Situationen i Tchad (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er redegørelser fra Rådet og Kommissionen om situationen i Tchad.
Janez Lenarčič
Hr. formand! Som De allerede ved, er situationen i Tchad blevet forværret i de sidste par uger. I begyndelsen af februar rykkede de tchadiske oprørere frem mod hovedstaden N'Djamena og indtog størstedelen af den. Et par dage senere trak de sig tilbage, eller rettere, de blev presset mod øst mod Tchads grænse med Sudan. Oprørsgruppernes angreb mod den tchadiske regering i begyndelsen af februar satte ikke kun gang i den ulmende interne krise, men afslørede også dens regionale dimension. Med andre ord ankom oprørerne fra Darfur med hjælp fra Sudan. Det er grunden til, at vi, når vi diskuterer situationen i Tchad, må tage to gensidigt forbundne aspekter i betragtning, nemlig det interne politiske aspekt og det regionale aspekt.
Da Det Europæiske Råd i februar fordømte de tchadiske oprøreres angreb på den tchadiske regering, opfordrede det på den ene side til politisk dialog mellem regeringen, oppositionen og oprørerne, og på den anden understregede det det presserende behov for politisk dialog mellem regeringerne i Tchad og Sudan. Vi mener, at der bør lægges øget pres på regeringerne i Tchad og Sudan for at opfylde de forpligtelser, de har påtaget sig i henhold til forskellige aftaler. Rådet opfordrede begge regeringer til øjeblikkeligt at standse deres hjælp til og forsyning af væbnede grupper og til at forbedre de indbyrdes relationer.
Hvad angår den interne politiske situation i Tchad, er en politisk løsning på uenigheden den eneste måde at opnå fred og stabilitet i landet på. Den rummelige politiske proces, som blev tilkendegivet i den aftale, der blev indgået i august 2007 mellem Tchads regeringsparti og partierne i del legitime opposition, skal fortsætte. I denne sammenhæng støtter EU Den Afrikanske Unions indsats for at finde en fredelig løsning på konflikten. EU står sammen med Den Afrikanske Union og FN i deres klare fordømmelse af oprørernes angreb. Vi deler deres bekymring over risikoen for yderligere spredning af konflikten.
Forværringen af den humanitære situation bekymrer os også. Stadigt voksende fjendtligheder har forværret den humanitære tragedie og forøget det allerede store antal flygtninge og fordrevne. Mere end 160 personer er døde under kampene, og omkring 1.000 er blevet såret. Et femcifret antal flygtninge er flygtet til nabolandene Cameroun og Nigeria. Eftersom der er omkring 250.000 Darfur-flygtninge i Tchad er den humanitære situation samtidig meget alvorlig, og der er behov for øjeblikkelig, fuld deployering af den europæiske EUFOR Tchad/RCA-mission.
I øjeblikket er sikkerhedssituationen i hovedstaden N'Djamena og størstedelen af landet bortset fra den østlige del faldet til ro, og forholdene er ved at normaliseres efter de seneste kampe. Den undtagelsestilstand, der blev erklæret den 15. februar, og som skulle have varet to uger, er blevet forlænget til midt i denne måned. Det har fået EU til at udtrykke bekymring over indskrænkningen af civiles og mediernes frihed i Tchad.
Aktiviteterne omkring deployeringen af EUFOR-missionen er blevet genoptaget efter en midlertidig afbrydelse. Lederen af operationen, general Nash, besluttede midlertidigt at afbryde aktiviteterne efter oprørernes angreb for at muliggøre en evaluering af den nye politiske og sikkerhedsmæssige situation. Deployeringen blev genoptaget, uden at det havde indflydelse på operationens overordnede tidsramme, og det ser fortsat ud til, at man kan opnå indledende operativ kapacitet i midten af marts.
Den bekymrende situation i regionen har tydeliggjort vigtigheden af EUFOR's og FN's missioners mandat i endnu højere grad. EUFOR-missionen vidner om EU's engagement i at hjælpe med at stabilisere regionen. Der kræves to ting for at nå målene. Vi har akut behov for, at militæret garanterer sikkerheden, og for det andet må de stridende parter være forberedt på at indlede en dialog og forhandlinger.
Louis Michel
Hr. formand, mine damer og herrer! Allerede da jeg kom tilbage fra min mission i Tchad fra 20. til 22. januar 2008, påpegede jeg, at situationen i Tchad burde betragtes som en af EU's prioriteter. De væbnede oprørsbevægelsers statskupforsøg i begyndelsen af februar og de efterfølgende begivenheder har styrket denne overbevisning yderligere.
Jeg er stadig overbevist om, at varig stabilitet i Tchad forudsætter politisk åbning over for alle landets interne grupperinger. Den opgave tog Kommissionen fat på sidste år for at fremme og støtte den politiske dialog, der som bekendt førte til aftalen mellem de tchadiske grupper den 13. august 2007. Jeg tror virkelig, at det kun er gennem denne dialog, der kan skabes det nødvendige politiske perspektiv til at sikre stabiliteten i landet og konsolidere demokratiet. Den bør bane vej for en troværdig folketælling og en radikal forandring af valgsystemet, således at der kan holdes frie og gennemsigtige parlamentsvalg i 2009.
Dette budskab har jeg stærkt betonet over for præsident Déby. Processen var i øvrigt begyndt via overvågningskomitéen, men de seneste begivenheder i N'Djamena har tilintetgjort denne proces. Selv om regeringen var udsat for et forsøg på statskup, er den udenretslige arrestation af flere oppositionsledere, medlemmer af civilsamfundet og mediefolk yderst beklagelig og aldeles utilstedelig. Som mægler og observatør i forbindelse med gennemførelsen af den politiske aftale mellem de tchadiske grupper af 13. august var jeg den første, der udtrykte betænkeligheder offentligt, og jeg havde en direkte samtale med præsident Déby desangående under min seneste rejse til Tchad den 27. februar.
Under denne mission opfordrede jeg præsident Déby og de politiske repræsentanter for præsidentens støttemajoritet og for den demokratiske opposition, dvs. alle de ansvarlige politikere i Tchad, til at genoptage den politiske dialogdynamik og genoprette parternes gensidige tillid. Det kræver alle de politiske aktørers tilsagn, naturligvis også præsident Débys, som bekræftede sit ønske om fortsat at være garant for den politiske aftales gennemførelse. Jeg blev forsikret om, at undtagelsestilstanden, som blev erklæret i midten af februar, ville blive bragt til ophør på de betingelser og inden for den frist, der er fastsat og tilladt i forfatningen, dvs. i midten af marts.
Ved samme lejlighed henstillede vi til præsident Déby, som efterkom vores ønske, at løslade hr. Lol Mahamat Choua, formanden for koordinationen af politiske partier til forfatningens forsvar. Bernard Kouchner og jeg anmodede om at tale med ham. Vi traf ham personligt, og han blev således løsladt dagen efter. Det glæder mig overordentligt at høre, at hr. Ngarlejy Yorongar er i Strasbourg for tiden, og at han har haft mulighed for at møde visse af de tilstedeværende her, men Ibni Oumar Mahamat Salehs skæbne bekymrer mig naturligvis fortsat, da han stadig meldes savnet. Derfor har vi anmodet præsident Déby om og fået hans samtykke til at oprette en udvidet undersøgelseskomité med større international deltagelse bl.a. EU, OIF og Den Afrikanske Union. Komitéen skal kaste lys over arrestationerne og de savnede personers forsvinden. Det vil være et første væsentligt skridt mod genoprettelse af tilliden og normale forhold i Tchad.
Oppositionens medlemmer har for øvrigt modtaget samme budskab. Løsningen ligger i medansvar fra både regeringens, præsidentmajoritetens og oppositionens side. Jeg vil slutte med en kort belysning af situationen i regionen. Statskupforsøget i Tchad er i vid ustrækning den direkte følge af det forværrede forhold mellem Tchad og Sudan. Det er meget svært ikke at se en indflydelse fra myndighederne i Khartoum i dette statskupforsøg.
Derfor er det påkrævet at få en ende på krydsinfektionen mellem Darfur og Tchad. Jeg ser med tilfredshed og forhåbning på, at regionens statschefer og navnlig præsident Wade er ved at iværksætte regionale initiativer til mægling mellem Tchad og Sudan. Den foreliggende situation beviser - hvis der er behov for flere beviser - hvor bydende nødvendigt det er at indsætte den europæiske militærstyrke såvel som civilt personel.
Berettigelsen af MINURCAT, militæroperationen i henhold til resolution 1778 fra 2007, er blevet bekræftet mere end nogensinde. Hundredtusinder af civile er henvist til at leve under yderst udsatte forhold i det østlige Tchad og venter utålmodigt på EUFOR's deployering. Kommissionen vil fortsat bruge alle sine politiske instrumenter til udviklingssamarbejde og humanitær bistand til at imødegå situationen i Tchad. Jeg afventer resultatet af præsident Wades mægling, inden jeg beslutter eller i det mindste fastsætter nærmere, hvornår jeg tager tilbage ikke alene til Tchad men også til Khartoum. Vi må absolut arbejde på mægling og forsoning mellem N'Djamena og Khartoum, for man kan tydeligt mærke, hvor stor indvirkning det fuldstændige sammenbrud i forholdet mellem Tchad og Sudan har.
Colm Burke
Hr. formand! Det glæder mig, at denne forhandling er forblevet på denne uges dagsorden for plenarforsamlingen. Situationen i Tchad kræver øjeblikkelig handling, ikke kun fra EU, men også fra det internationale samfund. Der er planlagt et topmøde senere denne uge mellem Tchad og Sudan i Dakar, hvor den senegalesiske præsident vil gøre sit yderste for at få parterne til at mødes om en fredsaftale mellem præsident Déby og præsident al-Bashir. FN's generalsekretær Ban Ki-moon har også til hensigt at deltage i forhandlingerne i Dakar, eftersom den humanitære krise i regionen er en af hans topprioriteter.
Sådanne aktuelle begivenheder understreger vigtigheden af Parlamentets veltimede forhandling her til eftermiddag, og jeg opfordrer alle relevante ledere til at gøre deres absolut yderste for at genoptage en politisk forsoningsproces, der omfatter alle parter.
EU må også iværksætte omfattende diplomatiske skridt til støtte for disse seneste udviklinger. Lige før denne forhandling mødtes flere af mine kolleger fra Parlamentet og jeg med den tchadiske leder og parlamentsmedlem for oppositionen, hr. Yorongar, som forsvandt efter oprørernes offensiv i begyndelsen af februar. Han blev pågrebet af statslige sikkerhedsstyrker den 3. februar i Tchad, men det lykkedes ham at flygte til Cameroun, hvorefter han fik tilbudt asyl i Frankrig. Hans kollega Mahamat Saleh, som også er oppositionspolitiker, er fortsat savnet. Det aktuelle anslag mod politiske modstandere og mod menneskerettighedsforkæmpere i Tchad må høre op.
EU's fredsbevarende mission har desværre lidt sit første tab, efter en fransk fredsbevarende soldat ved en fejl forvildede sig in på sudanesisk område. Han bliver begravet i dag. Hr. von Wogau fra vores gruppe vil deltage i sin egenskab af formand for Parlamentets Udvalg om Sikkerhed og Forsvar. På PPE-DE-Gruppens vegne vil jeg gerne kondolere mandens nærmeste.
I betragtning af den nuværende humanitære og sikkerhedsmæssige situation er deployeringen af den europæiske fredsbevarende mission efter min mening blevet uomgængelig. FN og EU har et ansvar for at beskytte sårbare civile og pligt til at yde humanitær hjælp og beskytte humanitære medarbejdere. Jeg er stolt over, at irske tropper deltager i missionen og fortsat løser deres respektive opgaver.
Sluttelig hilser jeg Ruslands tilsagn om at stille helikoptere til rådighed for missionen velkommen. Dette udstyr vil udgøre en væsentlig forstærkning af dette vigtige EU-forehavende.
Alain Hutchinson
Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær! Vi har i flere måneder nøje fulgt EU's initiativer og henstillet, at indsættelsen af EUFOR i Tchad og Den Centralafrikanske Republik gennemføres hurtigst muligt, for så vidt som det naturligvis er af største betydning, at denne europæiske overgangsstyrke er operationel. Hvorfor er det af største betydning? Det er vist på sin plads at gentage, at det dels gælder om at beskytte civile flygtninge og fordrevne personer dels om at sørge for, at den humanitære bistand kan komme frem, og sikre et humanitært rum, som konfliktens parter systematisk har ladet hånt om.
De Europæiske Socialdemokrater understreger imidlertid, at varig fred i Tchad ikke kan sikres med en militær løsning alene, det kræver også en politisk løsning. På det politiske plan har civilsamfundet i Tchad foreslået en række konkrete udveje af krisen baseret på en bred dialog mellem alle krisens aktører, inklusive de væbnede bevægelsers ledere, hvis medvirken er en absolut forudsætning for at komme videre.
Nu er spørgsmålet, om EU har taget disse forslag til efterretning, og kommissærens ord lige før tilskynder os til at tro det. Vi har sommetider det indtryk - og det civilsamfund, jeg hentyder til, mener det også - at EU bliver ved med at have blind tillid til præsident Débys formodede evne til at finde en løsning på krisen. Ikke desto mindre viser kendsgerningerne hver dag mere og mere tydeligt, at præsident Déby aldrig vil være i stand til alene at skaffe Tchad den fred, vi alle venter på.
Erklæringerne på Kommissionens vegne for lidt siden glæder os derfor meget. Vi håber, den fortsat vil vise politisk dristighed og mod i denne sag.
Philippe Morillon
Hr. formand! Som vores kollega, hr. Burke, netop sagde, blev sergent Polin bisat i dag i Bayonne med militære æresbevisninger, efter han blev dræbt i Sudan under den fortjenstfulde og meget vanskelige EUFOR-mission i Tchad og Den Centralafrikanske Republik. Jeg vil tillade mig at tilslutte mig hans våbenbrødres hædersbevisning i overværelse af de højeste nationale og europæiske myndigheder, deriblandt vores højtstående repræsentant, Javier Solana, og vores kollega, Karl von Wogau.
I årevis har Parlamentet anmodet om, at EU opfylder sin pligt til at beskytte ofrene for de blodige konfrontationer, der stadig hærger Darfur og de omkringliggende regioner. Derfor beklagede det de vedholdende politiske hindringer for at indsætte en international styrke i området. Og derfor bifaldt det også - som kommissæren påpegede - vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 1778 om at iværksætte en militæroperation i Tchad og i Den Centralafrikanske Republik som støtte til FN-missionen, MINURCAT, og indsætte en tchadisk politistyrke.
Det er overflødigt at nævne alle de forskellige vanskeligheder, der har været forbundet med denne styrkes deployering, som var beregnet til november 2007, men først kunne påbegyndes i slutningen af januar og ikke vil være afsluttet før maj måned ifølge den nuværende tidsplan. Rådsformanden fremhævede, hvor meget oprørernes aktion i N'Djamena havde forsinket missionen, men det skal også fremhæves, at EU mangler midler til at håndtere den slags missioner, bl.a. logistik og helikoptere. Jeg hilser det derfor velkommen, at Rusland ifølge meddelelsen i går vil levere EU de nødvendige midler til at støtte tropper på jorden i den slags terrænforhold.
Kan De, hr. formand for Rådet, belyse denne nyhed yderligere?
Brian Crowley
Hr. formand, hr. formand for Rådet, hr. kommissær! Jeg vil gerne takke formanden for Rådet og kommissæren for deres opdatering om den aktuelle situation i Tchad, og som mine kolleger hr. Burke og hr. Morillon vil jeg gerne hylde den franske fredsbevarende soldat, der døde i tjenesten for nylig, og udtrykke min medfølelse med hans familie.
En af de forfærdelige ting, vi alle må se i øjnene, når vi diskuterer og betragter situationen i Tchad, for ikke at sige hele den del af Afrika, er den fortsatte ustabilitet, ikke kun i Tchad, men også i Sudan og Darfur-regionen og i Den Centralafrikanske Republik, og i forbindelse med andre aspekter - og især de udefra kommende påvirkninger, der finder sted på tværs af de forskellige grænser. Derfor er det så svært at forsøge at føre parterne sammen om løsninger. Det er meget godt at sige, at vi vil inddrage civilsamfundet, men civilsamfundet får ikke lejlighed til at rejse sig og vise, hvad det virkelig ønsker, der skal ske på grund af de forskellige oprørsstyrker og oppositionsstyrker, der er der.
Det er grunden til, at det problem, vi nu koncentrerer os om gennem EUROFOR-mekanismen, ikke kun er stabilitet og beskyttelse af de flygtninge fra Sudan, der er kommet ind i Tchad - over en kvart million, hvoraf næsten 10.000 er ankommet i den seneste måned - og flygtninge fra Den Centralafrikanske Republik, men også at forsøge at sikre, at demokratiet og demokratiseringen af problemet også bringes frem i forreste linje. Det er grunden til, at jeg gratulerer kommissær Michel med det arbejde, han har varetaget med den - og jeg bruger ordet med forbehold - "legitime" regering i Tchad og andre områder for at tilskynde dem til at operere på ordentlig vis. Desværre har jeg ikke samme tillid til, at den undersøgelse af de savnede, som skal finde sted under de tchadiske myndigheder, er uafhængig, men det kan forhåbentlig befordres med EU's involvering.
Mit sidste punkt er, at vores tropper nu er ved at blive deployeret takket være hjælp fra Rusland og andre lande. Sidste uge talte jeg med generalløjtnant Pat Nash, den operative øverstbefalende, som oplyste mig om, at der i øjeblikket befinder sig 700 soldater der - hvoraf 56 er irere - og at den fulde styrke vil være på plads inden regntiden, forhåbentlig i starten af maj.
Det, der nu påhviler os her i Parlamentet, er at støtte den fortsatte fredsbevarende styrke gennem vores politiske handlinger, gennem vores ord, men vigtigst af alt ved at sikre, at de også har de rette ressourcer til at udføre deres opgave.
Marie-Hélène Aubert
Hr. formand! Situationen for menneskerettighederne og den civile befolkning i Tchad er stadig meget kritisk, og ingen initiativer til politisk dialog vil lykkes, hvis vi ikke først får klar besked om, hvad der er sket med de oppositionsmedlemmer, som blev arresteret den 3. februar, og hvis der ikke gøres en ende på de overgreb, som stadig bliver begået lige nu, mod alle dem, Idriss Déby brutalt betragter som modstandere, der skal skaffes af vejen.
Derfor bør kommissæren absolut blive ved med at presse på som hidtil for at få Idriss Déby til at sige, hvor bl.a. Ibni Mahamat Saleh befinder sig, og hvad der er blevet af ham, og for at få ham til at løslade ham, hvis han stadig er i live. Jeg benytter mig af lejligheden til at støtte og hilse hans søn velkommen på tilhørerpladserne her i dag tillige med parlamentsmedlem Yorongar, som er kommet for at tale om sit lands stilling og fremtid.
Den fordrevne befolkning i Tchad er også særdeles nærværende her i Strasbourg i dag. Den lytter meget opmærksomt til os og stoler på, at vi vil fremme en dialog, som er åben for alle og ikke udelukker nogen politisk aktør i Tchad. Det er betingelsen for at skabe udsigt til fred og demokratisering, nemlig at forene alle de involverede parter, og det er også betingelsen for, at EUFOR kan indsættes under optimale forhold og slippe ud af den uklarhed og uvished, den er havnet i på grund af de seneste begivenheder. EU's rolle må være helt afklaret i forhold til Frankrigs rolle i regionen, eftersom Frankrig tydeligvis er skyld i, at Idriss Débys styre har kunnet holde sig ved magten, selv om den franske præsident ønsker at vise en mere åben holdning nu og opfordrer til at skifte politik.
Kommissæren og rådsformanden bør anvende deres omfattende pressionsmidler til at skabe virkelig ro i området og sikre alle demokrater i Tchad beskyttelse. De bør altså vise sig mere fordringsfulde over for præsident Déby, der i øjeblikket især forsøger at vinde tid og redde skindet.
Tobias Pflüger
for GUE/NGL-Gruppen. - (DE) Hr. formand! EU har sendt en EUFOR-mission til Chad, og en EUFOR-soldat er blevet dræbt. Det var forventeligt. Angiveligt har de franske elitesoldater ved en fejltagelse overskredet grænsen til Sudan.
Giver denne EUFOR-mission overhovedet nogen mening? Vi siger nej! Tropperne kan ikke være neutrale. Størstedelen af EUFOR-tropperne kommer fra Frankrig, og Frankrig har samtidig en militær aftale med den militante kupmager Déby og har hjulpet ham med våben og sikringen af lufthavnen mod angreb fra rebeller. Rebelangrebet fandt sted meget kort tid før EUFOR-udstationeringen. Dermed var EUFOR-missionen skærpende for konflikten og kontraproduktiv.
Idriss Déby har udnyttet situationen efter rebelangrebet til at kæmpe mod den demokratiske opposition. EU er blevet en aktør midt i elendigheden. Træk dog omsider EUFOR-soldaterne ud! Frankrig - og dermed indirekte EU - er i ledtog med den militante hersker Déby i Chad. Den demokratiske opposition i Chad kræver mere civilt pres på regeringen i Chad, hvilket egentlig burde være holdningen her og ikke en yderligere militarisering af konflikten.
Maria Martens
(NL) Hr. formand! Jeg takker Kommissionen og Rådet for disse redegørelser. Jeg tror, de er meget nyttige. Centralafrika er ramt af verdens største humanitære katastrofe, og den breder sig stadig mere.
Som sagt er i tusindvis af flygtninge fra Darfur flygtet til Tchad, men på grund af den vedvarende vold i Tchad flygter befolkningen nu også til Cameroun, Nigeria og Den Centralafrikanske Republik. Sudanesiske soldater og sikkerhedsvagter støtter i vid udstrækning de velbevæbnede oprørere fra Tchad i grænseområdet mellem Darfur og Tchad. Foruden fra de sudanesiske myndigheder får de også støtte fra arabiske militser i Darfur, og det sætter disse store flygtningestrømme i gang.
Vi kan ikke holde os på afstand. Vi må gøre alt for at få Sudan og Tchad ud af dødvandet og stabilisere konfliktområdet, både hvad angår den politiske dialog, og hvad angår hjælpen til og beskyttelsen af borgere og hjælpeorganisationer. Det er godt, at EU har truffet beslutning om en fælles fredsmission til Tchad med det formål at beskytte borgerne og garantere humanitær bistand.
General Henri Bentegead, formanden for Den Europæiske Unions Militærkomité, har meddelt, at materiel stadig er et problem. Kan Rådet oplyse, hvilke lande der stadig forhandles med om mulige bidrag?
Millioner af mennesker har i årevis levet i denne farlige situation, uden at der er sket en væsentlig ændring. Vi kan ikke tillade os ikke at få det til at lykkes. Mit spørgsmål til Kommissionen og Rådet er, om der kan siges mere om, hvordan det går med at gøre missionen operationel.
Thijs Berman
(NL) Hr. formand! Det er nødvendigt for flygtninges og indbyggeres sikkerhed og for stabiliteten i området, at der hurtigt stilles neutrale EUFOR-tropper og materiel til rådighed i Tchad. Hvis EU virkelig ønsker at bidrage til det, skal medlemsstaterne, også Nederlandene, indfri deres løfter og sikre, at EUFOR hurtigst muligt kan gribe ind. Det må ikke være sådan, at medlemsstaternes langsomme reaktion betyder, at levering af tropper og materiel og anvendelsen af EUFOR forsinkes unødigt. Også helikoptere er nødvendige, fra Rusland, således at disse i det mindste ikke kan lave ravage i Tjetjenien.
Men ikke blot den humanitære situation, også stabiliteten i hele området er i fare. Grænsekonflikten mellem Tchad og Sudan forværrer situationen. Fredsforhandlingerne mellem præsidenterne i Tchad og Sudan er måske kommet et skridt i den rigtige retning ved hjælp af Senegals præsident Abdoelaye Wade, Det skal EU støtte, på samme måde som EU i Kenya holdt sig i baggrunden, men blev kraftigt støttet af Kofi Annan.
Louis Michel har med rette bemærket, at en politisk dialog mellem alle aktører ikke kan udeblive. EU skal meget kraftigere kæmpe for, at forsvundne oppositionsledere og menneskerettighedsaktivister øjeblikkeligt løslades. Ellers er denne dialog umulig. Ligesom i Kenya i januar gælder det, at vi ikke kan fortsætte, som om intet var hændt. Frihed og dialog skal blive en betingelse for, at bistanden til Tchad fortsættes.
Jens Holm
(SV) Hr. formand! Konflikten i Tchad skal ses i sammenhæng med konflikten i Darfur i Sudan. Det er rimeligt tydeligt, at regeringen i Tchad støtter oprørerne i Darfur. Oppositionen i Tchad rapporterer, at oprørere fra Darfur kæmper side om side med den tchadiske regeringshær mod tchadiske oprørere.
Mit land, Sverige, bidrager med et par hundrede soldater til EUFOR-missionen. Formålet med missionen er at garantere civilbefolkningens sikkerhed, men desværre er der beviser på, at styrken bruges som en brik i det interne spil i Tchad. Tchads præsident, Idriss Déby, har udsendt en erklæring, hvori han opfordrer EUFOR til at indtage det østlige Tchad så hurtigt som muligt. Déby ønsker tydeligvis at bruge EUFOR til at sikre sit eget regimes overlevelse.
Lad mig stille Kommissionen og Rådet et spørgsmål: Hvordan kan De garantere, at EUFOR handler fuldstændig uafhængigt af den form for pres? Hvad mener De om Déby-regeringens samarbejde med oprørerne i Darfur? Tager jeg fejl? Hvis jeg gør, så overbevis mig om det! Hvad angår fangerne fra den civile opposition i Tchad, er det godt, at der er sket nogle frigivelser, men der skal ske meget mere. Hvad gør EU for straks at få frigivet alle politiske fanger?
Geoffrey Van Orden
(EN) Hr. formand! Lige fra begyndelsen har jeg udtrykt mine alvorlige forbehold over for Tchad-operationen. EU bør ikke blande sig i militære sager. Men hvorom alting er, kræver situationen i Darfur og de tilstødende områder i Tchad og Den Centralafrikanske Republik en godt gennemtænkt og sammenhængende politik, politisk drevet, der omfatter en flyveforbudszone - en opgave, som kun en organisation som NATO har kompetence til. Det, vi ser nu, er en halvfærdig, politisk udtænkt operation, der primært forfølger franske mål, og hvor EU prøver at følge med.
Det er rystende, at en så prekær operation er blevet sat i værk uden en ordentlig vurdering af truslen og uden at sørge for at have væsentligt udstyr tilgængeligt før igangsætning. Jeg tænker især på manglen på helikoptere. Ingen europæisk allieret var villig til at tilbyde dem. Nu, som en eftertanke, får vi at vide, at russerne vil levere helikopterne - og ikke kun det, men Rusland ønsker at deltage i missionen. Hvad siger det om EU's motiver? Så desperat efter at få samlet en eller andet farlig kludetæppe-alliance, så længe amerikanerne ikke er med. Det afslører realiteterne bag sådanne alliancer. Jeg kan ikke forestille mig nogen større falliterklæring for den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik.
Bogusław Sonik
(PL) Hr. formand! En vigtig del af vores mission i Tchad skal udgøres af en vidtspændende politisk aktion, der har til formål at skabe en effektiv fredsmægling mellem de stridende parter. Hvis der ikke indgås en aftale mellem regeringerne i Khartoum og N'djamena, kan missionen vise sig at være nyttesløs, og dens resultater kan hurtig blive omgjort. Det er derfor vigtigt at opfordre begge landes myndigheder til at løse stridsspørgsmålene via engagement i en vidtspændende fredsmægling med deltagelse af internationale institutioner.
EU-missionen skal være med til at forbedre sikkerheden af de humanitære missioner i det østlige Tchad. Eksperter i international politik gør opmærksom på, at antallet af flygtninge fra Darfurområdet vil stige som en konsekvens heraf, da de vil lede efter et sikkert sted, hvor de militante oprørsgrupper ikke kan nå dem. Det kan sætte os i en vanskelig situation, når vi har udsagnet fra Tchads præsident in mente. Han krævede for nylig, at det internationale samfund fjerner flygtningene, og han truede med, at Tchads myndigheder vil fjerne flygtningene fra landet, hvis der ikke bliver taget initiativ til dette. Disse ord får helt sikkert os alle til at huske på scenerne fra Balkankrigen, hvor parterne behandlede de nationale mindretal og flygtninge på lignende vis.
Urszula Gacek
(EN) Hr. formand! Alene navnet Darfur er blevet synonym med menneskelig elendighed og lidelse. Følgevirkningerne fra krigen i Sudan har bredt sig ind over grænsen til Tchad, hvor næsten 300.000 flygtninge fra Sudan udgør en enorm belastning for Tchads økonomi og politiske stabilitet. Uden en politisk løsning på problemerne i regionen bliver der ingen udsigt til fred. På nuværende tidspunkt må vi imidlertid også tage os af den aktuelle situation, og med dette for øje sender EU 3.700 militærfolk af sted for at beskytte flygtningene.
Polen sender 400 mand, herunder ingeniører og læger. Vores militærfolk står over for farlige og barske forhold og vil komme til at overvære rystende scener. De fortjener vores taknemmelighed og respekt for den opgave, de varetager. De har ikke fortjent kritikken fra det yderste venstre og fra EU-skeptikerne her i Parlamentet.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Hr. formand! Alle, vi hører tale i dag, siger, at der er presserende behov for humanitær hjælp. Men mange nødhjælpsarbejdere har været nødt til at forlade regionen, fordi den ikke er sikker. FN's flygtningehøjkommissariat har rapporteret, at hvad angår sikkerhed og bistand, er situationen i flygtningelejrene særligt ringe, og at seksuel vold er udbredt.
Den tchadiske regerings erklæring af undtagelsestilstand den 15. februar har fremskyndet kaosset i landet. Erklæringen er en særligt bekymrende måde at håndtere krisen og forvirringen på. I praksis giver det regeringen ret til at lukke munden på og tilbageholde både faktiske og mistænkte repræsentanter for oppositionen. Undtagelsestilstanden giver også regeringen ret til at indføre begrænsninger på borgernes ret til at færdes frit og til at forsamles og ret til at kontrollere private medier og statsmedier.
EU må appellere til den tchadiske regering om at hæve undtagelsestilstanden og bør opfordre Tchad til at indgå i tættere samarbejde for at sikre adgang for organisationer, der leverer humanitær bistand til kriseområderne, og gøre det muligt for dem at arbejde der. Det bør ske så hurtigt som muligt.
Miroslav Mikolášik
(SK) Hr. formand! I øjeblikket bor der over 250.000 sudanesiske flygtninge i 12 flygtningelejre i den østlige del af Tchad. Samtidig (selv om det ikke nævnes lige så tit) er Tchad netop nu også tilflugtssted for 57.000 flygtninge fra Den Centralafrikanske Republik, som lever i fire lejre i den sydlige del af landet.
Lad os ikke glemme, at kvinder udgør over 56 % af flygtningene. Over 60 % af flygtningene er under 18 år gamle, og derfor ønsker jeg, at uddannelse og sundhedspleje skal have mere opmærksomhed, og det samme gælder de grundlæggende betingelser for menneskelig overlevelse. Bortset fra det er der en stor gruppe i Tchad på i alt 180.000 mennesker, der er internt fordrevne på grund af de interne sikkerhedsforhold. De fleste af dem befinder sig i den østlige del af landet og savner de grundlæggende betingelser for overlevelse, herunder mad, dagligdags ting, tøj, drikkevand, medicin og vacciner.
Jeg opfordrer Kommissionen til at finde effektive mekanismer, så vores mission i Tchad får betydeligt større autoritet og langt bedre teknisk udstyr, herunder medicinsk udstyr.
Gay Mitchell
(EN) Hr. formand! Min kollega har nævnt tallene, og jeg skal ikke gentage dem, bortset fra at sige, at ud af de 57.000, han nævnte, er 12.000 taget til Den Centralafrikanske Republik siden starten af 2008. Vi har nu et stor irsk troppekontingent i Tchad. Jeg ønsker dem alt godt. De indgår i et større EU-kontingent - i alt 14 EU-stater, mens 21 medlemsstater deltager i det operationelle hovedkvarter.
Situationen er som følger: Vi står med et meget alvorligt humanitært problem. Jeg er ikke enig med dem, der siger, at det kun kan løses af NATO. Det kan løses af EUROFOR, hvis de er organiserede - og de er i færd med at organisere sig, så de kan gøre det. Jeg hilser velkommen, at de langt om længe får de værktøjer, de skal bruge til at udføre opgaven med, men lad os give dem tid til at finde sig til rette og faktisk komme i gang med at gøre stedet sikkert for humanitær nødhjælp og støtte dem, mens de er der, i stedet for at snigløbe dem med den form for ubehagelige politiske bemærkninger, vi hørte fra det ekstreme venstre her i dag.
Janez Lenarčič
Hr. formand! Jeg vil gerne besvare nogle flere vigtige spørgsmål fra denne forhandling, først vedrørende nogle tekniske ressourcer og udstyr, dvs. helikoptere. Det er ikke et problem, der er specifikt for EU. Andre har samme problem. NATO, FN og så videre, men det er naturligvis ikke nogen undskyldning.
Jeg vil gerne berolige hr. Morillon og hr. Van Orden med, at europæiske organer er på sagen. I øjeblikket arbejder Det Europæiske Forsvarsagentur på problemet, dvs. på en langsigtet løsning på helikopterspørgsmålet. Som allerede nævnt er der forhandlinger i gang med Den Russiske Føderation om at skaffe helikoptere. I øjeblikket har jeg ingen oplysninger om, hvor langt man er nået, eller hvorvidt forhandlingerne er afsluttet. Jeg ved dog, at de finder sted.
Hvad angår gennemførelsen af missionen og som svar på spørgsmålet fra flere medlemmer af Parlamentet, blandt andre fru Martens, vil jeg gerne gentage, at deployeringen af missionen har været udsat i 12 dage, men at udsættelsen nu er slut. Deployeringen fortsætter, og som jeg sagde indledningsvis, forventer vi ikke, at det vil have indflydelse på den overordnede tidsramme. Trods denne forsinkelse på 12 dage vil de overordnede rammer ikke blive påvirket. Den indledende operative kapacitet vil som planlagt blive nået om et par dage, midt på måneden.
Hvad angår det første offer for denne operation, et medlem af det franske kontingent, må jeg sige, at der stadig er en undersøgelse i gang. Den højtstående repræsentant, hr. Solana, og den øverstbefalende for operationen, general Nash, deltog i begravelsen i dag og udtrykte medfølelse på vegne af EU.
Jeg vil gerne slutte af med følgende tanker. EU er opmærksom på, hvor alvorlig krisen i Tchad er, og på dens regionale dimension, som jeg har nævnt før. Det er grunden til, at EU fortsat vil opfordre til dialog mellem regeringen og oppositionen i selve Tchad samt mellem Tchads og Sudans regeringer.
Vi ser EUFOR som et væsentligt bidrag til denne indsats, og vi er klar over vigtigheden af godt udstyr. Jeg vil gerne kommentere hr. Holms udtalelse og understrege, at EUFOR-missionen i Tchad er en del af MINURCAT, FN's mission i Den Centralafrikanske Republik og Tchad. Upartiskhed og uafhængighed er derfor nogle af de grundlæggende principper for operationen, dvs. for FN's mission og EUFOR-operationen. Disse grundlæggende principper om neutralitet og upartiskhed er principperne for EUFOR-operationen i Tchad og Den Centralafrikanske Republik.
Louis Michel
Hr. formand, mine damer og herrer! Jeg vil begynde med også at tilslutte mig Kommissionens hædersbevisning til den franske militærmand, som mistede livet under en farlig mission i fredens tjeneste. Vi vil gerne udtrykke vores medfølelse med familien til denne soldat, der blev offer for en vanskelig mission.
Jeg vidste ikke, at hr. Yorongar og hr. Salehs søn var på tilhørerpladserne. Jeg vil også hilse dem velkommen og tilføje, at jeg - selv om jeg ikke er blevet anmodet herom - naturligvis gerne vil mødes med dem, hvis de ønsker at give mig informationer, som jeg måske ikke er besiddelse af. Jeg vil naturligvis gerne tale med dem.
Flere af talerne er kommet med bemærkninger på linje med det, jeg sagde i mit første indlæg, nemlig at vi mere end nogensinde før opfordrer indtrængende til en inklusiv dialog, hvor alle parter deltager, dvs. selvfølgelig regeringen, regeringsmajoriteten, oppositionens repræsentanter, inklusive - og det gjorde jeg præsident Déby klart - de væbnede oprøreres repræsentant, men også - og her vil jeg måske gerne have alles støtte - repræsentanter for civilsamfundet, for de mangler i særdeleshed, og jeg kan ikke i nogen af de andre lejre fornemme et egentligt aktivt ønske om at inddrage dem. Jeg har under mit møde med repræsentanterne for overvågningskomitéen, hvor hr. Lol er formand, haft lejlighed til at påpege, at det også er vigtigt at inddrage civilsamfundet.
Jeg er overbevist om, at der ikke vil komme nogen holdbar løsning uden dialog, men der vil ikke komme nogen holdbar løsning i Tchad, hvis der ikke kommer en løsning på eller en forbedring i forholdet mellem Sudan og Tchad. Der er klare beviser for, at forskellige indflydelser spiller ind i denne sammenhæng, og det er efter min mening en af løsningens andre parametre.
Jeg deler selvfølgelig fru Auberts synspunkt og er enig i, at det er nødvendigt at lægge størst muligt pres på præsident Déby - og på resten af verden i øvrigt - for at sikre respekten for menneskerettighederne. Jeg har klart og meget kraftigt taget afstand fra de vilkårlige udenretslige arrestationer. Der er også fremført en utvetydig anmodning om at hæve undtagelsestilstanden. Vi har som sagt henstillet, at undersøgelseskomiteen også var åben for repræsentanter for det internationale samfund for at garantere objektivitet og håndgribelige resultater.
Jeg vil alligevel tillade mig at pointere en ting i forbindelse med Deres opfordring til, at EU fører en anden politik end Frankrig, for ellers ville det være intellektuel uhæderlighed fra min side. Jeg overværede selv, da præsident Sarkozy udtrykte sit yderst klare budskab til hr. Déby. Det var ikke mit indtryk, at der var nogen form for interesseforbindelse mellem den franske præsident, altså den mest højtstående repræsentant for Frankrig, og præsident Déby. Budskabet var i tone, indhold og substans fuldstændig entydigt. Jeg må indrømme, at talen gjorde et ret godt indtryk på mig. Jeg var vidne til, at han over for hr. Déby tog klar afstand fra de udenretslige og vilkårlige arrestationer og misbilligede, at ingen vidste, hvor de savnede personer var. Han understregede meget kraftigt, at det var nødvendigt med en inklusiv dialog omfattende alle parter uden indskrænkning.
Med hensyn til EUFOR MINURCAT kan man glæde sig over, at indsættelsen af EUFOR Tchad/Den Centralafrikanske Republik er genoptaget tirsdag den 12. februar. Med EUFOR bidrager EU naturligvis væsentligt til at beskytte civilbefolkningen i det østlige Tchad og stabilisere regionen. Jeg er ikke enig med dem, der er imod, for jeg synes, det er forkert af dem at undervurdere denne missions betydning eller tilmed påstå, at vi ikke har noget at gøre der. Det tror jeg ikke på. Kommissionen har udarbejdet en handlingsplan, som skal ledsage denne stabiliseringsproces, støtte den fordrevne befolknings frivillige hjemvenden til landsbyerne og sætte gang i udviklingen i Tchads østlige egne, som er ramt af konflikten.
EUFOR-missionen blev genoptaget den 12. februar 2008 og omfatter i øjeblikket 600 mand, heraf 380 i Abéché. I midten af marts skulle den komme op på den oprindelige kapacitet og i juni på fuld kapacitet, dvs. 3.700 mand. Den skal sikre, at MINURCAT kan operere uhindret. MINURCAT spiller en afgørende rolle for sikkerheden og beskyttelsen af de civile i den østlige del af landet og bidrager selvfølgelig til at overvåge, fremme og forsvare respekten for menneskerettighederne. Det er en yderst vigtig og engageret observatør. Gennemførelsen af MINURCAT har så meget des større betydning, som Kommissionen har oprettet et program til overvågning af rets- og fængselssystemet i 2007 og omlægningen af sikkerhedssystemet i 2008-2011. Endvidere må Tchads myndigheder godkende de nærmere vilkår for operation MINURCAT snarest muligt, da yderligere forsinkelser naturligvis kan påvirke tidsplanen for indsættelsen af det tchadiske humanitærbeskyttelsespoliti, som Kommissionen finansierer halvdelen af.
Jeg vil sige et par ord om støtten til befolkningen i den østlige del af Tchad. Siden 2004 har Kommissionen ydet humanitær bistand i det østlige Tchad, og budgettet var på 30 millioner euro i 2007. Desuden har Kommissionen bevilget 10 millioner euro til indsættelsen af MINURCAT-politistyrken. Kommissionen har gennem Den niende Europæiske Udviklingsfond tilvejebragt over 13 millioner euro til at iværksætte et rehabiliteringsstøtteprogram i Tchad og i Den Centralafrikanske Republik. Den har også givet tilsagn om - inden for grænserne af sine midler - at støtte en proces mod forsoning af de etniske grupper, som stødte sammen i 2006, og som ikke har haft nogen forbindelse med hinanden siden en bølge af massive folkefordrivelser. Imidlertid er det en forudsætning for programmernes gennemførelse, at delregionen stabiliseres holdbart.
Jeg synes, det var relevant med denne uddybning. Vær i alt fald forvisset om - og det lover jeg offentligt - at jeg vil påtage mig at følge dette spørgsmål fra dag til dag. Jeg er indstillet på at tage derned, når jeg finder det nødvendigt og formålstjenligt, og jeg kan rejse med kort varsel. Jeg forventer at mødes med præsident Beshir snarest og også med præsident Déby igen navnlig for at tale om forholdet mellem Sudan og Tchad. Jeg vil naturligvis også bevare den nødvendige forbindelse med de forskellige politiske grupperinger og civilsamfundet og forsøge at fremskynde den inklusive politiske dialog, som er betingelsen for at nå frem til en holdbar løsning i denne region.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Skriftlig erklæring (artikel 142)
Bairbre de Brún  
Irske soldater er kendt for deres bidrag til fredsbevarende operationer under FN i krise- og konfliktområder. Det bør være FN, der går forrest i forhold til fredsbevarende operationer, men det opnås ikke ved at deltage i denne form for europæiske kampgrupper.
Der er et særligt problem ved at deltage i EUFOR-gruppen i Tchad. Frankrig spiller en central rolle i denne styrke. Alligevel yder andre franske soldater støtte til Idriss Déby, Tchads præsident, der har været under stærk kritik fra Amnesty International. Desuden er Tchad en tidligere fransk koloni.
Der er fare for, at det vil blive opfattet sådan, at irske tropper støtter en regering, hvis forhold til menneskerettighederne er kommet under mistanke. Der er fare for, at Irland ikke længere vil blive opfattet som neutral.
Der er brug for en international styrke til at støtte dem, der har det svært i Tchad, men det burde virkelig være FN's styrke.
