstand mod brugen af vold, terrorisme og krig med henblik på at løse konflikter.
Vores kristne kultur, vores menneskesyn og vores historie giver os grund til at håbe, at alle de begåede krænkelser vil blive straffet på en fast og afbalanceret måde.
Ria Oomen-Ruijten
- (NL) Hr. formand! Jeg har ved mere end én lejlighed sagt, at man ikke kan opbygge en fremtid, hvis man ikke kender eller anerkender sin fortid. Det gælder bestemt også for konflikten i Mellemøsten.
Jeg har her hørt udbredt kritik af hr. Goldstones rapport. Jeg kender hr. Goldstone fra den tid, hvor han var en stor mægler, som gennemførte og ledede mange undersøgelser i Sydafrika. Hr. Goldstone er efter min mening det fornemmeste eksempel på en person, som kan lægge kendsgerningerne på bordet for at komme tættere på forsoning. Den måde, som denne rapport er blevet modtaget på, viser desværre, at der ikke er opnået nogen forsoning, men at der i stedet er sket endnu større polarisering. Derfor er rapporten simpelthen blevet ignoreret.
Israel har ignoreret rapportens konklusioner, men samtidig har landet faktisk erkendt, at det begik fejltagelser, ved at udbetale erstatning til FN for de påførte skader og ved at retsforfølge en del af det israelske militær. Den palæstinensiske side har på den anden side ikke truffet sådanne foranstaltninger. Jeg er ikke sikker på, at det undersøgelsesudvalg, der er etableret i Ramallah, overhovedet kan gennemføre en grundig undersøgelse i Gaza.
På fredag afholdes der et møde i FN, og jeg håber inderligt, at vores nye udenrigspolitiske repræsentant kan tilføre den europæiske holdning både enhed og klarhed. Vi skal under alle omstændigheder respektere menneskerettighederne og begge parters rettigheder. Det vil glæde mig meget, hvis vi kan opnå det på fredag, fordi en løsning i Mellemøsten måske så er inden for rækkevidde.
Olga Sehnalová
- (CS) Hr. formand! Det er altid vildledende at sammenligne tal, der dækker over enkelte menneskers skæbner. Operation Cast Lead efterlod mere end tusinde ofre blandt Gazas indbyggere sammenlignet med 13 ofre blandt Israels væbnede styrker. Behøver vi vide mere for at konkludere, hvem der er den skyldige, og hvem der er ofret i denne krig? Det mener jeg bestemt, at vi gør. F.eks. den kendsgerning, at der efter 2006 blev affyret tusinder af raketter mod civile i israelske byer fra Gazastriben, og at disse blev affyret fra tætbefolkede områder og tydeligvis også fra offentlige bygninger. Vi skal stille flere spørgsmål. Hvordan kan en stat forsvare sine borgere i en sådan situation? Kan en hær kæmpe mod terrorister, der bruger civile som menneskelige skjolde? Hvis det er tilfældet, er det så muligt at undgå, at civile bliver ofre? Hvad gjorde det internationale samfund for at forhindre denne form for terrorisme? Er der bevidst forskellige standarder, hvad angår overholdelse af menneskerettigheder? At finde et svar på disse alvorlige spørgsmål er en udfordring for EU's fælles udenrigspolitik. Formålet med politikken skal være at bistå i dialogen, opbygge tillid og tålmodigt søge efter en varig og fredelig løsning for Mellemøsten som helhed. En fordomsfri undersøgelse af alle forhold i forbindelse med og forud for konflikten i Gaza kan være et skridt i den rigtige retning.
Niccolò Rinaldi
- (IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Goldstone-rapporten vil blive en milepæl, hvis fulde betydning for fremtiden måske endnu ikke er gået op for os, herunder hvad angår bekræftelse af den internationale lovgivning, som vi liberale demokrater lægger særlig vægt på.
Vi glæder os over anmodningen i rapporten om, at der udbetales erstatning til civile ofre for en ulige konflikt, og at alle sager, hvor parterne ikke gennemfører reelt uafhængige og upartiske undersøgelser, bringes for Den Internationale Straffedomstol, hvilket en række israelske menneskerettighedsorganisationer anmodede om sidste år i januar. Disse er kendsgerninger, der kan skade selv en stat som Israel, der tilsyneladende ikke længere inspireres af den ekstraordinære humanisme, der findes i den hebræiske kultur, som vi alle nedstammer fra.
Sandheden er, at vold forbliver en katastrofal politik. Hezbollah er stærkere efter angrebet mod Libanon, og Hamas er i dag stærkere i Gaza. Alle, der har været i Gaza efter konflikten, kan bevidne befolkningens enorme lidelser. Også i dag skal vi europæere navnlig til Gaza sige: Lad os forblive menneskelige!
Frieda Brepoels
- (NL) Hr. formand! Goldstone-rapporten har efter min mening tydeligt vist, at både Israel og Hamas har krænket menneskerettighederne under krigen i Gaza. FN har allerede to gange opfordret begge parter til at gennemføre uafhængige undersøgelser, men 14 måneder senere fejer de stadig denne opfordring til side.
Jeg spørger også mig selv, hvorfor EU ikke går i brechen for den internationale lovgivning. Hvorfor tillader EU, at straffrihed regerer i denne region? Enhver troværdighed bag vores respekt for international lovgivning vil gå tabt, hvis EU lader disse krigsforbrydelser gå upåtalt hen. Denne rapport handler ikke om Israels sikkerhed. Den handler om alvorlige krænkelser af menneskerettighederne. Der er derfor ingen tænkelig begrundelse for, at anbefalingerne i denne rapport ikke skulle gennemføres.
Jeg opfordrer derfor både den højtstående repræsentant og medlemsstaterne til at yde enhver mulig indsats for at sikre tilstrækkelig opfølgning i marken. Dette er trods alt vores eneste mulighed for at sikre, at genoptagelsen af fredsforhandlingerne kan få en chance for at lykkes.
Peter van Dalen
- (NL) Hr. formand! Denne rapport er ensidet. Den retter betydelig kritik mod Israel, bl.a. fordi landet skød mod økonomiske og civile mål. Men Hamas misbrugte disse faciliteter. Hr. Goldstone har desværre ikke vurderet det passende at undersøge, om dette rent faktisk var tilfældet. Hr. Goldstone har derfor ikke undersøgt, om Hamas handlede forkert, og gav derfor Israel et rap over fingrene. Det vækker ikke tillid til rapporten, fordi der er andre kilder, som beretter, at Hamas faktisk forskansede sig i hospitaler, ambulancer og civile bygninger.
Jeg vil afslutte med en positiv bemærkning. Der fremsættes mange beskyldninger i Goldstone-rapporten, og de skal undersøges. Den israelske regering har korrekt taget initiativet i denne henseende og har iværksat en strafferetlig undersøgelse. Det skal vi glæde os over. Jeg frygter dog, at vi kommer til at vente længe, inden Hamas udviser samme grad af selvundersøgelse.
Patrick Le Hyaric
- (FR) Hr. formand! Uanset om vi kan lide det eller ej, så er Goldstone-rapporten blevet godkendt af FN's Generalforsamling, og jeg kan ikke se, hvordan vi kan anvende forskellige standarder, når vi taler om international lovgivning. International lovgivning er international lovgivning, og Goldstone-rapporten bruger termen "krigsforbrydelse", hvilket enhver har kunnet se i fjernsynet. Selv israelske soldater har bekræftet, at de fik ordre til at skyde mod civile.
Under disse omstændigheder skal EU og Parlamentet skabe grundlaget for at sikre, at den israelske regering overholder den internationale lovgivning, ved om nødvendigt at iværksætte en suspension af artikel 2 i associeringsaftalen mellem EU og Israel som en sanktion. I henhold til denne artikel skal forholdet mellem de to parter baseres på respekt for menneskerettighederne og respekt for demokratiet. Så enkelt er det. Det skal blot gennemføres i praksis.
EU skal derfor tydeligt vise sin hensigt om at bringe sagen for Den Internationale Straffedomstol, hvis der ikke gøres noget, i overensstemmelse med anbefalingen i Goldstone-rapporten. Endelig skal Parlamentet træffe beslutning om et grundlæggende spørgsmål: Ønsker vi en harmonisk verden, hvor retfærdighed og fred endelig er enestående, eller ønsker vi junglens lov, som er magtens politik? Vi skal påtage os vores ansvar for Europas befolkninger og hele verdens befolkninger.
Morten Messerschmidt
(DA) Hr. formand! Denne affære - denne rapport - er grundlæggende et pinligt kapitel i FN's historie. Hvem kan anstændigvis overhovedet behandle spørgsmålet om Gaza-krigen uden også at inddrage de tusindvis af Qassam-raketter, som igennem otte år er regnet ned over de fredelige borgere i Israel? Hvem kan anstændigvis overhovedet behandle dette spørgsmål uden at inddrage de hundredvis af tunneller, der findes mellem Egypten, mellem Gaza og andre områder, hvor man smugler våben med det ene formål at skade jødiske interesser i Israel? Hvem kan anstændigvis overhovedet skrive en rapport på denne måde uden at inddrage, at Israel har et velfungerende retssystem, mens ikke én eneste af de mordere, der findes i Palæstina, og ikke én eneste af de terrorister, der findes i Palæstina, nogensinde er blevet draget til ansvar for deres ugerninger? Svaret på alle de tre spørgsmål er, at den person, det er dommer Goldstone. Og det er en skandale! Det er pinligt for FN-systemet, og ved overhovedet at have denne debat i dette parlament gør vi det til en pinlig affære også for EU.
Proinsias De Rossa
- (EN) Hr. formand! Når jeg lytter til denne forhandling, er det svært at vide, hvilken rapport nogle af talerne har læst. Det er bestemt ikke den rapport, jeg har læst.
Israel nægter Parlamentet dets demokratiske ret til at møde medlemmer af Det Palæstinensiske Lovgivende Råd i Gaza og nægter at give vores udenrigsministre adgang. Et medlem af Hamas er blevet myrdet sandsynligvis af israelske agenter, der brugte falske europæiske pas og dermed brød irsk, britisk, fransk, tysk og dubaisk suverænitet. Israel behandler os med foragt, hvilket ikke er overraskende i betragtning af den straffrihed, som det fortsat nyder, mens det krænker millioner af palæstinenseres rettigheder.
Den afgørende prøve for vores forpligtelse over for menneskerettighederne og retsstatsprincippet er vores svar på Goldstone-rapporten, der fandt, at belejringen af Gaza er en kollektiv afstraffelse af befolkningen, og at formålet med Operation Cast Lead var at styrke denne politik. Den fandt bevis for overlagt tortur, umenneskelig behandling og overlagt påføring af store menneskelige lidelser. Rapporten anbefaler, at sagen bringes for Den Internationale Straffedomstol, og at Mellemøstkvartetten skal insistere på anvendelsen af retsstatsprincippet.
Jeg støtter hr. Goldstones opfordring til Genèvekonventionernes parter, herunder Irland, må jeg sige, til at iværksætte retsforfølgning ved de nationale domstole mod de påståede krigsforbrydere.
Inden jeg afslutter, har jeg en enkelt rettelse, idet det gentagne gange er blevet påstået, at denne rapport ikke omhandler Hamas' affyring af raketter mod Israel. På side 31 nævner rapporten dog indvirkningen af raket- og morterangreb fra palæstinensiske væbnede grupper mod civile i det sydlige Israel.
Hannu Takkula
- (FI) Hr. formand! Som medlemmer af EU skal vi huske, hvad Europas værdier er. De er demokrati, menneskerettigheder og meningsfrihed, og vi skal overholde dem overalt.
Formålet med Goldstone-rapporten var at gennemføre en upartisk undersøgelse, men det lykkes desværre ikke for den. Det anerkendes af alle, der har sat sig ind i den, og det fremgår også tydeligt at rapportens kildemateriale.
Vi skal også huske, at alt dette blev startet af lande, som f.eks. Cuba, Pakistan, Ægypten og Saudi-Arabien, som ikke anerkender de samme værdier som EU og Israel.
Jeg er helt chokeret over hr. De Rossas og fru De Keysers bemærkninger her. Jeg undrer mig over, hvilken rapport De har læst. Hvis De ved, hvilket De jo gør, noget om borgerkrigen mellem Hamas og Fatah, og hvor mange menneskeliv den har ødelagt, så vil De være enige i, at vi skal gribe ind i processen, som kan give palæstinenserne et lederskab, så de kan begynde at opbygge deres eget land og ikke kun ødelægge det og det israelske demokratiske samfund ved at affyre raketter mod det.
Denne rapport er desværre en skamplet på FN's historie. Vi skal som europæere også huske, at Ghilad Shalit, europæer, franskmand og israelsk soldat, stadig er Hamas' fange, og vi skal skubbe på, så han kan blive frigivet. Det er det første skridt, vi skal tage.
Geoffrey Van Orden
- (EN) Hr. formand! De af os, som er Israels venner, har måske sat spørgsmålstegn ved mange aspekter af den måde, som Israel intervenerede på i Gaza, men ikke ved Israels ret til at forsvare sig og til at træffe effektive foranstaltninger mod dem, der planlægger og udfører terrorhandlinger mod landet.
Jeg har enorm sympati for den almindelige palæstinensiske befolkning, men i 60 år er de blevet svigtet af dem, der hævder at lede dem, og af de mennesker blandt dem, hvis profession er terrorisme.
Det var tydeligt fra starten, at en rapport fra FN's tvivlsomme Menneskerettighedsråd - og det er, hr. Howitt, hvad lederen af vores gruppe kritiserede, ikke FN; jeg mener desværre, at Deres smålige partibemærkning var ret nedladende - ville blive en ensidet fordømmelse af Israel. Den stiller vidtgående krav til Israel, men siger kun lidt om Hamas. Den kræver ikke, at terrorismen angrebene mod Israel bringes til ophør, men anmoder blot såkaldte palæstinensiske væbnede grupper om at opgive angrebene mod israelske civile og forøge at undgå skade på palæstinensiske civile.
Jeg kan ikke se noget i den 554 sider lange rapport, der udgør et konstruktivt og positivt forslag til varig fred og stabilitet. I stedet må vi konstatere, at retorikken med menneskerettigheder og Den Internationale Straffedomstols instrumenter bruges til at angribe Israel, og jeg må sige, at en sådan forvrængning ikke taler til FN's ære.
Alexandra Thein
- (DE) Hr. formand! Ingen af konfliktens parter har indtil videre opfyldt FN's krav om en troværdig og uafhængig undersøgelse af beskyldningerne i Goldstone-rapporten. Dette er beklageligt, navnlig med hensyn til Israel, fordi enhver stat, der kalder sig en demokratisk stat baseret på retsstatsprincippet, er forpligtet til at underkaste så alvorlige beskyldninger en uafhængig undersøgelse, uanset hvor kontroversiel Goldstone-rapporten er. En intern militær undersøgelse udført af den israelske hær, som selv er under mistanke, er ikke nok.
Hvis EU tager sine egne principper om respekt for menneskerettigheder og international lovgivning alvorligt, skal det øge presset på begge sider, herunder inden for rammerne af sine bilaterale forbindelser, og insistere på, at den krævede undersøgelse af mulige krænkelser af international og humanitær lovgivning gennemføres i overensstemmelse med retsstatsprincippet. Krigsforbrydelser skal straffes i henhold til international lovgivning, som det er blevet sagt her mange gange. Om nødvendigt skal Den Internationale Straffedomstols anklager gennemføre undersøgelserne på grundlag af Romstatuttens artikel 12, stk. 3. Uanset Goldstone-rapporten er der dog aktuelt ingen grund til at fortsætte belejringen af Gaza.
Miroslav Mikolášik
- (SK) Hr. formand! I Goldstone-rapporten, -konklusionerne og -anbefalingerne, som vi drøfter, ignoreres Israels ret til selvforsvar. Israels intervention på Gazastriben sidste år var en hård foranstaltning, og jeg føler personligt med ofrene og deres familier. Vi må dog ikke glemme, at det var et sidste svar på flere års palæstinensiske angreb mod en tæt befolket del af Israel.
Hamas bekendtgjorde for nylig, at man var parat til dialog med det internationale samfund, herunder EU og USA. Jeg vil gerne stærkt opfordre til, at vi ikke begynder på noget sådant, før Hamas utvetydigt anerkender Israels eksistensberettigelse og opgiver brugen af vold. Vi har ondt af ofrene for denne langvarige konflikt, men det er afgørende, at vi har en pålidelig palæstinensisk partner i fredsforhandlingerne, og det betyder en legitim, troværdig og ansvarlig repræsentant for den palæstinensiske befolkning. Indtil det sker, vil det være spild af tid at blive ved med at fremstille hundredvis af sider med internationale anbefalinger.
Jeg vil også gerne understrege den rolle, der spilles af Ægypten, som skal handle målrettet for at undgå, at terrorister får hjælp i form af våben, der smugles til Gaza via undergrundstunneller.
Antigoni Papadopoulou
- (EL) Hr. formand! Goldstone-rapporten rammer sømmet på hovedet. Politikken med at behandle begge parter på samme måde hjælper ikke. Der er begået og begås stadig en række forbrydelser i Gaza. Der er fattigdom, elendighed og uhæmmet despekt for den palæstinensiske befolknings menneskerettigheder. Der er vidner til dette. Der er rapporter fra Røde Kors, Den Internationale Bank og Europarådet om forbrydelser mod palæstinensere, om økonomisk forarmelse og om umenneskelige levevilkår i Gaza.
Vi må ikke vende det blinde øje til. Menneskeheden har i flere år været vidne til vold mod palæstinensere. Den israelske krigsmaskine har under påskud af selvforsvar slået nådesløst til. Den palæstinensiske befolkning lider.
Vi fordømmer desuden inderligt mordene på civile i Israel. Det betyder dog ikke, at Israel har ret til i selvforsvar at blive ved med at begå et væld af forbrydelser mod palæstinenserne. Det giver ikke Israel et alibi for at begå sådanne forbrydelser.
Vi er naturligvis ikke offentlige anklagere, og rollen som Pontius Pilatus klæder os heller ikke. Vi kan ikke vaske hænderne og tillade, at blodsudgydelserne fortsætter, og at Israel ikke straffes for sine forbrydelser. Når vi ønsker at være respektfulde og ikke handler, lader vi ansvarsløsheden herske. Vi lader forbryderen gå ustraffet og behandler ofret letsindigt. Vi tillader, at den mægtiges lov får lov at herske.
Michael Theurer
- (DE) Hr. formand! Goldstone-rapporten beskriver krænkelser af menneskerettighederne fra begge sider. Over 1 400 ofre på Gazastriben er naturligvis for mange. Jeg er dog også sikker på, at der uden raketangrebene på Israel ikke ville have været en militær reaktion. Under et besøg i landet med Delegationen for Forbindelserne med Israel kunne vi konstatere, at Israel ikke tager tingene let, når det gælder militære aktioner. Hovedbeskyldningen i Goldstone-rapporten, nemlig at Israel bevidst og vedvarende angreb civile, holder ikke vand. Spørgsmålet om den udstrækning, hvori Hamas brugte civile som skjold, er ikke blevet undersøgt tilstrækkeligt. Rapporten nævner dog, at den israelske hær gav advarsler via telefonopkald og flyveblade. Hamas gjorde ingenting i den retning i forbindelse med raketangrebene mod Israel.
Vi skal dog spørge, om FN selv gjorde nok i Gaza f.eks. for at forhindre, at Hamas' raketter blev affyret i nærheden af FN's anlæg. Jeg mener ikke, at Goldstone-rapporten er grundlag for yderligere terrorangreb mod Israel - det retfærdiggør den ikke. Den hjælper dog heller ikke. Det er dog klart, at vi i Parlamentet skal kræve, at menneskerettighederne respekteres, og skal opfordre begge sider til at genoptage fredsprocessen.
Nicole Kiil-Nielsen
- (FR) Hr. formand! I Israel er dommer Goldstones arbejde blevet dæmoniseret og fuldstændig miskrediteret i offentlighedens øjne. Samtidig føres der en voldelig smædekampagne mod menneskerettighedsforkæmpere, navnlig New Israel Fund, en fond, der finansierer de vigtigste israelske organisationer, som kæmper for menneskerettighederne, og navnlig dens formand, Naomi Chazan, tidligere medlem af Knesset, akademiker og intellektuel personlighed, der er kendt for sit engagement i kampen for kvinders rettigheder og fred.
13 pacifistiske grupper, herunder f.eks. Betlehem og Breaking the Silence, er ofre for en veritabel heksejagt. EU skal yde ukuelig støtte til menneskerettighedsforkæmpere i alle lande, herunder naturligvis Israel, hvis straffrihed er en fornærmelse mod de demokratiske værdier. EU skal beskytte Israel mod dets egne dæmoner.
Robert Atkins
- (EN) Hr. formand! Der er tale om skyld på begge sider, men også om en overreaktion fra Israels side, hvad angår denne rapport og bestemt Operation Cast Lead. Goldstone er en velrenommeret og respekteret dommer og jøde. Der er uden tvivl mangler i rapporten, men Israel må anerkende, at kernen i kritikken er baseret på kendsgerninger. Man skal blot lytte til israelske soldater, der ved lejlighed har indrømmet deres tvivlsomme aktiviteter over for organisationen Breaking the Silence.
Israel er som resultat af denne undersøgelse blevet tvunget til at indrømme brugen af hvid fosfor, så hvorfor har man ikke gennemført en reel undersøgelse af de handlinger, der er udført af nogle af deres soldater, som har været involveret i mulige, hvis ikke faktiske, krigsforbrydelser? PLC har indrømmet sine overtrædelser, men Israel skal, hvad angår dette problem og det nylige attentat i Dubai, holde op med at være så arrogant og anerkende den berettigede bekymring, som fornuftige og anstændige mennesker over hele verden nærer.
Seán Kelly
- (EN) Hr. formand! De tre nøgleord i denne forhandling er efter min mening "uafhængig", "lige" og "neutral". Der skal gennemføres en uafhængig undersøgelse af de påståede krænkelser af menneskerettighederne. Der skal ske en lige fordømmelse af dem, der har begået disse krænkelser, og der skal frem for alt være en magtfuld neutral stemme, som kan mægle i denne ulykkelige konflikt, hvilket vi desværre mangler i øjeblikket, fordi holdningen hos det store flertal af magtfulde lande er velkendt.
Den højtstående repræsentant eller den nyudnævnte formand for Rådet har nu en fantastisk mulighed for at komme med denne neutrale stemme i stil med det, som George Mitchell gjorde i Nordirland, og som bevirkede, at vi nu har fred, og at mennesker, der tidligere har skudt og dræbt hinanden gennem mange år, nu sidder i regering sammen. Den samme mulighed har den højtstående repræsentant nu for at komme med denne neutrale, uafhængige og retfærdige stemme, som desværre mangler.
Diane Dodds
- (EN) Hr. formand! Må jeg bede hr. Kelly om at uddybe, hvilket jeg er sikker på, at han vil gøre. Det parti, jeg repræsenterer i Nordirland, sidder ganske vist i regeringen, men mit parti har altid været et helt og aldeles fredeligt parti, som ikke har skudt eller dræbt nogen.
Det har i stedet været IRA og deres politiske repræsentanter.
Diego López Garrido
Hr. formand! Vi har haft en forhandling, der har været meget forskelligartet - ikke kun med hensyn til selve Goldstone-rapporten, men også med hensyn til den forudgående situation, der udløste rapporten.
Vi kan endnu en gang sige på formandskabets vegne sige, at Goldstone-rapporten er et referencepunkt, som Rådet har sagt, og som fru Georgieva har sagt på Kommissionens vegne, og jeg takker hende for hendes tale. Det er en pålidelig rapport. Den virker objektiv og giver udtryk for eksistensen eller den mulige eksistens af særdeles alvorlige krænkelser af menneskerettighederne på forskellige sider af konflikten.
EU kan ikke undlade at forholde sig til indholdet af Goldstone-rapporten. EU kan ikke undlade at forholde sig til en rapport, der på objektiv og pålidelig vis omhandler muligheden for meget alvorlige krænkelser af menneskerettighederne.
Vi mener derfor, at forslaget i denne rapport - at gennemføre en uafhængig og troværdig undersøgelse - er den mest passende reaktion på rapporten, som er en vigtig rapport, der bør berøre os alle. Den bør fremprovokere en reaktion hos alle os, der, som tilfældet er i EU og Parlamentet, tror på eksistensen af menneskerettigheder og på forsvaret af dem. Den bør derfor provokere os til at reagere på de særdeles alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, der har fundet sted i dette tilfælde.
Denne rapport vil blive drøftet, og vi mener, at denne drøftelse i FN skal støttes. Den vil også blive drøftet i Menneskerettighedsrådet. Vi kan oplyse Dem, at Den Internationale Straffedomstol arbejder på dette og undersøger sagen. EU bør efter min mening derfor fastholde en konstruktiv og koordineret holdning til de meget alvorlige spørgsmål, der rejses i Goldstone-rapporten, og det er netop, hvad formandskabet og Rådet vil gøre.
Kristalina Georgieva
Hr. formand! Jeg vil først understrege, at Kommissionen vedvarende og i klare vendinger har givet udtryk sin yderste bekymring over den humanitære situation i Gaza. Min forgænger, Louis Michel, rejste til Gaza umiddelbart efter Operation Cast Lead. Han var øjenvidne til krænkelser på begge sider, og han tog kraftigt til orde mod dem.
I Kommissionen er vi meget overbeviste om, at to spørgsmål altid skal stå højt på dagsordenen. For det første nødvendigheden af fuld respekt for den internationale humanitære lovgivning fra alle sider og dernæst nødvendigheden af at sikre, at den humanitære hjælpeindsats rent faktisk når frem til befolkningen i Gaza.
Siden konflikten i januar sidste år har EU gjort det tydeligt, at vi nøje vil følge undersøgelserne af de påståede krænkelser af den internationale humanitære lovgivning, og Kommissionen har understreget og understreger fortsat vigtigheden af ansvarlighed og bekæmpelse af straffrihed for krænkelser af international lovgivning.
Inden for rammerne af fredsprocessen i Mellemøsten er respekt for menneskerettigheder og international humanitær lovgivning lige så vigtig i dag som nogensinde før - og måske endda vigtigere end nogensinde før.
Hvis EU skal være en troværdig aktør i fredsprocessen, skal vi vise, at vi anvender EU's grundlæggende værdier i alle sammenhænge, og at vi i enhver henseende og i ethvert spørgsmål overholder de eksisterende internationale regler. Jeg vil til støtte for formandskabet gentage, at en fælles EU-linje over for Goldstone-spørgsmålet ville være et meget vigtigt skridt i denne retning.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted på det næste møde.
Skriftlige erklæringer (artikel 149)
Corina Creţu  
Goldstone-rapporten, som vedrører en særdeles kontroversiel situation, der vækker stærke følelser, har svært ved at finde støtte fra de parter, der var involveret, da sammenstødene i december 2008 og januar 2009 mellem den israelske hær og militante palæstinensere i Gaza, et område, der domineres af Hamas, forårsagede lidelser på begge sider. Uanset parternes holdning til Goldstone-rapporten vil den forhåbentlig ikke blive brugt som undskyldning for at obstruere forhandlinger med henblik på for altid at løse det palæstinensiske problem på en fredelig måde. Prioriteten i regionen er faktisk at genoptage fredsforhandlingerne, der vil inddrage både EU og USA, som det tidligere har været tilfældet. De løsninger, der vil blive opnået, skal sikre den fortsatte eksistens af Staten Israel og garantere palæstinenserne, at de vil kunne leve værdigt i deres egen levedygtige, demokratiske og uafhængige stat. EU skal være parat til at påtage sig et større ansvar i denne proces med henblik på at etablere normale forhold mellem Israel og Palæstina. Vi skal efter min mening huske det vigtigste punkt i Goldstone-rapporten: Intet kan retfærdiggøre forsvarsløse menneskers lidelser, og dialog er den bedste metode til at sætte en stopper for denne situation i stedet for konfrontation og brug af magt.
Andreas Mölzer  
Den 5. november 2009 vedtog FN's Generalforsamling Goldstone-rapporten og vedtog resolution 64/10. I disse dokumenter opfordres både Israel og palæstinenserne til inden for tre måneder at undersøge de mulige krænkelser under Gazakonflikten. Desværre har hverken Israel eller palæstinenserne imødekommet denne opfordring endnu. Dette er en frygtelig skam, fordi Goldstone-rapporten indeholder en meget omfattende liste over misgerningerne og forbrydelserne på begge sider. I henhold til rapporten begik Israel under de tre uger lange angreb alvorlige overtrædelser af den internationale lovgivning. Civile blev angrebet vilkårligt, og huse blev bombet. Brugen af fosforbomber, som fordømmes af det internationale samfund, nævnes også. Palæstinenserne brugte i henhold til rapporten til gengæld raketter og mortergranater til bevidst at dræbe civile. Beskyldningerne er så alvorlige, at det er tvingende nødvendigt, at de undersøges hurtigt. Da FN's Sikkerhedsråd har afvist Goldstone-rapporten, kan det ikke antages, at rapportens anbefaling om at henvise sagen til Den Internationale Straffedomstol i Haag vil blive fulgt. Jeg opfordrer derfor EU's nye højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, Baroness Ashton, til på vegne af EU at lægge alvorligt pres på begge parter i konflikten for at få dem til at undersøge forbrydelserne.
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein  
Dommer Goldstones rapport fremlægges på den internationale scene som et objektivt dokument vedrørende operationen på Gazastriben i vinteren 2009. I henhold til forskellige kilder er den dog ikke udformet på en måde, så vi kan henvise til den med ren samvittighed. Jeg vil nævne flere forhold, som ambassadør Dore Gold fremlagde under en debat med hr. Goldstone på universitetet i Brandeis, og som er blevet fremhævet af den israelske udenrigsminister.
Medlemmerne af missionen har tilsyneladende givet udtryk for holdninger til konflikten, inden missionen overhovedet blev indledt, og da de befandt sig på Gazastriben, var de ledsaget af repræsentanter for Hamas, og vidner blev udspurgt under deres tilstedeværelse. Dommer Goldstone udviste ikke tilstrækkelig omhu i forbindelse med undersøgelsen af beviserne. Det virker også uretfærdigt, at de udsagn fra de israelske myndigheder, der citeres i rapporten, betragtes som upålidelige, mens holdningen hos Gazamyndigheder, som f.eks. Hamas, ikke vækker tvivl blandt medlemmerne af missionen.
I lyset af ovennævnte kritik af Goldstone-rapporten opfordrer jeg Kommissionen og Parlamentet til at sikre, at offentligheden i Europa kan få kendskab til argumenterne fra begge sider, hvad angår situationen i Gaza. EU sikrer omhyggeligt, at de økonomiske forbindelser med Israel er så gode som muligt. Derfor er det så meget desto vigtigere, at vi kan basere vores forbindelser på gensidig tillid. Hvis vi baserer os på dommer Goldstones rapport alene, vil det ikke bidrage til dette.
