Podvodné "katalogové firmy" (např. "European City Guides") (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem zasedání je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení, kterou položila Radě paní Arlene McCarthyová jménem Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, ohledně podvodných katalogových firem (např. European City Guides) - B6-0152/2008).
Arlene McCarthy
autorka. - Vážený pane předsedající, jasným záměrem této otázky k ústnímu zodpovězení je dosáhnout konkrétních kroků a nápravy pro tisíce malých podniků v rámci celé Evropské unie, které každodenně okrádají o miliony eur podvodné evropské "katalogové firmy". Tento Parlament obdržel stovky peticí a také do kanceláří v našich volebných obvodech přišlo obrovské množství korespondence od podniků, které se staly oběťmi těchto rozšířených podvodů vůči malým podnikům.
Musíme samozřejmě připustit, že na základě informací od zákonných vydavatelů seznamů a databází sdružených v Evropské asociaci vydavatelů seznamů a databází (EADP) existují tyto podvody již více než 40 let. Bez jakýchkoliv pochyb jde však o podvod, který si žádá celoevropskou odpověď. Jako příklad bych ráda uvedla holdingovou společnost Maiwolf, která je vlastníkem firmy European City Guide a dalších podobných firem, a jejíž struktura představuje komplexní síť evropských podvodných firem, které jsou zapsány a usazeny v několika členských státech Evropské unie i v zemích Evropského hospodářského prostoru (EHP), jako je Švýcarsko a Lichtenštejnsko, a v nich také působí. Navzdory právním opatřením a soudním pokutám, které byly na tyto firmy uvaleny v některých členských státech, tato společnost i nadále funguje, což je doslova výsměchem evropské spolupráce v oblasti prosazování práva. V Barceloně bylo zapotřebí celých sedm let soudních řízení, než se konečně podařilo činnost této společnosti ukončit. Okamžitě však začala znovu vykonávat svou obchodní činnost ve Valencii. Holdingová společnost Maiwolf je pouze špičkou ledovce v síti firem, které vykonávají podvodnou činnost nejen na úrovni Evropské unie, ale i na světové úrovni, přičemž se jim bohužel daří unikat spravedlnosti.
Podniky, které odpovídaly na otázky v dopisu od European City Guide, se domnívaly, že odpovídají na žádost o poskytnutí informací, případně na žádost o aktualizaci nebo opravu svých údajů. Byly ponechány v domněnce, že jde o bezplatnou službu. Náhle však dostaly políček v podobě faktury vystavené na několik tisíc eur, o níž byla (pokud vůbec) v původním dopisu uvedena pouze zmínka drobným písmem a ve velmi nesrozumitelné a zavádějící podobě. Stejná holdingová společnost Maiwolf je zároveň vlastníkem firem vymáhající dluhy, které následně obtěžují, zastrašují a vydírají uvedené podniky, aby dlužnou částku zaplatily. Internetová stránka s názvem Zastavte European City Guide, která vede kampaň proti podvodům City Guide, se stala rovněž terčem výhrůžek a příslušný internetový provozovatel musel tyto stránky zrušit. Musím však zároveň dodat, že jsem velmi ráda tomu, že v současnosti již tyto stránky znovu fungují.
Některé činnosti těchto podvodných firem jsou zjevně v rozporu se směrnicí o klamavé reklamě z roku 1984. Potřebujeme kvalitnější a lépe koordinované prosazování práva, aby se nám podařilo zacelit právní mezery a nedostatky, jichž takovéto firmy zneužívají. Ráda bych předsednictvu oznámila, že můj výbor bude monitorovat uplatňování a provádění směrnice o klamavé reklamě a samozřejmě i nové směrnice o nekalých obchodních praktikách. Obzvlášť nás zajímá příklad rakouského provedení směrnice o klamavé reklamě, podle níž nesmí být podnik vázán smlouvou, pokud se svým podpisem jasně a výslovně nezavázal k podmínkám a ustanovením této smlouvy. Doufám, že právě tento model bude předsednictvu sloužit jako příklad při diskusích s ostatními členskými státy.
Směrnice o nekalých obchodních praktikách malým podnikům nepomáhá, neboť se nevztahuje na transakce mezi podniky - dokonce ani v případě malých podniků. Členské státy musí pro účely prosazování práva lépe využívat přeshraničních sítí, aby jednou provždy ukončily existenci a působení těchto zlatokopeckých firem. Já i mí kolegové známe pocit frustrace mnoha malých podniků, které musí ne měsíce, ale celé roky snášet obtěžování a finanční ztráty.
Pokud si, tak jak tvrdíme, skutečně myslíme, že malé podniky představují páteř hospodářství Evropské unie, pak je čas postavit se na jejich obranu, obhajovat jejich práva a bránit je proti těmto podvodným praktikám. Vítám zájem a závazek paní komisařky Kunevové, týkající se monitorování těchto činností. Monitorování samo o sobě však žádané výsledky nepřinese a neudělá z těchto firem skutečný cíl. Domnívám se, že je nepřijatelné, aby se stížnosti ze strany podniků setkávaly s nečinností a nezájmem a aby tentýž obchodník, který stál za City Guide, získal povolení pokračovat ve svých podvodných praktikách, aniž by musel plně čelit účinkům evropského práva. Z toho důvodu dnes vyzývám členské státy, aby neprodleně přijaly potřebná opatření a aby si uvědomily závažnost a zničující následky situace, v níž tomuto podvodníkovi umožňují dále okrádat naše podniky. Vyzývám členské státy a předsednictví, aby se během této dnešní diskuse zavázaly k tomu, že v tomto směru uskuteční konkrétní kroky a nebudou o těchto problémech, o nichž víme již mnoho let, vést jen další diskuse.
Vyzývám tedy předsednictví, aby na tyto otázky odpovědělo a aby společně pracovalo na hledání řešení pro tyto podniky, které uvedenými podvody stále trpí.
Janez Lenarčič
úřadující předseda Rady. - (SL) Rád bych poděkoval paní McCarthyové za její otázku. Zároveň děkuji i Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů. Ve své odpovědi na položenou otázku se pokusím dodržet rámec, který vymezila paní McCarthyová.
Pokud jde o první otázku, která se konkrétně týkala toho, jaká opatření podnikly členské státy k ukončení činnosti podvodných katalogových firem, musím vám oznámit, že Rada do dnešního dne neobdržela od členských států žádný návrh řešení. Podobně nebyla informována ani o krocích, které podnikly členské státy ve směru ukončení činnosti těchto firem, případně o záměrech jejich příslušných orgánů, pokud jde o výměnu údajů o těchto firmách.
Pokud jde o druhou otázku, která se týkala kroků podniknutých za účelem odstranění právních mezer při provádění směrnice o klamavé reklamě, za tuto směrnici a její uplatňování je podle ustanovení článku 211 Smlouvy o založení Evropského společenství odpovědna Evropská komise. Proto se domnívám, že by se měl Evropský parlament s touto otázkou obrátit na Evropskou komisi.
V souvislosti s těmito dvěma otázkami bych rád ještě dodal, že k dnešnímu dni nebyla Rada informována o žádných opatřeních, která členské státy přijaly s cílem informovat podnikatelské kruhy o rizicích, která podvodné katalogové firmy představují.
Pokud jde o otázku týkající se rozšíření působnosti směrnice o nekalých obchodních praktikách, v této věci mohu paní McCarthyové potvrdit, že tato směrnice se na případy popsané Výborem pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů nevztahuje. Jinými slovy, nepokrývá případy podvodných obchodních postupů, jimž jsou malé a střední podniky vystaveny.
Důvodom této skutečnosti je to, že rozsah uplatňování dotyčné směrnice je omezen na vztahy mezi podniky a spotřebiteli. Pokud jde o možné rozšíření působnosti této směrnice i na vzájemné vztahy mezi podniky, v této souvislosti mohu říci pouze to, že Rada přijme k této otázce stanovisko, jakmile obdrží příslušný legislativní návrh.
Chtěl bych vám však připomenout, že v Radě již proběhla diskuse o otázce, zda by měla uvedená směrnice pokrývat i obchodní postupy mezi podniky. Tato diskuse se uskutečnila v době přijímání uvedené směrnice. Zároveň vám připomínám, že rozšíření působnosti směrnice do podoby, v níž by pokrývala i nekalé obchodní praktiky, které nepoškozují spotřebitele, odmítla kromě Komise i většina členských států.
Bez ohledu na tuto skutečnost však musím zdůraznit, že naše podniky, včetně malých a středních podniků, mají proti těmto praktikám legislativní ochranu. Chrání je totiž směrnice o klamavé reklamě.
Chtěl bych svou odpověď ukončit tím, že bych rád jménem předsednictva vyjádřil výslovný souhlas s názorem výboru, že nekalé a podvodné obchodní praktiky jsou nepřijatelné v jakékoliv hospodářské oblasti. Zároveň jsem přesvědčen, že je nutno podniknout proti podobným praktikám konkrétní kroky.
Členské státy řeší problém nekalých obchodních postupů v souladu s ustanoveními jejich vnitrostátních právních předpisů. Příklad European City Guide, který jste ve své otázce uvedla, se dostal před soud minimálně v jednom členském státě.
Chtěl bych vám za vaši otázku znovu poděkovat. Nyní budu velmi pozorně naslouchat další diskusi.
Simon Busuttil
jménem skupiny PPE-DE. - (MT) Vážený pane předsedající, otevřete-li si uvedený katalog, naleznete v něm stovky stran s tisíci podniků (jde totiž o objemnou publikaci) - často malých podniků, které se v tomto katalogu ocitly na základě podvodu. Tyto podniky si své začlenění do tohoto katalogu nepřály, avšak došlo k tomu proti jejich vůli. Petiční výbor Evropského parlamentu obdržel přibližně 400 peticí od malých podniků, které se ocitly v podobné pasti. Domnívám se, že tato otázka má tři rozměry. Zaprvé, tyto malé podniky se staly oběťmi podvodu. Zadruhé, tato otázka obsahuje i přeshraniční a nadnárodní aspekt, a proto by se měla stát předmětem zájmu Evropy, Evropského parlamentu, Rady a Komise. A zatřetí, firmy jako European City Guides těží z legislativních mezer v platných právních předpisech.
Jaké kroky tedy Evropský parlament podniká v tomto směru, kromě kroků Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, o nichž hovořila paní McCarthyová? Petiční výbor vypracuje zprávu, která se bude touto otázkou zabývat. Budu zpravodajem této zprávy, která bude mít čtyři cíle. Zaprvé se zaměří na zvýšení informovanosti o tomto velmi vážném problému. Zadruhé vyzve Radu a zejména Komisi k tomu, aby v této věci podnikly konkrétní kroky, neboť pokud nemohou v současnosti podniknout nic, musí alespoň zajistit, aby zaujaly v budoucnosti postavení, v němž budou moci jednat. Zatřetí, musíme rovněž zjistit, zda existují určité legislativní nedostatky; tato oblast bude úkolem Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů. A konečně musí zpráva poskytnout užitečné informace obětem uvedených podvodů. Před přijetím této zprávy, k němuž by mělo dojít před koncem tohoto roku, uskuteční Petiční výbor konzultace a setkání s oběťmi těchto podvodů, se sociálními partnery a Komisí.
Genowefa Grabowska
Vážený pane předsedající, činnost firem, které vykonávají nečestné obchodní a marketingové praktiky, si nezaslouží nic jiného než naše odsouzení. Vůči těmto podvodným tržním činnostem musíme jednoznačně chránit práva našich spotřebitelů a podporovat je v boji proti firmám, které jsou v současné evropské realitě zřejmě zcela mimo dosah zákona. Tisíce společností v celé Evropě se stávají oběťmi podvodů souvisejících s údajnou bezplatnou reklamou v obchodních katalozích, za něž musí ve skutečnosti zaplatit částky ve výši několika set až několika tisíc eur. Vydavatelé těchto bezcenných - z obchodního i reklamního hlediska - katalogů se nezaměřují jen na určitá průmyslová odvětví, mezi něž patří například turistické agentury, majitelé hotelů a restaurací, lékaři a dokonce i vědecké instituce, ale bohužel oslovují i státní agentury a orgány. Proto se občané Evropské unie ptají, jak je možné, že původci těchto praktik, kteří byli dokonce odhaleni podle jmen a příjmení jako majitelé firem vydávajících tyto katalogy, mohli vydělat jmění díky těmto podvodným a nekalým praktikám, které zneužívají strachu malých evropských podnikatelů z vyděračských firem a ze soudů.
Žádám v této souvislosti slovinské předsednictví - přičemž k předsednictví se obracím více než ke Komisi - aby dalo podnět ke koordinování činností členských států, především v oblasti výměny informací a vzájemného varování proti tomuto typu podvodných praktik, s cílem posílat si vzájemně informace o majitelích a správních radách těchto společností, a aby rovněž navrhlo zavedení přísnějších trestních sankcí za tento typ činností. Pokud by současná situace pokračovala, znamenalo by to narušení důvěry podniků a občanů v Evropské unii ve společný trh, a zároveň odstranění rozdílů mezi čestnými podnikateli a činnostmi, které se svou povahou podobají praktikám mafie.
Diana Wallis
jménem skupiny ALDE - Vážený pane předsedající, ráda bych paní McCarthyové a Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů poděkovala za položení této otázky. Musím říci, že by mne ze strany Rady potěšila trochu pádnější odpověď.
Současná situace je naprosto nepřijatelná a já bych ráda v této souvislosti zahájila své vystoupení jedním přiznáním. Na začátku osmdesátých let minulého století jsem působila jako právnička ve Spojeném království, svou praxi jsem však společně s jedním právníkem založila v Německu. Začali jsme dostávat žaloby, že jsme svou praxi propagovali v European City Guide, a dokonce jsme se i jakožto právníci cítili ohroženi a zastrašováni. Pokud mají tedy i právníci z těchto lidí strach, jak se pak mají cítit obyčejné malé a střední podniky?
Zvláštností této situace však je, že i když by právní předpisy EU měly být schopny poskytnout přiměřené řešení, zjevně se jim to nedaří ani 20 či 30 let poté, co se tyto praktiky poprvé objevily. Právě naopak, pokud si přečtete některé z výhrůžných dopisů těchto osob, naleznete v nich dokonce citace právních předpisů EU, jimiž své oběti ještě více zastrašují. A jak reaguje na tyto skutečnosti Rada? Obávám se, že odpověď "zkusíme se podívat na klamavou reklamu a budeme o ní přemýšlet" nestačí. Po třiceti letech již skutečně potřebujeme něco jiného.
Co mají lidé v takové situaci dělat? Musíme zorganizovat důkladnou diskusi o tom, zda je nutno nově vymezit, koho a co rozumíme pod pojmem "spotřebitel". Na tuto skutečnost jsme se snažili upozornit již během diskuse o smluvním právu. Pokud chceme tento problém vyřešit, musíme zajít dále a hlouběji.
Ostatně, jsou-li členské státy příliš nesmělé nebo zastrašené na to, aby se touto otázkou zabývaly, dovolte mi, abych předložila jiný návrh, který je v tomto případě možná poněkud sporný. Pokud nám Komise nabídne dostatečně silný systém kolektivní nápravy - nazvěme jej systémem pro hromadné žaloby - možná budou moci sami občané podnikat potřebné kroky v případě, že to za ně nikdo jiný neudělá. Tolik k mému návrhu.
Mairead McGuinness
Vážený pane předsedající, se čtyřletým zpožděním vedeme konečně diskusi o European City Guides. Jak již upozorňovali i jiní kolegové přede mnou, nedokázala bych ani unést tu hromadu stížností, kterou jsem v souvislosti s tímto problémem dostala. Evropa je kritizována za to, že nemá dostatečný kontakt se svými občany, a tady se nám nabízí vskutku ideální příležitost - a s tímto tvrzením se obracím na Radu - spojit se s lidmi, kteří mají skutečný problém a kteří se obracejí na své poslance v Evropském parlamentu se žádostí o pomoc.
Tento problém se netýká pouze podniků. Slyšela jsem například i o případech administrativních pracovníků ve školách, kteří uvedenou nabídku omylem vyplnili a podepsali a pak ze strachu zaplatili požadované částky. Tragickou věcí je v souvislosti s European City Guides to, že tento postup funguje proto, že se lidé cítí být ohroženi a mají strach. Bez ohledu na to, zda lidé zaplatí nebo ne, jejich zastrašování a zneužívání pokračuje. Jde ale o evropský problém, který vyžaduje evropské řešení. Domnívám se, že existuje malý důvod k oslavě s ohledem na to, že můj kolega, pan Simon Busuttil, připravuje v této věci zprávu a shromažďuje informace; myslím si ale, že Rada musí být v souvislosti s touto otázkou trochu aktivnější, a totéž platí i o Komisi.
Tato otázka je velmi konkrétní a souvisí s ní pět klíčových oblastí, které je nutno vyřešit. Podle mého názoru jde o problém obrovských rozměrů, které však musíme změřit. Výměna informací je vynikající myšlenkou, pokud však výsledným opatřením nebudou konkrétní kroky, mohla by vyvolat frustraci. Musíme zacelit existující právní mezery. V Irsku například těm, kdo se zapojili do European City Guide, citují evropské právo. Říkají jim, že se jejich případ dostane před soud v jiném členském státě a že budou pokutováni a potrestáni. Dostávají telefonáty, v nichž zaznívají mnohé výhrůžky proti jejich osobě a jejich spolupracovníkům. Tato situace je prostě nepřípustná. Jednoznačně je nutno, abychom nově vymezili pojem "spotřebitel", neboť, jak jsem již uvedla, tento problém se netýká pouze podniků. Chci však zdůraznit svůj předchozí bod. Máme jedinečnou příležitost dokázat lidem v celé Evropě, že aktivně jednáme ve věcech, které se jich přímo týkají. Chopme se dnes této příležitosti a nepromarněme ji jen slovy, po nichž nebudou následovat žádné skutky.
Marian Harkin
Vážený pane předsedající, velkou výhodou mnoha z těchto podvodných katalogových firem je skutečnost, že se nacházejí v jiném členském státě, takže pokud Evropská unie nějakým způsobem nezakročí, jejich postavení je v podstatě nedotknutelné. Tyto firmy zároveň vyvolávají v lidech strach. Mnozí z těchto lidí jsou malými podnikateli bez jakékoliv právní pomoci nebo možnosti poradenství a velká část z nich se po mnoha letech vydírání nakonec vzdá a požadovanou částku zaplatí.
Podobně, jako je tomu v případě mnoha mých předřečníků, i má kancelář je doslova zavalena stížnostmi, které obvykle zasílají živnostníci: instalatéři, dentisté, lékaři a lidé, kteří se stali obětí European City Guide. Tito lidé se cítí být v této věci osamoceni, mají pocit, že udělali nesprávné rozhodnutí, že se dali podvést, a v určitém smyslu za to dokonce obviňují sebe sama.
Zdá se mi neuvěřitelné, že většina členských států si nepřeje rozšířit působnost směrnice tak, aby upravovala také vztahy mezi podniky. Zajímalo by mne, zda je tomu tak proto, že oběťmi těchto podvodů jsou jen malé podniky a ne velké korporace. Domnívám se, že naši občané si zaslouží, aby Rada a Komise podnikly intenzivnější a kvalitnější kroky, než jaké podnikají nyní. Myslím si, že současná situace není dostatečně uspokojivá, a vyzývám Radu, aby začala okamžitě jednat.
Malcolm Harbour
Vážený pane předsedající, přejdu rovnou k věci. Chtěl bych následující věty adresovat slovinskému předsednictví, které podle mého názoru odvádí vynikající práci. Pane ministře Lenarčiči, dovolte mi uvést čtyři body, které byste mohl uvést na příštím zasedání Rady pro konkurenceschopnost.
Zaprvé, měl byste vyzvat Komisi, aby mechanismus SOLVIT - který by se měl zabývat každou jednotlivou stížností související s vnitřním trhem, nejen stížnostmi zaměřenými přímo na trh - začlenila pevně do svého programu. Vyzvěte ji, aby šířila informace, které jsou nyní dostupné na nezávislých internetových stránkách, a aby se tyto informace staly součástí její práce. Na těchto stránkách je uvedeno mnoho komplexních informací a měli bychom se stydět za to, že tuto iniciativu museli vyvinout dotčení lidé samostatně a bez naší pomoci. Tento krok by mohl být uskutečněn okamžitě a byl by to váš první úkol.
Vaším druhým úkolem by bylo zdůrazňovat všem vašim kolegům, že jejich informační služby určené podnikatelům (neboť každý z nich má k dispozici služby určené malým a středním podnikatelům) by měly zprostředkovávat dané informace podnikatelům v jejich mateřském jazyce, přičemž vám postačí skutečně jen velmi skromná část vašeho rozpočtu k tomu, abyste těmto podnikatelům vysvětlil, o co se vlastně jedná.
Zatřetí, poskytněte tyto informace také svým orgánům činným v trestním řízení. Zároveň sdělte Komisi a osobám odpovědným za spolupráci v oblasti ochrany spotřebitelů, aby zahrnuly tyto informace do svých programů. Nebude to vyžadovat velké úsilí, neboť tyto informace již existují. Proto nebude tento úkol příliš složitý. To byla tedy třetí věc, kterou byste měl udělat.
Začtvrté byste měl říci svým kolegům tuto větu: tyto praktiky jsou podle ustanovení směrnice o nekalých obchodních praktikách naprosto nezákonné, jsou-li uplatňovány vůči jednotlivým spotřebitelům. Každý ví, že tomu tak je. Dotčené podniky mají v tomto případě v podstatě postavení jednotlivých spotřebitelů. V rámci procesu uplatňování této směrnice v jednotlivých členských státech (musím přitom jen tak mimochodem poznamenat, že členské státy si za uplatňování této směrnice žádnou velkou pochvalu nezaslouží, dokonce i můj vlastní členský stát v této oblasti výrazně zaostává) byste mohl do tohoto procesu velmi snadno začlenit také ustanovení, podle něhož by proces uplatňování zahrnoval konkrétně i seznamy a databáze, stejně jako malé podniky. Toto opatření by nevyžadovalo žádné velké úsilí.
To jsou tedy čtyři návrhy konkrétních kroků. Proto se na vás nyní, pane ministře, obracím, abych vám řekl, že očekáváme, že se tyto kroky objeví v příštím programu zasedání Rady pro konkurenceschopnost. Jak můžeme žádat malé podniky, aby se podílely na vnitřním trhu, když jim nedokážeme poskytnout ani ty nejprostší záruky v tak jednoduché věci, jako je tato? Je to ze strany nás všech ostudné zanedbávání našich povinností v oblasti společného trhu.
Richard Corbett
Vážený pane předsedající, European City Guide a podobné katalogy a seznamy představují ve své podstatě určitou skupinu podvodníků. Naše právní předpisy však nejsou dostatečně kvalitní na to, abychom se s těmito podvodníky dokázali vypořádat. Tato otázka měla být položena Komisi v souvislosti s předložením nového legislativního návrhu na zpřísnění příslušných právních předpisů, které by nám umožnilo tento problém vyřešit. Než se tak však stane, mé doporučení kterémukoliv z malých podniků, který musí čelit požadavkům ze strany European City Guide a podobných seznamů a katalogů, je velmi jednoduché: neplaťte a ignorujte tento tlak.
Byla založena organizace s názvem Zastavte European City Guide, která sdružuje oběti této firmy. Jejich internetové stránky však musely být zrušeny z důvodu tlaku a právních hrozeb namířených proti provozovateli těchto internetových stránek a usilujících o jejich zrušení. Proto poskytuji této organizaci prostor na svých internetových stránkách, aby mohla i nadále šířit informace o tom, jakým způsobem se mohou podniky před těmito praktikami chránit. V této věci musíme podniknout razantní kroky a musíme je podniknout co nejdříve.
Marcin Libicki
(PL) Vážený pane předsedající, dovolte mi poblahopřát paní McCarthyové ke skvěle připravené otázce k ústnímu zodpovězení, týkající se nekalých praktik reklamních společností vycházejících z příkladu European City Guides. Petiční výbor, jemuž předsedám, pověřil pana Busittila vypracováním zprávy o této otázce. Obdrželi jsme obrovské množství peticí se stížnostmi na tyto konkrétní praktiky. Pan komisař uvedl, že Komise neobdržela žádné podobné stížnosti, které by ji vedly k tomu, aby dala v této věci podnět k šetření. Já to však vidím tak, že tato diskuse bude spolu s budoucí diskusí o zprávě pana Busittila dostatečným důvodom k tomu, aby Komise v této věci podnikla nezbytné kroky, vzhledem ke skutečnosti, že tyto praktiky jsou nesmírně nečestné a působí problémy malým podnikatelům a obyčejným lidem - jinými slovy lidem, kteří nemají za zády armádu právníků na svou obranu.
Vyzývám Komisi, aby v této věci podnikla potřebné kroky.
Brian Crowley
Vážený pane předsedající, zabýval jsem se až 19 případy lidí, kteří byli v souvislosti s European City Guide podvodem připraveni o své peníze a kteří se stali oběťmi vymáhání dluhů. V 17 z těchto 19 případů šlo o malé podniky, zaměstnávající nejvíce tři osoby. A v šesti z těchto 17 případů šlo o lidi ve věku nad 60 let, kteří se strachem čekali, kdy na jejich dveře zaklepe listonoš s dopisem od právního zástupce uvedené firmy.
To, k čemu zde ve skutečnosti došlo, bylo překroucení zákona o prodeji zboží a poskytování služeb, případně směrnice o nekalých obchodních praktikách, o níž hovořil pan Harbour. To již samo o sobě představuje podvod, protože pokud se na něčem dohodnete, pak čekáte za své peníze určitou protihodnotu. Ve skutečnosti však došlo k záměrně nesprávnému popisu poskytované služby. Podobně jako někteří z mých předřečníků se i já domnívám, že nejvhodnější by bylo řešit tuto záležitost na úrovni Komise. Bylo by však správné, aby s touto situací byla obeznámena také Rada pro konkurenceschopnost a každý ministr, který by byl zároveň zmocněn zavést právní předpisy na vnitrostátní úrovni. Tato opatření by mohla být zavedena dříve, než bude předložena revidovaná evropská směrnice týkající se této otázky.
Arlene McCarthy
Vážený pane předsedající, ráda bych zopakovala slova svých předřečníků. V souvislosti s touto otázkou se už musíme přestat vyhýbat odpovědnosti. Musíme těmto firmám znemožnit, aby s námi dále hrály hru s názvem "chyť mne, když to dokážeš". Právě tuto hru s námi totiž hrají. Pane ministře, neopustím toto plenární zasedání, dokud od vás nedostanu nějaké záruky týkající se podniknutí potřebných kroků.
Pan Harbour vám nabídl několik doporučení, já bych však byla ráda, kdybyste upozornil na určité konkrétní věci, o nichž jsem se zmínila i já ve svém úvodním projevu. Mám v úmyslu upozornit na schůzi pracovní skupiny Rady na rakouský model, který na základě směrnice o klamavé reklamě tyto praktiky již zakazuje. Všechny členské státy však neuplatňují tuto směrnici stejným způsobem. Mohl byste tedy požádat také další členské státy, aby následovaly příkladu rakouského modelu a zakázaly tyto praktiky zavedením pozměňovacích návrhů do svých vnitrostátních právních předpisů.
Chtěla bych rovněž požádat Radu, aby se dohodla na přeshraniční síti zaměřené na prosazování práv spotřebitelů. Žádám vás, abyste podal podnět k přijetí, prošetření a uskutečnění kroků týkajících se katalogových firem v rámci této přeshraniční sítě. Taková opatření by nám podle mého názoru umožnila podniknout určité kroky napříč hranicemi a zabránila by tak těmto lidem uniknout spravedlnosti. Myslím si, že každý z nás by dnes z této místnosti odcházel o něco šťastnější, kdybyste nám mohl přijetí těchto opatření potvrdit.
Janez Lenarčič
úřadující předseda Rady. - (SL) Vážený pane předsedající, děkuji vám srdečně za udělení slova. Rád bych zároveň poděkoval všem přítomným poslancům, kteří se této diskuse zúčastnili.
Dovolte mi, abych hned v úvodu objasnil jednu věc. Žádný z členů Rady ani předsednictví a žádný z členských států nepodporuje pokračování či existenci podvodných praktik na vnitřním trhu vytvořeném Evropskou unií. Právě naopak. To je také důvodem k tomu, proč je tato dnešní diskuse tak vítaná a proč ji zahajuji já osobně jménem předsednictví.
Zadruhé vás mohu ujistit, že předsednictví zaznamenalo jednomyslné požadavky na posílení opatření a na uskutečnění okamžitých kroků. Můžete se spolehnout na to, že tyto požadavky odevzdáme i našim partnerům v Radě.
Zatřetí jsem nesmírně rád tomu, že se Petiční výbor rozhodl vypracovat v této věci zvláštní zprávu. Velice se na zprávu pana Busuttila těšíme. Měla by být dalším popudem k přijetí vhodných opatření na evropské úrovni.
Rád bych však upozornil na jednu věc. Paní McCarthyová, uvedla jste příklad, který nám ukázalo Rakousko. Dobré příklady jsou jistě pro ostatní vhodnou motivací k tomu, aby je následovali. Doufám a věřím, že i tato diskuse přitom sehraje určitou pozitivní úlohu. Přesto však musím zdůraznit, že za provádění směrnic je odpovědna Komise.
Již zde dnes bylo řečeno, a uvedla jste to i vy ve své otázce, že se tento problém týká dvou směrnic. Směrnici o nekalých obchodních praktikách nelze pro tuto oblast uplatnit. Jedním z řešení by mohlo být, kdyby byl nově vymezen pojem "spotřebitel", případně rozšířena působnost uvedené směrnice. Očekávám, že při příjímání rozhodnutí v této otázce budou na stole oba tyto návrhy.
Jsme si vědomi toho, že směrnice o nekalých obchodních praktikách je uplatňována teprve krátce. Je v platnosti teprve od prosince loňského roku, proto si myslím, že v dohledné době budeme muset zhodnotit její uplatňování.
Zadruhé bych rád znovu zdůraznil, že se na tuto oblast vztahuje směrnice o klamavé reklamě. Podvody tohoto druhu jednoznačně zahrnují i klamavou reklamu, což znamená, že již nyní jsou k dispozici určité prostředky právní nápravy.
Na závěr mi dovolte sdělit, že jsem tuto diskusi velmi pozorně sledoval a že předsednictví bude o atmosféře tohoto plenárního zasedání informovat členy Rady.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
James Nicholson  
písemně. - European City Guide a jemu podobné praktiky představují podvodné činnosti, které se zvláště zaměřují na malé a střední podniky. Vyzývají společnosti, aby se přihlásily do katalogových služeb, jež nabízejí jako bezplatné.
Na základě pochybných a obecných informací, které jsou na přihlášce uvedeny drobným písmem, však tyto firmy následně velmi výhrůžným a zákeřným způsobem obtěžují dotyčné osoby a žádají od nich peníze. Paradoxem je, že tyto podvodné firmy přitom citují právo Evropské unie s cílem své oběti ještě více zastrašit.
Tyto podvodné praktiky samozřejmě nepřinášejí spotřebitelům ani podnikatelům žádnou hodnotu. Ve skutečnosti jde o výsměch mnoha evropským právním předpisům, například směrnici o klamavé reklamě z roku 1984. Tento problém se objevuje v mnoha zemích Evropské unie a proto volá po bezodkladném přijetí potřebných opatření.
Řešení tohoto problému spočívá ve spolupráci na úrovni EU, jejímž konkrétním výsledkem by mělo být zpřísnění právních předpisů. Musíme zajistit, aby žádná ze směrnic EU, které budou tuto otázku řešit, neobsahovala žádné právní mezery a aby členské státy tuto směrnici uspokojivým způsobem uplatňovaly.
Vyzývám Radu a Komisi, aby napomáhaly práci Parlamentu a aby uskutečnily kroky, které by odrážely naléhavost této situace. Pokud vyzýváme naše malé a střední podniky k účasti v hospodářské soutěži na společném trhu, musíme alespoň vytvořit záruky pro jejich ochranu proti těmto nechutným podvodům.
