Ajánlás a Bizottságnak a 185/2005/ELB panasz tárgyában (rövid ismertetés)
Elnök
A következő napirendi pont a Miguel Angel Martínez Martínez úr által a Petíciós Bizottság nevében az európai ombudsman által a Bizottsághoz intézett 185/2005/ELB számú panaszra vonatkozó ajánlástervezetét követő különjelentésről készített jelentés rövid ismertetése.
Miguel Angel Martínez Martínez
előadó. - (ES) Elnök úr! 2005-ben egy szabadúszó tolmács, aki tudomást szerzett arról, hogy 65. életévének betöltését követően az Európai Bizottság többé nem alkalmazza, panaszt nyújtott be az európai ombudsmannak életkor alapján történő - állítólagos - hátrányos megkülönböztetés tárgyában, amely megsérti az Alapjogi Chartát.
Nem új keletű ügyről volt szó: évekkel azelőtt a Bizottság és a Parlament úgy döntött, nem szerződteti a saját alkalmazottaikra vonatkozó nyugdíjkorhatárt betöltött szabadúszó tolmácsokat sem.
Az érintett tolmácsok az ügyben az Európai Bírósághoz fordultak, és első fokon pert nyertek, másodfokon azonban elutasító ítélet született velük szemben, bár a határozatnak formai, és nem tartalmi okai voltak.
Figyelembe véve a korábbi eseteket és ítéleteket, az ombudsman alapos elemzésnek vetette alá a panaszt, és arra a következtetésre jutott, hogy hátrányos megkülönböztetés történt, ami sérti az Alapjogi Chartát; ezért ajánlást tett a Bizottságnak a szabályozás módosítására, összhangban azzal, ahogyan a Parlament már az Elsőfokú Bíróság ítéletét követően eljárt.
A Bizottság figyelmen kívül hagyta az ombudsman ajánlását, aminek nyomán kénytelen volt a Parlament támogatását kérni, amely átadta az ügyet a Petíciós Bizottságnak. A Petíciós Bizottság három okból támogatta az ombudsmant a bizottságon belül egyhangúlag elfogadott állásfoglalással.
Először is azért, hogy a bizottsági és a parlamenti eljárás összhangba kerüljön, utóbbi intézmény ugyanis foglalkoztat 65 évnél idősebb szabadúszó tolmácsokat, ha ezt így látja megfelelőnek vagy szükségesnek.
Másodszor azért, mert kötelessége támogatni az ombudsmant. A Parlament számára az ombudsman intézménye néha terhesnek bizonyul, jogrendszerünk szempontjából azonban mindig is kiemelkedő jelentőséggel bírt.
Harmadszor azért, mert úgy éreztük, fontos emlékeztetnünk az Európai Bizottságot arra, hogy nem áll a közösségi, különösképpen pedig a munkája felügyeletével és ellenőrzésével megbízott intézmények fölött.
Itt vagyunk tehát a plenáris ülésen, és ismertetjük a Petíciós Bizottság által - mint már említettem - egyhangúlag elfogadott állásfoglalást, amely felszólítja a Bizottságot az ombudsman ajánlásának végrehajtására; elismételjük azt is, hogy az ombudsman, csakúgy mint a Parlament, a Bizottság Jogi Szolgálata fölött áll, amely fontos hivatal ugyan, de csupán adminisztratív funkciót tölt be, és nem mást. Ennél nem több, és nem is kevesebb.
Elnök úr, Biztos asszony! Be kell, hogy valljam, kissé kellemetlenül érzem magam, mivel a folyamat során végig megállapodásra törekedtünk, mindazonáltal némi nyomás nehezedett ránk a tekintetben, hogy a jelentés ne kerüljön a plenáris ülés elé, néhány hozzászólás pedig még most is arra enged következtetni, hogy a Parlament álláspontját is teljes mértékben figyelmen kívül fogják hagyni. Ez a hozzáállás igen meglepő, ráadásul nem a bizottsági tagokat jellemzi, hanem néhány magas rangú tisztviselőt - kevés, de magas rangú tisztviselőt -, akik meg vannak győződve arról, hogy a parlamenti képviselőkkel, sőt a biztosokkal szemben is, akiknek mandátuma természetéből adódóan átmeneti, és csak rövid távra szól, ők állandó munkatársak.
Elnök úr, Biztos asszony, képviselőtársak! Miközben elismétlem, hogy célunk és szándékunk a Bizottsággal való együttműködés és jó viszony fenntartása, nem tehetünk mást, mint hogy elutasítjuk az említett magatartást. Reméljük, hogy a holnapi szavazás tükrözi majd a Petíciós Bizottságban történteket: az ombudsmant nagy többséggel vagy egyhangúlag támogató eredmény születik, amellyel a Parlament egyértelművé teszi a Bizottság számára, hogy a dolgok így vannak rendjén, és mindenkinek tudnia kell, hol a helye.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Először is hangsúlyozni szeretném, hogy a Bizottság jóhiszeműen járt el, a folyamat során szigorúan betartva a jogi előírásokat. Soha nem kerestük a konfliktust az ombudsmannal, még kevésbé az Európai Parlamenttel. Úgy gondoltuk, hogy az ombudsman elismeri majd az álláspontunkat.
Abból indulunk ki, hogy az évek során a konferenciatolmácsok munkakörülményeit egyre inkább a személyzeti szabályzathoz igazítottuk. 2000 óta, a Miniszterek Tanácsának döntését követően, amelynek értelmében az európai intézményektől kapott jövedelmük után nemzeti adófizetés helyett közösségi szinten adózhatnak, a szabadúszó tolmácsokra is érvényesek a személyzeti szabályzat előírásai.
Ezt követően, 2004-től kezdve, az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 90. cikkét is kiterjesztettük a konferenciatolmácsokra, ez a jelenlegi francia elnevezés magyarázata (agents interprètes de conférence - AICs). A 65 éves korhatár a személyzeti szabályzat előírásai között szerepel, amely az intézményeknél dolgozó összes alkalmazotti kategóriára érvényes, legyenek ők tisztviselők, ideiglenes, szerződéses, illetve kisegítő munkatársak, vagy egy vonatkozó új jogszabály közelmúltbeli elfogadását követően akár parlamenti asszisztensek. 2000 és 2004 között ezt az előírást a Bizottság és a Parlament is alkalmazta a konferenciatolmácsok esetében.
Az Elsőfokú Bíróság 2004. évi határozatát követően, amelynek értelmében a 65 évnél idősebb szabadúszó tolmácsok foglalkoztatásának megszüntetése hátrányos megkülönböztetésnek minősül, az intézmények felfüggesztették az előírás alkalmazását. A határozat elleni fellebbezést követően azonban a Bíróság hatályon kívül helyezte azt. Ennek megfelelően a Bizottság visszatért korábbi gyakorlatához.
Mivel a továbbiakban az ügyben bírósági határozat már nem játszik szerepet, úgy értelmezzük a helyzetet, hogy a korábbi előírás az irányadó, ezért a Bizottságnak eleget kell tennie a 2000. évi tanácsi rendeletből következő szabályokat kell alkalmaznia, és be kell szüntetnie a 65 év feletti munkavállalók felvételét, csakúgy, mint minden más személyzet esetében.
Az intézmények tolmácsszolgálatainak azon joga, hogy igényeiknek megfelelően szabadon alkalmazhatnak szabadúszó tolmácsokat, a konferenciatolmácsolás hatékony lebonyolításának egyik meghatározó tényezője. Így lehetővé válik, hogy a rendszeresebb, kiszámíthatóbb igényeket az alkalmazásban lévő tolmácsok lássák el, a hullámzó jellegű keresletre, illetve a csúcsidőszakokra pedig a szabadúszó tolmácsok foglalkoztatása jelent megoldást.
Ez a kipróbált és bevált rendszer lehetővé tette az intézmények számára, hogy a keresletnek megfelelő szinten ki tudják elégíteni a tolmácsolásra vonatkozó igényeket, többek között a legutóbbi bővítések sikeres lebonyolítását, miközben a költségeket szigorú korlátok között tartották. Ezzel a megközelítéssel a fiatal konferenciatolmácsok képzését célzó aktív politikát is támogatjuk.
Végezetül üdvözölni szeretném a Parlament és a Bizottság között e témában folytatott igen kedvező párbeszédet, és különös köszönettel tartozom Martínez Martínez úrnak a kollégámmal, Orban biztos úrral még egy korábbi szakaszban kialakított értékes együttműködéséért.
Miguel Angel Martínez Martínez
előadó. - (ES) Elnök úr! Mivel az előbb egy perccel kevesebb időm volt, most válaszolni szeretnék Kuneva biztos asszonynak, aki bizonyára tisztában van azzal, milyen baráti és rokonszenves érzésekkel viseltetek iránta, csakúgy, mint Orban úr iránt. A biztos asszony azonban egyszer sem említette az ombudsman ajánlását. Más szóval: az ombudsman, aki maradéktalanul ismeri a biztos asszony érveit, konkrét ajánlást fogalmazott meg, amelyet, úgy tűnik, a Bizottság minden szempontból figyelmen kívül hagy.
Nem is kérem Kuneva asszonyt, hogy személyesen válaszoljon nekem, hiszen nyilvánvaló, hogy nincs a szükséges információk birtokában, azonban mindaz, amit elmondott, megfelel annak, amit eddig is tudtunk, és amit az ombudsman is tud, azt mégsem közölte velünk, vajon a Bizottság - mindennek ellenére, és annak tudatában, hogy az ombudsman ezen információk birtokában a szabályok módosítását javasolja - eleget fog-e tenni az ombudsman kérésének és a Parlament kapcsolódó ajánlásának.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Jelenleg csupán annyit mondhatok, jelentést fogok tenni Orban biztos úrnak, és gondoskodunk arról, hogy e kérdésre megfelelő választ kapjon. Természetesen komolyan veszem az észrevételeit és az utolsó mondatban említett tisztázásra vonatkozó kérését.
Elnök
Köszönöm, Biztos asszony, köszönöm, kedves kollégák. Köszönöm az összes munkatársunk, valamint a tolmácsok munkáját is, életkorra való tekintet nélkül.
A vitát lezárom. A szavazásra holnap, 2009. május 5-én, kedden kerül sor.
