Demokratizálódás Törökországban (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozata Törökország demokratizálódásáról.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) Hölgyeim és uram, örömmel fordulok e Házhoz az Európai Unió számára különös jelentőségű kérdésben, amely a Törökországgal folytatott kapcsolatokat, pontosabban a törökországi demokratizálódást érintő kérdés, amely úgy tűnik, hogy a vita legfőbb célkitűzése, nemcsak közvetve, hanem közvetlenül is az Unióhoz közvetlenül kötődő kérdés figyelembe véve, hogy Törökország tagjelölt ország.
Törökország tagjelölt ország státusszal rendelkezik, és több éve folyik az Európai Unióhoz való csatlakozásról szóló tárgyalás, és amint ismert, a koppenhágai politikai kritériumokkal együtt elvárjuk, hogy az Unióhoz csatlakozni kívánó ország szilárd politikai intézményekkel rendelkezzen, és biztosítsa a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat és a kisebbségek tiszteletben tartását.
Ezért Törökországnak teljesítenie kell ezeket a követelményeket. Számos fejezetet megnyitottak a tárgyalások előtt. Némelyeket megnyitottak, másokat még nem, más tárgyalások elakadtak, és nyilvánvaló, hogy Törökország az Unió számára stratégiai jelentőséggel bír. Először is azért, mert európai perspektívával rendelkezőn ország, továbbá azért, mert az energiaellátás szempontjából növekvő stratégiai jelentőségű nagy ország, valamint vitathatatlan gazdasági és természetesen politikai jelentőséggel bíró ország. Törökország egyébként a NATO tagja, és ezért e tekintetben az Európai Unió bizonyos országai számára Törökország e katonai szövetség terén is partner.
Meg kell említeni, hogy Törökországban pozitív változások következtek be. Az európai perspektíva különösen motiválja Törökországot, hogy pozitív értelemben folytassa a demokratikus változások és a demokratikus konszolidáció felé vezető utat. A jelenlegi török kormány a török politikai rendszer demokratizálódásához vezető intézményi változások érdekében elindította az úgynevezett "demokratikus kezdeményezést”. Az Európai Unió tekintetében az Unió érdeklődése a kormányon belül is megmutatkozik Bağış miniszter kinevezésével, akivel számos alkalommal magam is beszéltem, és aki miniszteri tárcája keretében az Európai Unióval folytatott tárgyalásokért felel.
Ezért láthatjuk egyrészt, hogy Törökország reformokat vezetett be, aminek elindítója kétségtelenül az európai perspektíva, viszont másrészt az e vita középpontjában álló, meghatározott területen, a demokrácia és az alapvető szabadságok területén továbbra sem megfelelő a helyzet.
Bizonyos szabadságok, például a szólás-, a sajtó-, a vallásszabadság vagy a szakszervezetek jogai, a kisebbségi csoportok jogai, a nők és a gyermekek jogai, a hátrányos megkülönböztetés elleni harc, valamint a férfiak és a nők közötti egyenlőség védelmének és biztosításának szintjét továbbra is elégtelennek tartjuk. Ennek alapján e folyamat részeként javasoltunk Törökországnak egy sor alkotmányos reformot, amely nélkül e területek bármelyikén nehéz lenne előrelépni.
Ezért a Törökországgal folytatott tárgyalások keretében az Európai Unió ezen irányvonalak mentén kíván előrehaladni, sőt, szükség esetén, és amennyiben úgy ítéli meg, hogy egy bizonyos intézkedéstípus nem abba az irányba halad vagy nehézzé teheti a fejlődést, iránymutatást ad Törökországnak.
Tulajdonképpen ez történt a török Alkotmánybíróság által december 11-én elfogadott, a DTP (Demokratik Toplum Partisi) feloszlatásáról és számos demokratikusan megválasztott képviselőjük politikai tevékenységének megakadályozásáról szóló határozat esetében. A Tanács elnöksége az Alkotmánybíróság akkor elfogadott határozata miatt kifejezte aggodalmát, és az Európai Unió egyértelműen és határozottan hangot adott a határozat miatti aggályának. Ösztönzi ugyanakkor a török jogalkotás szükséges reformjait, amelyek célja, hogy a politikai pártokra vonatkozó szabályozást az Európa Tanács Velencei Bizottsága által megfogalmazott bizonyos ajánlásaihoz és az egyébként a török állam által aláírt és ratifikált, és ebben az esetben a strasbourgi bíróság joghatósága alá tartozó, az emberi jogok és alapvető szabadságok védelméről szóló európai egyezmény vonatkozó szabályaihoz igazítsa.
Tehát, befejezem, elnök asszony. A Tanács elnöksége továbbra is nagy jelentőséget tulajdonít e kérdésnek. A Törökországban most zajló reformfolyamatok valamennyi aspektusát mindenesetre szorosan figyelemmel kísérjük egy általunk pozitívnak ítélt, a tagságról szóló tárgyalási és társulási keretrendszeren belül. Úgy gondoljuk, hogy ez egy stratégiai keretrendszer, amelyet tovább kell vinnünk, a Tanács jelenlegi spanyol elnökségének szándéka szerint pedig folytatni kell az új tárgyalási utak megnyitását, és ezért, ahogy tavaly Törökország esetében történt, képesek leszünk arra, hogy elmélyüljünk a tárgyalásokban.
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, üdvözlöm a török demokratizálódásról szóló fontos vitát. Valamennyiünket emlékeztetem arra, hogy Törökország uniós csatlakozási folyamata az Európai Unió számára stratégiai jelentőségű.
A demokratikus reformok és Törökország demokratikus átalakulása erősíti Törökország, valamint az EU és Törökország szélesebb szomszédságának stabilitását és biztonságát. A Törökországban bekövetkezett fejlődés ösztönzi a reformerőket, és az egész régióban a demokrácia és az emberi jogok katalizátoraként működik.
Természetesen a fejlődés nem mindig pozitív fejleményekkel teli egyenes út. Látunk aggodalomra okot adó fejleményeket is, és ha ilyesmit tapasztalunk, ezeket a kérdéseket igen komolyan felvetjük a török hatóságoknál, valamint alkalmazzuk az uniós csatlakozási perspektíva feltételességének köszönhetően rendelkezésünkre álló eszközöket.
Ha egy olyan ország, mint Törökország alapvető politikai változásokon megy keresztül, igen ritkán történik meg, hogy az események mindig teljes mértékben egyértelműek és egyirányúak legyenek.
Törökország demokratikus nyitása a kurd lakossággal kapcsolatban ennek a fejlődésnek a példája. 2009 nyarán a török kormány elindította ezt a demokratikus nyitást, amelynek célja valamennyi török polgár számára a demokratikus normák és az életszínvonal növelése. Ez a fontos kezdeményezés párbeszéd útján és a török demokratikus intézményeken keresztül foglalkozik a kurd kérdéssel. A mai napig számos jelentős reformot hajtottak végre. Ezek közül néhány pár éve még szinte lehetetlen volt: gondoljunk a kurd nyelvű TV-műsorokra, amelyeket ma magán és állami műsorterjesztők sugároznak. Ezek sokatmondó példái az üdvözlendő változásoknak és átalakulásnak.
A demokratikus nyitásban tapasztalható legutóbbi visszalépések azonban komoly aggodalomra adnak okot. Sajnáljuk a Demokratikus Társadalom Párt (DTP) betiltására vonatkozó decemberi, török alkotmánybírósági határozatot. A DTP betiltását követően a terroristaellenes vizsgálat keretében számos párttagot - köztük választott polgármestereket is - letartóztattak. Egyidejűleg a PKK (Kurd Munkáspárt) terrorista támadásai délkeleten továbbra sem csökkennek, és veszélyeztetik a török katonák életét. A feszült politikai légkört tovább erősítette a PKK-tagok és szimpatizánsok Észak-Irakból való visszatérésének megünneplése is. A törökországi nacionalista körök ezt a lehetőséget a kormány politikája és maga a demokratikus nyitás elleni támadásra használták.
A demokratikus nyitás elleni ezen támadást követően üdvözlöm a török kormány múlt heti bejelentését, hogy továbbviszi a demokratikus nyitást. Törökország demokratikus átalakulása erőteljesen bizonyítja az uniós csatlakozási perspektíva folyamatos puha hatalmát, amennyiben azt tisztességesen és határozottan, valamint erélyesen és következetesen alkalmazzák.
Ez nem könnyű folyamat, de azon az oda vezető út legalább annyira fontos mint a célállomás. Tartsuk életben és működtessük az EU és Törökország javára.
Ria Oomen-Ruijten
a PPE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony, Rehn biztos úr, lehet, hogy ez a Törökországról, a bővítésről szóló vita az utolsó alkalom, hogy felszólalok. Mindenesetre szeretném mindnyájuknak megköszönni azokat az információkat, amelyeket a velünk folytatott viták során megosztottak velünk, illetve velem. Hálásan köszönöm önöknek.
López Garrido, a Tanács tisztelt soros elnöke, hölgyeim és uraim, a mai vita nem fejezetek megnyitásáról szól. A demokratizálódásról - különösen a demokratizálódás bizonyos aspektusairól - szól, mivel a Törökországról szóló előrehaladási jelentés és a Parlament jövőképe szerepel a következő strasbourgi ülés napirendjén. Egyetértek Rehn biztossal, hogy nagyon fontos, hogy Törökország továbbhaladjon a demokrácia irányába. Nyomatékosan szeretnék gratulálni Törökországnak mindazokhoz az erőfeszítésekhez, amelyeket e téren, többek között a kurd kérdés tekintetében is tett. Végül is tíz évvel, sőt talán még öt évvel ezelőtt is ki gondolta volna, hogy mára kurd nyelvű televízióműsorok lesznek?
Amikor 2009 közepén Törökország elindította az úgynevezett "demokratikus nyitás” kezdeményezést, példátlan vita indult - nemcsak parlamenti vita, hanem a médiában folyó példátlan vita is. Akkor azt reméltem, hogy a vita hosszú távra igen kézzelfogható, szilárd gyökerű jogokat teremt valamennyi török polgár számára. Októberben valamennyi török kollégámnak gratuláltam, hogy a nyilvános tiltakozás ellenére van bátorságuk a vita folytatására. E nyitás kiterjesztése érdekében arra szólítottam fel őket, hogy a vitát nagyon konkrét intézkedésekkel folytassák. Az ebbe fektetett összes pozitív energiát követően azonban Törökország sötét oldala ismét felütötte fejét, mivel a török Alkotmánybíróság döntése megújult terroristatámadásokat eredményezett. A Demokratikus Társadalom Párt (DTP) tagjaival szemben letartóztatási hullám indult, és a letartóztatás veszélye még mindig ott lebeg a török parlament tagjai felett. Ez azzal a veszéllyel is fenyeget, hogy véget vet e nyitásnak, és ezzel kapcsolatban rossz érzésem van. Miközben sajnálom az Alkotmánybíróság döntését, úgy tudom, hogy ugyanazon Alkotmánybíróság a Velencei Bizottság ajánlásainak végrehajtására szólít fel. E Ház mindig elítélte az erőszakot és a terrorizmust, és a politikai megoldások mellett érvelt. Végül is csak a török társadalmon belüli párbeszéd és a jogilag biztosított fenntartható jogok hozhatnak békét, biztonságot és jólétet a török polgárok számára, amely számunkra is óriási előnnyel járna.
Richard Howitt
az S&D képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, a demokratikus nyitásról szóló múlt évi bejelentés a kurd nyelvi, kulturális és emberi jogok Törökországban történő tiszteletben tartásának biztosítása, valamint a terrorizmus és az erőszak éveinek lezárása terén reményt adott a valódi áttörésre.
Ma este azonban a Parlament a Tanácshoz és a Bizottsághoz hasonlóan mély aggodalmának ad hangot amiatt, hogy ehelyett a lezárás helyett az Alkotmánybíróság decemberi döntésével egy politikai pártot tiltottak be, amely az ország kurd többségű területein a szavazatok többségét adja, és amelyet az ország emberi jogi szövetsége a kurd nép nevében "természetes tárgyaló félnek” nevez.
Két évvel ezelőtt megfigyelőként személyesen vettem részt a párt kongresszusán, ahol 20 000 ember jelent meg, és magam láttam és hallottam, hogy saját támogatóik legitimnek tekintik őket.
Elismerem, hogy a döntésre vonatkozó nyilatkozatában a török miniszterelnök ellenezte a politikai pártok betiltását, és a mai török sajtó arról számol be, hogy a kormányzó párt bejelentette, szándékában áll, hogy az alkotmánynak az emberi jogokról szóló európai egyezmény 11. cikkével való összehangolásával megelőzze a további alaptalan betiltásokat. Ezeknek az ígéreteknek meg kell valósulniuk.
Mindannyiunk számára nehéz azonban összeegyeztetni Törökország gerilláknak szóló felhívását, hogy jöjjenek elő a hegyekből azzal a ténnyel, hogy ugyanazon közösség más tagjait, akik a demokrácia útját választották, most bilincsbe verve és a börtönbe való bevonulás közben mutatják. A beszámolók szerint 700 és 1000 között van azoknak a párttagoknak a száma, akiket bebörtönöztek, sokakat közülük pusztán azért, mert nyilvánosan a saját nyelvükön szólaltak meg.
Az Európai Parlamentben különösen sajnáljuk a párt kilenc megválasztott polgármesterének bebörtönzését és két parlamenti képviselőjük kitiltását.
Parlamentünkben, az övékhez hasonlóan a parlamenti mentelmi jog arra szolgál, hogy mi, a nép képviselői félelem nélkül beszélhessünk. A félelem, hogy harcolnunk kell, azok számára közülünk, akik Törökország Európai Unióhoz való csatlakozására törekszenek, az a nem helyénvaló félelem a többségi társadalom bizonyos tagjai körében, hogy amit egy többnemzetiségű országban kisebbségi jogoknak hívunk, az állam egysége számára fenyegetést jelent. Egy modern Európában ezek egyszerűen nem ilyenek.
Tehát, végül is egy párt, amelynek neve lefordítva "Demokratikus Társadalom Párt”, eltűnt, de a modern törökországi demokratikus társadalom céljának nem szabad eltűnnie.
Sophia in 't Veld
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök asszony, mindenekelőtt szeretnék csatlakozni Oomen-Ruijten asszonyhoz, és szeretném hálás köszönetemet kifejezni Rehn biztosnak az elmúlt években kifejtett erőfeszítéseiért. Üdvözlöm továbbá a spanyol elnökség részéről mutatkozó, a Törökországgal folytatandó tárgyalásokkal kapcsolatos megújult lelkesedést.
Hölgyeim és uraim, én is sajnálom a török Alkotmánybíróság döntését. Ez egyértelmű visszalépést jelent, de reménykedjünk, hogy ez csak egyetlen lépés visszafelé, amelyet számos előrelépés követ majd, mivel el kell ismernünk, hogy a jelenlegi török kormány egyértelmű erőfeszítéseket tett a demokratizálódás előmozdítása, valamint annak érdekekében, hogy a kurdok megkapják a társadalomban és a politikai rendszerben az őket megillető helyet. Szeretném azonban hangsúlyozni, hogy ha támogatni kívánjuk Törökország demokratizálódási, fejlődési és reformfolyamatát, határozott kötelezettséget kell vállalnunk Törökország teljes tagsága mellett. Véleményem szerint a török embereknek is - nem csak a török politikai osztálynak - támogatást kell nyújtanunk, és nem szabad tétováznunk, átmeneti megoldásokról beszélnünk, vagy menet közben megváltoztatnunk a szabályokat. Határozott kötelezettségvállalásra van szükség a részünkről. Ez valamennyi török politikai pártra is vonatkozik, és szeretném valamennyiüket felhívni, hogy e tekintetben ássák el a csatabárdot, és tegyenek összehangolt erőfeszítéseket a reform érdekében.
Az EU-török parlamenti vegyesbizottság tagjaként egy közelmúltbeli törökországi látogatás alkalmával óriási fejlődést tapasztaltam a civil társadalmon belül. Végül is Törökország többet jelent, mint csak politikusokat és tárgyaló feleket; magukat az embereket is jelenti. Azt látom, hogy a török emberek valóban szembenéznek a kihívással, és keményen dolgoznak társadalmuk reformján. Ehhez teljes mértékű támogatást kell nyújtanunk. Ezért sürgetem annak a pillérnek a megerősítését, amelynek támogatásáról megállapodás született: nemcsak a tárgyalások, hanem az egymás megismerésébe fordított befektetés esetében is. Ez volt nyilvánvalóan a második szál. Remélem, hogy e Ház is határozott kötelezettségvállalást tesz a csatlakozási folyamat támogatása mellett.
Hélène Flautre
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (FR) Elnök asszony, Rehn biztos úr, köszönöm, hogy velünk maradtak e késői órán, hogy megvitassuk a törökországi demokratizálódást; sokat dolgoztak e témán, és ezért köszönetet mondok Önöknek.
Úgy gondolom, hogy amikor a kormány bejelentette demokratikus kezdeményezését, demokratikus nyitását, közülünk nagyon sokan felismerték, hogy milyen merész lépés volt ez, ugyanakkor azt gondolták, hogy ez az óriási ambíció hosszú utat jelent, egy olyan utat, amely valószínűleg tele lesz csapdával; a csapdák elég gyorsan megjelentek.
Az első lépés, amint említették, a DTP feloszlatása volt, de azt is megemlítem, hogy a DTP betiltása mellett a politikai tevékenység gyakorlásának tilalma, ami számos megválasztott párttagot érint, szintén eltűntet olyan alakokat, akik a kurd kérdés megoldása érdekében folytatott demokratikus és politikai párbeszédben a leginkább részt vettek. Ez mindenesetre megkérdőjelezi a döntést.
Itt van továbbá a letartóztatási hullám, amely napjainkban valóban eltávolítja a politikai vezetőket és ezáltal a kurd kérdés szószólóit is. A kurd kérdés azonban Törökország demokratizálódási folyamatának központi kérdése! Először is azért súlyos kérdés, mert sokévi szenvedést, erőszakot, konfliktust és háborút jelent, ami máig ható tragikus sebeket ejtett, és ezek a sebek gazdasági, társadalmi, kulturális és politikai sebek is.
A kurd kérdés igen súlyos terhet ró a demokratizálódási folyamatra is. Terhet ró a szólásszabadságra, a sajtószabadságra, a polgárok jogaira és a kínzás elleni harcra. Amikor ma azt látom, hogy a terrorizmusellenes jogszabályokat hogyan használják a politikai megtorlás fedezésére, azt mondom, hogy tényleg eljött az ideje a kormány támogatásának, és azt kell várnunk tőle, hogy egy másik rendkívül ambiciózus kezdeményezésbe fogjon, hogy kiszabaduljon ebből a helyzetből, mivel tudjuk, hogy nem minden törökországi csoport érdekelt a kurd kérdés demokratikus megoldásában. Ezt pontosan tudjuk, és ezzel már a kezdetektől tisztában voltunk.
Törökországnak ezért ebben a demokratizálódási folyamatban a támogatásunkra, megbízható támogatásunkra van szüksége. Képviselőtársam, in 't Veld asszony jogosan mondja, hogy ennek a megbízható támogatásnak magában kell foglalnia a tagságra vonatkozó ígéret megújítását is, ha a demokratizálódási folyamat befejeződik; ennek kimondása elengedhetetlen.
Ezenkívül a kormánynak végre be kell vezetnie a reformokat, amelyeknek szükségszerűen egy új alkotmánytervezet felé kell mutatniuk. Az azonnali reformok nyilvánvalóan a politikai pártokról szóló jogszabályokra vonatkoznak. Vonatkoznak továbbá a választási reformra - mint rendkívül sürgős témára - és az igazságügyi rendszer függetlenségére. A törökországi demokratikus állam ezen alapvető pilléreit a török kormánynak most bátran és határozottan támogatnia kell.
Ezenkívül a kormánynak meg kell valósítania a konszenzus és a megbékélés előmozdítását célzó kezdeményezéseket, mert a török társadalom és a török politikai erők polarizációja katasztrofális hatást gyakorolna a mindannyiunk részéről óhajtott új alkotmány elfogadásához szükséges konszenzus keresésére.
Charles Tannock
az ECR képviselőcsoport nevében. - Elnök asszony, Törökország politikai rendszere kellő mértékben érett ahhoz, hogy ma pluralista demokráciának tekintsük. A politikai vita erőteljes, és a választóknak van valódi választási lehetőségük. Ezenkívül Törökország az Európa Tanács tagja, amely annak kormányát természetesen a közös demokratikus, emberi jogi és jogállamisági normákhoz köti.
Nyilvánvalóan a szilárd és állandó demokrácia a végleges európai uniós tagság előfeltétele. Most azonban van két aggodalomra okot adó terület.
Az első Törökország politikai folyamatba való katonai beavatkozása. Miközben a hadsereg kétségtelenül fontos tényező a szekularizmus és a stabilitás biztosításában, a választott kormány tönkretételére irányuló minden kísérlet egyszer s mindenkorra aláásná Törökország európai uniós ambícióit.
A második aggodalomra okot adó kérdés az AKP politikai területen játszott uralkodó szerepéhez kapcsolódik, amely miatt egyes megfigyelők valójában egy egypárti állam felé való fokozatos fejlődéstől tartanak. Amennyiben ez demokratikusan történik, nem lehet ellenvetésünk, még akkor sem, ha néhányan aggodalmuknak adtak hangot a viszonylag magas, 10%-os törökországi parlamenti képviseleti küszöb miatt, amely a kisebb pártokat természetesen kiszorítja a parlamenti folyamatból.
Egyesek véleménye szerint az AKP enyhén iszlám elhajlása szintén aggodalomra ad okot, és a párt népszerűsége a török társadalom jellegében fundamentalista paradigmaváltásra utal. Mostanáig a világi kemalizmus hagyományai nagyon jól szolgálták Törökország euroatlanti hajlandóságát, de a demokratikus változások miatti fokozatos hanyatlása azt jelzi, hogy Atatürk jövőképének erejében bízók túlságosan is magától értetődőnek vették. A török társadalom érdekében a demokráciának pluralistának, világinak kell lennie, valamint az emberi jogok, köztük a kurd kisebbségek emberi jogainak tiszteletben tartásának alapkövére kell épülnie.
Egy további aggály természetesen Törökországnak az Iszlám Konferencia Szervezetében betöltött tagsága, amely szervezetben a közös nyugati értékek, amelyeket az Európai Unióban valamennyien osztunk, nem magától értetődőek, mivel az Iszlám Konferencia Szervezet az iszlám világban az emberi jogok alapjaként a saría jogra hivatkozik. Véleményem szerint ez is komoly érdekellentéteket fog okozni, ha Törökország egy napon csatlakozik az Európai Unióhoz.
Takis Hadjigeorgiou
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök asszony, ha ciprusi európai parlamenti képviselőként Törökországról beszélek, mindig kötelességemnek tartom, hogy kifejezzem, támogatjuk Törökország csatlakozását, természetesen meghatározott feltételek és kiterjedt demokratizálódás esetén.
Hogyan tudunk segíteni Törökország demokratizálódásában? Ez a nagy kérdés. Szerintem ez akkor érhető el, ha Törökországnak megmondjuk az igazat. Igen, Törökország fejlődik. Ennek nagy része figyelemre méltó. Ezt hangoztatni kell.
Törökország politikai pártok temetőjévé vált. Legfelsőbb bírósági ítéletekkel tizenhárom pártot temettek el. Legutóbb betiltották a DTP-t; 200 párttag, kilenc polgármester, hat volt polgármester és két volt pártvezető börtönben van. Egy ilyen államban ez a demokratizálódás irányába vezető tendencia, csak mert van kurd nyelvű televízió? Mi Törökország szomszédai vagyunk, és arra szólítjuk fel önöket, hogy szomszédként szerzett tapasztalatainkból, ne pedig gyenge pontjainkból tanuljanak. Törökország akkor demokratizálódik, ha világosan és határozottan beszélünk vele.
Nikolaos Salavrakos
az EFD képviselőcsoport nevében. - (EL) Miniszter úr, üdvözlöm López Garrido úr és Olli Rehn biztos úr józan és - ha mondhatom - bölcs elemzését, és ez utóbbinak gratulálok és sok sikert kívánok új hivatalában.
Kétségtelen, hogy Törökország óriási stratégiai jelentőséggel bíró, nagy muzulmán ország. Nem szeretném megismételni a többi képviselő által már elmondottakat, amikkel egyetértek. A Törökországra vonatkozó információk elemzése azt a benyomást kelti bennem, hogy számos hatalmi központ van, amelyek képtelenek közös fellépésre és egymásnak ellentmondanak. Így miközben az Erdoğan-kormány mérsékeltnek próbálja beállítani magát, az ország fegyveres erői agresszívnek tűnnek Görögországgal szemben, állandóan megsértik a görög légteret, és folyamatosan támadják a Frontexet.
Ugyanakkor a közelmúltban megállapítást nyert, hogy az ország igazságszolgáltatása részéről ismételten a kormány eltörlésére irányuló egyértelmű tendencia látszik, ugyanazon irányvonalak mentén, mint két vagy három évvel ezelőtt Erbakan esetében.
Végül is úgy tűnik, hogy a török kormány jelenleg nem képes az országban megvédeni a demokráciát jellemző népszuverenitást, és új típusú oszmán nemzetközösség felállítását tervezi, amint az Davutoglou úr véleményéből kiderült, és amit legutóbbi libanoni látogatása alkalmából Erdoğan úr megismételt.
Furcsának találom továbbá a török kormány lépéseit Irán és nukleáris programja felé való nyitás tekintetében is, amely ellentétes a nemzetközi közösség, különösen az Európai Unió és az Amerikai Egyesült Államok véleményével.
Ezenkívül az ankarai menetrend és a nemzetközi megállapodások megsértésével Törökország megengedi és talán bátorítja is az Európai Unió országaiba tartó illegális bevándorlók országán keresztüli mozgását, és nem tesz eleget a ciprusi hajók és repülőgépek behajózásának, illetve leszállásának engedélyezésére vonatkozó kötelezettségének.
Ugyanakkor az ortodox egyház feje, Bartholomaiosz pátriárka, többszáz millió ortodox keresztény vitathatatlan szellemi vezetője személyesen lépett harcba, és őszintén és világosan vázolta a pátriárkaság helyzetét, valamint panaszkodott a vallásszabadság és a kisebbségi jogok megsértésére. Ezért úgy ítélem meg, hogy Törökországnak még hosszú utat kell megtennie az Európai Unióhoz való csatlakozásig.
Barbara Matera
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, néhány képviselőtársam észrevételével összhangban úgy gondolom, hogy Törökország demokratizálódási folyamata alapvető fontosságú út, amely lehetővé teszi, hogy az ország közelebb kerüljön az Európai Unióhoz, és hogy az Európai Unión belüli együttélésünknek elidegeníthetetlen elveken és értékeken kell alapulnia, amelyek elismerése bármely állam belépésének előfeltétele.
Ez Törökországra is érvényes, amelynek végre kell hajtania a demokrácia, a jogállamiság, valamint az emberi jogok és a kisebbségi jogok védelmének biztosításához szükséges reformokat. A demokratikus társadalom alapját különösen a kulturális, vallási és politikai pluralizmus képezi, de ezek elismerése nehéz folyamat, amely történelmi, etnikai és vallási megfontolásokkal fonódik egybe. A kurd kisebbséghez közelálló Demokratikus Társadalom Párt török Alkotmánybíróság döntése alapján történő betiltása körüli események ennek egyik példája. Ebből következik, hogy a pártok betiltása vagy a megválasztott képviselők hivatalukból való eltávolítása mindig nagyon súlyos esemény, mert megsérti az egyéni szabadságokat és a demokratikus elveket.
Törökország demokratizálódási folyamata kétségtelenül a kurd kérdés megoldásától függ. Az Európai Uniónak az ország érintett politikai hatóságaitól határozott politikai kötelezettségvállalást kell kapnia és az Egyesült Nemzetek Szervezetével együttesen kell fellépnie. Demokrácia nem létezhet pluralizmus nélkül, amint azt a strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága számos alkalommal kijelentette.
Ezért remélem, hogy a török politikai rendszer ezen elvekkel összhangban gyorsan fejlődhet. Ha Törökországnak ezt sikerül elérnie, Európába való belépése csak óriási lehetőséget jelenthet számunkra.
Raimon Obiols
Úgy tűnik számomra, hogy elég határozottan azt mondhatjuk, hogy amióta a Tanács egyhangú egyetértése alapján Törökországgal elkezdődtek a tagságról szóló tárgyalások, a folyamat mint egész pozitív értékelést érdemel. Segítette a törökországi demokratizálódási és modernizációs folyamatot. Az is nyilvánvaló azonban, hogy számos probléma merült fel, vannak előrelépések és visszalépések, időnként vannak rossz hírek - a kurd párt, a DTP közelmúltbeli betiltása ennek egyik példája -, és nagyon bonyolult, hosszú út áll előttünk.
Itt, e Parlamentben meg szoktuk mondani, hogy mások mit tegyenek. Úgy gondolom, az is jó ötlet lenne részünkről, ha azt is megmondanánk, hogy a Törökországgal folyatott jövőbeli tárgyalások tekintetében mi az álláspontunk. Véleményem szerint ezt tükrözi Ria Oomen-Ruijten jelentése, amely széles támogatottságot élvez, és a tárgyalási folyamatban nem támogatja a kétféle mérce alapján történő mérés kritériumának felállítását, amellett foglal állást, hogy szándékainknak határozottaknak és világosaknak kell lenniük, és nem hordozhatnak ellentmondásos üzeneteket, mert ez valóban táplálhat egy olyan ördögi kört, amelyben az európai húzódozás, kétértelműségek és ellentmondások a reakciós erők vagy a Törökország európai tagságát ellenzők, nacionalista csoportok vagy az Európába történő integrációt ellenző hasonló erők számára csak adalékul szolgálnak.
Ebben az értelemben a Tanács és a Bizottság fellépéseit illetően szeretném kifejezni elégedettségemet. Rögtönözzünk. Nem tudjuk mi lesz az eredmény, de be kell tartanunk ígéretünket: pacta sunt servanda.
Folyamatban van a Törökország európai uniós tagságáról folytatott tárgyalás, amelynek során világosnak és pontosnak, valamint természetesen körültekintőnek kell lennünk.
Sarah Ludford
Elnök asszony, számos reformot, amelyre Törökországot folyamatosan felszólítjuk, kurd politikai pártok újabb és újabb betiltása kísér, és ezek közül a DTP múlt havi betiltása csak a legutolsó.
Az alkotmány, a politikai pártokról szóló jogszabály és az igazságszolgáltatás reformjának állandó kudarcba fulladása, valamint a katonaság politikába való folyamatos bevonása mind befolyásolja azokat a körülményeket, amelyekben a kurd demokratikus képviseletet újra meg újra lehetetlenné teszik. Ezek a betiltások az Erdoğan-kormány által a múlt évben indított - jogosan széles körben üdvözölt - demokratikus nyitást is lehetetlenné teszik. A törökországi kurd kérdés tartós megoldásának egyetlen módja a politikai megoldás, és ez a legjobb módja a PKK legyőzésének.
Rehn biztos úr számos letartóztatásban lévő polgármesterről és DTP-politikusról beszélt, de információim szerint körülbelül 1200 aktivista van börtönben, beleértve a DPT-t követő BDP-párt tagjait is. Egyáltalán nem világos számomra, hogy ilyen körülmények között a kormány hogyan akarja erősíteni a demokratikus nyitást. Ki a hangadója ezeknek a letartóztatásoknak? Valaki azt mondta - azt hiszem Richard Howitt -, hogy Erdoğan miniszterelnök elítéli a DTP betiltását, bár bevallom, én erről a fejleményről nem hallottam. Cinikusan azt mondhatnánk, hogy választási szempontból a DTP betiltása inkább jól jön az AKP-pártnak, mivel a DTP délkeleten az AKP választási ellenfele.
Egyetértek azokkal, amiket in 't Veld asszony és Flautre asszony is hangoztat, hogy a Törökország számára nyújtott szilárd és megbízható ígéret, hogy csatlakozni fog az EU-hoz, ha megfelel a koppenhágai kritériumoknak, Törökország demokratizálódása szempontjából a kezünkben lévő legjobb hajtóerő - bár ezzel maguknak is tartoznak. Törökország sok kiváló értékkel rendelkező, fontos ország. Szüksége van a demokráciára, és megérdemli azt.
Végül szeretnék köszönetet mondani Rehn biztos úrnak mindazért, amit az utóbbi öt évben a bővítésért tett, nem csak Törökország, hanem - a szívemhez közel álló - nyugat-balkáni országok vonatkozásában is. Örömmel várom, hogy új megbízatásában hamarosan üdvözölhessem.
Franziska Keller
Elnök asszony, csatlakozom azokhoz, akik azt mondták, hogy a demokratikus nyitás olyan előrehaladást tett lehetővé, amelyet évek óta nem láttunk, és ott indított el fejlődést, ahol néhány éve azt gondoltuk, hogy ez lehetetlen.
Csatlakozom továbbá azokhoz is, akik azt mondták, hogy nagyon fontos a demokratikus nyitás és a demokratikus reformok folytatása és megerősítése. Hozzátenném továbbá, hogy meg kell néznünk, hogy valójában hogyan hajtják végre a reformokat - nem csak papíron, jogszabályokban szerepelve -, hanem hogyan hajtják azokat végre a valóságban.
Mivel úgy tűnik, hogy mindannyian egyetértünk abban, hogy nagyon jó dolog, hogy vannak reformok, támogatnunk is kell ezeket a reformokat. Az nem működik, hogy ha csak elvárjuk a reformokat, aztán azt mondjuk, hogy még mindig semmi esélye, hogy Törökország tisztességes csatlakozási folyamatban vegyen részt. Ha reformokat akarunk, meg kell mutatnunk, hogy a reformok bevezetése valóban eredménnyel jár, és tisztességes csatlakozási folyamathoz vezet, amelynek célja, hogy ez a csatlakozási folyamat természeténél fogva csatlakozássá váljon.
E tekintetben igen sajnálatos, hogy Zapatero úr épp most, amikor átvette az elnökséget, jelentősen felhígította a tisztességes csatlakozási folyamat melletti korábbi kötelezettségvállalását.
Mivel EU-ként tettük ezt a kötelezettségvállalást, úgy gondolom, hogy ragaszkodnunk kell hozzá: külpolitikánkban megbízhatóaknak kell lennünk. Tehát szeretném megtudni, ha az elnökség képviselője itt tisztázni tudná, hogy ha Zapatero még tartja magát kötelezettségvállalásához, ezt hogyan próbálják meg elfogadtatni a Tanács más tagjaival, akik inkább szkeptikusok.
Jan Zahradil
(CS) Törökország európai uniós tagságának támogatójaként szólok, amely tagság Törökország teljes jogú tagságát jelenti, nem csak az azt helyettesítő vagy valamiféle kiváltságokkal rendelkező partnerséget; és szeretnék néhány kritikai megjegyzést tenni saját szempontjaink szerint. Törökországot egy olyan szervezet helyzetéből szemléljük, amely Törökországnak teljes jogú európai uniós tagságot ígért, képtelen azonban garantálni, hogy ha az ország az általunk kért valamennyi feltételnek megfelel, valóban eléri a teljes tagságot.
Az Európai Parlament álláspontja e kérdésben egyértelmű. Az intézmény kifejezte félreérthetetlen jóváhagyását; az Európai Bizottság álláspontja szintén világos, és e tekintetben csak csatlakozni tudok Rehn biztos úr dicséretéhez objektivitásáért és az elmúlt öt évben e téren végzett kiváló munkájáért. Az Európai Tanács álláspontja nem ennyire világos, mert egyes tagállamok kormányai egyszerűen még mindig nem akarják világossá tenni, hogy ha Törökország teljesíti az általunk számára előírt valamennyi feltételt, az Európai Unió teljes jogú tagjává válhat. Ebben az esetben kettős játszmát játszunk és megbízhatatlanokká válunk; és aligha kérhetünk valamit valakitől, akinek nem tudjuk garantálni, hogy teljesítjük ígéreteinket.
Másodszor, a török demokrácia saját joga szerint egyszerűen eléggé sajátos. Miközben Törökországot jogosan sürgetjük, hogy normáit hozza közelebb az európai normákhoz, miközben jogosan például arra szólítjuk fel, hogy korlátozza hadserege szerepét, azt is észre kell vennünk, hogy ez mit jelent, és milyen hatást gyakorol a török társadalom szerkezetére és a török demokrácia egész jellegére. Attól tartok, hogy a demokratizálódásra vonatkozó kritériumok általunk gyakorolt mechanikai értékelése végül több kárt okoz, mint hasznot, és ebben a kérdésben azt javaslom, hogy Törökországgal szemben tanúsítsunk nagyobb érzékenységet, több fogékonyságot és több empátiát.
Søren Bo Søndergaard
Rehn biztos úr, fejhallgatómon keresztül szavainak fordítása alapján úgy értettem, hogy azt mondta, az út épp oly fontos, mint a célállomás. Meg kell mondanom, hogy ezzel egyáltalán nem értek egyet. Az útnak csak az a része támogatható, amely a demokratikus Törökországhoz vezet. Ezzel szemben szót kell emelnünk az út azon része ellen, amely rossz irányba vezet. A szavakat pedig tetteknek kell követniük. Szeretném megtudni, hogy a Bizottság még meddig fogadja el, hogy a Törökországnak nyújtott uniós csatlakozási támogatás egy részét a kormányzó párt politikai szövetségeseinek megjutalmazására használják, miközben az etnikai és vallási kisebbségekkel szemben hátrányos megkülönböztetést alkalmaznak, amint egy közelmúltbeli vizsgálat kimutatta. Az EU-nak tennie kell ez ügyben valamit!
December 29-én a DTP székhelyén voltam, amikor a rendőrség megjelent, hogy letartóztassa Ahmet Türköt, de hol volt a Bizottság és hol volt a Tanács? A Bizottságnak és a Tanácsnak szándékában áll, hogy bírósági eljárásokat indítson és kiálljon az emberi jogok mellett?
Végül egy kérdés Diyarbakir polgármesterével, Baydemir úrral kapcsolatban, akit a török hatóságok megakadályoztak abban, hogy eljöjjön ebbe a Parlamentbe: tiltakozni fognak Törökországnál emiatt?
Gerard Batten
Elnök asszony, Törökország tart választásokat, de a Nyugat által elfogadott értelemben nem ez a demokrácia. Politikai pártokat tilthatnak be; a jogi rendszerben él a korrupció; megsértik az emberi jogokat; szólásszabadság és egyesülési szabadság nem létezik olyan értelemben, mint ahogy Nagy-Britanniában vagy más európai államokban.
Az apró keresztény kisebbséget folyamatosan üldözik, ami - sajnos - a legtöbb iszlám országra egyre inkább jellemző.
Kemal Atatürk 1920-as években bevezetett reformjait megtapsolták, mivel arra törekedtek, hogy maguk mögött hagyják az oszmán birodalom régi dolgait és a sötét középkor legrosszabb iszlám gyakorlatát, és Törökországot átvezessék a XX. századba.
Most még ezek az eredmények is veszélyben vannak, hiszen az iszlám fundamentalista mozgalom ideológiája világszerte erősödik, és ezt olyan országok finanszírozzák, mint például Szaúd-Arábia - nyugati olajbevételek segítségével - és a nyugati civilizáció hanyag megadásának hathatós támogatásával.
Ez a vita mindössze egy kis lépés azon az úton, amely lehetővé teszi Törökország európai uniós csatlakozását. Az Európai Unióba való török belépést a brit Konzervatív Párt, a Munkáspárt és a Liberális Demokrata Párt lelkesen támogatja. Örömmel várják, hogy üdvözölhessék azt a több százezer vagy talán több millió török bevándorlót, akik Nagy-Britanniába jönnek, ha Törökország csatlakozik az EU-hoz.
Csak képzeljük el, hogy Törökország csatlakozik az Európai Unióhoz, és alkalmazza a közös jogi eljárásokat, például az európai elfogatóparancsot. A brit szavazóknak el kell képzelniük esetleges ingyenes utazásukat a török Midnight Expressen, a Liberális Demokraták, a Munkáspárt és a Konzervatív Párt jóvoltából, és ennek megfelelően kell szavazniuk.
Sajnos Törökország azért akar csatlakozni az Európai Unióhoz, mert ki akarják nyújtani kezüket abban a reményben, hogy támogatások formájában európai adófizetők sok-sok pénzével tömik meg azokat, és látják annak lehetőségét, hogy szegény és munkanélküli népességük közül millióktól szabadulhatnak meg azáltal, hogy exportálják őket olyan nyugati országokba, mint például Nagy-Britannia, ahol vagy alacsony bérért fognak dolgozni vagy az ellátórendszerhez fordulnak.
Ez aligha pozitív jövőkép egy büszke nemzet számára. Minden jót kívánok a törököknek, és remélem, idővel elérik a valódi demokráciát, de azt is remélem, hogy megfogadják a brit Függetlenség Párt tanácsát, hogy ne csatlakozzanak az Európai Unióhoz, hanem őrizzék meg szabadságukat és függetlenségüket.
Anna Maria Corazza Bildt
Elnök asszony, azzal szeretném kezdeni, hogy üdvözöljem a Bizottság és a Tanács nyilatkozatát és köszönetemet, gratulációmat és tiszteletemet fejezzem ki Olli Rehn biztos úr előtt Törökország európai uniós tagsága érdekében kifejtett személyes elkötelezettségéért.
Az EU-török kapcsolatok hosszú múltra tekintenek vissza, és kölcsönös előnyöket rejtenek. Más tagjelölt országokhoz hasonlóan Törökországnak is meg kell felelnie a demokrácia, a szabadság és az emberi jogok elveinek, és jogalkotási rendszerét a közösségi vívmányokhoz kell igazítania. Szeretnék csatlakozni azokhoz a kollégáimhoz, akik üdvözölték a Törökország által eddig elért fejlődést, de azt is el kell ismernem, hogy továbbra is számos akadály áll Törökország csatlakozáshoz vezető útján: például a kollégák által említett szólásszabadság és a kurd kisebbség jogai.
Szeretnék hangot adni továbbá aggodalmamnak a török Alkotmánybíróság határozatával kapcsolatban, amely betiltja a Demokratikus Társadalom Pártot, és hogy annak számos demokratikusan megválasztott képviselőjét letartóztatták, ez azonban nem indokolhatja a Törökországgal folytatott csatlakozási tárgyalások késedelmét. Az európai perspektíva a demokratikus reformok hajtóereje. Kötelezettségvállalásunk elmaradása negatív jelzést jelentene a török népnek. Bizonytalanságunknak ára van. Alááshatja a folyamatban lévő demokratikus folyamatot. Az európai uniós politikát soha nem irányíthatja a félelem. Nekünk európaiaknak támogatnunk kell a reformokat. Időbe telnek, összetettek lesznek és lesznek visszalépések, de soha sem tétovázhatunk a koppenhágai kritériumok vonatkozásában. Soha nem inoghatunk meg Törökország tagsága melletti elkötelezettségünkben. Fénynek kell lennie az alagút végén.
Ezért arra szólítom fel Törökországot, hogy folytassa a demokratikus reformokat. Úgy gondolom, hogy kötelezettséget kell vállalnunk arra, hogy ezen az úton támogatjuk őket.
Maria Eleni Koppa
Elnök asszony, támogattuk Törökország csatlakozási törekvéseit, abban a reményben, hogy elsődlegesen hozzájárulnak az átfogó demokratikus reformhoz. Az eredmények több év elteltével sajnos nagyon gyengék. A reformok lassan véget értek, és amelyeket bevezettek, alapvetően nem érvényesülnek. Úgy tűnik, hogy még a kurd kérdés megoldásában tapasztalt előrehaladás is - amely nagy reményeket keltett - megállt.
Az Unióhoz való csatlakozás érdekében Törökországnak be kell bizonyítania, hogy valóban tiszteletben tartja az emberi jogokat, a kisebbségi jogokat, a vallásszabadságot, valamint a politikai pártokat és azok demokratikusan megválasztott képviselőit. Az Európai Parlament üdvözölte a török kormány által bejelentett demokratikus nyitást. A szólásszabadság elnyomása és polgárok ezreinek és politikai képviselők tucatjainak a letartóztatása azonban elfogadhatatlan, és lerombolja a reformok folytatásáról szóló nyilatkozatok hitelességét.
A demokrácia fő alkotóeleme ezenkívül a politikai és a katonai hatalom teljes szétválasztása. Nem lehet olyan tagjelölt országunk, amelyben a hadsereg még annyi évet követően sem áll teljes politikai ellenőrzés alatt.
Törökország európai kilátásai mellett kötelezettséget vállaltunk, és kötelezettséget is kell vállalnunk, feltéve, hogy a valóságban támogatja az Unió elveit és célkitűzéseit.
Johannes Cornelis van Baalen
Elnök asszony, Törökországot tisztességes bánásmódban kell részesíteni. Ez azt jelenti, hogy az Európai Uniónak is őszintén tükörbe kell néznie. A koppenhágai kritériumok, amelyeket mindenki ismer, ebben az esetben fontos szerepet játszanak. Ezeknek teljesülniük kell. A csatlakozási folyamat nyílt végű folyamat, amelyet a csatlakozási tárgyalások megkezdésekor is hangsúlyoztunk. Ez azt jelenti, hogy a kritériumok kulcsfontosságúak; azok határozzák meg, hogy Törökország folytathatja-e a csatlakozást. Természetesen a demokrácia alapvető fontosságú. Ez azt jelenti, hogy az EU-nak is mindent meg kell tennie a törökországi demokratizálódás támogatása érdekében. Nagyon furcsa tehát, hogy azt kell megállapítanunk, hogy az előcsatlakozási program, az előcsatlakozási támogatási program végrehajtása elégtelen. Az Európai Unió Számvevőszéke igen egyértelműen megállapította, hogy túl sok prioritást határoztak meg, ami azt jelenti, hogy nincsenek prioritások, és különösen kiemelte a demokratizálódáshoz nyújtott támogatást. Szeretném hallani, hogy mi a Bizottság véleménye a Számvevőszék kritikájáról, és mit tesz az előcsatlakozási támogatás megfelelő megszervezése érdekében.
Geoffrey Van Orden
Elnök asszony, nem egészen tudom, hogy ezt a vitát miért ebben az időben folytatjuk. Talán azért, mert három éve halt meg Hrant Dink, és azzal a bűncselekménnyel kapcsolatban még mindig vannak válaszra váró komoly kérdések.
Orhan Pamuk pere után találkoztam Dinkkel. Dink halála természetesen óriási tragédia, és Törökország barátjaként nem tétováztam hangsúlyozni, hogy milyen károkat okoz Törökország helyzetének a szólásszabadság korlátozása és a török állam kritizálásával szembeni túlérzékenység. Természetesen Törökország érdeke, hogy demokráciája minden szempontból erősödjön.
Támogatom továbbá, hogy Törökország világi és egységes ország legyen, amely már több mint 80 éve a Nyugatra tekint. Elismerem, hogy erős török hadseregre van szükség, és elismerem Törökország geostratégiai fontosságát is. Ezért úgy gondolom, hogy Törökországot erőteljesen támogatnunk kell, és nem azt kell állandóan keresnünk, hogy hogyan kritizáljuk, és hogyan támadjuk.
Természetesen a politikai pártok betiltása általában rossz elképzelés, bár vannak kivételek e szabály alól. Mindannyian elismerjük, hogy a terrorista szervezeteknek vannak politikai frontjaik, és nehéz eldönteni, hogy mi okoz nagyobb kárt, ha hagynak egy frontot működni, vagy bezárják azt. Természetesen a PKK-nak megvannak a politikai frontjai.
Csak egy szót szeretnék szólni a PKK-ról, mert tovább folytatja terrorista tevékenységét. Ami világos, az az, hogy a PKK nemcsak terrorista szervezetként folytatja, hanem továbbviszi bűnözői hálózatait is, amelyek Törökországon túlra, egész Európára kiterjednek. A PKK olyan, mint a maffia, bűnözői tevékenységet folytató struktúrával, az anyagi alap megteremtésével és támogatás biztosításával. A szervezett bűnözés minden aspektusában részt vesz: adókijátszás, hamis pénz, emberkereskedelem, valamint természetesen a drogkereskedelem, amely az egyik legfontosabb finanszírozási forrása. Véleményem szerint arra kellene koncentrálnunk, hogy hogyan tudunk többet tenni a problémák megoldása érdekében éppúgy, mint saját országainkban, és ily módon segíteni a törököknek, ahelyett, hogy állandóan támadjuk és kritizáljuk őket.
Jürgen Klute
Elnök asszony, szeretném ismételten hangsúlyozni, hogy a Kurd Demokratikus Társadalom Párt betiltása azt jelenti, hogy az elmúlt években a török kormány összesen 27 kurd pártot tiltott be. A betiltás óta - épp most hallottunk erről - több mint ezer embert tartóztattak le. Úgy gondolom, hogy egy olyan országban, ahol pártokat rutinszerűen tiltanak be, nem lehet tovább demokráciáról beszélni. 27 kurd párt betiltása szinte olyan, hogy bekerülhetne a Guinness rekordok könyvébe.
Nem csak a törökországi kisebbségekről van szó - és ez olyasmi, amit e ponton ismét meg szeretnék említeni. A Tekel cégnél a dohánygyári munkavállalók most sztrájkot tartanak, amely igen intenzív és fokozódik. Jogai érvényesítéséért ma több ezer munkavállaló tart éhségsztrájkot. Úgy érzik, hogy a török kormány és a török hatóságok komolyan elnyomják őket. Ezt az aspektust figyelembe kell venni, mert a munkavállalók és a szakszervezetek jogainak védelme a demokrácia szerves része. Törökországban a szakszervezetek, de a kisebbségek is világos és félreérthetetlen véleményt várnak e Háztól.
Sari Essayah
Elnök asszony, Rehn biztos úr, ön igen nagy kihívást jelentő tárcáért felelt az előző Bizottságban, és új szerepe sem lesz túl könnyű.
Törökország demokratikus fejlődésében a közelmúltban visszalépések történtek, és a kurd helyzet nem az egyetlen aggodalomra okot adó tényező. Javítani kell a gyermekek és a nők helyzetét, különösen a vidéki térségekben. Törökország az elmúlt években igen lassan haladt előre a vallási kisebbségek, például az aleviták és a keresztények jogainak védelmében.
A pátriárkaság helyzetéről már szó esett itt. Az ortodox hívők, akiknek száma Törökországban ma valószínűleg 3000 fő körül van, megkülönböztetést szenvednek. Van egy teljesen érthetetlen jogszabály, amely kimondja, hogy az ortodox papoknak, püspököknek és pátriárkáknak török állampolgároknak kell lenniük. Egy pátriárka az egész egyház feje, tehát természetesen bármely tagegyházból választhatják. Hasonlóképpen garantálni kell az egyház vagyonának védelmét, és a jogellenesen lefoglalt vagyont vissza kell adni. E Házban egy neveket felsoroló listát állítottak össze, hogy kik azok, akik írásban támogatták a Halki papi szeminárium megnyitását. A Halki szeminárium megnyitásáért legutoljára Barack Obama szólalt fel.
Ha Törökország a keresztény kisebbség emberi jogait ily módon védené, az kiváló példát mutatna a többi muzulmán országnak is, és arra ösztönözné őket, hogy a keresztények számára pontosan ugyanazokat a jogokat biztosítsák, mint ahogy azt a muzulmán kisebbségek esetében a keresztény országok teszik.
Biztos úr, e Parlamentben gyakran feltesszük a kérdést, hogy Törökország kész-e az EU-hoz való csatlakozásra. Úgy gondolom, hogy az EU-nak őszintén fel kell magának tennie a kérdést, hogy valóban kész-e arra, hogy Törökországot tagként elfogadja. Ön azt is mondta, hogy az út éppoly fontos, mint a célállomás. Nem szabad elfelejtenünk, hogy Törökország demokratikus fejlődése az EU számára nem annyira fontos, mint amennyire Törökország saját polgárai számára. Ezért van értelme az út folytatásának, még akkor is, ha nem értünk egyet a célállomásban.
Emine Bozkurt
Elnök asszony, a török kormány elindította az ország demokratizálódását és a kurdok kulturális jogainak javítását célzó demokratikus kezdeményezést. Ez bátor előrelépés volt. A politikai pártok betiltása azonban nagy visszalépés. A jogállamiságon alapuló demokratikus államnak mindig lehetővé kell tennie a demokratikus vitát, amelyben minden polgár hallathatja hangját. A Demokratikus Társadalom Párt (DTP) betiltása nem segíti elő a demokratikus kezdeményezés sikerét. Tizennyolc hónappal ezelőtt a kormányzó Igazság és Fejlődés Párt (AKP) épphogy megmenekült ettől a sorstól. Elvárom, hogy Törökország a politikai pártok betiltásának megakadályozása érdekében a Velencei Bizottság által megfogalmazott kritériumoknak megfelelően a lehető leghamarabb módosítsa alkotmányát. Ebbe valamennyi pártot be kell vonni; végül is ugyanez a sors várhat rájuk is. Ezenkívül a török lakosság megfelelőbb képviseletét eredményező pártrendszert kell bevezetni. Ez a 10%-os választási küszöb drasztikus csökkentésével érhető el. Meg kell akadályozni, hogy a pártok betiltását úgy használják, mint egy kockát egy politikai játszmában. Törökországnak erre kell törekednie, Európa támogatásával, azonnal és haladéktalanul. Végül szeretnék köszönetet mondani Rehn biztos úr nagyszerű együttműködéséért. Sok sikert kívánok új megbízatásához.
Olle Schmidt
A bővítés lehetővé tette, hogy az EU kontinensünkön támogathassa az alapvető értékeket, például a demokráciát és az emberi jogokat, és megteremtse a független bíróságokon és jogi hatóságokon alapuló és működő piaci demokráciával rendelkező jogállamiság feltételeit - egy stabil és békés Európát.
Ennek a fejlődésnek folytatódnia kell. Ezért kell Törökországot üdvözölni az EU csapatában. A Parlamentben és az EU kormányok körében is túl sokan próbálnak kibújni a Törökországnak mint tagjelölt országnak adott ígéretek alól. Ez tisztességtelen, és nem csak Törökországban, hanem a többi tagjelölt országban is bizonytalanságot kelt. Természetesen Törökország nem csatlakozhat az EU-hoz, amíg valamennyi kritérium nem teljesül. Az EU-nak szigorú kritériumokat kell felállítania, ugyanakkor támogatnia kell az országot abban, hogy ténylegesen teljesíteni tudja ezeket a kritériumokat.
Amint már említették, Törökországban történt előrehaladás, a helyzet azonban sajnos távolról sem egyértelmű. Komoly hiányosságok vannak még. A legnagyobb kurd párt betiltásáról szóló alkotmánybírósági határozat természetesen teljes mértékben elfogadhatatlan, és gátolja a tagságot.
A török tagsággal kapcsolatban azonban szeretnék egy másik kérdést is felvetni. Azt hiszem, hogy dán képviselőtársam már érintette ezt a témát. A múlt héten a Rádió Svédország beszámolt egy ellenőrzésről, amely komoly hiányosságokat tárt fel abban, hogy az uniós alapokat hogyan használják fel Törökországban. A pénz nem a leginkább rászorulókhoz kerül. Kritizálták továbbá az elégtelen nyomon követést és azt a tényt, hogy a vidéki lakosság tagjai - kisebbségek, például a kurdok és az asszírek - nem részesülnek európai uniós támogatásban. A nők is méltánytalan elbánásban részesülnek. A projektfinanszírozásra vonatkozó szabályok bonyolultak és nehezen érthetőek. Képviselőtársammal, Färm úrral azt kértük Rehn úrtól, hogy bővítési biztosként töltött utolsó napjaiban derítse ki, hogy mi ennek az igazi oka. Gyors választ várunk. Végül szeretném megköszönni Rehn úr bővítési biztosként végzett kiváló munkáját, és új pozíciójában sok szerencsét kívánok neki.
Frieda Brepoels
Elnök asszony, a török kormány által bejelentett demokratikus nyitás demokratikus tagadássá fajult. A Demokratikus Társadalom Párt (DTP) betiltása lerombolta, és így megtagadta a kurd nép szólásszabadságát, egyesülési szabadságát és politikai részvételi szabadságát, immáron ikszedik alkalommal. A demokrácia hiánya, a hadsereg és a rendőrség kimagasló szerepe, az igen magas, 10%-os választási küszöb, az alkotmány és a politikai pártokról szóló jogszabály reformjának elmaradása, a kurd politikusok és aktivisták üldöztetése és bebörtönzése mind annak jele, hogy Ankara egyértelműen képtelen a kisebbségi jogok megfelelő módon történő kezelésére. Minden alkalommal, amikor Törökország kinyit egy ajtót a demokratizálódás felé, egy másik ajtót bezár. Azon gondolkozom, hogy ez nevezhető-e még demokratikus nyitásnak. Szeretném, ha a biztos úr véleményt mondana erről, és közölné velünk, hogy kész-e arra, hogy a török kormánnyal együttműködjön az európai normákkal összhangban lévő, több alapvető reform bevezetésére szóló konkrét menetrend kidolgozásában.
Nikolaos Chountis
Elnök asszony, López Garrido úr, biztos úr, ma esti nyilatkozataik azt a benyomást keltették bennem, hogy örömmel siklanak el afelett a tény felett, hogy a török Alkotmánybíróság a kurdokat támogató párt törvényen kívül helyezéséről szóló legutóbbi határozata csak néhány órával az Általános Ügyek Tanácsa által hozott határozatok és a csúcstalálkozó által hozott határozat előtt született, amelyek lényegében zöld jelzést adnak Törökországnak az Európába vezető úton egy olyan időszakban, amikor egy az emberi és a demokratikus jogokat megsértő ország nem tartja be a nemzetközi jogot és nem ismeri el a Ciprusi Köztársaságot. Nem vonták le a következtetést, hogy ez az állandó engedékenység ahelyett, hogy Törökországot józan belátásra bírná, csak még merészebbé teszi? Tény, hogy a török alkotmány politikai bizonytalanságot okoz, nem biztosítja a vallás- és politikai szabadságot és alibiként szolgál az állami beavatkozásokra.
A kérdés a következő: milyen intézkedéseket fognak hozni a kurd polgárok jogainak védelmére? Sőt, ami még ennél is fontosabb: követeljük-e végre az alapvető alkotmányreformot annak érdekében, hogy olyan intézményi keretrendszer szülessen, amely biztosítani fogja ezeket a szabadságokat, és kötelezi a török államot valamennyi jog tiszteletben tartására, ami feltétele annak, hogy Törökország tovább haladhasson a csatlakozás felé vezető úton?
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
Elnök asszony, az európai uniós tagság ígérete hosszú ideig a demokratikus változás hajtóereje volt Törökországban. 2005 után azonban Törökország uniós csatlakozásának támogatása 70%-ról alig 42%-ra esett. Ebben a helyzetben ezért Törökország további demokratizálódása valóban jobb együttműködést igényel az Európai Unióval.
Törökországban sok mindent elértek - képviselőtársaim már beszéltek erről -, ami elismerést érdemel, de még mindig vannak olyan területek, amelyeket különös gonddal kell vizsgálnunk. Ott van a már említett sajtószabadság kérdése és az elektronikus média szabadságának kérdése. Az EBESZ jelentése szerint például Törökország 3700 internetes oldalt blokkol. Egy másik fontos kérdés a nők számára a közéletben való részvétel lehetősége. A török alkotmány tiltja, hogy a hagyományos fejkendőt viselő nők egyetemre járjanak, miközben ilyen kendőt a nők 70%-a visel. A szekularizmus és a demokrácia közötti harc igazi kihívás Törökországban.
Szeretném megemlíteni a kurdokat is, és nevezetesen elismerni őket mint nemzeti kisebbséget. A török kormány által javasolt megoldások nem kielégítőek. Igaz, hogy megkezdték a kurd nyelv elismerését, de a török alkotmányban továbbra is szerepel a 42. cikk, amely az oktatási intézményekben tiltja a kurd nyelv anyanyelvként történő oktatását.
Fontos a parlamenttel és a kormánnyal folytatott együttműködés folyamatos fejlesztése, de a törökországi nem kormányzati szervezetek, társadalmi kezdeményezések és önkormányzati partnerségek támogatása is. Fokoznunk kell az intézmények közötti együttműködést, de nem szabad elfelejtenünk, hogy különösen, amikor a demokrácia fejlődéséről beszélünk, valójában az átlagpolgárok közötti kapcsolatok változtatják meg a világot.
Arlene McCarthy
Elnök asszony, sajnálatos módon egyet kell értenem a többiek véleményével, hogy az Alkotmánybíróságnak a DTP betiltására irányuló intézkedése csak Törökország demokratizálódást célzó erőfeszítéseiben visszafelé tett lépésnek tekinthető, annak ellenére, hogy a közelmúltbeli demokratikus kezdeményezésekkel igen komoly előrehaladás történt.
A DTP betiltását elrendelő jogszabályt - amint elhangzott - 1982 óta 27 párt betiltása esetében alkalmazták, de a politikai pártok természetesen a nép akaratát juttatják kifejezésre. Minden demokrácia életerejét jelentik, és eljött az ideje, hogy jogi reformokat vezessenek be a politikai pártok betiltásának megszüntetése érdekében.
Másrészt a demokráciákban választott hivatalra törekvő valamennyi pártnak és jelöltnek tiszteletben kell tartania a demokrácia alapelveit és a jogállamiságot, valamint kötelezettséget kell vállalnia arra, hogy kizárólag békés eszközökön keresztül próbálja elérni politikai célkitűzéseit. Észak-Írországban nevelkedtem, és nagyon sok embert láttam, akiket politikai célok miatt nyomorítottak vagy öltek meg. Demokráciában a politikát választási urnákon keresztül, nem pedig golyókkal és bombákkal kell gyakorolni.
Tehát másokhoz hasonlóan felszólítom a török miniszterelnököt és a török kormányt, hogy biztosítsa a demokrácia létrejöttét, az alkotmány reformját, és biztosítsa, hogy ez az intézkedés ne akadályozza meg Törökországnak az uniós tagság irányába való előrelépését, amelyet én és képviselőcsoportom, valamint kormányom is büszkén támogat.
Charalampos Angourakis
(EL) Elnök asszony, a Törökország integrációját támogatók, valamint a Törökország és az Európai Unió közötti különleges kapcsolatot előnyben részesítők közötti konfliktus szemlélteti az Európai Unión belüli imperialista belharcot, valamint az Amerikai Egyesült Államokkal és a többi nagyhatalommal folytatott versenyt.
Az Európai Parlamentnek benyújtott, a Törökországról szóló előrehaladási jelentés az ezen erők közötti egyensúlyi helyzetek eredménye. Semmi közük a törökországi munkavállalók által elszenvedett vad kizsákmányoláshoz, elnyomáshoz és üldöztetéshez. Szakszervezeti tagok ellen emelnek vádat és ítélik el őket színlelt perekben. A bűnüldöző hatóságok által elkövetett politikai gyilkosságok és erőszak folytatódik. Politikai pártokat törölnek el pusztán és egyszerűen azért, mert kifejezik a kurd nép követeléseit. Választott képviselőket üldöznek és börtönöznek be tömegével. Törökország továbbra is tagadja a kurdok és más kisebbségek alapvető jogait. Jogellenesen tartja megszállva a Ciprusi Köztársaság területének 40%-át és minden problémamegoldást meggátol. Casus belli-vel fenyegeti Görögországot és területi követeléseket támaszt.
Mindennek ellenére az Európai Unió gratulál Törökországnak, mert a NATO és a Nabucco csővezetékbe befektető európai multinacionális vállalatok, valamint azok Törökországgal és általában a Közel-Kelettel kapcsolatos gazdasági és geostratégiai ambíciói ezt kívánják.
Jarosław Leszek Wałęsa
Elnök asszony, támogatom Törökország európai uniós tagságát, de szeretném elítélni a török Alkotmánybíróságnak a DTP betiltásáról decemberben hozott határozatát. A határozatot a párt és a terrorista PKK-szervezet közötti állítólagos kapcsolattal indokolták. Tudom, hogy olyan napokat élünk, amikor a biztonság mindenekfelett való, a polgárok szabadságjogai azonban emiatt nem szenvedhetnek kárt. Amint tudjuk, a párt 2007 óta képviselte a kurd érdekeket a török parlamentben. Bár ezt 20 képviselőn keresztül szimbolikus módon tette, az elmúlt években fontos bizonyítéka volt a Törökországban a kurd kérdés rendezése érdekében elindult folyamatnak. A DTP parlamenti jelenléte semmiképp nem jelentett veszélyt, de a politikai stabilitás egyik szükséges feltétele volt. Nem gondolom azonban, hogy a stabilitás megrendüléséről kellene beszélnünk, hiszen a kurd konfliktus régi keletű, és valójában soha sem rázta meg igazán Törökországot. Nem gondolom, hogy ez most megtörténik, és felteszem, hogy a jövőben sem fog.
A kormány számos kedvező gesztust tett a múltban, és nehéz kurdellenes kampányról beszélni. A kurd-török békefolyamatban azonban komoly visszalépés történt. A párt tevékenységének betiltása tipikus politikai trükk. Az ítélet nemcsak sok évvel visszaveti a török-kurd kapcsolatokat, hanem a teljes demokratizálódási folyamatban való visszalépést is jelent.
Inés Ayala Sender
Én is a ma előttünk álló ellentmondásos helyzetről szeretném kifejteni a véleményemet, miközben továbbra is támogatom Törökország tagsági folyamatát, mert az Európai Unióban sok okból szükségünk van Törökországra. Ma ellentmondásos helyzetben vagyunk, hiszen mindössze néhány hete az Európai Parlament támogatásáról biztosította a Törökország és a kurd közösség közötti kapcsolat tekintetében elért lépéseket, és elégedett volt azokkal, ma pedig megállapítjuk, hogy meglepett bennünket a legnagyobb törökországi kurd párt betiltása, amely természetesen ismételten komoly kérdéseket vet fel.
Ebben az értelemben természetesen arra ösztönzöm a Parlamentet és az Európai Uniót, és arra kérem a Bizottságot, hogy folytassa, vagy méginkább élessze újjá a tagsághoz szükséges azon területek felülvizsgálatára vonatkozó erőfeszítéseket, ahol viszonylagos előrelépést tapasztaltunk, például a politikai pártok közötti konszenzus szükségessége terén, és ennek természetesen a török kormány felszólítását kell eredményeznie, hogy megnyugtató módon rendezze a kurd politikai párt, a DTP helyzetét.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Határozott szószólója vagyok Törökország európai uniós csatlakozásának. Egyetértek az e Házban elhangzott határozott véleményekkel, hogy Törökországnak tiszteletben kell tartania az emberi jogokat. Szeretnék azonban reménykedni abban, hogy ugyanezzel a határozott hozzáállással támogatják azokat az erőfeszítéseket, amelyeket Törökország az Európai Unióhoz való csatlakozás érdekében tesz.
Üdvözlöm a spanyol elnökség álláspontját, miszerint folytatni kívánja Törökországgal a tárgyalási fejezetek megnyitását.
Szeretném elmondani önöknek, hogy tavaly, 20 évvel az előző törökországi látogatásomat követően, az EU-Törökország parlamenti vegyesbizottság küldöttségével Törökországban jártam, és a török társadalom fejlődése mély benyomást tett rám.
Antigoni Papadopoulou
Elnök asszony, úgy tűnik, hogy az erőszak és a terrorizmus évei nem értek véget Törökországban. Kurdok, aleviták, nem muzulmán kisebbségek, szakszervezeti tagok, az Ökumenikus Pátriárkaság, örmények, ciprusiak, fogvatartottak, önkormányzatok, homoszexuálisok, nők, kurd politikai pártok és a média sok mindent mesélhetnének, ha meg mernék törni hallgatásukat.
A törökországi reformok és az elért előrehaladás ellenére számos jogszabályt nem alkalmaznak. A sötét oldal és az emberi jogok megsértése igen valóságos, ha a sajtószabadságról, a nemek közötti egyenlőségről, a szólásszabadságról és a kisebbségi jogokról van szó. Az Emberi Jogok Európai Bírósága a török polgárok és kisebbségek élethez való jogának megsértése, az embertelen és megalázó bánásmód, valamint egy sor más jogsértés miatti panasza nyomán pontosan emiatt ítélte el Törökországot.
Úgy gondolom, hogy az Európai Unió katalizátor szerepet játszhat Törökország demokratizálódásában azáltal, hogy az európai vívmányok maradéktalan végrehajtását kéri, önző számítások és kettős mérce alkalmazása nélkül. Törökország felé irányuló hízelgéssel és fejezetek megnyitásával, Rehn úr, nem járul hozzá Törökország demokratizálódásához; hozzájárul azonban további felelőtlenségéhez és politikai erkölcstelenségéhez.
Bogusław Sonik
Elnök asszony, a csatlakozás felé vezető úton Törökország által elért fejlődés ellenére még sokat kell tenni az ország demokratizálódási folyamata tekintetében. Az Európai Parlament egyik tavaly elfogadott állásfoglalásában aggodalmának adott hangot a szólásszabadság terén uralkodó törökországi helyzet miatt, és sajnálatát fejezte ki, hogy a vallásszabadság terén korlátozott volt az előrehaladás. A Parlament ragaszkodott ahhoz, és továbbra is ragaszkodik ahhoz, hogy a török kormány az emberi jogok védelméről szóló európai egyezménnyel összhangban hozzon létre jogi keretrendszereket, amelyek lehetővé teszik, hogy a nem muzulmán csoportok és az aleviták szükségtelen korlátozások nélkül működhessenek.
Közvetlenül az általam említett állásfoglalás 2009. decemberi elfogadását követően vetődött fel az Unióban aggodalom a török parlamentben 21 képviselővel jelenlévő DTP, a Demokratikus Társadalom Párt betiltásáról hozott török alkotmánybírósági határozat miatt. A párt betiltásának ürügyéül a kurd PKK-val folytatott állítólagos kapcsolatai szolgáltak.
Franz Obermayr
Elnök asszony, a török Alkotmánybíróság döntése, amely az alkotmány megsértése miatt betiltja a kurdokat támogató pártot, egyértelmű jele annak, hogy a török belpolitika távol áll a mi európai demokráciafelfogásunktól. Egyértelműen cáfolja az Ahtisaari-bizottság erőteljesen cukormázas helyzetjelentését is.
Bár Isztambul lakossága hagyományosan felvilágosult, európai beállítottságú és képzett, ez a tény és az Isztambul mint 2010. évi kulturális főváros körüli kétségkívül kiváló események sajnos nem jellemzőek az országra mint egészre. Ezért szembe kell néznünk a valósággal. Aki a kisebbségek politikai pártjait alkotmányellenesség miatt betiltja, nem illik az európai értékekbe. Ez az állandó ingatag álláspont is érthetetlen, hiszen ezzel biztosan nem öregbítjük hírnevünket, vagy teszünk jó benyomást török vitapartnereinkre.
Ezért le kell állítani a tárgyalásokat! Kérem, hogy az előcsatlakozási kifizetéseket is állítsák le, mert aki fizettetni akar a morális értékekért, bizonyára nem hagyja, hogy ilyen kifizetésekkel meggyőzzék.
Anna Záborská
A demokrácia olyan feltételektől függ, amelyeket én magam nem tudok megteremteni. Ez egyaránt érvényes tagállamainkra és a törökországi demokráciára is. Bár számos problémás kérdés van, ezek közül csak egyet említek.
Miközben a Török Köztársaságban tiszteletben tartják a vallásgyakorlás szabadságát, az elmúlt években nem sok előrehaladás történt a vallásszabadság terén. A szabad vallásgyakorlást hivatalosan elismerik, de a valóságban korlátozzák, például a vallásgyakorlás helyének megválasztása tekintetében. Sajnálom, hogy az EU nem alaposan közelíti meg ezt a kérdést. A legutóbbi, száznyolcvan oldalas előrehaladási jelentés ezt a problémát mindössze két oldalon említi. Egyáltalán nem utal arra, hogy a vallási közösségek önálló igazgatását erősen korlátozzák, nemcsak igazgatási és gazdasági szinten, hanem lelkipásztori és egyházi szinten is.
Mivel az Európai Püspöki Konferenciák Tanácsa már hajtogatja egy jó ideje, hogy a vallásszabadságot folyamatosan megsértik Törökországban, az Európai Uniónak a vallásszabadsággal összefüggésben következetesen ragaszkodnia kell az emberi jogok tiszteletben tartásához.
Ismail Ertug
Elnök asszony, hölgyeim és uraim, Törökország természetesen érzelmi téma, ez teljesen világos. Egyet azonban természetesen ebben az összefüggésben mindig figyelembe kell vennünk, amiről ma már többször szó esett, nevezetesen, hogy bár a párt betiltása teljes mértékben elfogadhatatlan, azt nem a kormány, hanem az igazságügyi rendszer mondta ki. Itt különbséget kell tennünk, ha tisztességesen és őszintén akarunk eljárni.
Nem ez volt azonban, amit mondani akartam. Európaiakként fel kell tennünk magunknak a kérdést, hová akarunk valójában eljutni. Ha globális szereplőként nemcsak gazdasági - és szociáldemokrataként ezt szeretném kiemelni - hanem politikai értékeket is közvetíteni akarunk, nemcsak Európában, hanem az európai határokon túl, az egész világon is, akkor ehhez végül is szükségünk van Törökországra. Ez lehetővé teszi számunkra azt is, hogy Törökországgal szemben határozottan és egyértelműen képviseljük az igényeket. Csak így sikerül mozgásba hoznunk a demokratizálódási folyamatot annak érdekében, hogy az általános célt is sikeresen elérjük.
Diego López Garrido
a Tanács soros elnöke. - (ES) A Tanács az Európai Unió-Törökország kapcsolat kérdésében, a csatlakozási folyamat tekintetében a következőképpen fog fellépni:
Először is úgy gondoljuk, hogy fenn kell tartanunk Törökország európai perspektíváját. Véleményünk szerint, ha Törökország egy napon belép az Európai Unióba, az erősebbé és nem gyengébbé teszi az Uniót. Ezért a folyamat mindkét fél érdekét szolgálja.
A második pont a tárgyalás. Ahogy Obiols úr hangsúlyozta, a tárgyalás kétségbevonhatatlan fegyver ennek a folyamatnak a továbbvitelében és a törökországi belső reformok előmozdításában. Ez megcáfolhatatlanul bebizonyosodott. A tárgyalás stratégiai eszköz, és támogatni kell, ahogy Olli Rehn biztos úr hozzászólásában hangsúlyozta.
A harmadik pont pedig a Törökországnak szóló nagyon világos üzenet. Nagyon egyértelműnek kell lennünk Törökországgal szemben. Emellett szólt nemcsak Oomen-Ruijten asszony, ezen állásfoglalási indítvány - amely szerintem igen széleskörű, igen alapos, részletes javaslat, véleményem szerint a további munkavégzéshez kiváló alap - szerzője, hanem a ma este itt lévők közül is sokan: Corazza asszony, Ludford asszony, Keller asszony, Zahradil úr és sokan mások hozzászólásukkal világos üzenetet küldtek Törökországnak.
Törökország egy olyan ország, amely ha megfelel a koppenhágai kritériumoknak, beléphet az Unióba, és be kell lépnie az Európai Unióba.
Jelenleg azonban Törökország nem felel meg azoknak, és a tekintetben két lényeges tényező, a demokrácia és az emberi jogok központi kérdésként szerepelnek Törökország jövőbeli lehetséges európai uniós csatlakozásának vizsgálatánál. Az emberi jogok tekintetében azok közül néhány, azok meghatározott dimenziói alapvető fontosságúak a követelményeknek, az úgynevezett koppenhágai kritériumoknak megfelelő demokrácia meghatározásánál.
Az igazságszolgáltatás kérdésében a férfiak és a nők közötti egyenlőség kérdésében, a kínzás és a méltánytalan bánásmód, a szólásszabadság, a kisebbségek és a pluralizmus tiszteletben tartásának kérdése, mindezekről az elemekről nem szabad elfeledkezni. Mindezekben - és ez itt bemutatásra került - kétségtelen fejlődést, ugyanakkor pedig hiányosságokat, sőt visszalépéseket is tapasztalhatunk. Ez vázolja a helyzetet. Attól függ, hogyan tekintünk rá. A pohár lehet félig tele vagy félig üres. Véleményem szerint ezért ezek azok az alapvető elemek, amelyekre az Európai Unió és Törökország közötti kapcsolatokban összpontosítani kell.
Úgy gondolom, hogy Törökország és az Európai Unió közeledése felé vezető folyamat lehetséges; ez egy megvalósítható folyamat. Ezért a folyamat nyitott, és Törökország tagjelölt ország státusszal rendelkezik. Ez egy szükséges folyamat, amelynek természetesen a lehető leggyorsabban kell haladnia. Az Európai Parlament szerepe ebben a folyamatban alapvető fontosságú. Lényeges szerepet kell játszania a folyamat kidolgozásában, elemzésében, értékelésében és konszolidálásában, és szeretnénk, ha ez a folyamat a lehető leggyorsabban haladna.
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Elnök asszony, örülök, hogy utoljára én szólhatok Törökország ügyében.
Szeretnék köszönetet mondani a ma esti nagyon tartalmas és felelős vitáért. Törökországgal kapcsolatban valójában már elköszöntem önöktől decemberben vagy novemberben. Most ezt nem ismétlem meg. Remélem, hogy e Házban Törökország vonatkozásában többé nem kell elköszönnöm, és előreléphetünk, valamint nekiláthatunk, hogy az Európai Unió fő gazdasági és egyéb kihívásaival foglalkozzunk.
Szeretném továbbá felhasználni a lehetőséget, hogy köszönetet mondjak a svéd elnökségnek és Zapatero spanyol miniszterelnöknek a Civilizációk Szövetségének elindításáért, amely nagyon fontos kezdeményezés, és azt mondhatom, hogy szívesen csatlakozom ehhez a szövetséghez. A szövetség az EU és Törökország közötti kapcsolatok számára is nagyon fontos.
A mai vita - helyesen - főként a pártbetiltásra összpontosult. Nagyon fontos, hogy Törökország a Velencei Bizottság ajánlásaival összhangban megreformálja jogalkotását és a politikai pártok alkotmányjogi keretrendszerét.
Van Baalen úr és Schmidt úr felvetette a Számvevőszék Törökországról szóló legutóbbi jelentésének kérdését. Azt mondhatom, hogy következtetésünk a Bizottságban, a Bővítési Főigazgatóságon egyetértésben áll a jelentéssel és annak következtetéseivel arra vonatkozóan, hogyan tegyük pénzügyi támogatásunkat stratégiai szempontból hangsúlyosabbá, több évre kiterjedővé és olyanná, hogy egyértelműbben kapcsolódjon az országainkban, ebben az esetben a Törökországban meghatározandó politikai reformmenetrendből eredő igényekhez.
Az erre irányuló munka folyamatban van, beleértve a tervezési dokumentumaink több éves alapon való elkészítésére vonatkozó teljesen új irányvonalat és a projektalapú programozásról az ágazatalapú programozásra való áttérést. Ez a megközelítés magában foglalja azt is, hogy a kedvezményezett országok által kidolgozandó ágazati stratégiák nagyobb hangsúlyt kapnak, aminek végül is célja, hogy megkönnyítse a szakpolitikai prioritásoknak a Bizottság és a török hatóságok közötti együttesen történő azonosítását.
Örülnék, ha e kérdésben hosszabb és mélyrehatóbb írásbeli választ nyújthatnék önöknek, ha hamarosan írnak nekem egy levelet, amelyet még a jelenlegi Bizottság hivatali idejében megválaszolhatok.
Véleményem szerint a pártbetiltásokon túl fontos, hogy szélesebb körben beszéljünk a demokratikus átalakulásról. Ezt tették ma este, és csak röviden szeretnék beszélni három pontról, amelyek véleményem szerint a következő legfontosabb lépések.
Törökországban ez elmúlt öt évben hatalmas demokratikus átalakulás ment végbe. Törökország ma egészen más ország, mint mondjuk öt évvel ezelőtt volt. A pohár azonban természetesen még nincs tele, és sok fontos reformot kell még Törökországban bevezetni.
Az első és legfontosabb a polgárok jogait és az alapvető szabadságokat érinti. Törökország a szólásszabadság tekintetében nem felel meg az uniós normáknak. Műveik miatt számos szerző és újságíró ellen még mindig büntetőeljárás folyik vagy elítélték őket. Eljött az ideje, hogy Törökország elfogadja a szükséges jogi reformokat, hogy ez a probléma Törökország számára a múltat és ne a jövőt jelentse. Ez minden nyitott és demokratikus ország esetében alapvető fontosságú, mint ahogy a kényes kérdések, például az örmény kérdés, a kurd kérdés vagy a ciprusi probléma is alapvető fontosságú.
Másodszor: az elmúlt évben a civil/katonai kapcsolatok vonatkozásában jelentős fejlődés történt. A folyamatban lévő Ergenekon-vizsgálat Törökország demokratizálódást célzó erőfeszítései tekintetében döntő jelentőségű, és a török polgárok valójában megérdemlik, hogy végigvigyék ezt a vizsgálatot, és jogosan várják, hogy minden szükséges óvintézkedést megtegyenek valamennyi terhelt tisztességes bírósági tárgyalásának biztosítására.
Harmadszor, de nem utolsósorban, valódi demokrácia nem érhető el, ha a lakosság fele, a nők a nemzeti és a helyi politikában jelentősen alulreprezentáltak. A török nők nem kormányzati szervezete helyesen szüntelenül erőfeszítéseket tesz ennek a kérdésnek a napirendre tűzése érdekében és ebben mi szövetségeseik vagyunk. A nemek közötti egyenlőséggel foglalkozó különleges bizottság létrehozása fontos lépés, amely reményeim szerint nagymértékben segít abban, hogy a török társadalom minden szintjén fokozódjon a nők politikai képviselete.
Összefoglalva: Törökország uniós csatlakozási folyamata hosszú és néha kanyargós út lehet, de fontos, hogy ne veszítsük szem elől az ország demokratikus átalakulásának alapvető célját. Ez nemcsak Törökország, hanem az Európai Unió alapvető érdeke is, és ez leginkább azáltal érhető el, hogy tisztességesek és ugyanakkor határozottak leszünk Törökországgal szemben, ami fenntartja hitelességünket és Törökországban az alapvető szabadságokat célzó reformok végrehajtásában a feltételesség erejét. Ebben a fő erőfeszítésben továbbra is számítok erőteljes támogatásukra. A projekt végső sikeréhez ez elengedhetetlen.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Kristiina Ojuland  
írásban. - (ET) Elnök asszony, az Európai Bizottság 2009-ben készített, Törökországról szóló előrehaladási jelentése az alkotmányreform végrehajtásáról megállapítja, hogy az a demokratikus folyamat folytatásában fontos kihívást jelent. A jelentés megjegyzi, hogy a kormány tekintetében a lakosság részéről tapasztalható egyértelmű támogatás és a széles parlamenti többség ellenére a politikai és az alkotmányos reform végrehajtásában eddig elért eredmények nem elegendőek, mert a pártok nem találták meg a közös hangot. Ahogy minden más demokratikus országban, a török pártok álláspontja is a választók követeléseit tükrözi. Nem szabad elfelejteni, hogy egy demokratikus társadalomban a pártok választóikkal szemben mindenekelőtt elszámoltathatók, és Törökországban az Európai Uniónak a helyi szintű fejlődésre kell fordítania figyelmét. Nagyon óvatosnak kell lennünk, ha pusztán didaktikus megközelítést választunk Törökország demokratizálódási folyamatainak irányításában. A kívánt reformok sikeres végrehajtásához a nyilvánosság támogatására van szükség, amely általánosabb tudásszintet és a reformok jelentőségét és indokait hangsúlyozó koncepciót igényel. A végrehajtott felülről lefelé haladó reformok nem érik el a kívánt eredményt, amíg fennáll az az érzés, hogy azok veszélyeztetik Törökország belső stabilitását. A török kormányra nehezedő nyomás, hogy gyorsítsa a nyilvánosság által nem támogatott reformokat, önkéntelenül a szeparatizmus vagy a vallási türelmetlenség felvirágzását eredményezheti. Remélem, hogy a Tanács és a Bizottság a török kormánnyal együtt olyan intézkedések végrehajtására törekszik, amelyek lehetővé teszik, hogy Törökország lakossága az eddigieknél jóval nagyobb mértékben vehessen részt a demokratizálódási folyamatban annak érdekében, hogy a koppenhágai kritériumok alapján történő csatlakozáshoz szükséges reformok végrehajtásához termékeny talaj álljon rendelkezésre.
Pavel Poc  
írásban. - (CS) A tagjelölt országgal folytatott előcsatlakozási tárgyalások céljának az adott ország európai uniós csatlakozásának kell lennie. Törökország esetében azonban a helyzet sokkal bonyolultabb. A csatlakozási tárgyalásokat 2005. október 3-án kezdték meg. Az ország csatlakozásán kívül a tárgyalásoknak Törökországban a demokrácia és a szabadság elősegítéséhez, valamint a polgári és emberi jogok védelméhez is hozzá kellene járulnia. Politikai nyilatkozatok kibocsátása helyett ezeket a konkrét célokat az Európai Unió jogrendszerével való harmonizáció részeként jogalkotói változtatásokon keresztül, de mindenekelőtt a tagállamok által meghatározott példák alapján meghatározott politikai és társadalmi gyakorlaton keresztül kellene elérni. Azok az érvek, amelyek az "európai ország” kontra "iszlám ország” mintán alapulnak, helytelenek és hamisak. Törökország Európához való történelmi kapcsolódása tagadhatatlan. Tény, hogy Törökország ma az Európa Tanács és az Európai Biztonsági és Együttműködési Szervezet tagja. A tagjelölt országok értékelésénél nincs vallási mérce; ellenkezőleg, a vallásszabadság Európa egyik alapértéke. Ezért Törökország európai uniós csatlakozásának egyetlen és döntő feltételének annak kell lennie, hogy az ország feleljen meg a jogállamiság, a polgári és a kisebbségi jogok jogszabályi megerősítése elvének, és tartsa tiszteletben az Európai Unió valamennyi tagállamát.
Renate Sommer  
írásban. - (DE) Jó, hogy legalább az Európai Parlament foglalkozik Törökország demokratizálódásának kérdésével. A Bizottság és a Tanács alapvetően hajlik arra, hogy a helyzetet - bármilyen drámai legyen is - megszépítse. "Soft power”-nek, "puha hatalomnak” hívják ezt. De hová is vezetett ez a "soft power”? Eléggé világos, hogy a csatlakozási tárgyalások megkezdése óta Törökországban jelentősen több visszalépés, mint előrelépés történt. Most itt van egy újabb pártbetiltás. Továbbfolytatódik azonban a polgári szabadságjogok erőteljes korlátozása, a vallási kisebbségek elnyomása egészen addig, hogy megpróbálják elűzni vagy vérontással elpusztítani őket, megnyirbálják a tájékozódás szabadságát és a sajtószabadságot, megpróbálják megsemmisíteni az ellenzéki sajtót és a szabad szakszervezeteket és így tovább. "Pacta sunt servanda” - ezt mindig hangsúlyozzák Törökországgal kapcsolatban, és ez helyes. Ez azonban Törökországra is érvényes! A csatlakozási tárgyalások megkezdésével Törökország megállapodott az EU-val, hogy megfelel a koppenhágai kritériumoknak. Ha ezt továbbra sem teszi meg, fel kell tennie magának a kérdést, hogy valóban Európa részévé akar-e válni. A Bizottságban, a Tanács elnökségében és Tanácsban a "softy”-knak pedig végre következetesen kellene fellépniük, ahelyett, hogy folyamatosan új tárgyalási fejezeteket nyitnak meg.
