Valstu un valdību vadītāju neoficiālās augstākā līmeņa sanāksmes rezultāti (Lisabona, 2007. gada 18. un 19. oktobris) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais jautājums ir Padomes un Komisija paziņojumi par valstu un valdību vadītāju neoficiālās augstākā līmeņa Lisabonas sanāksmes rezultātiem. Vēlos sirsnīgi apsveikt ES Padomes priekšsēdētāju un Portugāles premjerministru José Sócrates. Sirsnīgi šorīt apsveicu arī Eiropas Parlamentu!
Tāpat, protams, Eiropas Komisijas priekšsēdētāju José Manuel Durão Barroso, sakot viņam paldies par darbu Eiropas augstākā līmeņa sanāksmē.
Dāmas un kungi, pirms sākam debates, es vēlos - un nemaz nevēlos steigties priekšā notikumiem - patiesi pateikties Portugāles prezidentūrai par milzīgo ieguldījumu un ceturtdienas naktī plkst. 1.00 panākto izdošanos, kad apstiprināja Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību.
Tas ir lielisks rezultāts Eiropas Savienībai un mums visiem. Eiropas Parlamenta vārdā vēlos piebilst, ka, bez Eiropas Parlamenta, mēs šodien šeit neatrastos. Tas mums ir lielisks rezultāts arī tādēļ, ka Līgums ir Eiropas Parlamenta svarīgākā prioritāte, ja vēlamies ar to izvirzīties un ja vēlamies, lai tas būtu sekmīgs.
Ar šiem apsveikumiem Portugāles prezidentūrai un arī Komisijai - es redzu, ka zālē blakus Komisijas priekšsēdētājam ir komisāre Wallström, kas arī ir sniegusi ievērojamu ieguldījumu - es ar lielu prieku dodu vārdu ES Padomes priekšsēdētājam José Sócrates. Laipni lūgti Eiropas Parlamentā!
José Sócrates
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, ļaujiet šodien veltīt manus pirmos vārdus mana drauga piemiņai. Pieminot EP deputātu Fausto Correia, kurš nomira pirms dažām dienām. Viņš nomira jauns. Viņa nāve, protams, ir liels zaudējums ne tikai EP, bet arī Portugāles Sociālistu partijai.
Fausto Correia piemita labas politiķa un cilvēciskās īpašības. Jums visiem bija iespēja ar viņu būt pazīstamiem. Viņš bija inteliģents politiķis, atvērts un vienmēr nodevies cēliem Eiropas ideāliem. Taču es vēlos jo īpaši uzsvērt tādas viņa cilvēciskās īpašības kā devīgums, biedriskums un iecietība. Patiesi, tieši mūsu cilvēciskās attiecības piešķir jēgu mūsu politiskajai dzīvei.
Viņa aiziešana ir personisks zaudējums man, veca drauga zaudējums, ar kuru dalīju daudzus manas dzīves brīžus, un man viņa ļoti pietrūks.
Dāmas un kungi, kad šajā plenārsēdē pirms trim mēnešiem iesniedzu Portugāles prezidentūras programmu, es skaidri norādīju, kas būs galvenā Portugāles prezidentūras problēma un galvenā prioritāte - izstrādāt un panākt vienošanos par jauno Līgumu, pieliekot punktu sešiem strupceļa gadiem iestāžu debatēs, kurās ES bija ieslīgusi.
Tādēļ šodien ar lielu gandarījumu vēršos pie Parlamenta, lai iesniegtu 18. oktobra iestāžu konferencē panākto vienošanos. Šī vienošanās bija jaunā Lisabonas līguma pamats. Līgumu parakstīs 13. decembrī, un tas notiks pilsētā, kuras vārdā līgums nosaukts.
Portugāles prezidentūra sāka šo pienākumu ar to, ka pārveidoja mandātu, ko mantojām no Vācijas prezidentūras - kurš, kā jau iepriekš esmu sacījis, bija nevainojami skaidrs un precīzs - lai to izveidotu par jaunu Līgumu. Tas bija mūsu uzdevums.
Panāktā vienošanās apstiprina, ka mūsu prezidentūras sākumā noteiktais metode un grafiks bija pareizi. Bija nepieciešams, kā jau jums sacīju prezidentūras sākumā, pilnība izmantot jūnija Padomes centienus pabeigt Līgumu nevis decembrī, ka daži atbalstīja, bet oktobrī oficiālas Padomes laikā, un mums bija taisnība.
Patiesībā, mēs organizējām ātrāko ES jebkad notikušo starpvaldību konferenci par līguma pārskatīšanu. Mēs sākām 23. jūlijā un pabeidzām 18. oktobrī.
Kad atskatīsimies uz šī Līguma attīstības gaitu, mēs labāk sapratīsim šī politiskā lēmuma nozīmi, neatstājot šo uzdevumu uz gada beigām, ja varējām to pabeigt ātrāk. Eiropai bija nepieciešama ātra vienošanās, un to tā arī panāca. Eiropai bija nepieciešams parādīt uzticību, un to tā arī panāca. Eiropai bija jāvēršas nākotnes virzienā, un to tā arī izdarīja.
Mēs ātri strādājām ar visām dalībvalstīm, kas bez izņēmuma parādīja konstruktīvu vēlmi un gribu pārvarēt pastāvošos sarežģījumus. Tas mums ļāva 3. oktobrī iesniegt visu Līguma tekstu un pietuvināja mūs mērķim.
Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmei nepalika daudz jautājumu, lai gan tie acīmredzot bija politiski jutīgi. Šajā saistībā mūsu stratēģija bija mēģināt panākt vienošanos sanāksmes pirmajā dienā. Tas mums likās ne tikai iespējams, bet arī ļoti vēlams, jo nosūtītu Eiropai spēcīgu signālu. Signālu, ka ES spēj pieņemt ātrus lēmumus, pat tādus, ko visu atzīst par sarežģītiem. Turklāt bija ļoti svarīgi, ka spējam atrisināt šīs iestāžu problēmas pirmajā neoficiālās Padomes dienā un otrajā dienā, tūlīt pēc lēmuma pieņemšanas, diskutēt par globalizāciju un to, kā Eiropai būtu jārisina globalizācijas problēmas.
Tādēļ Lisabonā varējām panākt vienošanos par turpmāk uzskaitītajiem jautājumiem, kas ļāva mums pabeigt vienošanos par Līgumu:
Pirmkārt, Joanīnas klauzula, un saistībā ar vienošanās panāca risinājumu divos līmeņos -
deklarācija saistībā ar lēmumu pieņemšanas sistēmu Padomē ar balsu vairākumu, kas paskaidro reālo Joanīnas aizsardzības mehānismu;
kā arī protokols, kas nosaka, kā šis konsensa mehānisms Eiropadomē var tikt grozīts vai atcelts. Kā man jau bija iespēja sacīt iepriekš, Joanīnas jautājumam, kādu es to redzēju saistībā ar pēdējās Padomes vienošanos, bija nepieciešams, lai šo klauzulu kā obligātu piemēro ar likumu, bet ne lai tā būtu ietverta Līgumā. Risinājums, ko mēs pieņēmām - deklarācija un protokols, kuri nodrošina, ka lēmumu par Joanīnu var grozīt tikai ar konsensu - mums šķita risinājums, kas visvairāk atbilda pēdējās vienošanās būtībai.
Tādējādi mēs nodrošinājām garantijas attiecībā uz Joanīnas kompromisu, nemazinot balsu vairākuma procesa integritāti lēmumu pieņemšanā.
Bija arī nepieciešams rast risinājumu politiskajam jautājumam attiecībā uz ģenerāladvokātu skaitu Eiropas Kopienu Tiesā. Tika panākta vienošanās par deklarāciju, ar kuru Padome apstiprinātu jebkādu Eiropas Kopienu Tiesas pieprasījumu palielināt ģenerāladvokātu skaitu par trim advokātiem (vienpadsmit astoņu vietā). Šādā gadījumā Polijai būtu pastāvīgs ģenerāladvokāts, un tā vairs nepiedalītos rotācijas sistēmā, savukārt rotācijas sistēmā piedalīsies pieci ģenerāladvokāti pašreizējo trīs vietā.
Attiecībā uz ES Augstā pārstāvja ārpolitikas un drošības politikas jautājumos iecelšanu mēs vienojāmies par deklarāciju, ar kuru saskaņā Eiropas Parlaments, izmantojot piemērotas kontaktpersonas, piedalās jau pirmajā iecelšanas procesa posmā, sākot ar 2009. gada.
Konference arī apstiprināja deklarāciju, kas precizē ES un dalībvalstu kompetenču robežas, ko nosaka līgumi.
Visbeidzot jautājums par Eiropas Parlamenta sastāvu. Kā jūs zināt, Līguma par Eiropas Savienību 9.a pants ir grozīts, lai noteiktu, ka EP deputātu skaits nepārsniedz septiņsimt piecdesmit deputātus, kam papildus nāk priekšsēdētājs, t.i., 751, saglabājot līdzsvaroto proporcionalitāti.
Šim grozījumam pievienoja divas deklarācijas:
vienā noteikts, ka Itālijai piešķirs papildu vietu Eiropas Parlamentā;
otra nodrošina, ka Eiropadome sniedz savu politisko piekrišanu attiecībā uz Eiropas Parlamenta sastāvu, apmatojoties uz Parlamenta iesniegto priekšlikumu.
Tādēļ Padome pieņēma Parlamenta ierosinātos kritērijus un apstiprināja korekciju, kas tai bija pieņemama, lai pielāgotu spēkā esošo regulējumu 2009.-2014. gadam.
Papildus manis minētajiem jautājumiem Portugāles prezidentūra arī vēlējās Līgumā iestrādāt tos noteikumus un izņēmuma klauzulas, ko paredzēja mandāts, protams, ņemot vērā to dalībvalstu nostājas, kuras vēlējās to vēlējās, tomēr vienmēr nodrošinot, ka netiek apdraudēts Kopienas lēmumu pieņemšanas process un Līguma kopējā saskaņotība.
Tā nu mums ir jauns Līgums. Tas ir jauns Līgums un labs Līgums. Līgums, kas atrisina pagātnes krīzi un ļauj Eiropai vērst skatienu nākotnē. Līgums ar ievērojamiem panākumiem, no kuriem dažus vēlos uzsvērt, ja drīkst.
Šis Līguma bez izmaiņām pieņem EP dalības paplašināšanu likumdošanas procesā, kā arī inovācijas budžeta procesā, tādējādi uzlabojot ES demokrātisko leģitimitāti.
Šis Līgums uzlabo lēmumu pieņemšanas procesu, jo īpaši, paplašinot balsu vairākuma nozīmi brīvības, drošības un tiesiskuma jomā.
Tāpat brīvības, drošības un tiesiskuma jomā šis Līguma atbalsta nepieciešamos juridiskos pamatus efektīvākas imigrācijas un patvēruma politikas veidošanai, kā arī policijas un tiesu sistēmas sadarbībai cīņā pret terorismu un organizēto noziedzību, kas nostiprina drošību mūsu pilsoņiem.
Šajā Līgumā skaidri uzskaita jomas, kurās dalībvalstis ir nodevušas pilnvaras ES rokās.
Šis Līgums nostiprina dalībvalstu parlamentu uzraudzītāju nozīmi.
Tomēr starp visiem šī Līguma daudzajiem panākumiem, es vienu vēlos uzsvērt jo īpaši: šis Līgums padara juridiski saistošu Pamattiesību hartu, jo to 12. decembrī proklamēs visas trīs Eiropas Savienības iestādes.
To papildina ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai un tas, ka ir rasts jo īpaši EP deputātu pieprasītais risinājums jautājumam par Eiropas pilsonības tiesisko regulējumu.
Attiecībā uz ārējām attiecībām Līgumā noteiktais jaunais iestāžu regulējums - jo īpaši Augstā pārstāvja un Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieka ārlietu jautājumos iecelšana - atspoguļo Eiropas ārpolitikas vērienīgos mērķus, kas ļaus Eiropai iegūt lielāku nozīmi starptautiskajā arēnā un nodrošinās Eiropai līdzekļus, kurus tā varēs izmantot, lai efektīvi sadarbotos ar mūsu partneriem.
Dāmas un kungi, sarunas bija grūtas un darbietilpīgas, taču Eiropa panāca izdošanos. Eiropa panāca izdošanos un sasniedza ārkārtīgi svarīgu mērķi - sagatavot Līgumu, kas aizstāv Eiropas vērtības un stiprina Eiropu kā globālās ekonomikas dalībnieci, kā arī izstrādāt efektīvākus iestāžu nosacījumus, kuri ļauj Eiropai būt nozīmīgai.
Tādēļ ar šo augstākā līmeņa sanāksmi Eiropa kļūst stiprāka. Stiprāka, lai risinātu globālas problēmas. Stiprāka, lai būtu nozīmīga pasaulē. Stiprāka, jo nosūtījusi mūsu ekonomikai un Eiropas pilsoņiem uzticības signālu.
Lisabonas līgums tagad parāda, ka Eiropa ir gatava, droša un pašpārliecināta. Lisabonas līgumus ir sagatavojis Eiropu jaunai ērai.
Ļaujiet man pateikties Eiropas Parlamentam un tā priekšsēdētājam Hans-Gert Pöttering un pārstāvjiem starpvaldību konferencē - Elmar Brok (PPE-DE), Enrique Barón-Crespo (PSE) un Andrew Duff (ALDE). Portugāles prezidentūras vārdā es vēlos pateikties jums par lielisko sadarbību darba gaitā, par jūsu konstruktīvajiem ierosinājumiem, bet galvenokārt par jūsu nepārtraukto apņemšanos strādāt Eiropai, lai sasniegtu vienošanos un sasniegtu to ātri.
(Skaļi aplausi)
Es arī vēlos pateikties Eiropas Komisijai, jo īpaši Komisijas priekšsēdētājam, kam prezidentūra ir ļoti pateicīga par viņa vērtīgo palīdzību mēnešu garumā, panākot sekmīgu sarunu rezultātu. Liels paldies, priekšsēdētāja kungs!
(Aplausi)
Man arī jāpauž pateicība Padomes ģenerālsekretariātam, jo īpaši Juridiskajiem dienestiem un ģenerāldirektoram Jean-Claude Piris. Prezidentūras vārdā, vēlos pateikties par smago darbu, prasmēm un apņemšanos. Viņi paveici patiešām lielisku darbu.
Vēlos arī pateikties dalībvalstu pārstāvjiem, kas piedalījās dažādos starpvaldības konferences līmeņos. Prezidentūra neaizmirsīs šo sadarbības, apņemšanās un atvērtības garu, ko visi parādīja, meklējot labākos risinājumus.
Dāmas un kungi, ļaujiet man arī personiski pateikties. Es vēlos pateikties Ārlietu ministram Luís Amado, kurs sēž man blakus, valsts sekretāram Lobo Antunes un visiem Portugāles diplomātiem, kuri pielikuma maksimālas pūles, lai nodrošinātu, ka šo līgumu, bez šaubām, piemin kā vienu no lieliskākajiem ES prezidentūras sasniegumiem.
Dāmas un kungi, sasnieguši mērķi attiecībā un Lisabonas līguma pabeigšanu, valstu vai valdību vadītāji varēja otrās dienas rītu veltīt debatēm par Lisabonas darba kartības ārējām dimensijām un par to, kā Eiropai būtu jāreaģē uz globalizācijas radītajām problēmām. Tās bija lieliskas debates, kurās vērtīgu ieguldījumu sniedza Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs. Tās arī bija debates, kas lūkojas nākotnē.
Eiropas Komisijas priekšsēdētājs sniedza ievērojamu ieguldījumu diskusijās par paziņojumu "Eiropas intereses - gūt panākumus globalizācijas laikmetā”. Šo dokumentu augsti novērtēja valstu vai valdību vadītāji.
Galvenie debatēs ietvertie jautājumi bija finanšu tirgi, ņemot vērā neseno satraukumu, un klimata pārmaiņas, ņemot vērā Bali konferenci.
No dažādajiem secinājumiem, ko esmu guvis no debatēm, vēlos uzsvērt šo: tajā piektdienas rītā debates pārņēma doma, ka Eiropa tagad var - un tai pat dažās jomās ir uzlikts pienākums - vadīt globalizācijas procesu; neatkarīgi no tā, vai tas nozīmē tirgu abpusēju atvēršanu, vides, sociālo, finanšu un intelektuālā īpašuma standartu uzlabošanu vai stratēģiskas sadarbības ar starptautiskajiem partneriem nostiprināšanas.
Dāmas un kungi, ļaujiet man sacīt vēl pēdējo lietu, pirms beidzu runu. Tiesa, ka 18. oktobrī panācām vienošanos par Lisabonas līgumu, bet tajā dienā sākām strādāt pie vēl vienas svarīgas vienošanās, par kuru vēlos jums pastāstīt. Vienošanās starp Eiropas sociālajiem partneriem par jaunām problēmām darba tirgū. Arī tā bija svarīga vienošanās. Ar šo vienošanos sociālie partneri rādīja iesaistīšanās, atbildības un sociālā dialoga paraugu. Labs piemērs, kas liecina, ka ir nepieciešams dialogs, ka globalizētā un nepārtraukti mainīgā pasaulē nepieciešama reforma.
Dāmas un kungi, ļaujiet man beigt runu ar personisku piezīmi. Politiskā dzīvē reti ir iespēja strādāt mūsu valsts un Eiropas labā kritiskā brīdī. Jūtos pagodināts par šādu iespēju. Vēlos jums pateikties no sirds dziļumiem par atbalstu no visiem šī Parlamenta pārstāvjiem, kuru vienmēr esat man snieguši.
Tomēr, mūsu darbs nav pabeigts. Mums vēl daudz jāpaveic. Savā vārdā varu jums apliecināt, ka prezidentūra turpinās darbu ar tādu pašu apņemšanos, enerģiju un pārliecību, ar kādu to sākām, un strādās, lai panāktu stiprāku Eiropu un labāku pasauli.
(Skaļi aplausi)
Priekšsēdētājs
Liels paldies, Padomes priekšsēdētāj, par jūsu ziņojumu un darbu.
Dāmas un kungi, jūs informēja par Eiropas Parlamenta sastāvu, un Padomes priekšsēdētāja ziņojumā netika minētas Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja balsstiesības. Tādēļ es vēlreiz uzsveru, kas tas neskāra arī Eiropadomi. Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs, ja piekritīs, protams, izmantos savas tiesības. Neviens nevar viņam atņemt šīs tiesības, un Eiropadome nav viņam atņēmusi šīs tiesības. Es vēlos uz to norādīt informācijai.
Tagad vēlos lūgt uzstāties Eiropas Komisijas priekšsēdētāju José Manuel Durćo Barroso.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, dāmas un kungi, Lisabonas augstākā līmeņa sanāksme bija apvienotas Eiropas solidaritātes samits. ES ir pabeigusi sešu gadu diskusijas par iestāžu jautājumiem, un ir beigusies šķelšanās, ko radīja šīs debates. Esam panākuši vienošanos par Lisabonas līgumu.
Pirmām kārtām, vēlos paust pateicību Portugāles prezidentūrai un jo īpaši premjerministram José Sócrates par stingro vadību. Es arī vēlētos pateikties visai viņa komandai, kuru prasmes un apņēmība man bija redzami gandrīz katru dienu. Ir arī jāatzīst ievērojamais Vācijas prezidentūras, jo īpaši kancleres Angela Merkel darbs, kas viņai izdevās noteikt mandātu - skaidru un precīzu mandātu, kas veidoja starpvaldību konferences pamatu. Tomēr tiesa arī, ka bez Portugāles prezidentūras apņemšanās un kompetences mēs tagad nesvinētu mandāta izveidošanu par Līgumu.
Ļaujiet man sacīt, ka tam, ka līgumu parakstīs Jeronimo klosterī, Lisabonā, 13. decembrī, piemīt īpaša nozīme, jo tieši tur parakstīja Līgumu par Portugāles pievienošanos Eiropas Kopienai. Divdesmit gadus pēc Portugāles pievienošanās EK, šīs valsts, šķiet, atlīdzina Eiropai visu, ko tā Portugāles labā darījusi, palīdzot Eiropai pārvarēt šo strupceļu.
Premjerministr, Portugālei ir pamats justies lepnai par paveikto, par Portugāles prezidentūras darbu, noslēdzot Lisabonas līgumu.
Komisijas priekšsēdētājs. - Ļaujiet man arī sveikt Eiropas Parlamentu par darbu starpvaldību konferences laikā. Šajā procesā Eiropas Parlaments parādīja spēcīgu politisko gribu risināt iestāžu jautājumu ar apņemšanos nostiprināt demokrātiju Eiropā.
Es jo īpaši vēlos atzīmēt darbu, ko paveica priekšsēdētājs Pöttering un Eiropas Parlamenta delegācija -Brok kungs, Barón Crespo kungs un Duff kungs - un pateikties viņiem par konstruktīvajām attiecībām ar Komisiju.
Tā patiesi bija paraugsadarbība, un es domāju, ka mēs abi sniedzām ieguldījumu ļoti svarīgos jaunā Līguma panākumos, proti, pilsonības jautājumos.
Lisabonas līgums ir pirmais paplašinātās ES līgums. Pirmo reizi integrētās Eiropas vēsturē valstis, kuras reiz nodalīja totalitārisma priekškars, kopā organizēja sarunas un panāca vienošanos par kopīgu Eiropas Līgumu.
Ir piemēroti mums visiem šodien atcerēties Berlīnes deklarācijas nozīmi, ar ko ne tikai atzīmēja Romas līguma 50. gadadienu, bet arī brīvas un atkalapvienotas Eiropas izveidi.
Ļaujiet man šodien atgādināt dažus no paredzējumiem, ko esam dzirdējuši pēdējo pāris gadu laikā. 2005. gadā, pēc diviem negatīviem referendumiem, dzirdējām, ka daži saka, ka Eiropas Savienības, ko veido 25 vai 27 dalībvalstis, nekad nepanāks vienošanos par līgumu, neatkarīgi no tā satura. Pastāv pārāk atšķirīgas valstu intereses, lai ES panāktu konsensu, kā sacīja daži skeptiķi.
2007. gadā kritiķi sacīja, ka dalībvalstis nekad nevienosies par mandātu. Tad tie sacīja, ka jūnija Eiropadomes mandātu nekad neņems vērā.
Ceļā uz Lisabonu pagājušajā nedēļā joprojām dzirdēju, ka daži kritiķi saka, ka būtu ļoti grūti, pat neiespējami, panākt vienošanos un ka delegācijas pat bija rezervējušas viesnīcas līdz pat svētdienas rītam - varbūt cerot izbaudīt jaukos laika apstākļus Lisabonā un Portugālē.
Patiesībā visas 27 dalībvalstis panāca konsensu, ņēma vērā mandātu un vienojās par Līgumu - un tas viss notika ceturtdienas vakarā pēc pusdienām.
Lisabonas izdošanās mums atklāj, ka Eiropas Savienība patiesi ir stiprāka nekā izskatās, un tai piemīt spēcīga spēja atgūties no neveiksmēm. Esmu lepns sacīt, ka Eiropas Savienība šodien ir dzīva un ražīga.
Komisija ir gandarīta par starpvaldību konferences rezultātiem. Pilnībā ņēma vērā arī divus Komisijas noteiktos nediskutējamos nosacījumus. No vienas puses, Lisabonas līgums nepārprotami ir pavirzījies uz priekšu no pašreizējā status quo. Es vienmēr sacīju, ka Komisija nevarētu pieņemt risinājumu, kas ir mazāk vērienīgs par Nicas līgumu. Patiesībā mēs gribējām pēc iespējas vairāk progresa.
No otras puses, mēs smagi cīnījāmies, lai paturētu Komisijas kompetences jomu neskartu un Kopienas metodi Eiropas Savienības centrā. Bija, būsim godīgi, vairāki mēģinājumi mazināt un vājināt Komisijas kompetences jomu. Ļaujiet man izteikties skaidri, nav integrētas Eiropas bez spēcīgām Eiropas iestādēm, un es uzskatu, ka šis Līgums nostiprinās Eiropas iestādes, nevis padarīs tās vājākas, jo, ja vēlaties palielināt Eiropas Savienības spēju rīkoties, jums nepieciešamas spēcīgas, efektīvas, demokrātiskas un pārskatatbildīgas Eiropas iestādes.
Lisabonas līgums nostiprinās ES demokrātisko būtību. Pirmkārt, pateicoties Eiropas Parlamenta centieniem, tagad pastāv skaidra Eiropas Savienības pilsonības definīcija.
Otrkārt, Reformu līgums arī piešķir juridisku spēku Pamattiesību hartai, kas būs pārbaužu un bilanču sistēmas centrālā daļa mūsu likumīgajā ES. Kopā ar priekšsēdētāju Pöttering un premjerministru Socrates mēs proklamēsim hartu Eiropas Parlamentā, pirms tiks parakstīts Reformu līgums. Tādējādi šeit Strasbūrā pienācīgi atzīs hartas svinīgo nozīmi.
Treškārt, Eiropas Parlamentam piemitīs lielāka nozīme ES likumdošanas procesā.
Ceturtais demokrātiskais panākums, ko ievieš Reformu līgums, attiecas uz dalībvalstu parlamentu tiesībām un nostiprinās pārskatatbildības un subsidiaritātes principus.
Tomēr ES demokrātiskuma centrālā iezīme joprojām ir Eiropas Parlaments. Viena no lietām, ko visvairāk izbaudu, kad esmu Strasbūrā, ir daudzo politisko vadītāju un personu no visas pasaules runas, ko viņi sniedz šajās plenārsēdēs, runājot par saviem centieniem nodrošināt demokrātiju, un viņu stiprās pārliecības par brīvību un indivīda tiesībām. Tas patiesi ir viens no EP aicinājumiem - būt brīvības balsu Parlamentam šajā pasaulē. Tam būtu jādara lepnus visus eiropiešus. Kad dzirdat šīs balsis, arī apzināties, ko esam sasnieguši Eiropā, jo reiz Eiropas pilsētās cilvēki organizēja demonstrācijas, lai pieprasītu demokrātiju. Mums būtu jābūt ļoti lepniem dzīvot kontinentā, kurā dzīvojam, kur, pateicoties ES, mums ir nodrošinātas pamattiesības, un to mēs kopā parādīsim, kas apstiprināsim Reformu līgumu un Pamattiesību hartu.
Eiropas Savienības saskaras ar daudzām problēmām, gan iekšienē, gan ārēji. Mūsu pilsoņi vēlas redzēt rezultātus. Lisabonas līgums atvērs jaunu lappusi mūsu spējā būt ražīgiem savā darbā, un mēs nostiprināsim mūsu spēju rīkoties. Jo īpaši Līgums ieviesīs būtiskus panākumus tieslietu un iekšlietu jomā.
Reformu līgums arī nostiprinās Eiropas Savienības kohēziju ārējos jautājumos. Es personiski vislielāko nozīmi saskatu vienā no vissvarīgākajām Līguma inovācijām, kas ir ES Augstā pārstāvja ārpolitikas jautājumos iecelšana, kurš vienlaikus būs arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieks.
Tā ir lieliska iespēja ES pasaulē rīkoties saskaņoti un vienoti. Mūsu iekšējā labklājība un mūsu drošība ir atkarīga no ES spējas rīkoties izlēmīgi globālā līmenī.
Ar Reformu līgumu Eiropas rīcībā būs nosacījumi un instrumenti, lai veidotu globalizāciju, nevis no tās slēptos. Mums nevajadzētu laist garām šo iespēju.
Es zinu, ka daži apņēmīgi Eiropieši nav gandarīti par izņēmuma gadījumu skaitu. Komisija, protams, labprātāk būtu izvairījusies no šiem izņēmumiem un īpašiem nosacījumiem. Tomēr dažādība ir Eiropas Savienības centrālā iezīme, un dažreiz ir nepieciešami politiski un iestāžu kompromisi. Es labprātāk būtu redzējis konkrētas izņēmumus attiecībā uz konkrētām valstīm, nevis mūsu Līguma un mūsu Eiropas mērķu vērienīguma samazināšanu.
Pats svarīgākais ir tas, ka, neskatoties uz mūsu dažādību, mēs joprojām esam vienoti attiecībā uz mūsu pamatmērķiem, pamatvērtībām un pamatprincipiem. Mums jāpaveic daudzi uzdevumi: ekonomikas reforma, izaugsme un nodarbinātība, sociālās kohēzijas nostiprināšana, uzmanības koncentrēšana uz inovācijām, mūsu priekšlikumi enerģētikas un klimata pārmaiņu jomā un mūsu tieslietu, brīvības un drošības programma. Mums jāturpina pierādīt, ka neesam pāraizņemti ar sevi, un parādīt, ka risinām patiesas problēmas, ar kurām saskārusies Eiropa.
Lielisku signālu nosūtījuši arī mūsu sociālie partneri tajā pašā augstākā līmeņa sanāksmes pirmajā dienā, kas sociālie partneri Eiropas līmenī vienojās par Eiropas darba tirgus analīzi un kopumā pieņēma elastdrošības koncepciju. Tas parādīja, ka arī sociālie partneri vēlas ar mums sadarboties, parādot aktīvu attieksmi pret globalizāciju.
Attiecībā uz Lisabonu mēs arī panācām progresu otrajā sanāksmes dienā. Mēs diskutējām par Eiropas Savienības lielu 21. gadsimta jautājumu, kas ir Eiropas interešu sekmēšana globalizācijas laikmetā.
Mūsu diskusijas bija Reformu līguma noslēgšanas dabisks papildinājums. Vēstījums bija nepārprotams - pēc sarunu par iestādēm noslēgšanas, atstāsim aiz muguras šīs diskusijas un sāksim risināt reālas problēmas, kas visvairāk uztrauc mūsu pilsoņus un ar kurām saistībā viņi vēlas, lai mēs panākam konkrētus rezultātus.
Mums bija pozitīvas debates. Komisijas iesniegto dokumentu, kas pamatots uz Eiropas interesēm, pilnībā atbalstīja, un tika pieņemts lēmums sākt strādāt pie deklarācijas par globalizāciju decembra Eiropadomei, lai parādītu, ka globalizācijas risināšana ir Eiropas Savienības šī brīža darba lielākā daļa.
Valstu un valdību vadītāji atzinīgi vērtēja piektās brīvības koncepciju - pētnieku un ideju aprites brīvība, kas ir mūsu reakcijas uz globalizāciju stūrakmens. Tas ir jo īpaši svarīgi, jo esam iesaistīti svarīgās debatēs par Galileo un gatavojamies īstenot Eiropas Tehnoloģiju institūtu.
Es patiesi esmu gandarīts par šo debašu enerģiju. Bija skaidrs, ka tagad mums nepieciešams nostiprināt Lisabonas Stratēģijas izaugsmei un nodarbinātībai ārējo dimensiju. Bija skaidrs, ka bez turpmākas apņemšanās no dalībvalstu puses attiecībā uz izglītības, inovāciju, pētniecības un tehnoloģiju jautājumiem mēs nepanāktu izdošanos. Es domāju, ka ir arī pareizi sacīt, ka visas dalībvalstis atzīst vajadzību piemērot Eiropas līmeņa pieeju un ka nepieciešama plašāka rīcība Eiropas līmenī, ja patiesi vēlamies panākt izdošanos globalizācijas laikmetā.
Par to Komisija jau sen ir runājusi - ka iestāžu reforma ir svarīga, bet nepieciešams arī nodrošināt rezultātus, visiem kopā. Kā Komisija sacīja 2005. un 2006. gadā, divpusēja pieeja bija izeja no iestāžu strupceļa.
Lisabonā mēs sasniedzām stratēģisku mērķi: mēs vienojāmies par Reformu līgumu. Tagad ir ļoti svarīgi sasniegt nākamo mērķi, kas ir Lisabonas līguma ratifikācija pirms Eiropas vēlēšanās 2009. gadā. Es uzskatu, ka Eiropā patiesi ir panākta jauna politiskā uzticība. Pēdējie balsojumi parāda vislielāko atbalstu ES, kāds bijis kopš 1994. gada. Politiskais klimats ir piemērots, lai virzītos uz priekšu.
Starpvaldību konference un Lisabonas neoficiālā Padome parādīja, ka spējam atrisināt tādas problēmas, kas šķiet vissarežģītākās un nopietnākās. Es vēlos, lai Lisabonas enerģija, kas mums ļāva panākt konsensu attiecībā uz ES Līgumu, iedvesmos Eiropas Savienību šogad virzīties uz veiksmīgu ratifikācijas procesu. Tas mums nepieciešams stiprākai Eiropas Savienībai, kura nodrošina rezultātus saviem pilsoņiem.
Priekšsēdētājs
Liels paldies, Komisijas priekšsēdētāj!
Joseph Daul
PPE-DE grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, pirmām kārtām vēlos paust manu un manas grupas gandarījumu. Gandarījumu par panākto rezultātu ceturtdien Lisabonā un gandarījumu par virzību, ko sāka Angela Merkel un turpina Sócrates kungs.
Nodrošinot sev funkcionēšanai nepieciešamos instrumentus, Eiropa beidzot iegūst līdzekļus, lai risināt lielās 21. gadsimta problēmas. Tāda ir mūsu vēlme. Tādēļ mēs esam atbalstījuši šo tekstu kopš tā sagatavošanas sākuma, lai gan, kā zināt, lielākā daļa no mums labprātāk redzētu vēl vērienīgāku tekstu. Šis Līgums saņem zināmu kritiku. Es personiski Lisabonā panākto vienošanos vērtēju pozitīvi, jo tas iezīmē jaunas Eiropas dinamikas sākumu.
Vienkāršots līgums, reformu vai reformējošs līgums, grozīts vai grozošs līgums - nosaukumam ir maza nozīme. Nozīme nav iesaiņojumam, bet gan tam, kas ir iekšā. Šo Līgumu oficiāli parakstīs Lisabonā 13. decembrī. Tas ir lielisks datums. Skaitlis 13 man vienmēr ris nesis veiksmi. Arī mans dzimšanas datums; es piedzimu 13. datumā, tādēļ tas ir lielisks. Līgums būs visām dalībvalstīm jāratificē pirms 2009. gada Eiropas vēlēšanām. Dažas jau ir paziņojušas, ka process sāksies nākamajā dienā pēc parakstīšanas Lisabonā, un par to esmu priecīgs.
Eiropas Savienības dalībvalstu vai valdību vadītājiem es vēlos sacīt, ka ir svarīgi, lai šis Līgums būtu Eiropas projekta pamats, ko veido uz patiesas pilsonības pamata. ES iestādēm un dalībvalstīm ir jācenšas to sasniegt, paskaidrojot, paskaidrojot un vēl vairāk paskaidrojot. Ko tas nozīmē? Tas nozīmē īstenot Līguma noteikumus, kas skar ES demokrātiju. Pilsoņu iniciatīva un dalība valstu parlamentos nozīmē, ka būs jāsniedz informācija par Pamattiesību hartas saturu, kurā tiek atbalstītas Eiropas pilsoņu svarīgākās tiesības.
Tomēr tas arī nozīmē plašākas informācijas nodrošināšana mūsu pilsoņiem par to, kas ir ievēlētie pārstāvji šajā Parlamentā - 2009. gadā būs 751 loceklis - un ko viņi dara. Tas nozīmē, ka būs jāpaskaidro, kā kvalificēts balsu vairākums, ko tagad paredzēs noteikumos, ļaus Eiropai rīkoties tādās jaunās jomās kā tiesu un policijas sadarbība, vides aizsardzība, ekonomikas politika un imigrācija. Tas arī nozīmē, ka būs mūsu starptautiskajiem partneriem jāpaskaidro, ka ES Augstais pārstāvis ārpolitikas un drošības politikas jautājumos, kurš, sākot ar 2009. gada 1. janvāri, būs arī Eiropas Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, būs galvenā kontaktpersona kopā ar padomes priekšsēdētāju, ko ievēlēs uz diviem ar pusi gadiem un kurš sekmēs kohēziju un konsensu Eiropas Savienībā, lai tā beidzot var runāt vienā balsī.
Ja Lisabonas līgumā sola, ka Eiropas Savienība būs demokrātiskāka, pārredzamāka, efektīvāka un starptautiskā arēnā spējīgāka rīkoties kā vienota politiskā vienība, tad tas pirmām kārtām ir jāpaskaidro mūsu pilsoņiem.
Pateicoties šim Līgumam, Eiropa beidzot spēs no diskusijām pāriet pie darbiem. Tā spēs sākt tālejošas un vajadzīgas reformas, lai efektīvi apkarotu noziedzības un terorisma draudus. Tā arī spēs nostiprināt savu kā pasaules vadītājas nozīmi cīņā pret klimata pārmaiņām.
Dāmas un kungi, kad ar mūsu starptautiskajiem partneriem risinām šādas svarīgas problēmas, mēs nevaram ļauties nošķirties grupās, kas nesniedz rezultātus. Berlīnē sāktais ceļš, kura pieturvieta bija Lisabonā un kas tad vedīs caur Ļubļanu un Parīzi, virzās pareizajā virzienā, jo tas beidzot liek pamatus saskaņotām Eiropas politikas jomām; politikas jomām, kuru mērķiem pirmām kārtām būtu jābūt to pilsoņu aizsardzībai, labklājībai un nodrošinātībai, kuri no Eiropas pieprasa pat vairāk, kā, piemēram, parādīja mūsu Polijas draugi, kas visi devās balsot. Viņiem un visiem citiem nepievilsim uz mums liktās cerības!
Martin Schulz
PSE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, ļaujiet man sākt, paužot pateicību Sócrates kungam un Amado kungam. Viņiem bija jāpaveic grūts uzdevums, ļoti grūts uzdevums. Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas vārdā vēlos viņiem sacīt, ka viņi šo uzdevumu ir lieliski izpildījuši. Apsveicu, premjerministr!
(Aplausi)
Eiropa ir saskārusies ar lielām problēmām - ne tikai tagad, bet jau vairāku gadu garumā. Gadiem esam diskutējuši par tām pašām problēmām. Plaisa starp bagātajiem un nabagajiem kļūst lielāka un lielāka - Eiropas Savienībā un visā pasaulē, mūsu kontinentā un citos kontinentos. Sociālās taisnīgums ES un sociālas taisnīgums pasaulē ir viena no lielajām ES problēmām. Apvienotajās Nācijās ietilpstošās valstis, kas ir salu valstis, gadiem pieprasa ANO palīdzību. Vairākas no šīm valstīm zina, ka, ka klimata pārmaiņas turpinās, kā tas notiek, un ja jūras līmenis ceļas, tās tuva nākotnē vairs neeksistēs. Attiecībā uz klimata pārmaiņām nav teorētisku aspektu, bet ir praktiski aspekti, kam nepieciešama nekavēta ES rīcība.
Esam saskārušies ar problēmām. Prezidentūras laikā jūs esat pienācīgi ņēmuši vērā vienu no šīm problēmām. Tā ir Āfrikas kontinenta problēma. Kā pārbagāti eiropieši mēs nevaram noskatīties, kā šis kontinents iet bojā vai nu civilo karu vai AIDS dēļ. Tādēļ Portugāles prezidentūrai ierosināja koncentrēt uzmanību uz Āfriku. Mums - kā eiropiešiem, kā saka Parlaments - prasa risināt šo problēmu, dāmas un kungi, un to mums neprasa tikai pēdējos dažus gadus, bet jau ļoti ilgi. Tomēr kopš 2001. gada Eiropas Savienība ir pirmām kārtām nevis risinājusi šīs problēmas, bet gan konstitucionālus jautājumus. Tas ir aizņēmis pārāk ilgu laiku! Ir labi, ka tagad tas ir beidzies, ka ir beidzot izveidots konstitucionālais regulējums, lai varam uz tā pamata rast risinājumu politiskām problēmām. Pagājušās nedēļas nogales lielisks panākums ir tas, ka tagad varam koncentrēt uzmanību uz to, kas politiski jāpaveic un ko cilvēki no mums sagaida.
Tādēļ, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, pagājušajā nedēļas nogalē redzējām dažas iedvesmojošas norādes. Augstākā līmeņa sanāksme ar sociālajiem partneriem ir solis pareizajā virzienā. Kapitālam un darbam jāspēj atkal līdzvērtīgi sazināties vienam ar otru. Mums, sociālistiem, šis ir viens no jaunās konstitūcijas elementiem - to nevajadzētu saukt par šo, un man jāsaka, ka tas krietni nokavējies aiz Konstitūcijas - ka sociālais taisnīgums tiek piemērots Eiropā ar lielāku kopēju apņēmību no Eiropas Parlamenta puses. Nekas nevar tikt darīts attiecībā uz kvalificēto balsu vairākumu bez sociālistiem, bez kreisajiem Eiropai. Tādēļ es sacītu, ka šis Līgums palīdzēs Eiropas likumdošanai kļūt sociālākai, pamatojoties uz mērķiem, par kuriem esat vienojušies ar sociālajiem partneriem šajā sanāksmē. Ar nākotnes lēmumiem, kas pieņemti ar kvalificēto balsu vairākumu, tas mums beidzot nodrošina iespēju - arī lauksaimniecības politikā, starp citu - piemērot reformas, par kuram jau sen visiem esam atgādinājuši. Šīs reformas ir arī nepieciešamas, jo jebkuram, kurš vēlas sevi parādīt kā ticamu pasaules tirdzniecības cīņā - Dohas sarunu kārtā - un Bali, kādā brīdī būs jāsaka: jā, mums nepieciešama ES subsīdiju politikas reforma. Arī tas kļūst iespējams ar šo Līgumu.
Tādas ir problēmas, kas mums jārisina. ASV prezidents runā par Trešo pasaules karu, un mēs runājam par to, vai Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam ir vai nav balsošanas tiesību! Tā ir neproporcionalitāte, kas Eiropā ir jāpārtrauc. Līguma projekts ļaus apturēt arī to.
Es uzskatu, ka ar šo Līgumu esam spēruši milzīgu soli uz priekšu. Eiropa kļūst demokrātiskāka, Eiropa kļūst pārredzamāka un tās iestādes kļūst efektīvākas. Mums Eiropas Parlamenta Sociālistu grupā ir jāpieņem, ka neesam sasnieguši visu, ko gribējām, un tiek, kas tagad atkal apgalvo, ka šī ir patiesībā Konstitūcija - es lasīju dažās Lielbritānijas avīzēs, ka dažu mūsu kolēģi deputāti apgalvo, ka šī patiesībā ir Konstitūcija - man diemžēl jāsaka, ka viņi nav lasījuši ne Konstitūciju, ne šo Līgumu. Šis Līgums krietni atpaliek no Konstitūcijas. Tomēr tas noteikti ir vairāk par Nicas līgumu.
Tādēļ progress ne vienmēr ir sasniegts virzienā, kurā mums gribētos to sasniegt. Dažreiz nepieciešams vairāk laika. Tomēr vienu gan var sacīt: teksts mūsu priekšā ir labāk piemērots attiecībā uz demokrātisku politiku, sociālo politiku un iestādēm, nodrošinot mums spēju un ļaujot mums efektīvi risināt sociālās problēmas pasaulē, ar kurām saskaramies. Eiropas Parlamenta Sociālistu grupa var apstiprināt šo Līgumu, tāpat kā visas manas grupas delegācijas, un tas ir mūsu vakardienas debašu rezultāts.
(Aplausi)
Graham Watson
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, ir piemēroti, ka Reformu līgumu parakstīs pilsētā, kuru Cēzars reiz nosauca par Felicitas Julia, jo tā bija pārvarējusi vairāku gadu uzbrukumu, aplenkumu, pat pēdējā brīža atrunas, lai asiņaina un ar nobrāzumiem, tomēr vairāk vai mazāk neskarta, celtos kā demokrātiskākas un pārredzamākas ES plāns. Tātad Felicitas, Jose. Lai jūsu vārds, tāpat kā Cēzara, tiek vienmēr saistīts ar vēsturiskām izmaiņām, ko veidojāt Lisabonā - tādas izmaiņas kā koplēmuma normalizēšana, Padomes veto tirānijas izbeigšana, enerģijas, kā arī tieslietu un iekšlietu pakļaušana demokrātiskām pārbaudēm: šīs izmaiņas nodrošina mūsu ES spēju stāties pretī globalizācijas problēmām.
(Smiekli)
Diemžēl Līgums nav vieglāk uztverams, taču pēc tā apstrādāšanas ar 27 valstu amatpersonu spalvas kātiem, ko gan var sagaidīt? Jūsu slavenais dzejnieks Fernando Pessoa reiz rakstīja: "Neviena inteliģenta doma nevar gūt vispārēju piekrišanu, ja tai nav piejaukts mazliet stulbuma.” Šajā gadījumā apsūdzētais bija valstu intereses, kas samazināja vai padarīja neatšifrējamas politikas virzienus un prakses, kuras ir visus mūsu interesēs.
Dažreiz valstu tirgošanās, kurā jūs iesaistījāties, padarīja to par komēdiju, kas jau kļuva par farsu: izlemjot, ka Austrijas universitātes var pārkāpt likumu vēl piecus gadus, kamēr policisti lūkojas citā virzienā, vai izveidojot divas Eiropas pilsoņu klases - tie ar pamattiesībām un tie - bez pamattiesībām. Vai ierosinot, ka Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam būtu jāatsakās no savām tiesībām balsot; vai, patiesi, ka Padomei ir tiesības noteikt Parlamenta Reglamentu. Bet īstā traģēdija ir tā, ka mēs redzējām, ka neviens pats valsts vadītājs neatgriezās mājās ar ES karogu. Tā vietā vadītāji drūzmējās, lai iegūtu izņēmumus un atkāpes, kā arī izslēgšanas tiesības, kas izkropļo šo tekstu.
Kā jūs vēlaties pārliecināt cilvēkus, ja paši izklausāties nepārliecināti? Ja centības trūkums, kas nojaušams minimālisma līgumā, ir atspoguļots jūsu entuziasma trūkumā? Jūsu tiesības ir rīkoties, kā vēlaties, bet tā ir arī jūsu atbildība. Vienīgā lieta, kas šim Parlamentam jānožēlo starp daudzajiem panākumiem procesā. Pārredzamības un demokrātijas kodeksiem, kas virzīja konstitucionālo konvenciju, bija lielā mērā daudz labāki par noslēpumainām augstākā līmeņa sanāksmēm un slepeniem darījumiem agrajās ceturtdienas rīta stundās. Tik nozīmīgus jautājumus nevarēja izlemt ar tādu kamikadzes pieeju.
(Aplausi)
Tomēr atkal - apsveicu. Uzsaucu tostu ar manu glāze ir pusē pilnu - divi tosti par Lisabonas līgumu. Cerēsim, ka tā panākumi ļaus mums virzīties ātrāk un pārvērst cinismu atjaunotā ticībā.
(Aplausi)
Brian Crowley
UEN grupas vārdā. - (GA) Priekšsēdētāja kungs, ES vadītājus jāsveic par vienošanās panākšanu attiecībā uz jauno ES līgumu. Būs vieglāk pieņemt lēmumus ES un ES iestāžu līmenī. Tieši to paveiks jaunais Līgums. ES funkcionē pareizi, ja Parlaments, Komisija un Padome sadarbojas ar jaunu enerģiju.
UEN grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, kamēr citi saka, ka Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmē notikušais ir šokējošs, es esmu stingri pārliecināts, ka ievēlētie pārstāvji, kuri ir Eiropas Savienības dalībvalstu cilvēku valdības, ir tiesīgi aizstāvēt to, ko tie uzskata par savu cilvēku tiesībām ES.
Es domāju, ka, kad aplūkojam kopējo piemēru, kas sniegts šajā Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmē, varam redzēt pozitīvus aspektus: varam redzēt virzību uz priekšu un, kas ir vissvarīgāk, iespēju izveidoties jaunām ES attīstības zonām un jomām, jo īpaši jomās, kurās tagad piemēro koplēmumu attiecībā uz vides, globalizācijas, pētniecības, izglītības jautājumiem, kā arī uz Eiropas iestāžu vajadzību reaģēt uz pieaugošo izmaiņu ātrumu pasaulē.
Bet pastāv arī grūtības - un daži no kolēģiem ir tās minējuši - tieslietu un iekšlietu jomās, piemēram, kur Īrijai bija jālūkojas pēc īpašām izņēmuma tiesībām attiecībā uz konkrētām jomām. Tas nenozīmē, ka esam pret sadarbību un koordināciju. Patiesībā mūsu nozīme Europol un Eurojust, risinot narkotiku tirdzniecības un pārrobežu noziedzības problēmas, ir bijusi lielāka, nekā lielākajai daļai citu valstu. Mēs strādājam ar astoņām citām valstīm Jūras organizācijas analīzes centrā, lai apkarotu kokaīna tirdzniecību.
Taču domāju, ka galvenā un svarīgākā problēma, runājot par demokrātiju un šī Līguma ratificēšanu, ir tā, ka ratificēšanas process ir vēl viens solis Eiropas cilvēku un sabiedrības informētības virzienā par to, ko mēs varam paveikt. Diemžēl tikai vienā valstī - manā valstī Īrijā - būs referendums. Es vēlos aicināt kolēģus, kad runājam par Eiropas nākotnes attīstību, nepieļaut priekšsēdētāja Prodi kļūdu, kad viņš bija Komisijas priekšsēdētājs un sacīja, ka tas ir vienīgais solis virzienā uz turpmāku līgumu un turpmākiem līgumiem, kas ieviesīs izmaiņas, jo cilvēki, kuri referendumā balso, jautā: kāda jēga balsot par šo līgumu, ja nākotnē mums būs jābalso par vēl kādu?
Ļaujiet mums, kad mums ir demokrātiski jāsavienojas ar šiem cilvēkiem, pateikt viņiem, kas tieši ir šis Līgums un, kas ir vissvarīgākais, ļaujiet tam būt kā apsveikumam mazam un vidējām valstīm par to, ko var sasniegt, aizstāvot savas intereses un tiesības.
Monica Frassoni
Verts/ALE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa vienmēr ir nelokāmi atbalstījusi nenoliedzamo vajadzību pēc Eiropas Konstitūcijas - īsa, spēcīga teksta, kas pauž Eiropas demokrātiju un tās cilvēku kohēziju.
Mēs atbalstām Konstitucionālo līgumu, lai gan tam piemīt milzīgi trūkumi, un šodien mēs ceram, ka šis neskaidrais līgums, ko nevaram nosaukt par vienkāršotu, jo tas būtu joks, un kas mums šodien ir iesniegts, tiks ratificēts, lai varam pāriet pie nākama posma, Crowley kungs.
Mēs nepiedalīsimies šī rezultātā slavināšanā; šis rezultāts ietver tikai soļus atpakaļ salīdzinājumā ar Konstitucionālo līgumu. Par laimi, premjerministr Sócrates, starpvaldību konference bija īsa. Es nezinu, kādus citus skaidrības meistardarbus mums būtu sniegusi Padome un tās juridiskais un diplomātiskais dienests, ja konference būtu bijusi garāka. Tādēļ tā žēlsirdīgi bija īsa.
Šodien ir svarīgi apsūdzēt tos, kuri ir atbildīgi par šo situāciju, ko mēs uzskatam par ārkārtīgi nepieņemamu: pirmām kārtām Eiropas konvencija un tās priekšsēdētājs, kas sistemātiski atteicās darba kārtībā laikus iekļaut veto dogmas sadalījumu attiecībā uz grozījumiem Līgumā un kas šodien maksā cenu, sistemātiski graujot savu darbu un nonākot aizmirstībā.
Neviens, arī ne premjerministrs Sócrates, nav atcerējies Konvencijas darbu; Eiropas atbalstītāji, kas nevēlas referendumus un kas šodien palikuši tukšām rokām ar mazāk demokrātijas, vairāk nacionālisma un vairāk apjukuma. Lielbritānijas valdība un britu plašsaziņas līdzekļu sistēma, kas ar visu sev raksturīgo pragmatismu un lasāmību ir kaunpilni ļāvušies Murdoch kunga lapeļu saucieniem un, pēc tam, kad bija palīdzējuši padarīt Pamattiesību hartu un Konstitucionālo līgumu par daudz, daudz sliktākiem tekstiem nekā tie varēja būt, ir pamanījusies pārliecināt sabiedrību, ka mazāk tiesību, mazāka aizsardzība, mazāk pārredzamības un mazāk demokrātijas ir lieliska uzvara.
Šis Parlaments un Komisija, kas bija izlēmuši klusēt divus gadus, gaidot brīnumainu iniciatīvu no Merkel kundzes, Eiropadome un valdības, kuras bija izlēmušas nepieļaut līgumu reformu procesa pakļaušanu sabiedrības un valstu parlamentu viedoklim un izmantot mudžekli un apjumumu, lai glābtu, kas glābjams.
Priekšsēdētāj, tagad ir sākusies ratifikācija; process, kurā Zaļie sabiedrībai nemelos. Šajā tekstā ir pozitīvi elementi, taču tajā arī ir daudz slazdu, un tas met sprunguļus mūsu ceļā. Mēs strādāsim, lai jaunā Līguma ratifikācija un piemērošana neignorē to, ka ceļš uz patiesi brīvu, atvērtu un demokrātisku Eiropu nav beidzies un ka šis ir tikai mazs posms, kas nav pat apsveicams.
Francis Wurtz
GUE/NGL grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, ģenerālis de Gaulle par Valéry Giscard d'Estaing sacīja: "Viņa problēma ir cilvēki.” Šis paziņojums ir diezgan piemērots arī Eiropadomei šodien. Jau atkal augstākā līmeņa sanāksmē 27 dalībvalstis parādīja, ka ir ļoti izveicīgi tirgotāji. Jāpiemin Prévert veida to piekāpšanos inventarizācija, kas piešķirtas visām nepaklausīgajām dalībvalstīm. Tā ir maksa, lai panāktu visu piekrišanu, sākot ar ES dibinātāju tēvu pēctečiem līdz pat vispārliecinātākajiem eiroskeptiķiem.
Galu galā tikai divas vai trīs lietas šķita neaizskaramas, un Eiropadomē neviens nav iedomājies tās aizskart. Piemēram, ierobežojošais regulējums, kurā Eiropas Savienības ekonomikas un sociālajiem politikas virzieniem ir jāietilpst atvērta tirgus ekonomika ar brīvu konkurenci, Eiropas Centrālās Bankas kredītu jautājums, Stabilitātes pakta virzieni, strikta kapitāla pārvietošanās brīvības ievērošana, pakāpeniska visa tā atcelšanai, ko ieguldītāji uzskata par šķēršļiem tirdzniecībai, galveno pilnvaru koncentrācija iestādēs, kas pilsoņiem, valstu parlamentiem un pat pašām valdībām, jo īpaši mazākās valstīs, ir nepieejamas, un patiesi Eiropas Savienības ārpolitikas militāro aspektu pieņemtās dimensijas.
Tās ir "centra līnijas”, kā saka angļi, kuras saskaņā ar ES noteikumu tīkliem nedrīkst pārkāpt. Problēma ir, ka tieši šīs jomas saņem visvairāk jautājumu un kritikas no mūsu cilvēkiem, un pastāvīgais atbilžu trūkums uz šiem jautājumiem un atkārotā atteikšanās uzklausīt kritiku sekmē uzticības krīzi, ko Eiropas Savienība pieredz no mūsu līdzpilsoņu puses. Turklāt, ja Eiropadomes locekļi bija atvēruši sanāksmju telpas logus 18. oktobrī, viņi būtu varējuši novērtēt cilvēka neapmierinātības spēku, ko Lisabonas ielās pauda lielākā demonstrācija, kāda Portugālē redzēta pēdējos 20 gados, un es domāju, ka ne Sócrates kungs, ne Barroso kungs neiebildīs man šajā jautājumā.
Eiropas Savienības lielākā problēma - kā lasījām Komisijas paziņojumā Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmē - ir paskaidrot pilsoņiem, ko Eiropas Savienība pārstāv eiropiešiem. Vienmēr paskaidro, nekad neņem vērā. Vienmēr paziņo, nekad neorganizē atklātas debates un tādēļ jo motivētāk neorganizē arī referendumus. Jā, Eiropadomes problēma ir cilvēki, taču bez cilvēkiem nebūtu nākotnes Eiropas lielajam mērķim. Šis jautājums noteikti pelna tikt izskatīts atklāti kādu dienu? To es jums jautāju.
Nigel Farage
IND/DEM grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs, šīs nav pirmā reize, kas esmi dzirdējis Komisijas priekšsēdētāju un valdību vadītājus sanākam šajā palātā pēc sammita senajā pilsēta Lisabonā, paziņojot, ka viss padarītais ir fantastiska izdošanās un piemērs, kas parāda, cik veiksmīga ir Eiropas Savienība. Jā, jūs atceraties, Barroso kungs, vai ne? Lisabonas Darba kartība. Te es biju pirms septiņiem gadiem, un man sacīja, ka šīs nedēļas nogales sanāksmes Lisabonā dēļ grasāmies kļūt par visaugstāko tehnoloģiju ekonomiku pasaulē ar simtprocentīgu nodarbinātības līmeni un augstiem izaugsmes koeficientiem. Kā zinām, esam paveikuši 75 % un šī lieta ir sabrukusi pīšļos.
Tādēļ jūsu vietā es nebūtu pārāk gandarīts par pagājušās nedēļas sammitu Lisabonā, arī tādēļ, ka valstu parlamenti beidzot varēs paust savu viedokli. Tas, protams, ir neparasti, jo vispār valstu parlamentiem vairs nav daudz, ko darīt, jo ES iestādes ir uzurpējušas to pilnvaras. Tomēr valstu parlamenti varēs paust savu viedokli, un pastāv iespēja, ka referendums notiks ne tikai Īrijā.
Tas, protams, ir kaut kas, ko jūs nevēlaties, vai ne? Jūs tik ļoti nicināt demokrātiju, ka jūs to patiesībā saucat par populismu. Jūs nicinājāt Francijas un Nīderlandes referendumus un nepieņēmāt "nē" kā iespējamu atbildi. Jūs esat eironacionālisti, bīstami cilvēki, kas ies caur uguni un ūdeni.
Šis Lisabonas sammits paradīja milzīgu krāpšanu un mēģinājumu Eiropas tautām uzspiest konstitūciju, nomainot nosaukumu un iesaiņojot to jaunā iepakojumā, lai gan tas ietver tieši tos pašu priekšlikumus. Ir absolūti kaunpilni, ka to darāt, bet es ticu un ceru uz Vestminsteru, parlamentu māti, lai tā paveic savu darbu un nodrošina referendumu Lielbritānijas cilvēkiem.
Esam pietiekami uzklausījusi Eiropas politiskās klases. Ir laiks Lielbritānijā un citās Eiropas valstīs uzklausīt cilvēkus. Jūs nevarat šo projektu virzīt uz priekšu bez cilvēku atbalsta. Ļaujiet cilvēkiem runāt!
Jean-Marie Le Pen
ITS grupas vārdā. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, divus ar pusi gadus pēc tam, kad Francija un Nīderlande noradīja Eiropas Konstitūciju, 19. oktobrī Lisabonā Eiropadome pieņēma vienkāršotu Reformu līgumu, kas ir ārkārtīgi slikts nosaukums šim līgumam, jo tas ir padarīts sarežģītāks un tikai niecīgā mērā "reformē” noraidīto Konstitūciju. Īsāk sakot, viņi mēģina pūst mums miglu acīs un pārliecināt mūs, ka šis teksts pilnībā atšķiras no iepriekšējā, lai izvairītos no saskarsmes ar Eiropas cilvēkiem referendumā.
Jūs, šķiet, sakāt, ka tas ir pārāk nopietns jautājums, lai to uzticētu cilvēkiem. Mēs domājam, ka ir gluži pretēji. Tā kā teksts ir vienkārši pārkopēts no Eiropas Konstitūcijas, tam jāpiemēro referendums par ratifikāciju katrā valstī, sākot ar Franciju un Nīderlandi. Tikai referendums var atcelt to, kas izlemts citā referendumā. Šodien, nemēģinot paust partijas politisko viedokli, es esamu iesniedzi lielu lūgumrakstu, lai mēģinātu panākt, ka Francijas prezidents, kurš sāka Eiropas mini-līgumu, apgriežas par 180° un piedāvā referendumu.
Mēs runājam par attiecīgo tautu nākotni, to suverenitāti, neatkarību, identitāti un brīvību. Mēs nevaram, piemēram, nodot mūsu pārstāvības atbildību ārvalstīs nodot Augstā pārstāvja rokās, tāpat kā nevaram noskatīties, ka mūsu vietu ANO Drošības padomē apdraud Eiropas Savienības juridiskā statusa vārdā. Vai pieļaut, ka mūsu tiesu un likumdošanas korpusu izķidā Luksemburgas tiesneši. Partijas, kas tādējādi noliedz demokrātiju, vēsturē uzņemtos smagu atbildības nastu.
Irena Belohorská
(SK) Pēdējā Valstu un valdību galvu sanāksmē pagājušajā nedēļā vienojās par Līgumu, ar kuru būtu jāpielāgo Eiropas iestādes jaunai situācijai un jāuzlabo spēkā esošie līgumi. Tā kā pašreizējā ES struktūra stipri atšķiras no struktūras, kāda tā bija 1957. gadā, mums jāpielāgo jaunais Eiropas dokuments; mums nepieciešami skaidri, jauni noteikumi. Šo procesu es pilnībā atbalstu.
Lai ES pelnītu uzticību, tai saviem pilsoņiem jānodrošina cilvēktiesības un pamatbrīvības. Šīs vērtības ir vairākkārt minētas Līguma preambulā un pantos, un ES ir pareizi pamatota uz cilvēka cieņas, brīvības, demokrātijas un vienlīdzības principu ievērošanu. Es ļoti nožēloju, ka, lai gan jaunā Līguma 3. pantā mēs paziņojam, ka strikti rīkojamies saskaņā ar ANO Cilvēktiesību hartas principiem, vienlaikus mēs atsakāmies iekļaut ES Cilvēktiesību hartu Līgumā. Es vispārinu, jo nevēlos ar pirkstu norādīt uz konkrētām dalībvalstīm, kas atsakās pausts savu viedokli par šo svarīgo jautājumu. Pamattiesību harta nav iekļauta Līgumā, un to es nožēloju. Vai harta neatbalsta cilvēktiesības, ko augstu vērtē visu dalībvalstu konstitucionālās tradīcijas un kas tām visām ir kopējas?
Es uzskatu, ka šī Parlamenta deputāti pašlaik ir ļoti nozīmīgi Līguma reformu procesā; viņi aizstāv Eiropas cilvēku viedokļus un viņiem būtu jārīkojas kā konsensa katalizatoriem tādās jomās kā cilvēktiesības. Apsveicu jūs, Socrates kungs un Barroso kungs!
Elmar Brok
Eiropas Parlamenta pārstāvis starpvaldību konferencē. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, Vācijas prezidentūrai izdevās izstrādāt mandātu un Portugāles prezidentūrai izdevās panākt piekrišanu tā īstenošanai. Par to esmu jums pateicīgs.
Pēdējo dienu diskusiju par vairākiem maznozīmīgiem jautājumiem dēļ ir aizmirsies, ka šis Līgums ir liels sasniegums demokrātijā un spējā rīkoties, jo Eiropas Parlamenta rīcībā tagad ir 95 % no likumdošanas procesa ar koplēmuma procedūru, jo ir atcelta atšķirība starp obligātajiem un neobligātajiem izdevumiem un jo ir nodrošinātas pilnas tiesības budžeta nozarē un lauksaimniecības nozarē, Eiropas Parlamentam ir viedoklis par trešo valstu līgumiem un par ratifikācijām, Eiropas Parlaments ievel Komisijas priekšsēdētāju un bez Eiropas Parlamenta Komisija un Augstais pārstāvis nestājas amatā.
Šoreiz demokrātija un spēja rīkoties ir nodrošināta, atceļot trešo pīlāru, un ar to, ka ar jauno lēmumu pieņemšanas metodēm Padomē, paplašinot koplēmuma piemērošanas jomu, ir uzlabota spēja rīkoties.
Koplēmums un kvalificētais balsu vairākums lēmumu pieņemšanā tagad ir juridisks noteikums. Tā ir virzienmaiņa, kas ir ļoti nozīmīga. Ir ietverta Pamattiesību harta un juridiskais statuss, kā arī Apvienotās Karalistes centra līnijas ir pilnībā saglabātas, jo šajās jomās ir piemēroti izņēmumi attiecībā uz likumdošanas un iekšējo politiku.
Mums joprojām jāprecizē konkrēti jautājumi: jautājumi saistībā ar 24. pantu. Mums jācīnās, lai nodrošinātu, ka pāreju no viena Līguma uz citu tekstu Padome nepareizi neizmanto saistībā ar iecelšanu amatos, piemēram, Augsto pārstāvju amati. Mēs tikai varam paziņot, ka Eiropas Parlamentā ir 751 loceklis, un es neredzu nevienu amatu, kam tagad piemērotas atšķirīgas balsošanas tiesības šajā tekstā.
Turklāt man jāsaka, ka tagad, kad šo tekstu īsteno, mums patiesi jānodrošina, ka interpretējam Konstitūciju realitātē tā, kā saprotam šo Līgumu. Priekšsēdētāja kungs, ļaujiet man tikai vēl piebilst vienu lietu. 1994. gadā mani pirmo reizi šī Parlamenta vārdā iecēla Westendorp grupas sastāvā, par ko vēlos pateikties. Šī bija mana ceturtā starpvaldību konference. Kad sākām, mums nebija nekā, ko sacīt šim Parlamentam. Tagad vēlos pateikties Guigou kundzei, Tsatsos kungam, Hänsch kungam un Méndez De Vigo kungam, kā arī maniem kolēģiem deputātiem no starpvaldību konferences par lielisko sadarbību 13 gadu garumā.
Priekšsēdētājs
Atzinība arī par darba turpināšanu, lai paplašinātu parlamenta kompetences jomu.
Enrique Barón Crespo
Apsveicu! Priekšsēdētāja kungs ir panācis atbilstību savam uzvārdam, strādājot dedzīgi un pamatoti, lai panāktu izdevušos sammitu.
Eiropas Parlamenta pārstāvis starpvaldību konferencē. - (ES) Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, kā cilvēks, kas piedalījās starpvaldību konferences nobeigumā, varu apliecināt - manuprāt, šī bija pirmā reize, kas priekšsēdētājs un trīs pārstāvji ir uzņemti šajā konferencē - un sacīt, ka Portugāles prezidentūra ir uzklausījusi Eiropas Parlamentu. Pirmām kārtām, atjaunojot pilsonību, kas līdz pat septembra vidum šķita neiespējami, un otrām kārtām, nodrošinot pienācīgu uzmanību Pamattiesību hartai, kas arī šķita neiespējami, kā arī atzīstot vairākuma balsu darbības jomas ievērojamu paplašināšanu.
Eiropas Parlaments nav vienīgais ieguvējs, Eiropa arī, un mēs esam palīdzējuši. Padomes priekšsēdētājs saka runu, runājot par Joanīnu. Es viņu apstrīdu, sakot, ka mums būtu jāpaskaidro cilvēkiem, kas ir protokols, ko pievieno Joanīnas Deklarācijai, un mani visvairāk ir pārsteidzis tas, ka valdības ir smagi cīnījušās Padomē, lai apturētu Luksemburgas kompromisa ieviešanu Līguma, kas nozīmētu Līguma iznīcināšanu.
Vairāk vai mazāk tas pats attiecas uz - un es šo adresēju Komisijas priekšsēdētājam - Augsto pārstāvis ārpolitikas un drošības politikas jautājumos. Jūs šajā saistībā smagi strādāsiet, jo Parlaments aizstāvēs savas tiesības, lai nodrošinātu, ka tiek panākts inteliģents risinājums, kad Līgums stājas spēkā, kas, es ceru, notiks, ņemot vērā, ka būs jāieceļ cilvēki vairākos ļoti interesantos amatos, un, protams, mēs gribam demokrātiski uzraudzīt šo procesu.
Pabeidzot, priekšsēdētāja kungs, premjerministrs Sócrates sacīja, ka Ir piedzimis Lisabonas līguma. Tas joprojām ir ļoti mazs bērns, un es ceru, ka decembrī visi parakstīsies, ka vēlas, lai šis bērns izaugtu, kā arī, kas ir vissvarīgāk, ka visi rīkosies saskaņā ar savstarpēju cieņu un solidaritāti, lai šis Lisabonas līgums kļūst par realitāti.
Priekšsēdētājs
Liels paldies, Barón Crespo kungs, par šī uzdevuma atzīšanu, kā arī par citu uzdevumu atzīšanu iepriekš.
Andrew Duff
Eiropas Parlamenta pārstāvis starpvaldību konferencē. - Priekšsēdētāja kungs, 26 valstīm Līgums noteikti ir liels solis uz priekšu Eiropas vienotības virzienā, un tas noteikti konkurē ar Māstrihtas līgumu savā nozīmīgumā. Protams, Līgumam trūkst vienkāršības, kas piemita tā pēdējam priekšgājējam, taču tas saglabā svarīgas reformas. Ārvalstīs un ES cilvēki drīz redzēs efektīvāku, produktīvāku un demokrātiskāku ES.
Taču vienā valstī tas tā nav. Lielbritāniju, šķiet, aizvaino ES izdošanās, un tā starpvaldību konferencē mēģināja samazināt kopējo politikas virzienu darbības jomu un spēku pamattiesību, brīvības, drošības un tieslietu jomā, kā arī kopējā ārpolitikā un aizsardzības politikā. Kādēļ šāda sadarbību noliedzoša stratēģija tiek uzskatīta par Lielbritānijas cilvēku interesēm atbilstošu, nav skaidrs. Tāpat Farage kunga Konservatīvistu grupa nenodrošina labāku vai alternatīvu risinājumu. Es vēlos un ticu, ka šī dīvainā, idiosinkratiskā britu politika izrādīsies īstermiņa politika.
Priekšsēdētājs
Paldies, Duff kungs, par jūsu lielo dalību savu pienākumu izpildē.
Luís Queiró
(PT) Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, labākais veids, kā svinēt pagājušajā nedēļā panākto svarīgo rezultātu, pateicoties Vācijas prezidentūras laikā nodrošinātajam mandātam un Portugāles prezidentūras efektīvajam ieguldījumam, ko es jo īpaši vēlos cildināt, ir efektīvi izmantot jaunos iestāžu instrumentus un panākt labākus rezultātus.
Pēdējā laikā Eiropas pilsoņiem ir vairākkārt pareizi sacīts, ka mums nepieciešams jauns iestāžu regulējums, lai pielāgotu Nicas Eiropu paplašinātajai Eiropai. Tagad ir laiks pierādīt, ka šī reorganizēta Eiropa spēj pildīt šo jauno uzdevumu.
Tagad, kad ir pagājuši piecdesmit gadi pēc Romas līguma parakstīšanas, Eiropu vairs neapdraud karš vai nepārtrauktas likstas. Jaunais izaicinājums ir saskarties ar globalizēto pasauli, kurā ir tik daudz patērējošu un ražojošu cilvēku, kā nekad agrāk, un kurā izzūd robežas, kā arī kura neviens Eiropas valsts nav īsts pasaules ekonomikas dalībnieks. Mums jāsaskaras ar bailēm no globalizācijas un tehnoloģiju revolūcijas, un mums jāpierāda, ka Eiropa, ko nostiprinājis jaunais Līgums, spēj atklāt jaunus ceļus un izveidot jaunas bagātības. Šī ir arī iespēja rast jaunus risinājumus jaunām problēmām. Ar sešiem, divpadsmit vai pat piecpadsmit dalībvalstīm bija vieglāk sekmēt ciešākas saiknes starp pilsoņiem un Kopienas struktūrām, taču šodien tā ir vislielākā problēma.
Eiropai paplašinoties, pilnvaru centrs attālinās no pilsoņiem. Šīs negatīvās sekas ir cita starpā redzamas Padomes rotējošajās prezidentūrās vai tajā, ka tiek atcelts princips, kas paredz vienu komisāru no katras dalībvalsts. Esam saskārušies ar šīm negatīvajām sekām, un Parlamentam saistībā ar šo uzdevumu ir izšķiroša nozīme, lai panāktu lielāku pārredzamību un mazāk birokrātijas, vairāk attīstības un mazāk nevajadzīgas likumdošanas, vairāk sadarbības ar valstu parlamentiem un lielāku tuvumu ar pilsoņiem, vairāk kohēzijas un mazāk nevienlīdzības. Izkliedējuši šaubas par mūsu iekšējo organizāciju, būsim drosmes simbols un stāsimies pretī moderno laiku problēmām. Šodien mums būtu jāsvin mūsu spēja apvienoties.
Edite Estrela
(PT) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, dāmas un kungi, gandarījums, laime, izdošanās, un uzvara ir vārdi, kas šodien pareizi tikuši attiecināti uz neformālo Padomi Lisabonā. Patiesi vienošanās par jauno Līgumu tika paziņota pirms 18. oktobra pusnakts. Tas bija vēsturisks brīdis.
Pirmām kārtām gūto rezultātu dēļ, bet arī tādēļ, ka to panāca tik ātri. Pēc nedaudz vairāk kā 12 mēnešu intensīva darba un sarunām bija iespējams sasniegt nepieciešamo konsensu pirmajā augstākā līmeņa sanāksmes dienā. Jo vairāk - tajā pašā dienā parakstīja vienošanos ar Eiropas Savienības sociālajiem partneriem, darba devējiem un arodbiedrībām par darba tirgus modernizēšanu, kas ir svarīgs solis saistībā ar Lisabonas stratēģijas jauno ciklu.
Ir jāsveic Portugāles prezidentūra. Tā, izmantojot lieliskas prasmes, izpildīja savu galveno prioritāti, kas bija sniegt Eiropai jaunu līgumu - lieliska uzvara. Eiropa ir pārvarējusi sešu strupceļa gadus un tagad var koncentrēt uzmanību uz lietām, kas ir patiesi svarīgas pilsoņiem, jo, kā sacīja Jean Monnet, mēs nevaram apstāties, kad kustās apkārtējā pasaule un kad tās ātrums nepieļauj lēnu Eiropas reakciju.
Līgumu parakstīs 13. decembrī, un tad būs ratifikācijas process, kam vajadzētu noritēt gludi un bez problēmām. Kā Portugāles valstspiederīgā, vēlos sacīt, cik gandarīta esmu, jo jau atkal Lisabonas vārds ir nenoliedzami saistīts ar izšķirošu brīdi Eiropas integrācijā. Paldies jums, premjerministr Sócrates! Jūs esat pelnījis pateicību no Portugāles un arī no Eiropas par jūsu apņemšanos un ieguldījumu. Eiropa ir pārvarējusi strupceļu. Liels paldies, premjerministra kungs!
Karin Riis-Jørgensen
(DA) Priekšsēdētāja kungs, par laimi Lisabonas augstākā līmeņas sanāksme beidzās labi. Vācijas prezidentūra veica lielisku sagatavošanās darbu, un Portugāles prezidentūra to profesionāli pabeidza. Diemžēl man jānorāda, ka nozīme jau atkal bijusi valstu interesēm. Tas noteikti nav piemēroti Eiropas sadarbībai. Mūsu rīcībā tagad jābūt īpašām pilnvarām, lai diskutētu par saturu, nevis procesu. Tomēr diemžēl esam redzējuši nomācošas tendences, kas liek domāt, ka mēs labprātāk diskutētu par procesu, nevis saturu. Taču, ja galu galā diskutēsim par procesu, tad vēlos skaidri norādīt, ka mums nav nepieciešami referendumi, lai ratificētu Līgumu. Referendumi gluži vienkārši nav risinājums. Ļaujiet pārstāvošajai demokrātijai darīt savu darbu.
Un to es nesaku tādēļ, ka baidītos no "nē” balsojuma - noteikti ne tādēļ! Drīzāk tādēļ, ka ir absolūti nepareizi nošķirt ES jautājumus no valstu parlamentu vēlēšanām. ES ir un būs absolūti neatņemama valstu politikas daļa. Referendumus izmanto, lai apšaudītu pastāvošo valdību. Tie ļauj citām politiskajām partijām izvairīties no viņu ES politikas virzienu novērtējuma. Tomēr visu politisko partiju ES politikas virzieni, protams, tiks novērtēti, un tas notiks tad, kad notiks vēlēšanas valstī. Taču tas paredz divas prasības: prasību, ka mēs, vēlētāji, ļaujam ES politikai būt izšķirošai mūsu izvēlē attiecībā uz valstu politiķiem, un prasību, ka politiskās partijas, protams, nedrīkst izmantot referendumus, lai izvairītos no atbildības par Eiropas Kopienu. Tādēļ ceru, ka šie centieni nodrošināt, lai augstāko prioritāti piešķirtu tieši saturam, nevis procesam, būs sekmīgi.
Konrad Szymański
(PL) Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, esmu ļoti gandarīts, ka Līguma reformu process tuvojas noslēgumam. Nav tā, ka ierosinātās izmaiņas integrācijā, par kuru nepieciešamību esmu pārliecināts, var tikt pilnība īstenotas - vietām tās ir ļoti tālu no tā. Iemesls, kādēļ esmu gandarīts, ir tāds, ka pēdējā laikā pārāk daudz laika un politisko enerģiju esam veltījuši iestādēm.
Esmu pārliecināts, ka ES sekmes nav iestāžu organizācijas vai pilnvaru mehānismu rezultāts. Šīs sekmes nodrošina politiskā griba un kopēja nākotnes vīzija. Es ceru, ka, tiklīdz ratifikācija būs pabeigta, nekas mūs neatturēs iesaistīties rezultatīvā Eiropā, uzņemties lielāko atbildību par drošību pasaulē, aktīvāk ietekmēt mūsu kaimiņvalstis un visbeidzot diskutēt par ES paplašināšanos, uzvarēt attiecībā uz konkurenci, ieguldījumiem un izaugsmi. Neskatoties uz pēdējo septiņu gadu laikā pateikto, izmaiņas iestāžu organizācijā nav ne pilnīga, ne apmierinoša reakcija uz šīm problēmām.
Johannes Voggenhuber
(DE) Priekšsēdētāja kungs, starp daudzajiem apversumiem, zemnieku kariem un revolūcijām Eiropā mēs zinām arī romantisko stāstu par bēgli, ko noslēpa mēslu ratos, lai pārvestu pāri robežai un viņš varētu paglābties no Kardināla Rišeljē asinssuņiem un karaļa sargiem. Lai gan stāsta beigās viņam izdodas aizbēgt, viņš neizskatās īpaši labi un arī īpaši labi nesmaržo, bet nomazgājies viņš var sacīt - esmu dzīvs!
Konstitūcija piedzīvojusi līdzīgu ceļojumu. Valdības ir to paslēpušas nelikumīgu, neatšifrējamu tekstu par izņēmumiem, klauzulām, zemsvītras piezīmēm, rezolūcijām un protokoliem neatšķetināmā masā, un ir uzvedušas Konstitūciju kalna virsotnē, paslēpuši to šajā mēslu kaudzē. Traģēdija ir tāda, ka ar šo konstitucionālā dārguma aizsegu viņi nemeklēja glābiņu no karaļa sargiem, bet gan no vērīgajiem pilsoņu skatieniem.
Esmu paracies šajā neatšķetināmajā tekstu masā. Jā, es esmu patiesi atklājis visus galvenos Konstitūcijas panākumus, pie kuriem pats esmu strādājis vairāk nekā 10 gadus un varētu būt, ka man paveicies. Tomēr šī situācija manī raisa bažas. Turklāt, protams, kā jau notiek ar tādiem piedzīvojumiem, kad kāds palīdzēja bēglim, tie paņēma daļu dārgumu. Tādēļ esmu atklājis dažu valdību rokas šajā mēslu kaudzē. Viena ir nodrošinājusi izņēmuma tiesības sev un tādēļ ir nočiepusi daļu Pamattiesību hartas, daļu Parlamenta tiesību, daļu datu aizsardzības, utt. Dārgumi nonāk galā bojāti, bet vispār nonāk galā.
Esam panākuši gabaliņu Eiropas, esam saglābuši gabaliņu Eiropas nākotnes, nevis kopā ar mūsu pilsoņiem, bet bez mūsu pilsoņiem, nevis ar parlamentiem, bet bez parlamentiem, un tas ir ļoti bīstami. Esam panākuši gabaliņu Eiropas, taču neesam atrisinājuši uzticības krīzi no Eiropas pilsoņu puses. Tādēļ šis Parlaments ir saskāries ar milzīgu problēmu - tam jāatgūst Eiropas pilsoņu uzticība.
Ilda Figueiredo
(PT) Priekšsēdētāja kungs, mēs paužam nožēlu, ka Lisabonas augstākā līmeņa sanāksme pārņēma tā saucamās Eiropas Konstitūcijas saturu būtīb, kas iepriekš tika noraidīta Francijas un Nīderlandes referendumos, vienlaikus cenšoties viltīgi izvairīties no demokrātiskām debatēm un apspriedēm ar sabiedrību, izmantojot referendumus. Tas ne tikai dziļi aizvaino demokrātiju un pausto suverēno gribu, bet arī jūsu bailes no pilsoņu balsīm par Līgumu, kas ir kvalitatīvs lēciens virzienā uz neoliberālismu, federālismu un militārismu, pastiprināti graujot strādnieku un nabadzīgo ekonomikas un sociālos sasniegumus.
Tomēr cīņa turpināsies, kā skaidri parādīja vairāk nekā 200 000 cilvēku, kas 18. oktobrī piedalījās iespaidīgajā demonstrācijā Lisabonā, kuru veicināja CGPT. Tā bija lielākā demonstrācija pēdējo 20 gadu laikā, un Padomes un Komisijas priekšsēdētāji, kas abi ir portugāļi, to šeit acīmredzami ignorē. Tas arī tiek atzīmēts šī Līguma vēsturē.
Vladimír Železný
(CS) Priekšsēdētāja kungs, pēc Konstitūcijas neizdošanās šķita, ka demokrātisks lēmumu pieņemšanas princips ir jau atkal uzvarējis ES, vismaz uz kādu laiku. Mēs stipri kļūdījāmies, tā domādami. Ļoti ātri iesniedza to pašu Konstitūciju ar citu nosaukumu. Tās autori pat nemēģināja noslēgt to, ka jaunais teksts ir nedaudz mainīta sākotnējā Konstitūcija nolūkā ignorēt cilvēku demokrātisko gribu, kas var tikt pausta referendumā.
Līgums, kas nostiprina nevēlētu ES amatpersonu nozīme, tādējādi palielinot demokrātijas trūkumu, cita starpā rada 105 leģislatīvas un neleģislatīvas ES pilnvaras. 68 gadījumos tās aizstāj valstu veto tiesības ar lēmumu pieņemšanu, izmantojot balsu vairākumu. Tas grauj valstu kompetences ārpolitikas jomā. Tas nodod ES lēmumu pieņemšanu lielo dalībvalstu rokās, jo īpaši Vācijas, uz mazo valstu rēķina.
Vienkāršs salīdzinājums parāda, ka tas ir gandrīz identisks Konstitūcijai par Eiropas federālo valsti, ko noraidīja francūži un apraka nīderlandieši. Ir pārsteidzoša šī nepacietība, ar kādu tas ir iesniegts atpakaļ ar pokera spēlmaņa nevainīgo seju, izmantojot Džordžam Orvelam raksturīgu nosaukumu. Lisabona uzvarēja jauns utopisks nacionālisms - Eiropas un ES nacionālisms; nacionālisms bez īsta nacionālisma, kultūras un vēsturiska pamata, kas sakņojas tikai garajos biroja koridoros Briselē. Berlaymont patriotisms ir guvis uzvaru.
Tos no mums, kas gandrīz piecdesmit gadus ir dzīvojuši komunistu totalitārajā režīmā, nekas nespēj pārsteigt. Esam pieraduši pie varas nekaunības un cilvēku gribas nicināšanas. Pat CMEA nav pieredzējusi šādu acīmredzamu krāpšanu, kāda tiek īstenota ES pret dalībvalstu cilvēkiem. CMEA līdzīgus vismaz mēģinājums paslēpa aiz partiju politbirojiem; taču tā ir pagātne.
Pilsoņi paši vēlas izlemt, vai viņi nodos savas suverēnās tiesības Eiropas supervalstij bez demokrātiska vai vēsturiska regulējuma. Tādēļ es vēlos referendumu.
Luca Romagnoli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, saskaņā ar Reformu līgumu, kuru noraidu, ir uzvarētāji un zaudētāji. Polijas un Itālijas iebildumi attiecībā uz vietu sadali Parlamentā tika atrisinātas, tikai Polija uzvar vēl divās svarīgās cīņās - tā ieguva izņēmuma tiesības attiecībā uz Pamattiesību hartu, tai būs ģenerāladvokāts EKT un tā gūst labumu no Joanīnas mehānisma. Pat Austrija ir uzvarētāja, iegūstot atļauju ierobežot ārvalstu studentu piekļuvi valsts universitātēm.
Romano Prodi, pirms ienākot sanāksmes zālē, paziņoja, ka cīnīsies, lai nezaudētu Itālijas paritāti. Viņš zaudēja paritāti attiecībā uz Franciju, taču to ieguva attiecībā uz AK, sludinot garantētu solījumu 2014. gadā atkāroti apsvērt vietu sadali, pamatojoties uz pilsonību. Tomēr to mēs ieguvām jau pagājušajā plenārsēdē Briselē.
Kūtrā Prodi administrācija pieņēma drupačas no galda, kas noved pie tā, ka apmēram trīs miljonu eiropiešu, kas ir Itālijas pilsoņi, tiek uzskatīti par mazākā mērā eiropiešiem nekā pakistānieši, indieši un kenijieši, kuriem paveicies strādāt un dzīvot AK, vai kamerūniešiem Francijā, uz ko, lai gan nav Kopienas valstspiederīgie, tiek attiecināta vietu sadale.
Nevarējām sagaidīt neko labāku no Itālijas valdības, ko atbalsta lempīgi kreisie komunisti un melīgi, hipokrātiski centrālie kreisie. Kā varat redzēt, mums ir citi iemesli, kādēļ neuzskatīt šo līgumu Eiropu par mūsu Eiropu un kādēļ cerēt, ka drīz svinēsim smieklīgās Prodi valdības De profundis.
Jana Bobošíková
(CS) Dāmas un kungi, kad rūpīgi izlasa Lisabonas līgumu, kļūst skaidrs, ka valstu vadītāji ievieš būtiskas izmaiņas ES dokumentos.
Reformu līgums burtiski pārraksta ES līgumus un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumus. Es vēlos uzsvērt, ka izmaiņas attiecas ne tikai uz konkrētu valstu ietekmi ES procesos, bet arī uz pašiem pamatprincipiem, uz kuriem ES dibināja pirms 50 gadiem. Reformu līgums brīvas konkurences principu no Līguma pamatteksta pārvieto uz protokoliem, ko pievienos Līgumam. Es uzskatu, ka tas ir "sarkanais karogs” visiem demokrātiski domājošiem pilsoņiem.
Dāmas un kungi, lai ES projektam būtu uzticams, dalībvalstīs jārīko referendumi par Reformu līgumu. Politiķiem būtu jāatsakās no savas iedomības un ērtās situācijas. Viņiem ir pilsoņiem jāpaskaidro Lisabonā pieņemtais lēmums, lai iegūtu pilsoņu atbalstu. Pretējā gadījumā plaisa starp pilsoņiem un politisko eliti turpinās palielināties. Tas ne tikai apdraudēs labklājību, bet arī palielinās demokrātijas trūkumu visā ES.
Timothy Kirkhope
Priekšsēdētāja kungs, esmu pateicīgs premjerministram par viņa šā rīta paziņojumu, un, lai gan ņemu vērā valdību vadītāju lēmumu, Lielbritānijas cilvēki un Lielbritānijas Konservatīvistu partija vienmēr konsekventi ir paudusi bažas par Konstitūciju un tai ļoti līdzīgo Reformu līgumu.
Lielbritānijas premjerministrs ir sacījis, ka Reformu līgums nav Konstitūcija. Viņa līdzvadītāji nav tam piekrituši. Viņš mums sacīja, ka ir nodrošinātas tā saucamās "centrālās līnijas”. Tāpat kā lielākā daļa Lielbritānijas iedzīvotāju, es nesaprotu mūsu premjerministru vai neticu viņam šajā jautājumā. Šis ir jautājums par uzticību. Mūsu premjerministrs apņēmās organizēt referendumu - tā bija viņa apņemšanās vēlēšanu manifestā pirms diviem gadiem. Tādēļ referendums par šo Līgumu ir ne tikai politiski nepieciešams, bet tas ir arī morāli obligāts.
Īrijas premjerministrs par iespējamo referendumu nedēļas nogali sacīja: "Kādēļ gan neļaut cilvēkiem izteikties? Manuprāt, tas ir aizvainojoši, ka tik daudzas valstis izvairās sniegt saviem cilvēkiem iespēju.”
Pirms dažām dienām Gordon Brown sacīja, ka šis Līgums atzīmēs ES iestāžu reformas beigas uz visu nākamo desmitgadi. Tomēr pēdējo 15 gadu laikā mums ir bijuši četri reformu līgumi, un es apšaubu, vai vēlmi ieviest turpmākas iestāžu izmaiņas var tikt apspiesta. Tā saucamā "sprūdrata klauzula” ("ratchet clause”)ļautu atcelt vēl vairāk valstu veto tiesības.
Savukārt konservatīvistu vīzija par Eiropu fokusē uzmanību uz trīs galvenajām jomām - globālā konkurētspēja, globālās klimata pārmaiņas un globālā nabadzība. Jebkurā gadījumā es apsveicu priekšsēdētāju Barroso par viņa apņēmību virzīties uz šiem mērķiem. Tomēr tos var sasniegt ar politisko gribu, un tiem nav vajadzīgs šis Līgums. Mums sev jāatgādina, kas bija sacīts Lākenas deklarācijā. Tajā bija sacīts, ka ES nepieciešams kļūt demokrātiskākai, pārredzamākai un efektīvākai, taču tajā mūs arī aicināja vairāk iesaistīt pilsoņus, nevis viņiem tikai paziņot mūsu lēmumus. Šodienas jautājums ir: vai Līgums atbilst Lākenas deklarācijai? Lākenas deklarācijā uzdeva pareizos jautājumus. Vai esam snieguši pareizās atbildes?
Poul Nyrup Rasmussen
Priekšsēdētāja kungs, es Padomes priekšsēdētājam vēlos sacīt: kāda brīnišķīga augstākā līmeņa sanāksme! Nekad neapšaubīju, ka to spējat, taču viena lieta ir neapšaubīt, izdarīt - pavisam cita, un jūs to paveicāt. Apsveicu!
Es nezinu, vai kolēģi zina, ka vēsturē tas ir pagrieziena punkts. Pirmajā dienā mēs panācām jauno, reālās pasaules Līgumu. Es zinu, ka šeit esošie maksimālisti nedomā, ka tas ir labākais līgums, kāds ir viņu rīcībā, taču reālā pasaule arī nav labākā pasaule, ko varat iegūt. Tādēļ jums nepieciešams efektīvs līgums, līgums ar skaidrām vērtībā - un jums tāds ir.
Otrajā dienā, draugi, mēs saņēmām virzienu - pirmajā dienā līgumu, otrajā dienā virzienu - virzienu, kurš parāda, ko cilvēki gribētu, lai mēs darām reālajā pasaulē. Otrajā dienā jūs sacījāt, ka mēs gribam Eiropu, kas vada globalizāciju, lai tā kļūtu cilvēciskāka, iekļaujošāka un pamatota uz mūsu sociālajām, saskaņotajām vērtībām. Jūs sacījāt, ka Lisabonas process nav process tikai dažiem, bet gan Eiropas Savienības ārējā virziena pamatnostādne, kas norāda, ka mēs nerunājam tikai par to, ka mums jākļūst par pasaules stiprāko ekonomisko spēku, bet runājam arī par izpratni, ka pasaule tikai tad būs vairāk saistīta, ka to pamatos uz sociālo tirgus ekonomiku.
To es vēlos šodien uzsvērt. Es vēlos pateikties prezidentūrai ne tikai par pirmo dienu, bet arī par otro dienu, jo otrās dienas noslēgums parādīja, ka Eiropas Savienība nav tikai tirgus sabiedrības. Tā ir sociālās tirgus tautsaimniecības, kas nozīmē, ka esam līderi sociālo jautājumu apvienošanā ar ekonomisko konkurētspēju. Labi padarīts darbs, Padomes priekšsēdētāj un draugs, ja varu tā sacīt, jo tas noved pie mana trešā un pēdējā komentāra.
Ļausim Portugāles prezidentūrai organizēt savu pēdējo sammitu decembrī, kur Portugāles prezidentūra ne tikai parakstīs Līgumu, bet kur mēs pienācīgi apstiprināsim Lisabonas procesu. Kustēsimies. Virzīsimies. To cilvēki no mums gaida.
Marielle De Sarnez
- (FR) Priekšsēdētāja kungs, Eiropas Savienībai būs jauns Līgums. Acīmredzot ir jāpauž zināma nožēla. Nožēla par Eiropas Savienības simbolu neiekļaušanu tekstā; nožēla par dažu valstu iegūtajām izņēmuma tiesībām, jo īpaši attiecībā uz hartu; un visbeidzot nožēla par Līguma sarežģītību, kas man liek pieprasīt konsolidētu tekstu, lai Eiropas pilsoņi var mēģināt to saprast. Tas būtu labi.
Tomēr Līgums mums nodrošinās līdzekli, ar ko atdzīvināt Eiropu, ja vien vēlēsimies to darīt. Ar šo tekstu ES rīcībā būs nepieciešamie instrumenti, lai turpinātu ES integrāciju, lai paplašinātu un padziļinātu savas kopējās politikas jomas. Eiropa tagad var virzīties tālāk attiecībā uz enerģētikas, klimata pārmaiņu un imigrācijas politikas virzieniem, cīnu pret terorismu, ekonomisko koordināciju, ārpolitiku un aizsardzības politiku, kā arī attīstības politiku.
Tas būt politiskās gribas jautājums. Neviens nevarēs izmantot atrunu, ka trūkst institucionālu līdzekļu. Tagad visiem būs jāuzņemas savi pienākumi, un, to sakot, es domāju ne tikai iestādes, bet jo īpaši dalībvalstis. Tās ir labas ziņas Eiropai, un es ceru, ka tās būs labas ziņas arī tās pilsoņiem.
Mirosław Mariusz Piotrowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pretēji drūmajiem pareģojumiem un nepamatotajai kritikai par Poliju nesenajās debatēs šajā Parlamentā, jo īpaši no Eiropas Parlamenta Sociālistu grupas vadītāja, Lisabonas augstākā līmeņa sanāksme bija diplomātisks kompromiss. Gan ES, gan Polijas iestādes saskatīja iespēju panākt vienošanos. ES parādīja, ka novērtē Polijas nozīmīgumu un potenciālu, palielinot ģenerāladvokātu skaitu EKT, kā arī saglabājot Joanīnas klauzulu.
Mums jācer, ka sammitā panāktais kompromiss ir apspriežu ar Eiropas tautām ievads. ES reformu līguma projekts galu galā ir pārāk nozīmīgs dokuments, lai to slepeni nēsātu pa politisko sanāksmju telpām. Neaizmirsīsim, ka šī līguma iepriekšējā versija gāja bojā divu dalībvalstu referendumos. Neļaujot sabiedrībai paust savu viedokli par ES nākotni, tiktu ne tikai pārkāptas ES pamatvērtības, bet arī nodrošinātas skaidras liecības, ka valdības vīri baidās no pašu vēlētāju balsīm. Ļaujiet demokrātijas diktatoriem ļaut, lai sabiedrība pati pauž savu gribu attiecībā uz ES nākotnes vīziju.
Ian Hudghton
Priekšsēdētāja kungs, es pārstāvu Skotiju. Mana partija, SNP, veido jauno valdību Skotijā, un es uzskatu, ka tā pierādīs sevi kā konstruktīvāku attiecībā uz dalību Eiropas Savienībā nekā to darījušas AK valdības.
Es pieņemu vajadzību pēc reformām līgumos un izveidot atvērtāku, efektīvāku un pārskatatbildīgāku valdību. Principā es atbalstu kvalificētā balsu vairākuma un koplēmuma darbības jomas paplašināšanu Eiropas Parlamentā, taču dažādība, uz kuru pareizi atsaucās Barroso kungs, vienmēr nozīmēs, ka tiks veicinātas valstu intereses. Mums nevajadzētu zaudēt saikni ar mūsu vietējām kopienām, samīdot viņu intereses vai rīkojoties tā, ka šķiet, ka tās samīdām.
Attiecībā uz Skotiju pastāv reālas bažas, ka kopējās zivsaimniecības politikas kā ekskluzīvas kompetences nostiprināšana Līgumos var tikai kavēt neierobežotas zivsaimniecības pārvaldības reformu, ko es uzskatu par nepieciešamu. Diemžēl, bet ne par pārsteigumu AK valdība sammitā neierosināja šo jautājumu. Un atkal AK valdība ir ignorējusi Skotijas galvenās intereses.
Koenraad Dillen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Konsitūcija ir mirusi. Ilgu mūžu Konstitūcijai! Kā citādāk lai apraksta notikumus Lisabonā? Mēs visi piekrītam, ka Reformu līgums ir klonēta Konstitūcija, ko noraidīja Francija un Nīderlande; un tas ir vēl sliktāk lasāms nekā sākotnējais teksts, kā sacīja Valéry Giscard d'Estaing. Galu galā ir jāizvairās no referendumiem par katru cenu, kā mums saka.
Salīdzinot ar 2005. gadu, ir tikai viena liela atšķirība. Šoreiz Francijas, Nīderlandes un Eiropas tautām nedod iespēju paust savus viedokļus. Nicinājuma pret demokrātiju piemērs jūtams Komisāres Wallström paziņojumos, kurai vienmēr ir bijis tik daudz ko teikt par plaisas samazināšanu starp Eiropu un pilsoņiem. Viņa mudina valstu parlamentus ratificēt šo tekstu pēc iespējas ātrāk.
Tomēr, lai patiesi ņemtu vērā demokrātiju, viedoklis par Līgumu ir jāpauž visiem ES dalībvalstu pilsoņiem; tekstu, kas vairākās vietās vēl vairāk mazina valstu suverenitāti, nekā tā jau ir mazināta. Atbildīgajiem nevajadzētu sūdzēties, ka šīs bailes no pilsoņiem atkal pavēršas pret oficiālo Eiropu sekojošajās Eiropas vēlēšanās.
Hans-Peter Martin
(DE) Priekšsēdētāja kungs, kungi, jums noteikti pašlaik neklājas viegli. Tādās valstīs, kurās referendumi ir apsolīti, piemēram, AK un manā dzimtajā valstī Austrijā, Līgumu apraksta kā sīku detaļu, kaut kā paplašinājumu. Citās valstīs, piemēram, Vācijā, runā par pilnīgu Kopienas reorganizāciju un vēsturisku sasniegumu. Kas ir patiesība?
Manuprāt, mums šajā gadījumā būtu sev vēlreiz jāatgādina Rietumvācijas bijušā prezidenta Roman Herzog vārdus un ļoti skaidros izteicienus, kurš bija arī priekšsēdētājs konvencijai, kas bija atbildīga par Pamattiesību hartas sagatavošanu; viņš sacīja, ka demokrātiju grauj ES konstitūcija. Tagad mums ir tās grozītā redakcija - Reformu līgums.
Ja nevēlaties tikt sagrauti, ja nevēlaties, ka demokrātiju noslāpē, lūdzu, esiet politiski tik korekti, lai vismaz ļautu rīkot referendumus, kā tas ir bija attiecībā uz pēdējo ES Konstitucionālo līgumu - pat Spānijā un Luksemburgā.
Marianne Thyssen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, Komisijas priekšsēdētāj, Padomes priekšsēdētāj, dāmas un kungi, apskatot izmaiņas, ko Reformu līgums ievieš tādās jomās kā migrācija, lauksaimniecība, policija un tieslietas, un lēmumus attiecībā uz Augsto pārstāvi ārpolitikas un drošības politikas jautājumos, Pamattiesību hartu, eirozonu un sociālo tirgus ekonomiku, kas pirmo reizi kļuvusi par mērķi, kā arī attiecībā uz starpvaldību solidaritāti enerģētikas jautājumos, man šķiet, ka šī Līguma pamatā ir Konvencijas un jūnija sammita rezultāti, piešķirot mums kā politiskām iestādēm vairāk ietekmes un daudz vairāk demokrātijas. No šī brīža ES rīcībā būs labāki instrumenti, lai nodrošinātu atbildes cilvēkiem, kas to gaida, gan ES, gan ārpus tās.
Šajā saistībā vēlos apsveikt Padomes prezidentūru par darba kartības noteikšanu. Padomes priekšsēdētāj, ļaujot jūsu sammitam ne tikai izlemt par Līgumu, bet arī apmainīties ar idejām par mūsu paaudzes problēmu - globalizāciju - jūs esat nosūtījis svarīgu signālu. Kad viss pateikts un padarīts, ne jau iestādes un iestāžu pāraizņemtību ar sevi, bet gan to politika ir svarīga.
Tas mani noved pie jautājuma Komisijas priekšsēdētājam. Vai, jūsuprāt, ir iespējama patiesi drosmīga politikas veidošana periodā no šī brīža līdz Līguma galīgajai ratifikācijai vai arī ratifikācija liek jums baiļoties, ka nevarat aizvainot cilvēkus un jums jāierobežo sevi ar "piesardzīgiem” jautājumiem? Citiem vārdiem sakot, vai konkrētu projektu Eiropa var turpināties 2008. gadā?
Visbeidzot divi īsi jautājumi Padomei. Padomes priekšsēdētāj, vai esat pieprasījis personisku politisko apņemšanos no valstu vai valdību vadītājiem, lai novestu ratifikāciju pie sekmīga rezultāta viņu attiecīgajās valstīs? Es ļoti ceru, ka jā. Otrs jautājums - kad būs pieejams šo līgumu koordinētais teksts? Galu galā līgumam, kurā ietverti pārredzamības un vienkāršošanas mērķi, jābūt lasāmam, kaut vai tikai cieņas pret cilvēkiem dēļ. Paldies, priekšsēdētāja kungs, un es saku arī paldies jums, Padomes priekšsēdētāj un Komisijas priekšsēdētāj, gaidot jūsu atbildes uz maniem jautājumiem.
Jo Leinen
(DE) Priekšsēdētāja kungs, mums ir Lisabonas stratēgija un tagad, es ceru, mums būs arī Lisabonas līgums, kas abi virzīs Eiropu uz priekšu. Šis Parlaments, jo īpaši Konstitucionālo jautājumu komiteja, ir cīnījusies un strādājusi septiņus gadus, lai panāktu jaunu Eiropas līgumu. Jāatzīst, ka neieguvām Konstitūciju, bet varam sacīt, ka Reformu līgums jebkurā jomā parāda progresu. Nav neviena punkta, attiecībā uz kuru mēs atpaliktu salīdzinājumā ar Nicas līgumu. Viss virzās uz priekšu un nes mūs tālāk uz 27 dalībvalstu ES. Mums arī jāsaka, ka tas ir pilsoņiem ārpusē.
Uzvarētāji ar jauno Līgumu ir Eiropas cilvēki. Ir atšķirīgi tiešās un netiešās dalības Eiropas politikā veidi , un mēs esam pozīcijā, lai risinātu šeit minētās lielās problēmas ātrāk un efektīvāk. Uzvarētāji ir arī pilsoņu palātas Eiropā - valstu parlamenti, un šī Eiropas pilsoņu palāta - Eiropas Parlaments. Demokrātiju negrauj, kā nupat tika sacīts un kas ir absolūtas muļķības, bet Eiropas demokrātiju pilnībā īsteno, ko varam panākt ar šo Līgumu.
Šī tagad ir ceturtā vienošanās. Es ceru, ka tā būs pēdējā reize un ka dalībvalstis šajā jautājumā strādās kopā. Visi spēki tagad jāiesaista ratifikācijā. Es ceru, ka neviena valsts neteiks "nē”. Šī var būt šī Līguma pēdējā iespēja. Katrs "nē” novestu pie izolācijas, vai pat pie šīs valsts pašizslēgšanās. Mēs ceram, ka tā nebūs. Visi spēki jāiesaista ratifikācijā, lai līdz 2009. gadam mums ir šis Līgums.
Lapo Pistelli
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Milano metro uz sienas reiz bija rakstīts ļoti asprātīgs un cinisks sauklis: "nākotne vairs nav tāda, kāda tā reiz bija”, mazliet tāpat kā tas ir ar laika apstākļiem un pārtiku.
Mēs dzīvojam laikā, kad jaunākā paaudze vairs nedomā, ka nākotne būs labāka, kā reiz domāja viņu vecāki. Patiesi, mēs nereti dzirdam cilvēkus sakām, ka "Eiropa vairs nav tāda kā agrāk”. Mūsu kontinentā ir uzradies un attīstītās suverēnistu, nacionālistu un antieiropas domāšanas veids. Dažus piemērus dzirdējām šajā palātā šorīt.
Es uzskatu, ka Lisabonas rezultāts ir svarīgs, lai gan tas vairāk ir ātruma, kādā tas tika pieņemts un kas nosūta pozitīvu signālu sabiedrībai dēļ, nevis tā satura dēļ, jo joprojām pastāv pārāk daudz izņēmuma tiesību un klauzulu, un tas joprojām ir pārāk sarežģīts. Tomēr Parlamenta, Komisijas un Padomes rīcībā tagad ir 18 mēneši, kuros atgūt pozitīvu sabiedrības viedokli pēc krīzes perioda.
Mēs visi vai vismaz vairākums šajā palātā uzskatām, ka Eiropa ir risinājums globalizācijas radītajām bažām, nevis to cēlonis, un ka mēs esam stiprāki, ka risinām imigrācijas, klimata pārmaiņu, inovācijas un pētniecības jautājumus kopā. Tā domā lielākā daļa EP deputātu. Tagad mūsu rīcībā ir 18 mēneši, lai, pirms Eiropas vēlēšanām, par to pārliecinātu 500 miljonus pilsoņu, kas dzīvo Eiropā.
Mario Borghezio
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, Lisabonas sammita panāca vienu rezultātu - attālināja Eiropas pilsoņus no Eiropas Savienības, nodrošinot telpu lobistu un tehnokrātiskai varai. Vīzija, par ko mēs cīnāmies - cilvēku un reģionu Eiropa - aizvien attālinās. Pat mūsu Parlamentā - kur ir korsikāņi, Aostas ielejas cilvēki, baski, kur ir Bretaņas separātisti un elzasieši?
Pie vietu sadales ir kaunpilni, ka mūsu valsts, ko pārstāv mūsu sašutušais premjerministrs Prodi kungs, zaudē Francijas priekšā. Tomēr izgaistošajam Prodi kungam, kurš Lisabonā šķita kā Alise Brīnumzemē - pilnīgi pazudis un nepareizi informēts - ar to nepietika. Pateicoties Prodi kungam, Itāliju neiekļāva deklarācijā - apvienotajā deklarācijā, ar kuru Francija, Vācija un AK pareizi pieprasīja Eiropai veikt pasākumus, lai izvairītos no finanšu vētras atkārtošanās, ko radīja krīze ASV.
Saskaņā ar presē pieejamajiem paziņojumiem par globālo finanšu krīzi Prodi kungs sacīja, ka viņš nesaskatot Eiropas nostājas saistībā ar aizdevumiem jēgu. Bijušais Goldman Sachs konsultants un bijušais Komisijas priekšsēdētājs dažreiz var rīkoties kā starptautiskas bankas bijušais konsultants, taču viņš neplāno uztraukties par svarīgajām sekām itāļu ģimenēm, arī ziemeļos, ko noslogo ar izmaksām un kas nespēj savilkt kopā galus...
(Priekšsēdētāja pārtrauca runātāju)
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, Padomes priekšsēdētāj, Komisijas priekšsēdētāj, manas grupas spīkers Daul kungs sacīja, ka Eiropas Tautas partijas (Kristīgie demokrāti) un Eiropas Demokrātu un Sociālistu grupai Eiropas Parlamentā ir gandarīta, jo esam izkļuvuši no strupceļa, taču mēs neesam laimīgi. Tas ir Eiropu ne visai atbalstošās atmosfēras starp valdībām dēļ, kas ir pretrunā aptaujām, ko minēja priekšsēdētājs Barroso saistībā ar Eiropas cilvēku gribu, kā arī tādēļ, ka Lisabonas līguma galīgā redakcija ietver daudzus pielāgotus elementus, kuri izstrādāti valdībām, kas vēlas aizvien vairāk iegūt sev un aizvien mazāk Eiropai.
Padomes priekšsēdētāj, jūs minējāt - un es vēlos jūs apsveikt saistībā ar panākto vienošanos, jo vēlos uzsvērt, ka, manuprāt, vienošanās ir svarīga, lai mēs izkļūtu no strupceļa - trīs jautājumus, ko es vēlos uzsvērt.
Pirmām kārtām es domāju, ka ir ļoti svarīgi, lai šajā Parlamentā tiktu oficiāli deklarēta Pamattiesību harta. Nicā to neizdarīja, to izdarīja slepeni. Darīsim to šoreiz oficiāli, jo Pamattiesību harta ar vai bez izņēmuma tiesībām ir Eiropas cilvēku DNA.
Otrām kārtām, priekšsēdētāja kungs, esmu nobažījies par vietu sadali Eiropas Parlamentā, jo jūsu pieņemtais pārkāpj Līgumā paredzētu principu - līdzsvarotās proporcionalitātes principu. Vai to piemēros Parlamentā? Mēs redzēsim, ko darīsim, taču jūs labi apzināties, ka jūsu pieņemtais princips nenodrošina līdzsvaroto proporcionalitāti.
Visbeidzot - augstais pārstāvis. Es domāju, ka esat panācis labu vienošanos, taču domāju, ka Padomes priekšsēdētājs, augstais pārstāvis un Komisijas priekšsēdētājs veido paketi, par kuru Parlamentā būs jādiskutē.
Kopsavelkot, priekšsēdētāja kungs, manuprāt, Paul Valéry, kurš bija lielisks dzejnieks un tādēļ, iespējams, lielisks eiropietis, uzrakstīja, ka vārsma nekad nav pabeigta, tikai pamesta. Eiropas veidošana nekad nebeidzas. Šajā gadījumā konsensa interesēs mēs esam pametuši dažus no Konstitucionālā līguma panākumiem, taču mēs esam šeit, lai turpinātu par tiem cīnīties. Mēs tos esam arī atbalstījuši preambulā, ko ironiskā kārtā neiemeta ugunīs: vēl ciešākas savienības izveidē starp Eiropas tautām. Tas ir mūsu mērķis, Priekšsēdētāja kungs.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Priekšsēdētāja kungs, arī Nīderlande sestdienas rītā izjuta atvieglojumu par panākto vienošanos, un arī par to, manuprāt, jāpateicas Padomes priekšsēdētājam. Jaunais Līgums ļauj Eiropas Savienībai progresēt. ES kļūs izšķirošāka un demokrātiskāka. Eiropas Savienība ir atkal nostājusies uz kājām. Tagad tā var pilnībā pievērsties saviem uzdevumiem; atkaļ piedarba ar darba kartību, kas ietver jautājumus, sākot ar sociālās Eiropas turpmāku attīstību līdz pat labāk koordinētai ārpolitikai. Tas ir arī labākais veids, kā tuvināt Eiropu pilsoņiem.
Mana valsts Nīderlande ir pieredzējusi plašas diskusijas par pieņemtā Līguma būtību un tā atšķirībām salīdzinājumā ar Konstitucionālo līgumu, ko mana valsts referendumā noraidīja. Secinājumi bija tādi, ka atšķirības nodrošina, ka otrs referendums nav nepieciešams. Jaunajam Līgumam ir sākotnējās Konstitūcijas konstitucionālais raksturs; tādēļ nav nepieciešams jauns referendums. Tādēļ nepieciešama tikai normāla parlamentāra ratifikācija.
Mēs pilnībā atbalstām reformas, par kurām pieņemts lēmums, jo tās nodrošina ievērojamu progresu, jo īpaši attiecībā uz Eiropas Parlamenta tiesībām, ievērojami nemainot līdzsvaru starp dalībvalstīm un Eiropas iestādēm. Paplašinātai ES nepieciešami citādāki, plašāki noteikumi. Es ceru, ka visas dalībvalstis virzīs ratifikāciju uz priekšu, lai visi varam 2009. gadā piemērot jaunos noteikumus un izmantot ES svarīgo nozīmi visās jomā, kurās mūsu pilsoņi no mums to sagaida.
Bronisław Geremek
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es vēlos sākt, pievienojoties pateicības vārdiem, kas izteikti Portugāles prezidentūrai. Ir sasniegts ievērojams panākums. Eiropas Savienībai bija nepieciešams veids, kā pārvarēt sakāvi un neveiksmi, tai bija vajadzīga politiska dimensija, un, pateicoties Portugāles prezidentūrai, tai tā ir.
Es arī uzskatu, ka ārkārtīgi svarīgi ir tas, ka Pamattiesību harta ir šo lēmumu elements, un es vēlos piebilst, ka Pamattiesību harta ir Eiropas kompass un instruments. Nevaru iedomāties, kā valsts, kas vēlas būt ES dalībvalsts, var vienlaikus sevi nodalīt no tā, kas veido ES morāli, filozofiju un politisko pamatu.
Mans kolēģis Duff kungs uzstājās ar kritisku runu saistība ar Lielbritānijas valdības nostāju, kad tā pieprasīja izņēmuma tiesības. Es atrodos labākā pozīcijā. Polijas valdība, kas pieprasīja izņēmuma tiesības Polijas cilvēku pieņemtā lēmuma dēļ, pamet pilnvaras. Es vēlos paust lielas cerības, ka no tā izrietošās politiskās pārmaiņas, kas notikušas manā valstī, un cienot Polijas solidaritātes tradīciju, Polija pilnībā ņems vērā Pamattiesību hartu. Polija pilnībā pievienosies Pamattiesību hartai bez nekādām izņēmuma tiesībām.
Alain Lamassoure
(FR) Priekšsēdētāja kungs, kā Francijas partijas UMP vairākuma spīkers es apsveicu Portugāles prezidentūru un esmu gandarīts par šo vienošanos attiecībā uz Līguma tekstu. Tas paplašinātajai Eiropai nodrošina noteikumus, kas tai vajadzīgi, lai funkcionētu efektīvi un demokrātiski.
Kā līdzreferents jautājumā par Eiropas Parlamenta jauno sastāvu esmu arī gandarīts par Padomes piekrišanu saistībā ar rezolūcijas priekšlikumu, par ko Parlaments nobalsoja 11. oktobrī. Tādējādi Padome apstiprināja definīciju, ko ierosinājām attiecībā uz līdzsvaroto proporcionalitāti, šī principa izteikšanu skaitļos, Eurostat datu izmantošanu, lai novērtētu iedzīvotāju skaitus, un vēlmi rast stabilāku sistēmu pēc 2009. gada.
Padomes piekrišana ir vairāk nekā 100 % piekrišana; tā ir 101 % piekrišana, jo Padome pievienoja papildu vietu Itālijai, nepaskaidrojot - kādēļ. Šajā saistībā man radušies divi komentāri.
Pirmais komentārs, kā jūs sacījāt, priekšsēdētāja kungs, ir par to, ka visi Parlamenta deputāti paturēs tiesības balsot, pat priekšsēdētājs un pat 73. Itālijas deputāts pretēji tam, ko var dzirdēt izplatītajās baumās.
Mans otrs komentārs ir par to, ka 73. Itālijai piešķirtā vieta neatbilst līdzsvarotās proporcionalitātes principam, kas paredzēts Līgumā un ko ierosinājis Parlaments un pieņēmusi Padome. Tādēļ mums jānodrošina, ka lēmums piemērot 9.a pantu ir neapstrīdams, pirms EKT un referenti ierosina pārskatīt projektu, lai Parlaments ņemtu vērā Eiropadomes vēlmes.
Priekšsēdētājs
Paldies jums arī par ziņojumu par vietu sadali, kā arī paldies Severin kungam. Esat paveikuši lielisku darbu, un mēs esam bijuši jums līdzās 99 % no tā.
Bernard Poignant
(FR) Priekšsēdētāja kungs, "nekas nav iespējams bez cilvēkiem; nekas nav ilgstošs bez iestādēm”. Tā sacīja Jean Monnet, un tas ir labi piemērots mūsu situācijai.
Vai Līgums ir nevainojams? Protams, nē! Jean Monnet ir atbilde arī uz to. Attiecībā uz Romas līgumu viņš rakstīja, ka sev nejautā, vai Līgums varētu būt bijis labāks, jo tas atbilda visam, kas tajā brīdī bija iespējams, un laikmeta gudrībai. 1957.-2007. gads. Vai mēs riskējam, sākot no jauna? Nē, protams, nē! Nebūs trešā līguma. Pietiek ar vienu krīzi. Divas ir par daudz. Jean Monnet atkal ir atbilde: "Es vienmēr esmu domājis, ka Eiropu veidos cauri krīzēm un ka tā sastāvēs no šo krīžu risinājumiem.” Tāds risinājums ir šis Līgums.
Tomēr acīmredzot visi tam nepiekrīt, jo mūsu Lielbritānijas draugi tik dedzīgi vēlas iegūt izņēmuma tiesības. Es dzīvoju pussalā, tādēļ saprotu salinieku mentalitāti. Tomēr Jean Monnet to pieredzēja 1951. gadā ar oglēm un tēraudu. Viņi nebija ieinteresēti, viņiem to piedāvāja, un viņi piekrita. Atcerieties Tony Blair. Viņš parakstīja Māstrihtas līguma Sociālo protokolu. Mēs noteikti redzēsim, kā kāds Lielbritānijas kolēģis kādu dienu paraksta Pamattiesību hartu. Būsim pacietīgi; atcerieties Ķīnas diplomātu, kurš reiz sacīja, ka viņš apbrīno Eiropas konstrukcijas gudro lēnību. Turpināsim darbu.
Protams, vēlos beigt runu, apsveicot Portugāles prezidentūru, un, tā kā esmu EP deputāts no Francijas, es lepojos ar savu portugāļu prezidentu un apstākļiem, kas nozīmē, ka tagad mums, šķiet, ir divi par vienu cenu.
Hartmut Nassauer
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, ar vienu cirtienu Eiropas Savienība ir izkļuvusi no sava konstitucionālā strupceļa. Jaunā ES būs spējīgāka rīkoties, demokrātiskāka un pārredzamāka, kā arī varēs sekmīgāk pildīt savus pienākumus ES un pasaulē. Tas ir labi, šajā saistībā es sveicu Portugāles prezidentūru. Ceru, ka neiebildīsiet, ja ar lepnumu piebildīšu, ka Padomes Vācijas prezidentūra sāka šo virzību uz Lisabonu, jo esmu vācietis.
Visas problēmas vel nav atrisinātas. Absurdā epizode saistībā ar 751 vietu mandātu un priekšsēdētāja balsstiesībām to skaidri parādīja. Nevajadzētu vispār būt nekādām šaubām saistībā ar to, ka Padome nav pilnvarota atcelt ievēlēta deputāta tiesības balsot, neatkarīgi no šī deputāta amata. Esmu pateicīgs, ka gan priekšsēdētājs, gan Parlamenta pārstāvji starpvaldību konferencē to skaidri un nepārprotami norādīja.
Tomēr šeit pastāv problēma. Tā attiecas uz Parlamenta sastāvu, kas ir neskaidrs, sākot no 2014. gada. Esmu pārliecināts, ka tas būs saistīts ar tādas sistēmas atrašanu, kas nosaka un regulē Parlamenta sastāvu saskaņā ar objektīviem kritērijiem, neatkarīgi no politiskām kaprīzēm. Nevar būt tiesa, ka Padome efektīvi sadala Parlamenta vietas, it kā tā būtu mājas kungs. Mums tas jāpanāk, tuvojoties 2014. gadam.
Viens svarīgs panākums, iespējams, nav pienācīgi novērtēts: subsidiaritātes principa stiprināšana. Tas ir ļoti svarīgs solis, lai iesaistītu valstu parlamentus atbildībā par Eiropas likumdošanas veidošanu tiktāl, ciktāl uz to attiecas subsidiaritāte. Subsidiaritāte un nepieciešamība nostiprināt Kopienu, nevis to vājināt, Komisijas priekšsēdētāj. Mēs uz to tieksimies arī nākotnē. Es tikai varu lūgt valstu parlamentiem pilnībā izmantot šīs jaunās iespējas.
(Aplausi)
Richard Corbett
Priekšsēdētāja kungs, arī es apsveicu šo vienošanos, kas, neskatoties uz dažām tādām dīvainībām kā papildu vieta Itālijai, ir laba pakete, kura pelnījusi ratifikāciju un ļaus ES funkcionēt labāk, uzlabojot arī tās demokrātisko pārskatatbildību.
Ļaujiet man atvēlētajā minūtē runāt par otro minēto aspektu. Kirkhope kungs nupat vaicāja, vai esam atbildējuši uz Lākenas deklarācijā uzdotajiem jautājumiem saistībā ar ES padarīšanu par demokrātiski pārskatatbildīgāku un tuvāku pilsoņiem. Es teiktu, ka noteikti esam pavirzījušies tam tuvāk. Atcerēsimies vienu, ka, kad Līgums stāsies spēkā, nevienu Eiropas tiesību aktu nepieņems bez, pirmkārt, iepriekšējas pārbaudes katras dalībvalsts parlamentā, otrkārt, Ministru padomes apstiprinājuma, kuras sastāvā būs valstu ministri, kas ir pārskatatbildīgi tiem pašiem dalībvalstu parlamentiem, un, treškārt, šī EP apstiprinājuma ar tā deputātiem, kurus tieši ir izvēlējušies pilsoņi, lai tie konkrēti risinātu Eiropas problēmas Eiropas līmenī.
Tāds pārskatatbildības līmenis nepastāv nevienā citā starptautiskā struktūrā. Paverieties uz Pasaules Tirdzniecības organizāciju. Paskatieties uz SMF. Paverieties uz Pasaules Banku. Paskatieties uz ESAO. Jebkur - nekur starptautiski nepārsniedz tādu demokrātiskās pārskatatbildības līmeni. Tiem, kas ir patiesi norūpējušies par demokrātisku pārskatatbildību starptautiskās struktūrās, būtu jākoncentrē uzmanība uz šīm iestādēm un organizācijām. Mums būtu jālepojas ar mūsu sasniegumiem mūsu demokrātiskajā ES.
Bogdan Klich
(PL) Priekšsēdētāja kungs, mums nav jauna Līguma, un jau tas vien nodrošina gandarījumu. Tomēr ir kaut kas svarīgāks - šis Līgums ir labs. Tas ir labs Līgums, jo reaģē uz problēmām, ar ko Eiropa šodien saskaras.
Turklāt tas sasniedz mērķus, ko Lākenas deklarācijā paziņoja kā saistošus pirms sešiem gadiem. Saskaņā ar šiem mērķiem, Līgums sakārto un vienkāršo gan iestāžu regulējumu, gan ES juridisko sistēmu. Tas padara ES demokrātisku, cita starpā nostiprinot Parlamenta kā likumdevēja nozīmi. Tas pietuvina ES tās pilsoņiem, un viens no veidiem, kā tas to panāk, ir ar pilsoņu iniciatīvu.
Jautājums ir, vai ES, pateicoties Līgumam, būs lielāka nozīme pasaulē un vai tā varēs rīkoties efektīvāk? Tomēr tas nav atkarīgs tikai no iestādēm, ko ievieš vai izmaina Līgums; tas atkarīgs pirmām kārtām no dalībvalstu vadītāju politiskās gribas. Ja tās trūks, visa iestāžu reforma būs bijusi velta. Lai Līgums nebūtu mirstošs likums un dokuments, es vēlos lūgt kopienas politisko gribu Līguma parakstīšanas brīdī un pēc tā ratifikācijas.
Adrian Severin
Priekšsēdētāja kungs, Reformu līguma teksts, pat ko Lisabonā panāca vienošanos, ir nepārprotams progress, solis uz priekšu integrētās Eiropas vēsturē - es to vēlos saukt par Eiropas apvienošanos. Tādēļ tas jāsagaida ar apsveikumiem.
Tomēr, lai arī tas ir svarīgs solis, tas nav pēdējais solis. Īsā laikā ir ļoti svarīgi ratificēt Līgumu visās 27 dalībvalstīs. Visiem būtu jābūt skaidram, ka nav ne B plāna, ne C plāna. Pēc ratifikācijas mums ir jāturpina vidējā termiņā un ilgtermiņā īstenot nepieciešamās reformas un politikas virzienus līdz panāksim pilnīgu atkalapvienošanu starp Eiropas vēsturi un ģeogrāfiju, kas panākta saistībā ar Eiropas starpvalstu demokrātiju.
Šajā brīdī, kad atviegloti uzelpojam, ir arī ļoti svarīgi atbrīvoties no demokrātiskās liekulības un demagoģijas, kā arī atzīt, ka šajā sarežģītajā pasaulē politiskai pārvaldībai vairāk nekā jebkad agrāk nepieciešama profesionāla kompetence, kam nevarētu piemērot referendumus. Mums cilvēkiem jāprasa ar "jā” vai "nē” izlemt par principiem un pamatprincipiem, nevis par sarežģītiem tehniskiem jautājumiem un sarežģītiem kompromisiem. Attiecībā uz pārējo mums jāievēro neobligātā mandāta princips.
Tomēr mums arī jāatzīst, ka progress, ko šodien svinam tika panākts uz pārredzamības un patiesuma rēķina. Plaisa starp tautām un mums, politiskajiem vadītājiem, pēc Lisabonas ir vismaz tikpat liela, kāda tā bija pirms tam. Līdz nelikvidējam šo plaisu, šampanieša pudeles mums būtu jātur neatvērtas.
Jan Zahradil
(CS) Priekšsēdētāja kungs, kā bijušais Konvencijas par Eiropas nākotni loceklis, kā vienīgais valsts parlamentārietis, kas iesaistījās sarunās, un kā pārliecināts Konstitūcijas oponents kopš paša sākuma esmu gandarīts sacīt, ka Lisabonā vismaz zināmā mērā virsroku ņēma veselais saprāts.
Eiropas Konstitūcijas pati koncepcija bija kļūdaina no paša sākuma. Esmu priecīgs, ka tā ir atcelta, un esmu priecīgs, ka mana valsts bija starp valstīm, kas tajā sniedza savu ieguldījumu. ES nav valsts, tā nekad nebūs valsts, un tādēļ tai nevar būt konstitūcija. ES jāveido uz starpvaldību līguma, ar kuru dalībvalstis ir visa Eiropas integrācijas procesa stūrakmeņi.
Attiecībā uz saturu - katram no mums patīk un nepatīk konkrēti tā aspekti. No vienas puses, es esmu personiski gandarīts par valstu parlamentu un valstu izpildorgānu nozīmes nostiprināšanu tā sauktajā elastīguma klauzulā. No otras puses, man nepatīk, ka ir samazinātas valstu veto tiesības. Tomēr, būdams reālists, es apzinos, ka mēs esam sasnieguši visu iespējamo.
Tomēr par svarīgu es uzskatu, ka pirmo reizi ES vēsturē mākslīgs jēdziens, kas izstrādāts uz zaļā galda, bija zināmā mērā jāpārstrādā, pēc tā izmēģināšanas realitātē. Tas man liek cerēt, ka ES nākotnē turpinās parādīt, ka tā var atteikties no konkrētiem jēdzieniem, kas izrādās nepiemēroti, piemēram, piecdesmitgadīgais novecojušais federālistu modelis. Tas man liek cerēt, ka ES spēs virzīties uz patiesu, elastīgu, decentralizētu starpvaldību organizāciju, kas spēj risināt 21. gadsimta problēmas.
Priekšsēdētāja kungs, es tomēr ticu, ka Parlaments neļausies kārdinājumam atdzīvināt jau mirušo konstitūcijas ideju, jo tas tikai parādītu, ka tā ir ziloņkaula tornis.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es nebiju domājis, ka pagājušā nedēļa beigsies tik sekmīgi.
Pirmkārt, Lisabonas sammitā mēs pieņēmām jaunu Reformu līgumu, kas ir milzīgs panākums, un es silti sveicu premjerministru José Sócrates, priekšsēdētāju Barroso un mūs visus. Tas notika bez jebkādiem mēģinājumiem piemērot veto vai bez jebkādām papildu cīņām par tā galīgo redakciju. Manuprāt, tas nozīmē, ka Eiropas Savienība ir pārvarējusi iestāžu krīzi.
Otrkārt, ir labas ziņas no manas valsts, kur pēdējās dienās notikusī antieiropas un ekstrēmi labējās valdības gāšana ir neapstrīdama izdošanās. Polijas cilvēku nostāja ir apstiprinājums manis vairākkārt sacītajam, ka vairākums poļu atbalsta Eiropas integrāciju; poļi vēlas, lai Polija būtu ES partneris, nevis oponents.
Šādi noteiktumi noteikti iedveš optimismu par mūsu kopējā Eiropas projekta nākotni. Es uzskatu, ka ES ir gatava risināt nākotnes problēmas, un, kā Sócrates kungs pareizi novēroja, ES ir tagad stiprāka un iekšēji saistītāka struktūra, kā arī neapšaubāmi spēcīgāks partneris starptautisko pasaules attiecību sarunās. Padomes priekšsēdētāja un Augstā pārstāvja ārpolitikas un drošības politikas jautājumos amati ir potenciāli instrumenti, kas, ka pilnība tiks izmantoti, var pozitīvi nostiprināt ES tēlu.
Viens no šīs vienošanās svarīgākajiem panākumiem turklāt ir tas, ka Pamattiesību harta ir ieguvusi juridiski saistošu raksturu. Es ceru, ka Polijas jaunais parlaments atcels lēmumu neietvert Polijas pilsoņus hartas IV nodaļas "Solidaritāte” noteikumos. Šī nodaļa ietver noteikumus, kas attiecas uz darba ņēmēju un arodbiedrību tiesībām, kas ir jo īpaši svarīgas poļiem un Eiropas kreisajiem.
Tunne Kelam
Priekšsēdētāja kungs, es vēlos apsveikt Portugāles prezidentūru par lielisko rezultātu, ņemot vērā apstākļus. Taču mums jāpatur prātā viena lieta: joprojām ir jasasniedz Konvencijas par Eiropas nākotni pamatmērķis, proti, pārvarēt plaisu starp iestādēm un Eiropas pilsoņiem. Tagad mūsu rīcībā ir instruments, ar ko piemērot Eiropas politikas virzienus. Mums nepieciešama politiskā griba un apņemšanās. Tagad viss attiecas uz īstenošanu, un ir divi principi, uz kuriem mums būtu jāpamato šī Lisabonas līguma īstenošana. Pirmkārt, tas ir subsidiaritātes princips.
ES kompetenču noteikšana nepārprotami ir ļoti pozitīvs sasniegums, kas saistīts ar valstu parlamentu pieaugošu nozīmi un atbildību, jo mūsu pilsoņiem būtu jāsaprot, ka EK risinās Kopienas problēmas efektīvi un vienlaikus atturēsies no iejaukšanās viņu dzīvēs, kad tas būs lieki.
Otrkārt, tas ir princips, kas saistīts ar solidaritāti, kura ir EK pamatvērtība. Vienojoties par līdzsvarotas proporcionalitātes izmantošanu, veidojot nākotnes EP, ir skaidra šīs solidaritātes liecība, un par to esmu pateicīgs. Vēl vien būtiska šīs solidaritātes pārbaude būs kopējas ārpolitikas izveidei saistībā ar enerģētikas drošību, kā pagājušajā mēnesī ierosināja EP, ietverot īpašu Augsto pārstāvi energotaupīgas jautājumos, kas strādās saistībā ar jauno Augsto pārstāvi ārpolitikas jomā.
Visbeidzot vēlos citēt kādu labu solidaritātes apliecinājumu, kad pagājušā gada maijā Samarā priekšsēdētājs Barroso sacīja savam Krievijas kolēģim, ka ES izpratnē par solidaritāti Polija un Igaunija ir tikpat svarīgas kā Vācija un Portugāle.
Jerzy Buzek
(PL) Priekšsēdētāja kungs, pēc Lisabonas augstākā līmeņa sanāksmes diskusijas par Eiropas Līgumu var uzskatīt par slēgtām, jo tagad mums ir viens galvenais mērķis - ratificēt Līgumu pēc iespējas ātrāk un efektīvāk.
Parlaments šajā jautājumā ir nozīmīgs. Lūdzu, paturiet prātā, ka saskaņā ar Līgumu mums piemīt lielāka nozīme, nekā līdz šim. Jāapsver trīs aspekti. Augstā pārstāvja ārpolitikas un drošības politikas jautājumos nozīmes un uzdevumu apraksts un šī pārstāvja ievēlēšanas jautājums, kas ir kopējs lēmums ar Eiropadomi, sākot no 2009. gada 1. janvāra. Mums nepieciešams sagatavot kopīgu lēmumu vairākās jomās, pirmām kārtām, drošības un tieslietu administrācijas jomās. Treškārt, mums jāorganizē politiskas debates, lai precizētu principus, ar ko saskaņā rīkosies Eiropadomes priekšsēdētājs, jo īpaši ņemot vērā viņa attiecības ar EP.
Tomēr vissvarīgākā lieta ir ratifikācija, un tā lielā mērā atkarīga no mums - EP deputātiem. Tā notiks dažādos veidos katra valstī. Mums jāatrod veids, kā pārliecināt pilsoņus, ka šis ir panākums ne tikai ES, ne tikai politiķiem, bet arī galvenokārt pilsoņiem. Tas ir mūsu galvenais uzdevums - ratifikācija. Paldies un apsveicu!
José Sócrates
Padomes priekšsēdētājs. - (PT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, vēlos jums pateikties par lieliskajām debatēm saistībā ar Lisabonas līgumu.
Pirmkārt, sakiet par šo Līgumu, ko vēlaties, taču viena lieta ir neapstrīdama - Eiropa, pateicoties šim Līgumam, ir stiprāka. Šis Līgums apstiprina Eiropas vērtības, labās vērtības, kas vienmēr ir bijušas Eiropas integrācijas projekta pamatā. Šis Līgums sekmē Eiropas ekonomiku un rada nosacījumus, lai Eiropa labāk pildītu savus uzdevumus pasaulē.
Kā daudzi ir novērojuši, šis ir Līgums, kas padara Eiropas iestādes un Eiropas politiskos darbus demokrātiskākus. Šis Līgums nodrošina 27 dalībvalstu ES efektīvāku lēmumu pieņemšanu. Tiem, kam patīk demokrātija, patīk arī, ka to novērtē kā metodi, kas ļauj efektīvi pieņemt lēmumus, un visi tiek, kuri seko līdzi Eiropas politiskajai dzīvei, saprot, ka Eiropai bija nepieciešama efektīvāka lēmumu pieņemšana.
Visbeidzot es arī vēlētos sacīt, ka jebkurš, kurš apšauba Līgumu un Eiropas spējas, lūdzu, pamostieties realitātē; pasaule jau ir nonākusi pie secinājuma par šo Līgumu. Eiropa ir kļuvusi stiprāka, spējīgāka reaģēt uz globālām problēmām, spējīgāka reaģēt uz stratēģiskām problēmām, un kopš Lisabonas pasaule Eiropu aplūko cerībā, ka tā atkal uzņemsies savus pienākumus pasaulē.
Nē, šis Līgums nozīmē progresu mums. Citi cilvēki jau ir to pateikuši par Eiropu: nē, neapšaubiet; mostieties, mēs esam stiprāki. Eiropa kopš vienošanās Lisabonā ir tik pārliecināta kā nekad agrāk un tagad atrodas pozīcijās, lai risinātu nākotni; tā var no aizsardzības pāriet uz uzbrukumu.
Graham Watson savā runā minēja Pessoa. Vēlos viņam pateikties par viņa personisko laipnību, jo Pessoa ir viens no mūsu lieliskajiem dzejniekiem, un es vēlreiz vēlos viņu citēt. Viņš reiz runāja par "nostaļģiju par nākotni”. Arī es kā eiropietis jūtu nostaļģiju par nākotni, un esmu nostalģisks par laiku, kad Eiropā diskutēja par nākotni, parādīja vadību, esmu nostalģisks par tām dienām, un es uzskatu, ka šis Līgums nodrošina apstākļus, lai Eiropa spētu to darīt.
Ja ļausiet man, priekšsēdētāja kungs, es vēlos paskaidrot dažas lietas. Pirmām kārtām par EP priekšsēdētāju es vēlos deputātiem sacīt, ka nevienam nekad neienāca prātā, ka Padome varētu ierosināt EP priekšsēdētāja balsstiesību atcelšanu. Priekšsēdētājs, protams, saglabās šīs tiesības; es nezinu, kā radās šī nepareizā doma, bet Padome izlēma, ka Parlamentā būs 751 deputāts (750 deputāti un priekšsēdētājs). Nākamais - Joanīnas klauzulas jautājums ir atrisināts, kā vienmēr sacīju, ka to atrisinās. Joanīnas klauzulai jābūt juridiski saistošai, bet tai nav jābūt Līgumā, un ierosinātais risinājums, kas paredz deklarāciju un protokolu, ir pilnībā saskaņā ar mums piešķirto mandātu.
Es arī vēlos uzslavēt iepriekšējo prezidentūru, kā vienmēr esmu to darījis, un vienmēr darīšu. Šī Līguma procesa laikā bija divi izšķiroši brīži. Pirmais bija pagājušā gada oktobrī, kad Angela Merkel izlēma Līgumu padarīt par savas un nākotnes prezidentūru galveno jautājumu. Šādam lēmumam bija nepieciešama politiskā drosme, un tas bija politiskais risks. Vienlaikus neviens nedomāja, ka tam bija lielas izdošanās izredzes. Es atgādināju šo izšķirošo brīdi, jo Eiropai bija jāatgriežas politikā un arī jāatgūst drosme un jāiesaistās politiskajā riskā. Otrs izšķirošais brīdis, ka esmu sacījis iepriekš, bija tad, kad izlēmām, izmantojot iepriekšējās Padomes iespēju, panākt vienošanos oktobrī, nevis decembrī.
Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, es vēlos beigt uzstāšanos, sakot, ka noteikti daudzi cilvēki un daudzi cilvēki Eiropā nav apmierināti ar šo Līgumu, tāpat kā nebūtu ar jebkuru citu līgumu. Tomēr varbūt ir daži, kas gribētu citādāku Līgumu, un ar viņiem ir vērts organizēt dialogu, lai pateiktu viņiem, ka šajā brīdī alternatīva bija vai nu apstiprināt šo Līgumu vai palikt iestāžu krīzē.
Es domāju, ka visi, kas saprot, ka politiķim ir jārisina realitāte, nevis fantāzija, atbalstīs Lisabona pieņemto lēmumu. Attiecībā uz ratifikāciju, es vēlos skaidri norādīt, ka tas ir katras dalībvalsts kompetencē. Tomēr kā demokrāts nevaru pieņemt to viedokļus, kas argumentē, kas ratifikācija jāveic ar valstu referendumiem, mēģinot samazināt pārstāvniecisko demokrātiju un apšaubot parlamentāras ratifikācijas likumību.
(Aplausi)
Es esmu demokrāts, un Eiropa ir demokrātiska, un, būdami demokrāti, mēs katrai valstij ļaujam izlemt par labāko ratifikācijas metodi.
Visbeidzot, priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, jā, es esmu ļoti lepns, es esmu ļoti gandarīts, es jūtos ļoti pagodināts, ka kopā ar citiem piedalījos vēsturiskā un izšķirošā brīdī, brīdī, kad pasaulē nāca Lisabonas līgums, jo tas nozīmē, ka Eiropa virzīsies uz priekšu.
(Skaļi aplausi)
Priekšsēdētājs
Padomes priekšsēdētāj, es arī vēlos sirsnīgi pateikties jo īpaši ārlietuministram Luķs Amado, Manuel Lobo Antunes, kā arī vēstniekam Mendonēa e Moura un Juridiskajam dienestam, ko koordinē Jean-Claude Pires.
José Manuel Barroso
Komisijas priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs, Thyssen kundze uzdeva konkrētu jautājumu. Vai ir iespējams progress no pašreizējā brīža līdz ratifikācijai? Kā es sacīju, nodrošinot Eiropas pilsoņiem rezultātus, mēs varam izveidot pareizo politisko vidi, lai sekmētu ratifikāciju.
Būtu kļūdaini palēnināt mūsu darbu, un tas būtu pretrunā divpusējai stratēģijai, kas ir Komisijas centrāla stratēģija; turklāt Komisija paziņoja, ka mums vienlaikus jāatrisina iestāžu problēmas un jānodrošina konkrēti rezultāti mūsu pilsoņiem. Gluži pretēji šī Komisijai, un, esmu pārliecināts, ka arī šis Parlamentam, būtu jābūt aktīviem - un kopā mēs varētu būt vēl aktīvāki - sekmējot Eiropas pilsoņu darba kārtību.
Otrais jautājums bija par paziņošanu un demokrātiju. Paziņojumi par līgumu un tā izskaidrošana mūsu sabiedrībai ir pirmām kārtām valstu iestāžu pienākums. Tomēr tas ir arī Eiropas iestāžu uzdevums. Es piekrītu Queiró kunga sacītajam par EP nozīmi šajā jautājumā. Mēs Komisijā esam gatavi uzņemties mūsu pienākumu, cieši sadarbojoties ar dalībvalstīm un EP.
Es piekrītu Kelam kunga un Nassauer kunga komentāriem par subsidiaritāti. Ir ļoti svarīgi uzsvērt pievienoto vērtību, ko attiecībā uz demokrātiju nodrošina šis Līgums. Tas padara Eiropu demokrātiskāku un pārskatatbildīgāku, kā arī spēcīgāk uzsver subsidiaritāti. Subsidiaritāte ir veids, kā nostiprināt Eiropu un Eiropas iestādes, nevis novājināt tās, jo, strādājot tuvu pilsoņiem, iestādes iegūst vairāk leģitimitātes un var pieņemt labākus lēmumus.
Es arī uzskatu, ka mūsu paziņojumā, kā uzsvēra Corbett kungs, ir pareizi paskaidrot jauno demokrātisko dimensiju. Mēs ES esam lepni, ka mums ir tāda demokrātijas sistēma. Mēs to vienmēr varam uzlabot, taču pasaulē nav citas vietas, kur būtu tāda demokrātiska dalība starpvalstu līmenī, kāda ir ES.
Mums arī saistībā ar paziņojumu būtu skaidri jānorāda mūsu nostiprinātā spēja rīkoties pilsoņu vārdā jomās, kas viņiem rada bažas, piemēram, klimata pārmaiņas, enerģētika un migrācija. Šīs ir konkrētas mūsu pilsoņu bažas, un mēs tās risinām. Tāpat saistībā ar paziņojumu mums būtu jāuzsver nostiprinātā spēja rīkoties starptautiskā arēnā.
Visbeidzot es vēlos uzsvērt punktu, ko skaidri precizēja Poignant kungs, un pateikties viņam par Jean Monnet nozīmes uzsvēršanu. Tiesa, ka šis nav nevainojams Līgums, bet dažreiz cilvēki saka, ka mēs atsakāmies no dibinātāju tēvu vērtībām un apņēmības. Tas nav tiesa. Mēs darām to, ko Jean Monnet un daudzi citi ir teikuši - mēs šo kopējo projektu veidojam pas à pas (soli pa solim), un mums tas jādara, tagad piekāpjoties, lai pildītu savu pienākumu pilsoņu priekšā, kā arī lai pildītu konkrētus uzdevumus un nodrošinātu konkrētus rezultātus.
Lisabonas sammits, kurā galveno vērību pievērsa Līgumam un iestādēm, bet otrajā dienā - virziena parādīšanai uz globalizāciju, kā arī veida norādīšanai, kā mēs kopā varam nostiprināt mūsu spēju rīkoties, lai varam risināt globalizācijas problēmas, patiesi ir noteicis Eiropas nākotnes darba kārtību. Tādēļ tas bija lielisks panākums, un Portugāles prezidentūrai, dalībvalstīm, Eiropas Parlamentam un Eiropas Komisijai būtu tas jāsvin un jālūkojas nākotnē ar atjaunotu pārliecību.
(Aplausi)
Priekšsēdētājs
Liels paldies, Komisijas priekšsēdētājs. Šīs debates ir parādījušas, ka varam ticēt mūsu Eiropas kontinenta nākotnei. Mēs strādāsim apņēmīgāk, lai to panāktu. Liels paldies.
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Jean-Pierre Audy  
rakstiski. - (FR) Es pirmām kārtām sveikšu dalībvalstu vadītājus saistībā ar vēsturisko vienošanos, ko viņi panāca Lisabonā un kas pieliek punktu daudziem institucionālās nenoteiktības gadiem. Es atzinīgi vērtēju drosmīgo politiķu nerimstošo darbu, gudrību un pragmatismu, kas piemīt Francijas prezidentam Nicolas Sarkozy un lieliskajai Angela Merkel Vācijas prezidentūrai, ar kuru viņi 2007. gada pirmajā pusē nolika uz ceļa institucionālo darba kārtību. Es vēlētos šajos apsveikumos ietvert arī atzinību par lielisko un milzīgo darbu, ko paveicis priekšsēdētājs Valéry Giscard d'Estaing. Šī vienošanās ietver lielus politiskus panākumus, ko nodrošināja vecais teksts. stabila ES prezidentūra, par Eiropas diplomātiju atbildīga persona un jauns balsošanas mehānisms ar paplašinātu kvalificētā balsu vairākuma piemērošanas jomu, vienlaikus nostiprinot EP pilnvaras. Man žēl, ka vairs nav iekļauti ES simboli (karogs, himna un moto). Šajā Līgumā ņem arī vērā Francijas un Nīderlandes cilvēku sniegtos vēstījumus, kuri noraidīja veco Līgumu, jo jaunajā Līgumā nav saglabāts konstitūcijas raksturs, kāds piemita vecajam tekstam, kā arī jaunais teksts neiecērt akmenī Līgumā par ES Eiropas valstu politikas virzienu apkopošanu, jo tie tā vietā ietilpst pašreizējā Eiropas demokrātijas funkcionēšanā.
Alexandra Dobolyi  
Es uzskatu, ka tas ir milzīgs solis, ka Lisabonā politiķi, apzinoties savu atbildību un noliekot malā savus vēstures pārdzīvojumus, ir panākuši vienošanos par Līgumu, kura sagatavošana ilga sešus gadus un kas noteikts Eiropas seju nākotnē, kā arī regulējumu, kurš ļaus efektīvi funkcionēt.
Ir svarīgi, ka šī dokumenta, ko paredzēts parakstīt šī gada 13. decembrī, ratifikācijas process dalībvalstīs notiek bez aizķeršanās. EP ir vitāli svarīgi turpināt nodrošināt savu atbalstu Reformu līgumam, un šeit mēs atkal pievēršam dalībvalstu uzmanību uz to, cik nozīmīgs ir ratifikācijas process.
Ungārija vienmēr ir nemainīgi atbalstījusi konstitucionālo procesu un uzskatījusi, ka ātrāk vai vēlāk dalībvalstis atradīs kopsaucēju un sekmīgi virzīs uz priekšu Eiropas integrācijas procesu.
Kā EP Ārlietu komitejas loceklis es uzskatu, ka ir svarīgi uzsvērt, ka pieņemtais dokuments var pozitīvi sekmēt Eiropas Savienības ārpolitikas efektīvāku attīstību, kā arī uzlabot tās efektivitāti starptautiskajā diplomātiskajā arēnā. Tomēr ne jau tikai ārpolitikas jomā Reformu līgums, kā tas ir sagaidāms, ieviesīs izmaiņas, bet arī saistībā ar vairākiem citiem jautājumiem, kas ir vitāli svarīgi, lai ES funkcionētu efektīvi. Piemēram, tas paver iespēju, ka jaunais EP un jaunā EK, ko izveidos 2009. gadā, varēs sākt rīkoties uz efektīvāka, pārredzamāka un demokrātiskāka pamata.
Šiem kopējiem panākumiem pirmām kārtām un galvenokārt bija nepieciešama politiskā griba, lai īstenotu kopīgu rīcību, tādēļ tagad priecāsimies par Līgumu, bet procesa izdošanās nodrošināšanas interesēs mums pie tā jāapstājas; mums jāturpina piemērot mūsu kopīgas pūles, lai nodrošinātu, ka ratifikācijas process tiek pabeigt sekmīgi.
Jules Maaten  
Lai panāktu vienošanos par Reformu līgumu, aiz slēgtajām durvīm Lisabonā tika izsniegts pārāk daudz dāvanu. Itālija saņem papildu vietu Eiropas Parlamentā, Bulgārija saņem "evro” kiriliskā alfabētā, Polija var turpināt bloķēt lēmumu pieņemšanas procesu vairākus nākamos gadus, savukārt Austrija var neiekļaut Vācijas studentus savās universitātēs. Šāda tirgošanās bija raksturīga Viduslaikiem un ir pretrunā mūsu centieniem panākt lielāku pārredzamību ES.
Tomēr varam būt gandarīti, ka beidzot, pēc vairākiem debašu gadiem, esam panākuši pilnīgu vienošanos, jo šis Līgums uzlabo pašreizējo situāciju. Tā nav viselegantākā vienošanās, taču tā nodrošina Eiropā vairāk demokrātijas. Tā nodrošina EP un valstu parlamentiem lielāku ietekmi, ļaujot Eiropas pilsoņiem piemērot tiešāku ietekmi politikai. Tas atbilst kopējai enerģētikas politikai un kopējai ārpolitikai. Ir nepieciešama Kopenhāgenas kritēriju strikta piemērošana, un beidzot tiek nodrošināta arī lielāka demokrātiskā pārskatatbildība, ieviešot "oranžo karti”, kas valstu parlamentiem dod iespēju apstrīdēt ES tiesību aktus, pamatojoties uz subsidiaritāti.
Witold Tomczak  
rakstiski. - (PL) Patiesība, kas saistīta ar Reformu līgumu, neatšķiras no patiesības par Eiropas Konstitūciju. Šie dokumenti pārveido starptautisko organizāciju - EK, kā arī savienību starp tās locekļiem - ES par kontinentālu supervalsti. Tie arī ietekmē šīs supervalsts atzīšanu (pievienojot Eiropas 1950. gada Cilvēktiesību konvenciju, kuras parakstošās puses var būt tikai valstis). Tie atver jaunu ceļu, lai izstrādātu vienotu Eiropas likumu, neiesaistot dalībvalstis (EKT interpretējot Pamattiesību hartu). Varētu pavadīt ilgu laiku, uzskaitot līdzvērtīgi svarīgus piemērus.
Ņemot vērā šo situāciju, esam saskārušies ar problēmu attiecībā uz Eiropas tautu tiesību nodrošināšanu jaunajā supervalstī, jo līdz šim dalībvalstis nodrošināja šīs tiesības savām tautām. Šo problēmu Reformu līgums vispār neskar. Tā kā tautu tiesības neapšaubāmi ir cilvēktiesības kopienas līmenī supervalsts izveidošanas projekta dēļ, mēs saskaramies ar cilvēktiesību krīzi Eiropā.
Tādēļ mums ir jānoraida Reformu līgums un jāsāk svarīgs darbs pie sistēmas, lai nodrošinātu tautu tiesības Eiropas integrācijas apstākļos. Ja to nedarīsim, Eiropai draudēs vēl viens totalitārisma sprādziens.
