Recunoașterea de către UE a genocidului împotriva romilor în timpul celui de Al Doilea Război Mondial
Președintele
Următorul punct pe ordinea de zi este declarația Președintelui privind recunoașterea de către UE a genocidului împotriva romilor în timpul celui de Al Doilea Război Mondial.
Astăzi romii sunt cea mai mare minoritate etnică din Uniunea Europeană. Sunt totodată și cea mai oprimată comunitate din Europa în prezent. În timpul celui de-al Doilea Război Mondial, au fost persecutați de către naziști pe motiv de rasă, la fel ca evreii. Sute de mii de romi, ai căror strămoși erau cetățeni europeni de generații, au fost măcelăriți. Cea de-a 66-a aniversare a eliberării de la Auschwitz-Birkenau, pe care am comemorat-o la 27 ianuarie anul acesta, ne reamintește că romii au fost al treilea grup ca mărime din rândul victimelor acestui lagăr. Din nefericire, nu toți europenii sunt conștienți de acest lucru. Doar câteva state membre au recunoscut oficial genocidul împotriva romilor. Este timpul ca cetățenii europeni să afle că romii care trăiesc printre noi au fost victimele genocidului, la nivel de comunitate. Educația este cea mai bună metodă de combatere a discriminării. Parlamentul European acționează în calitate de voce a UE în lupta pentru drepturile omului. Astăzi vorbim în numele fraților și surorilor noștri romi. Am dori ca lumea să-și amintească suferința lor și să le înțeleagă mai bine situația.
Dragi colegi, va urma acum o discuție foarte scurtă referitoare la acest subiect, așa că vă rog să nu părăsiți sala. Vom începe cu declarația Consiliului și, după cum știți, integrarea romilor este una dintre prioritățile Președinției ungare. Aceasta va fi urmată de o declarație a vicepreședintelui Comisiei și de declarații scurte în numele grupurilor politice.
Enikő Győri
președinta în exercițiu a Consiliului. - (HU) Domnule Președinte, doamnelor și domnilor, permiteți-mi să încep citând-o pe Friderika Kolompár, supraviețuitoare a Porajmos: "L-am găsit pe tata când am mers la Auschwitz la 2 august în '94 sau '95. Numele lor erau orânduite pe o placă mare. Știam că fuseseră duși în Germania, însă nu știam exact locul. Dacă nu aș fi fost oprit de un rom din Fehérvár, aș fi băgat mâna în cuptor și aș fi scos o bucată. Mă gândeam să o scot și să o iau acasă ca relicvă. În acel moment fiul meu, Józsi, a spus:
Nu băga mâna înăuntru, mamă, riști să te infectezi.
Nu-mi pasă, fiule, i-am răspuns.
De unde știi că i-a aparținut fratelui sau tatălui tău? m-a întrebat apoi. Am leșinat și am fost scoasă afară din crematoriu.”
În numele Președinției ungare, aș dori să mă alătur acestei inițiative nobile prin care Parlamentul European și președintele Buzek personal au dorit să comemoreze victimele Porajmos, holocaustul romilor, cu ocazia acestei reuniuni. De ce este important să ne amintim? Nu ar trebui să ne preocupe mai degrabă viitorul? Istoricul american George Santayana a scris în 1905: "Cei care nu pot să-și amintească trecutul sunt condamnați să-l repete.”
Până și cele mai modeste estimări aproximează numărul romilor și nomazilor uciși în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial la 220 000. Au fost uciși doar din cauză că aparțineau acestor două grupuri etnice sau "rase”, cum le numeau persecutorii lor. Erau de origine ungară, cehă, română, franceză, germană, poloneză, sârbă și cine știe ce alte naționalități. Bărbați și femei, bătrâni și copii. Mulți, foarte mulți copii. Dacă ar fi în viață, mulți dintre ei ar fi cetățeni UE astăzi. Comemorările ne amintesc constant că, spre deosebire de prizonierii evrei, familiile din lagărul pentru țigani de la Auschwitz-Birkenau puteau să stea împreună. După cum își amintește un supraviețuitor de etnie maghiară al holocaustului: "până și SS știau că familiile de țigani nu pot fi separate. Au avut voie să stea împreună până în noaptea de 2-3 august 1944, când cei 30 000 de prizonieri supraviețuitori din acest lagăr au fost uciși, iar barăcile le-au fost arse.”
UE a renăscut după cel de-Al Doilea Război Mondial de la un nivel atât de jos; iadul Shoah și Porajmos. Visul părinților fondatori a fost ca popoarele Europei să respingă, împreună, tot ceea ce a dus la o desconsiderare atât de extremă a vieții oamenilor, la Auschwitz și Birkenau. Popoarele din Europa împreună, inclusiv populația europeană romă care se ridică în prezent la 10-12 milioane. " Însă acesta este totuși trecutul”, ar putea spune unii. "Unde este viitorul în asta?” Președinția ungară crede că trebuie să vorbim într-adevăr despre trecut și despre viitor simultan. Când prim-ministrul ungar Viktor Orbán a prezentat programul Președinției ungare a UE Parlamentului European la 19 ianuarie, acesta a spus: "Strategia privind romii este o prioritate a Președinției maghiare, deoarece degeaba are Europa creier dacă nu are inimă. Totuși, Europa va avea inimă doar dacă va crea oportunități pentru incluziunea socială a celor mai dezavantajate grupuri sociale.”
Personal aș fi foarte mândru dacă am putea adopta cu toții o strategie cadru europeană comună privind romii până la sfârșitul acestei președinții. Se iau deja măsuri în acest sens, mulțumită angajamentului Parlamentului European și al Comisiei Europene. Consiliul și Președinția ungară ar dori să contribuie la această activitate. Am dori să contribuim la a face oamenii să-și dea seama că romii, ca toate popoarele și grupurile etnice din Europa și din întreaga lume, nu sunt o problemă, ci o resursă economică, culturală și umană.
Maroš Šefčovič
vicepreședinte al Comisiei. - Domnule Președinte, în urmă cu câteva zile am onorat Ziua Comemorării Holocaustului în Parlamentul European împreună cu supraviețuitorii holocaustului. În numele Comisiei, apreciez foarte mult că astăzi comemorăm și victimele genocidului împotriva romilor.
După vizite la Oswiecim, Yad Vashem sau la Muzeul Holocaustului din Washington DC, ne șochează întotdeauna lipsa de umanitate a responsabililor pentru holocaust. Acei dintre dvs. care ați vizitat Pavilionul Copiilor din Ierusalim ați părăsit cu siguranță pavilionul zguduiți și nu ați putut crede că aceste evenimente au fost posibile în Europa în urmă cu doar 60 sau 70 de ani.
Prin urmare, trebuie să vorbim despre acest lucru. Trebuie să le spunem copiilor noștri această poveste tristă deoarece, după cum știm, istoria are tendința de a se repeta. Așadar, trebuie să ne asigurăm că ne vom aminti de această grozăvie și că nu o vom mai repeta. Ce-ar fi dacă am lupta împreună împotriva fantomelor din trecut?
Istoria ne-a învățat o lecție amară cu privire la ceea ce pot face ura rasială și intoleranța. Prin urmare, Uniunea Europeană este construită pe valori și drepturi fundamentale, printre care protecția minorităților, principiul liberei circulații și interzicerea discriminării, și toate acestea se aplică pe deplin romilor.
Este inacceptabil că, în secolul 21, romii continuă să fie discriminați pe motive de origine etnică. Prea mulți romi continuă să fie victime ale rasismului, discriminării și excluziunii sociale. Prea mulți copii romi se află încă pe străzi în loc să meargă la școală. Prea multor romi continuă să li se nege șanse corecte pe piața muncii și prea multe femei de etnie romă continuă să fie victime ale violenței și exploatării.
Incluziunea romilor este o prioritate pentru UE și necesită angajamentul și eforturile comune ale autorităților naționale și locale, societății civile și instituțiilor UE. În ceea ce o privește, Comisia este pe deplin devotată îmbunătățirii situației romilor și, mai ales, integrării lor sociale și economice.
Am lucrat în permanență în acest scop: acesta este un angajament de durată și pe termen lung pentru noi. Totuși, trebuie să recunoaștem că responsabilitatea pentru integrarea romilor aparține în principal statelor membre și, din acest motiv, în comunicarea pe care am adoptat-o anul trecut, le-am furnizat o listă concretă de măsuri menite să le eficientizeze politicile de integrare a romilor. Acesta a fost primul document politic consacrat în mod concret romilor.
Totuși, evaluarea noastră arată că statele membre trebuie să continue să ia măsuri serioase pentru a îmbunătăți eficiența politicilor lor privind integrarea romilor. Din acest motiv, în luna aprilie, în strânsă colaborare cu Președinția ungară, Comisia va adopta un cadru european pentru strategiile naționale de integrare a romilor, care va face propuneri pentru combaterea excluziunii romilor.
În încheiere, cu ocazia acestui moment solemn, permiteți-mi să subliniez din nou, în numele Comisiei, importanța protejării drepturilor fundamentale în Europa și garantarea integrării armonioase a tuturor în societate. Este foarte important să ne asigurăm că istoria nu se va mai repeta în mod cert.
Lívia Járóka
în numele Grupului PPE. - (HU) Domnule ministru de stat, domnule Președinte, domnule comisar, doamnelor și domnilor, în numele Grupului Partidului Popular European (Creștin Democrat), aș dori să-mi exprim satisfacția și recunoștința pentru faptul că Parlamentul European sărbătorește, pentru prima dată, victimele de etnie romă ale holocaustului. Întocmai asta trebuie să facem noi, urmașii lor: să ne amintim și să învățăm. Trebuie să arătăm respect pentru suferința victimelor și să integrăm aceste lecții dureroase, în unitate și toleranță reciprocă, în istoria noastră comună și memoria noastră comună. De aceea este important să sprijinim universitățile, societățile științifice și institutele de cercetare care contribuie la dezvăluirea și prezentarea greutăților întâmpinate și îndurate de romi în cursul istoriei noastre lungi. Propun ca planurile de învățământ naționale din toate țările europene să prezinte istoria comună, care durează de secole, împărtășită de majoritatea societăților și romi.
Această zi reprezintă o oportunitate de a consolida această unitate și de a afirma din nou că noi, romii, suntem cetățeni ai țărilor noastre și un factor care contribuie la crearea statului; cetățeni europeni liberi și egali. Nu ar trebui să ne mulțumim cu mai puțin de-atât.
Avem în spate șapte sute de ani de istorie comună; șapte secole de lupte în care ne-am demonstrat loialitatea față de țările noastre natale și Europa de nenumărate ori. Fără să uităm de vremurile întunecate de segregare și persecuție, trebuie să ne tragem puterea din aceste momente înălțătoare de istorie comună și să sperăm că, unindu-ne, putem deveni o comunitate demnă, armonioasă. Așa cum avem o istorie comună, vom avea și un viitor comun, după cum știm cu toții; și sper că împreună vom putea să realizăm totul, deoarece și eu sunt sigură că nu putem să realizăm totul decât împreună.
Va fi nevoie de eforturile devotate ale generațiilor succesive pentru ca toată lumea să se străduiască să construiască o lume mai acceptabilă și mai bună prin propria viață și ceea ce ne înconjoară. Strămoșii noștri au demonstrat de nenumărate ori că națiunile noastre pot să se unească dacă destinul nostru este în joc. Iar pentru noi, situația romilor din Europa este o problemă de destin. Este rândul nostru acum și trebuie să facem primul pas astăzi.
Dacă îmi permiteți să adaug un singur gând, următorul pas va trebui luat peste două săptămâni, în cadrul ședinței plenare, când va putea fi lansată în cele din urmă strategia europeană privind romii, în conformitate cu așteptările tuturor.
Hannes Swoboda
în numele Grupului S&D. - (DE) Domnule Președinte, vă mulțumesc pentru declarația dvs. și aș dori să le mulțumesc, de asemenea, președintei în exercițiu a Consiliului și vicepreședintelui Comisiei. Aș dori să le mulțumesc tuturor celor care au sugerat să organizăm această dezbatere - din grupul meu, îndeosebi doamnei Göncz. După cum ați afirmat astăzi, domnule Președinte, exterminarea romilor a fost lăsată adesea în plan secundar când s-a vorbit despre exterminarea evreilor. Cu toate acestea, au existat și alte victime ale atrocităților național socialiste. În acest context, aș dori să menționez și homosexualii, așa cum ați făcut-o și dvs. astăzi într-un alt context, domnule Președinte.
Sunt de acord cu președinta în exercițiu a Consiliului și cu vorbitorul anterior în ceea ce privește faptul că cea mai bună formă de comemorare implică să ne gândim și la viitor. Nu putem fi mulțumiți de situația romilor pe continentul nostru astăzi. Aceștia continuă să fie discriminați și continuă să existe prejudecăți. Dacă o țară are în vedere să treacă înapoi la denumirea de "țigani” în loc să folosească denumirea de "romi” pentru a evita confuziile, atunci nu voi critica acest lucru, însă voi spune că ceea ce contează este lupta împotriva discriminării și nu să ne plecăm în fața discriminării prin schimbarea unei denumiri.
Dezbatem problema romilor în acest Parlament de ani de zile și trebuie să recunoaștem - chiar și cu ocazia vizitelor noastre în diverse țări - că există încă probleme grave, că ciclul discriminării și dezavantajării nu a fost întrerupt încă și că, în prezent, numeroși copii continuă să învețe în școli separate. Prin urmare, sunt recunoscător și Președinției ungare pentru că a abordat acest subiect. În ciuda tuturor diferențelor de opinie pe care le avem, doamnă Győri, sper că vom obține un succes de proporții împreună cu privire la această chestiune.
Grupul nostru este de ceva timp în legătură, prin intermediul domnului Schulz, cu Günter Grass, scriitorul german care a înființat și o fundație pentru romi. Günter Grass a afirmat cândva: "Voi, romii, în starea voastră permanentă de împrăștiere, sunteți - strict vorbind - europeni într-un sens pe care noi, îngrădiți în limitele cetățeniilor noastre, ar trebui să-l avem în vedere dacă vrem ca Europa unită să nu se transforme într-un colos economic și administrativ atotputernic și birocratic. Cel puțin în această privință, prin mobilitatea lor transfrontalieră, oamenii pe care îi numim țigani se află înaintea noastră. Ar trebui, în primul rând, să li se permită să-și dovedească identitatea cu un pașaport european care le garantează dreptul de ședere oriunde, din România până în Portugalia.” (sfârșitul citatului)
Ar trebui să creăm condițiile necesare pentru ca romii să se simtă acasă acolo unde locuiesc. Ar trebui, de asemenea, să creăm condițiile care le permit să călătorească liber pretutindeni în Europa fără a fi deportați din nou. Când vom asista, în cele din urmă, la realizarea tuturor acestor lucruri, vom fi făcut foarte multe pentru romi și abia atunci vom putea să lăsăm în trecut lucrurile îngrozitoare pe care le-au făcut naziștii romilor prin holocaustul din timpul celui de-Al Doilea Război Mondial.
(Aplauze)
Renate Weber
în numele Grupului ALDE. - "Samudaripen” este cuvântul care în limba romani înseamnă "iadul pe pământ”, adică genocid, holocaust. Iadul pe pământ este ceea ce au trăit romii europeni în timpul celui de-al doilea război mondial, când sute de mii au fost omorâți pentru singurul motiv că erau de etnie romă. Câți anume, nu știm exact. Muzeul Holocaustului din Washington consideră că este vorba de aproximativ un sfert de milion. Alte studii vorbesc de mai mult de un milion de romi omorâți în acei ani. Această lipsă de certitudine se datorează lipsei de vizibilitate a celor care au fost victime ale Holocaustului romilor și este o dovadă în plus că, vreme de secole, acest popor a fost sistematic discriminat sau ignorat.
Tocmai de aceea, declarația de azi a Parlamentului European, prin vocea Președintelui său, este un moment istoric. Dar nu avem voie să ne limităm doar la el. Acest moment trebuie urmat de măsuri concrete, atât la nivelul Uniunii, cât și al statelor membre. Este necesar ca astfel de recunoașteri ale genocidului romilor să fie făcute de fiecare stat membru și, mai mult decât atât, cunoașterea acestui aspect al istoriei noastre trebuie promovată în rândul cetățenilor europeni.
Până când copiii europeni nu vor învăța la școală despre acest holocaust și despre secolele în care romii au fost sclavi în multe țări, astăzi membre ale Uniunii, până când societatea europeană nu va înțelege că avem o datorie istorică față de această populație, nu vom reuși să implementăm cu adevărat campaniile de combatere a rasismului și nici nu vom avea prea mult succes cu strategiile naționale sau europene de incluziune a romilor.
Catherine Grèze
Domnule Președinte, vorbesc aici în această după-amiază cu profundă emoție. În primul rând doresc să vă mulțumesc, domnule președinte, personal pentru devotamentul dvs.
Recunoașterea genocidului împotriva romilor este un moment istoric pentru acele milioane de europeni care aparțin popoarelor Yenish, Sinti, Roma, Manouche și popoarelor de nomazi. Sute de mii de rude de-ale lor au fost ucise în acele vremuri întunecate, fiind adesea însemnate în mod scandalos ca proscriși sociali.
Totuși, este, de asemenea, un moment istoric pentru noi toți, cetățeni ai Uniunii Europene. Să nu uităm că romii au fost primii care au circulat între diferite țări din Europa, cu mult înainte ca noi să înființăm spațiul nostru comun. În prezent, cu o populație de 10 milioane, sunt cea mai mare minoritate a noastră. Istoria lor este și istoria noastră.
A sosit timpul, doamnelor și domnilor, să redăm încrederea acestor cetățeni europeni în instituțiile lor europene. Au fost ocoliți de societățile noastre și continuă să fie pedepsiți de două ori. Ororilor războiului li s-au adăugat neglijența, indiferența și tăcerea. Recunoașterea genocidului împotriva romilor este, prin urmare, un veritabil act de comemorare. În mod clar, ne oferă ocazia de a ne aminti, însă ar trebui să reprezinte, mai presus de toate, o garanție a unui viitor diferit.
Săptămâna trecută, la Bundestag, deputații europeni și din parlamentele naționale, din est și din vest deopotrivă, și-au asumat responsabilitatea pentru istoria lor încurajând recunoașterea acestui genocid. Acesta este primul pas spre schimbarea modului în care sunt văzuți acești europeni de concetățenii noștri. Mai este încă multă cale de parcurs. Ce-ar fi dacă am face din romi cetățeni europeni cu drepturi depline?
Marek Henryk Migalski
în numele Grupului ECR. - (PL) Domnule Președinte, faptul că romii au fost victimele genocidului în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial este la fel de evident ca faptul că evreii au fost victimele aceluiași proces. Orice persoană care neagă acest fapt ar trebui tratată la fel de necruțător precum cei care neagă holocaustul evreilor. Ați avut dreptate când ați spus că romii reprezintă al treilea grup etnic ca mărime dintre cele masacrate la Auschwitz. Al doilea grup ca mărime au fost polonezii. Ar trebui să comemorăm toate națiunile care au fost victime ale holocaustului în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial. Ar trebui să ne amintim tot ceea ce s-a întâmplat la Auschwitz și în alte lagăre de concentrare, precum și crimele comise la Katyń și în alte locuri în acei cinci sau șase ani îngrozitori, pentru ca astfel de evenimente să nu se mai repete niciodată. Parlamentul European are o datorie morală și politică de a se asigura că această memorie este păstrată vie, iar dezbaterea noastră est o modalitate de a face acest lucru.
Cornelia Ernst
în numele Grupului GUE/NGL. - (DE) Domnule Președinte, doamnelor și domnilor, acesta este un moment cu adevărat important, deoarece astăzi comemorăm, pentru prima dată în Parlamentul European, victimele de etnie romă și Sinti ale holocaustului.
Permiteți-mi să încep cu o scrisoare de rămas bun scrisă de un băiat de 14 ani, Robert Reinhard, în 1943, înainte de a fi deportat la Auschwitz dintr-o casă de copii germană. A scris așa: "Mi-am regăsit părinții. Suntem transportați în lagărul de concentrare. După îndelungate reflecții, am ajuns la punctul în care pot să înfrunt moartea. Vă mulțumesc încă o dată pentru tot ceea ce ați făcut pentru mine. Salutări tuturor. Ne vom revedea în rai. Robert.”
La fel ca alți 500 000 de romi și Sinti, acest băiat nu s-a întors niciodată și, deși romii și Sinti, împreună cu evreii, au fost primele victime ale uciderii în masă, astăzi - 66 de ani mai târziu - adevărul complet despre ceea ce s-a întâmplat rămâne nespus. Vina comună a unei mari părți din societate este, de asemenea, adesea tratată superficial. Avem nevoie de întregul adevăr cu privire la acest capitol al istoriei.
Romii și Sinti trebuie răzbunați, iar holocaustul trebuie recunoscut drept crimă împotriva umanității, pentru a ne asigura că nu se va mai întâmpla din nou. Trebuie să luptăm aprig pentru a eradica prejudecățile împotriva acestor oameni. Trebuie să punem capăt urii rasiale, precum și violenței, așa cum am văzut în anul precedent în Ungaria, de exemplu, și trebuie să facem acest lucru cu curajul convingerilor noastre. Libertatea, egalitatea și solidaritatea nu sunt privilegiul unora, ci un drept al tuturor, deoarece drepturile omului și drepturile civile sunt indivizibile.
Niki Tzavela
Domnule Președinte, aș dori să susțin ceea ce s-a spus până acum. Romii au adus o contribuție decisivă la dezvoltarea Europei, mai ales a culturii sale. Comentariul pe care aș dori să-l fac, și este un comentariu rațional, este că orice programe privind romii din Uniunea Europeană care provin de la Comisie sunt fragmentate și incluse adesea în cadrul excluziunii sociale. Aș propune o abordare mai rațională. Cu alte cuvinte, aș sugera ca Comisia să adopte o inițiativă doar pentru romi în afara cadrului excluziunii sociale pentru a avea un program care să vizeze doar romii. Acest lucru ne-ar permite să lucrăm mai eficient pentru romi la nivel național.
Președintele
Doamnă președintă în exercițiu, domnule vicepreședinte al Comisiei, stimați colegi, aș dori să vă mulțumesc tuturor pentru observații. Aceasta este o dezbatere foarte importantă pentru noi toți și pentru Parlamentul European ca întreg.
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Cristian Dan Preda
în scris. - Consider extrem de binevenit apelul la recunoașterea de către Uniunea Europeană a genocidului împotriva romilor comis în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial. Unele dintre statele membre au făcut deja acest pas și sper că ele vor fi urmate atât de celelalte state membre, dar și de Uniunea Europeană ca entitate. Din păcate, genocidul împotriva romilor este ignorat de către marea majoritate a cetățenilor europeni. Iată de ce, așa cum a subliniat și președintele român în discursul de recunoaștere a genocidului împotriva romilor din octombrie 2007, este esențial să nu ne limităm la un gest simbolic. Trebuie să încurajăm introducerea informațiilor despre Holocaustul romilor în curriculumul școlar al elevilor din Europa. Pe de alta parte, este inacceptabil ca la 66 de ani după eliberarea prizonierilor din lagărul de la Auschwitz o minoritate etnică să fie discriminată pe o scară atât de largă pe teritoriul Uniunii Europene. Iată de ce consider că incluziunea socială a romilor, una dintre prioritățile președinției ungare, trebuie să devină obiectul unei politici europene bazate pe măsuri specifice, eficiente și măsurabile.
Jarosław Leszek Wałęsa
Chestiunile referitoare la victimele tiraniei celui de-Al Treilea Reich din timpul celui de-Al Doilea Război Mondial reprezintă în continuare un subiect foarte delicat, însă unul care merită examinat în detaliu. Astăzi dorim să lărgim contextul în cadrul căruia este privit termenul Holocaust, deoarece marele public înțelege prin acesta exterminarea în masă a evreilor. "Purificarea” altor grupuri etnice, naționale și sociale în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial ar trebui, de asemenea, amintită și comemorată. Prea puțini oameni sunt conștienți de ceea ce s-a întâmplat, în special tinerii din Europa. Tocmai din acest motiv încercăm să abordăm chestiunea dureroasă și oarecum neglijată a exterminării romilor în timpul dezbaterii de astăzi. Porajmos, cum este numită această exterminare în limba romani, a făcut între 500 000 și 2 milioane de victime în rândul romilor din întreaga Europă. Au fost al treilea grup ca mărime, din punctul de vedere al naționalității, care au fost uciși la Auschwitz, după evrei și polonezi. Aceste fapte nu lasă nicio îndoială cu privire la enormitatea pierderilor suferite de romi, fapt care ne obligă pe noi, în calitate de europeni, să-i comemorăm pe cei care au suferit nedreptatea de a cădea victime genocidului și să sensibilizăm publicul cu privire la soarta lor. Se impune să sensibilizăm actualele și viitoarele generații cu privire la aceste evenimente.
Elena Băsescu
în scris. - Romii reprezintă cea mai mare minoritate etnică din UE la ora actuală, dar și cea mai oprimată de-a lungul timpului. În timpul celui de-al doilea război mondial, sute de mii de romi au fost uciși și persecutați. Din păcate, doar unele state membre au recunoscut faptul că exterminarea romilor a fost, de fapt, un genocid. Pentru a cinsti memoria victimelor și în semn de profund respect pentru supraviețuitorii romi ai Holocaustului, președintele României a recunoscut, în 2007, atrocitățile suferite de romi și a conferit Crucea Națională "Serviciul Credincios” clasa a III-a celor trei romi care au supraviețuit genocidului. Romii fac parte din viitorul României, al unei Românii europene. Tragedia Holocaustului este de acum parte a memoriei noastre colective. Salut cu această ocazie una dintre prioritățile Președinției Ungariei și anume Strategia de integrare a romilor. Cea mai bună comemorare este cea orientată către viitor. În fiecare stat membru trebuie să analizăm secolele de istorie din care fac parte romii și să consolidăm această inițiativă pentru romi astăzi. Ei sunt cetățeni liberi, egali europeni. Ar trebui, de asemenea, să creăm precondițiile necesare liberei circulații a romilor, fără ca aceștia să fie din nou expulzați. Avem nevoie de o comunitate care să fie perfect integrată în societatea contemporană.
Elena Oana Antonescu
în scris. - Salut inițiativa Președintelui Parlamentului European, Jerzy Buzek, de a solicita Uniunii Europene să recunoască oficial genocidul împotriva populației de etnie romă înfăptuit de naziști și de aliații lor în timpul celui de Al doilea Război Mondial, pentru că reprezintă un pas înainte în lupta pentru apărarea drepturilor celei mai răspândite minorități etnice din Europa.
Zeci de mii de persoane aparținând populației de etnie romă au fost supuse torturii ori omorâte pe teritoriile estice ocupate și alte mii au murit în lagărele de concentrare ale regimului nazist. Istoricul Michael Billig sintetizează principiul doctrinei rasei superioare prin afirmația: "Omul nu este ucis pentru ceea ce face, ci pentru ceea ce este”. Această frază poate rezuma trista realitate a momentului în care mai mult de un milion de romi au fost oprimați și privați de orice libertate, inclusiv de cea de a procrea.
Consider că avem nevoie de măsuri concrete la nivel comunitar pentru a combate rasismul, pentru a lupta împotriva excluziunii sociale. Susțin că avem nevoie de o mai bună cooperare și de un schimb de bune practici la nivel comunitar între strategiile naționale și europene de incluziune a romilor.
