Situația din Côte d'Ivoire
Președinte
Următorul punct pe ordinea de zi este declarația Vicepreședintelui Comisiei și Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate cu privire la situația din Côte d'Ivoire.
Zsolt Németh
în numele Vicepreședintelui Comisiei/Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate. Dle președinte, lunea trecută, operațiunile Organizației Națiunilor Unite în Côte d'Ivoire și forța franceză "Licorne” au acționat pentru a neutraliza armamentul greu care era concentrat în mâinile fostului președinte, Laurent Gbagbo. În ultimele săptămâni, aceste arme fuseseră utilizate frecvent pentru a teroriza populația civilă din Abidjan, având drept rezultat numeroși morți și răniți. Astfel, neutralizarea acestor arme a fost necesară pentru a proteja civilii și a fost efectuată în conformitate cu mandatul acordat de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite în Rezoluția 1975.
La scurt timp, forțele republicane loiale președintelui ales în mod democratic, Alassane Ouattara, au lansat o ofensivă la sol împotriva ultimului bastion al lui Laurent Gbagbo în Abidjan, cu scopul de a îl obliga să cedeze puterea. Datorită acestor operațiuni în curs de desfășurare, sperăm că întreaga Côte d'Ivoire a fost adusă acum sub controlul guvernului său legal. Nu pot decât să regret faptul că acest transfer de putere a putut fi realizat numai cu costul vieților omenești și al suferinței și că nu a fost suficient doar verdictul urnelor de vot. Totuși aceasta este o victorie pentru democrație în Africa și transmite un mesaj important multor țări care desfășoară alegeri politice pe acest continent.
De la înfrângerea sa în alegerile prezidențiale din 28 noiembrie 2010, dl Gbagbo a refuzat să cedeze puterea în pofida faptului că observatorii internaționali au descris alegerile drept libere și corecte, și întreaga comunitate internațională, prin intermediul certificării ONU, l-a recunoscut pe adversarul său, Alassane Ouattara, drept președinte ales în mod legal.
Pe parcursul celor patru luni care au trecut de atunci mai multe inițiative au fost luate de ECOWAS, Uniunea Africană și ONU pentru a negocia o cedare pașnică a puterii. Aș dori să felicit aceste organizații pentru eforturile depuse în numele păcii și al democrației. Din păcate, toate propunerile pentru o cedare pașnică a puterii au fost respinse de dl Gbagbo, care a insistat să se agațe de putere în mod ilegal. Prin urmare, UE îl consideră personal responsabil pentru suferințele și vărsarea de sânge pe care le-au îndurat ivorienii pe parcursul ultimelor patru luni ale crizei postelectorale. Prin urmare, dl Gbagbo ar trebui să fie adus în fața justiției pentru a răspunde pentru actele sale.
UE, prin Înaltul Reprezentant, baroneasa Ashton, l-a felicitat pe președintele Ouattara pentru victoria sa, dar suntem conștienți de numeroasele provocări care îl așteaptă. Acesta a câștigat războiul, însă acum trebuie să câștige pacea. Legea și ordinea trebuie restabilite, astfel încât acele sute de mii de persoane care și-au părăsit locuințele și chiar au plecat din țară să se poată simți în siguranță acum pentru a reveni acasă. Economia trebuie să fie relansată pentru a pune capăt ultimilor zece ani de recesiune și pentru a asigura creșterea economică și ocuparea forței de muncă. Administrația trebuie să înceapă din nou să funcționeze, astfel încât serviciile publice să poată fi furnizate.
UE a susținut Côte d'Ivoire de-a lungul anilor lungi de criză. Cooperarea UE a oferit asistență umanitară, dar și ajutor postconflict pentru reconstrucție și reconciliere. S-au cheltuit aproximativ 500 de milioane de euro începând cu 2003. Pe parcursul ultimelor luni dramatice, UE a luat o serie de măsuri restrictive împotriva persoanelor și entităților care îl sprijină pe dl Gbagbo, iar acest lucru este recunoscut de partenerii noștri din Africa drept un ajutor substanțial în timpul crizei. UE ar trebui să continue să fie alături de Côte d'Ivoire în acest moment crucial. Un pachet de ajutor este în curs de pregătire și urmează să fie lansat cu cea mai apropiată ocazie. Acum este timpul să începem să lucrăm la punerea în aplicare a păcii în Côte d'Ivoire.
Cristian Dan Preda
Dle președinte, evenimentele din ultimele 24 de ore din Côte d'Ivoire au fost uimitoare. Am auzit că dl Gbagbo era hotărât să se predea, o afirmație care a fost ulterior negată. Acum, obosite de așteptarea rezultatului unor certuri interminabile, forțele republicane ale președintelui Ouattara au lansat o ofensivă în Abidjan.
În mijlocul acestei confuzii, să nu uităm ceea ce ne-a adus în situația actuală. Permiteți-mi să vă reamintesc că în ultimele patru luni au existat mai multe sute de morți și un milion de refugiați strămutați. Nu trebuie să pierdem din vedere imaginea de ansamblu. Motivul pentru care ne aflăm în această situație este că dl Gbagbo a refuzat cu încăpățânare să asculte verdictul urnelor de vot și să accepte înfrângerea. Cred că, în sfârșit, a sosit momentul, întrucât regimul său se prăbușește ca urmare a abandonului suporterilor săi, ca dl Gbagbo să cedeze puterea președintelui de drept, Alassane Ouattara.
Mai mult, nu trebuie să pierdem din vedere încălcările drepturilor omului și încălcările dreptului umanitar care au fost comise în țară și care ar putea constitui crime împotriva umanității. Niciun efort nu ar trebui să fie scutit pentru a aduce în fața justiției autorii acestor încălcări - și aici includem și justiția internațională.
În cele din urmă, aș dori să laud acțiunile întreprinse de Operațiunea Organizației Națiunilor Unite în Côte d'Ivoire (UNOCI), cu sprijinul forței franceze, pentru a pune în aplicare mandatul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite care urmărește să pună capăt utilizării armamentului greu și să protejeze civilii.
Thijs Berman
Dle președinte, sfârșitul luptei pentru putere în Côte d'Ivoire este aproape, după ce peste 1 500 de persoane au murit, aproape un milion de oameni din regiune au devenit refugiați, străzi întregi de case au fost jefuite și economia a ajuns într-un impas. Țara se confruntă cu o catastrofă și acesta este prețul pe care Laurent Gbagbo a trebuit să îl plătească pentru refuzul de a accepta înfrângerea. Refuzul său constant de a respecta dorințele alegătorilor merită să fie condamnat în mod ferm.
Multe alte lucruri merită, de asemenea, să fie condamnate: toate actele de violență din ultimele luni, numeroasele încălcări ale drepturilor omului, amenințările, violența împotriva personalului Organizației Națiunilor Unite, discursurile care incită la ură și răpiri. Încă se desfășoară câteva schimburi de focuri, dar plecarea lui Gbagbo este în curs de negociere și aceasta este o veste bună. Cu toate acestea, în Côte d'Ivoire este situație de urgență. Mulți ivorieni sunt acum pe punctul de a rămâne fără hrană și apă, pentru că nu au avut curajul de a-și părăsi locuințele.
Este esențial ca președintele Alassane Ouattara să primească tot sprijinul în timpul procesului de revenire la statul de drept, în cadrul căruia oamenii vor putea să trăiască în pace și fără teamă, iar libertatea presei va fi restaurată. O revenire la statul de drept este acum primul lucru care trebuie să se întâmple. În această privință, președintele are datoria de a împiedica trupele sale să folosească forța împotriva populației și este bine că dl Ouattara a dispus efectuarea unei anchete a împrejurărilor masacrului șocant de la Duékoué. Orice mijloace aleg ivorienii pentru a restabili statul de drept, prin intermediul instanțelor judecătorești sau prin intermediul unei comisii "de restabilire a adevărului și de reconciliere”, un lucru este clar: nu există nicio prescripție în cazul crimelor de război. Curții Penale Internaționale trebuie să i se permită să își facă treaba.
Sancțiunile au avut un impact: Gbagbo a fost secătuit din punct de vedere financiar. Cu toate acestea, trebuie să ne asigurăm acum că vom începe rapid să demontăm sancțiunile de îndată de dl Ouattara își va prelua funcția de drept, deoarece totul a ajuns într-un impas. Acum sunt în pericol chiar și programele pentru furnizarea de medicamente către persoanele din Côte d'Ivoire care au HIV-SIDA. Dle președinte, cei care donează ajutoare Republicii Côte d'Ivoire nu ar trebui să părăsească țara la nevoie acum.
Marielle De Sarnez
în numele Grupului ALDE. - (FR) Dle președinte, în timp ce vorbim, sperăm că sfârșitul crizei din Côte d'Ivoire este iminent. Ne-ar plăcea tuturor să auzim în următoarele ore că dl Gbagbo s-a predat.
Comunitatea internațională a fost foarte răbdătoare, Uniunea Africană a întreprins mai multe runde de mediere, iar Organizația Națiunilor Unite a ales să nu intervină între cele două tabere timp de mai multe luni. Operațiunea Organizației Națiunilor Unite în Côte d'Ivoire (UNOCI) a luat acum măsuri, cu sprijin din partea forței franceze "Licorne” și în conformitate cu rezoluția Consiliului de Securitate însă a făcut acest lucru în scopul de a proteja civilii de armamentul greu utilizat de regimul amenințător.
Criza din Côte d'Ivoire ar trebui să servească acum drept exemplu pentru toți cei care refuză să renunțe la putere în pofida înfrângerii electorale. Aceste persoane trebuie să înțeleagă că, de acum înainte, comunitatea internațională este hotărâtă să aplice legea. Cu toate acestea, în țările dezbinate de conflicte, unde conceptul de națiune este încă în curs de evoluție, nu ne putem mulțumi cu declararea unui învingător. Trebuie să depunem eforturi pentru reconcilierea națională. Acesta este mesajul pe care trebuie să îl transmitem acum dlui Ouattara, care va fi responsabil de instituirea unui guvern de uniune națională.
Întrucât fiecare tabără a acuzat-o pe cealaltă de masacre și de crime împotriva umanității, trebuie să fie inițiate investigații cu scopul de a repartiza culpa și de a distribui justiția. Justiția poate implica răzbunare, dar poate aduce, de asemenea, pace. Aș dori să pledez în favoarea celei de a doua opțiuni, dacă aceasta va permite Côte d'Ivoire să redescopere pacea și stabilitatea și să vadă că sunt reluate creșterea și dezvoltarea.
Judith Sargentini
Dle președinte, eu sunt confuză acum. Am auzit Președinția maghiară spunând: dl Ouattara a câștigat războiul; acum trebuie să câștige pacea. Cu toate acestea, m-am uitat la televizor toată ziua, stând la curent cu toate știrile, și mi se pare că dl Ouattara se află încă în curs de a câștiga războiul. Se pare ca acest lucru se va întâmpla, dar încă mai durează.
Când în cele din urmă va reuși să preia postul de președinte al țării, va lăsa în urma sa patru luni de suferință, care au lăsat țara în stare de colaps, economia în țăndări, oameni morți și grupuri de populație pornite unul împotriva celuilalt. Ce început pentru o nouă perioadă de guvernare! Dacă utilizăm expresii precum "o victorie pentru democrație în Africa” pentru a descrie niște alegeri care au condus la războaie, atunci mi se pare că probabil încurcăm cuvintele. Cu toate acestea, ceea ce este mult mai grav este faptul că țara a răspuns alegerilor într-un asemenea mod.
Ce ar trebui să facem acum noi, în Europa, dacă dl Ouattara are șansa de a își prelua funcția? Cred că, prin boicotul împotriva cumpărării de cacao, am demonstrat că suntem capabili să luăm măsuri rapide și că putem utiliza comerțul pentru a promova democrația. Côte d'Ivoire este una dintre țările ACP: ca atare, primește de la noi ajutor pentru dezvoltare și, astfel, un dialog politic trebuie să facă parte din imagine. Trebuie să intrăm în acel dialog politic cu o persoană care este în măsură să demonstreze că poate reuni din nou toate părțile țării. Trebuie să ne arate nouă și restului lumii, dar, mai presus de toate, propriului său popor, că este capabilă să meargă dincolo de această violență și că este dispusă să compenseze.
Marie-Christine Vergiat
Dle președinte, este dificil să comentăm cu privire la situația din Côte d'Ivoire când aceasta este în continuă schimbare și incredibil de nesigură.
Permiteți-mi să încep prin a le mulțumi raportorilor alternativi, care au petrecut această dimineață lucrând la propunerea de rezoluție care va fi prezentată mâine. Am lucrat cu toții împreună pentru a ne asigura că propunerea este echilibrată și de perspectivă. Astăzi știm că, probabil, atrocitățile au fost comise de ambele tabere și că vinovații vor trebui să fie aduși în fața justiției, indiferent cine sunt aceștia.
Populația ivoriană a fost principala victimă a situației din Côte d'Ivoire. Prezența Organizației Națiunilor Unite pe teren, sub forma Operațiunii Organizației Națiunilor Unite în Côte d'Ivoire (UNOCI), nu a putut proteja civilii. Mai rău, aceasta a luat măsuri, cu sprijin din partea forțelor militare franceze, împotriva unei tabere, desigur, sub auspiciile unei rezoluții a ONU, dar o rezoluție care datează din 1975, adică de 36 de ani. Președintele Uniunii Africane, dl Obiang Nguema, a denunțat acest lucru în termeni foarte clari ieri. Din fericire, UNOCI nu pare să fie implicată în atacul final care pare a fi lansat acum de trupele dlui Ouattara.
Având în vedere toate acestea, noi nu am vrut să fim asociați cu rezoluția și nu vom vota pentru. Suntem cu toții conștienți de rolul Franței în Africa. Françafrique a provocat foarte mult rău și continuă să facă acest lucru. Mai mult, autoritățile franceze nu țin secretă această politică, afirmând că doresc să protejeze și să mențină interesele Franței.
Bruno Gollnisch
(FR) Dle președinte, lucrul teribil la societățile noastre moderne și, în special, la societatea europeană, și, chiar mai precis, la Parlamentul nostru, este mentalitatea generalizată de turmă: tendința noastră de a ne comporta ca oile.
În afară de ultimii doi vorbitori, toată lumea a repetat pur și simplu ceea ce a citit în ziar, a auzit la radio sau a văzut la televizor. Toată lumea ne spune că dl Ouattara a câștigat alegerile, ceea ce este destul de posibil, dar cu siguranță nu a fost clar.
Toată lumea ne spune că intervenția militară brutală de ieri a constituit un mijloc de neutralizare a armamentului greu. Aceste lucruri sunt prezentate în termenii cei mai optimiști. Neutralizarea armamentului greu este o altă denumire pentru bombardament. Eu însumi am văzut efectele bombardamentelor: sunt ofițer în rezervă și vă pot spune că un bombardament presupune să ucizi oameni, să îi arzi și să îi arunci în aer. Cu alte cuvinte, este o acțiune militară desfășurată în favoarea unei tabere și împotriva alteia. Acest fapt poate fi justificabil, dar aici, între parlamentari, între reprezentanții politici, ar trebui să fim destul de curajoși să spunem adevărul.
De asemenea, ni se spune că acest armament urma să fie utilizat pentru a teroriza populația civilă. Cu toate acestea, la sfârșitul zilei, într-un război civil, unii civili sunt înarmați, în special când o tabără are Kalașnikov-uri și sprijinul a jumătate din armata națiunii. Așadar, consider că trebuie să punem capăt acestei ipocrizii. Am luat măsuri brutale în favoarea unei tabere și împotriva alteia. Au fost acele acțiuni justificate? Probabil.
Permiteți-mi să închei prin a spune că nu văd cum dl Ouattara poate fi nevinovat de atrocitățile comise de trupele sale în timp ce dl Gbagbo este mereu acuzat pentru atrocitățile comise de trupele sale.
(Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)
Cristian Dan Preda
(FR) Dle președinte, aș dori doar să îl întreb pe dl Gollnisch ce crede dumnealui că semnifică rezultatul alegerilor și dacă înseamnă că victoria dlui Ouattara trebuie să conducă în cele din urmă la preluarea puterii de către acesta. Acest lucru este pur și simplu o problemă de legitimitate democratică.
Am fost în Côte d'Ivoire ca șef al misiunii de observare a alegerilor și pot să vă asigur că alegerile au fost valide și că există un câștigător clar și neechivoc.
Bruno Gollnisch
(FR) Dle președinte, dle Preda, am spus că se poate ca dl Ouattara să fi câștigat alegerile, dar nu cred că a fost atât de clar pe cât sugerați. În orice caz, Curtea Constituțională din Côte d'Ivoire nu a avut această părere, deși instanța este constituită în conformitate cu liniile politice, la fel ca și Curtea Constituțională franceză. Din partea mea, aș fi încântat dacă ne-am concentra asupra alegerilor franceze. Reprezint un grup care are milioane de alegători, cu un lider care a ajuns în ultima rundă a alegerilor prezidențiale, dar care nu are un singur membru al parlamentului, și încă niciun senator în parlamentul nostru național. Cu toate acestea, sunteți complet insensibili la acest scandal special.
(Atenționări de "deviere de la subiect” din Parlament)
Filip Kaczmarek
(PL)Dle președinte, se spune că fostul președinte al Côte d'Ivoire, Laurent Gbagbo, a arătat ieri că este gata să se predea și a cerut protecția Națiunilor Unite. Negocierile pentru predarea lui Gbagbo sunt în curs de desfășurare. Acestea sunt efectuate după ce forțele loiale președintelui ales în mod democratic Ouattara au preluat reședința prezidențială din Abidjan. În opinia dlui prim-ministru Soro, sfârșitul regimului lui Gbagbo este o chestiune de ore. Eu nu sunt sigur de acest lucru, dar sper că așa se va întâmpla. Totuși, știm cu siguranță că în conflictul armat sunt uciși de asemenea civili, inclusiv femei și copii. În conflictele dintre suporterii celor doi politicieni au fost ucise aproximativ 1 500 de persoane, iar un milion au trebuit să își părăsească casele. Cu câteva zile în urmă, unul dintre consilierii lui Gbagbo a spus că nici măcar un posibil masacru în Abidjan nu îl va convinge pe fostul președinte să recunoască înfrângerea în alegerile prezidențiale și să cedeze puterea. Este ușor de anticipat, prin urmare, ce ar trebui să se întâmple în Côte d'Ivoire: un final rapid al luptei, plecarea fostului președinte din țară, ceea ce va stabiliza situația în mod semnificativ, aplicarea justiției pentru toți cei care au comis crime de război sau crime și stabilizarea țării. Uniunea Europeană ar trebui să sprijine toate aceste măsuri.
Mitro Repo
(FI) Dle președinte, ne-am grăbit cu siguranță să ajutăm Libia, dar, în ceea ce privește Côte d'Ivoire, am rămas inactivi din luna noiembrie. Sancțiunile impuse de Consiliu reprezintă un pas în direcția cea bună, dar când vor fi ridicate? De ce au fost folosite pentru a bloca exportul de boabe de cacao al Autorității portuare din Abidjan și pentru a închide rafinăriile de petrol? Dacă nu ajutăm, cel puțin nu ar trebui să provocăm mai multe probleme. Victimele nevinovate vor fi economia ivoriană și, pe termen lung, consumatorii europeni de asemenea.
Laurent Gbagbo trebuie să cedeze și ar trebui să existe sprijin pentru întoarcerea rapidă a refugiaților la casele lor. Țările din jur nu pot face față volumului actual de refugiați. UE trebuie să ajute la organizarea alegerilor, precum și la construcția instituțiilor democratice. Afacerile obișnuite nu ar trebui totuși să fie împiedicate. Côte d'Ivoire este economia cea mai prosperă din Africa de Vest. Redresarea economică și accesul la piețele UE pentru produsele exportate sunt adevărata cheie a restabilizării țării. Voi aștepta un răspuns din partea Comisiei.
Charles Goerens
(FR) Dle președinte, spre deosebire de dl Gollnisch, eu sunt de părere că nu putem permite ca civilii să moară în mijlocul indiferenței generale, fiind expuși actelor de forță și violență la care recurge de un șef de stat ilegitim.
Rezoluția 1975 a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite autorizează comunitatea internațională să blocheze un regim care utilizează armele împotriva propriului popor. În cazul de față, acest lucru constituie un progres, în sensul că nu mai suntem obligați să privim neputincioși cum populațiile civile sunt supuse atrocităților comise de liderii lor.
Cu toate acestea, deși ar trebui să salutăm faptul că putem pătrunde acum prin peretele de indiferență în temeiul dreptului internațional, trebuie să ne asigurăm, de asemenea, că sunt luate toate măsurile cuvenite de precauție pentru a garanta că forța militară rămâne o ultimă soluție. Din păcate, în Côte d'Ivoire președintele Gbagbo nu a luat nicio măsură pentru a evita acest rezultat final.
La urma urmelor, îndrăznesc să sper că Rezoluția 1975 referitoare la situația din Côte d'Ivoire, împreună cu Rezoluția 1973 referitoare la situația din Libia, vor servi pentru a descuraja alte persoane de la a cita suveranitatea de stat drept scuză pentru uciderea propriilor cetățeni. Combinația dintre Curtea Penală Internațională și poziția recent adoptată de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite înseamnă că actele de barbarie comise cu impunitate nu vor mai reprezenta în curând norma, ci, sperăm, vor deveni o excepție.
Sabine Lösing
(DE) Dle președinte, într-o țară profund divizată cum este Côte d'Ivoire, poate fi asigurată o pace trainică prin mijloace violente și poate fi legitimizat câștigătorul alegerilor prezidențiale? Acest lucru pare extrem de îndoielnic, în special întrucât cauzele reale ale conflictului nu au fost tratate. Țara a fost destabilizată ca urmare a problemelor economice provocate, în mare măsură, de către programele de ajustare structurală ale Băncii Mondiale. Sancțiunile care au fost rapid impuse cu scopul de a slăbi guvernul Gbagbo au exacerbat situația și au dat naștere unei crize umanitare în Côte d'Ivoire. Legitimitatea ambilor pretendenți la președinție este în discuție. Armatele ambelor tabere sunt responsabile pentru masacrarea populației civile.
Încă o dată, Occidentul s-a declarat de partea unei tabere și acum Organizația Națiunilor Unite (ONU) poartă război alături de trupele franceze pentru a încerca să asigure victoria unei tabere în conflict. Vor decide puterile europene din nou soarta popoarelor din Africa așa cum au făcut în timpurile coloniale, dar de data aceasta cu sprijinul Organizației Națiunilor Unite? Ce s-a întâmplat cu principiile dreptului internațional? Este acesta conceptul pe care a fost fondată ONU? În loc să vizeze soluții pașnice la conflicte, ONU pare să sprijine războaiele civile sau să țină partea cuiva. În al cui interes se întâmplă acest lucru?
Michèle Striffler
(FR) Dle președinte, doamnelor și domnilor, aș dori să subliniez că, lăsând la o parte criza politică din Côte d'Ivoire, ne confruntăm cu o criză umanitară reală care poate foarte bine continua.
Violența postelectorală a condus la peste un milion de persoane strămutate intern și de refugiați. Mai mult, valurile de refugiați pot reaprinde tensiunile reprimate din regiune. Criza umanitară, doamnelor și domnilor, nu va fi soluționată prin acordul politic care este născocit acum. Trebuie să fim în măsură să reacționăm rapid dacă dorim să evităm cel mai pesimist scenariu. Orice s-ar întâmpla, haosul din Abidjan va dura mai multe luni.
Aș dori să felicit Comisia pentru că a decis să crească bugetul său de ajutor umanitar la o sumă de cinci ori mai mare decât cea inițială, aducând sprijinul european la un nivel de peste 30 de milioane de euro. Uniunea Europeană trebuie să mobilizeze toate resursele necesare cu scopul de a ajuta grupurile cele mai vulnerabile ale populației și de a monitoriza modul în care evoluează cerințele lor.
Trebuie să ne asigurăm, de asemenea, că acoperirea media mai mare, consacrată situației din Libia nu eclipsează gravitatea crizei umanitare din Côte d'Ivoire. În plus, condițiile actuale de securitate împiedică lucrătorii umanitari să opereze și să ajungă la oameni, ceea ce este teribil.
Aș dori să închei prin a spune că nu trebuie să existe nicio impunitate: trebuie să facem tot posibilul pentru a asigura că se face dreptate.
Bernd Posselt
(DE) Dle președinte, în primul rând, aș dori să îmi exprim surprinderea că, din nou, baroneasa Ashton nu se află aici. Cu toate acestea, mă bucur că este reprezentată de prietenul meu, dl Németh. Aș dori să îl văd pe dl Füle sau o altă persoană coordonând permanent politica externă a Uniunii Europene și nu pe cineva care nu se află aproape niciodată aici în Parlamentul European.
În ceea ce privește această problemă, aș dori să clarific faptul că, desigur, Côte d'Ivoire are multe probleme care trebuie rezolvate. Cu toate acestea, președintele Ouattara a fost clar câștigătorul alegerilor și dumnealui este persoana care are legitimitate democratică. Acesta este punctul de vedere al Uniunii Africane și al multor altor organisme. Prin urmare, ar trebui să fim recunoscători că Organizația Națiunilor Unite (ONU) și, mai presus de toate, Secretarul General al ONU și președintele Nicolas Sarkozy au împiedicat un masacru asemănător celor din alte state africane, cum ar fi Rwanda și Republica Democratică Congo. Din acest motiv, nu ar trebui să recurgem la subterfugii cu privire la acest lucru.
Desigur, acest lucru nu rezolvă problemele. Cu toate acestea, atunci când dl Putin începe să critice ONU și să spună că Secretarul General al ONU și-a depășit mandatul, acest lucru destabilizează ONU într-un moment în care este nevoie în mod urgent de ea. De asemenea, Uniunea Africană nu ar trebui să își exprime opiniile atât de tare, deoarece nu a ajutat deloc în această criză. Uniunea Africană ar fi trebuit să contribuie la promovarea democrației în Côte d'Ivoire. Noi, europenii, am făcut multe greșeli în trecut și continuăm să facem. Cu toate acestea, în acest caz, greșelile sunt responsabilitatea altcuiva.
Președinte
Serviciile noastre m-au informat, și cred că este important să se știe acest lucru, că la începutul anului, biroul Vicepreședintelui/Înaltului Reprezentant a trimis o listă de sesiuni plenare la care dumneaei ar putea participa. Se știa de atunci că dumneaei nu va putea fi aici de această dată, deci, evident, dacă avem o dezbatere care implică probleme de genul acesta, altcineva trebuie să o reprezinte, și acest lucru trebuie să fie clar.
Trecem acum la procedura "catch-the-eye”. Există trei vorbitori.
Mariya Nedelcheva
(FR) Dle președinte, violența ia cu adevărat amploare în Côte d'Ivoire. Conflictul politic dintre două persoane a dus, din păcate, la o criză umanitară.
În mod evident, principiul democratic de bază al respectării rezultatelor alegerilor trebuie să fie susținut. Plecarea dlui Gbagbo este, prin urmare, inevitabilă. Întrebarea este: ce urmează? Există pericolul ca tensiunile dintre cele două tabere să se intensifice. Ce avem de gând să facem în cazul în care izbucnește un război civil? Ar trebui să depunem eforturi pentru a realiza trei lucruri.
Prima noastră prioritate trebuie să fie menținerea păcii și a stabilității, ceea ce este necesar pentru ca oamenii din Côte d'Ivoire să își poată relua viața de zi cu zi: să mănânce, să asigure îngrijiri, să lucreze și să meargă la școală. Trebuie să fie stabilită o comisie independentă pentru a investiga actele de violență comise de la începutul conflictului.
În al doilea rând, Operațiunea Organizației Națiunilor Unite în Côte d'Ivoire și Uniunea Africană trebuie să își continue activitățile. Cu toate acestea, ar trebui să ne gândim, de asemenea, la crearea unui mecanism de dialog care va include toate părțile, atât din interiorul țării, cât și din partea comunității internaționale mai largi.
În cele din urmă, permiteți-mi să vă reamintesc că Uniunea Europeană a trimis o misiune de observare a alegerilor. Uniunea trebuie să forțeze acum ca recomandările pe care le-a făcut să fie luate în considerare și integrate în procesul postcriză.
Catherine Bearder
Dle președinte, cu ajutorul tehnologiei moderne, urmăresc desfășurarea situației din Côte d'Ivoire în timp ce stau aici. Aceste piese de echipament își joacă rolul în Côte d'Ivoire, așa cum au făcut în Africa de Nord, cu oameni care trimit mesaje pentru ajutor și asistență medicală.
Pe parcursul ultimelor șase luni, răbdarea prietenilor Republicii Côte d'Ivoire a fost aspru încercată: a fost ca un accident de mașină în reluare, când urmăream cum țara alunecă în situația în care se găsește acum - și întotdeauna cei mai vulnerabili sunt cei care suferă. Am vorbit aici în această săptămână despre refugiații care vin din Africa de Nord în Europa, dar am auzit, de asemenea, știri despre aproape un milion de oameni care fug în țările vecine, care sunt aproape la fel de sărace sau chiar mai sărace decât Côte d'Ivoire. Prietenii acestei țări trebuie să fie gata să ajute, de îndată ce vom putea, să o readucă la normalitate și sănătate și să ofere oamenilor de acolo perspectiva unui viitor fericit.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle președinte, situația de război civil din Côte d'Ivoire rămâne îngrijorătoare, cu țara paralizată din punct de vedere economic și cu niveluri ridicate de violență care au afectat poporul și au transformat această situație într-o criză umanitară. Este momentul să punem capăt acestui lucru. Știm că există motive de lungă durată pentru situația gravă experimentată acolo, în special sărăcia și inegalitatea socială lăsate acolo de fostul colonialism sau de planurile de ajustare structurală impuse de-a lungul anilor de Fondul Monetar Internațional (FMI). Cu toate acestea, aceste ultime patru luni de suferință care au urmat alegerilor au arătat cât de regretabil este faptul că respectiva comunitate internațională, inclusiv Uniunea Europeană, nu a utilizat suficient canalele diplomatice pentru o soluționare pașnică și politică a crizei.
Rolul Franței în această chestiune este, de asemenea, regretabil, deoarece aceasta a preferat intervenția militară în defavoarea continuării soluționării prin intermediul canalelor diplomatice. Prin urmare, facem un apel pentru încetarea războiului și a violenței de către toate părțile, și îndemnăm UE să acționeze în consecință.
Zsolt Németh
Dle președinte, doamnelor și domnilor, ca să citez cuvintele unui poet maghiar celebru: "Printre criminali, cel care tace este complice”. Când vedem că mii de oameni mor și că milioane de oameni fug, nu trebuie să ne consolăm cu fraze care amintesc de porumbelul păcii, ci trebuie să luăm măsuri. Și înainte ca oricine să facă comparații între acțiunea din Libia și cea din Côte d'Ivoire și cea din Irak, aș dori să le reamintesc tuturor că acțiunea actuală nu aduce aminte de Irak și nici de Afganistan, ci de Rwanda și de Kosovo, și nu este nicio coincidență faptul că am vorbit atât de mult pe parcursul ultimelor săptămâni despre a avea, cum l-am formulat, un "drept și o responsabilitate de a proteja” civilii, cetățenii.
În consecință, aș dori să repet că da, dl Gbagbo a pierdut această luptă, că este singur în buncărul său și că își așteaptă soarta. Aș dori, de asemenea, să subliniez faptul că temeiul juridic pentru această acțiune este incontestabil în situația actuală. Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a adoptat Rezoluția 1975 și această rezoluție prevede un mandat cu totul clar pentru aplicarea de măsuri. În al treilea rând, aș dori, de asemenea, să subliniez faptul că acele crime comise nu mai trebuie să rămână ascunse și fără a fi investigate. Spre marea mea satisfacție, președintele ales în mod legal, dl Ouattara, precum și prim-ministrul au consimțit și sprijină în mod clar faptul că ONU efectuează o anchetă internațională a masacrelor comise. Ancheta acestor masacre, prin urmare, este deja o parte, și o foarte clară condiție prealabilă, a oricărui acord.
În ceea ce privește contribuția Uniunii Europene, ECHO deja a prevăzut în acest moment 30 de milioane de euro sub formă de ajutor umanitar și, după cum am arătat de asemenea în discursul meu introductiv, în viitorul apropiat Uniunea Europeană va pregăti un pachet care va oferi sprijinul Uniunii pentru atingerea obiectivelor economice și a celor de dezvoltare instituțională ale președintelui și guvernului ales în mod legitim.
Președinte
Am primit șapte propuneri de rezoluție în conformitate cu articolul 110 alineatul (2) din Regulamentul de procedură.
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine, la ora 12.00.
(Ședința a fost suspendată la ora 20.35 și a fost reluată la ora 21.00)
