3. Venezuela: případ Manuela Rosalese
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o třech návrzích usnesení o Venezuele.
Pilar Ayuso
Paní předsedající, pane komisaři, podepsala jsem toto usnesení a požádala o možnost promluvit na tomto plenárním zasedání, protože jsem byla svědkem takzvaného "vyhnání" našeho kolegy Luise Herrera, který byl ve skutečnosti unesen. A co více, měla jsem příležitost vidět, jak jsou politické pronásledování, zneužívání moci Chávezovým režimem, zastrašování opozice, hrozby, nerespektování lidské důstojnosti a špatné nakládání se spravedlností běžnou součástí života ve Venezuele.
Případ Manuela Rosalese byl poslední kapkou a katalyzátorem tohoto usnesení, ale dějí se tisíce případů stejně krvavých jako tento; některé z nich jsou v tomto usnesení citovány, jiné ne, například případ Eligia Cedeña, který se narodil na chudém předměstí Caracasu Petare, v pověstně nebezpečné oblasti, o níž je dobře známo, že si zvolila starostu, který nepatří k Chávezovu režimu. Eligio se vzdělal s pomocí druhých, konkrétně s pomocí společnosti Citibank; podařilo se mu založit vlastní podnik, Bank of Caracas, a poté žil normálním životem a také pomáhal těm nejpotřebnějším. Dnes je však nezákonně uvězněn ve věznici v Caracasu, poté co byl dva roky zadržován, aniž proti němu byly vzneseny jakékoli soudržné argumenty. Jeho jediným zločinem bylo, že patřil k hospodářské oligarchii.
Dalším případem je případ Nixona Morena, studentského vůdce na Andské univerzitě, který byl několikrát zvolen do univerzitní rady a byl prezidentem Federace univerzitních center. Roku 2003 zvítězil ve volbách do federace nad stávajícím ministrem vnitra a spravedlnosti, a to je jeho zločin. Dnes je obviněn z pokusu o vraždu a sexuálních násilných činů, přestože byl v těchto věcech zproštěn viny.
Případy jako tyto patří ke každodennímu životu ve Venezuele, kde se pronásledování opozice s cílem vyloučit ji z politického života a útlak disidentů staly součástí každodenního života. Musíme však vyslat signál naděje pro venezuelskou demokracii: jsem si jistá, že demokracie bude navzdory obtížím zavedena a prezident Chávez propadne ve volbách.
Marios Matsakis
autor. - Paní předsedající, případ Manuela Rosalese je dalším příkladem arogance a paranoidního chování, jaké někdy předvádí čím dál více autoritářská vláda Venezuely. Politické pronásledování pana Rosalese a mnoha dalších je politováníhodné a mělo by být co nejpřísněji odsouzeno. Budeme vážně vyzývat vládu této země, aby se začala chovat rozumně a demokraticky a přestala porušovat lidská práva svých občanů.
Paní předsedající, toto je naposledy, co budu mít projev na plenárním zasedání. Dovolte mi proto využít této příležitosti, abych poděkoval vám a všem našim kolegům, kteří se o čtvrtečních odpoledních věrně účastnili rozprav o lidských právech a přispěli k tomu, abychom učinili náš svět lepším místem k životu.
Dovolte mi také využít příležitosti, jak jsem to často udělal v minulosti, abych svým kolegům připomněl nepříjemnou situaci své vlastní země, Kypru, která 35 let trpí vojenskou okupací své severní části Tureckem. Občané - občané EU - oblastí, jako jsou Kyrénie, Famagusta, Karpasia a Morfou, žijí od zničující turecké invaze v roce 1974 v exilu. Očekáváme, že EU splní jejich skromné přání vrátit se do svých domovů a žít v nich v míru a bezpečí. Doufám, že je EU nezklame.
Ewa Tomaszewska
Paní předsedající, jestliže politické změny ukazují na omezování práva opozice se svobodně veřejně vyjadřovat, měli bychom být ve střehu. Je to silný signál, že demokracie je ohrožena. Věznění opozice je ještě silnějším signálem.
A to se děje dnes ve Venezuele. Manuel Rosales, starosta Maracaiba a soupeř prezidenta Cháveze ve volbách v roce 2006, musel uprchnout ze země. Krátce poté, co prezident Chávez zvítězil v referendu, které mu umožnilo zastávat úřad v dalších volebních obdobích, byl na pana Rosalese vydán zatykač. Podařilo se mu uniknout do Peru, kde se nyní skrývá.
Tato záležitost by měla být tématem příštího zasedání EuroLat. Venezuela má povinnost respektovat úmluvy, jež podepsala a jež zaručují dodržování lidských práv.
Bernd Posselt
Paní předsedající, před 20 lety se na panevropském pikniku na rakousko-maďarských hranicích zhroutil socialismus. Měl jsem tu čest podílet se na příslušných přípravách a nikdy nezapomenu, jak krátce nato "kancléř jednoty" Helmut Kohl a papež Jan Pavel II., dva vůdčí představitelé tohoto vývoje, kráčeli Braniborskou bránou a říkali, že socialismus by neměl být nahrazen kořistnickým kapitalismem, ale svobodou a sociálně tržním hospodářstvím.
Dnes jsme svědky nebezpečné regrese Latinské Ameriky do socialistické diktatury a útlaku. Zárodek, z něhož to pochází, je, bohužel musím říct, Venezuela. Prezident Chávez se pokouší potlačit svobodu v Latinské Americe pomocí zisků z ropy. Proto je tak důležitý případ Manuela Rosalese. Pan Rosales je nejen vynikajícím demokratem, kterého musíme bránit; symbolizuje také demokracii v Latinské Americe. Budeme ho podporovat a nadále hájit svobodu občanů Latinské Ameriky.
Pedro Guerreiro
Opět stojíme tváří v tvář nečestnému pokusu Evropské unie zasahovat do záležitostí Venezuely dalším groteskním zkreslováním skutečnosti. V podstatě je tento pokus součástí manévrů těch, kteří konspirují proti demokratickému a svrchovanému procesu emancipace a sociálního pokroku, který před deseti lety započali venezuelští občané a který stvrdili ve 14 volebních procesech.
Opakuji, autorům této iniciativy ve skutečnosti vadí to, že Venezuelané navzdory všem problémům, hrozbám, nebezpečím a zasahování předvedli, že stojí za to bojovat a že je možné budovat spravedlivější, demokratičtější a mírumilovnější zemi a svět.
To se ukázalo například - mimo mnoha jiného - rozvojem účasti široké veřejnosti, snížením úrovně chudoby, sociální nerovnosti a nezaměstnanosti, bojem proti negramotnosti a rozšířením vzdělanosti na všechny úrovně, přístupem milionů Venezuelanů ke zdravotnictví, vnitrostátní síti trhů s potravinami za dotované ceny, de facto znárodněním ropného průmyslu a strategických hospodářských odvětví, využíváním úrodné půdy zemědělci a solidaritou s ostatními lidmi.
Musíme si položit otázku: jaké právo má nakonec Parlament udílet lekce z demokracie a dodržování lidských práv, jestliže chce prosadit návrh Smlouvy, kterou odmítli francouzští, nizozemští a irští občané, jestliže přijímá nehumánní směrnici o navracení uprchlíků, jež porušuje lidská práva migrantů, z nichž mnoho pochází z Latinské Ameriky, a jestliže nemá jediného slova odsouzení pro barbarskou agresi Izraele vůči palestinskému lidu v pásmu Gazy?
Po nesčetněkráté říkáme: přestaňte předstírat, že můžete poučovat svět.
Erik Meijer
(NL) Paní předsedající, svého času jsem ve Venezuele žil a dobře znám minulost této země, zejména pak diktaturu Marcose Péreze Jiméneze v padesátých letech minulého století. Tehdy byla znamením života chudoba a nespravedlnost a já považuji vládu Huga Cháveze za velmi důležité a velice potřebné zlepšení.
Nicméně zastávám názor, že chápavá vláda by se měla chovat vůči svým oponentům slušně a vyhnout se praktikám, které jim výjimečně ztěžují život.
Budu hlasovat pro společné usnesení právě z tohoto důvodu, protože je důležité pro ochranu demokracie obecně a protože nebylo formulováno s cílem zvrátit to, co je podle mého názoru přínosem režimu Huga Cháveze.
José Ribeiro e Castro
(PT) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, chci opravit pana Guerreira, který je špatně informován. Podle údajů Rozvojového programu Spojených národů Venezuela v posledních 10 letech nesnížila chudobu ani o kousek.
Prezident Chávez přinesl demagogii a diktaturu, bohužel s podporou volebních uren, ale také s velkým přispěním zastrašování obyvatel, jak se znova ukázalo na případu Manuela Rosalese.
S Manuelem Rosalesem jsem se setkal. Měl jsem tu čest se s ním sejít při své návštěvě Venezuely. Osud, který jej stihl, je velkou hanbou, protože chce být svobodným člověkem ve své vlastní zemi, ale nemůže jím být. To je problém Venezuely.
Setkal jsem se s ním, když byl zvolen guvernérem státu Zulia. Zvolili jej jeho lidé, jako starostu Maracaiba, ale nemůže žít ve své vlastní zemi, protože ve Venezuele jsou lidé pronásledováni a ostouzeni. Jsou ostouzeni tak, jak se to bohužel děje Manuelu Rosalesovi. Je to nejhorší trest, jaký lze uvalit na politika, a my, kteří jsme politiky v této sněmovně, si toho musíme být vědomi.
Můžeme bojovat za naše ideje, ale nemáme právo nikoho urážet, pronásledovat ani uvrhnout do vězení. A právě to se ve Venezuele děje.
Dámy a pánové, nastal čas, kdy jsme určili strategii pro Latinskou Ameriku. Musí to být strategie aktivní diplomacie. Musí samozřejmě stát na straně sociálního pokroku a musí být v souladu s mnoha miliony, které každým rokem investujeme do rozvoje a spolupráce, ale musí stát také stoprocentně na straně demokracie, stoprocentně na straně plurality a stoprocentně na straně základních svobod. Ať žije svobodná Venezuela!
Zita Pleštinská
(SK) Chudoba je vždy živnou půdou pro totalitní vůdce, kteří se rozhodli být spasiteli a zachránit svůj lid. Ve skutečnosti to však dělají jen pro vlastní prospěch. Hugo Chávez nejprve nehovořil o socialismu, jen o právu na lepší svět. Postupem času však začal o socialismu hovořit. Jeho oponenti nebyli přizváni ke spolupráci a stali se jeho úhlavními nepřáteli a později politickými vězni. Poté došlo k zásahu do svobody médií a ta, která se nehodila do hry, byla zrušena. Jednostranné informace, vůdce-zachránce, porušování lidských práv, nesvoboda, zkrátka totalita. Případ Manuela Rosalese moje slova jen potvrzuje.
V těchto vodách neloví jen Hugo Chávez, ale i Castrovi pohrobci, Lukašenko a jim podobní. Děkuji všem kolegům, že jsme mohli z Evropského parlamentu i prostřednictvím těchto čtvrtečních odpolední během plenárních zasedání Evropského parlamentu vyslat jasný signál do celého světa, že porušování lidských práv ve světě Evropský parlament nikdy nebude tolerovat.
Vážená paní předsedající, milá Rodi, děkuji za tvé vedení našich schůzí v Evropském parlamentu, za spolupráci i osobní přátelství.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Paní předsedající, stávající volební období Evropského parlamentu se chýlí ke konci, a tak nastal čas pro určité rekapitulování. Můžeme objektivně říci, že jsme udělali obrovský kus práce a že mezi výsledky naší práce jasně vidíme závazek chránit lidská práva a jeho vliv. Je to zvláště zjevné ve třetích zemích. Jsme schopni provést velmi důkladnou analýzu, jak to činíme dnes, situace v Íránu, na Madagaskaru a ve Venezuele. Dokážeme přijmout vhodná usnesení a dokonce jimi ovlivnit veřejnost. Tato usnesení vždy nepřinášejí kýžené výsledky, ale pracujeme z velké vzdálenosti od zemí a společností, které mají tyto problémy, a naše komunikace a možnost zavádět a tlumočit své ideje nejsou vždy nejlepší.
Horší to je, dámy a pánové, s demokracií a ochranou lidských práv v rámci Evropské unie. To je nepříjemná a trapná záležitost. Miliony lidí dnes pracují nelegálně. Co se tedy stalo s lidskými právy? Obchodování s dětmi a ženami prosperuje. Tak kde jsou lidská práva v EU? Jak je chráníme? Proč nejsme aktivní?
Také musím říci, že došlo k nepříjemnému incidentu, když jsme v této sněmovně demonstrovali za referendum a pan Pöttering přizval bezpečnostní službu, což bylo porušení lidských práv a našeho práva demonstrovat a vyjádřit své názory. Nicméně všeobecný výsledek je pozitivní a já si myslím, že bychom měli v příštím volebním období s tímto druhem rozprav a činnosti rozhodně pokračovat.
Christopher Beazley
Paní předsedající, chci učinit osobní prohlášení podle jednacího řádu. Toto je můj projev na rozloučenou s Evropským parlamentem, neboť jsem byl poprvé zvolen před čtvrt stoletím a můj otec před třiceti lety - Peter Beazley, poslanec Evropského parlamentu za Bedfordshire a North Hertfordshire.
Chci poděkovat všem svým kolegům z této sněmovny, zejména předsedovi Hansi-Gerdu Pötteringovi, s nímž jsem měl tu čest, když jsem zajišťoval členství britských konzervativců ve skupině Evropské lidové strany.
Chtěl bych připomenout práci lorda Plumba - Henryho Plumba - ve funkci předsedy tohoto Parlamentu, britských komisařů ze všech stran - Roye Jenkinse (předsedy), Arthura Cockfielda, Chrise Pattona, premiéra Teda Heathe a Winstona Churchilla - všech ryzích Evropanů.
Předseda mé strany David Cameron udělal vážnou chybu. Je na omylu: myslí si, že když se stane v dolní sněmovně antievropanem, zajistí mu to post premiéra mé země. Já si coby britský konzervativec vyhrazuji právo vznést námitku - jsou to moje poslední slova. Existují britští toryové, socialisté, liberálové. My jsme Evropané. Budeme stát při našich partnerech a spojencích, a pokud chce předseda mé strany zničit 30 let práce britských toryů - proevropanů, dělá chybu!
(Sněmovna vyjádřila řečníkovi souhlas potleskem vstoje.)
Leonard Orban
člen Komise. - Komise bedlivě a s obavami sleduje situaci ve Venezuele. Ví o případu Manuela Rosalese. Dostal politický azyl v Peru poté, co jej ve Venezuele obvinili z korupce. Komise zaznamenala vysvětlení předsedy Rosalesovy strany, podle nějž se skrývá v zájmu své vlastní ochrany.
Komise se domnívá, že žádost Manuela Rosalese o azyl a její přijetí peruánskou vládou je dvoustranná záležitost a že není na Komisi, aby se k její podstatě sama vyjadřovala.
Jsme si vědomi, že soudní instituce nedávno zahájily několik soudních procesů proti vůdcům opozice ve Venezuele. Víme, že některé části venezuelské společnosti kritizovaly šíření opatření, o nichž se domnívají, že nežádoucím způsobem působí na právo na svobodu projevu a svobodu výkonu politických práv. Tatáž část společnosti se domnívá, že vláda má netolerantní postoj ke kritice. Jsme si těchto skutečností vědomi a politickou situaci ve Venezuele bedlivě sledujeme.
Rád bych zdůraznil význam, jaký Evropská unie přisuzuje svobodě projevu a názoru - je to základní lidské právo a základní stavební kámen demokracie a právního státu. Doufáme, že demokratické instituce Venezuely budou respektovat právní stát a chránit demokracii v zemi a přitom dodržovat povinnosti vyplývající z mezinárodních dohod, které Venezuela podepsala a ratifikovala, včetně Americké úmluvy o lidských právech, zejména ustanovení o politických právech v článku 23.
Rád bych Parlament ujistil, že Komise bude vývoj ve Venezuele nadále bedlivě sledovat. Závazek Komise podporovat a posilovat demokracii a chránit a prosazovat lidská práva a základní svobody se bude nadále odrážet v našich politikách spolupráce a vztazích s Venezuelou.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat ihned.
