Положението на страните от еврозоната, характеризиращо се със затруднения от паричен, икономически и социален характер (разискване)
Председател
Следващата точка е изявления на Съвета и на Комисията относно положението на страните от еврозоната, характеризиращо се със затруднения от паричен, икономически и социален характер.
Диего Лопес Гаридо
Г-жо председател, положението, в което се намира еврозоната, е безпрецедентно, тъй като това е първата световна финансова криза, откакто еврото съществува. Случващото се в еврозоната и в целия Европейски съюз показва, че въпреки че не ние предизвикахме кризата и тя не започна тук - знаем, че започна в САЩ - ние изпитваме последиците й толкова силно, колкото и страната, в която тя възникна.
Очевидно свързаната с публичните дефицити ситуация възникна в резултат на кризата и позитивните действия на правителствата за предотвратяване, наред с другото, на колапса на финансовата система. Дефицитите неизбежно означават, че правителствата имат по-малко възможности за маневриране от гледна точка на бюджетните им политики.
Разискването е посветено на положението в еврозоната от икономическа, парична и социална гледна точка. От икономическа гледна точка трябва да се каже, че понастоящем еврозоната като цяло излезе от рецесията, избягвайки също така риска от дефлация, въпреки че са налице очевидни различия в темповете на растеж, а наблюдаваният растеж все още не е напълно устойчив. Ние трябва да гарантираме, че той е устойчив и стабилен, което е основната цел на икономическата политика в еврозоната, но вече не сме в рецесия. Еврозоната като цяло вече не е в рецесия.
Вярно е обаче, че създаването на работни места изостава. През тази година в еврозоната все още се очаква голяма безработица, но ние сме на верния път към постигане на растеж. Всъщност това е един от въпросите, които ще бъдат разгледани на неофициалната среща на Европейския съвет в четвъртък: значението, което има растежът, за да се върнем към устойчив растеж, да поддържаме европейския социален модел и да поставим началото на създаването на работни места с добро качество.
Що се отнася до паричната система, можем да кажем, че независимо от напрежението на пазарите на ценни книжа, Европейският съюз и институциите му действаха правилно. Европейската централна банка свърши добре своята работа и продължава да я върши, оценявайки стратегиите, които ще ни изведат от кризата. Ето защо е разумно да не се изоставят стимулите и през 2010 г. В действителност Европейската централна банка постепенно се отказва от тях и вече оттегля някои от предприетите мерки. Пример за това е фактът, че се прекратява подпомагането с налични парични средства на банките, което стана възможно благодарение на това, че кредитните пазари постепенно се връщат към нормалното си функциониране.
Следва да се отбележи също, че Еврогрупата и Екофин успяха да управляват кризата добре и създадоха структура за надзор на финансовата система, която ще се обсъжда в Парламента. Ние се надяваме, че това ще бъде един от основните елементи на политическия дебат по време на испанското председателство.
В социален аспект ние очевидно изпитваме последствията на голямата безработица в еврозоната. Въпреки различията и в равнището на безработицата в рамките на еврозоната, това несъмнено е основният проблем за европейците в настоящия момент. Те искат заетост, искат възстановяване на растежа, който ще доведе до заетост. Но не неустойчивата и несигурна заетост, която се наблюдаваше в някои държави на еврозоната, а такава с високо качество.
Наред с другото следва да се посочи също, че очевидно високата безработица задейства "автоматичните стабилизатори", довели до помощи и обезщетения за безработица. От своя страна те оказаха влияние върху дефицитите, натрупани в държавите-членки в резултат на политическата и социалната ни система, която защитава най-уязвимите групи, като загубилите своята работа.
В бъдеще - и това е другият въпрос, с който ще се занимаваме в четвъртък на неофициалната среща на Европейския съвет - ще трябва да имаме политика на конкурентоспособността на пазара на труда, която наричаме "Европа 2020", като модел за растеж и създаване на качествени работни места.
В заключение, г-жо председател, аз считам, че в този случай ясно пролича, че е от жизненоважно значение да координираме действията си и да укрепваме еврозоната и че тя продължава да е територия, която се радва на значителна парична и икономическа закрила. Пролича и това, че еврозоната трябва да укрепва и че нейното разширяване е възможно, ако има държави, които отговарят на изискванията, но разширяването й също е положителна характеристика.
Също така, и с това ще приключа, от съществено значение е, че ние вървим към интеграция и икономическа конвергенция в Европейския съюз. Все още има различия в състоянието на икономиките на отделните държави в Европейския съюз. Ние трябва да вървим от паричен съюз към истински икономически съюз, както се твърди в договорите. В тях се говори за икономически и паричен съюз и той е описан като такъв, но паричният съюз беше реализиран преди икономическия.
Координирането на политиките в областта на икономиката, заетостта и социалните дейности е заложено в договорите. То е задължение и е един от принципите, една от линиите или идеите, издигнати от испанското председателство. Координираните обществени политики са били ефективни, когато действително е имало координация. Такъв беше случаят със създаването на Европейския план за икономическо възстановяване, когато фискалните политики се изпълняваха с оглед на поддържането надеждността на Пакта за стабилност и растеж, което беше от жизненоважно значение. Такъв случай имаше и когато се провеждаха координирани финансови политики, като например банковите гаранции и повишените гаранции по депозитите на банките. Накратко, става въпрос за т. нар. от икономистите "икономии от мащаба", осъществявани също на политическо равнище, тъй като именно на това равнище значителната степен на координация дава добри резултати.
Това е виждането на Съвета за настоящото трудно положение, но ние вече го преодоляваме и трябва да излезем по-силни и по-устойчиви. Това несъмнено ще бъде една от главните цели на неофициалното заседание на Европейския съвет в четвъртък.
Хоакин Алмуния
Г-жо председател, Комисията е загрижена относно значителните икономически и фискални предизвикателства, пред които е изправена Гърция. Трудното положение, в което се намира Гърция, предизвиква обща загриженост в еврозоната и Европейския съюз като цяло, тъй като големите и трайни вътрешни и външни нарушения на баланса заплашват макрофинансовата стабилност на страната и създават сериозен риск от разпространение на вторични ефекти в другите части на еврозоната.
Гръцките органи и гръцкият народ осъзнават предизвикателството, пред което са изправени. На 15 януари правителството представи амбициозна стабилизационна програма за решаването на проблемите. Тя предвижда намаляване на дефицита от приблизително 12,7% през 2009 г. до под 3% през 2012 г., започвайки с корекция от четири пункта от БВП през тази година. Програмата демонстрира нужната степен на амбициозност предвид самия мащаб на необходимата консолидация, като тя е предварително комплексно обмислена. В по-големи детайли, гръцките органи обявиха пакет от конкретни мерки за 2010 г. Някои от тях вече са предложени за обсъждане в гръцкия парламент и скоро ще бъдат осъществени. Планираните в програмата мерки за по-далечни години са представени по-общо на този етап.
Миналата седмица, на 3 февруари, Комисията прие механизъм за интегриран подход и наблюдение, който съчетава нашата оценка за стабилизационната програма, препоръката за процедурата при прекомерен дефицит, която ще доведе до намаляване на дефицита под 3% през 2012 г., както установено в програмата на правителството, и друга препоръка, позоваваща се за пръв път на член 121, параграф 4 от Договора за Европейския съюз, за гарантиране, че икономическите политики на Гърция следват общите насоки на икономическата ни политика и са в унисон с правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз. Ние започнахме и процедура за нарушение, за да гарантирамне, че Гърция работи по проблемите, които пречеха на отчитането на надеждни бюджетни статистически данни до настоящия момент, като Комисията обяви непосредствената си инициатива относно предоставените на Евростат правомощия за одит.
Що се отнася до стабилизационната програма, Комисията напълно подкрепя Гърция в усилията й да се възстанови след трудното икономическо и фискално положение. Очертаните в програмата мерки и политически намерения са важна стъпка в правилната посока. Успешното и значително по обем емитиране на държавни облигации на 25 януари по всяка вероятност означава, че участниците на пазара споделят това виждане, макар че лихвената премия е висока и разширяването на спредовете впоследствие също е знак за предпазливостта им.
Съществуват обаче рискове, свързани с целите на програмата и средносрочните фискални корекции. Очертаният в програмата макроикономически сценарий е по-скоро оптимистичен, но има известна несигурност по отношение на основните прогнози за приходите, особено що се отнася до оценката за въздействието на усилията за справяне с данъчните измами по време на икономически спад. Имайки предвид наблюдаваните в последно време тенденции в развитието на пазара, прогнозите за лихвените проценти и разходите, изглежда, също сочат понижаване. Що се отнася до препоръката за процедурата при прекомерен дефицит, нашите препоръки относно мерките, които следва да се предприемат през настоящата година, изцяло разчитат на мерките, обявени от гръцките органи в стабилизационната им програма. Те включват такива мерки, които ще се осъществят през първото тримесечие на годината, като намаляване заплатите, съкращения в обществения сектор, напредък в реформите на здравеопазването и пенсионната система, повишаване на данъци и акцизи и реформа на данъчната администрация. Някои от мерките за фискална консолидация вече са предложени за одобрение в гръцкия парламент и скоро следва да бъдат осъществени. Гръцките органи са поканени в предложението на Комисията до Съвета да представят до средата на март подробен доклад за изпълнението, в който да се обявят приетите мерки и графикът за изпълнението им. Следва да се направи и оценка на рисковете, така че ако те се материализират, да се приложат компенсаторни мерки при необходимост.
В този смисъл Комисията приветства обявените на 2 февруари допълнителни мерки, а именно замразяване на номиналните заплати в обществения сектор и увеличаване на акциза на горивата с цел запазване на бюджетната цел през настоящата година, както и готовността на гръцкото правителство да приеме и в кратки срокове да приложи допълнителни мерки, ако това е необходимо.
По отношение на следващите години от програмата ние призоваваме за допълнителни корекции с постоянен характер, продължаване на реформите в данъчната администрация и подобряване на бюджетната рамка. Очевидно от Гърция се изисква също да положи допълнителни усилия за подобряване събираемостта и обработването на общата държавна помощ. Предвид факта, че плановете са по-малко подробни, ние предлагаме установяването на стройна система на отчитане, чрез която гръцкото правителство ще отчита на тримесечна основа предприетите мерки, постигнатите резултати и предстоящите мерки. Тя ще гарантира планираното изпълнение на плановете. Приехме и препоръката да се сложи край на несъответствието с общите насоки на икономическите политики и рисковете да бъде застрашено правилното функциониране на Икономическия и паричен съюз предвид продължителната загуба на конкурентоспособност на гръцката икономика и засилването на външните дисбаланси в резултат и на големия спред на финансовите пазари спрямо референтните облигации.
Освен това паралелната динамика на спреда в други страни също е доказателство за явни рискове от разпространение на вторични ефекти в другите държави-членки. При тези обстоятелства се очаква Гърция да приеме цялостна програма за структурни реформи, насочена към повишаване ефективността на публичната администрация, ускоряване на реформите в пенсионната система и здравеопазването, подобряване на функционирането на пазара на труда и ефективността на системата за договаряне на заплатите, улесняване на функционирането на продуктовите пазари и стопанската среда, както и поддържане на стабилността на банковия и финансовия сектор.
Какви са следващите стъпки във подробния процес на наблюдение? Препоръките ни ще се обсъждат от Еврогрупата и Екофин през следващата седмица, след което в средата на март ще се изготви първият доклад с график за изпълнение, за да се гарантират целите за 2010 г. Впоследствие от май Гърция следва да отчита на тримесечна основа по какъв начин са изпълнени решенията и препоръките на Съвета. Всеки доклад ще подлежи на оценка от Комисията. Ясно е, че ако се появят признаци за материализиране на рисковете, е необходимо да се предприемат допълнителни мерки. Следователно е от решаващо значение гръцкото правителство да има готовност да приеме при необходимост допълнителни мерки, както беше посочено вече.
В заключение, ние сме в безпрецедентно положение, но приемаме фактите такива, каквито са. Гърция прие амбициозна програма за коригиране на дефицита и реформиране на публичната администрация и икономиката. Тя заслужава подкрепа в трудната задача, която стои пред нея, и Комисията я подкрепя. Интегрираният механизъм за наблюдение, наред с готовността на правителството да се справи с проблемите, е гаранция за успешното прилагане на мерките за фискална консолидация и структурните реформи, които ще изведат Гърция отново на пътя на устойчивото развитие. Навременното и стриктно изпълнение на бюджетните мерки и структурните реформи, които са включени и в приетата от гръцките органи програма, наред с внимателното наблюдение на ситуацията, са ключът за намирането на адекватно решение за намаляване на настоящото напрежение на нашите пазари.
Corien Wortmann-Kool
Групата на Европейската народна партия (Християндемократи) беше инициаторът на това разискване, защото проблемите на страните от еврозоната спешно налагат прилагането на силен европейски подход. Това е, което ни кара да бъдем загрижени.
През последните години държавите-членки твърде често се дистанцираха от Пакта за стабилност и растеж. Ето защо днес призовавам Съвета, и то не само по отношение на Гърция, да се ангажира по-силно и изцяло с постигането на значително по-голяма координация на паричната политика по време на неофициалната среща на върха идния четвъртък и на заседанието на Екофин следващата седмица.
Испанското председателство също може да даде добър пример със собствената си страна, защото положението там също изисква неотложни мерки.
Г-жо председател, от името на моята група, бих искала да изразя сърдечната си подкрепа за начина, по който Европейската комисия разглежда проблема в Гърция. Несъмнено това става с месеци закъснение, но е абсолютно наложително. Същата стратегия трябва да се приложи и по отношение на другите държави в опасно положение. Решението не се крие в осигуряване на повече средства от европейския бюджет, а в действителното изпълнение на плановете за реформи.
Надявам се, че вие работите и върху сценарий за извънредни обстоятелства, ако се появи такава необходимост, и във връзка с това обмисляте всички възможности, включително взаимодействие с Международния валутен фонд (МВФ). В същото време ние трябва да запазим спокойствие, тъй като предвид размера на бюджетния проблем реакциите на финансовите пазари са сериозно преувеличени. Това подчертава спешната необходимост бързо да се заздрави регулирането на финансовите пазари на европейско равнище.
Udo Bullmann
Г-жо председател, г-н Алмуния, по-конкретно, през настоящия преходен период аз Ви благодаря за отдадеността, проявена по време на предходния Ви мандат, и Ви пожелавам късмет на новия пост. Също така искам да отправя сърдечни пожелания към Вашия приемник, г-н Рен. Пожелавам му смелост и късмет в решаването на важните задачи, с които се е заел.
Има три поуки, които можем да извлечем от настоящата ситуация. Първата е, че стратегията, която г-н Барозу ни представи като "Европа 2020", всъщност е неудовлетворителна. Трябва да изминем дълъг път, преди да постигнем необходимото съгласуване в Европейския съюз, от което спешно се нуждаем, за да предотвратим в бъдеще положението, в което се намираме в момента. Стратегията се нуждае от съдържателност и аз се надявам, че насрочените важни събития през следващите няколко седмици ще дадат възможност за нейното усъвършенстване. Спешно се нуждаем от по-добро координиране на икономическата политика. Испанското председателство има правото да наблегне на това. То не бива да позволява да бъде поставяно в неловко положение във връзка с това.
Втората поука, която можем да си направим от настоящото положение, е, че някои държави-членки се нуждаят, разбира се, от модернизация и данните несъмнено са верни в това отношение. Необходимостта от модернизация обаче засяга повече от една държава. Има и такива държави, които трябва да положат повече усилия, защото са способни да го направят. Аз не се съмнявам, че новият финансов министър на Гърция, г-н Папаконстантину, ще свърши отлично своята работа и едва ли има искрен политик, който да оспори това. Той заслужава нашето доверие и ние следва да му дадем подкрепата си.
Третата поука, която можем да извлечем, е, че Европейският съюз трябва да бъде приведен в бойна готовност. Ако пазарите подложат еврозоната на изпитание, Европа трябва да бъде в състояние да реагира и трябва да има възможност реакцията да бъде неконвенционална. Ако има допълнителни спекулации срещу отделни държави, ние трябва да сме в състояние да направим кредитите достъпни, спазвайки средните за Европа рейтингови условия. Ще се наложи това да бъде организирано. Ние можем да намерим подкрепа за подобен род действия в Договора от Лисабон. Аз бих казал на Съвета и на Комисията: бъдете готови да преговаряте.
Guy Verhofstadt
Мисля, че за разлика от представителите на групата на Европейската народна партия (Християндемократи), аз не съм наистина поддръжник на идеята за намеса от страна на Комисията.
Преди всичко мисля, че ние трябва да признаем, че това, на което ставаме свидетели в Гърция, е следствие също от провала на Лисабонската стратегия. В последните десет години държавите всъщност са се отдалечили една от друга. Разликата между Германия и Гърция не е намаляла през последното десетилетие, а напротив, тя се е увеличила, което се дължи на факта, че следвахме Лисабонската стратегия, която беше твърде слаба.
На второ място, аз мисля, че европейските институции - Европейската комисия и Европейската централна банка - допуснаха тактическа и стратегическа грешка, като не предприеха незабавни действия. Бяха предприети действия значително по-късно. За шест седмици бяха направени най-различни изявления от европейските лидери, които заявяваха, че гръцките лидери трябва да вземат мерки, че предприетите мерки не са достатъчно ефективни или дори, че не вярват в способностите на гръцките лидери и т.н. Наслушахме се на такива приказки. Казвам ви, че ние самите отчасти сме отговорни за реакцията на финансовите пазари по отношение на Гърция. Как да очакваме, че финансовите пазари ще имат доверие в един клуб, след като самите членове на клуба вече нямат доверие в Гърция и в предложените от нея мерки? Ето защо аз мисля, че подходът беше грешен. Ако Европейската централна банка и Европейската комисия бяха подготвили пакет за Гърция много по-бързо още в самото начало, инфекцията, която наблюдаваме сега, нямаше да обхване еврозоната.
Не бива да се казва, че никой не е бил е наясно с проблемите на Гърция. Този въпрос се коментираше в коридорите на Европейската комисия от три или четири месеца, като мнението беше, че ще има проблем с Гърция в даден момент. Това наистина е единствената причина, госпожи и господа, която обяснява защо се разглежда Гърция с нейните 12,7% дефицит, а не се разглежда Обединеното кралство, което има 12,9% дефицит. Следователно тук всъщност вече не става въпрос за самите данни, а за финансовите пазари, които вследствие на това, че самите ние не показваме достатъчно сплотеност, увереност и солидарност, се нахвърлят върху Гърция. Тази ситуация можеше да бъде избегната чрез една много твърда намеса от страна на Европейската комисия и Европейската централна банка.
Стратегия или препоръка, г-н член на Комисията: нека сами решим това! Аз съм абсолютно против факта, че каним МВФ, Международния валутен фонд, да реши проблемите в еврозоната. Ние ще решим проблемите сами, така че не се нуждаем от МВФ.
Накрая, последният въпрос, който ще спомена, засяга и други теми освен Гърция. Настоящото положение е своеобразен тест за сближаването и вътрешното единство на еврото.
Pascal Canfin
Г-жо председател, от името на групата на Зелените/Европейски свободен алианс, бих искал да споделя с испанското председателство, че ние напълно подкрепяме неговия анализ на политическата воля за осъществяване на напредък към въвеждането на нови инструменти за управление и към икономически съюз, а не просто паричен съюз, както г-н Bullmann също отбеляза. Вие ще имате пълната подкрепа на нашата политическа група в това начинание.
Всъщност, ако оставим настрана случая с Гърция, която е застрашена, аз считам, че трябва да преразгледаме всички инструменти за икономическо управление на еврозоната, и по-специално Пакта за стабилност и растеж. Повече от половината от държавите-членки в еврозоната вече не спазват изискванията на Пакта за стабилност и растеж.
Освен това нека не забравяме, че до неотдавна - до кризата - Испания напълно спазваше критериите на Пакта за стабилност и растеж, но това не й попречи две години по-късно да изпадне в коренно различно положение с 20% темп на безработица, или напълно да игнорира тези критерии.
Какво означава това? То означава, че с Пакта за стабилност и растеж, който акцентира по-конкретно върху критериите за публичните финанси, които са абсолютно необходими, но недостатъчни, до неотдавна Испания контролираше публичния си дълг и дефицит, но в същото време позволи нейният частен дълг да се покачи стремително нагоре. Наблюдаваше се рязко повишаване на частния дълг, спекулативен мехур на пазара на имоти и рецесия в много по-голям мащаб, от където и да било, което изискваше значително вливане на публични средства. Това наистина е доказателство, че ако Пактът за стабилност и растеж се разглежда в ограничен аспект и управлението на еврозоната е насочено единствено към публичния дълг, съществува риск да не бъде видяна по-мащабната картина, което не би позволило да се предвиди и предотврати следващата криза.
Затова бих искал да знам какви предложения са направени от испанското председателство и Комисията, за да може, разбира се, да се препотвърди Пактът за стабилност и растеж и преди всичко да се интегрира в една по-цялостна система.
На второ място, вие казвате и сте прави, че публичните финанси трябва да се контролират по-добре, че е необходимо връщане към по-устойчиви равнища на задлъжнялост. По ваше мнение, дали това зависи само от намаляването на публичните разходи, или зависи и от възможността за увеличаване на някои данъци. Ако е така, кои? Също така, каква роля играе фискалното сътрудничество помежду ни за осигуряването на възможности за държавите-членки да си възвърнат способността за маневриране, която ще им позволи да се справят с дефицитите не само чрез намаляване на разходите, но и чрез възстановяване на способността си да маневрират, така че да увеличат приходите си?
Kay Swinburne
Г-жо председател, спредовете на държавните дългови ценни книжа се разшириха значително през последните месеци в определени държави-членки от еврозоната, което доведе до много спекулации на пазарите относно неизпълнение на задължения, финансови помощи и дори жизнеспособността на някои държави-членки в рамките на еврозоната.
Европейският съюз с посредничеството на Европейската централна банка не може да наложи фискални критерии на тези държави-членки. Въпреки това кризата оказва влияние върху Европейския съюз и Европейската централна банка от гледна точка на намирането на решение, международното доверие в евромодела и бъдещото гладко функциониране на пазарите на държавни дългови ценни книжа в Европа.
През миналата година ние отделихме много време и енергия да проучим процедурите, надзора, прозрачността и ефективното управление на риска за участниците на международния капиталов пазар. Мерките засягат вторичния пазар на ценни книжа, но аз считам, че има сериозно основание същите принципи да бъдат приложени и на първичния пазар, особено в уникалните условия на емитиращите дългови книжа членки на еврозоната.
По-конкретно, в Обединеното кралство банка "Нордърн рок" (Northern Rock) изпадна в неплатежоспособност, след като привлече средства от краткосрочните пазари, за да финансира дългосрочните си пасиви. Когато пазарът оспори този модел на дейност и отказа да предоставя средства, моделът всъщност се срина. Именно сега някои държави-членки от еврозоната срещат същите проблеми. Аз предлагам, след като Европейската централна банка няма правомощия по отношение на бюджетите или набирането на капитал, да може да участва в изработването на матуритетния профил на дълга, ако тя прецени, че дадена държава-членка е изложена на прекомерен риск чрез динамиката на краткосрочния пазар.
Гърция трябва да намери 31 млрд. евро през следващите няколко седмици. Португалия трябва да предоговори съществуващия дълг, равен на 17% от БВП в момент, когато Франция също трябва да предоговори своя дълг, равняващ се на 20% от БВП. Матуритетният профил на дълга се определя от държавите-членки, но кумулативният ефект от запушването на пазара по едно и също време излага Европейския съюз на риск по време на криза, което води до трудности при набирането на капитал на пазарите.
В еврозоната вероятно Европейската централна банка трябва да упражнява надзор върху кумулативното емитиране на дълг и да съветва държавите-членки как да постигнат отговорно управление.
В заключение, една лесна първа крачка за Европейския съюз, и по-специално за държавите-членки от еврозоната, би била да се изработи устойчива стратегия за матуритета на дълга, тъй като абсолютният размер на дълга в днешно време е по-маловажен от размера на дълга, който предстои да бъде подновен.
Nikolaos Chountis
Г-жо председател, госпожи и господа, новата Комисия започва работа с една огромна лъжа - не само че Договорът от Лисабон и Лисабонската стратегия не ни помагат да се защитим от кризата; те са една от причините, които ни вкараха в нея. Те очевидно се провалиха.
Световната криза очерта границите, силните страни и структурните проблеми на европейския глобален модел на развитие. Пактът за стабилност вече не съществува, кризата го помете, което се доказва от дефицитите и темпа на нарастване на публичния дълг в Германия, Испания, Италия, Португалия, Обединеното кралство и Гърция.
Кризата не засяга само Гърция. Тя обхваща целия Европейски съюз и вследствие на приетите решения тя засяга и еврозоната. Левицата отправи предупреждение и се противопостави на тези политики. За съжаление, десницата и социалдемократите настояват да се използват същите инструменти за справяне с кризата.
С Лисабонската стратегия ние разрушихме социалната държава. Говорим за Европа на сътрудничеството, докато в същото време Европейската централна банка отпуска кредити на търговските банки с лихва от 1%, а на държавите-членки позволява да заемат средства от паричните пазари с лихва от 6%. Европейският съюз следва САЩ по отношение на модела и въоръжените сили. Как е възможно да приемаме американски агенции за кредитен рейтинг, като "Мудис" (Moody's) и други подобни, да бъдат официални арбитри на икономическата политика на държавите-членки и да им позволяваме да диктуват нашата икономическа политика?
Ето защо ние трябва да променим Пакта за стабилност и да го заменим с Пакта за развитие и заетост. Европейският съюз не може и не бива да се конкурира на световно равнище въз основа на разходите за работна заплата. В заключение, ние трябва да преустановим насърчаването на конкурентоспособността за сметка на влошаването на трудовите отношения и права.
Nikolaos Salavrakos
Г-жо председател, по-рано чухме програмното изявление на г-н Барозу и неговия нов екип от членове на Комисията.
Лично аз останах с впечатлението, че всички ние, членовете на Парламента, сме в една и съща лодка, а не в една и съща армада. Има огромна разлика.
Ето защо на базата на програмните изявления на г-н Барозу аз очаквам с нетърпение бъдещето на Европейския съюз да се изгражда на основата на по-силни връзки между държавите-членки, особено на икономическо, социално и свързано с развитието равнище. Аз обаче се опасявам, че ще има значително нарастване на "блуждаещи" капитали, "номадски капитали", които се движат и се прехвърлят на пазарите. Като първоначално стимулират, а след това изоставят местните пазари, преминавайки като торнадо, тези капитали унищожават реалните икономики и трупат печалби, без да правят реални инвестиции. Еврото, разбира се, ограничи възможностите на този вид капитали да спекулират с валутните курсове.
Това следователно е причината за настоящата атака срещу Гърция, която се нуждае от специална подкрепа. Ето защо, имайки предвид, че според статистиката за 2008 г. Европейският съюз произвежда приблизително 38% от световното богатство, аз мисля, че през настоящата парична криза той не успя или не пожела да упражни правомощията си за икономическа интервенция на световните финансови пазари.
Аз искам да отправя послание към Парламента и към всички мои колеги; послание от Шумпетер. Свидетели сме на творческо разрушаване, което ще остави Европа, европейската валута и Гърция невредими, но което е абсолютно необходимо, за да покаже на Гърция и на другите държави-членки солидарността между тях.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Г-жо председател, госпожи и господа, това, което днес се случва в Гърция и Португалия, а утре в Испания и Ирландия, е скандално. Същите тези англосаксонски агенции, които услужливо бездействаха, докато измамниците емитираха и търгуваха с проблемни активи, и които не видяха задаващите се събития, сега проявяват най-голяма стриктност към държавите-членки, втурнали се към помощта за финансовия сектор, който не я заслужаваше.
Кризата, предизвикана от безотговорността на пазарите и банките, и огромният размер на помощта са факторите, пряко отговорни за нарастването на публичните дефицити и публичния дълг, които същите тези пазари днес се опитват да накажат.
С това се изчерпва етичният капитализъм, провъзгласен от г-н Саркози, Европейския съюз и Г-20. Единственият урок, който "банкстерите" научиха от кризата, е, че данъкоплатецът е неизчерпаем източник на средства, печалби и гаранции, тъй като се твърди, че мащабът на паниката се дължи на банка в САЩ, получила помощта на американското правителство и на два хедж фонда, също от САЩ, които искат да печелят както от прекомерно високите лихви, наложени на Гърция, така и от пазара на суапове за кредитно неизпълнение - застрахователните политики по отношение на правителствените заеми - като самите те са предмет на независими спекулации.
Не е достатъчно да се регулират хедж фондовете, което вие се страхувате да направите, а също и пазарите на деривати, както г-н Барние предлага. Няма смисъл да се създава европейско икономическо правителство. Всички двадесет и седем държави така или иначе са загазили и солидарността не е изход. Свободното движение на международни капитали е това, което трябва да се постави под съмнение, в противен случай няма да има никакво възстановяване, а повторение на кризата.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Г-жо председател, г-н председател, г-н член на Комисията, подобно на г-жа Wortmann-Kool преди мен, аз ще ви кажа, разбира се, че ние одобряваме позицията на Комисията за справяне с настоящото положение в Гърция.
Що се отнася до испанското председателство, със задоволство отбелязваме целта, която сами си поставяте - подобряване на координацията на икономическите политики. Необходимо е тази силна политическа воля да бъде приложена и за да изпълним докрай два текущи важни проекта: структурирането на истинска форма на финансов надзор и регулирането на хедж фондовете.
Действително Европа не бива да бъде крепост, но не бива да има и пролуки. И в двете области председателството наистина трябва да има възможност за маневриране, така че да може да преговаря продуктивно с Парламента. Ние очакваме Съветът на следващото си заседание да изпрати ясен сигнал към обществото и към пазара: към обществото - да възстанови доверието в еврото и към пазара - да покаже солидарността си с Гърция. Съветът следва да даде ясни знаци, че няма да позволи да бъде държан в благоговеен страх от опитите за дестабилизиране на еврото от страна на определени спекуланти, които не се колебаят да спекулират срещу държавите-членки, които понастоящем изпитват икономически и социални затруднения.
Pervenche Berès
(FR) Г-жо председател, г-н Лопес Гаридо, г-да членове на Комисията, това разискване е важно не само поради атаката срещу еврото, но и защото в четвъртък ние ще проведем първата среща на върха под ръководството на председателя Херман ван Ромпьой.
Забелязвам, че днес европейците са твърдо убедени, че не можем да позволим на МВФ да се намеси в Гърция. Приветствам този факт, защото това вероятно означава, че ще постигнем това, което искахме от много години, а именно управление на икономиката в еврозоната.
Когато призоваваме за управление на икономиката в еврозоната, това означава, че тъй като сме изправени пред колебанията на пазарите, ние трябва да се въоръжим със средства за реагиране и да вървим в крак с тези пазари. Очевидно днес ние се проваляме в това отношение.
Другото, което забелязвам също, е, че положението в европейския ни ръководен апарат е такова, че ако си извън еврозоната, може да ти се "помогне", докато ако си в нея - нещата са много по-сложни. Никога не съм си представяла, че еврозоната ще стане зона, лишена от солидарност. Самото й функциониране се основава на понятието солидарност.
Нито една от държавите, членки на еврозоната, независимо от нейната стратегия за износа, равнището й на дефицит или равнището й на публичен дълг, няма шанс да излезе от кризата, ако едно от звената й е атакувано.
Какво обаче виждаме днес? Механизъм, който работи по такъв начин, че финансовите пазари насъскват различните страни една срещу друга, подлагат на изпитание способността ни да сме солидарни и да запазим жива самата концепция за еврозоната. Защото концепцията на еврозоната се състои в идеята, че ако искаме да си осигурим възможност за маневриране, да погледнем отвъд спекулациите като единственият наличен механизъм, тогава ние трябва да разработим наша собствена стратегия.
Но умението общо взето да станем донякъде неуязвими за начина, по който функционираха валутните пазари преди приемането на еврото с механизмите за присъждане на рейтинг на държавногарантираните дългове, отново беше внесено за разглеждане в еврозоната.
Именно върху това трябва да съсредоточим нашето внимание. То излиза извън рамките на направените днес предложения, като дълг на председателя Херман ван Ромпьой е да се заеме с тези много важни проекти.
Peter van Dalen
(NL) Гърция едва напоследък ни даде информация за действителния размер на дълговете си. Те са много по-големи, отколкото се предполагаше. Бюджетният дефицит е почти 13%. За съжаление, Испания, Португалия и Италия също отчитат големи бюджетни дефицити.
Европа не трябва да вкарва троянски кон. Това действително би се получило, ако се предостави помощ на тези държави, както искат някои хора. Това не бива да се случва, защото така ще допринесем още повече за лошата политика. Пактът за стабилност и растеж ясно показва как трябва да действат държавите в случай на криза и най-вече първото нещо, което трябва да се направи, преди да настъпи криза, а именно да се въведе навременна стриктна бюджетна и разходна политика. Нидерландия започнаха това преди повече от година. Южноевропейските държави-членки го направиха твърде късно. За щастие, сега започнаха - по-добре късно, отколкото никога - да внасят ред в делата си.
Наблюдавам с голям интерес последствията от мерките, които те предприемат. Ако стоковите пазари и еврото отбележат междувременно лек спад, това няма да е катастрофа нито за инвеститорите, нито за предприятията износители, всъщност далеч няма да е катастрофа.
Charalampos Angourakis
(EL) Г-жо председател, приказките за спекулативен натиск върху еврозоната и еврото, за риска икономиките на Гърция и други южноевропейски държави да претърпят срив в резултат на проблеми с публичните финанси, прекомерно големи дългове и дефицити се използват в максимална степен от Европейския съюз, буржоазните правителства и другите империалистически сдружения като извинение за ускоряване и разширяване на капиталистическото преструктуриране и повишаване степента на експлоатация на работническата класа и обикновените хора.
Европейският съюз и правителствата изнудват и тероризират работниците, за да ги принудят да се съгласят с правилата на пазарната икономика и европейската идея за големия бизнес с цел намаляване на заплатите и пенсиите, налагане на гъвкави форми на заетост, драстично орязване на социалните обезщетения, множество сурови данъчни мерки и откъсване на бедните и средните фермери от земята им.
Ще бъде лъжа, ако кажем, че капиталистическата криза се дължи единствено на лошо управление и корупция. Дълговете и дефицитите са рожба на капиталистическата система, на Договора от Маастрихт и, разбира се, на Лисабонската стратегия. Ето защо буржоазните правителства и Европейският съюз, които носят пълна отговорност за създаденото положение, призовават работническата класа, обикновените хора, да отстъпят и да се присъединят към националните кампании. Работниците обаче трябва да се противопоставят на това, защото интересите на плутокрацията не са същите като тези на работниците, имайки предвид, че живеем в капиталистическо общество.
Работниците участват в масови демонстрации в отговор на войната, която беше обявена, и ние приветстваме това, и ги подкрепяме.
Barry Madlener
(NL) Гърция може дори да заплаши, че ще обяви банкрут, заедно с други държави, благодарение на години на слаба лява политика, водена от политици от левицата, които са на власт в Европа: Гордън Браун, г-н Барозу, г-н Schulz, г-н Cohn-Bendit, Guy Verhofstadt. Г-н Verhofstadt, бихте ли ме изслушали и Вие? Милиарди изтекоха към слабите държави-членки и дори по време на присъединяването Гърция изглежда фалшифицираше данните, но Вие бяхте слепи за това. Европа трябва да се разширява и ще се разширява. Благодарение на слаби политици като Вас тези икономики бяха изкуствено напомпани, а сега се свиват.
Какво се случва сега? Вие продължавате в обичаен ход с ужасната си политика. Кой чука на вратата на Европейския съюз? Още по-бедни държави - Албания, Исландия, Македония, Хърватия, Сърбия, Косово и дори Турция. Бедни държави, които страдат и от огромна корупция. А какво да кажем за Испания, която въпреки високата безработица легализира около 700 000 нелегални имигранти, които са довели и своите семейства, а понастоящем безработицата в Испания е 20%!
Г-жо председател, трябва да се сложи край на тази политика на имиграцията.
Anni Podimata
(EL) Г-жо председател, не може да има съмнение, че Гърция, като други държави от еврозоната, отчита огромен публичен дефицит и дълг и както знаете, а и членът на Комисията спомена, гръцкото правителство вече предложи напълно аргументирана и амбициозна, но реалистична програма за решаване на тези проблеми.
По същия начин не може да има и съмнение, че Гърция, като други държави от еврозоната, беше и е в епицентъра на съгласуван спекулативен натиск, чиято основна цел е да се подкопае еврото и икономическото сближаване в еврозоната. Това не е гръцки, португалски или испански проблем; това е европейски проблем и ние сме длъжни да покажем действителните причини за това положение.
Както и преди година, ние отново подчертаваме, че световната кредитна криза е свързана с неконтролираното функциониране на финансовите пазари и трябва да бъдем също така директни, заявявайки днес, че неконтролираното функциониране на спекулативните капитали е основен параметър на текущото състояние на еврозоната и е в ущърб на средствата на европейските данъкоплатци.
Така че първото ни задължение днес трябва да бъде защитата на еврото и еврозоната срещу спекулативния натиск и, второ, следва да осъзнаем, че вече не можем неизменно да се придържаме към тесен паричен съюз и че докато не постигнем истинско икономическо сближаване между държавите от еврозоната, така наречените "икономики от платното за бавна скорост" и цялостната надеждност на еврозоната, както и стабилността на еврото, ще бъдат засегнати.
Burkhard Balz
(DE) Г-жо председател, рядко ми се е случвало да ме пропуснат. Въпреки това аз с удоволствие започвам изказването си сега.
Всички знаем, че не всички държави-членки от еврозоната са засегнати в еднаква степен от финансовата и икономическата криза. По мое мнение, държавите, които са особено силно засегнати, трябва да предприемат по-активни мерки в сравнение с по-слабо засегнатите.
Стабилността на еврото трябва да остане, разбира се, основна и доминираща цел. Това се отнася и за мерките, свързани с консолидирането на бюджетите на отделните държави-членки от еврозоната. Мерките са не само в интерес на самите държави, но и на държавите, които не са толкова сериозно засегнати.
Ние обаче трябва да обмислим внимателно какви мерки са необходими и кои вероятно ще са по-малко ефективни при подпомагането на държавите за излизане от кризата. Въпреки че ние можем да подпомогнем държавите с най-големи икономически проблеми в паричния съюз да получат средства при изгодни условия, например чрез заем на Европейския съюз за няколко държави от еврозоната, този изгоден външен кредит трудно би могъл да смекчи наболелите проблеми, пред които са изправени те, нито би могъл да направи нещо за отстраняване на причините за проблемите.
Според мен в миналото тези държави не успяха да извършат важни реформи и сега плащат цената за това. Следователно проблемите до голяма степен са създадени от самите тях и затова съответните държави трябва да ги решат в бъдеще. По тази причина ние следва да осъществим програми на строги ограничения и реформи, както обяви Комисията. Аз смятам, че ще е катастрофално, ако се окаже, че винаги данъкоплатецът плаща сметката.
Patrick Le Hyaric
(FR) Г-жо председател, г-н член на Комисията, тук бяха изказани много интересни мисли, но аз считам, че трябва да имаме смелостта да поставим под въпрос самите критерии, върху които се основава Европейският съюз днес. Дори съществува член в Договора от Лисабон и Договора от Маастрихт, в който се забранява на Европейския съюз да подпомага Гърция.
Фактът, че на всички спекуланти беше дадена свобода на действие чрез допускането на съвсем свободно движение на капитали и че се защитаваше данъчна конкуренция, което доведе до нулево облагане на капитали и предприятия, означава, че малко по малко националните бюджети пресъхват и сега съгласно предложения като това, направено от г-н Алмуния по-рано, се иска от народите да носят отговорността, като им се намаляват заплатите, пенсионирането се отлага във времето и социалноосигурителните системи се разрушават.
Ето защо всеки един от тези критерии трябва да се промени, Пактът за стабилност и растеж трябва да се замени с пакт за развитие на човешките ресурси, насочен към създаване на работни места, заетост и обучение, като трябва да се вземе решение за промяна на ролята и задачите на Европейската централна банка, така че еврото да стане обединяваща обща валута, а не обект на спекулации, както е днес. Трябва да се вземе решение за въвеждане на нови инициативи срещу данъчните измами и изтичането на капитали, както и за ликвидиране на зоните на "данъчен рай", както беше обещано. Накрая, трябва да проявим смелост, за да санкционираме спекулативното движение на капитали.
Andrew Henry William Brons
(EN) Г-жо председател, съществува естествена връзка между текущата жизнеспособност на икономиката на държавата и стойността на нейната валута. С процъфтяването на икономиката би трябвало да нараства и стойността на валутата, така че държавата да може да изпитва ползата от евтините стоки и услуги, които е решила да внася. Съответно, когато икономиката е в стагнация или дори спад, валутата също се обезценява, което води до подем на износа и възстановяване на икономиката, допускайки, разбира се, че промишлеността и услугите не са съсипани от глобализацията.
От друга страна обаче, валутата на държава, попаднала в усмирителната риза на еврото, не може да се нагоди към потребностите на икономиката и населението. Така на Великобритания беше нанесена вреда между 1990 г. и 1992 г., когато бяхме във Механизма на валутните курсове. Сега еврото задушава Гърция и другите въвели единната валута държави.
Това следва да е предупреждение за всяка държава извън еврозоната. Присъединете се към нас на свой риск. В кратки срокове ще престанат да бъдат удовлетворявани потребностите на икономиката ви. Когато решите да се отдръпнете, ще бъдете изправени пред дълга към еврозоната, който е изкуствено напомпан в резултат на собствената ви обезценена валута.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Г-жо председател, ние сме тук за първи път в историята на еврото, за да обсъдим финансовото положение на шепа държави. Подчертавам думата "държави", защото изказването на испанското председателство прозвуча сякаш става дума за открития космос, а членът на Комисията Алмуния спомена само Гърция. Бих искал да разбера дали членът на Комисията ще продължи да поддържа и в заключителното си изявление тезата, че проблемите на Испания и Португалия са същите като на Гърция и ако е така, какво ще направи той във връзка с това.
Ние обаче сме тук, за да говорим за финансовото положение, защото финансите на няколко държави могат да сринат доверието във валутата на всички и да отворят пътя за "Европа на две скорости". Пропастта може да се увеличи, когато се приложи стратегията за излизане от кризата, на която се позовава испанското председателство, защото може да се окаже, че по-слабо развитите държави трябва да се справят с финансови затруднения и по-сурова парична политика и което е по-важно - трябва да използват много повече средства, за да изплатят дълговете си, и много по-малко средства, за да създадат заетост. Повярвайте ми, госпожи и господа, без устойчива икономика ще бъде невъзможно да балансираме финансите. Без трудова заетост данъчните приходи ще продължат да намаляват, а обезщетенията за безработица ще продължат да се увеличават.
Ние преживяваме криза на доверието, а когато има криза на доверието, първото нещо, което трябва да направим, е да кажем истината. Трябва да кажем как стигнахме дотук. Какво правят засегнатите държави, за да се справят с дълговете? Дали пактовете за стабилност са надеждни, или не? Преди всичко ние трябва да знаем какво правят държавите, за да приведат в ред икономиките си, защото, както казах и по-рано, без устойчив растеж не може да има устойчива икономика или устойчиви финанси.
Elisa Ferreira
(PT) Г-жо председател, г-н член на Комисията, в условията на паричен съюз не може да говорим за атаки срещу Гърция, Испания, Ирландия или Португалия, а по-скоро за атаки срещу Съюза и еврото, които пораждат повечето от симптомите за нестабилност или нарушена цялост на блока, най-общо казано. Във връзка с това аз трябва да Ви информирам, г-н член на Комисията, че Вашите изявления бяха неподходящи и опасни, но когато го казва човек с Вашия опит и квалификация, аз мога само да допусна, че те са израз на недоволство срещу упоритостта и бездействието на Комисията, част от която сте Вие, защото паричният съюз представлява много повече, както Вие добре знаете, от единна валута, Пакт за стабилност или единна европейска Централна банка.
За да бъде устойчив в дългосрочен план, паричният съюз не може да се ограничава до краткосрочни, номинални показатели, той не може да не отчита реалната икономика, икономическия растеж или заетостта и не може да игнорира съществените вътрешни различия от регионален и социален характер, които се проявяват успоредно с него и които Комисията разкри изключително добре в работата си по "ИПС@10".
По тези причини всяка държава-членка има своите задължения. Който счита обаче, че паричният съюз е завършен проект прави непростима грешка. Трябва да спрем да говорим и да започнем да действаме. Лисабонската стратегия не работеше, защото не притежаваше нито средства, нито инструменти. Днес, ако искаме паричният съюз да продължи да съществува и да остане стабилен, е необходимо да заменим термини като "солидарност" и "координация на икономическата политика" с конкретни средства и инструменти, които досега не са били използвани.
Комисията току-що встъпи в длъжност, но не за да продължи да прави това, което е правила преди, а за да си вземе поука и да постави началото на нова фаза. Именно това очаквам аз и се надявам, че те ще го направят.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-жо председател, в разискването беше от съществено значение да гарантираме, че Европейският съюз ще прекрати монетаристката си политика и необмислените критерии на Пакта за стабилност. От основна важност беше да се защити социалният напредък, за да се даде приоритет на решаването на проблемите на безработицата и бедността, да се подпомогне производството и създаването на работни места със зачитане на правата с цел гарантиране на икономическо и социално сближаване, да се приложат мерките за подпомагане на бюджета за държавите в най-сериозно положение, по-конкретно, като се отпускат средства, без да е необходимо националните правителства да са в съответствие с тях. За съжаление обаче, нищо такова не чухме тук.
Членът на Комисията Алмуния настояваше за провеждането на същите тези политики и неолиберални рецепти, в опит да бъдат накарани същите тези хора да поемат, както винаги, последствията на лошите политики на Европейския съюз, включително, г-н Алмуния, Вашата собствена отговорност за тъжните и прискърбни изявления, направени от Вас по повод на Гърция, Испания и Португалия, които например в случая с моята страна, Португалия, доведоха до разгръщане на спекулативна атака. Спекулантите действително спечелиха от Вашите изявления. Моята страна, както и други обаче загубиха в резултат на направените изявления и политиките, които се провеждат в момента. По тези причини Ви казваме, че е време да се смени политиката.
Othmar Karas
(DE) Г-жо председател, г-да членове на Комисията, еврото е нашият щит и то доказа, че е стабилизиращ фактор. Това показва също, че критериите от Маастрихт, както и Пактът за стабилност и растеж трябва да формират основата на стратегиите за дефицита и излизане от кризата. Те обаче не бива да са единствените, формиращи тази основа. И двете стратегии трябва да бъдат подпомогнати от устойчив растеж и политика в областта на заетостта. Трябва да съчетаем стратегията "Европа 2020" с другите стратегии. Необходими са ни споразумения за иновациите, инвестициите и координацията в Европейския съюз, които да включват всички държави-членки.
Ето защо аз подкрепям идеята финансовите министри да приложат плана от три точки, предложен от г-н Алмуния на 22 декември 2004 г., за оптимизиране на Евростат, колкото е възможно по-бързо. В продължение на пет години тези разумни, необходими мерки бяха възпрепятствани. Трябва да повишим статута на Евростат и направим преглед на статистическите данни на държавите-членки, съгласувайки тези на ЕЦБ и Европейския съюз. Необходим ни е начален балансов отчет за Европейската комисия, преглед на финансите на държавите-членки на базата на общи критерии, установени от Комисията, както и координационен комитет с представители на Комисията, Евростат, ЕЦБ, ЕИБ и държавите-членки във връзка с националните планове за действие.
Необходими са отговорност, честност и прозрачност без игри на криеница или на котка и мишка между държавите-членки и финансовите министри.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Г-н председател, икономическата криза ни даде възможност да оценим стойността на еврото и на икономическата координация.
Сега е неоспоримо, че ролята, която играе еврозоната и Европейската централна банка за осигуряване на стабилност и ответни действия спрямо кредитния срив, наред със съгласуваните действия на европейско и международно равнище, за което Вие имахте важна водеща роля, г-н Алмуния, имаше съществен принос за предотвратяване на най-сериозните и дори катастрофални последици на кризата.
Кризата причини значителен спад на икономическата активност, огромни загуби на работни места и значително влошаване на публичните финанси. Въпреки че има някои признаци на зараждащо се възстановяване, прогнозите за тази година показват спад в заетостта и увеличаване на публичния дълг в Европейския съюз.
Кризата изведе на бял свят различното положение, в което се намират държавите-членки, както и различията между тях. Появи се напрежение, което - нека не бъдем наивни - не винаги е свързано с икономическите принципи или потенциала. Необходимо е да гарантираме, че то няма да ни накара да забравим сериозната ни икономическа взаимозависимост и основните ни ангажименти.
Европейският съюз е изправен пред най-големите предизвикателства от създаването си насам. Някой описа международното възстановяване, използвайки буквите LUV: L за Европа, U за Съединените американски щати и V за държавите с нововъзникващи икономики.
Европа не може да изостава. Време е за реформи, въображение и интеграция. Основен приоритет следва да бъде увеличаването на потенциала за растеж на нашата икономика.
Alfredo Pallone
(IT) Г-жо председател, госпожи и господа, отслабването на икономиката и неотдавнашната криза в някои държави от еврозоната не са резултат само на затрудненията на Гърция, Португалия и Испания, но и на проблемите на самия Съюз.
Това не е проблем от гледна точка само на икономическите ресурси, но е и политически проблем. Преди да се погрижи за проблемните държави, Европа трябва да се погрижи за себе си, защото истинският проблем, породил кризата, е и отслабването на Съюза. Необходими са общи и ефективни правила и инструменти.
Първо, трябва да ускорим реформата на надзора и да създадем система, която наистина работи, а не просто дублира съществуващите органи, които показаха, че са неефективни при предвиждането и управлението на кризите напоследък, а също и да излезем извън бюрократичната логика, която досега се използваше за справяне със системните кризи.
Второ, поради тези причини е необходимо да се координират и хармонизират фискалните политики, дори с цената на това да се изоставят по-съпротивляващите се държави. Някои поддържат тезата, че е необходима намеса от страна на Международния валутен фонд, без да се замислят за катастрофалния сигнал, който по този начин ще бъде изпратен на финансовите пазари по отношение на посоката, в която ще се движи еврозоната. Що се отнася до настоящата криза в няколко страни от еврозоната, Европейският съюз има политическото, социално и морално задължение да предприеме действия.
George Sabin Cutaş
(RO) Определени държави от еврозоната понастоящем имат сериозни финансови проблеми, което се вижда от размера на публичния дълг и бюджетния дефицит, регистриращи стойности, които надвишават прага, предвиден в Пакта за стабилност и растеж. Основната логика на Пакта е да се избегне разпространението на действия "на гратис" чрез налагане на лимити за публичния дълг. Той обаче не успя да отчете необходимостта от увеличаване на публичния дълг, когато финансовото положение се влошава на макроикономическо равнище и е допълнително повлияно от показателното покачване на частния дълг.
Бързото влошаване на състоянието на финансите в някои държави-членки представлява заплаха за стабилността на еврото и за сближаването на равнище на Европейски съюз. За да избегнем подобни последствия, трябва да се демонстрира солидарност между държавите-членки, като се предприемат съвместни мерки, осигуряващи взаимна подкрепа на държавите, изпитващи затруднения. Необходимо е също да се смекчат критериите на Пакта за стабилност и растеж, което е възможност, предвидена в декларация, приложена към заключителния акт на Договора от Лисабон.
Ето защо все още е наша отговорността да покажем обединена политическа воля и да осъществим реформата на Пакта, което сега се превръща в жизнена необходимост.
Theodoros Skylakakis
(EL) Г-жо председател, много от колегите говориха за помощта, необходима на Гърция. Това е грешно послание. Безплодното разискване за предоставяне на помощ не помага. Гърция очевидно има огромни финансови проблеми, но тя може да се справи с тях. Сега има широк консенсус по този въпрос както сред политическите сили, така и, което е по-важно, сред гръцкия народ.
Беше казано също, че основният проблем за еврото са спекулантите. Когато еврото засилваше позициите си, кои бяха тогава спекулантите? Еврофилантропи? Трябва да обсъдим къде грешим.
Гръцките статистически данни също бяха обсъждани. Нека не забравяме обаче, че те са и европейски. Не знаеха ли Евростат, Европейската комисия и ЕКОФИН, че гръцкият дълг не би могъл да нарасне до такава степен без съответния дефицит? Спадал ли е някога последователно дългът, не само гръцкият, до 60%? По мое мнение, основният проблем в еврозоната е, че нейните правила се прилагаха най-вече на базата на политически критерии, както и че лицата, упражняващи контрол, и лицата, върху които се упражнява контрол, са едни и същи.
Вторият проблем, за който се говори твърде малко, е общата загуба на конкурентоспособност и все по-увеличаващото се разделение в конкуренцията между Севера и Юга. Не може да има еврозона, не може да има и парична зона при увеличаващото се разделение в конкуренцията между членовете й. Това е съдбоносен дългосрочен риск за сближаването в еврозоната и въпрос, с който несъмнено трябва да се занимаем.
Robert Goebbels
(FR) Г-жо председател, с тази настървена атака срещу еврото от страна на няколко международни банки светът отново е изправен срещу глупостта и алчността на пазарите.
Вярно е, че англоговорещите държави никога не са били благоразположени към еврото. Въпреки това еврото се превърна в най-стабилната валута в света. Всъщност щатският долар и еврото оформят двуполюсен модел. Двуполюсният модел винаги ще бъде нестабилен. Винаги ще има динамика между двете валути. Ако обаче пазарите са достатъчно разумни, те следва видят, че дефицитът на еврозоната като цяло е доста по-малък от този на САЩ или Япония.
Макар да е вярно, че новото гръцко правителство наследи незавидно състояние на бюджета, е ясно, че дори при фалит на Гърция, което е абсолютно невъзможно, това няма да доведе до разпадане на еврозоната. Правителството на САЩ току-що представи бюджета си, който отчита дефицит от 1 600 млрд. щатски долара. За да компенсира дефицита, Вашингтон трябва да взема назаем всеки ден по повече от 5 млрд. щатски долара. Допълнителният годишен дълг на Гърция се равнява на размера на допълнителния дълг на САЩ за по-малко от една седмица. Коя държава поставя под заплаха финансовата стабилност на света? Гърция или САЩ?
Изправена срещу глупостта на спекулантите, Европа трябва да наложи по-голяма прозрачност и по-практическо регулиране на пазарите, които действително са прекалено алчни, г-жо председател.
Diogo Feio
(PT) Г-жо председател, в разискване, свързано с икономическото положение на определени държави-членки от еврозоната, лекът е ясен: ние се нуждаем от по-сплотен икономически и паричен съюз, по-добра конкурентоспособност и по-голяма солидарност. Обръщам се към Вас, г-н член на Комисията, защото като португалец сте съвсем наясно със затрудненията, свързани с нарастването на публичния дълг, трудно контролируемия дефицит или извънредно високите публични разходи. Това, от което имат нужда тези държави, е солидарност и подходящи сигнали. За съжаление, сигналите, които се изпращат в резултат на последните изявления на г-н Алмуния, не са добри, тъй като той сравнява положението в Португалия и Испания с това в Гърция. Това бяха неуместни и неразумни изявления, които имаха незабавен ефект върху пазара. Стоковите пазари в Лисабон и Мадрид отбелязаха рязък спад; положението не бива да се представя по-зле, отколкото всъщност е.
Политическото управление е изключително важно. Знам, че тази поука трябва да се има предвид за в бъдеще, защото така ще постигнем един по-добър икономически съюз, подкрепяйки Европа в по-голяма степен, за да изграждаме солидарност и да разберем, че положението в отделните държави-членки е напълно различно и несравнимо. Ако си вземем тази поука, е сигурно, че бъдещето на еврозоната ще бъде по-добро.
Frank Engel
(FR) Г-жо председател, трябва да направим следната констатация: Икономическият и паричен съюз наистина е паричен, но едва ли е икономически. Опасенията на Европа в паричната област са в противоречие с икономическия и бюджетен суверенитет на държавите-членки.
В днешно време спекулативните атаки срещу еврото могат да имат ужасяващи последствия. Гърция, Португалия, Ирландия и Испания са най-силно засегнати. Освен тях обаче цялата еврозона е изложена на опасност.
За да избегне най-лошия сценарий, Европа спешно трябва да въведе форма на общо управление на икономическата и бюджетната си политика. В крайна сметка нали именно това е ролята на икономическия съюз. Само по такъв начин заедно ще имаме истински шанс да консолидираме публичните финанси в еврозоната и извън нея.
С наличните инструменти и с настояването за бюджетен суверенитет на държавите-членки аз се опасявам, че консолидирането е празна надежда с всички последствия, които произтичат от това.
Edward Scicluna
(EN) Г-жо председател, трябва да установим кои са слабостите на еврозоната и енергично да се справим с тях, защото алтернативите са твърде мрачни. Очебийна слабост е отсъствието на функция за стриктно централизирано наблюдение на цялата икономика на еврозоната.
Специално внимание следва да се отдели, на първо място, на преустановяването на отчитането на паричните потоци от държавите-членки на ЕС, както и на техните финанси. На второ място, публичните финанси и отчетността трябва да подлежат на одит в съответствие с одобрените от Европейския съюз стандарти. Трето, следва да има контрол на икономическите прогнози, които бяха причина за ненужни и подвеждащи предвиждания за публичните финанси. Четвърто, резултатите от стрес-тестовете на Европейския съюз трябва да се публикуват редовно. Накрая, мисля, че ние следва да накараме държавите от еврозоната да се откажат от лесния път за излизане от кризата чрез финансови машинации и еднократни фискални мерки, забавящи реалните корекции, които, както ние добре знаем, трябва да са резултат от надеждни и устойчиви програми за разходите.
Olle Schmidt
(SV) Г-жо председател, събитията в Гърция не предизвикват безпокойство единствено у онези, които са част от еврозоната, но засягат и целия Европейски съюз. Ето защо е важно той да се справи с трудното положение по един отговорен начин. Гърция трябва да свърши своята работа, да удържи на обещанията си и да реформира политиката си. За мен като гражданин, който силно желае да види Швеция в еврозоната колкото е възможно по-скоро, е от изключителна важност ние в Европейския съюз да намерим изход от трудната ситуация. В крайна сметка следва да се каже, че еврото постигна невероятен успех и издържа на най-сериозната финансова криза. Кой би твърдял, че 16 валути щяха да са по-добри от една силна валута? Никой!
Гърция се промъкна в еврозоната през задната врата, което в настоящия момент показва колко важно е правилата за приемане да са строги, но справедливи. Добре структурираната икономика е предпоставка за растеж и благосъстояние, дори и по отношение на държавите извън еврозоната, като това, естествено, се отнася в същата степен за тези, които са част от еврозоната. Ораторите, които говориха за спекулации, трябва да имат предвид, че добре структурираната икономика и публични финанси формират основата на благосъстоянието.
Michail Tremopoulos
(EL) Г-жо председател, проблемът за Гърция, за която се говори толкова много, не е просто проблем на публичните финанси. Той е свързан с пълния провал на модела, прилаган през последните петнадесет години, който изискваше гръцката икономика да се основава на постоянно нарастване и разширяване на частното потребление.
Освен това години наред някои хора поддържаха тезата, че разходите за въоръжаване са разходи за развитие. Като процент от БВП Стокхолмския международен институт за изследване на проблемите на мира (SIPRI) съобщава, е Гърция губи 3,3% в излишни разходи. Това е вторият най-висок дял в НАТО след Съединените американски щати. Гърция е петият най-голям вносител на оръжия в света в абсолютно изражение и заема 4% от световната търговия. Разбира се, за 2010 г. са планирани съкращения на разходите за отбрана. Министерството на националната отбрана разполага с бюджет от 6 млрд. евро, което представлява понижение от 6,63%.
Бих искал да видя промяна в дипломацията на въоръжаването, която ни доведе до тази безизходица. Гърция няма колонии, които да експлоатира, но има жизнеспособност. Ние следва да активизираме и европейската солидарност и да насърчаваме международните инициативи, свързани с глобалния "Зелен нов курс".
John Bufton
(EN) Г-жо председател, какво е бъдещето на еврото с оглед на проблемите в Гърция, а всъщност и в Испания, Италия, Португалия и Ирландия? Обединеното кралство сигурно намира някаква утеха във факта, че ние така и не приехме еврото. Изглежда, че обещанията за постигане на стабилност чрез солидарност са доста далеч от истината.
Проблемът за шестнайсетте държави в еврозоната е кой дърпа конците в областта на финансите. Със слаба фискална координация и с изпразнена хазна членството в еврозоната в никакъв случай не е еликсир за добро икономическо здраве. Излиза, че когато нещата се влошават, никой не може да те спаси. Вместо това използват възможността да установят по-голям контрол, докато си на колене. Трябва да почакаме и да видим как ще реагира Гърция на перспективата да стане икономически протекторат на Европейския съюз и дали това ще доведе до граждански вълнения. Това ли е наистина европейската мечта? Кой е следващият - Испания, Португалия, Италия или Ирландия? Може би държавите-членки, и особено тези от еврозоната, следва да размишляват задълбочено върху фактите в настоящия момент, преди да обърнат внимание на преговорите относно икономическата политика след 2020 г., когато може би няма да има евро, което да защитаваме.
Тази сутрин г-н Барозу говори за европейската мечта: за народа на Гърция тя се превърна в европейски кошмар.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, както знаем, Европейската комисия постави Гърция под надзор поради стремително покачващия се бюджетен дефицит. Това сериозно нарушаване на националния суверенитет действително може да бъде оправдано единствено с факта, че е необходимо да спасим единната валута и да избегнем риска от нанасяне на вреди на други държави-членки от еврозоната. Основният принцип обаче, който е съществена предпоставка за въвеждането на еврото, а именно Пактът за стабилност, очевидно съществува само на хартия. Много държави-членки и Съветът вложиха по-малко усилия през последните години за бюджетната дисциплина, отколкото за смекчаването на изискванията на това важно споразумение. Комисията стоеше отстрани и наблюдаваше развитието на вялата процедура срещу нарушаващите критерия за дефицит държави.
Ето защо ние следва да настояваме нарастващата нетна задлъжнялост на държавите-членки да бъде намалена драстично, ако не искаме да подложим нашата валута и нашата икономическа зона на сериозен риск. Следователно са необходими решаващи и енергични мерки.
Elena Băsescu
(RO) Считам, че всяка държава-членка трябва да е готова да се присъедини към еврозоната, за да избегне изключително силните потенциални неблагоприятни последици за националната икономика. Икономическата нестабилност, наблюдавана в някои държави от еврозоната, следва да се държи под контрол, за да се предотврати вероятността последствията да бъдат усетени в целия Европейски съюз. Икономиките на Гърция, Испания и Португалия регистрираха огромни бюджетни дефицити през 2009 г., дължащи се не само на световната икономическа криза, но и на неадекватните мерки, прилагани от собствените им правителства.
Румъния ще представи конвергентния си план си за присъединяване към еврозоната в края на февруари в съответствие с преговорите с МВФ и Европейската комисия. Моята страна предложи да се присъединим към механизма на валутните курсове през 2012 г., което всъщност е етапът преди влизането в еврозоната. Това означава, че бюджетният ни дефицит трябва да спадне под 3%.
Stavros Lambrinidis
(EL) Г-жо председател, г-н член на Комисията, благодаря за добрите думи по повод на мерките, предприети от гръцкото правителство. Правителството действително въведе сурови мерки, а Европейската комисия действително ратифицира програмата му, като нейната цел е да следи прилагането на мерките, провокирани и изисквани от самото правителство.
И въпреки това спредовете се разшириха. Проблемът не е, че пазарите бяха предпазливи, както казахте. Проблемът е, че пазарите спекулираха и го правеха неудържимо. Именно хората, които предизвикаха кризата, сега правят пари от развалините, които оставиха. А какво прави Европейската комисия?
Питам ви следното: на първо място, ще предприемете ли действия сега не само с цел стриктно наблюдение на държавите, но и с цел стриктно наблюдение на пазарите и ако да, какви действия?
Второ, недопустимо е, че разговорът за Международния валутен фонд в еврозоната се протака с месеци. Международният валутен фонд обаче прави едно нещо - налага сурови мерки и после отпуска евтини кредити, което не оставя никакви възможности за спекулантите. Възнамерявате ли да предприемете стъпки за предоставяне на финансова подкрепа на държавите, които прилагат подобни безкомпромисни програми за публичните си финанси?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Положението, в което се намират някои държави от еврозоната, изисква сериозно обсъждане. Да търсим причините за това в икономическата криза е само частично оправдано. Много от причините се крият другаде. Първо, големите различия в равнището на икономическото развитие в отделните държави от еврозоната бяха пренебрегвани. Второ, не се спазваше дисциплината, наложена от Пакта за стабилност и растеж. Бюджетната дисциплина не се спазваше достатъчно отговорно, което доведе до голямо нарастване на дефицита на публичните финанси. Трето, банките и другите финансови институции не бяха наблюдавани по адекватен начин и това не се отнася само до тези държави. Как можем да се преборим с това? В съответствие с принципа на солидарност програмите за възстановяване, изготвени от отделните държави, трябва да получат подкрепа от Европейския съюз, който упълномощава Европейската комисия и Европейската централна банка да наблюдават изпълнението на програмите. Защото е недопустимо също така цената на кризата да се плаща основно от най-бедните, пример за което са протестите на гръцките селскостопански производители.
Georgios Papanikolaou
(EL) Г-жо председател, приблизително десет години след създаването на еврозоната е ясно, че Европейският съюз съществува, но, за съжаление, ние все още сме много далеч от икономически съюз. Виждаме, че атаката срещу еврото чрез най-слабите национални икономики придобива епидемични размери и Европа в крайна сметка е наблюдател не толкова, защото е изненадана, а по-скоро защото няма финансови инструменти, за да реагира.
Няма институция с изключение на комисията по конкуренцията, която може да координира интервенциите и действията на националните икономики по време на рецесия. За съжаление, няма единодушие и обща решимост между държавите-членки, макар и да имаме единна валута.
Мисля, че днешното изпитание не е насочено към нито една държава конкретно. То е изпитание за самото евро. Бих искал да вярвам, че когато решихме да имаме единна валута, вече бяхме решили да бъдем единодушни и да действаме на обединен фронт.
Mairead McGuinness
(EN) Г-жо председател, благодаря Ви, че дадохте възможност на толкова много оратори да се изкажат по въпроса в рамките на една минута. Предполагам, че членовете на новата Комисия са доволни, че присъстват в залата, но ще се наложи те незабавно да се хванат на работа поради проблемите, които обсъждаме тук.
Някои хора злорадстват по повод проблемите на еврозоната, но аз мисля, че мнозинството искат проблемите да бъдат решени. Десет години по-късно аз не мисля, че трябва "да изгорим юргана заради бълхата". Въпреки това от всичко, което чухме по време на разискването, е пределно ясно, че има сериозни проблеми в някои държави-членки, като тяхната сериозност е различна в отделните държави и Ирландия е една от тях. Правилата обаче, по мое мнение, не са ефективни. Ние по-скоро трябва да изпреварваме събитията, отколкото да реагираме пост фактум: когато кризата е при нас, вече е твърде късно. Трябва да вървим пред пазарите; не можем да прехвърляме отговорността за тях, както някои се опитаха да предложат, така че се нуждаем от стриктен и навременен надзор и щателно проследяване, а след това - незабавни действия. Желая ви всичко хубаво.
Hans-Peter Martin
(DE) Г-жо председател, независимо от всички критики, които мои колеги отправиха по повод някои наболели въпроси в Европейския съюз, ние винаги сме били поддръжници на въвеждането на еврото. В миналото, когато бях кореспондент на списание "Шпигел" (der Spiegel), бях свидетел на спекулации с конкретни валути и еврото ни защити от тях.
Сега обаче наблюдаваме значителна загуба на доверието на спестителите, и по-конкретно на гражданите на държавите, в които бюджетните критерии са спазени в определена степен. Моят въпрос към Вас, г-н член на Комисията, е следният: не Ви ли стана пределно ясно през последните няколко години, че Гърция ни мами? Такива слухове имаше в изобилие. Ние обаче знаехме, че Гърция всъщност не отговаря на критериите още в началото. Защо не я наблюдавахме по-внимателно? Как възнамерявате да решите този труден проблем в бъдеще? Аз питам, имайки предвид моята собствена страна - Австрия, където се разпространяват слухове, подобни на тези за Гърция преди няколко години.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Г-жо председател, атаките на спекулантите срещу Гърция, Испания и Португалия не са причина за проблема, а негово следствие. Ние прекрасно знаем, че никое семейство не може дълго да си позволи да харчи повече, отколкото печели. Резултатът е банкрут. Същото се отнася и за правителствата. Никое правителство не може дълго да си позволява да харчи повече пари, отколкото получава от данъчните приходи. Резултатът е или крах на правителството, или това, което в момента наблюдаваме, атаки срещу валутата от страна на спекуланти. Това, което тези държави трябва да направят, е да следват примера на Латвия, която беше засегната от кризата преди около година - година и половина всъщност. А именно - драстично намаляване на правителствените разходи чрез т. нар. вътрешен процес на девалвация. Аз бих предложил гръцкото правителство да се посъветва с латвийското правителство относно начина на вземане на тези решения. Те трябва да се вземат и това вече се е случвало в Европа в миналото. Благодаря ви.
Диего Лопес Гаридо
Г-жо председател, аз мисля, че се получи много съдържателно разискване при широка осведоменост и загриженост за икономическото положение. Това беше и много конструктивно разискване с редица твърдения, с които можем да се съгласим от гледна точка на оценката на положението.
Първо, аз мисля, че беше показано общо доверие в еврозоната по време на разискването. Еврозоната несъмнено ще излезе укрепнала след внезапните раздвижвания на пазарите, което не може да се обясни със състоянието на реалната икономика. Както посочиха г-н Karas, г-н Sánchez Presedo и г-н Goebbels, които говориха за това какво се има предвид, когато някой говори за защитен щит в еврозоната, ние сме убедени, че ако не съществуваше еврозоната, кризата щеше да засегне европейските страни в много по-голяма степен.
Освен това ние не считаме, че Пактът за стабилност и растеж е в криза. Доказателство за това е изчерпателната процедура, на която се позоваваше членът на Комисията Алмуния за контролиране на програмата, осъществявана от гръцкото правителство.
Проблемите в еврозоната ще бъдат решени в рамките на самата еврозона, чиито механизми са пригодени за това, в условия, при които, както казах в предишното си изказване, Европа очевидно излиза от рецесията и от най-сериозната криза за почти столетие назад. Това ще стане в относително кратък период от време, което показва икономическата мощ на Европейския съюз, а също и това, че правителствата действат незабавно, когато се случва нещо, което би могло да причини срив на международната финансова система. Естествено, незабавната намеса доведе до дефицити. Понастоящем в това положение са 21 държави в Европейския съюз, което е логично следствие от съществената намеса, защото, наред с другото, както казах преди, в Европа има системи за социална закрила, което означава, че най-уязвимите хора трябва да получат помощ от държавната хазна.
Г-н Canfin ме попита какви предложения има испанското председателство в това отношение. Имаше краткосрочна намеса на правителствата, за която споменах. Появява се стратегия за излизане от това положение, но очевидно, за да излезем от кризата в средносрочна перспектива, испанското председателство на Съвета предлага категорично икономически съюз. То предлага да има не само паричен, но и икономически съюз, който следва да заема важно място в Европейския съюз, както освен това предвижда и Договорът от Лисабон.
В член 5 от Договора за функционирането на Европейския съюз се казва много ясно: "Държавите-членки координират своите икономически политики". "Съюзът предприема мерки, за да гарантира координирането на политиките по заетостта." "Съюзът може да предприема инициативи, за да гарантира координирането на [...] социалните политики. "
Това се утвърждава в Договора от Лисабон и затова аз съм съгласен в голяма степен да вървим към хармонизиране. Например г-жа Wortmann-Kool, г-н Feio и г-н Papanikolaou засегнаха този въпрос в изказванията си. Г-н Bullmann спомена необходимостта от социалнополитическо координиране, както и г-жа Podimata. Подобно на тях, чухме позицията на г-н Canfin от групата на Зелените/Европейски свободен алианс и на г-н Pallone и г-н Gauzès, които говориха за необходимостта от регулиране на финансовите пазари. Г-н Verhofstadt изтъкна необходимостта от вътрешно сближаване в Европейския съюз. Всичко това ние бихме могли да наречем икономически съюз, вътрешно икономическо сближаване в рамките на Съюза.
Именно към това трябва да се стремим с ясното политическо лидерство на Съюза, което вече е факт. Трябва да отчетем и това, че вдругиден, впрочем точно след началото на испанското председателство на Съюза, Европейският съвет ще организира неофициална среща, за да поеме контрола върху положението от политическа гледна точка. Аз съм сигурен, че той ще изпрати и силно европейско послание към обществото и към икономическите и социалните партньори - проевропейско послание, послание за европейско единство, за доверие в европейските правителства, включително в гръцкото правителство, както и изпълнено с вяра в нашите възможности.
Това е важна среща за Европейския съвет, която се свиква сега, за да насочи усилията ни към стратегия за растеж и създаване на работни места, наричана от нас "Европа 2020". Убеден съм, че основите на стратегията ще бъдат заложени именно на тази много ранна среща на Съвета, което означава, че ние искаме да действаме неотложно с политическо водачество в Европейския съюз в това трудно време.
Хоакин Алмуния
Г-жо председател, изключително съм благодарен на всички изказали се по време на разискването членове на Парламента за бележките по отношение на политиките, становищата и предложенията на Европейската комисия, които ние с моя колега Оли Рен взехме под внимание.
Позволете ми да кажа няколко неща, които ще обобщя в четири точки. Имаше много изказвания и аз не мога да отговоря на всяко едно поотделно, но считам, че мога да отговоря на всички по същество, систематизирайки отговора в четири точки.
Първо, както съм заявявал многократно в Парламента през последните почти шест години като член на Европейската комисия, отговарящ за икономическите и паричните въпроси, напълно съм съгласен с необходимостта от засилване на координацията в рамките на Икономическия и паричен съюз и в рамките на Европейския съюз. Всички държави- членки на Европейския съюз, които все още не са в еврозоната, или с други думи, не са в крайната фаза на Икономическия и паричен съюз, ще се присъединят към нея, с изключение на двете държави-членки, които са избрали възможността за отказ от участие. И все пак, аз действително мисля, че в следващите няколко години тези държави ще се откажат от клаузите си за неучастие и също ще изявят желание да се присъединят към Икономическия и паричен съюз.
За да имаме координация, трябва да задълбочим и разширим надзора и дейностите по анализиране, разискване и отправяне на препоръки, които се основават именно на анализа и разискването, свързани с фискалната политика и други макроикономически и структурни политики.
Ако си спомняте, това беше едно от първите заключения на доклада, който представих пред вас, от името на Комисията, през първото полугодие на 2008 г. преди фалита на "Леман Брадърс" (Lehman Brothers), като той обхващаше първите 10 години от Икономическия и паричен съюз. Оттогава ние сме разисквали в Комисията, в Еврогрупата и в Съвета, както и тук, в Парламента, как да подобрим надзора, как да разширим обхвата му чрез инструмента, който днес е ядрото на надзора и рамката на бюджетната дисциплина - Пакта за стабилност и растеж, като в същото време го допълним.
Съгласен съм с тези от вас, които казват, че не става въпрос единствено за провеждането на фискална и бюджетна политика, която да съответства на нашите правила, а трябва да се направи повече, защото има и други дисбаланси, които пораждат риск за растежа, заетостта и състоянието на публичните финанси.
Съгласен съм с всички от вас, които казаха, че не е нужно да разчитаме на Международния валутен фонд за това. Вярно е, че нашите държави са членки на Международния валутен фонд, но ние можем и трябва да се справим сами.
Ако имаме достатъчно координация, ако имаме политическа воля, ако използваме инструментите, осигурени ни от договора, ако реализираме нашите декларации за намерения и главните цели в максимална степен, ние ще имаме повече от достатъчно капацитет и инструменти да направим това, което е необходимо, за да се справим със затрудненията, подобни на това, пред което сме изправени в момента.
Относно Гърция, ще спомена два проблема, които бяха тема на разискването и които аз вече съм коментирал подробно. Първо, г-н Verhofstadt, който за жалост вече не е тук, каза, че Комисията се е намесила твърде късно. Аз не знам колко бързо страната на г-н Verhofstadt е поискала от Комисията да предприеме действия по бюджетните въпроси, но бих искал да му напомня, че в Гърция имаше избори в началото на октомври. Две седмици след идването си на власт новото гръцко правителство внесе поправка в уведомлението, което получихме няколко дена преди изборите, променяйки дефицита от 6% на 12,7%, и това само за три седмици!
Това не беше просто статистическа поправка. Огромното увеличение на дефицита в Гърция говори, че до голяма степен контролът на бюджетната политика е липсвал. Не става въпрос за статистика. Те не искат от Евростат да реши този въпрос. Става въпрос за управление, вина за което има правителството, което е позволило приходите да спаднат, или пък не е направило нищо, когато приходите са намалявали, и е позволило разходите да се увеличат или пък самото то е увеличило разходите във връзка с наближаващите избори. Най-просто казано, именно това се е случило.
Освен това във връзка със статистическите проблеми и в отговор на г-н Martin - както, мисля, и г-н Karas каза - в края на 2004 г. аз предложих на Съвета, от името на Комисията, да дадем по-голяма възможност на Евростат да осъществява одити, когато съществуват статистически проблеми, които не могат да бъдат решени чрез стандартните уведомления. Евростат не съставя данните. Той получава уведомления от държавите-членки. За да има поглед извън органа, предоставил уведомлението, Евростат се нуждае от правомощия, които не притежава. Комисията поиска такива правомощия, но Съветът отказа да ги предостави. Уведомих Съвета, че ние отново ще поискаме тези правомощия. Моят колега Оли Рен, който от утре ще отговаря за икономическите и паричните въпроси, като други размествания не се очакват, има предложение, подготвено за одобрение от новата Комисия на първото й официално заседание, ако вие любезно ни дадете вашето одобрение днес.
След уведомлението гръцкото правителство представи за одобрение бюджета за 2010 г., което не беше направено преди изборите, и не само Комисията, но и Еврогрупата, и Екофин одобриха прекомерния дефицит предвид новата ситуация. Ние направихме същото с препоръките, които не могат да се изготвят, преди да имаме програма пред нас, която гръцкото правителство състави и ни изпрати на 15 януари. Въз основа на тази програма, както казах и преди, ние изготвихме препоръките на 3 февруари.
Вярно е, че ако имахме вълшебна пръчка, щяхме да действаме още в нощта на изборите. Мога да ви кажа обаче, че аз считам, че гръцкото правителство, Комисията, Еврогрупата и Екофин действаха бързо. Последните две започнаха да разискват положението, преди да сме им дали препоръки. Няма начин да действаме по-бързо, ако нашата цел е действително да решим проблемите. Ако всичко, което искаме да правим, е да излизаме с изявления, разбира се, можем да действаме.
На трето място, напълно съм съгласен, че е необходимо да повишим доверието в еврото и в Икономическия и паричен съюз. Това е отговорност на всеки един от нас: това е отговорност на държавите-членки, на Комисията, на Съвета и на Парламента.
Между другото, встрани от темата, понеже някои от вас засегнаха изказвания, направени от мен при представянето на препоръките за гръцката програма, аз ви моля в интерес на доверието да се позовавате коректно на това, което съм казал в действителност, а не на това, което други твърдят, че съм казал. Това е всичко, за което ви моля.
Накрая, срещата на Съвета на 11 февруари, вдругиден, която беше спомената от г-н Лопес Гаридо, наред с другото, е много важна среща. Тя е специална, защото няма да има много въпроси за обсъждане. Това е среща, на която ще има две становища - на председателя на Комисията и на председателя на Европейския съвет - с открито политическо разискване, което понастоящем е изключително важно предвид напрежението на финансовите пазари, каквото не сме изпитвали в еврозоната от създаването на единната валута, и най-тежката криза, която сме имали за последните 80 години. Трябва да реагираме на създалата се ситуация не само със стратегия за излизане от кризата, но и със средносрочна стратегия, за да може това десетилетие да се превърне в десетилетие на растежа и заетостта.
Ако ми позволите още една минута за последните ми думи като член на Европейската комисия, отговарящ за икономическите и паричните въпроси, аз ще ви кажа какво бих искал да чуя в края на срещата на Европейския съвет. Искам да чуя ясно, че от всяка една държава-членка се изисква, като в случая започнем с Гърция, да изпълнява своите задължения и да прилага мерките, с които се е ангажирала като част от Икономическия и паричен съюз, както и да изпълнява препоръките, дадени й от органите на Икономическия и паричен съюз. Трябва да настояваме всички държави-членки да се съобразяват и да прилагат правилата, които всички ние заедно създадохме.
Второ, бих искал политическата ангажираност да бъде осъществявана на най-високо равнище за постигането на повече координация, по-добра координация и укрепването на Икономическия и паричен съюз като икономическа зона, не само като централна банка за икономическата и паричната зона, не само като орган, който издава препоръки.
И вътре, и извън нашите граници е необходимо да говорим за Икономическия и паричен съюз, за еврозоната ясно, твърдо и искрено, защото така нараства доверието на нашите граждани и това на другите граждани в Европейския съюз и в света в нашата валута и в нашия проект, който не е само икономически, а е много по-широкообхватен.
В заключение, аз бих искал европейските лидери да кажат на гръцките органи: "В замяна на вашите усилия ние ви даваме нашата подкрепа." Подкрепата не може да бъде безплатна. Това би създало условия за бъдещи дисбаланси и бъдещи кризи. Подкрепата трябва да бъде ясна и ние имаме инструментите, за да я предоставим, като в замяна искаме твърд ангажимент, че всеки ще поеме полагащата се отговорност.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
José Manuel Fernandes  
Аз се надавам, че членовете на Европейската комисия ще бъдат фактор, който подпомага стабилността, и че техните изявления ще бъдат точни и добре обосновани, за разлика от случилото се по повод последните изявления на члена на Комисията Хоакин Алмуния, в които отсъстваше предпазливост и които допринесоха за загубите на стоковите пазари и за загубата на доверие на международните инвеститори към Португалия и Испания.
За да посрещнат кризата, държавите-членки на Европейския съюз стартираха планове за възстановяване и предоставиха стимули и импулс на икономиката, като това доведе до увеличаване на дефицитите им. Ние обаче знаем, че има и държави-членки, които поради некомпетентност или преднамерено дадоха грешни данни относно размера на техните дефицити. Събитията в последно време задължават Европейския съюз да даде нов тласък на предложенията за надзор и да приложи устойчива стратегия за икономическа координация.
Предлага се също така официално да се реализира система за наблюдение на размера на дефицита на отделните държави-членки с цел бързо определяне на корективни мерки, така че да се избегнат непоправими ситуации. Системата трябва да функционира почти в реално време. Важно е също така да се уточни формулата за изчисляване на дефицитите, така че да се избегне фалшифицирането на публичните сметки и периодичното използване на механизми за изключване на позиции от бюджета, за да се замаскира истинският размер на дефицита.
João Ferreira  
Кампанията, която беше отприщена в резултат на положението в Гърция и която някои хора понастоящем се опитват да подемат и по отношение на други държави, е позорна и разкрива истинските цели на нейните главни действащи лица, сред които трябва да включим и самата Европейска комисия, както и някои от основните икономически сили на Европейския съюз.
Натискът, упражнен върху държави като Гърция, Португалия и Испания, за справяне с дефицитите не може да бъде разграничен от интересите на спекулативния финансов капитал и неговата цел - война за територия между еврото и долара. Именно тези интереси се защитават дори и с цената на интересите на хората в тези държави.
Възникват няколко въпроса:
Какви са обективните причини, поради които ние трябва да постигнем през 2013 г. дефицити, по-ниски от 3% (независимо от това какво може да се случи от гледна точка на икономическия растеж)?
Какъв е смисълът от Икономически и паричен съюз, който не прилага политиката на солидарност и сближаване?
Ако Европейската централна банка може регулярно да отпуска на националните банки заеми, чиито лихвени проценти са много по-ниски от тези на международните пазари, защо не може да отпуска такива и на правителствата?
Защо не се създадоха инструменти, които да позволят на държавите в затруднено положение да си осигуряват кредити, чиито лихвени проценти са по-ниски или близки до тези, предлагани на други държави?
Ivari Padar  
Финансовото положение в някои държави от еврозоната, които разглеждаме днес, ясно показва рисковете, породени от отдалечаването от споразуменията в Пакта за стабилност и растеж. В контекста на цялостния проблем ние можем да видим колко е важно да имаме надеждни статистистически данни. Несъмнено трябва да си направим сериозни заключения на базата на този проблем и във всяка отделна държава както в еврозоната, така и извън нея, пътят за излизане от кризата предполага честно признаване на проблемите ни и осигуряване на собствени мерки за справяне със затрудненията, както и солидарност от страна на Европейския съюз. Същевременно анализираните проблеми не могат да се решат с отлагане разширяването на еврозоната. Ясно е, че ако има държави, които изпълняват необходимите критерии, те трябва да бъдат допуснати до еврозоната. Времето показа, че единната валута е допълнителна гаранция за надеждността в трудни времена.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Г-н Алмуния, Полша се подготвя за присъединяване към еврозоната и затова ние внимателно наблюдаваме проблемите на държавите-членки от еврозоната. За съжаление, все повече държави изпитват затруднения и европейската валута е изправена пред най-голямото предизвикателство от създаването си. Госпожи и господа, Гърция няма да се справи сама. Съгласен съм с онези, които заявиха преди мен, че това, което е необходимо, е по-голяма координация на икономическите политики на държавите-членки. Световната икономическа криза доведе до дестабилизиране на много икономики и поради това световните пазари, изправени на прага на възстановяването, макар и крехко, се опасяват, че могат да се предприемат некомпетентни действия от страна на правителствата на държавите-членки за предотвратяване на срива на пазарите на европейската валута. Ето защо единственият реалистичен начин за излизане от това положение, единственият начин да се предотврати сривът на валутния пазар е помощ за запълване на дефицита на Гърция, както и дългосрочни, планирани действия за стабилизиране на позициите на еврото.
(Заседанието се прекъсва за няколко минути)
