Forstærket samarbejde om indførelse af en fælles patentbeskyttelse (forhandling) 
Formanden
Næste punkt er henstilling af Klaus-Heiner Lehne for Retsudvalget om forslag til Rådets afgørelse om bemyndigelse til et forstærket samarbejde om indførelse af en fælles patentbeskyttelse (05538/2011 - C7-0044/2011 - 2010/0384(NLE)).
Klaus-Heiner Lehne
Hr. formand, mine damer og herrer! Vi behandler spørgsmålet om forstærket samarbejde for anden gang. For nogle få måneder siden traf vi afgørelse om forstærket samarbejde for første gang i henhold til Lissabontraktaten inden for familieret. Nu skal vi gøre det igen. Det er udelukkende en procedureafgørelse, der skal træffes her. Det vil jeg præcisere, fordi vi på nuværende tidspunkt ikke vil drøfte indholdet i de pågældende spørgsmål. Det vil ske på et senere tidspunkt.
Jeg vil starte med at bemærke, at jeg har været meget glad for at se, at det ungarske formandskab også er til stede i dag. Man kan sige, at det er noget nyt, da jeg mener, at det er første gang i Parlamentets historie, at formandskabet har været til stede en mandag aften. Det viser måske også, hvor vigtig den portefølje, som vi drøfter i dag, rent faktisk er.
Vi har drøftet spørgsmålet om det europæiske patent på grundlag af et forslag fra Kommissionen siden 2001. I forbindelse med Palacio-betænkningen indtog Parlamentet en meget specifik holdning, herunder til potentielle løsninger, i forbindelse med førstebehandlingen. Det viste sig umuligt at indgå en aftale om patentet i Rådet, hvilket grundlæggende skyldtes to problemer. Et af problemerne er domstolsspørgsmålet - hvilke domstole der er kompetente i forbindelse med hvilke tvister - men der var også spørgsmålet om sprog. Domstolsspørgsmålet vil muligvis blive løst snart gennem en afgørelse fra Domstolen i en udtalelse i begyndelsen af marts, hvorefter vi vil vide præcist, hvad der kan og ikke kan gøres.
Når det gælder sprogspørgsmålet, er der ikke gjort fremskridt. Sidste efterår måtte det belgiske formandskab sande, at det tydeligvis var umuligt at finde en løsning på sprogspørgsmålet eller i det mindste at finde en løsning og endvidere leve op til kravene om enstemmighed i henhold til Lissabontraktaten. Der er ganske enkelt en diametral modsætning mellem det princip, at EU har 23 officielle sprog, som skal være lige, og den kendsgerning, at et patent kan give anledning til enorme udgifter, særlig til oversættelse. På den baggrund er der også altid det problem, at et patent, hvis det er oversat til alle sprog, ikke er til gavn for små og mellemstore virksomheder, da det er alt for dyrt, uanset risikoen for retstvister, der måtte eksistere i de forskellige medlemsstater. Denne type patent på mange sprog under Den Europæiske Patentmyndigheds nuværende system er faktisk kun til gavn for de store virksomheder og ikke for de små og mellemstore virksomheder. Det skal helt sikker ændres.
Siden 2000 har Parlamentet ved mange lejligheder i sine beslutninger opfordret til endelig at gøre fremskridt inden for det europæiske patent - med Lissabonprocessen og den nye 2020-proces for øje. Jeg mener virkelig, at det er nok nu. Det belgiske formandskab opfordrede Kommissionen til at forelægge et specifikt forslag til det forstærkede samarbejde. Kommissionen har taget initiativet. Rådet har formelt anmodet om vores godkendelse. Retsudvalget har udtrykkeligt givet sin støtte med 16 stemmer for og 5 imod. I mellemtiden støtter 25 medlemsstater nu forslaget. Det er nu ganske enkelt på tide at tage et skridt fremad og godkende proceduren i Parlamentet, således at der endelig er lys for enden af tunnellen.
Jeg har en sidste bemærkning. Vi har ikke mange ressourcer i Europa. Det, vi har, er vores intelligens, vores kreativitet og de idéer, der fødes på kontinentet. Det er derfor afgørende for os, at disse idéer også beskyttes. Jeg spørger mig selv, hvordan vi kan vende os mod Kina, Indien og mange andre større udviklingslande i verden og fortælle dem, at de skal beskytte intellektuelle ejendomsrettigheder, når vi ikke engang kan gøre det her i Europa? Vi har derfor brug for dette kvalitative fremskridt frem imod et europæisk patent nu. Derfor støtter jeg forslaget om forstærket samarbejde, og derfor opfordrer jeg medlemmerne til at støtte det.
Enikő Győri
Hr. formand! Det er et privilegium og en ære at tale til dette fornemme publikum i dag. Som hr. Lehne netop nævnte, vidner Rådets tilstedeværelse på en mandag om spørgsmålets betydning.
For det første vil jeg gerne takke Parlamentet for dets konstruktive tilgang til Rådets indsats for at forbedre vilkårene for at opnå patentbeskyttelse i EU. Jeg vil også gerne takke det tidligere belgiske formandskab for dets utrættelige indsats for at skabe en fælles patentbeskyttelse.
For det andet vil jeg gerne meddele, at Rådet her til morgen med overvældende flertal besluttede at anmode om Parlamentets godkendelse af bemyndigelsen til forstærket samarbejde på området. På grundlag af Parlamentets godkendelse forventes Rådet (konkurrenceevne) at give sin godkendelse den 10. marts.
Det ungarske formandskab tillægger det særlig betydning at forbedre EU's konkurrenceevne og støtte små og mellemstore virksomheder i EU. Det er vores fælles ansvar at hjælpe dem med innovation, som er en af de små og mellemstore virksomheders drivkraft for konkurrenceevne både på europæisk niveau og globalt.
Det har fra starten været klart, at et af nøgleelementerne i at nå dette mål ville være indførelsen af et EU-patent, som er blevet forsinket i over 30 år. Opretholdelse af status quo er ikke en mulighed. Millioner af euro bruges hvert år på oversættelser og administrativt papirarbejde med henblik på at opnå patentbeskyttelse i de 27 forskellige retssystemer i EU, mens en opfinder i USA kan opnå et patent for hele det amerikanske territorium for et beløb, der svarer til 1 850 EUR. I EU koster det 20 000 EUR for bare 13 medlemsstater.
I henhold til beregninger mister europæiske virksomheder syv til otte hundrede millioner euro som følge af manglen på et EU-patent. Det giver sig selv, at dette beløb kunne bruges meget bedre, hvis det f.eks. blev kanaliseret ind i teknologisk forskning.
Der er på nuværende tidspunkt ikke noget indre marked, når det gælder patentbeskyttelse. Ansøgeren er tvunget til at arbejde med 27 særskilte nationale retssystemer. Beskyttelsen søges derfor i praksis ofte kun for en vis del af EU's territorium, hvilket skaber alvorlige problemer, når det gælder den frie bevægelighed for varer, som i visse jurisdiktioner er beskyttet af et patent, men som frit kan fremstilles i andre.
Vores klare præference har altid været indførelsen af et reelt EU-patent, der dækker alle 27 medlemsstaters territorium. Vi beklager dybt, at forhandlingerne om sprogordningen har fastlåst situationen uden udsigt til at opnå den nødvendige konsensus inden for den nærmeste fremtid.
Jeg skal også understrege, at EU-beslutningstagerne er under pres for at sikre hurtige fremskridt på området. Den nyligt offentliggjorte resultattavle for forskning og innovation bekræfter, at der allerede er en bred kløft mellem USA's og Japans resultater inden for innovation og EU's resultater på samme område, og de største vækstøkonomier indhenter EU med stor hast.
Selv om patentregler ikke er den eneste faktor i forbindelse med innovationsaktiviteter, er deres betydning indlysende for alle. Hvert år vi bliver ved med at arbejde med det nuværende regelsæt, bliver vores fragmenterede system mindre attraktivt og konkurrencedygtigt.
Under disse omstændigheder mener et overvældende flertal af medlemsstaterne, at indførelsen af en fælles patentbeskyttelse som led i det forstærkede samarbejde på nuværende tidspunkt er den eneste vej frem. 27 medlemsstater har rettet officielle anmodninger om indførelse af forstærket samarbejde. Deres klare forventning er, at der vil blive opnået synlige resultater inden for et fornuftigt tidsrum.
Formandskabet vil gøre sit yderste for at sikre betydelige fremskridt på området. På den anden side skal formandskabet også være opmærksomt på Spaniens og Italiens indvendinger og forbehold.
Jeg vil nu henvende sig til de spanske og italienske medlemmer på deres modersmål.
(ES) Jeg vil allerførst gerne henvende mig til parlamentsmedlemmerne fra vores partnerland Spanien. Vi er overbevist om, at vi med indførelsen af et fælles patentbeskyttelsessystem - og via et forstærket samarbejde - tager et væsentligt skridt i retning af en ideel situation, hvor det fælles patentbeskyttelsessystem omfatter alle medlemsstaterne og hele EU.
(IT) Jeg henvender mig nu til vores italienske venner. For at undgå enhver tvivl skal jeg understrege, at alle virksomheder og alle privatpersoner, uanset oprindelsesland, vil kunne nyde godt af fordelene ved et kommende fælles patent.
(EN) Tak for Deres tålmodighed, hr. formand. Jeg glæder mig rigtig meget til fremover at arbejde sammen med Parlamentet på dette felt.
Michel Barnier
Hr. formand, mine damer og herrer! Ved at bakke op om dette forstærkede samarbejde, sådan som hr. Lehne foreslår, tager man, om man vil, et afgørende skridt i retning af at gøre livet lettere for de europæiske virksomheder og opfindere takket være den fælles patentbeskyttelse, der omsider indføres i Europa. Den manglende mulighed for at yde bedre og mere økonomisk overkommelig beskyttelse af opfindelser og frembringelser, især i erhvervssektoren, er en utrolig og efter min mening uacceptabel svaghed, for så vidt angår konkurrenceevnen for vores kontinent, som er op imod særdeles barsk international konkurrence.
Under Parlamentets høring af mig den 13. januar 2010 samt ved mange andre lejligheder siden da forpligtede jeg mig til - ja, jeg afgav egentlig en slags løfte om - at jeg ville komme videre med denne sag for at sikre, at jeg er den sidste EU-kommissær, som tager dette spørgsmål op. Vi stillede et forslag. Takket være det belgiske formandskabs proaktive og intelligente tilgang blev der lavet nogle tilføjelser til forslaget, og det blev styrket og forbedret, men der var jo ikke den enstemmige opbakning, jeg havde håbet på. Det er baggrunden for, at idéen om et forstærket samarbejde inden for rammerne af Lissabontraktaten blev født. Kommissionen reagerede hurtigt på den anmodning om et forstærket samarbejde, som i første omgang en halv snes medlemsstater som nævnt af hr. Lehne kom med.
På nuværende tidspunkt har 25 medlemsstater givet deres samtykke til indførelse af dette forstærkede samarbejde. Ungarn har overtaget formandskabet efter Belgien, og også det ungarske formandskab udviser stor beslutsomhed, og det vil jeg gerne sige tak for. Det er ønsket, at dette samarbejde skal indledes i marts, og jeg er meget taknemmelig over for Parlamentet og navnlig over for hr. Lehne og medlemmerne af Retsudvalget for deres helt afgørende rolle med hensyn til at gøre fremskridt i denne arbejdsproces og hurtigt nå frem til nogle resultater på området.
Kommissionen ønsker, at så mange medlemsstater som muligt bliver inddraget i dette forstærkede samarbejde, og det er mit personlige håb, at alle medlemsstaterne i sidste ende kan støtte det foreliggende forslag, der jo - må jeg igen sige - er politisk acceptabelt for samtlige medlemsstater og finansielt nødvendigt for alle virksomheder. Den bredest mulige opbakning - faktisk helst enstemmig opbakning, hvis det er muligt - vil sikre, at dette fremskridt gavner de europæiske virksomheder og opfindere mest muligt.
I min egenskab af kommissær med ansvar for det indre marked skal jeg drage omsorg for at sikre, at et forstærket samarbejde fortsat er foreneligt med traktaterne og med bestemmelserne om, hvordan især det indre marked skal fungere. Det indebærer, at der vil være en fælles patentbeskyttelse - sådan som fru Győri så udmærket forklarede på italiensk og spansk - for alle virksomheder i EU, uanset hvilken medlemsstat de er hjemmehørende i. Der vil ikke blive nogen forskelsbehandling.
Desuden vil fordelene ved den fælles beskyttelse være de samme for alle opfindere og for alle innovative virksomheder i EU, og det gælder både for procedurerne, der bliver strømlinet, og for udgifterne til oversættelse, der bliver reduceret. Der er allerede foretaget en analyse af den globale virkning af dette projekt, og vi arbejder i øjeblikket på en tilbundsgående vurdering af den de økonomiske følgevirkninger.
Afslutningsvis vil Kommissionen, der beklager, at det endnu ikke har været muligt at indgå en aftale mellem de 27 medlemslande, gøre sit yderste for hurtigt - så snart Ministerrådet har udtalt sig i marts - at etablere dette forstærkede samarbejde ved at fremlægge de udkast til forordninger, der er nødvendige til etablering deraf, således at vi meget hurtigt kan bibringe de europæiske virksomheder denne reelle merværdi. Tak for Deres opmærksomhed og på forhånd tak for Deres opbakning til det foreliggende forslag.
Raffaele Baldassarre
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Med enestående hast og dynamik er Parlamentet på nippet til at give sit samtykke til det første eksempel på et forstærket samarbejde, der specifikt vedrører det indre marked. Den accepterede begrundelse for dette er, at diskussionen om et europæisk patent har været på dagsordenen i mange år. Det vil derfor være på sin plads at præcisere, at udkastet til forordning om oversættelsesordningen først blev vedtaget af Kommissionen den 30. juni 2010, og at Rådet i november 2010 konstaterede, at der ikke herskede enstemmighed, og at det ville være vanskeligt at nå frem til en enstemmig beslutning i den nærmeste fremtid.
Jeg vil derefter gå let henover den hastighed, hvormed vi i Parlamentet har behandlet sagen, hvilket forhåbentlig vil fremstå som et eksempel for fremtiden, idet vi i den grad har slået rekorden med hensyn til en hurtig og effektiv lovvedtagelse.
Da det desuagtet ikke er min hensigt at fungere udelukkende som talsmand for mit hjemlands interesser, idet Italien jo for tiden er imod et forstærket samarbejde, og da patentspørgsmålet efter min mening er principielt for udviklingen af erhvervslivet og det europæiske iværksættersystem, vil jeg blot gerne tage nogle spørgsmål op, som efter min mening er vigtige for den måde, hvorpå Parlamentet udøver sine lovgivningsmæssige funktioner, og hvorpå forordningerne om patentet bliver behandlet fremover.
Først og fremmest gør vi klogt i at erkende, at en stemmeafgivning til fordel for et forstærket samarbejde systematisk legitimerer, at et instrument, der burde være en sidste udvej, i stedet bliver anvendt til udviklingen af det indre marked. Vi skaber derfor en præcedens, som kan anvendes på alle områder vedrørende det indre marked. Endvidere mener jeg, at Parlamentet, når det drejer sig om andre spørgsmål, efterfølgende kan fremføre sine synspunkter på en måde, der er udtømmende og uafhængig, og at enkelte forslag fokuserer på brugeres og virksomheders interesser snarere end enkelte landegruppers interesser.
Bernhard Rapkay
Hr. formand, mine damer og herrer! Begrundelsen fra ordføreren er fuldstændig rigtig, og man behøver ikke at tilføje noget. Min gruppe vil derfor give sit samtykke til et forstærket samarbejde. Nogle af os havde også nogle afvigende meninger - det er helt berettiget, og de personer skal man også lytte tid. Men det, ordføreren, formandskabet for Rådet og kommissæren har sagt, viser, at vi virkelig ikke har mere tid at spilde.
Det er jo ikke sådan, som en hel del hævder, at dette alt sammen er aftalt i al hast uden nogen drøftelse - ligesom mange af de andre argumenter er dette fuldstændig usandt. Spørgsmålet om sprog blev jo ikke først drøftet, da Kommissionen fremlagde sit seneste forslag sidste år. Det var været drøftet i 10 år eller mere. Der er ikke noget nyt i det. Enhver, der kigger på, hvordan forskellige modeller er blevet fremlagt og drøftet i de sidste par måneder, kan ikke sige, at der ikke har været tilstrækkelige drøftelser. Det er på tide at løse den gordiske knude!
Det andet argument, man altid bruger her, er, at vi risikerer at ødelægge det indre marked. Kendsgerningen er, at vi ikke har et indre marked, for så vidt patenter angår, så vi kan reelt ikke ødelægge det. Hvis vi - sådan som det har været tilfældet i lang tid - er klar over, at man på det indre marked virkelig har brug for en ensartet patentproces for at fuldende det, kan hele det indre marked ikke blive ødelagt derved. I værste fald vil tingene forblive, som de er. Jeg tror dog godt, at vi kan gøre nogle fremskridt.
Det tredje specifikke argument, man bruger, er, at Parlamentet svækker sine rettigheder ved at give sit samtykke til et forstærket samarbejde, men det passer ikke. Jeg råder til, at man kaster et blik i Lissabontraktaten og vores forretningsorden. Vi frasiger os ikke en eneste rettighed. Vi godkender nu et forstærket samarbejde, og når det bliver indledt, har vi alle vores individuelle rettigheder. For så vidt angår sprogordningen, er dette naturligvis ganske enkelt et spørgsmål om nogle høringer, da der her kræves enstemmighed. Den fælles beslutningsprocedure skal dog finde anvendelse på den egentlige patentforordning og godkendelsen af patentdomstolskompetencen. Vi giver altså ikke afkald på en eneste rettighed - tværtimod faktisk.
Cecilia Wikström
Hr. formand! Jeg vil gerne starte med sige tak til hr. Lehne for den fine arbejdsindsats, han har ydet på dette område, og også til kommissær Barnier, der effektivt og med et godt resultat fører denne sag videre.
Dette spørgsmål er, som vi har hørt, blevet drøftet i mange årtier, og det står nu klart, at Rådet ikke kan nå frem til den enstemmighed, der kræves ifølge traktaten for at kunne træffe en beslutning. Mange medlemsstater har derfor anmodet om at indgå et forstærket samarbejde på området. Jeg vil gerne understrege, at det er et åbent samarbejde, som alle er velkomne til at deltage i, når de måtte ønske det.
Det spørgsmål, vi skal tage stilling til i dag, er altså, om Parlamentet skal give sin godkendelse til Rådets anmodning om dette forstærkede samarbejde. Det er min holdning og holdningen i Gruppen Alliancen af Liberale og Demokrater for Europa, at Parlamentet skal godkende denne anmodning i overensstemmelse med henstillingen fra ordføreren, hr. Lehne.
Det er særdeles vigtigt at få en opfindelse eller videnskabelig opdagelse beskyttet, for at man kan omsætte innovation og kundskab til anvendelige, nyttige produkter, der efterfølgende skaber vækst og arbejdspladser. Det er i øjeblikket svært for en individuel opfinder eller en lille virksomhed at få patentbeskyttelse i hele Europa. Det er, som vi har hørt, ganske enkelt for dyrt og kompliceret. Et amerikansk patent koster i dag ca. 1 800 EUR, mens et europæisk patent koster mere end 20 000 EUR - dvs. 11 gange mere, og det er jo ikke rimeligt. Multinationale selskaber med mange ressourcer og juridisk ekspertise vil altid kunne klare sig, uanset hvordan systemet ser ud.
Det er Europas individuelle opfindere, der betaler prisen i det nuværende system. Det er på høje tid, at de også opnår beskyttelse af deres landevindinger, således at de vokser og bliver morgendagens store arbejdsgivere, som EU så desperat har brug for. Vi er nødt til at gøre dette nu. Vi har ingen tid at spilde.
Eva Lichtenberger
Hr. formand, mine damer og herrer! Et europæisk patentsystem vil formentlig gøre situationen bedre på nogle områder inden for erhvervslivet og den videnskabelige verden. Men jeg må sige, at de forhåbninger, man nærer til dette patent, er noget overoptimistiske. Vi må lige se realistisk på tingene her.
Jeg er imod et forstærket europæisk samarbejde. Vi behandlede for nylig spørgsmålet om skilsmisse i forbindelse med et forstærket samarbejde. Nu har vi så i direkte forlængelse af denne beslutning det næste spørgsmål om et forstærket samarbejde på forhandlingsbordet. Hvis vi bare nikker bifaldende til denne anmodning, tilskynder vi til en situation, hvor forstærket samarbejde snart bliver den eneste mekanisme, hvormed man kan nå frem til en aftale, fordi det er for vanskeligt at nå til enighed i Rådet. Det var ikke hensigten i konventet, da vi drøftede forstærket samarbejde.
God regeringsførelse, som er noget vi snakker en masse om her, betyder bl.a. gennemsigtighed og klarhed. Men gennemsigtighed og klarhed fremmes ikke ved forstærket samarbejde i sine mangfoldige former på en lang række områder. Jeg tror, vi skaber et større problem for fremtiden, hvis vi til stadighed har forskellige undergrupper af stater, der bliver enige om et specifikt spørgsmål. Det er naturligvis alt sammen meget godt at sige, at alle er inviteret med. Spørgsmålet er bare under hvilke betingelser. Jeg havde troet, at vi denne gang - i modsætning til alle de foregående år - faktisk ville have haft mulighed for at nå frem til en aftale, hvis blot forhandlingerne var fortsat noget længere.
Jeg mener ikke, at forstærket samarbejde er den rette vej vedrørende patenter. Jeg har derfor ikke sinde at stemme for den nærværende forordning.
Zbigniew Ziobro
Hr. formand! Igennem flere år har man i Europa drøftet, om man skulle indføre en fælles patentlovgivning. Økonomer og erhvervsfolk er af den opfattelse, at en indførelse deraf ville betyde en markant reduktion af omkostningerne ved patentbeskyttelse for virksomhederne i hele i EU og ville give mulighed for en billig, effektiv og forbedret beskyttelse. Det er særdeles vigtigt, især for de små og mellemstore virksomheder. Henstillingerne og forslagene fra Kommissionen peger også i denne retning.
Man bør dog hæfte sig ved visse kontroversielle forslag, som er genstand for drøftelse på dette område - og det er allerede blevet nævnt her i Parlamentet i dag - nemlig spørgsmålene i forbindelse med oversættelse af patenter udstedt af Den Europæiske Patentmyndighed og forslaget om, at disse patenter kun bliver oversat til tre sprog. Det er noget, der kræver yderligere eftertanke og overvejelse med hensyn til, hvorfor det lige skal være disse tre sprog og ikke nogle andre, især fordi det vil være en vis fordel for forretningsfolk, der har et af disse sprog som deres modersmål. Vi skal efter min mening tænke lidt mere over dette.
Gerard Batten
Hr. formand! Kommissionen har allerede forsøgt at udarbejde en EU-patentlovgivning, men det glippede i juni, da den blev forkastet af Rådet, der ikke kunne nå frem til enstemmighed. Kommissionen ønsker imidlertid at komme videre med dette. Når den gør det, er det bare endnu et eksempel på opbygningen af EU's imperium. Forslagene er unødvendige og vil pålægge de innovative virksomheder endnu flere administrative og omkostningskrævende byrder.
Hvem er det så lige, der går ind for dette? Det drives frem af 12 lande, deriblandt Det Forenede Kongerige. Det bør ikke overraske nogen, at den britiske koalitionsregering er primus motor, ligesom flere britiske regeringer i træk har været primus motor i forbindelse med de fleste EU-projekter, samtidig med at man foregiver at gøre det modsatte. Hvis det konservative parti nogensinde havde tænkt på at tage patent på løgne, bedrageri og hykleri, ville de have tjent en formue i royalties og ville måske have kunnet nedbringe statsgælden!
Marielle Gallo
(FR) Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! At mennesker har spekuleret over liv og død siden tidernes morgen, er noget, jeg godt kan forstå, men at EU siden 1970'erne ikke har kunnet få løst problemerne med det europæiske patent, er virkelig fuldkommen håbløst.
Jeg vil allerførst gerne rose hr. Lehnes arbejdsindsats og udholdenhed i denne forbindelse og takke ham for at have udvist opmærksomhed over for vores spanske og italienske kolleger. Jeg har også lyttet til deres argumenter, og jeg forstår dem fuldt ud. Men vi er her ikke i dag for at tage stilling til et sprogligt spørgsmål. Kommissionens forslag af 1. juli 2010 er baseret på Den Europæiske Patentmyndigheds eksisterende sprogordning, som har vist sig at være effektiv. Men igen er denne forhandling om sproglige spørgsmål ikke på dagsordenen.
I dag handler det om at give de 25 medlemsstater, der gerne vil gøre fremskridt ved at etablere et forstærket samarbejde, mulighed for rent faktisk at gøre det. I dag handler det om at reagere på anmodningen fra de europæiske virksomheder, der betaler 11 gange mere for deres patenter end de amerikanske virksomheder. I dag handler det om at vise, at Parlamentet er modent nok til at hæve sig op over småligt ævl og kævl. Vi får masser af tid til at forhandle om de følsomme politiske valgmuligheder, der ligger foran os. Men lad os holde op med at nøle, og lad os i stedet komme videre ved at give vores opbakning til hr. Lehnes henstilling på denne lange, lange vej hen imod det europæiske patent.
Edvard Kožušník
(CS) Hr. formand! USA's præsident, Barack Obama, opfordrede i sin årlige "State of the Union"tale til, at USA skulle styrke sin position vedrørende innovation. Han henviste til, at innovation er "vores generations Sputnik-øjeblik". Det glæder mig, at EU via programmet "Innovation i EU" sender et klart signal med hensyn til, hvor vigtig innovation er for at bevare Europas økonomiske position i den globale konkurrence. Et af de afgørende instrumenter for at opnå succes med projektet "Innovation i EU" og for at bevare føringen over for innovative tigerøkonomier som f.eks. Kina og Brasilien er efter min mening, at man indfører et fælles EU-patent. Det fælles patent vil gøre det nemmere at give de europæiske virksomheders konkurrenceevne et betydeligt løft. Jeg føler mig derfor meget frustreret over, at etableringen af et så centralt instrument for udviklingen af innovation i EU forsinkes af nogle lande på grund af sekundære spørgsmål som f.eks. beskyttelse af sprog. Jeg bakker derfor op om forslaget om at forstærke samarbejdet, selv om det betyder, at nogle medlemsstater ikke deltager. Vi må ikke lade "vores generations Sputnik-øjeblik" gå fra os.
Antonio López-Istúriz White
(ES) Hr. formand! EU bygger på værdier som lighed, solidaritet og respekt for alle sprog. Alle har vi disse principper til fælles.
Som spanske parlamentsmedlemmer støtter vi idéen om at have et patentsystem for hele EU, og jeg vil gerne rose min kollega hr. Lehne for den del af betænkningen. Vi støtter alt, som forbedrer og udbygger det indre marked.
Men for et så vigtigt spørgsmål har man valgt et forløb, der er omhandlet i traktaten - forstærket samarbejde - men som bør være sidste udvej, og der er også en række betingelser som skal opfyldes. Det forstærkede samarbejde, der skal stemmes om i morgen, er efter vores opfattelse i strid med traktatens artikel 118 og 326. Desuden mener jeg, at man i Rådet har ændret på spillereglerne, men det tager den spanske regering sig af.
Den nye traktat er så absolut et nyttigt værktøj for EU, men den kan ikke anvendes til at etablere et Europa i flere hastigheder. Mange lande, der på nuværende tidspunkt støtter et forstærket samarbejde, vil snart komme til at mærke konsekvenserne selv, og hvis Rådet og Kommissionen bliver ved med at gøre brug af forstærket samarbejde på denne måde, står vi i sidste ende alle sammen som tabere.
850 mio. mennesker taler spansk. Ud af de tre sprog, som Kommissionen foreslår til patentsystemet, er der kun ét af dem, der kan sammenlignes med spansk, for så vidt angår størrelse. Hvilke kriterier har man anvendt? Effektivitet? Taler vi om 1 850 EUR? Hvorfor så ikke blot bruge engelsk og droppe de to andre sprog? Så vil vi også spare noget ved at gøre det tre gange frem for 20 gange. Handler det om timing?
Det var ikke Spanien, der førhen var imod et fælles patent. Det var andre lande, som nu har travlt med at få et. Har det mon noget med politik at gøre, sådan som jeg har en mistanke om? Man bør passe på med at foretage bureaukratiske manøvrer, hvormed millioner af borgere - og tusindvis af virksomheder, der benytter sig af spansk - kommer på afstand af virkeligheden i EU.
Det system, Kommissionen foreslår, er i strid med den ret, de europæiske borgere har til at udtrykke sig på deres eget sprog, og man prioriterer ét sprog højere end andre. Det er en klar diskrimination rent konkurrencemæssigt, og forslaget fragmenterer markedet og skaber juridisk usikkerhed. Denne kamp er kun lige begyndt. På grund af nogle parters hastværk havner vi i en retssag, der varer flere år i Domstolen, sådan som den spanske regering allerede har sagt.
De tre institutioner vil skulle gøre rede for, hvilken procedure man har fulgt, og hvorfor advarslerne blev siddet overhørig. Der kan rådes bod på denne situation, hvis vi vender tilbage til traktaternes ånd og bogstav, som Spanien har respekteret.
Luigi Berlinguer
(IT) Hr. formand, mine damer og herrer! Det kan ikke længere accepteres, at der ikke er noget fælles europæisk patent. Virksomhederne i Europa står i en ugunstig situation, for så vidt angår udtagelse af patenter, idet omkostningerne er 10 gange højere end de omkostninger, deres amerikanske og japanske konkurrenter har. Derudover er fragmenteringen af ophavsretten i patenter en af årsagerne til, at det økonomiske opsving ikke rigtig kommer i gang.
Kommissionen fremlægger et forslag om forstærket samarbejde med en specifik sprogordning, hvilket vi ikke er glade for. Ikke desto mindre sker der noget nyt. 25 ud af 27 stater er med. De politiske rammer er ændret. Der kan måske blive tale om en positiv udvikling og endda med en styrkelse i form af f.eks. forslagsstillerens sprog.
Vi skal nu alle arbejde på at opnå større respekt for alle. Derudover ønsker vi, at det italienske sprog skal beskyttes og styrkes, men den italienske regering har foretaget nedskæringer og er meget ligeglad med dette aspekt. Det er af denne anden grund, at vi vil blive ved med at presse på, men vi skal nå frem til et europæisk patent.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Hr. formand! Lad os ikke narre os selv. Denne procedure er en fælde, således at fransk og tysk kommer foran spansk, der er et sprog, som ikke bare tales i Europa, men af 700 mio. andre mennesker i resten af verden, sådan som hr. López-Istúriz White ganske rigtigt sagde, hvilket er mere end antallet af alle europæiske borgere. De to sprog ville også komme foran italiensk - sådan som det ganske rigtigt blev sagt - fordi italiensk og spansk allerede er anerkendt som sprog i forbindelse med varemærkeregistrering.
Proceduren er fyldt med usikkerhedsmomenter, som vedrører de store teknologivirksomheder i det digitale Europa som f.eks. Blackberry, IBM, Nokia, Philips og Siemens, og hvis manifest forhåbentlig kommer ud til alle, til trods for at en afdelingschef i Kommissionen beklageligvis har forsøgt at blokere det.
Vi ved ikke, hvad dommen vil være, eller hvad domstolskompetencen eller redskaberne vil være. Lad os bevare fatningen. Lad os anvende det forstærkede samarbejde i traktaten uden vanvittigt hastværk, som kan svække det og hindre konsolideringen deraf. Det skal også ske uden det afskyelige hastværk her til formiddag, som betød, at undervisningsministrene i Rådet blot kunne kaste et blik på det.
Jeg er glad for, at den ungarske repræsentant talte italiensk og spansk ...
(Formanden afbrød taleren)
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Vi er alle klar over, at flersprogethed afspejler den kulturelle og sproglige mangfoldighed, der findes i EU, og som sådan er særdeles vigtig. Men nu har striden om de sprog, der anvendes i EU-patenter, stået på i mere end 30 år. I løbet af disse 30 år har de europæiske lande måttet håndtere høje oversættelsesomkostninger og i nogle tilfælde konkurrencemæssige ulemper på det globale marked. Det kan ikke benægtes, at det er vanskeligt at sætte tal på værdien af immaterielle anlægsaktiver som varemærker og patenter. Men disse værdier anvendes som sikkerhed for lån og medregnes også ved kreditvurderinger.
I den forbindelse kræves det i den nye patentlovgivning, der er udarbejdet ved hjælp af proceduren om forstærket europæisk samarbejde, der i hvert fald gælder i dele af EU, kun, at patenterne bliver oversat til tysk, engelsk og fransk, hvilket bestemt gør tingene nemmere med hensyn til bureaukrati. Det er især tilfældet, fordi engelsk benyttes som et universelt teknisk sprog i visse brancher såsom it- og medicinalbranchen. Sidst, men ikke mindst vil konsekvent brug af de tre arbejdssprog - tysk, engelsk og fransk - gøre det fuldt ud muligt at nå ud til størstedelen af befolkningen. Personlig glæder det mig at se, at den nye forordning også betyder en styrkelse af det tyske sprog, der ifølge en undersøgelse fra 2006 stadig er det mest talte modersmål i EU.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Hr. formand! Indførelsen af et europæisk patent stimulerer innovationen og den videnskabelige og teknologiske udvikling i EU. Jeg mener, det er af afgørende betydning, at vi får løst spørgsmålet om det europæiske patent. Jeg har imidlertid forbehold vedrørende de sprog, der skal anvendes. Den bedste løsning er efter min mening, at man kun anvender engelsk. Men hvis de andre sprog kommer med, bør man også overveje at tage portugisisk med. Konkurrencen er global, og portugisisk er næstefter engelsk og spansk det tredje mest talte vestlige sprog.
Edit Herczog
(EN) Hr. formand! Skabelse af viden i EU er altid et højt prioriteret område, som det lykkes os at håndtere godt. Men håndtering af viden magter vi ikke så godt i EU. Jeg blev meget ked af at høre, at det belgiske formandskab ikke kunne få afsluttet patentdirektivet som planlagt, men jeg håber, at det ungarske formandskab i løbet af de næste måneder engagerer sig i at gøre sit bedste for at komme videre til næste fase, dvs. et forstærket samarbejde.
Tiden er den eneste ressource, der ikke kan fornys. Den tid, vi mister, kommer aldrig tilbage. Vi kan ikke udelukkende opleve Europa via økonomiske hestekure. Vi har brug for at undersøge viden, vi er nødt til at ekspandere, og det er derfor af afgørende betydning for Europa, at det fælles patent, uanset om det sker via et forstærket samarbejde eller et fælles europæisk direktiv, bliver sat i søen.
Jeg vil gerne ønske held og lykke til dem, der deltager i dette, og til dem, der går ind for det. Jeg er jo ungarer, og vi mister det ungarske sprog, men det er en lille pris at betale i forhold til de fordele, vi alle vil nyde godt af.
Toine Manders
(NL) Hr. formand! Jeg vil gerne sige tak til kommissær Barnier for at have mod til at tage dette spørgsmål op på denne måde, fordi han lovede under høringen af ham at tage fat på problemer med det europæiske patent i denne periode - så tak for det. Jeg vil også gerne takke min kollega hr. Lehne for hans tilgang til emnet.
Vi skal nu kun beslutte, om vi skal give vores samtykke til et forstærket samarbejde. Det er det første, der skal ske. Jeg beklager imidlertid, at man skelner mellem den betydning, som sprog og identitet har som kulturelt fænomen, og det, der rent faktisk sker i praksis.
For i praksis har det system, der nu foreslås, været anvendt af alle medlemsstaterne i 35 år, og vi kan efter min mening være lidt mere forsigtige rent økonomisk med hensyn til den måde, hvorpå dette lægges frem. Jeg beklager, at forhandlingen til dels kører fast i sprogkonflikten, og jeg håber - og det er også det, Parlamentet udtrykkelig har anmodet om - at de medlemsstater, som muligvis ikke er inddraget på nuværende tidspunkt, vil kunne være med på et senere tidspunkt. Det tror jeg, vil gøre det nemmere for os at få afsluttet denne forhandling og sætte os i stand til endelig at få et europæisk patent.
Malcolm Harbour
(EN) Hr. formand! Da jeg første gang kom ind i Parlamentet i 1999, var det fælles europæiske patent på dagsordenen. Jeg husker, at jeg sammen med Klaus-Heiner Lehne arbejdede på fru Palacios betænkning. Det glæder mig, at vi nu begynder at gøre betydelige fremskridt på området.
Man kan ikke undervurdere det foreliggende forslags betydning for den europæiske økonomis konkurrenceevne. Vi drøfter i øjeblikket en meget kreativ ny plan fra fru Geoghegan-Quinn med navnet "Innovation i EU". Dette kontinent - EU - skal være præget af større kreativitet. Vi er nødt til gøre flere opfindelser og udnytte dem bedre. Det er absolut nødvendigt, at vi har et konkurrencedygtigt patentsystem.
Dette initiativ til et forstærket samarbejde er kreativt, så det kan give fremdrift i forhandlingerne. Jeg håber, vores spanske og italienske kolleger kommer med på vognen, men vi kan ikke længere lade stå til, for hele verden går efter innovationsmarkedet.
João Ferreira
(PT) Hr. formand! Dette forløb er både i form og indhold meget afslørende for de nye betingelser, hvorunder magthaverne i EU forsøger at gøre sine interesser gældende og forsvare dem på et bredt udsnit af områder. Disse nye betingelser fremgår af Lissabontraktaten og mekanismen med tættere samarbejde, og jeg vil gerne påpege, at vi råbte vagt i gevær med hensyn til konsekvenserne deraf.
I den aktuelle sag, og lad os ikke et eneste øjeblik tabe de centrale punkter i forbindelse med idéen om et EU-patent og formålet dermed og følgevirkningerne deraf af syne, vil formålet være at tildele engelsk, fransk og tysk en privilegeret status ved patentregistrering - alene af den grund, jeg netop har nævnt.
Andre sprog som f.eks. portugisisk, det tredje mest talte europæiske sprog i verden, vil undervejs blive devalueret, hvilket dermed skader de pågældende landes interesser og begrænser enhver mulighed for at holde fast i deres sprog også inden for det videnskabelige og teknologiske område. Hvis disse intentioner omsættes i praksis, vil det være endnu et - og ikke det eneste - aspekt af det angreb på flersprogetheden i EU, som fortsat sniger sig ind via argumenter om omkostningsbesparelser.
Jaroslav Paška
(SK) Hr. formand, hr. kommissær! EU har siden 2000 presset på for et forstærket samarbejde mellem medlemsstaterne vedrørende patentbeskyttelse.
Ved den sidste forhandlingsrunde i december sidste år blev det dog bekræftet, at mange medlemsstater er yderst forbeholdende over for den foreslåede oversættelsesordning for EU-patenter, hvor man tager udgangspunkt i den nuværende sprogordning hos Den Europæiske Patentmyndighed. Det er derfor umuligt at nå frem til positiv enstemmighed i Rådet, hvilket er nødvendigt for i fællesskab at gøre yderligere fremskridt. Det er i en sådan situation derfor naturligt og logisk, at de medlemsstater, der ser behov for at forstærke samarbejdet mellem medlemsstaterne med hensyn til at beskytte den intellektuelle ejendomsret, reagerer ved at forsøge at etablere et forstærket indbyrdes samarbejde for at skabe fælles patentbeskyttelse ved hjælp af processen som fastsat i EU-traktatens artikel 20.
Jeg mener bestemt ikke, at Parlamentet skal være nogen hindring for et forstærket samarbejde mellem de medlemsstater, der ønsker at samarbejde.
Andreas Schwab
(DE) Hr. formand! Vi har hørt en masse gode argumenter i dag. Jeg vil blot gerne komme ind på nogle få vigtige punkter. Vi skal støtte den opfordring, hr. Lehne kommer med, og acceptere forslaget fra kommissær Barnier. Jeg vil i den forbindelse endnu en gang gerne gøre opmærksom på den vellykkede arbejdsindsats, som det belgiske rådsformandskab har ydet. Dette formandskab har også på andre områder opnået en masse.
Det handler her om en proceduremæssig beslutning. Hr. Lehne har allerede påpeget dette. Det drejer sig ikke om, hvilket europæisk sprog der tales af hvor mange mennesker på verdensplan, eller som er det smukkeste, men snarere om en proceduremæssig beslutning, som Rådet er opsat på at træffe. Jeg er enig med den foregående taler fra Gruppen De Grønne/Den Europæiske Fri Alliance i, at vi skal udvise forsigtighed i forbindelse med denne proceduremæssige beslutning. Men der er ikke tale om et ønske fra en mindre gruppe i Ministerrådet om at etablere en sprogordning, men snarere et ønske fra 25 ud af de 27 medlemsstater. Jeg mener derfor, at dette, selv om beslutningen om at godkende et forstærket samarbejde skal træffes med varsomhed, er noget, som Parlamentet kan gå med til.
Adam Gierek
(PL) Hr. formand! Det er hensigten, at det europæiske patent skal støtte innovationen. Hvorfor kan patentet i så fald ikke selv være innovativt? Vi taler kun om patentlovgivning, men vi bør også tale om, hvad der ville være den bedste form for patentet, for vi har patenter, der gælder i kort tid, og patenter, der gælder i lang tid, men sidstnævnte gruppe er bestemt ikke nødvendigvis bedre som patenter eller bedre skrevet. Jeg mener, vi skal indføre en form for patent og en procedure til beskrivelse af opfindelser, hvor man gør bedst mulig brug af internettet og elektroniske registreringsmetoder - og derfor også af sprog. Jeg tror, at den billigste form, hvor man ikke behøvede at oversætte til andre sprog, ville være et europæisk e-patent.
Zuzana Roithová
(CS) Hr. formand! Jeg har i lang tid bakket op om det fælles europæiske patent, da det vil gøre det mere attraktivt at investere i innovation, give virksomhederne bedre mulighed for at beskytte deres knowhow, sætte mere gang i videnoverførslen fra forskningssektoren til erhvervslivet og muligvis beskytte os bedre mod alle de kopivarer, der strømmer ind på det indre marked. Det er også en stor udfordring. Vores konkurrenceevne vil blive svækket af, at Rådet efter 10 år ikke er nået frem til mere end et forstærket samarbejde. Det glæder mig, at Den Tjekkiske Republik har genovervejet sin holdning og har besluttet at være med i forhandlingerne. Samtidig erkender jeg, at det er et ømt punkt, når der skabes præcedens i form af forstærket samarbejde, især for nogle af de store stater, da der er tale om en sprogordning. Men jeg mener, det vil gavne alle forskere i EU.
Det er vigtigt, at patenter bliver lige så billige, som de er i USA, og jeg håber derfor, at Rådet vil gennemføre yderligere forenklinger. Det er vigtigt at få et nyt retssystem for europæiske patenter og dermed helst få en afklaring på en række spørgsmål vedrørende patenter på software og bioteknologiske opfindelser. Jeg støtter forslaget om et forstærket samarbejde.
Małgorzata Handzlik
(PL) Hr. formand! Der er i dag allerede blevet sagt meget om, hvordan Europa og de europæiske virksomheder har brug for et patent, og jeg er enig i disse udsagn. Uden patentlovgivning vil det være vanskeligere for vores virksomheder at konkurrere med de stadig mere dynamiske og innovative virksomheder i vækstøkonomierne. Vi må dog ikke glemme, at et forstærket samarbejde om patenter egentlig ikke er den mest optimale løsning set ud fra synspunktet om et fælleseuropæisk marked. Som tilhænger af et stærkt indre marked foretrækker jeg, at man fjerner og ikke skaber markedsbarrierer. Jeg opfordrer derfor alle de parter, der er involveret i at udvikle formen for patentlovgivning, til at finde nogle løsninger, der vil gavne hele Europa. Jeg tænker her hovedsagelig på de sprog, der skal anvendes, for efter min mening må vi ikke diskriminere mennesker, der ikke kan fransk, tysk eller engelsk. Jeg mener, at det er den bedste løsning at bygge systemet på ét sprog.
Michel Barnier
Hr. formand! Jeg vil svare på fru Handzliks sidste bemærkning for, inden jeg kommer til proceduren, at understrege substansen i de spørgsmål, som vi har arbejdet så hårdt med sammen med - som tidligere sagt - det belgiske formandskab og i løbet af de sidste par uger det ungarske formandskab. Hvis en bulgarsk, slovakisk, lettisk eller portugisisk virksomhed gerne vil ansøge om et patent på virksomhedens eget sprog, kan man ifølge det forslag, vi drøfter, gøre dette, og udgifterne til oversættelse vil blive refunderet.
Hvis der opstår en tvist, får virksomheden en manuel oversættelse på virksomhedens eget sprog. Hvis virksomheden, inden den modtager denne oversættelse, undlader at overholde patentet, fordi man ikke forstår det ordentligt, vil man fortsat kunne påberåbe sig god tro. Man slipper med andre ord for at betale skadeserstatning.
Således at vi alle sammen er klar over, hvad vi her drøfter, vil jeg gerne minde om, hvad der er blevet eller vil blive foreslået. Jeg har foreslået, at en virksomhed, der ønsker at ansøge om et patent, kan gøre dette på bl.a. virksomhedens eget sprog. Retsbeskyttelsen vil være sikret på ét af de tre sprog ifølge München-konventionen, der er en del af den historiske baggrund for det europæiske patent. Det var ikke mig, der opfandt den konvention. Den har været der i lang tid. Der er tre sprog. Ét af de tre sprog - engelsk, fransk eller tysk - vil blive brugt til automatisk at sikre retsbeskyttelse i hele EU.
Under det belgiske formandskab tilføjede vi et forslag, der uden tvivl vil blive drøftet. Det drejede sig om at anvende to andre sprog med manuel oversættelse, ud over ét af de tre sprog med henblik på retsbeskyttelse. Disse to sprog vil ikke have nogen juridisk værdi, men de er af stor værdi med hensyn til informere om og videreformidle, hvad patentet omfatter. Man kan f.eks. anvende engelsk, hvis man har lyst til det, og også portugisisk, lettisk eller nederlandsk med en oversættelse til ét af de tre sprog. Desuden vil oversættelsen også være gratis, idet udgifterne vil blive dækket. Situationen er altså som følger: Ét af de tre sprog vil blive anvendt med henblik på retsbeskyttelse, og to andre sprog vil blive anvendt til informations- og kommunikationsformål. Jeg vil en sidste gang tilføje, at ingen europæiske virksomheder vil blive forskelsbehandlet, og det omfatter også de virksomheder, der ligger i en medlemsstat, som ikke er med i det forstærkede samarbejde.
Dvs. at hvis en spansk virksomhed ansøger om et europæisk patent, vil den kunne anvende det uden at blive forskelsbehandlet, selv hvis Spanien ikke deltager i det forstærkede samarbejde her og nu. Det er målet, og jeg har af den grund arbejdet hårdt med dette, sådan som jeg lovede at gøre. Jeg har arbejdet seriøst med sagen. Jeg har ikke haft de ideologiske briller på eller været forudindtaget, og jeg har taget højde for alle hindringerne og været opsat på at gøre fremskridt.
Jeg mener derfor, at forslaget er politisk acceptabelt for de 27 medlemsstater og finansielt nødvendigt for alle EU's virksomheder. Fru Herczog havde den rigtig gode pointe - og det samme havde hr. Harbour og også andre som f.eks. hr. Schwab - at dette spørgsmål er vigtigt ud fra et økonomisk synspunkt. Vi er nødt til at fremme, stimulere, beskytte og belønne kreativitet og innovation. Det er et af de områder, hvor Europa har endnu en fordel. Lad os værne om denne fordel. Lad os styrke og beskytte den.
Mange små virksomheder er finansielt ikke længere i stand til at beskytte deres opfindelser, fordi man ikke har det europæiske patent. Og hvad sker der? Fru Roithová nævnte lige før ordet kopiprodukter. Hvis patentet ikke er beskyttet, fordi der ikke er midler til at beskytte det i hele EU, vil det så være beskyttet i to eller tre medlemsstater? Og vil kopiprodukter kunne indføres i alle de andre medlemsstater? Når produkterne først er kommet ind, er de på det indre marked, og arbejdspladser går tabt, og almenhedens sikkerhed og sundhed bliver sat på spil. Jeg tænker her f.eks. på opfindelser i form af lægemidler. Det er en særdeles alvorlig sag, og vi har derfor behandlet den seriøst uden at skele til ideologi, men blot været opsat på at gøre fremskridt og finde en rimelig løsning, som jeg helt ærlig mener, er acceptabel.
Endelig vil jeg gerne reagere på en bemærkning fra hr. López-Istúriz White, som jeg lyttede nøje til, og fra fru Lichtenberger. De sagde, at dette forstærkede samarbejde, der på nuværende tidspunkt involverer 25 af de 27 medlemsstater, kan anvendes til at fragmentere det indre marked. Jeg mener oprigtig talt ikke, at der er risiko for det. Hvorfor? Fordi vi befinder os i en helt enestående situation. Vi har nemlig en lov om det indre marked, hvor der kræves enstemmighed.
For næsten alle de andre forordninger og love om det indre marked har vi et kvalificeret flertal. I dette tilfælde skal der være enstemmighed. Jeg mener derfor ikke, at der er risiko for fragmentering. Rent faktisk vil Kommissionen være på vagt med hensyn til at undgå enhver form for fragmentering af det indre marked.
Jeg vil gerne endnu en gang takke hr. Lehne for hans beslutsomhed og engagement samt medlemmerne af Retsudvalget. Jeg vil også gerne på forhånd takke Parlamentet for, at det på baggrund af dette objektive forslag bakker op om det forstærkede samarbejde.
Enikő Győri
Hr. formand! I mit første indlæg her i aften talte jeg på et sprog, der er EU-patentsprog, og på to sprog, der indtil videre ikke er EU-patentsprog. Lad mig nu tale på mit modersmål, der på nuværende tidspunkt heller ikke er EU-patentsprog og er et sprog, der på verdensplan blot tales af i alt 15 mio. personer, hvoraf 10 mio. bor i Ungarn. Jeg siger derfor især til de spanske og italienske medlemmer, at vi - tro mig - er særdeles opmærksomme på sprogenes ligestilling, betydning og anvendelse.
Lad mig også komme med en sidebemærkning på vegne af en medlemsstat, som jeg i en vis forstand repræsenterede indtil for seks uger siden - for nu repræsenterer jeg ikke en medlemsstat - men indtil for seks uger siden repræsenterede jeg en medlemsstat, der havde en anden holdning til patentspørgsmålet. I de sidste par måneder har den ungarske regering ændret sin tidligere holdning. Det var ikke nogen nem beslutning. Den faktor, der fik den ungarske regering til at ombestemme sig, var den meget seriøse dialog, man havde med "erhvervslivet", med repræsentanter for små og mellemstore virksomheder, og de bad utvetydigt regeringen om at ændre sin tidligere modvillige eller snarere negative holdning for at give ungarske små og mellemstore virksomheder mulighed for at få gavn af det fælleseuropæiske patent og spare nogle omkostninger takket være en velfungerende sprogordning.
Den situation, som har udviklet sig nu - dvs. 25 ud af de 27 medlemslande - er langt fra ideel. Vi er alle, sådan som Ungarn også har været det lige fra starten, tilhængere af det indre marked. Vi har tiltro til og mener, at man ved at gennemføre dette vil styrke den europæiske vækst, hvilket - sådan som temmelig mange medlemmer har sagt - nu er en nødvendighed i EU efter krisen. For at opnå dette skal vi gøre vores yderste. Jeg er overbevist om, at det fælleseuropæiske patent og sprogordningen som ét af elementerne skal ses i det lys. Sådan som kommissær Barnier også har påpeget, mener jeg desuden, at både italienske og spanske virksomheder også vil nyde godt af etableringen af det fælleseuropæiske patentsystem.
Jeg vil også gerne reagere på to andre bemærkninger. For det første spørgsmålet om, hvorfor dette enorme hastværk og hvorfor dette hurtige tempo, for Kommissionen fremsatte jo først sit forslag i juli. Faktisk har De også allerede svaret på dette spørgsmål. Lad mig minde om, at alene forhandlingerne om sprogordningen har stået på i 10 år i EU, så jeg mener ikke, der er tale om hastværk. En anden kommentar vedrørte ultima ratio, dvs. om vi nu også har gjort alt, hvad der er muligt, for at finde en løsning, som er acceptabel for samtlige medlemsstater.
Det belgiske formandskab har efter min mening rent faktisk gjort alt, hvad man kunne. Vi behøver blot at huske på, at der selv i efteråret blev fremsat stadig flere nye forslag med den hensigt at etablere dette system i samtlige 27 lande med det indre marked. På trods af alle anstrengelserne bad 12 medlemsstater desværre til sidst i december om at indlede et tættere samarbejde, og antallet af lande er nu som allerede nævnt oppe på 25. Der var således ikke mere man kunne gøre her, og formandskabet kunne ikke gøre andet end at opfordre til tættere samarbejde, og med henblik herpå bad man om, og nu beder jeg personlig ligeledes om, Parlamentets opbakning ved afstemningen. Vi har brug for det indre marked, og vi har brug for at styrke det. Vi ved, sådan som adskillige undersøgelser har vist, at en af de væsentlige hindringer for dette er den manglende fælles patentbeskyttelse, og vi skal således reagere for at sætte en stopper for, at dette er til hinder for vores små og mellemstore virksomheder - især med hensyn til innovation og bedre resultater.
Klaus-Heiner Lehne
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil gerne slutte af med tre bemærkninger. Kommissær Barnier har allerede påpeget, at princippet om forstærket samarbejde specifikt blev udarbejdet for at kunne komme uden om hindringer vedrørende enstemmighed. Ifølge Lissabontraktaten er enstemmighed en absolut undtagelse. Dvs. at vi kun kræver det i meget få tilfælde, og det er præcis derfor, at proceduren for forstærket samarbejde blev udarbejdet.
Og apropos sprog, så drejer det sig ikke om sprog i dag. Lad mig igen sige det klart og tydeligt, at det i dag kun drejer sig om proceduren. Men jeg vil gerne påpege, at vi allerede i forbindelse med Palacio-betænkningen drøftede, at ét sprog er mere omkostningseffektivt end tre. Men som allerede tilkendegivet handler det her om den europæiske patentkonvention (EPK). Den Europæiske Patentmyndighed arbejder på de sprog, der er aftalt ifølge EPK. En ændring i denne ordning ville nødvendigvis indebære en ændring af EPK. Men EPK kan ikke ændres af EU's medlemsstater alene, fordi EPK omfatter alle europæiske lande med undtagelse af Malta vistnok. Alle disse lande, f.eks. også Schweiz, ville skulle blive enige om ændringen. Hvis vi ikke kan nå til enighed mellem de 27 medlemsstater i EU, hvordan kan vi så håbe på at finde fælles fodslag mellem de 39 lande i EPK? Hvis vi fortsætter ad den vej, vil hele spørgsmålet ganske enkelt blive sat på standby på ubestemt tid. Men vi vil skulle drøfte dette spørgsmål, når vi skal til at arbejde med Kommissionens materielle forslag.
I øvrigt har alle tre institutioners juridiske tjenester udtrykkelig bekræftet, at et forstærket samarbejde er en mulighed.
Måske kunne jeg føje endnu en bemærkning til spørgsmålet om sprog. Markedsdeltagerne har svært ved at forstå den politiske kamp, der udkæmpes her. Det skyldes, at markedsdeltagerne - og hermed mener jeg de personer, der anmelder patenter - faktisk kun arbejder på ét fælles sprog i forbindelse med deres forskning. De involverede parter har derfor svært ved at forstå denne sprogstrid.
Jeg vil gerne slutte af med nogle bemærkninger om diskrimination. Hvis jeg har forstået det ret - og det er jeg sikker på, jeg har - er dette nye europæiske patent åbent for alle virksomheder og alle opfindere, herunder fra lande, som ikke er med i det forstærkede samarbejde, dvs. for alle lande i hele verden. Det er helt og aldeles selvindlysende.
Der er ingen ulemper for de stater, som ikke deltager i det forstærkede samarbejde. Den europæiske patentkonvention vil fortsat gælde for dem. Dvs. at hvis jeg gerne vil anmelde en samlet pakke af patenter i disse lande, skal jeg sørge for, at de bliver oversat.
Jeg har en sidste kommentar angående sprogstriden. Der er intet til hinder for, at man lader alle disse patenter oversætte til samtlige 23 officielle sprog. Hvis en medlemsstat mener, at landets sprog er så betydningsfuldt, at alle patenter skal oversættes til det pågældende sprog, er det bare at gå i gang. Det bør dog ikke ske på patentindehavernes regning, idet deres innovationer er med til at udvikle vores økonomi. I stedet bør princippet være, at den, der vil bestemme, også må betale gildet. Det er altså op til de pågældende stater og deres skatteborgere at betale.
Hvis en medlemsstat anser sit eget sprog for at være så vigtigt, at det skal anvendes ved alle patenter, der gælder i Europa, må man være konsekvent og få lavet en juridisk bindende oversættelse af patenterne på det pågældende sprog. Men man skal også selv betale regningen. Det er mit afsluttende punkt, som forhåbentlig kan være med til at skabe klarhed i drøftelserne.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 15. februar 2011.
Skriftlige erklæringer (forretningsordenens artikel 149)
Lara Comi
Intellektuelle ejendomsrettigheder udgør den mest håndgribelige anerkendelse af arbejdsindsatsen som følge af den forskning og innovation, som europæiske virksomheder står bag hver dag for at klare sig i konkurrencen og skabe velstand til gavn for os alle. De skal derfor beskyttes på enhver måde og i enhver form. Jeg sætter pris på, at Parlamentet er optaget af dette område, og jeg er rigtig glad for at kunne deltage i afstemningen om dette spørgsmål. Ikke desto mindre er vejen til helvede brolagt med gode intentioner, som man jo siger. Det slår med andre ord ikke til at udvise velvilje til at lave god lovgivning, der virkelig ville gøre det lettere for virksomhederne og beskytte dem mod illoyal konkurrence fra konkurrenter, der laver kopier, som koster mindre, fordi de pågældende konkurrenter ikke skal døje med det besværlige og langsommelige arbejde med at finde frem til nye løsninger på forskellige problemer. I det aktuelle tilfælde mener jeg ud fra den viden, jeg har på det område, jeg repræsenterer, at de sproglige hindringer i forbindelse med en patentansøgning udgør en urimelig stor udgift for vores virksomheder. Jeg har imidlertid et provokerende spørgsmål. Hvilken virkning ville en tresproget ordning have på Parlamentets arbejde? Det budgetbeløb, der er afsat til oversættelse og tolkning, siger meget mere end et svar på det spørgsmål ville gøre. Jeg kan ikke andet end at stemme imod.
Róża Gräfin von Thun und Hohenstein
Det glæder mig, at Rådet har aftalt, at 12 medlemsstater vil gøre brug af mekanismen med forstærket samarbejde til at gå videre med at indføre et fælles EU-patent. Dette projekt har været på forhandlingsbordet i mere end 10 år og har beklageligvis været plaget af splittelser blandt medlemsstaternes regeringer. Den manglende retssikkerhed og de høje omkostninger i forbindelse med det nuværende system, hvor patenter skal valideres separat i hver enkelt medlemsstat, kvæler det indre markeds potentiale med hensyn til udvikling, innovation og vækst. Det koster i øjeblikket 10 gange mere at få et europæisk patent, der er gyldigt i blot halvdelen af medlemsstaterne, end det gør i USA. Halvdelen af disse omkostninger skyldes udgifter til oversættelse. En mere strømlinet tilgang er en absolut nødvendighed, hvis EU fortsat skal være konkurrencedygtigt. Dette EU-dækkende patent giver god mening! Jeg opfordrer kraftigt til, at der sker fremskridt med hensyn til hurtigst muligt at få færdigudarbejdet de juridiske regler og håber, at alle medlemsstater i fremtiden vil indse, hvor bydende nødvendigt det er at være med i dette system.
Tadeusz Zwiefka
Her i Parlamentet taler vi ofte om fremskridt og udvikling vedrørende ny teknologi, samtidig med at proceduren for patentering af opfindelser i EU er en af de mest omkostningskrævende i verden. De udgifter, som opfindere skal afholde, er for store, og procedurerne er alt for komplicerede. Der hersker ingen tvivl om, at beslutningen om et EU-patent har været blokeret i Rådet. Lissabontraktaten giver i den situation medlemsstaterne ret til at iværksætte et forstærket samarbejde. Det ideelle var at nå frem til et kompromis om spørgsmålet om patenter for alle medlemsstaters vedkommende, men jeg mener, at en ventetid på 20 år må være nok. Jeg er godt klar over, at det afstedkommer en del frygt, når man gør brug af mekanismen vedrørende et forstærket samarbejde. Lad os imidlertid huske på, at der er nogle specifikke betingelser, som skal være opfyldt for at anvende den, og at ansøgninger altid behandles individuelt alt efter emnet for hver enkelt ansøgning. Jeg mener også, at et forstærket samarbejde kan blive et instrument, der kan bane vej for yderligere forhandlinger, samtidig med at der også er større garanti for succes. Jeg vil også gerne understrege, at vi på nuværende tidspunkt kun taler om proceduren og ikke om noget vedrørende selve patenterne. Endnu er intet afgjort. Vi står over for en ny forhandlingsrunde. Det er kun begyndelsen på arbejdet med strukturerne for EU-patentet og den sproglige ordning, der skaber så stor polemik. Jeg håber derfor, at vi alle opnår nogle gode arbejdsresultater og er udholdende, således at slutresultatet er tilfredsstillende for alle berørte parter.
