Activitățile Ombudsmanului European (2008) (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de Chrysoula Paliadeli, în numele Comisiei pentru petiţii, referitor la raportul anual privind activităţile Ombudsmanului European în 2008.
Chrysoula Paliadeli
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, dle comisar, la 21 aprilie 2009, Ombudsmanul European a prezentat raportul anual privind activităţile sale din 2008 Preşedintelui Parlamentului European aflat la final de mandat, Hans-Gert Poettering. La 14 septembrie în acelaşi an, dl Nikiforos Diamandouros a prezentat conţinutul aceluiaşi raport Comisiei pentru petiţii, care îmi solicitase deja să elaborez un proiect de raport, care a fost aprobat în unanimitate de către membrii Comisiei pentru petiţii, la 1 octombrie 2009.
Raportul scris constă din două documente: o scurtă prezentare generală, de şase pagini, şi o versiune extinsă care abordează activităţile Ombudsmanului, statisticile şi interpretarea acestora mai în detaliu, cu scopul de a îmbunătăţi procedura şi cele mai bune practici.
Datele şi constatările - în ambele documente - sunt prezentate într-un mod uşor de înţeles, folosind câteva exemple ilustrative care îl ajută pe cititor să înţeleagă, să evalueze şi să se folosească de text.
În comparaţie cu rapoartele anterioare, această nouă prezentare a datelor statistice şi evaluarea constatărilor a făcut raportul mai uşor de înţeles şi, mai presus de toate, mai util, întrucât merge dincolo de limitele unei simple înregistrări, abordând probleme de politică şi metode de îmbunătăţire.
Un număr fără precedent de anchete a fost finalizat în 2008. Majoritatea acestor cazuri priveau Comisia Europeană şi mult mai puţine vizau administrarea Parlamentul European. Cel mai frecvent tip de administrare defectuoasă l-a reprezentat lipsa de transparenţă. O treime din cazuri au fost soluţionate pe cale amiabilă, spre satisfacţia reclamantului. Au existat mai puţine cazuri în care Ombudsmanul a fost constrâns să facă observaţii critice instituţiilor administrative implicate. Au existat chiar şi mai puţine cazuri în care a fost solicitat un aviz detaliat, în timp ce într-un caz, un raport special a fost înaintat Parlamentului, care s-a soldat cu o rezoluţie specială în favoarea reclamantului. În 2008, Ombudsmanul a finalizat o anchetă din proprie iniţiativă privind întârzierea efectuării plăţilor de către Comisie; prin urmare, au fost luate măsuri pentru a limita plăţile întârziate şi a fost anunţată o nouă investigaţie. Prioritatea de bază a Ombudsmanului a fost să se asigure că drepturile cetăţenilor sunt respectate, cu scopul de a consolida încrederea cetăţenilor europeni în instituţiile sale.
Acest obiectiv a fost atins prin alegerea acestuia de a îmbunătăţi calitatea informaţiilor oferite cetăţenilor cu privire la drepturile lor, prin intermediul Reţelei europene a ombudsmanilor. În acelaşi timp, cu ajutorul practicilor uzuale pentru rezolvarea problemelor impuse de rolul său instituţional, Ombudsmanul a consolidat contactele cu membrii şi funcţionarii instituţiilor europene, promovând astfel o cultură a serviciului în cadrul serviciilor administrative ale Uniunii, care contribuie, cu siguranţă, la atingerea obiectivului general de respect reciproc între cetăţenii europeni şi instituţiile europene. Un rezultat concret al acestei campanii a fost creşterea numărului de petiţii în 2008, ceea ce reprezintă un indiciu al faptului că un număr mai mare de cetăţeni europeni au fost informaţi, şi au decis să se folosească de instituţia Ombudsmanului, pentru a se plânge cu privire la aspecte legate de buna administrare şi funcţionare a serviciilor administrative şi ale altor servicii ale Uniunii Europene.
Site-ul Ombudsmanului a fost actualizat în mod regulat pe parcursul anului 2008, pentru a fi transformat într-un serviciu modern, dinamic şi interactiv. Pentru a încheia prima fază a acestui raport oral privind raportul anual al Ombudsmanului European, aşteptăm ca activitatea constructivă împreună cu Parlamentul European să continue în acelaşi mod, pentru ca activitatea acestei instituţii să fie promovată ca un model de bună administrare pentru autorităţile administrative naţionale şi pentru ca această instituţie să continue să acţioneze ca un canal de comunicare între instituţiile europene şi cetăţenii Europei.
Nikiforos Diamandouros
Ombudsman European. - Dle preşedinte, vă mulţumesc pentru această oportunitate de mă adresa Parlamentului în legătură cu raportul meu anual pentru 2008.
Doresc să mulţumesc Comisiei pentru petiţii, şi în special preşedintei, dnei Mazzoni, şi raportoarei, dnei Paliadeli, pentru raportul util şi constructiv al acestora. Mă bucur de o relaţie de lucru excelentă cu comisia. Aceasta îmi oferă sprijin şi sfaturi valoroase, respectându-mi în acelaşi timp pe deplin datoria, în calitate de Ombudsman, de a-mi păstra imparţialitatea şi independenţa.
Atât Parlamentul, cât şi Ombudsmanul, lucrează pentru a se asigura că cetăţenii şi rezidenţii UE se pot bucura pe deplin de drepturile lor. Realizăm acest lucru în moduri diferite. Mandatul Ombudsmanului este mai limitat; Eu pot să tratez numai plângerile împotriva instituţiilor şi organismelor UE, în timp ce Comisia pentru petiţii poate să examineze, de asemenea, ceea ce fac statele membre. Mai mult, Parlamentul este un organism politic suveran, şi poate trata petiţii care solicită modificări legislative, sau chiar adoptarea de legi noi. În schimb, rolul meu este de a trata plângerile, de a ajuta reclamanţii să dezvăluie administrarea defectuoasă şi de a încerca să o îndrept.
Comportamentul ilegal, atunci când se intră sub incidenţa mandatului meu, este întotdeauna o formă de administrare defectuoasă. Cu toate acestea, nu este suficient ca instituţiile şi organismele UE doar să respecte legea. Acestea trebuie, de asemenea, să acţioneze în mod consecvent şi cu bună-credinţă. De asemenea, ele trebuie să acţioneze în conformitate cu normele şi principiile pe care le-au adoptat, şi trebuie să demonstreze că sunt integre, de exemplu, acţionând în mod corect, rezonabil şi amabil. Într-adevăr, generarea şi întreţinerea unei culturi a serviciului pentru cetăţeni se află în centrul principiului de bună administrare.
Relaţia privilegiată a Ombudsmanului cu Parlamentul este primordială pentru a asigura rezultate pentru cetăţeni. Spre deosebire de hotărârile judecătoreşti, deciziile Ombudsmanului nu sunt obligatorii din punct de vedere legal. Mă pot folosi numai de puterea de persuasiune pentru a convinge instituţiile şi organismele UE să îmi urmeze recomandările. În cazul în care acestea refuză să facă acest lucru, este de o importanţă fundamentală ca Ombudsmanul să poate apela la Parlament pentru a-i solicita sprijinul.
De exemplu, atunci când o instituţie nu respectă o recomandare într-un caz care ridică probleme fundamentale de principiu, pot elabora un raport special către Parlament. Un exemplu din 2008 a fost refuzul Comisiei de a-şi schimba poziţia într-un caz de discriminare pe motive de vârstă. Am fost bucuros că Parlamentul a tratat rapid acest raport şi că raportul dlui Martínez Martínez, adoptat în plen în mai 2009, fără niciun vot împotrivă, a reflectat în întregime preocupările pe care le-am ridicat.
Raportul meu anual înregistrează progresele făcute în tratarea plângerilor, promovarea bunei administrări şi oferirea de informaţii cu privire la rolul Ombudsmanului. Aşa cum este explicat în paginile de început, au fost făcute eforturi susţinute pentru a îmbunătăţi uşurinţa de utilizare, astfel încât cititorii să poată obţine fără dificultate o relatare clară şi completă cu privire la activitatea Ombudsmanului.
De asemenea, acum a fost posibil să se publice raportul mult mai devreme în cursul anului decât înainte. În plus, a fost elaborată o nouă imagine de ansamblu, de şase pagini. Această nouă publicaţie înregistrează cele mai importante rezultate obţinute pentru reclamanţi, şi subliniază principalele aspecte ale politicii abordate anul trecut.
Ombudsmanul a finalizat un număr record de anchete în 2008 - 355, ca să fiu exact - dintre care majoritatea au durat mai puţin de un an. Sunt bucuros să afirm că instituţiile şi organismele UE au arătat că, în general, sunt dornice să rezolve problemele pe care le aduc în atenţia lor. Numărul crescut de soluţii şi soluţionări amiabile de cazuri este atât pozitiv, cât şi meritoriu.
Opt cazuri finalizate în 2008 exemplifică cele mai bune practici în cadrul instituţiilor şi al organismelor în răspunsul la problemele pe care le-am ridicat. Instituţiile şi organismele în cauză sunt Comisia, Consiliul, Curtea de Justiţie, EPSO, OLAF şi Agenţia Europeană pentru Siguranţa Aviaţiei. Cele opt cazuri faimoase sunt incluse în raport ca modele de bună conduită administrativă pentru toate instituţiile şi organismele.
Permiteţi-mi să menţionez pe scurt doar două dintre aceste cazuri.
Comisia a fost constructivă pe tot parcursul procedurii privind un litigiu de plată. În consecinţă, compania în cauză a primit peste 100 000 de euro în credite de plată restante.
EPSO a fost de acord să dezvăluie candidaţilor, la cererea acestora, criteriile de evaluare folosite în procedurile de selecţie, precum şi o împărţire a notelor individuale.
În 2008, Ombudsmanul a înregistrat un total de 3 406 plângeri. Aceasta reprezintă o creştere de 6 % faţă de 2007.
În aproximativ 80 % din cazurile înregistrate, reclamantului i s-a oferit ajutor prin deschiderea unei anchete, transferând plângerea către un organism competent sau oferind consiliere. Adesea, o astfel de recomandare este de a contacta un membru al Reţelei europene a ombudsmanilor. În prezent, această reţea constă din aproape 95 de oficii în 32 de ţări şi include Comisia pentru petiţii. Unul dintre obiectivele acesteia este de a facilita transferul rapid al plângerilor către organismul competent. De exemplu, în 2008, 191 de reclamanţi fie au fost îndrumaţi să adreseze o petiţie Parlamentului, fie plângerile acestora au fost transferate direct către Comisia pentru petiţii.
Desigur, este mult mai bine dacă reclamanţii pot identifica încă de la început calea cea mai potrivită de atac. Acest lucru ajută la evitarea frustrării pentru cetăţenii cărora li se spune că organismul la care s-au adresat nu este în măsură să îi ajute. Înseamnă, de asemenea, că plângerile sunt soluţionate mai prompt şi mai eficient, asigurând astfel că cetăţenii se pot bucura pe deplin de drepturile lor în conformitate cu legislaţia UE.
O iniţiativă foarte importantă în acest domeniu a fost realizată mai devreme în acest an. Biroul meu a lansat un site complet nou, care include un ghid interactiv în toate cele 23 de limbi, pentru a ajuta cetăţenii să abordeze în mod direct organismul cel mai bine înzestrat pentru a le trata plângerea. Acest organism poate fi propriul meu departament, Comisia pentru petiţii, departamentul mediatorului naţional în statul membru de origine al reclamantului, sau reţeaua transfrontalieră online, SOLVIT. Până în acest an, peste 23 000 de oameni au folosit ghidul pentru a obţine consiliere.
În 2008, de departe cea mai comună acuzaţie pe care am examinat-o a fost lipsa de transparenţă în cadrul administraţiei UE. Această acuzaţie a apărut în 36 % din totalul anchetelor şi a inclus refuzul de informaţii sau documente. Am observat cu o oarecare îngrijorare acest procent ridicat.
O administraţie transparentă şi responsabilă a UE este, şi trebuie să rămână, cheia consolidării încrederii cetăţenilor în UE. De o importanţă deosebită în ceea ce priveşte transparenţa în 2008 a fost propunerea Comisiei de a reforma Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 privind accesul public la documente.
Comisia a propus modificări la prezentul regulament, dintre care unele ar fi foarte benefice. Cu toate acestea, după părerea mea, alte modificări propuse ar avea ca rezultat accesul cetăţenilor la mai puţine, nu la mai multe documente.
Tratatul de la Lisabona modifică contextul legal şi politic al regulamentului, oferind cetăţenilor mai multe posibilităţi de a participa la activităţile Uniunii. Intrarea sa în vigoare va oferi o bună ocazie pentru Comisie de a prezenta o nouă propunere care să reflecte această nouă realitate şi să consolideze dreptul fundamental de acces la documentele instituţiilor şi organismelor UE.
Sprijinul Parlamentului a fost decisiv în asigurarea revizuirii statutului Ombudsmanului în 2008. Modificările efectuate consolidează competenţele de investigaţie ale Ombudsmanului, asigurând astfel că cetăţenii pot avea deplină încredere în abilitatea Ombudsmanului de a efectua o investigaţie aprofundată asupra plângerilor lor, fără restricţii.
Permiteţi-mi să închei prin a reaminti faptul că sarcina mea este de a promova buna administrare în cadrul instituţiilor şi a organismelor UE. Maximizarea transparenţei şi a responsabilităţii, precum şi promovarea şi sprijinirea perpetuării unei culturi a serviciului pentru cetăţeni, reprezintă factori cheie în îndeplinirea acestei sarcini.
Am încredere că cele două instituţii ale noastre vor continua să colaboreze strâns în vederea realizării obiectivului comun de a ajuta cetăţenii şi rezidenţii să se bucure pe deplin de drepturile lor, într-o Uniune Europeană transparentă şi responsabilă.
Margot Wallström
vicepreşedintă a Comisiei. - Dle preşedinte, în primul rând aş dori să mulţumesc raportoarei, dna Paliadeli, pentru un raport foarte bun, şi Comisiei pentru petiţii, pentru activitatea sa importantă şi de durată. Desigur, doresc să îi mulţumesc, de asemenea, Ombudsmanului, dl Diamandouros, pentru raportul său anual amănunţit şi complet.
Aşa cum Ombudsmanul a subliniat atunci când a prezentat raportul său anual în luna aprilie a acestui an, munca de o importanţă crucială este aceea de a consolida încrederea cetăţenilor în UE. Nu este deloc surprinzător faptul că sunt complet de acord cu aceasta. Nu am mult timp la dispoziţie, astfel încât aş dori să mă concentrez numai asupra câtorva puncte importante.
Raportul Paliadeli oferă o imagine de ansamblu clară, exhaustivă asupra activităţilor Ombudsmanului pentru anul trecut, iar noua formă de prezentare a statisticilor şi noua aranjare în pagină fac ca acest raport să fie accesibil şi uşor de citit. În 2008, Comisia a emis un aviz cu privire la negocierile privind revizuirea statutului Ombudsmanului. Am luat parte în mod activ la activitatea interinstituţională, pentru a ajunge la o soluţie satisfăcătoare. Putem fi mândri cu toţii de acest rezultat, care este noul statut. Consider că este un rezultat de pe urma căruia cetăţenii vor beneficia.
În ceea ce priveşte plângerile adresate Ombudsmanului, am văzut o creştere cu 6 % faţă de 2007. După cum ştiţi, 66 % dintre anchete s-au concentrat asupra Comisiei. Acest lucru nu mi se pare deosebit de ciudat. La urma urmei, Comisia este o instituţie destul de mare, cu mult mai multe domenii de responsabilitate care ar putea fi vizate de reclamanţi, însă, bineînţeles, cifrele pot şi ar trebui să fie îmbunătăţite. Acest lucru este adevărat şi pentru faptul că cele mai frecvente reclamaţii de administrare defectuoasă se referă la lipsa de transparenţă - şi anume 36 % din totalul anchetelor. Astfel de cifre trebuie reduse de toate instituţiile.
Un subiect diferit, dar aferent, este acela al tratării informaţiilor referitoare la secrete de afaceri şi informaţii confidenţiale. Recent, am văzut anumite dificultăţi în legătură cu dosarele de concurs. Din acest motiv, trebuie să definim modalităţi de tratare a informaţiilor secrete, a documentelor şi a altor informaţii care fac obiectul obligaţiei de a păstra secretul profesional. Comisia a depus eforturi în legătură cu această temă şi vom fi în curând în măsură să îi prezentăm Ombudsmanului o propunere.
O altă evoluţie pozitivă este creşterea numărului de soluţii amiabile, după cum am auzit deja. În 2008, 36 % din totalul investigaţiilor au fost fie soluţionate de către instituţia împotriva căreia a fost adusă plângerea, fie au dus la o soluţie amiabilă. Mă bucur să spun că, în ceea ce priveşte Comisia, tendinţa se îndreaptă cu siguranţă în direcţia cea bună. Acest lucru arată atât o conştientizare şi o confirmare a activităţii Ombudsmanului, cât şi respect faţă de reclamanţi.
Penultimul meu punct se referă la apelul făcut în proiectul de rezoluţie pentru o abordare comună a unui cod de bună conduită administrativă. După cum ştiţi, Comisia are propriul său cod, iar acesta este în mare măsură în conformitate cu cerinţele Ombudsmanului. Cea mai bună modalitate de expunere a acestei chestiuni importante este, în primul rând, prin desfăşurarea unei dezbateri interinstituţionale constructive şi a unui dialog, înainte de prezentarea unei propuneri legislative.
Ultimul meu punct se referă la comunicare, în practică. Vreau să felicit aici Ombudsmanul pentru noul său site. La fel ca raportul anual, acesta este detaliat, complet şi uşor de utilizat. Când vine vorba despre dezvoltarea unui manual interactiv pentru a-i ajuta pe cetăţeni să identifice cel mai adecvat forum pentru soluţionarea problemelor lor, cred cu tărie că acest excelent nou site abordează problema. Munca nu ar trebui dublată, ci ar trebui să se acorde acesteia o vizibilitate sporită. Din partea Comisiei, am încercat să contribuim la aceasta, şi noul site Europa face exact acest lucru. Sporeşte vizibilitatea, iar cetăţenii găsesc cu uşurinţă ghidul Ombudsmanului, la câteva clicuri.
În concluzie, în 2008 am fost martori atât la progres, cât şi la posibilităţi de îmbunătăţiri suplimentare din partea instituţiilor noastre. Aş dori să îi mulţumesc din nou dlui Diamandouros pentru realizările sale şi pentru munca importantă, precum şi dnei Paliadeli pentru raportul său exemplar.
Pascale Gruny
Dle preşedinte, dle comisar, dle Diamandouros, doamnelor şi domnilor, aş dori în primul rând să felicit sincer, în numele Grupului PPE, raportoarea, pentru munca pe care a depus-o şi pentru spiritul de cooperare de care a dat dovadă pe parcursul procesului de elaborare a prezentului raport.
Astăzi dăm verdictul nostru cu privire la raportul anual privind activităţile Ombudsmanului European, care a fost prezentat la 21 aprilie.
Numit de către Parlamentul European, Ombudsmanul ne oferă, prin intermediul acestui raport, o prezentare formală a tuturor rezultatelor anchetelor sale privind cazuri de administrare defectuoasă în cadrul instituţiilor şi agenţiilor noastre europene. Rolul său, care este de cea mai mare importanţă, reprezintă o garanţie esenţială că principiile transparenţei şi ale bunei administrări vor fi respectate, şi constituie, prin urmare, o formă reală de protecţie pentru concetăţenii noştri în cazuri de nedreptate, discriminare, abuzuri de putere, răspunsuri restante şi informaţii întârziate.
Într-adevăr, în acest raport observăm numărul tot mai mare de plângeri adresate Ombudsmanului. Majoritatea acestor plângeri se referă la Comisia Europeană, instituţia care, desigur, cuprinde cel mai mare număr de funcţionari, însă, în esenţă, sunt cazuri privind o presupusă lipsă de transparenţă. Nu este mai puţin adevărat că gardianul tratatelor este Comisia.
Revenind la raport, Comisia pentru petiţii l-a aprobat cu o largă majoritate, la 1 octombrie. Ombudsmanul nostru şi-a îndeplinit sarcina de a examina şi de a procesa plângerile într-un mod activ şi echilibrat. În special, acesta a fost întotdeauna în măsură să păstreze relaţii bune cu şi între instituţii, ceea ce a ajutat instituţiile şi agenţiile în cauză să accepte o soluţie amiabilă sau să soluţioneze anumite litigii, cu puţine excepţii.
Mai mult decât atât, Ombudsmanul reprezintă o resursă pentru instituţii. Acesta îi ajută să îşi îmbunătăţească performanţele atrăgându-le atenţia către domenii de perfecţionare, obiectivul final fiind acela de a îmbunătăţi serviciile care urmează să fie furnizate concetăţenilor noştri.
Raportul pe care l-am adoptat în comisie subliniază importanţa adoptării unui cod de bună conduită administrativă de către toate instituţiile şi agenţiile europene, un cod care a fost aprobat deja de Parlamentul European, cu opt ani în urmă. Acest apel repetat al comisiei noastre nu trebuie să rămână fără răspuns. Europenii merită acest lucru.
Dreptul la buna administrare de către instituţiile şi organismele Uniunii Europene este un drept fundamental prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, inclus în partea a II-a a Tratatului de la Lisabona, care nu mai este o fantezie, ci o realitate.
În cele din urmă, simt nevoia să subliniez faptul că Ombudsmanul îşi rezervă dreptul de a controla activitatea Comisiei şi trebuie să se asigure că aceasta din urmă utilizează corect puterea sa discreţionară de a iniţia proceduri privind încălcarea dreptului comunitar sau de a propune sancţiuni.
Victor Boştinaru
în numele grupului S&D. - Aş dori, în primul rând, să o felicit pe raportoarea noastră, doamna Paliadeli, pentru excelentul său raport.
În al doilea rând, în calitatea mea de coordonator al Comisiei pentru petiţii şi ca membru al Comisiei de mai mulţi ani, aş dori să salut şi să remarc cooperarea şi colaborarea excelentă pe care am avut-o permanent cu domnul Ombudsman European, Nikiforos Diamandouros.
În calitate de coordonator al Socialiştilor şi Democraţilor în Comisia pentru petiţii, îmi exprim îngrijorarea faţă de numărul mare de cazuri unde presupusa administrare defectuoasă a fost cauzată de lipsa de transparenţă a instituţiilor europene.
Ţin să subliniez că atât Parlamentul European, cât şi Comisia au datoria de a remedia această problemă. Este datoria noastră să redăm încrederea cetăţenilor europeni în instituţiile europene.
Plângerile adresate Ombudsmanului, cât şi petiţiile adresate Comisiei pentru petiţii trebuie considerate ca o oportunitate de a corecta erori şi neclarităţi ale funcţionării instituţiilor europene şi ale legislaţiei europene în beneficiul cetăţenilor europeni.
În această optică, Grupul Social Democrat a organizat săptămâna trecută un seminar de informare, în prezenţa unui important grup de jurnalişti, referitor la dreptul de petiţie ca mijloc de a apropia Uniunea Europeană de cetăţenii săi.
Aş dori să susţin sugestia făcută în acest raport de a institui un site internet comun al instituţiilor europene, menit să ajute cetăţenii la identificarea directă a instituţiei în măsură să le rezolve plângerea.
În final, doresc să sprijin iniţiativa Ombudsmanului European de a consolida cooperarea cu ombudsmanii naţionali sau cu instituţiile similare, într-un efort comun de a consolida încrederea cetăţenilor europeni. <BRK>
Anneli Jäätteenmäki
Dle preşedinte, dle Diamandouros, doamnelor şi domnilor, doresc să îi mulţumesc Ombudsmanului şi întregului său birou pentru munca valoroasă pe care au depus-o pentru a promova buna guvernare şi transparenţa. Aş dori, de asemenea, să mulţumesc raportoarei pentru activitatea sa excelentă.
Încă de la început, postul de Ombudsman European s-a dovedit a fi unul necesar, iar acum că Tratatul de la Lisabona urmează să intre în vigoare şi Carta drepturilor fundamentale va fi obligatorie, rolul Ombudsmanului va fi mai important ca niciodată. De aceea, pe viitor, va trebui să facem mai mult pentru a ne asigura că Ombudsmanul deţine resursele necesare şi că puterile sale sunt relevante pentru vremurile prezente. Aceasta va însemna că Ombudsmanul se află în posesia tuturor informaţiilor necesare şi că funcţionarii UE vor trebui să spună ceea ce ştiu în legătură cu un anumit lucru, spre deosebire de ceea ce vor să spună. În caz contrar, nu vom putea vorbi despre statul de drept, despre care ne place atât de mult să vorbim şi să îi învăţăm pe alţii. Trebuie să respectăm, de asemenea, statul de drept: după aceea, vom putea să le vorbim altora despre acesta.
Raportul anual al Ombudsmanului este un exemplu extraordinar despre cum ar trebui şi noi să prezentăm publicului activitatea pe care o desfăşurăm. Raportul este clar, concis şi la obiect. Transparenţa este cheia pentru democraţia europeană şi principalul său material de construcţie, şi este interesant faptul că 36 % dintre plângeri se referă exact la această noţiune a lipsei de transparenţă. Acest lucru spune multe, şi problema trebuie abordată.
În conformitate cu Carta drepturilor fundamentale, fiecare cetăţean are dreptul de a beneficia, în ce priveşte problemele sale, de un tratament imparţial, echitabil şi într-un termen rezonabil din partea acestor instituţii. Acest lucru a fost menţionat adesea, iar noi trebuie să îl respectăm, ceea ce se este valabil, bineînţeles, şi în ceea ce priveşte biroul Ombudsmanului. Prin urmare, aş dori să subliniez faptul că trebuie să ne asigurăm că există resursele adecvate, astfel încât cetăţenii noştri să nu aştepte mai mulţi ani luarea unei decizii. Acest lucru va depinde de resurse mai mult decât orice. Aş dori să mulţumesc Ombudsmanului pentru munca valoroasă pe care a depus-o şi să îi urez mult succes în această funcţie extrem de provocatoare şi, uneori, mult prea subapreciată. Este unul dintre cele mai importante posturi şi funcţii din Uniunea Europeană: ocrotirea drepturilor cetăţenilor.
Margrete Auken
Dle preşedinte, îi mulţumesc dnei Paliadeli pentru un raport extraordinar. Ombudsmanul a primit multe laude pentru imaginea de ansamblu constructivă şi uşor de urmărit a problemelor, şi aş dori să mă alătur şi eu vocilor care îl laudă.
Nu am mult timp la dispoziţie, aşa că mă voi limita la doar trei puncte. Primul lucru pe care aş dori să îl menţionez este monitorizarea de către Ombudsman a acordului său cu Banca Europeană de Investiţii. Aceasta a fost o iniţiativă pe care grupul nostru a luat-o în legătură cu rezoluţia Parlamentului privind raportul anual pe 2006. În acest sens, s-ar părea corect să atragem atenţia asupra îmbunătăţirilor în cadrul cooperării băncii cu ONG-urile şi alţi actori ai societăţii civile care fac această cooperare mai uşoară şi mai transparentă, şi suntem recunoscători pentru aceasta.
În al doilea rând, aş dori să menţionez modificarea propusă de Grupul Verts/ALE care solicita Comisiei pentru afaceri constituţionale să elaboreze proceduri pentru a facilita aducerea cazurilor în faţa Curţii de Justiţie, aspect cu privire la care Parlamentul va sprijini recomandările Ombudsmanului. Acest lucru va duce la o consolidare concretă a poziţiei Ombudsmanului şi, prin urmare, şi a statutului legal al cetăţenilor. În principiu, anterior am primit sprijinul Parlamentului în legătură cu acest aspect. Sperăm că, în această şedinţă plenară, Parlamentul va urma exemplul comisiei şi va vota în favoarea acestei îmbunătăţiri.
Cel de-al treilea punct se referă la amendamentul pe care l-am depus astăzi pentru a clarifica autoritatea Ombudsmanului în probleme legate de administrarea deficitară; cu alte cuvinte, administrare defectuoasă. În acest sens, suntem îngrijoraţi de faptul că însăşi formularea deschisă poate duce la probleme serioase de interpretare. Cu toate că propunerea noastră pare destul de tehnică, aceasta este mult mai sigură din punct de vedere legal decât formularea din raport. Suntem mulţumiţi că dna Paliadeli şi-a acordat sprijinul faţă de propunere şi sper, bineînţeles, că şi Parlamentul în ansamblul său va face acest lucru.
Ryszard Czarnecki
Dle preşedinte, dle Diamandouros, sunteţi un politician foarte abil, dle Diamandouros, şi ştiţi cum să câştigaţi sprijinul multor grupuri politice din Parlamentul nostru. Am putea spune că o serie de politicieni din Parlament ar putea învăţa de la dvs. Sper că principalul dvs. succes nu va fi elaborarea unui site nou, uşor de accesat.
Cred că ar trebui să acordaţi atenţie colaborării cu mediatorii din diferite ţări, nu doar din statele membre ale UE, ci şi din statele membre ale Consiliului Europei, deoarece uneori aceştia fac mai multe pentru a reprezenta statul cetăţenilor, decât cetăţenii statului. În plus, cred că elaborarea unui manual cu privire la modul de redactare a plângerilor va fi de fapt o descurajare pentru cetăţeni să le scrie. Mi se pare că instituţiile noastre au nevoie de supraveghere. Sunt convins că această idee, deşi subversivă, este ceea ce avem nevoie aici.
Aş dori să subliniez faptul că transparenţa despre care vorbim aici este o condiţie absolut esenţială pentru încrederea deplină în Uniunea Europeană şi în instituţiile UE. Recent, după cum dna Paliadeli poate confirma, cetăţenii noştri nu aveau încredere în UE. În conformitate cu Planul D (democraţie, dialog, dezbatere), trebuie să le arătăm cetăţenilor că Uniunea Europeană şi instituţiile sale sunt transparente şi servesc cetăţenii. În caz contrar, deficitul democratic se va adânci, din nefericire.
Marie-Christine Vergiat
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, rolul Ombudsmanului, şi astfel examinarea raportului său, constituie un element important pentru instituţiile europene. Într-adevăr, acesta este unul dintre indicatorii de percepţie pe care concetăţenii noştri o au faţă de instituţiile noastre.
La câteva luni de la alegerile europene, la care am regretat cu toţii prezenţa scăzută la urne, într-adevăr creşterea numărului de abţineri, respectiv importanţa pe care Parlamentul o acordă acestui raport sunt, în consecinţă, de o importanţă crucială. Acest lucru este cu atât mai mult valabil în ceea ce priveşte urmările recomandărilor făcute în raport.
355 de plângeri (o creştere cu 6 % faţă de anul precedent) este foarte puţin. Este foarte puţin în contextul celor 500 de milioane de oameni care locuiesc în Europa. Acest aspect ar putea să încânte şi să reprezinte un semn cu privire la faptul că concetăţenii noştri sunt mulţumiţi. Ştim că nu sunt deloc.
Din această perspectivă, faptul că majoritatea plângerilor se referă la lipsa de transparenţă în instituţiile noastre este, de asemenea, reprezentativ. Aflându-ne după o campanie electorală, ştim despre ce este vorba. Concetăţenii noştri cunosc puţine lucruri despre instituţiile noastre şi nu ştiu cum funcţionează acestea. Aceştia nu înţeleg rostul Europei, şi nu este surprinzător că majoritatea plângerilor privesc Comisia, din moment ce, în ochii concetăţenilor noştri, Comisia este Uniunea Europeană.
Cu toate acestea - exagerez aici, însă numai puţin - posturile de comunicare au fost puternic finanţate, şi ni s-a spus, de la alegeri: "trebuie să îmbunătăţim comunicarea, trebuie să o sporim astfel încât să crească "gradul de conştientizare" al concetăţenilor noştri”.
Desigur, trebuie să îmbunătăţim comunicarea, însă cred că prea multă comunicare ucide informaţia. O să aprob de bună voie propunerea - care tocmai ne-a fost prezentată de colegul nostru deputat socialist - de a avea un site comun care îndrumă cetăţenii către diversele informaţii puse la dispoziţia acestora.
Acest raport este un indicator al bunei funcţionări a instituţiilor noastre, de bună administrare. Acest lucru a fost spus deja. Este un indicator al guvernării noastre. Prin urmare, este esenţial să asigurăm că recomandările sale sunt urmate, nu doar de dragul acestui raport, şi în special al rapoartelor speciale, ci şi ca o practică de zi cu zi.
Multe mulţumiri, dle Diamandouros, pentru munca dvs. cu concetăţenii noştri. Multe mulţumiri echipei dvs. Puteţi conta pe sprijinul nostru pentru a promova şi a facilita activitatea dvs.
Nikolaos Salavrakos
Dle preşedinte, permiteţi-mi să spun de la început că sprijinim raportul Ombudsmanului şi raportul dnei Paliadeli, care sunt cuprinzătoare, şi îi felicit pentru aceasta. Istoria ne-a învăţat că, în anumite perioade, în special în vremuri de criză economică, cetăţenii îşi manifestă dezamăgirea vădită faţă de sistemele politice în ceea ce priveşte administrarea justiţiei, în timp ce, în paralel, cu cât un stat are mai multă influenţă la nivel economic şi social, cu atât numărul de litigii care există între cetăţeni şi organismele statului este mai mare.
Ideea este că sistemul politic trebuie - întotdeauna, desigur, dar mai ales în asemenea vremuri - să creeze pieţe de desfacere pentru a le reda cetăţenilor încrederea în administraţie, în stat şi în sindicate. Aş merge până într-acolo încât să spun că contraponderea la o creştere a corupţiei şi a cazurilor de administrare defectuoasă este creşterea moralităţii instituţiilor şi imparţialitatea organismelor de audit.
Este uşor de dedus din cele de mai sus că eu consider că instituţia Ombudsmanului European este extrem de importantă în redarea încrederii cetăţenilor europeni în instituţiile şi organismele Uniunii Europene şi, ca atare, sprijinim fiecare efort menit să consolideze această instituţie, să îi extindă mandatul sau să îi îmbunătăţească imaginea publică.
Aş solicita, prin urmare, ca noi toţi să încercăm să oferim asistenţă activităţii Ombudsmanului European şi să adoptăm toate aspectele legate de acţiunile sale de a realiza o abordare centrată pe cetăţean. Felicitări, dle Diamandouros.
Martin Ehrenhauser
(DE) Dle preşedinte, tineri studenţi m-au rugat să prezint aici, în sesiunea plenară a Parlamentului European, un raport cu privire la evenimentele şi întâmplările actuale din Austria, precum şi,de asemenea, din anumite părţi ale Germaniei. Dle Diamandouros, îmi cer scuze, întrucât o să mă conformez acum respectivei solicitări.
O mişcare socială cunoscută sub numele de Die Uni brennt, sau Universitatea Ablaze, s-a conturat în Austria de-a lungul mai multor săptămâni. Este o mişcare cum nu s-a mai văzut în Austria şi în alte părţi ale Europei de zeci de ani. Mii de studenţi protestează, ies în stradă şi ocupă amfiteatrele. Aceştia reclamă o educaţie academică, mai degrabă decât vocaţională, fac apel la o democratizare a universităţilor şi, mai presus de toate, solicită acces liber la educaţie.
Unul dintre punctele principale de critică este Procesul Bologna. De exemplu, pe un banner de la Universitatea din Viena scrie "Bologna să fie procesul!”, care este foarte potrivit, mi se pare. Timp de mai mulţi ani, politicienii tradiţionali au lăudat Procesul Bologna ca fiind pasul decisiv către un Spaţiu european al învăţământului superior, şi ne-au spus că acesta ne-ar face pe toţi mult mai competitivi. În cele din urmă, rezultatul este o abordare schematică extrem de inflexibilă, universităţi privatizate parţial, care ar oferi posibilitatea de a planifica producţia serviciilor de învăţământ.
Cu toate acestea, scolastica nu este nicidecum un proces care poate fi planificat. Este modul în care oamenii erudiţi comunică între ei şi se exprimă. Curiozitatea ştiinţifică şi creativitatea academică, la rândul lor, nu pot fi planificate: această mişcare a demonstrat încă o dată acest lucru. Din acest motiv, ar trebui, de fapt, să o sprijinim - este democraţie în acţiune.
Erminia Mazzoni
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, în calitate de preşedintă a Comisiei pentru petiţii şi în numele tuturor membrilor comisiei, doresc să mulţumesc Ombudsmanului pentru munca depusă şi pentru raportul clar pe care l-a elaborat. Aş dori să mulţumesc dnei Paliadeli pentru contribuţia excelentă pe care a adus-o activităţii comisiei noastre şi tuturor celor care au participat la dezbatere, întrucât aceştia arată interes şi acordă atenţie cu scopul de a asigura că aceste instrumente ale democraţiei şi participării sunt puse în aplicare şi îndeplinesc obiectivul pe care sunt destinate să îl îndeplinească în tratate.
Analizând raportul pe 2008 a Ombudsmanului European, observăm că, din păcate, obiectivul de a aplica principiul consacrat la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale este încă departe de a fi îndeplinit. Dreptul de a raporta cazuri de administraţie defectuoasă Ombudsmanului, exercitat de 3 406 cetăţeni europeni în 2008, demonstrează un nivel tot mai mare de nemulţumire, având în vedere faptul că în 2007, cifra a fost de 3 211. Cred ca această cifră ar trebui comparată cu nivelul de cunoaştere şi de conştientizare şi, prin urmare, susţin, în opoziţie cu afirmaţia făcută de deputatul care a vorbit mai devreme, că aceste cifre atestă un nivel ridicat de nemulţumire în rândul europenilor. Mai mult, este o consolare să aflăm că doar o parte dintre aceste plângeri au fost considerate ca ţinând de competenţa Ombudsmanului European, întrucât o mare parte dintre reclamaţiile care nu au fost preluate de Ombudsmanul European au fost transferate către alte organisme, inclusiv Comisiei pentru petiţii, pe care o prezidez.
În calitate de instituţie europeană şi, în special, ca Parlament, consider că trebuie să ne asumăm şi responsabilitatea pentru percepţia oamenilor faţă de corectitudinea administrativă, respectiv cât de corecte sunt percepute a fi instituţiile noastre. În ciuda confirmării pozitive că Ombudsmanul European joacă un rol mai funcţional, având în vedere numărul crescut de cazuri soluţionate cu succes, noi în calitate de Parlament primind aproximativ 10 % din plângeri, iar în calitate de comisie, în jur de 60 %...
(Preşedintele reaminteşte vorbitoarei de timpul alocat)
În acest caz, permiteţi-mi doar să adaug - având în vedere că aţi acordat un pic mai mult timp unei alte persoane, am crezut că mi-aş putea permite câteva secunde în plus, dle preşedinte, întrucât sunt şi eu preşedinte - că aceste instituţii au datoria de a lua măsuri pentru a îmbunătăţi aceste instrumente ale democraţiei şi participării, deoarece avem şi Tratatul de la Lisabona, care introduce dreptul la iniţiativa populară. Cred că trebuie să îmbunătăţim, fără să schimbăm, funcţiile acestor organisme; avem datoria de a îmbunătăţi eficienţa şi productivitatea instrumentelor pe care le-am acordat cetăţenilor, dacă dorim cu adevărat să ajutăm să construim o Europă a popoarelor.
Kinga Göncz
(HU) În calitate de membru al Comisiei pentru Petiţii, aş dori să adaug şi eu câteva cuvinte. În primul rând, acord sprijinul meu deplin aprobării raportului elaborat de Ombudsmanul European. Ca membru al comisiei, observ, de asemenea, că acesta şi-a exercitat funcţia într-un mod foarte echilibrat.
Ceea ce consider extrem de important este faptul că a încercat să reducă timpul petrecut în procesarea cazurilor. La urma urmei, ştim că dacă cineva a depus o plângere, din punctul de vedere al încrederii, este esenţial ca cu cât mai repede este tratată această plângere, cu atât mai repede acesta va primi un răspuns. Suntem, de asemenea, conştienţi de faptul că majoritatea plângerilor sunt unele pe care Ombudsmanul nu le poate trata. Din acest punct de vedere, în viitorul apropiat va fi esenţial să le oferim cetăţenilor Uniunii Europene cât mai multe informaţii cu privire la care instituţie poate fi contactată pentru diverse chestiuni.
Cooperarea dintre Comisie şi Ombudsman a fost extraordinar de bună, şi sper că acelaşi lucru se va întâmpla, de asemenea, şi în viitorul apropiat.
Marian Harkin
Dle preşedinte, aş dori să felicit raportoarea pentru acest raport foarte cuprinzător, precum şi Ombudsmanul şi personalul său. Serviciul este îmbunătăţit an după an. O treabă bine făcută.
Cu toate acestea, atunci când citeşti un raport şi eşti de acord cu conţinutul acestuia, iar apoi în expunerea de motive, vezi un alineat substanţial care are legătură cu tine însuţi, nu îl poţi ignora.
Bineînţeles, mă refer la alineatul în care Ombudsmanul critică Parlamentul pentru că, în 2005, a respins o solicitare de informaţii cu privire la indemnizaţiile plătite deputaţilor europeni maltezi. Desigur, adevărata problemă a fost că, dacă acea informaţie ar fi fost furnizată, atunci ar trebui dezvăluite informaţii cu privire la toate indemnizaţiile noastre.
În ceea ce mă priveşte, aceştia sunt bani publici, iar publicul are dreptul să ştie cum sunt cheltuiţi. Am publicat sumele plătite fermierilor în cadrul PAC, însă nu publicăm cheltuielile noastre de deplasare şi alte indemnizaţii. Din punctul meu de vedere, acestea sunt costuri legitime. Sunt generate de faptul că ne exercităm activităţile în numele cetăţenilor. Încă o dată, indemnizaţiile pentru personal, pentru birou, pentru deplasări etc. pentru a-mi reprezenta alegătorii sunt complet legitime, şi nu trebuie să îmi cer scuze pentru ele, sau să le ascund.
Nu sugerez ca viaţa privată a personalului meu să fie compromisă în vreun fel: nu trebuie să fie. Însă spun foarte clar că, până când nu vom permite libertatea de informare privind indemnizaţiile şi cheltuielile noastre, cetăţenii vor vedea Parlamentul ca pe un loc care predică transparenţa, însă nu o impune în propria-i curte.
Ştiu că deputaţii individuali pot şi îşi publică cheltuielile pe site-urile lor, însă noi ca Parlament avem responsabilitatea colectivă de a pune aceste informaţii la dispoziţie. Poate că sună ca şi cum aş juca un model de virtute; nu o fac. Spun doar că se va întâmpla, şi ar fi mai bine ca Parlamentul să faciliteze acest lucru, mai degrabă decât să fie împins să o facă.
Oriol Junqueras Vies
(ES) Dle preşedinte, în calitate de membru al Comisiei pentru petiţii, aş dori să adaug o serie de observaţii referitoare la amendamentul depus de grupul nostru în legătură cu raportul Paliadeli referitor la raportul anual privind activităţile Ombudsmanului European.
După părerea noastră, mai degrabă decât să sporească şi să îmbunătăţească rolul Ombudsmanului, definiţia administrării defectuoase care apare în rezoluţie ar putea avea exact efectul opus. În primul rând, deoarece definiţia propusă, fiind extrem de prolixă şi de vagă, îngreunează determinarea cazurilor în care Ombudsmanul poate sau ar trebui să intervină şi, prin urmare, slăbeşte capacitatea acestuia de a lua măsuri. În al doilea rând, şi probabil chiar mai important, definiţia îi acordă Ombudsmanului o capacitate de intervenţie pe care alte instituţii o pot considera cu uşurinţă ca fiind discreţionară, întrucât nu este definită şi reglementată adecvat.
Din aceste motive, considerăm că definiţia administrării defectuoase conţinută în amendamentul nostru, depus de grupul meu, Grupul Verts/ALE, este mai detaliată şi mai concisă şi ar fi o bază mult mai adecvată pentru o intervenţie activă, eficientă, precum şi mai uşor de înţeles de către instituţii şi cetăţeni.
Oldřich Vlasák
(CS) Dle preşedinte, dle Diamandouros, doamnelor şi domnilor, apreciez foarte mult activităţile apărătorului drepturilor publicului european, însă trebuie să spun că văd trei probleme majore în activităţile biroului său. Prima problemă este informarea. De fapt, publicul mai larg din UE nu ştie că există un astfel de lucru precum Ombudsmanul European, fiind lăsaţi să ghicească singuri ce face acesta şi care sunt problemele pe care i le pot aduce la cunoştinţă. Faptele sunt destul de clare. Aproape 90 % din plângerile prezentate de compatriotul meu din Republica cehă nu ţin de competenţa Ombudsmanului European. Situaţia nu este diferită pentru alte state membre. În consecinţă, Parlamentul European propune o campanie vastă de informare. Cu toate acestea, nu sunt sigur dacă încercăm să rezolvăm adevărata problemă.
Cea de-a doua problemă o reprezintă costurile. Fiecare instituţie publică are un preţ. Cu fiecare instituţie publică, are loc o creştere a gradului de birocraţie, căreia cetăţenii trebuie să îi facă faţă, şi prin care trebuie să îşi găsească drumul. Prin urmare, este necesar să se examineze dacă banii contribuabililor investiţi au adus rezultatele dorite. Anul trecut, compatrioţii mei au adresat 66 de plângeri apărătorului public european al drepturilor, dintr-un total de aproximativ 800 de cazuri din UE, care au intrat sub incidenţa mandatului Ombudsmanului European. Aceste probleme au fost tratate de 70 de funcţionari, care i-au costat pe contribuabili 9 milioane de euro. Prin urmare, fiecare caz preluat costă peste 10 000 de euro. După părerea mea, această sumă este excesivă.
Cea de-a treia problemă este subsidiaritatea. Ca fost primar, am fost destul de deranjat să citesc că unul dintre puţinele cazuri preluate de ombudsman a implicat documentul de planificare pentru districtul Břeclav în legătură cu comunicaţiile de mare viteză. Consider acest lucru ca fiind complet inutil, întrucât problemele locale ar trebui tratate în primul rând la nivel local, şi nu aici la Bruxelles, sau la Strasbourg. Doamnelor şi domnilor, dacă aş fi responsabil de această instituţie, m-aş asigura că acţionează în mod raţional, că operează la cele mai mici costuri posibile, şi, în special, că nu abuzează şi îşi extinde artificial competenţele şi birocraţia. În acest sens, aş sori să îi urez mult succes Ombudsmanului.
Nikolaos Chountis
(EL) Dle preşedinte, sprijin raportul dnei Paliadeli şi voi vota în favoarea acestuia, şi doresc să îl felicit pe dl Diamandouros pentru munca efectuată. Aş dori să subliniez faptul că mulţi cetăţeni europeni se confruntă adesea cu ceea ce eufemistic numim acte de administrare defectuoasă, care în cele din urmă le jefuiesc drepturile de bază. În opinia mea, aceste acte nu sunt cauzate de birocraţie sau neglijenţă, ci, adesea, sunt rezultatul unei politici greşite sau adoptate în mod greşit de către instituţiile Uniunii Europene. Prin urmare, recursul la Ombudsmanul European oferă cetăţenilor europeni posibilitatea de a impune respect pentru drepturile lor.
De aceea, este foarte important pentru Parlamentul European, singurul organism reprezentativ al Uniunii Europene ales prin vot direct, să ofere sprijin politic activităţilor Ombudsmanului European, astfel încât, acolo unde se poate, astfel de acte să fie limitate. Permiteţi-mi să spun că din raport, şi din munca specifică a actualului Ombudsman European, reiese clar faptul că Ombudsmanul European, cu un astfel de sprijin din partea Parlamentului European, va fi capabil să îşi efectueze mult mai eficient activitatea în perioada următoare.
Pentru a încheia, consider că trebuie făcut un efort pentru a oferi cetăţenilor europeni mai multe informaţii cu privire la rolul şi competenţele Ombudsmanului European, astfel încât ei să poată recurge rapid la acesta atunci când drepturile lor de bază sunt încălcate.
Carlos José Iturgaiz Angulo
(ES) Dle preşedinte, aş dori să încep prin a felicita, după cum se cuvine, pe dna Paliadeli, pentru raportul pe care l-a prezentat prima dată în faţa Comisiei pentru petiţii, iar apoi aici, în plen.
Aş dori, de asemenea, să aprob comentariile judicioase făcute de dna Gruny şi dna Mazzoni, colegele mele din Grupul PPE, însă, dle preşedinte, aş dori să adaug că rolul Ombudsmanului este esenţial într-o instituţie democratică. Aceasta este concluzia la care am ajuns în Comisia pentru petiţii, în timpul multor vizite din partea dlui Diamandouros în scopul prezentării rapoartelor sale anuale, precum cel pe care îl examinăm astăzi aici, sau alte rapoarte din sfera sa de activitate.
Doamnelor şi domnilor, nu propun să vă asaltez cu numere. Totuşi, cu toate că s-au făcut progrese în rolul Ombudsmanului, nu mă îndoiesc că dacă ar fi să efectuăm un sondaj al cetăţenilor europeni cu privire la rolul Ombudsmanului, munca şi activităţile sale, am descoperi, din păcate, că cetăţenii îl percep vag şi, în multe cazuri, nu sunt nici măcar conştienţi de existenţa acestuia. Acest lucru se întâmplă poate din cauză că deciziile Ombudsmanului nu sunt obligatorii, aşa cum el însuşi ne-a reamintit, sau poate pentru că munca sa este foarte limitată în ceea ce priveşte statele membre, după cu dl Diamandouros a subliniat aici în Parlament.
Cu toate acestea, dacă vrem să oferim un serviciu cetăţenilor, atunci această instituţie - Parlamentul European - şi Comisia pentru petiţii trebuie să depună un efort pentru a consolida şi a promova activitatea Ombudsmanului. În timp ce există cu siguranţă multe petiţii, aşa cum a fost subliniat aici, în special privind lipsa de transparenţă, sunt sigur că furnizarea adecvată de informaţii - precum noul site, care funcţionează acum, şi pe care îl salut - ar aduce o contribuţie mult mai mare, şi aş dori să insist asupra acestui fapt, asupra obiectivului pe care, cred, îl vom aproba cu toţii: acela că toţi cetăţenii Uniunii Europene ar trebui să fie conştienţi de existenţa Ombudsmanului şi să poată să îl contacteze. Din acest motiv, îi doresc Ombudsmanului tot norocul din lume şi mult succes, deoarece succesele sale vor fi succesele cetăţenilor europeni în ansamblu.
Alan Kelly
Dle preşedinte, aş dori să încep prin a-mi exprima complimentele pentru dna Paliadeli, cu privire la raportul său extrem de valoros. Noi toţi din acest Parlament jucăm un rol în ceea ce am putea numi "construirea încrederii cetăţenilor”. Cu toate acestea, este extrem de important să ne construim instituţiile europene pe viziunile şi ideile aceloraşi cetăţeni şi pe ceea ce consideră ei că ar trebui să fie democraţia.
Funcţia biroului Ombudsmanului nu a fost nicicând mai importantă, iar munca biroului respectiv trebuie lăudată. Totuşi, trebuie să recunoaştem că lipsa de transparenţă, şi opinia cetăţenilor asupra acestui lucru, continuă să rămână o problemă importantă, în special în cadrul Comisiei. În timp ce salut dezvoltarea acestui nou site, nu cred că acesta este finalul.
La urma urmei, peste o treime din plângerile referitoare la instituţiile europene au legătură cu chestiunea lipsei de transparenţă. Dacă promisiunile făcute poporului irlandez şi, într-adevăr, tuturor cetăţenilor europeni, pe parcursul procesului de adoptare a Tratatului de la Lisabona, vor fi realizate, atunci va fi necesar ca fiecare instituţie din Europa să devină mai transparentă, iar modul de funcţionare al acestora să fie văzut în spatele unui geam de sticlă.
Acest raport este un pas progresiv în direcţia atingerii acestui obiectiv, deşi mai multă muncă trebuie depusă, în special cu privire la chestiunea cooperării cu birourile mediatorilor naţionali şi la modul de funcţionare a Parlamentului.
Csaba Sógor
(HU) Aş dori, la rândul meu, să îi mulţumesc Ombudsmanului European pentru activitatea sa. Dacă aş face acest lucru acum în limba greacă, persoanele din acest Parlament ar crede că grupul de interese elen a început să coopereze cu Ombudsmanul, cu raportorul şi cu vorbitorii.
Cu toate acestea, tocmai din motive de încredere şi transparenţă ar fi o idee bună să ne concentrăm asupra acceptării raportului referitor la activităţile Ombudsmanului foarte curând, chiar înainte de lansarea campaniei de alegere a Ombudsmanului. Dle Ombudsman, indiferent cine va continua această activitate, dvs. sau altcineva, sper, de fapt sperăm cu toţii, că Ombudsmanul va desfăşura un tur de informare în mai mult de doar două regiuni din Europa, ceea ce va contribui, probabil, la reducerea acestor procentaje. Cu toţii dorim să adăugăm mai multă transparenţă activităţii noastre, ceea ce include şi activitatea Parlamentului.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
(PL) Dle preşedinte, dle Diamandouros, aşa cum s-a întâmplat şi în anii anteriori, Ombudsmanul a prezentat un raport foarte obiectiv cu privire la activităţile sale, din care se poate stabili cât de importantă este misiunea sa pentru cetăţenii Uniunii Europene.
O caracteristică nouă a raportului pe anul 2008 este activitatea desfăşurată de Ombudsman cu privire la Banca Europeană de Investiţii. BEI este cea mai importantă instituţie care acordă împrumuturi pentru investiţii în UE şi în ţările candidate. În ciuda autonomiei semnificative de care beneficiază BEI în structura instituţională a UE, aceasta trebuie să respecte standardele bunei administrări. Prin urmare, am primit cu plăcere vestea dialogului care a fost iniţiat între Ombudsman şi Banca Europeană pentru Investiţii în 2008, precum şi semnarea unei înţelegeri cu privire la respectarea principiilor bunei administrări. În această înţelegere, BEI şi-a asumat angajamentul de a stabili o procedură internă de investigare a plângerilor, procedură care nu exista până atunci. Mă bucur şi pentru faptul că Banca şi-a asumat angajamentul de a aplica aceleaşi standarde în domeniul bunei administrări în cazul tuturor celor care solicită un împrumut, atât cetăţeni ai UE cât şi cei care nu sunt cetăţeni ai UE. Sper că Parlamentul European va fi ţinut la curent cu privire la evoluţia acestei cooperări între Ombudsman şi BEI. Încă o dată, vă felicit pentru raport.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Ombudsmanul European a făcut o treabă remarcabilă. Aceasta este şi părerea Comisiei pentru petiţii, şi sprijin realegerea sa. Unul dintre motive este acela că acesta a dat dovadă de deschidere într-o problemă delicată cum este cea a minorităţilor naţionale. În această privinţă, aş dori să vă atrag atenţia asupra faptului că relaţia dintre Uniunea Europeană şi minorităţile naţionale este total neclară.
În sfârşit, există o menţiune a minorităţilor în Tratatul de la Lisabona, acquis-ul comunitar de 100 000 de pagini. Totuşi, relaţia cu minorităţile este neclară, pentru că dacă, de exemplu, în Slovacia este acceptată o legislaţie periculoasă cu privire la limbi, acest lucru arată că problema minorităţilor nu este de competenţa Comunităţii. Pe de altă parte, statele membre noi sunt obligate ca, în momentul aderării, să semneze şi să ratifice Carta europeană a limbilor regionale sau minoritare şi Convenţia-cadru pentru protecţia minorităţilor naţionale, care tratează problema minorităţilor. În această privinţă, sunt transmise două mesaje diferite, ceea ce face ca Uniunea Europeană să pară ipocrită. Acest lucru solicită clarificare pentru că 15 % din cetăţenii Europei sunt minorităţi autohtone sau migratoare, ceea ce include şi 12 milioane de rromi.
Aceasta este o problemă extrem de importantă şi serioasă în Europa. Ar fi ideal ca Ombudsmanul, ca parte din activitatea sa viitoare - şi sper că îşi va continua activitatea - să poată acorda o atenţie deosebită acestei chestiuni.
Peter Jahr
(DE)Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, am de făcut patru observaţii cu privire la acest raport.
Prima se referă la faptul că Ombudsmanul este o parte indispensabilă a unei Uniuni Europene democratice şi, ceea ce este mai important, a unei Uniuni care este aproape de cetăţenii săi.
Al doilea punct este că, după depăşirea problemelor iniţiale, colaborarea dintre Comisia pentru petiţii şi Ombudsman a fost excelentă.
În al treilea rând, Comisia pentru petiţii şi Ombudsmanul, împreună, reprezintă unitatea esenţială de măsură, dacă doriţi, pentru o Europă mai aproape de cetăţeni.
În al patrulea rând, în calitate de membru al Comisiei pentru petiţii, aştept în continuare cu nerăbdare un dialog critic cu cetăţenii Uniunii Europene, în special acum, când noul tratat a intrat în vigoare. Uniunea Europeană se află la dispoziţia cetăţenilor săi, nu invers, şi trebuie să depunem eforturi împreună pentru a ne asigura că lucrurile rămân aşa şi că acestea sunt îmbunătăţite.
Metin Kazak
(FR) Dle preşedinte, aş dori mai întâi să îl felicit pe Ombudsmanul European pentru numărul record de anchete finalizate în 2008. Sunt sigur că noul său statut îi va permite să îşi desfăşoare activitatea şi mai eficient şi să răspundă rapid plângerilor cetăţenilor, prin consolidarea încrederii reciproce dintre Ombudsman şi cetăţeni.
Prioritatea Ombudsmanului trebuie să fie prevenirea cazurilor de administrare defectuoasă. Regret să spun că am făcut foarte puţine progrese în această direcţie. Cu toate acestea, sper că, odată cu intrarea în vigoare a Cartei drepturilor fundamentale şi a Tratatului de la Lisabona, acest aspect va fi consolidat.
Cea de-a doua provocare va fi continuarea promovării transparenţei în cadrul instituţiilor europene. Cea de-a treia provocare, în anii următori, va fi introducerea campaniilor de informare pentru a asigura că cetăţenii noştri îşi cunosc drepturile în procent de 100 %.
În ultimul rând, Reţeaua europeană a mediatorilor este o platformă importantă pentru cooperarea şi schimbul de bune practici între diferite ţări. Bulgaria participă activ la această reţea. Nu doar că a acumulat experienţa necesară, ci a şi sporit influenţa acestei instituţii în ultimii ani.
Heidi Hautala
(FI) Dle preşedinte, doresc să îi mulţumesc în special Ombudsmanului, dlui Diamandouros, pentru că a sprijinit în mod hotărât eforturile Parlamentului de a susţine şi a mări transparenţa în luarea deciziilor, şi, după cum ştim, doamnelor şi domnilor, această activitate trebuie să fie continuată. Există anumite provocări. Dna Wallström, comisar european, a menţionat coduri de bună conduită administrativă, şi aş dori să îi întreb pe dumneaei şi pe dl Diamandouros dacă nu este timpul, acum că noua Comisie îşi începe activitatea, să se facă o propunere legislativă care să se aplice tuturor instituţiilor şi să le oblige să adere la principiile bunei guvernări. Din câte ştiu, fiecare stat membru are o astfel de legislaţie în vigoare.
Angelika Werthmann
(DE) Dle preşedinte, în calitate de membră a Comisiei pentru petiţii, este important pentru mine să pot reprezenta interesele cetăţenilor chiar mai bine decât o fac în prezent. Aş dori ca un public mai extins să aibă cunoştinţă de posibilitatea de a-şi transmite problemele în Parlament. Aşa stau lucrurile, dată fiind intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. În orice caz, dle Ombudsman, vă doresc un succes şi mai mare în viitor.
Georgios Papanikolaou
(EL) Dle preşedinte, mulţumirile mele dnei Paliadeli pentru raportul său. Rolul Ombudsmanului European este într-adevăr unul decisiv, în special în aceste momente când, prin Tratatul de la Lisabona, încercăm să creăm o Europă mai aproape de cetăţeni. Ca atare, rolul Ombudsmanului European este crucial şi decisiv. Consider că dl Diamandouros a fost eficient şi consecvent şi a depus eforturi în vederea promovării transparenţei şi a abordării unor aspecte legate de lipsa acesteia. Mai mult, acesta a acţionat în scopul protejării mijloacelor eficiente de acţiune, atât în interiorul Uniunii Europene cât şi în statele membre.
În general, această abordare demonstrează o iniţiativă generală din partea instituţiilor europene de a oferi servicii cetăţenilor, şi cetăţeanul, cu siguranţă - prin intermediul procesului ca întreg şi cu eforturile pe care noi trebuie să le facem în continuare - are o mai mare încredere în noi toţi, în toate instituţiile Uniunii Europene.
Ca atare, şi ajung la final, consider că dl Diamandouros a avut succes în activitatea sa şi cred că dezbaterea de azi şi raportul depus sunt motive suficiente pentru a alege un nou Ombudsman European pentru următoarea legislatură.
Nikiforos Diamandouros
Ombudsmanul European. - Dle preşedinte, permiteţi-mi să încep prin a mulţumi călduros tuturor deputaţilor europeni care au făcut observaţii foarte constructive şi foarte pozitive cu privire la activitatea Ombudsmanului. Apreciez foarte mult acest lucru. Le mulţumesc şi celor care au făcut observaţii critice constructive la adresa activităţii desfăşurate de Ombudsman. Tocmai de aceea sunt aici: să învăţ din sugestiile şi din criticile dumneavoastră pentru a putea duce mai departe activitatea Ombudsmanului, pentru a-i servi mai bine pe cetăţeni în viitor.
Permiteţi-mi să spun pe scurt că principalele preocupări pe care înţeleg că le-aţi exprimat au legătură cu nevoia unei mai mari transparenţe, şi, dacă sunt reales, voi încerca cu siguranţă să-mi redublez eforturile de promovare a transparenţei şi a bunei administrări, pentru care mă simt principala persoană responsabilă din Uniune.
Tratatul de la Lisabona deschide tot felul de noi posibilităţi, şi intenţionez cu siguranţă să utilizez la maximum toate oportunităţile care îmi sunt oferite de tratat, încă o dată, pentru a-i servi mai bine pe cetăţeni, cooperând permanent cu Comisia pentru petiţii a Parlamentului şi cu acest organism solemn.
După ce am spus acest lucruri, aş dori să îi mulţumesc în puţine cuvinte dnei comisar Wallström pentru activitatea dumneaei, pentru comentariile şi cuvintele călduroase de sprijin, precum şi să repet şi să confirm faptul că, din moment ce Comisia cuprinde 66 % din totalul funcţiei publice a Uniunii, este inevitabil ca majoritatea plângerilor să fie împotriva Comisiei. Aşa stau lucrurile cu siguranţă.
Permiteţi-mi să abordez problemele care au fost ridicate de dl Boştinaru şi dl Czarnecki referitoare la cooperarea mai strânsă cu mediatorii naţionali, în special dincolo de graniţele UE. Aici există două probleme. Am menţinut cu siguranţă contactul cu toţi mediatorii din statele candidate, care, din acest punct de vedere, sunt în afara graniţelor UE. În plus, am o cooperare strânsă cu Comisarul pentru Drepturile Omului al Consiliului Europei, care a fost desemnat de această instituţie drept punct de contact pentru toţi mediatorii din cadrul Consiliului Europei.
Părerea mea personală este că, dacă aş depăşi acest punct, aş intra în zona relaţiilor internaţionale, care sunt de fapt domeniul principal al Comisiei, astfel încât am încercat să menţin un echilibru în acea zonă. Totuşi, sunt pe deplin conştient de nevoia unei cooperări mai strânse în toate zonele şi încerc să o realizez.
În ceea ce priveşte timpul necesar pentru a soluţiona cazurile, problemă pusă de dna Göncz, permiteţi-mi să spun doar că am reuşit acum să reducem semnificativ timpul alocat, şi în medie mai mult de 50 % - aproximativ 55 % - din cazuri sunt finalizate în prezent în mai puţin de un an sau în aproximativ 12 luni. Dacă vă gândiţi că trebuie să lucrăm în 23 de limbi, ceea ce necesită un volum foarte mare de traduceri, cred că timpul nu este exagerat. Vă ofer o medie, pentru că dacă este vorba despre cazuri simple, acestea sunt soluţionate în aproximativ trei sau patru luni; Am dorit doar să clarific acest punct.
Permiteţi-mi ca, în absenţa dnei Harkin, să îi mulţumesc acesteia şi să aplaud atitudinea sa de sprijin pentru poziţia mea în ceea ce priveşte o mai mare transparenţă, chiar şi în ceea ce sunt, poate, situaţii dificile, dacă pot spune aşa.
Ca răspuns la observaţiile dlui Vlasák cu privire la Ombudsman, sunt afectat de aceste comentarii. Permiteţi-mi însă să subliniez faptul că Ombudsmanul nu ar trebui judecat doar din punctul de vedere al numărului de plângeri sau anchete pe care le gestionează. Gestionăm peste 11 000 de cereri de informaţii, alături de plângeri, în fiecare an. Călătoresc mult şi tot timpul prin toate statele membre. În timpul mandatului meu, am efectuat mai mult de 350 de călătorii în întreaga Uniune, şi am ajuns prin tot felul de circumscripţii şi am ţinut discursuri în multe zone.
Astfel, resursele care sunt cheltuite de Ombudsman pentru a servi cetăţenii depăşesc cu mult numărul de plângeri care sunt gestionate, şi aş dori ca acest organism solemn să reţină acest lucru. Sunt sigur că mulţi dintre dumneavoastră ştiu asta, însă doresc doar să fac această clarificare.
Permiteţi-mi, în ultimul rând, din moment ce aceasta este ultima dată când mă adresez acestui organism în timpul mandatului actual, să exprim din această poziţie mulţumiri sincere tuturor interpreţilor pentru munca depusă pentru mine în ultimii cinci ani.
Chrysoula Paliadeli
Dle preşedinte, mulţumirile mele membrilor acestei şedinţe pentru comentariile constructive şi cuvintele amabile cu privire la raportul meu.
Comisia pentru petiţii şi eu personal am avut onoarea deosebită de a elabora raportul referitor la raportul anual privind una dintre cele mai importante instituţii ale Uniunii Europene, Ombudsmanul European, şi am ajuns la concluzia că activităţile pe care le-a desfăşurat dl Nikiforos Diamandouros în 2008 au servit instituţiei şi obligaţiilor care derivă din ea în mod consecvent, serios şi eficient.
Cu această atitudine imparţială şi obiectivă faţă de instituţiile puternice şi atitudinile birocratice, Ombudsmanul European şi-a consolidat poziţia, nu doar pentru că a ajutat cetăţeni europeni în chestiuni legate de neglijenţă sau ineficienţă administrativă, ci mai ales pentru că le-a sporit încrederea în Uniunea Europeană şi instituţiile sale.
Credem că, în 2008, Ombudsmanul a sprijinit instituţia, respectând statul de drept şi având o conştiinţă socială pronunţată, stabilind astfel un standard înalt pentru anii următori. Suntem convinşi că o administrare adecvată a obligaţiilor şi drepturilor acestei instituţii de către Ombudsmanul European în anii următori va promova o administrare stabilă în cadrul instituţiilor Uniunii Europene într-un mod mai eficient chiar şi va crea o atitudine şi mai favorabilă cetăţenilor din partea instituţiilor sale. Credem că acest lucru va reabilita nu doar instituţia Ombudsmanului European, şi, indirect, instituţia mediatorilor din statele membre, ci şi un rol mai important al Parlamentului European, care îl controlează şi îl alege.
Preşedintele
Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Petru Constantin Luhan  
în scris. - Raportul prezentat de către Ombudsmanul European pentru anul 2008 este unul foarte echilibrat şi complet şi doresc să îl felicit cu această ocazie pe dl Nikiforos Diamandouros şi echipa dânsului pentru munca depusă.
Observăm, în primul rând, o creştere a numărului de plângeri înregistrate de către Ombudsman pe parcursul anului 2008 - 3 406 plângeri, faţă de 3 211 în anul 2007. Acest fapt poate fi interpretat într-un mod pozitiv dacă ne gândim că cetăţenii europeni îşi exercită dreptul democratic la informare, dar şi într-un mod negativ, dacă analizăm conţinutul acestor reclamaţii.
Principalele tipuri de presupusă administrare defectuoasă în cadrul anchetelor deschise în 2008 au fost lipsa transparenţei, inclusiv refuzul de a furniza informaţii şi abuzul de putere. Mi se pare îngrijorător faptul că 36% din anchete au la bază o plângere legată de lipsa de transparenţă a instituţiilor europene, deoarece administraţia europeană este un element cheie în clădirea încrederii cetăţenilor în proiectul european şi cred că trebuie să facem tot posibilul pentru a creşte transparenţa decizională şi administrativă a instituţiilor noastre.
Andreas Mölzer  
UE este o junglă - nu doar în ceea ce priveşte subvenţiile, ci şi în ceea ce priveşte competenţele sale, procesele de luare a deciziilor şi prezenţa acesteia pe Internet. Într-un cuvânt, pentru cetăţeanul mediu, UE rămâne o ghicitoare înconjurată de o enigmă. Această zonă este una pe care Tratatul de la Lisabona ar fi putut să o abordeze. Acesta ar fi putut asigura o transparenţă mai mare, ar fi putut garanta o Europă alcătuită din popoarele sale culturale şi statele naţionale de o importanţă istorică în parteneriat egal, divers, federal şi adiţional în structura sa internă, dar unit şi puternic la exterior pentru a reprezenta interesele europene. Totuşi, se pare că există interes redus pentru transparenţă - deciziile Consiliului şi numirea preşedinţilor Comisiei se desfăşoară în spatele uşilor închise. O prezenţă normală pe Internet necesită utilizarea consecventă a limbilor de lucru ale UE - germană, engleză şi franceză, cu care este posibil să se ajungă la majoritatea cetăţenilor UE. Ar fi bine ca Preşedinţia actuală a Consiliului să ia act de acest lucru. Constituirea şi activitatea Ombudsmanului UE este un pas în direcţia cea bună, însă este nevoie de eforturi sporite dacă dorim să reducem distanţa dintre UE şi cetăţeni. Cel mai important pas ar fi să organizăm referendumuri pe subiecte care indică drumul înainte, iar rezultatele acestor referendumuri ar trebui să fie respectate. Decretele Beneš nu pot cu niciun preţ legitima nedreptatea. Chiar şi un ombudsman este de puţin ajutor pentru cetăţenii de categoria a doua.
Krisztina Morvai  
Raportul Ombudsmanului European nu reflectă experienţele pe care le-am avut ca avocat specializat în drepturile omului în Ungaria. Nu menţionează faptul că în toamna anului 2006, poliţia, dirijată de guvern, a rănit, trimis în închisoare şi a supus unor false proceduri penale câteva sute de pietoni paşnici şi demonstranţi care comemorau un eveniment special. UE a tăcut. De asemenea, nu spune nimic despre faptul că, de atunci, poliţia verifică regulat, şi în mod ilegal, actele celor care demonstrează pentru schimbare, precum şi că îi înregistrează video, îi hărţuieşte ilegal şi adesea îi arestează în mod arbitrar.
Tot "datorită” poziţiei imorale şi pasive a Uniunii Europene, 16 activişti din opoziţie au fost ţinuţi luni de zile în custodie sub suspiciunea comiterii unui "act terorist”. "Principala infracţiune” a acestora este că au înfiinţat o mişcare de divulgare a actelor de corupţie comise de guvern. Modul în care au fost percheziţionate casele lor şi le-au fost confiscate averile, împreună cu încălcarea constantă, flagrantă a drepturilor lor de deţinuţi, contravine pe deplin normelor europene privind drepturile omului.
De exemplu, percheziţionări arbitrare, de natură să intimideze, au fost realizate de multe grupuri de comando sub acoperire, în lipsa unei persoane autorizate de încredere sau a altui garant. S-au confiscat computere cu o desconsiderare totală a dispoziţiilor legale şi fără nicio înregistrare expertă a datelor stocate în acel moment, permiţând autorităţilor să falsifice probe şi să încheie socoteli cu oponenţi politici. Aşteptăm o intervenţie hotărâtă din partea UE.
Siiri Oviir  
Articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale prevede că, "Orice persoană are dreptul de a beneficia, în ce priveşte problemele sale, de un tratament imparţial, echitabil şi într-un termen rezonabil din partea instituţiilor, organelor, oficiilor şi agenţiilor Uniunii”. Cunoscând raportul pe performanţă a Ombudsmanului European pentru anul 2008, astăzi, din păcate, trebuie să recunoaştem în continuare faptul că cel mai frecvent tip de administrare defectuoasă în cadrul instituţiilor europene, citat în plângeri, este lipsa de transparenţă (36% din numărul total al anchetelor).
Pentru mine, este într-adevăr îngrijorător faptul că, deşi Parlamentul European a aprobat Codul Ombudsmanului de bună conduită administrativă în 2001, printr-o rezoluţie proprie, celelalte instituţii ale Uniunii nu au urmat pe deplin cererile adresate de Parlament.
Sprijin pe deplin propunerile raportorului ca administrarea defectuoasă să fie interpretată mai larg de acum înainte, astfel încât, alături de actele administrative ilegale şi încălcările normelor şi principiilor obligatorii, aceasta să includă cazurile în care instituţiile administrative au fost neglijente, au acţionat într-un mod lipsit de transparenţă sau au încălcat alte principii ale bunei administrări. Apelez personal la instituţiile UE şi la viitorul Ombudsman în vederea creşterii transparenţei proceselor de evaluare ale UE şi a structurilor administrative, elaborând un cod care să funcţioneze în mod eficient, cu scopul de a reduce cazurile de administrare defectuoasă în UE.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, la început aş dori să mulţumesc raportoarei, dna Paliadeli, pentru un raport foarte cuprinzător şi clar, şi Ombudsmanului şi echipei sale pentru eforturile neobosite de a elimina administrarea neadecvată şi de a creşte standardele de administrare în Uniunea Europeană. Ombudsmanul European joacă un rol important, intervenind în conformitate cu principiul de a lua "decizii într-un mod cât se poate de deschis şi de apropiat de cetăţean”. Mă bucur să citesc raportul, care arată că Ombudsmanul a continuat să îşi exercite atribuţiile într-un mod activ şi echilibrat, prin gestionarea plângerilor şi menţinerea unor relaţii constructive cu instituţiile europene. Totuşi, privesc cu îngrijorare faptul că numărul de plângeri a crescut în comparaţie cu 2007. Din fericire, a crescut doar cu 6 %, însă acest lucru ar trebui să fie un avertisment pentru instituţiile noastre. Administraţia ar trebui să tragă învăţăminte din acest lucru, şi să evite greşeli şi acţiuni incorecte în viitor, prin aplicarea recomandărilor prezentate în raport. O sprijin pe raportoare în apelul acesteia către instituţiile şi autorităţile Uniunii Europene pentru a-şi alinia practicile la dispoziţiile Codului de bună conduită administrativă. Au trecut opt ani de când Parlamentul European a adoptat rezoluţia de aprobare a codului. Este foarte mult timp de atunci. Adaptarea dispoziţiilor codului ne va ajuta să atingem o cooperare şi o sinergie mai extinse în vederea obţinerii celui mai eficient răspuns la nevoile cetăţenilor noştri.
