Stabilirea cerințelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic (reformare) (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul întocmit de dl Csibi, în numele Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară, referitor la propunerea de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerinţelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic (reformare) - C6-0277/2008 -.
Magor Imre Csibi
raportor - Dle preşedinte, aş dori să le mulţumesc raportorilor alternativi pentru cooperare în ajungerea la un acord cu Consiliul referitor la reformarea Directivei privind proiectarea ecologică.
A fost un proces dificil, în principal din cauza caracterului foarte restrictiv al reformării. O propunere legislativă în cadrul căreia Parlamentul nu prea are nimic de schimbat nu constituie un cadru adecvat pentru codecizie. Nu mai suntem o instituţie care se limitează la a-şi exprima opinia printr-un aviz conform, iar Parlamentul doreşte să se implice în reformare în viitor.
Cu toate acestea, sunt mulţumit de faptul că, în ciuda dificultăţilor, am reuşit să ajungem la un acord care confirmă principiile de bază din propunerea Comisiei, precum extinderea domeniului de aplicare la produsele cu impact energetic, clarificând şi subliniind în acelaşi timp toţi parametrii de mediu semnificativi.
Astfel, acordul conţine o definiţie mai bună a "produselor cu impact energetic”, stabilind care produse sunt vizate de măsurile de punere în aplicare, precum materialele izolatoare pentru ferestre sau unele produse care utilizează apa, precum capetele de duş sau robinetele. Insist asupra faptului că simpla enumerare a acestor exemple nu înseamnă o includere automată a acestor produse în domeniul de aplicare a directivei.
Într-o primă etapă, ele vor face obiectul unei evaluări a impactului, ulterior stabilindu-se măsuri de punere în aplicare doar pentru acele produse care au un impact semnificativ asupra mediului, care prezintă un important potenţial de dezvoltare şi care nu sunt reglementate de alte acte legislative prin care se pot atinge aceleaşi obiective mai rapid şi cu mai puţine cheltuieli.
Ulterior, acordul prevede evaluarea metodologiei folosite la pregătirea măsurilor de punere în aplicare pentru a integra mai bine eficienţa resurselor şi abordarea bazată pe ciclul de viaţă. Într-o vreme în care resursele naturale se diminuează, nu trebuie să urmărim doar eficienţa energetică, ci şi optimizarea folosirii resurselor în ansamblu. În plus, trebuie să reducem impactul pe care produsele noastre îl au asupra mediului nu numai în timpul utilizării lor, ci pe toată durata ciclului de viaţă, de la alegerea materiei prime până la fabricare, ambalare, utilizare şi sfârşitul ciclului de viaţă.
Chiar dacă, pentru moment, domeniul de aplicare a directivei este extins doar la produsele cu impact energetic, ar trebui să fim pregătiţi pentru o nouă extindere în viitor, care să includă toate produsele. Atât Comisia pentru mediu, cât şi Comisia pentru industrie au solicitat un angajament ferm de extindere, după revizuirea din 2012 a directivei, a domeniului său de aplicare dincolo de produsele cu impact energetic.
Ca răspuns, Comisia s-a angajat să adopte actuala metodologie şi, după caz, să extindă domeniul de aplicare la toate produsele. Dar nu am putut obţine un angajament ferm de extindere a domeniului de aplicare la toate produsele după revizuirea din 2012 a directivei. Aş fi fost mai mulţumit cu o abordare mai fermă şi mai vizionară a Comisiei, din moment ce, în prezent, dispunem de toate instrumentele necesare, iar evaluarea impactului a identificat-o drept cea mai bună opţiune. În acest sens, consider că am ratat ocazia de a face mai multe pentru mediu cu mai puţină birocraţie.
Există, de asemenea, revizuirea din 2012. Desigur, nu vom contesta faptul că avem nevoie de o schimbare a modelelor noastre de consum şi producţie prin trecerea la produse ecologice. Schimbarea este necesară, dar ea se poate realiza şi fără îngreunarea exagerată a întreprinderilor şi gospodăriilor.
Creând o economie caracterizată prin emisii reduse de carbon şi utilizarea eficientă a resurselor, putem oferi un nou stimul competitivităţii. Directiva privind proiectarea ecologică reprezintă o ocazie importantă pentru industrie în ceea ce priveşte înfiinţarea de întreprinderi mai competitive bazate pe tehnologii ecologice. Aceasta creează condiţii egale în toată Europa, reducând birocraţia şi costurile de producţie. De asemenea, conferă sectorului industrial flexibilitate din moment ce măsurile de autoreglementare pot fi recunoscute ca alternative la măsurile stabilite de punere în aplicare.
În ultimul rând, părţile interesate sunt consultate şi implicate în definirea şi revizuirea măsurilor de punere în aplicare, precum şi în evaluarea măsurilor de autoreglementare. În urma consultării părţilor interesate, mi-am dat seama că întreprinderile progresiste nu aşteaptă reglementări pentru a se conforma, ci adoptă măsuri anticipative. Unele fac acest lucru din altruism, dar majoritatea o fac pur şi simplu pentru că un comportament ecologic este benefic pentru afaceri.
Cu toate acestea, trebuie să oferim industriei semnalele potrivite. Deşi nu toţi colegii îmi împărtăşesc punctul de vedere referitor la extinderea cerinţelor de proiectare ecologică la toate produsele, am convingerea fermă că degradarea mediului poate fi oprită numai prin trecerea la produse mai puţin poluante.
Mai mult de 80% dintre tipurile de impact exercitat de un produs sunt stabilite în timpul proiectării acestuia. O proiectare îmbunătăţită poate evita deşeurile şi furniza consumatorilor produse mai eficiente, mai fiabile şi mai durabile.
Extinderea cerinţelor de proiectare ecologică la produsele cu impact energetic, precum ferestrele sau robinetele, constituie o primă etapă către o abordare ambiţioasă şi o politică durabilă în materie de produse la nivelul UE.
Uneori, chiar şi progresele mărunte pot duce la realizări importante. Îmi exprim speranţa că veţi adopta acest acord pentru caracterul său progresist şi că veţi continua presiunile pentru ca acţiunile de redresare a mediului să se desfăşoare la potenţialul maxim şi pentru a stimula proiectarea de produse ecologice.
Günter Verheugen
Dle preşedinte, stimaţi parlamentari, aş dori să încep prin a mulţumi dlui raportor Csibi pentru activitatea extraordinară desfăşurată în cadrul acestei propuneri şi prin a afirma că sunt foarte mulţumit de faptul că activitatea dumnealui a făcut posibilă ajungerea la un acord la prima lectură.
Din punct de vedere strict legal, conţinutul propunerii este limitat. În principal, constă în extinderea domeniului de aplicare a actualei Directive privind proiectarea ecologică dincolo de produsele consumatoare de energie reglementate în prezent, pentru a include toate produsele cu impact energetic. Însă, din punct de vedere politic, această schimbare are o importanţă majoră. Ea reprezintă un pas important către cea de-a treia revoluţie industrială din Europa, către transformarea economiilor naţionale europene în economii naţionale cu emisii reduse de CO2.
Îmi imaginez cum vor arăta produsele europene în viitor. Produsele europene din viitor, având aplicată marca "fabricat în Europa”, vor fi cele mai inovatoare, mai sigure şi mai eficiente din punct de vedere energetic şi al resurselor, dintre toate produsele. Sunt convins de faptul că rolul de lider jucat de Europa în materie de eficienţă energetică şi de utilizare cumpătată a resurselor va fi benefic nu numai pentru mediu, ci şi pentru cifrele referitoare la ocuparea forţei de muncă. Produsele şi procesele ecologice înregistrează o dezvoltare fulminantă chiar şi în contextul crizei actuale şi această tendinţă va continua.
În opinia mea, această directivă este un bun exemplu de politică integrată în materie de produse. Aceasta şi-a dovedit deja eficienţa şi constatăm în prezent rezultatele pozitive înregistrate în cazul produselor consumatoare de energie. Directiva furnizează un cadru de stabilire a cerinţelor în materie de proiectare ecologică care ţine seama de impactul real asupra mediului exercitat de un produs pe toată durata ciclului său de viaţă. După cum a afirmat deja dl Csibi, directiva netezeşte calea către acţiuni întreprinse din proprie iniţiativă de sectorul industrial. Totodată, limitează cerinţele stabilite în mod oficial cu privire la produsele cu un potenţial de economisire semnificativ care poate fi pus în practică prin metode viabile din punct de vedere economic.
Directiva aflată în vigoare în prezent are o contribuţie importantă la atingerea obiectivelor europene de economisire a energiei, prin eliminarea becurilor, a boilerelor şi a numeroase alte produse ineficiente din punct de vedere energetic. Extinderea domeniului de aplicare a directivei pentru a include toate produsele cu impact energetic atrage după sine un potenţial enorm de reducere a consumului de energie şi, în consecinţă, a emisiilor de 2 carbon.
Pentru a recapitula, toate produsele cu impact asupra consumului de energie sunt incluse în prezent în domeniul de aplicare a directivei. Prin urmare, sunt incluse şi acele produse care nu consumă energie în mod direct atunci când sunt utilizate, dar care influenţează indirect consumul de energie. Aşadar, se pot stabili, de exemplu, cerinţe pentru produse consumatoare de apă şi pentru ferestre. Vă dau un singur exemplu: prin simpla creştere a numărului de ferestre duble s-ar putea economisi, până în 2020, o cantitate de energie suplimentară de 30%. Aceasta este echivalentul unei economii de 55 000 gigawaţi/oră, ceea ce reprezintă o economisire de 27 de megatone de CO2 sau energia produsă de două până la trei centrale nucleare. Acest lucru demonstrează impactul enorm pe care îl pot ascunde schimbări aparent nesemnificative.
Comisia intenţionează să îşi continue activitatea desfăşurată în legătură cu aproximativ 25 de măsuri de punere în aplicare pentru Directiva privind proiectarea ecologică, prezentate în planul de lucru pentru perioada 2009-2011. În plus, după consultarea forumului consultativ pentru proiectare ecologică în conformitate cu articolul 16 din directivă, Comisia va stabili produsele care vor fi incluse în cel de-al doilea plan de lucru până la 21 octombrie 2011.
De asemenea, în conformitate cu articolul 21, Comisia va evalua necesitatea extinderii domeniului de aplicare a directivei la produsele fără impact energetic, dar care au un impact asupra conservării resurselor.
După cum s-a convenit în timpul negocierilor care au dus la un acord la prima lectură, Comisia va emite o declaraţie. Parlamentul cunoaşte această declaraţie. O voi transmite Biroului la finalul şedinţei.
Datorită adoptării rapide a propunerii la prima lectură, Comisia poate acum să îşi pună în aplicare politica durabilă în sectorul industrial şi să lucreze la elaborarea altor măsuri specifice de economisire a energiei şi de reducere a emisiilor de CO2.
Doresc să închei prin a sublinia faptul că negocierile au fost accelerate de strânsa cooperare dintre Parlament, Consiliu şi Comisie. Sunt foarte mulţumit să pot afirma că toate amendamentele prezentate de dl raportor Csibi vor fi sprijinite de Comisie. Vă mulţumesc.
Anders Wijkman
în numele Grupului PPE-DE - Dle preşedinte, aş dori să îi mulţumesc dlui raportor Csibi.
Din punctul meu de vedere, rezultatul eforturilor noastre comune de a revizui Directiva privind proiectarea ecologică este, în mare parte, o ocazie ratată. Extinderea domeniului de aplicare de la produsele consumatoare de energie la produsele cu impact energetic este bună, bineînţeles. Dar de ce să ne oprim aici? Problemele cu care ne confruntăm în materie de utilizare a resurselor depăşesc aspectul energetic. Dl comisar ar trebui să ştie acest lucru.
Problema este presiunea generală exercitată asupra ecosistemelor şi a bazei resurselor naturale. Multe rapoarte ştiinţifice relevă acest lucru, la fel şi strategia noastră tematică privind resursele naturale. Se estimează că două treimi din principalele ecosisteme din lume sunt suprautilizate, iar noi epuizăm capitalul natural. Problema se agravează din cauza creşterii economiilor şi a numărului populaţiei. Adevărul este că actualul model şi concept de creştere nu este durabil. Cine ar putea contribui, dacă nu Uniunea Europeană, la schimbarea acestui concept într-unul durabil?
În opinia mea, directiva privind proiectarea ecologică reprezintă un pas înainte. Ca şi în cazul eficienţei energetice, am putea stabili standarde şi norme pentru a identifica surse adecvate de materiale, pentru a proiecta produse în scopul facilitării reciclării şi reutilizării şi pentru a spori eficienţa resurselor. În curând va trebui să abordăm aspectul eficienţei resurselor. Am văzut propuneri anterioare ale Comisiei care includeau acest aspect şi, de aceea, este un mister pentru mine de ce propunerile respective nu au fost duse până la capăt.
Spuneţi-mi, unde mai există, în cadrul legislaţiei europene, măsuri care încurajează eficienţa resurselor? Avem nevoie de politici-cadru care să încurajeze folosirea eficientă a resurselor în toate planurile, care să încurajeze întreprinderile să adopte noi modele de afaceri - precum gândirea funcţională - care oferă servicii şi nu produse şi în cadrul cărora veniturile sunt obţinute cu ajutorul calităţii serviciilor furnizate, nu numai prin creşterea volumului vânzărilor.
După cum am mai spus, directiva ar fi putut să includă toate aceste aspecte. Preconizez că, peste câţiva ani, vom regreta că nu am avut o atitudine mai anticipativă azi. Aşadar, este o ocazie ratată.
Dorette Corbey
Aş dori să încep prin a mulţumi raportorului. Îi admir şi preţuiesc dedicarea şi implicarea, precum şi rapiditatea cu care a acţionat. În opinia mea, întreg procesul s-ar fi putut derula mai rapid, dar, din nefericire, acţiunile întreprinse de raportor au întâmpinat piedici serioase.
În prezent, Europa se luptă cu o criză economică, dar, de fapt, toţi ne luptăm de mulţi ani cu lipsa inovaţiilor. Pe alte continente se inovează mai mult decât în Uniunea Europeană. Statele Unite sunt un exemplu în acest sens, investind mult mai mulţi bani - din sectorul public, dar şi din cel privat - în cercetare şi dezvoltare. Japonia este o ţară cu o activitate intens inovatoare, parţial datorită abordării "top runner” existente aici. Directiva noastră privind proiectarea ecologică tinde spre inovare. Este benefică atât pentru mediu, cât şi pentru economie. Marca "fabricat în Europa” ar trebui să reprezinte produsele cele mai ecologice.
Inovarea trebuie să fie orientată în mai multe direcţii: reducerea consumului de energie, reducerea poluării determinate de producţie şi consum, administrarea mai eficientă a resurselor naturale, precum şi reutilizarea şi reciclarea produselor la sfârşitul ciclului lor de viaţă. Nu discutăm numai despre produse consumatoare de energie, ci şi despre produse cu impact energetic şi sunt pe deplin de acord cu raportorul că, de fapt, ar trebui incluse toate produsele.
Cu alte cuvinte, resursele sunt importante. Dacă, peste douăzeci de ani, vor exista aproximativ nouă miliarde de locuitori pe planetă şi dacă toţi vor dori un nivel de prosperitate rezonabil, atunci este esenţial să administrăm resursele naturale într-un mod eficient şi economic. Există concepte care te inspiră, precum conceptul "cradle-to-cradle” al lui Michael Braungart şi idei radicale de reutilizare integrală a materialelor.
În acest moment, întrebarea importantă este: directiva privind proiectarea ecologică funcţionează în realitate? Cel mai cunoscut exemplu din această directivă este interzicerea becurilor incandescente, o decizie nepopulară, dar benefică. Din nefericire, persistă confuzia legată de becurile de tip LED deoarece s-a dovedit că prezintă mai puţine avantaje decât au susţinut producătorii.
Un alt exemplu nefericit din directiva în cauză este etichetarea tipurilor de energie. Există tipurile AA, A+, A20, A40 şi, în curând, toate produsele vor fi catalogate cu o formă de A. Însă este neclar ce înseamnă această etichetare, ceea ce nu reprezintă un bun exemplu de proiectare ecologică.
Stimaţi colegi, din nefericire, revizuirea nu poate rezolva toate problemele. Suntem blocaţi în propriile proceduri şi acorduri şi aceasta constituie într-adevăr o ocazie ratată. Să sperăm că evaluarea va oferi o şansă de ameliorare. Este important ca directiva privind proiectarea ecologică să fie evaluată în detaliu în curând. Poate această directivă să aducă inovarea spre care tindem? Propulsează ea Uniunea Europeană şi producătorii europeni pe primul loc pe piaţă? Contribuie la economisirea energiei? Contribuie la reducerea cantităţii de deşeuri şi a utilizării resurselor naturale? Şi, cel mai important: poate fi efectul extins la produsele fără impact energetic şi la toate tipurile de produse?
Holger Krahmer
în numele Grupului ALDE (DE) Dle preşedinte, dle comisar Verheugen, doamnelor şi domnilor, aş dori să vă previn în legătură cu acest acord la care s-a ajuns atât de repede - surprinzător de repede, aş putea spune.
Am avansat atât de rapid încât am fi putut adopta directiva în seara aceasta, practic fără dezbatere. Probabil acesta este motivul pentru care atât de puţini deputaţi intenţionează să ia cuvântul. Vreau să vă avertizez că extindem domeniul de aplicare a acestei directivei într-un moment în care nu avem prea multă experienţă legată de modul în care a fost transpusă directiva actuală în prezent. De asemenea, aş dori să vă reamintesc că am dezbătut problema domeniului de aplicare în Parlament şi că s-a dorit extinderea acestuia astfel încât să includă toate produsele. Consider că am abordat o cale nepotrivită. Nu se poate accepta şi nici nu este rezonabil ca toate produsele fabricate în Europa să fie supuse unei evaluări privind respectarea mediului şi este regretabilă - cel puţin din punctul meu de vedere - includerea acestei evaluări în text ca opţiune pentru 2012.
Aş dori să vă previn că trebuie să evităm transformarea Comisiei Europene într-o autoritate de planificare a produselor. Nici politicienii şi nici administratorii nu ştiu, nici măcar după experienţa crizei economice şi financiare, cum ar trebui fabricate produsele şi ce îmbunătăţiri ar putea aduce inginerii. De asemenea, în încheiere aş dori să vă reamintesc faptul că întreprinderile mici şi mijlocii se simt copleşite de complexitatea din ce în ce mai mare a legislaţiei referitoare la produse. Multe dintre cerinţe nu pot fi îndeplinite de aceste întreprinderi şi acţiunile noastre din momentul de faţă reprezintă obligaţii suplimentare pentru acestea, obligaţii la ale căror consecinţe practice nu ne-am gândit prea mult.
Satu Hassi
în numele Grupului Verts/ALE - (FI) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor doresc să adresez sincere mulţumiri dlui raportor Csibi pentru munca excelentă.
Directiva privind proiectarea ecologică nu constituie un subiect de discuţie excelent pentru mass-media sau public, ci este o problemă deosebit de importantă, deşi împărtăşesc punctul de vedere al dlui Wijkman referitor la extinderea perspectivei pentru a include eficienţa resurselor, în general.
Toate studiile care au analizat costul legat de protecţia climei indică faptul că soluţia cea mai rapidă şi mai puţin costisitoare de reducere a emisiilor este să economisim energie. Dacă impunem cerinţe de eficienţă energetică pentru echipamente şi produse, vom economisi o cantitate considerabilă de energie fără obligaţii suplimentare pentru public.
Se estimează că 36% din emisiile de gaze cu efect de seră ale UE sunt generate de clădiri. Conform rapoartelor cunoscute de noi toţi, îmbunătăţirea eficienţei energetice a clădirilor reprezintă una dintre cele mai economice căi de protecţie a climei. În momentul de faţă, discutăm despre extinderea domeniului de aplicare a Directivei privind proiectarea ecologică prin impunerea de cerinţe în materie de energie, de exemplu, pentru ferestre, pereţi şi materiale izolatoare pentru clădiri. Este un lucru bun şi mă bucur că nu le-am permis reprezentanţilor grupurilor de interese din industria chimică să blocheze această decizie deosebit de importantă. Directiva ne va ajuta mult la atingerea obiectivului de 20% de economisire a energiei.
Un alt mijloc important de care dispunem este etichetarea în materie de eficienţă energetică a echipamentelor. Comisia comite o greşeală gravă încercând să elimine modelul de clasificare de la A la G care a funcţionat atât de bine şi care a devenit o obişnuinţă pentru consumatori, fiind utilizat şi în alte regiuni din lume. Sunt mulţumit de faptul că, săptămâna aceasta, Comisia pentru industrie, cercetare şi energie a adoptat o poziţie fermă în favoarea menţinerii modelului de clasificare de la A la G şi a actualizării criteriilor aplicabile acestuia în funcţie de evoluţia tehnologiei. Sper că în sfârşit Comisia va acorda atenţie poziţiei ferme şi clare exprimate de Parlament în legătură cu acest subiect.
Günter Verheugen
Stimaţi parlamentari, controversa din cadrul acestei dezbateri nu este legată de eficienţa energetică. Cred că suntem cu toţii acord că propunerea Comisiei va reprezenta un progres important pentru creşterea eficienţei energetice, pentru economisirea de energie şi reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. La aceste lucruri se referă propunerea. Este o propunere cu privire la politica noastră în materie de climă şi energie. Sunt oarecum surprins de criticile serioase pe care tocmai le-am ascultat. Consider că am explicat suficient de clar în discursul meu de azi faptul că, în cadrul politicii integrate duse de Comisie în materie de produse, eficienţa energetică şi conservarea resurselor sunt interdependente. În acest sens, conservarea resurselor joacă un rol absolut esenţial în cadrul propunerii pe care o analizăm. Se pare că acest aspect a fost trecut cu vederea.
De asemenea, aş dori să subliniez faptul că, în ceea ce priveşte măsurile de punere în aplicare, anexa 1 la directivă acoperă toate caracteristicile de mediu pentru întregul ciclu de viaţă al unui produs - incluzând astfel şi eficienţa resurselor, nu numai eficienţa energetică - şi că asemenea factori sunt luaţi în considerare de Comisie atunci când stabileşte, printr-o metodologie specifică, acei parametri de proiectare ecologică care trebuie reglementaţi în cadrul măsurilor de punere în aplicare destinate proiectării ecologice a produselor consumatoare de energie. În ceea ce priveşte măsurile specifice de punere în aplicare, problema eficienţei resurselor este absolut crucială.
Permiteţi-mi să fac câteva afirmaţii generale cu privire la politica în acest domeniu. Consider că noua politică în materie de produse, care va avea un impact enorm asupra comportamentului consumatorilor, asupra producţiei industriale la toate nivelurile şi asupra culturii noastre economice în ansamblu, nu poate fi finalizată brusc, ci trebuie dezvoltată treptat. În plus, este mai logic să se stabilească normele statutare doar atunci când există deja un minim de experienţă, de care nu dispunem într-un volum suficient în momentul de faţă în ceea ce priveşte eficienţa resurselor pentru produsele standard de consum. Cu toate acestea, am stabilit în mod clar direcţia în care mergem şi sunt sigur că, data viitoare când vom dezbate această directivă, nu ne vom mai concentra atenţia asupra eficienţei energetice, ci asupra conservării resurselor.
V-aş fi recunoscător dacă, în situaţia actuală, am putea îndeplini ceea ce se poate îndeplini în mod logic în această etapă şi, împreună, să conştientizăm ceea ce este cu adevărat important şi reprezintă o contribuţie de durată la reducerea consumului de energie, atingându-ne astfel scopul de a transforma Europa în liderul mondial în materie de eficienţă energetică şi reducere a emisiilor de CO2.
vicepreşedintele Comisiei Declaraţia Comisiei
Raportul Csibi
Comisia declară că adoptarea extinderii propuse a domeniului de aplicare a Directivei Parlamentului European şi a Consiliului de instituire a unui cadru pentru stabilirea cerinţelor în materie de proiectare ecologică aplicabile produselor cu impact energetic nu va afecta punerea în aplicare a programului de lucru stabilit în prezent.
În plus, Comisia va ţine seama de experienţa acumulată în cazul directivei atunci când va stabili programul de lucru şi va propune noi măsuri de punere în aplicare în temeiul directivei reformate. În conformitate cu articolul 15 alineatul (2) litera (c) din directivă şi cu principiile unei mai bune legiferări, Comisia va depune eforturi pentru a asigura menţinerea uniformităţii legislaţiei UE în materie de produse.
În afară de aceasta, atunci când va evalua necesitatea extinderii domeniului de aplicare a directivei la produsele fără impact energetic în conformitate cu articolul 21, Comisia va avea în vedere necesitatea adaptării metodologiei de identificare şi abordare a parametrilor de mediu semnificativi pentru aceste produse.
Magor Imre Csibi
raportor - Dle preşedinte, nu este niciodată uşor de ajuns la un compromis, iar dezbaterea de azi ne-a demonstrat că avem opinii diferite, dar, în egală măsură, nu este niciodată uşor de identificat cea mai bună cale de mijloc între atitudinea progresistă a Parlamentului European şi realismul care caracterizează direcţiile generale şi Consiliul.
Însă, aş dori să mulţumesc sincer colegilor noştri din cadrul direcţiilor generale pentru flexibilitate. De asemenea, aş dori să mulţumesc dlui comisar Verheugen pentru sprijinul acordat şi cuvintele amabile, precum şi raportorilor alternativi care m-au ajutat în cadrul acestui proces legislativ.
Din punctul meu de vedere, am reuşit să identificăm o cale de mijloc satisfăcătoare în cazul acestei propuneri şi o metodă de abordare a acestui pachet legislativ care nu va supraîncărca industria europeană şi care ne va ajuta să clădim o industrie europeană mai eficientă în ceea ce priveşte energia şi resursele.
Aş dori să reiterez oarecum cele afirmate de colegul meu, dl Krahmer şi să îmi exprim speranţa că punerea în aplicare a acestei propuneri va fi la fel de rapidă ca şi demersul nostru legislativ.
Aşadar, mi-aş dori să văd o punere în aplicare rapidă cu rezultate rapide şi rezultate care, mai întâi de toate, servesc interesele cetăţenilor şi ale industriei europene.
Preşedintele -
Dezbaterea este închisă.
Votarea va avea loc mâine la ora 12.00.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Rovana Plumb  
în scris - (RO) Criza financiară actuală nu face decât să consolideze responsabilitatea UE de a-şi onora angajamentele privind energia şi mediul. Trebuie luate numeroase măsuri (exemplu: eco-proiectarea), pentru ca felul în care consumăm şi producem în Europa să devină mai durabil, fără costuri suplimentare impuse întreprinderilor şi cetăţenilor.
Eco-proiectarea se adresează primului stadiu din ciclul de viaţă al produsului. Noul concept vizează "eliminarea impactului de mediu din produs şi din procesul de producţie”. Circa 80% din impactul de mediu al produsului şi costurile de-a lungul ciclului de viaţă se pot determina în faza de proiectare. Acumularea şi diseminarea cunoştinţelor generate în efortul de eco-proiectare al producătorilor reprezintă unul din beneficiile esenţiale ale reformării directivei proiectării ecologice.
Informarea consumatorilor asupra eficienţei energetice şi a resurselor ar trebui să devină un element cheie în deciziile lor. Îmbunătăţirea eficienţei energetice reprezintă cea mai rapidă şi puţin costisitoare cale de a reduce emisiile de gaze cu efect de seră. În vederea măririi transparenţei pentru consumatori, industrie şi autorităţile competente şi a facilităţii colectării rapide a datelor pentru consumatori şi IMM-uri este nevoie de o bază de date accesibilă.
Susţin solicitarea adresată Comisiei de a crea o bază de date publică în materie de eco-proiectare disponibilă online.
