Biodiversitet (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Adamos Adamou for Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed om stop for tab af biodiversitet inden 2010.
Adamos Adamou 
ordfører. - (EL) Fru formand! Den betænkning, vi skal stemme om, drejer sig om stop for tab af biodiversitet inden 2010. Det er et emne, som flertallet af os er enige om, er presserende og vigtigt. Det er også årsagen til, at der er kommet så få ændringsforslag fra kollegerne, og at betænkningen blev vedtaget enstemmigt i Miljøudvalget.
Jeg vil gerne rose Kommissionen for dens meddelelse, for dens begrebsmæssige indfaldsvinkel, dens prioriterede målsætninger for perioden 2007-2008 og dens vigtige støtteforanstaltninger. På trods heraf må jeg her udtrykke stærk bekymring over det fortsatte tab af biodiversitet samt den forringelse af økosystemfunktioner, der følger med.
Jeg tror, vi alle anerkender, at der er et presserende behov for en indsats for at overholde de forpligtelser, der er indgået med henblik på at standse tabet af biodiversitet i EU inden 2010.
Handlingsprogrammet er et vigtigt redskab og den sidste mulighed for at få aktører på fællesskabs- og medlemsstatsniveau til at gå sammen om nøgleaktioner, der kan føre til opfyldelse af 2010-forpligtelserne. Jeg anerkender dog, at handlingsplanen er utilstrækkelig til at sikre bevarelsen af biodiversiteten og opretholde økosystemfunktioner på længere sigt.
Desuden må jeg understrege, at det er yderst vigtigt, at Natura 2000-nettet fuldstændiggøres på land og til havs, og at der er en effektiv forvaltning og tilstrækkelig finansiering af nettet. Jeg vil også understrege betydningen af en rettidig og effektiv gennemførelse af vandrammedirektivet for at opnå en god økologisk tilstand for ferskvand.
Jeg opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at projekter, der finansieres af Samhørighedsfonden og strukturfondene, ikke er til skade for biodiversiteten og økosystemfunktionerne, men i stedet optimerer biodiversitetsfordelene.
For nu at gå over til en anden ting må vi erkende og forholde os til den kendsgerning, at invasive fremmede arter er en af de største trusler mod biodiversitet, og at spredningen af invasive fremmede arter stiger betragteligt gennem den øgede bevægelse af personer og varer.
Med hensyn til handel kan man ikke forbigå det økologiske fodaftryk, som EU's handel sætter på biodiversiteten. Jeg opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til øjeblikkeligt at skride til handling og vedtage foranstaltninger, der kan afværge eller minimere de negative virkninger for de tropiske skove af denne form for handel. Kommissionen bør snarest muligt forelægge en analyse af mulighederne for yderligere lovgivning, der kan begrænse importen af ulovligt fældet tømmer.
Klimaforandringer er et meget vigtigt kapitel og et særskilt politisk mål i Kommissionens meddelelse. Det er yderst vigtigt, at der udvikles en økosystemstrategi rettet mod tilpasning til klimaforandringerne, især i forbindelse med politikker, der påvirker anvendelse af arealer, vand og havmiljø.
Hvad angår finansieringen, kan jeg ikke skjule min skuffelse og stærke bekymring over nedskæringer af finansieringen af alle aktiviteter til fordel for biodiversitet som følge af beslutningerne om de finansielle overslag. Det er medlemsstaternes ansvar at gøre brug af alle de muligheder, de har under den fælles landbrugspolitik, den fælles fiskeripolitik, Samhørighedsfonden og strukturfondene, Life+ og det syvende rammeprogram, og allokere nationale midler.
Der må tages større hensyn til de økonomiske behov under budgetrevisionen i 2008-2009, i forbindelse med hvilken det bør vurderes, hvorvidt EU-bevillingerne til biodiversitet og især til Natura 2000 er tilstrækkelige og tilgængelige.
Jeg vil gerne takke de to medlemmer, Avril Doyle og Marie Anne Isler Béguin, for deres ændringsforslag, især fru Béguin for hendes tilføjelse af hydroelektrisk energi til punkt 67, som jeg ikke havde medtaget.
Til sidst vil jeg gerne henlede Deres opmærksomhed på resultaterne af den undersøgelse af biodiversitet, som blev udført på Miljøudvalgets foranledning. Tilsyneladende er initiativerne med henblik på at standse tab af biodiversitet slået fejl, fordi det ikke har været muligt at gennemføre dem, og fordi den politiske vilje har manglet. EU's handlingsprogram frem til 2010 er meget ambitiøst, men desværre har det ingen håndgribelige løsninger på problemet med gennemførelsen og manglen på økonomiske midler og politisk vilje fra medlemsstaternes side.
Det er op til os at sende et stærkt signal og lægge pres på regeringerne, så de ambitiøse mål i handlingsprogrammet føres ud i livet.
Joe Borg
Fru formand! Først og fremmest vil jeg undskylde på vegne af hr. kommissær Dimas, der beklageligvis ikke kan være til stede i dag.
Det er præcist et år siden, at Kommissionen vedtog sin meddelelse om stop for tab af biodiversitet inden 2010 og fremover. Da det i morgen er international biodiversitetsdag, er det et passende tidspunkt for Parlamentet at forhandle om denne betænkning.
Det glæder mig, at Parlamentet benytter denne lejlighed til at udsende et klart budskab til verden om vigtigheden af at beskytte planetens biodiversitet. Temaet for dette års internationale biodiversitetsdag er "biodiversitet og klimaændringer". Jeg har sagt det før, og jeg vil gerne understrege det i dag, at tab af biodiversitet er lige så stor en trussel mod planeten som klimaændringer. Ligesom klimaændringer er tab af biodiversitet et økonomisk problem, et socialt problem og en voksende trussel mod den globale sikkerhed. Begge emner er tæt forbundet. Klimaændringer er en væsentlig årsag til arternes forsvinden, samtidig med at tabet af økosystemer bidrager til klimaændringer.
Bekæmpelse af klimaændringer er nu helt central for det europæiske projekt, og den står øverst på de nationale politiske dagsordener. Det samme er desværre ikke tilfældet med tabet af økosystemer. Måske er truslen mindre åbenlys, men når vi standser op for at betragte fakta, er situationen mindst lige så bekymrende.
Menneskelige aktiviteter betyder, at arterne allerede i dag uddør mellem 100 og 1000 gange hurtigere end under naturlige forhold. Der uddør omkring 30.000 arter om året eller tre arter hver time. Hvis denne proces forbliver ukontrolleret, vil vi have slettet millioner af års evolution i løbet af de nærmeste årtier. Dette voldsomme tab af arter betyder noget, fordi det svækker økosystemer, hvor arterne er byggeblokkene.
Der er to centrale budskaber i FN's millenniumvurdering af økosystemerne fra 2005. Ifølge det første budskab er vi alle i sidste ende afhængige af økosystemfunktioner såsom råvarer, lægemidler og rent vand til vores velstand og velvære. Ifølge det andet budskab fragmenteres, degraderes og ødelægges økosystemerne i en sådan grad, at omkring to tredjedele af de funktioner, vi får fra økosystemerne, er i tilbagegang. Kombineret med miljømæssige trusler som klimaændringer, stigende befolkningstal og voksende forbrug pr. indbygger intensiveres presset på arter og økosystemer.
Hvis der ikke straks gøres en indsats, vil vi snart nå et punkt med farlige og irreversible forandringer i de globale økosystemer, ligesom vi uden en indsats snart vil nå et punkt med farlige klimaændringer. På samme måde som med klimaændringer er vinduet for muligheder for at forhindre farlige forandringer i økosystemet hastigt ved at lukke sig.
Sidste års meddelelse om biodiversitet repræsenterer et første forsøg fra EU på at finde et sammenhængende svar på problemet med tab af biodiversitet. Denne meddelelse skal ses som et af de vigtigste politikdokumenter fra Barroso-kommissionen, og der er to særligt vigtige fornyelser. For det første introducerer meddelelsen begrebet økosystemfunktioner i EU-debatten. Den sætter fokus på, hvor vigtige disse funktioner er for vores velstand og velvære, og den skaber den vigtige forbindelse mellem tab af biodiversitet og tilbagegangen af disse funktioner.
Den anden fornyelse er den, at meddelelsen opstiller en meget konkret handlingsplan for perioden 2007-2013. Handlingsplanen er et vigtigt skridt fremad, da den tydeligt forklarer, hvad der skal gøres både på fællesskabsplan og på medlemsstatsniveau. Det er kun gennem supplerende foranstaltninger på disse to niveauer, at vi kan gøre de nødvendige fremskridt. Handlingsplanen gør det også klart, hvad der skal gøres for at leve op til EU's forpligtelser om at standse tabet af biodiversitet i EU og i betydelig grad reducere tabet af biodiversitet på verdensplan inden 2010. Ved medtagelsen af en proces til regelmæssige evalueringer i forhold til et klart sæt af mål kan både Kommissionen og medlemsstaterne stilles til regnskab for deres resultater.
Det glæder mig meget, at Parlamentets betænkning hilser meddelelsen og dens handlingsplan velkommen. Jeg vil gerne takke ordføreren hr. Adamou for hans indsats samt hr. Berman og hr. Gklavakis fra henholdsvis Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og Fiskeriudvalget for deres bidrag. Betænkningen gentager de lige så varme reaktioner fra Rådet, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt de ikkestatslige miljøorganisationer. Der synes at være bred enighed om, hvad der skal gøres. Nu består udfordringen i at omsætte den politiske støtte til en reel indsats i marken.
Der kan dårligt findes et vigtigere spørgsmål for noget parlament at drøfte end livets overlevelse på jorden. Jeg opfordrer Dem til at udnytte denne mulighed for at udsende et klart budskab om betydningen af tabet af biodiversitet og om behovet for en komplet og energisk gennemførelse på alle planer af meddelelsen om biodiversitet og dens handlingsplan.
Thijs Berman 
Fru formand! Med denne vigtige betænkning af hr. Adamou ringer Parlamentet med alarmklokken. Det er et alt for kendt mønster.
Kommissionen og Parlamentet viser deres ambitioner, hvad angår miljøet, og regeringscheferne og ministrene afgiver dernæst højtidelige erklæringer og indgår selv aftaler, som de undlader at føre ud i livet. Medlemsstaterne blokerer, mens Europas almene interesser kræver handling. Til trods for enighed i Bruxelles om ambitionerne strander disse på grund af kortsigtede interesser i medlemsstaterne. Beskyttelsen af biodiversiteten skal være en prioritet på alle politiske områder.
For Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter bliver evalueringen af landbrugspolitikken i 2008 en vigtig ny chance for at bekæmpe tabet af biodiversitet. Men det kræver et større budget til udvikling af landdistrikter og større vægt på beskyttelse af natur og landskab.
Det kræver også en kritisk evaluering af foranstaltninger inden for rammerne af miljøkobling. Det er nemlig udmærket og logisk, at landmænd betales for deres tjenesteydelser til gavn for miljøet, forudsat at det bevises, at disse er effektive for biodiversiteten og for et bæredygtigt Europa.
Ioannis Gklavakis 
ordfører for udtalelsen fra Fiskeriudvalget. - (EL) Fru formand! Først og fremmest vil jeg rette en varm tak til hr. Adamou for det flotte stykke arbejde, han har gjort. Jeg har imidlertid ingen ros til landenes regeringer, som i 2001 forpligtede sig til at træffe foranstaltninger, hvilket de imidlertid ikke har gjort, hvorved biodiversiteten er fortsat med at mindskes, og organismer går stadig tabt. Som hr. Borg sagde, forsvinder der hver time tre arter fra kloden.
Ifølge FN's statistikker er 54 % af alle organismer, der lever i ferskvand i EU, i fare for at blive udryddet. Denne forringelse skyldes flere faktorer. De to vigtigste er forurening af vandet og overfiskeri. Både vi og fiskerne har et ansvar.
Vores mål bør være at reducere forurening af vandet, hvad enten forureningen kommer fra landjorden, fra industrier eller fra havet. Vi må nemlig ikke glemme, at der i løbet af de sidste 15 år blev spildt 55.000 t olie i Middelhavet alene på grund af skibsulykker.
Det andet mål bør være at øge fiskeriressourcerne. Der er en ting, vi er nødt til at indse: Vi må kun fiske den mængde fisk, som havet kan reproducere. Hvis vi fisker flere, forbryder vi os mod miljøet.
Vi skal også anvende bedste praksis med hensyn til fiskerimetoder. Her bør vi iværksætte en global indsats for også at få tredjelande til at anvende bedste praksis. Vi, der bor i Middelhavsområdet, vil nemlig gerne redde Middelhavet, men 27 lande støder op til Middelhavet, hvoraf kun syv er EU-lande, og tredjelande forretter ofte større skader.
Overfiskeriet skal mindskes, og der skal anvendes bedste praksis med hensyn til fiskerimetoder. Ellers begår vi en forbrydelse mod vores børns fremtid.
John Bowis
Fru formand! På vegne af min kollega fru Doyle, der er skyggeordfører, vil jeg takke vores kollega hr. Adamou for hans betænkning. Det er en positiv betænkning, der trykker på alle de rigtige knapper. Den nævner Natura 2000 samt fugledirektivet og habitatdirektivet. Den omtaler en effektiv gennemførelse af Reach samt lovgivningen om vand og pesticider. Den giver udtryk for vores alle sammens bekymring over de finansielle begrænsninger i Natura 2000 og andre biodiversitetsforanstaltninger.
Jeg glæder mig også over hr. kommissær Borgs bemærkninger i denne henseende, og jeg gentager, hvad der er blevet sagt om passiviteten hos EU-medlemsstaternes regeringer. Vores mål var 2010 - ikke "2010 og fremover" - men vi er ikke i nærheden af at opfylde vores mål med at standse tabet af biodiversitet inden dette år, der ikke ligger så langt ud i fremtiden.
På vejen hertil læste jeg en artikel i avisen The Times, der igen nævnte tabet af habitater, brugen af pesticider og fremkomsten af fremmede arter, som vi har hørt så meget om. Artiklen handlede om fugle - tusindvis af truede fuglearter. Samlet set er 2.033 arter i fare. 86 % af de mest truede arter trues af habitatforringelser på grund af f.eks. dæmninger, fiskeri, kreaturer med videre.
Hertil kommer spørgsmålet om fremmede arter, og havde fru Doyle været her, ville hun nævne det grå egern og den skade, det har forvoldt de røde egern, der er naturligt hjemmehørende på vores kontinent - indtil videre specielt i Storbritannien men nu også i Italien og nordover gennem Frankrig og Spanien. Vi ser skaden fra den asiatiske mariehøne. Vi ser de kinesiske uldhåndskrabber. De findes, de gør skade, og de er farlige ikke kun for menneskets sundhed men også for miljøets sundhed samt for vores naturligt hjemhørende arter.
Anne Ferreira
for PSE-Gruppen. - (FR) Fru formand, mine damer og herrer! Jeg vil allerførst gerne takke hr. Adamou for hans betænkning og for de foranstaltninger og aktioner, han beskæftiger sig med deri.
Disse foranstaltninger er talrige og alsidige, men jeg mener, at vi i dag ville opnå større klarhed og effektivitet ved at hierarkisere vores prioriteter og tage fat på det, der haster mest, selv om det ikke er helt ligetil. I takt med at vi sakker bagud med gennemførelsen af vores beslutninger, bliver de aktioner, der skal iværksættes, flere og flere og mere og mere nødvendige. Derudover ved vi, at på miljøområdet overlapper alt hinanden.
Det er næsten to årtier siden, vi blev opmærksomme på, at vi havde nået biosfærens grænser, og at vi befandt os i et dødvande. Og alligevel træffer vi ikke konkret de slagkraftige beslutninger, som vi lovpriser i vores tekster, på trods af de mere og mere alarmerende fremtidsudsigter.
Som det er blevet sagt, skal beskyttelsen af biodiversiteten ske på alle offentlige politiske niveauer, herunder transport, landbrug, egnsplanlægning, turisme og fiskeri. Det ved vi også godt, og alligevel ligger Cardiff godt gemt i Kommissionens skuffer. Lad os håbe, at den årsagssammenhæng, der findes mellem dette fænomen og tabet af biodiversitet, i forbindelse med det arbejde, der skal udføres i Det Midlertidige Udvalg om Klimaændringer, gør det muligt at få tingene til at skride fremad.
Endelig vil jeg gerne understrege et bestemt punkt i hr. Adamous betænkning om gmo'er. Jeg støtter klart anmodningen om, at Kommissionen skal vurdere gmo'ernes indvirkning på økosystemerne og de potentielle risici, de udgør for biodiversiteten.
Vi må ikke glemme, at mennesket er en del af biodiversiteten. Så som De netop sagde, hr. Borg - og eftersom vi i aften alle sammen spiller efter det samme partitur - der skal handles. Vi skal gennemføre vores handlingsplan, så EU endelig kan foregå som et godt eksempel.
Chris Davies
Fru formand! Først vil jeg gerne sige et par rosende ord om vores fremskridt i EU. Vi har forbudt visse produkter, pesticider og praksis. Vi har renset vores floder, og vi har beskyttet nogle betydningsfulde områder mod udviklingen, og der er tydelige resultater. I Storbritannien f.eks. er der kommet flere røde glenter og rovfugle, og odderne vender tilbage til floderne, men som det så ofte er tilfældet, er det et skridt fremad og derefter to eller tre skridt tilbage på grund af fortsatte ødelæggelser af habitater, invasive skadevoldende fremmede arter, samt alt for ofte vores egne aktiviteter, der skaber død og ødelæggelse.
Nogle gange bærer vi hele skylden, hvor det klassiske eksempel er udplyndringen af vores have, idet ude af øje alt for ofte er ude af sind, og fordi vores politikker her - som hr. kommissær Borg ved bedre end nogen anden - ganske enkelt er uholdbare og latterlige. Nogle gange begås skaden af vanvare. En ændring i landbrugspraksis har f.eks. ikke til formål at udslette fuglearter, men i nogle tilfælde er det en af effekterne, og vi er spændte på at se, om ændringerne i den fælles landbrugspolitik giver positive resultater.
Undertiden ved vi ikke, hvem eller hvad fejlen skyldes, men som politikere undgår vi fortsat at bruge forsigtighedsprincippet. Hvordan vil De ellers forklare den vanvittige beslutning hos de medlemsstater, der stemte for at forkaste Kommissionens planer om at genoprette de voldsomt trængte bestande af ål? Sådanne kortsigtede overvejelser betyder, at mange arter alt for ofte er på vej mod udryddelse.
Det er let at opstille et mål for at standse tabet af biodiversitet - specielt når det er ni år borte - det er den letteste ting i verden at finde et mål vældig langt ude i fremtiden. Men nu nærmer fristens udløb sig med hastige skridt, og der skal træffes nogle vanskelige beslutninger, hvis målet skal nås. Mere end halvvejs gennem deres mandatperiode kan nogle af kommissærerne formentlig begynde at skimte afslutningen på deres egne stillinger. Forhåbentlig vil de bruge den resterende tid godt. Beslutninger baseret på kortsigtede politiske interesser bliver hurtigt glemt, men beslutsomme tiltag om at vende negative tendenser og beskytte arter skaber historisk respekt.
Marie Anne Isler Béguin
for Verts/ALE-Gruppen. - (FR) Fru formand! Også jeg vil gerne lægge ud med at takke ordføreren for hans fremragende arbejde. Ja, titlen er meget ambitiøs. Hvordan kan vi bevare diversiteten og sætte en stopper for plante- og dyrearternes forsvinden inden 2010 og derefter? Vi ville så gerne tro, det var muligt!
Men vi ved også, hvor vanskeligt det er på kort sigt at skabe samklang mellem de forskellige europæiske og multilaterale instrumenter, hvis partiturer vi hver dag skriver her i salen. På et tidspunkt, hvor borgernes og mediernes opmærksomhed er rettet mod klimaændringerne, skal biodiversitetens betydning fremhæves, for der findes ikke nogen bedre strategi til bekæmpelse af disse end at fremme den dynamiske udvikling af økosystemerne. Det sagde kommissær Borg meget rigtigt for et øjeblik siden.
Som De har forstået, kræver biodiversiteten en dynamisk tilgang, og når man undersøger biodiversiteten in situ i Europa, er der tale om bevaring af plante- og dyrearter fra territorier, hvis forvaltning og planlægning defineres så tæt på lokalbefolkningerne som muligt. I overensstemmelse hermed er den politiske vilje og regeringernes evne til at åbne en dialog afgørende for, at særlige miljønetværk som f.eks. Natura 2000 udvikles og støttes.
På den anden side minder forvaltningen ex situ af biodiversiteten mere om en fremgangsmåde til bevaring af plante- og dyrearter. Ud over samlingerne - de støvede samlinger fristes jeg til at sige - i vores museer går bevaring ex situ, som vi opfatter den i dag, ud på at undgå det værste ved at bevare genetisk materiale i landbrugscentre. Det hedder sig, at det bringes i sikkerhed. Personligt undrer jeg mig over finansieringen af de rådgivende grupper inden for den internationale landbrugsforskning og den måde, de drives på, da de skal omfatte lokale og oprindelige samfund.
Til slut vil jeg gerne understrege, naturligvis, hvor vigtigt det er for vores befolkninger og territorier, at de europæiske bestemmelser gennemføres korrekt, idet vi ved, at alt hænger sammen. Rammedirektivet om vand skal f.eks. anvendes. Inden for biodiversitet er vand et medium, som gør økosystemerne dynamiske allerede fra starten. Det er derfor afgørende at sørge for, at ferskvandsbeholdningerne ikke ødelægges, i stedet for at anvende vage begreber om god økologisk tilstand.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Fru formand! Sammen med ordføreren vil jeg også ringe med advarselsklokkerne. I de tre årtier frem til år 2000 gik mængden af dyre- og plantearter ned med 40 %. Dengang besluttede EU at standse reduktionen af den biologiske diversitet inden 2010. Tiden rinder ud. Hvis ikke vi formår at standse udslettelsen af verdens dyre- og plantearter, må vi hejse det hvide flag og indrømme, at menneskelig aktivitet er ødelæggende for naturen, og at vores ubegrænsede tørst efter profit og fornøjelser også risikerer at ødelægge den menneskelige familie.
I mange af de nye EU-medlemsstater er der mangel på oplysninger om dyre- og plantearternes forsvinden samt om betydningen af dette problem. Under gennemførelsen af projekter finansieret af samhørigheds- og strukturfondene er der fortsat sjældent tanke for eller drøftelser om at undgå at skade den biologiske diversitet. Kommissionen burde udvide Natura 2000-nettet med de 12 nye medlemsstater. I disse lande er den biologiske diversitet generelt større end i de gamle EU-medlemsstater, og derfor er det afgørende at beskytte den og bruge den til "grøn" turisme.
Borgerne i EU skal forstå fordelene ved biologisk diversitet og økosystemer, i betragtning af at reduktionen af diversitet har en effekt på produktionen af fødevarer, brændstof, materialer og lægemidler, på reguleringen af vand, luft og klima, på vedligeholdelsen af landbrugsjordens frugtbarhed og på fødevareomsætningen. Desværre lever vi i øjeblikket på kredit til skade for vores børn og børnebørn, der kommer til at opleve en stadig mere gold verden, hvor de kun kan opleve tidligere tiders levende væsener på museer, billeder og film.
Kommissionen gør ret i at foreslå en integration af biologisk diversitet og omsorg for økosystemer i politikker og programmer for alle vigtige områder og på samme måde med beskyttelsen af oceanernes biologiske diversitet og reduktionen af forurening inden for landbruget og industrien. Der er behov for megen finansiel støtte og opmærksomhed til dette formål. De midler, der anvendes til at kontrollere klimaforandringer, må ikke være til skade for den biologiske diversitet. EU skal opstille et endnu tydeligere eksempel for verden på, hvordan man kan koordinere den økonomiske vækst med beskyttelse af det naturlige miljø og bevarelse af dyre- og plantearter.
Joe Borg
Fru formand! Først vil jeg skønne på kvaliteten af aftenens forhandling. Jeg er også meget opmuntret over betænkningen, og jeg vil særligt kommentere tre ting.
For det første bifaldt De meddelelsens overordnede metode med vægt på forbindelsen mellem tab af biodiversitet og tilbagegangen i økosystemfunktioner. De anerkender sunde økosystemers store betydning for velstand og velfærd. De antyder, at økosystemfunktionernes vigtigste principper skal blive et grundlæggende mål for alle EU's horisontale og sektorspecifikke politikker, og De opfordrer Kommissionen til at undersøge og stille forslag om praktiske foranstaltninger om at internalisere omkostningerne ved tab af biodiversitet.
Vi arbejder allerede på disse ting, og jeg vil gerne fremhæve et nyt initiativ fra Kommissionen og det tyske formandskab om at udarbejde en økonomisk revision af omkostningerne ved tab af biodiversitet i lighed med Stern-rapporten om klimaforandringernes økonomiske aspekter. Efter min mening kan en sådan revision blive et vendepunkt. Ved at øge kendskabet til omkostningerne ved passivitet vil vi få mulighed for at koncentrere den politiske opmærksomhed om behovet for en enestående indsats for at standse tabet af biodiversitet.
For det andet vil jeg fremhæve Deres udtalelser om biodiversitet og klimaforandringer. De understreger betydningen af en økosystemstrategi rettet mod tilpasning til klimaforandringerne.
For det tredje erkender De, at handlingsplanen er et vigtigt redskab for at få aktører på fællesskabs- og medlemsstatsniveau til at gå sammen om at opfylde 2010-forpligtelserne. Nu handler det om, i hvilket omfang denne handlingsplan faktisk gennemføres.
Med hensyn til ordførerens bemærkninger om fremmede arter vil jeg sige, at der allerede arbejdes på sagen, og hvis der findes mangler, der berettiger til nye fællesskabsbestemmelser, vil vi overveje behovet for nye forslag til rette tid. Inden for mit ansvarsområde er et forslag til Rådets forordning om brugen af fremmede arter inden for akvakultur allerede klar til vedtagelse.
Med hensyn til finansiering vil jeg gerne slå fast, at Kommissionen i 2004 foreslog, at fremtidig fællesskabssamfinansiering af Natura 2000 skal integreres i de vigtige finansielle instrumenter. Der er også indført bestemmelser om finansiering af naturbiodiversitet under Life+, under fællesskabsfonde for internationalt udviklingssamarbejde og under det syvende rammeprogram for forskning. Jeg vil imidlertid understrege, at meddelelsen påpeger, at Det Europæiske Råds finansielle beslutning i december 2005 påvirker den tilgængelige finansiering under disse instrumenter. Det gør det klart, at medlemsstaterne skal sikre en tilstrækkelig finansiering også gennem egne ressourcer.
Med hensyn til målsætningen om at standse tabet af biodiversitet inden 2010 er det muligt at nå dette mål, selv om tiden nærmer sig med hastige skridt, men det kræver en fremskyndet gennemførelse på både fællesskabs- og medlemsstatsniveau.
Hvad angår fiskeriet, der er mit eget ansvarsområde, er jeg helt enig med hr. Gklavakis i, at vi har brug for bæredygtigt fiskeri, og at vi skal arbejde i denne retning både i EU-farvande og i internationale oceaner og have. I den forbindelse vil jeg gerne sige, at målene og foranstaltningerne for biodiversitet på det fiskeripolitiske område - som fastsat i meddelelsen - er helt i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitik, og at de fleste af dem allerede er med i vores arbejdsprogram for de kommende år. Jeg kan nævne en række eksempler på den fælles fiskeripolitiks bidrag til beskyttelse af biodiversiteten - f.eks. genopretningsplanerne for adskillige fiskebestande, begrænsningerne i fangster og fiskeriindsatser, love om beskyttelse af hvaler mod bifangst og om beskyttelse af habitater som f.eks. dybhavskoralrev samt middelhavsforordningen, der blev vedtaget i fjor, og som indeholder vigtige bestemmelser om at reducere fiskeriets indvirkning på havbunden.
Der er flere foranstaltninger undervejs. Jeg kan nævne meddelelsen fra marts 2007 om en gradvis reducering af bifangster og eliminering af genudsætninger i europæisk fiskeri. Det omfatter vedtagelsen af et progressivt genudsætningsforbud fra fiskeri til fiskeri og indførelse af standarder for største accepterede bifangst.
Arbejdet med udvidelsen af Natura 2000-netværket til at omfatte marine områder i samarbejde med Generaldirektoratet for Miljø og med kampen imod UUU-fiskeri skrider også fremad.
Med hensyn til ålebestande vil jeg vende tilbage til Rådet i juni, og jeg er enig i, at forordningen denne gang skal vedtages uden yderligere udvanding.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted tirsdag den 22. maj.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Gyula Hegyi 
Ingen ved helt præcist, hvor mange livsformer der findes på jorden, men antallet af arter skønnes at ligge på 20-30 millioner, hvoraf vi kender knap 1,8 millioner. Desværre uddøde mange arter på grund af civilisationens ødelæggelser, inden vi havde en chance for at opdage dem. I det forrige århundrede var der et langt større tab af biodiversitet end nogensinde tidligere i menneskets historie. Forskningen viser, at der hvert år forsvinder 140.000 arter fra jorden, og det skyldes helt og holdent menneskelig aktivitet: ødelæggelse af skove samt forurening af vand, jord og luft. Ifølge en nylig rapport kan mellem 20 og 30 % af alle plante- og dyrearter uddø, hvis den globale temperatur overstiger 2,5 °C.
Det er derfor helt afgørende, at Kommissionen foreslår en langsigtet strategi, der virkelig sætter en stopper for tabet af biodiversitet. Af hensyn til denne indsats er det vigtigt, at der hurtigst muligt ydes direkte finansiering fra EU-kilder til Natura 2000-programmer, da de blev oprettet for at beskytte biodiversiteten. Også i Ungarn er det meget vigtigt, at de grundejere, hvis områder er kommet under Natura 2000-beskyttelse, ikke bliver skuffet af EU.
Véronique Mathieu 
skriftlig. - (FR) Biodiversiteten er mere end en prioritet. Den er en nødvendighed, og der skal handles hurtigt for at bremse tabet af biodiversitet inden 2010.
EU er den første, der sætter sig egentlige mål på dette område, og vi kan håbe, at Unionen bliver et foregangseksempel for resten af verden. Bæredygtig udvikling, bæredygtig jagt er ikke blot ord, der har vind i sejlene, men de er virkelig et symbol på udviklingen af fremgangsmåderne inden for industri, produktion og jagt.
Jægerne og jagtorganisationerne har i øvrigt ikke ventet på EU, parlamentsmedlemmerne og da slet ikke på denne betænkning for at fastsætte forpligtelser for dem selv med hensyn til respekt for arter og områder, navnlig i kraft af fondene til bevaring af levesteder og vilde dyr, som allerede gennem flere år har gennemført effektive foranstaltninger.
Derfor er det mig magtpåliggende, at jagten ikke brændemærkes, og at dens indsats til fordel for god miljøforvaltning støttes.
Jeg kan i denne forbindelse kun beklage affatningen af betragtning 20, som gør jagten delvis ansvarlig for biodiversitetens forringelse og ikke tager højde for den bæredygtige jagt.
