Demokratický proces v Turecku (rozprava)
Předsedající
Dalším bodem programu je prohlášení Komise o demokratickém procesu v Turecku.
Olli Rehn
člen Komise. - Paní předsedající, obávám se, že v diskusi o demokracii v Turecku asi projevíme stejné zaujetí, jako jsme projevili v diskusi o reformě vinařství během druhé poloviny zápasu Arsenal versus Manchester United, což je obrázek toho, jak v roce 2009 vypadá Evropa.
Toto je závažnější, protože jde o velice důležitou záležitost a samozřejmě velmi podstatnou otázku týkající se rozvoje demokracie v Turecku. Především jsem hluboce zarmoucen a šokován masakrem, ke kterému došlo včera v noci v Bilge v Turecku, kde bylo zabito 44 lidí. Chci vyjádřit hlubokou soustrast s rodinami a přáteli obětí a věřím, že se vrazi co nejrychleji dostanou před soud. Pro tak strašný útok neexistuje žádná morální ani etické omluva.
Dovolte mi také, abych za sebe i za Komisi vyjádřil lítost nad smrtí devíti tureckých vojáků a jednoho policisty při teroristickém útoku, ke kterému došlo minulý týden. Myslíme na rodiny těch, kteří zde přišli o život.
Odsuzujeme teroristy a podporujeme Turecko v jeho boji s terorismem. Strana kurdských pracujících PKK je na seznamu EU teroristických organizací. Od 14. do 18. dubna bylo při policejní operaci po celém Turecku a především v jihovýchodním regionu zatknuto více než 200 funkcionářů a členů Strany za demokratickou společnost.
Dozvěděli jsme se, že obvinění proti nim vznesená zahrnují to, že jsou členy teroristických organizací, i když formální obvinění stále nepadlo. Čekáme, jak bude obvinění dotaženo do konce v rámci transparentního a objektivního soudního procesu.
Komise nemůže zasahovat do probíhajících soudních případů. Náš přístup je však jasný: i když podporujeme boj proti terorismu, vždycky jsme zdůrazňovali, že musí být veden v souladu s dodržováním lidských práv a základních svobod, především pokud jde o svobodu vyjadřování a sdružování.
Politický pluralismus je nedílnou součástí jakékoliv demokracie. Turecké Velké národní shromáždění dnes do značné míry zastupuje politickou rozmanitost země. Strana za demokratickou společnost přispěla v Turecku k pluralismu a její politickou legitimitu potvrdily výsledky nedávných březnových místních voleb.
Lidé v jihozápadním Turecku současně potřebují mír, potřebují stabilitu a prosperitu spíše než další násilí a konflikty. Odsouzení použití síly a násilí je povinností všech zúčastněných stran. Všichni musí zachovávat zdrženlivost a používat mírové prostředky a pouze mírové prostředky. To je také nedílnou součástí jakékoliv demokracie.
Všichni budeme vývoj v této věci dál bedlivě sledovat. Je nezbytné, aby převážily principy demokracie a právní řád, včetně práv obžalovaných.
Komise také dál úzce sleduje případ rušení DTP, který momentálně leží před Ústavním soudem. V této souvislosti nejsou současná pravidla, kterými se řídí rušení politických stran v Turecku, v souladu s Evropskou úmluvou o lidských právech a evropskou praxí, jak bylo nedávno řečeno i ve vyjádření Benátské komise. Žádali jsme Turecko, aby vzalo toto vyjádření plně v úvahu a aby se to odrazilo v tureckém ústavním a legislativním rámci ve formě revizí zaměřených tímto směrem.
Na závěr chci říct, že dál podporujeme turecké úřady v řešení problémů na jihovýchodě země a problémů lidí, kteří zde žijí, aby se zlepšily ekonomické, sociální a kulturní možnosti všech tureckých občanů bez ohledu na jejich etnický, náboženský nebo jazykový původ.
Podle kodaňských politických kritérií se očekává, že Turecko zajistí kulturní různorodost a podpoří kulturní práva všech občanů, jak je uvedeno v našich podmínkách přístupového partnerství. Zřízení nového kanálu TRT vysílajícího v kurdštině je v tomto ohledu krokem kupředu. Ukazuje to na změnu mentality a chci povzbudit turecké úřady, aby tímto směrem učinily další kroky.
Budeme situaci na jihovýchodě dál sledovat a v připravované zprávě o pokroku vás o tom budeme informovat. Jde o nejdůležitější část demokratizačního procesu v Turecku.
Frieda Brepoels
jménem skupiny PPE-DE. - (NL) Paní předsedající, pane komisaři, po místních volbách, které se konaly 29. března, v nichž kurdská Strana za demokratickou společnost (DTP) získala fantastické vítězství - kdy téměř zdvojnásobila počet starostů z 52 na 98 - je jasné, že kurdskou otázku již nelze dál omezovat na sociálně-ekonomický problém, jak dosud činí pan Erdogan a jeho Strana spravedlnosti a rozvoje. Je jasné, že je nutné přijít s politickým řešením a DTP musí být přijala jako rovnoprávný partner pro diskuse.
V této situaci by člověk řekl, že represivní přístup je zastaralý, ale turecké úřady se opět pustily do rozsáhlé vlny zatýkání. Bylo zatčeno více než 400 hlavních představitelů strany DTP za to, že požadovali řešení kurdské otázky. Má otázka směřovaná na Komisi proto zní následovně. Jde již o pátou nebo šestou stranu, kterou vytvořili Kurdové - momentálně nese název DTP. Má 21 poslanců v Parlamentu a 98 starostů, a Kurdové jsou stále vytlačováni na okraj.
Pane komisaři, není načase, aby Evropská unie iniciovala smírčí jednání mezi tureckou vládou a DTP? Pokud ne, zůstane tato situace zcela ochromená. Jinými slovy, musí se vyřešit příčiny řady údajných teroristických aktivit. Myslím, že vítězství ve volbách před několika týdny také dokazuje, že kurdský smysl pro národnost žije, a to hodně, a že je také nutné rychle provést strukturální reformy podporující rostoucí autonomii pro Kurdy.
Chci také obrátit pozornost na jiný naléhavý problém na okraji této debaty a tím je to, že ve vězeních je drženo více než 1 500 mladistvých, kteří jsou souzeni stejným soudem jako dospělí, což je zcela v rozporu s mezinárodní Úmluvou o právech dítěte. Co s tím Komise hodlá dělat?
Vural Öger
jménem skupiny PSE. - (DE) Paní předsedající, dámy a pánové, pane Rehne, během tohoto šestého legislativního období bylo Turecko prioritou našeho programu EU. Před zahájením přístupových rozhovorů podniklo Turecko mnoho kroků směrem k reformě, a EU proto s rozhovory souhlasila.
Dnes se atmosféra poněkud změnila. Máme stále více obav ohledně postupu demokratizačního procesu v Turecku. Neustále se musí sledovat svoboda tisku, ochrana menšin, ale také reforma soudnictví. Pokud jde o soud s organizací Ergenekon, který probíhá v Turecku, chtěl bych říct, že se tento proces nesmí politizovat. Fakt je, že probíhá zatýkání a vyšetřování. Měli bychom se vyhnout ukvapeným komentářům. Důležitou roli zde musí hrát důkladné podávání zpráv.
V kurdské otázce došlo k významnému pokroku. Řešení kurdského problému je pro proces demokratizace a ochranu menšin zásadní. Mám však také obavy týkající se současného postoje některých šéfů vlád zemí EU. Nejednoznačné signály z EU také znamenají, že demokratický proces v Turecku čas od času kráčí po hrbolaté cestě. S ohledem na to bych chtěl připomenout, že jasný závazek jménem EU ohledně tureckého plného členství by dal reformnímu procesu obrovskou vzpruhu. Jinak tu bude stále nová živná půda pro fundamentalismus a nacionalismus a kurdský problém se ještě zhorší.
Konec konců, společným cílem je proměnit Turecko v moderní, stabilní a prosperující demokracii, která se bude opírat o sekulární stát a pluralistickou demokracii. Není to jen v zájmu Turecka, ale jde také o významný strategický zájem Evropské unie.
Alexander Graf Lambsdorff
jménem skupiny ALDE. - (DE) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, toto je poslední plenární zasedání tohoto legislativního období. Můj kolega pan Öger právě řekl, že Turecko je priorita. V posledních letech jsem se jako zpravodaj své skupiny této otázce mohl věnovat a musím říct, že jsem velmi rád, že na tomto posledním zasedání jdeme opět víc k jádru problému, tedy k otázce demokracie v Turecku.
Ve hře je první kodaňské kritérium. Existují velmi různé názory na vývoj Turecka. Myslím však, že v jedné věci existuje obecná shoda: tempo reformy v Turecko, zdá se, zpomalilo; na konci tohoto legislativního období máme dojem, že než bude Turecko připraveno k přistoupení, má toho nyní před sebou víc, než mělo na počátku mandátu Komise a zákonodárného sboru tohoto Parlamentu.
Pro skupinu Aliance liberálů a demokratů pro Evropu je v této souvislosti obzvlášť důležitá svoboda tisku a názorů. Víte, že v Turecku nelze sledovat YouTube. Práva novinářů, vydavatelů, publicistů, redaktorů a autorů jsou omezena určitými zákonnými předpisy. Komise naštěstí ve své zprávě o pokroku uvedla, že to je problém. Podle názoru mnoha pozorovatelů se tyto problémy zhoršily. Byl bych Komisi vděčen, kdyby k tomu mohla něco říct - zda si myslí, že se problémy zhoršují, nebo zda se věci zlepšují. To by bylo skutečně překvapivé.
Navíc jsou zde důležité body, jako je ochrana náboženských menšin a ochrana práv žen. Nejdůležitější otázkou v současnosti však je svoboda tisku, to, že předseda vlády odejmul akreditace kritickým novinářům, ve velké míře neopodstatněné zavírání kritických novinářů a publicistů v průběhu vyšetřování jasně zločinecké sítě Ergenekon, převzetí mediální skupiny ATV-Sabah holdingem Scharlach, který vlastní nebo kontroluje zeť předsedy vlády, veřejné volání předsedy vlády po bojkotu médií a soud s mediální skupinou Doğan k pokutě 380 milionů EUR s cílem vytlačit ji z trhu, protože informovala o skandálu organizace Lighthouse v souvislosti s dary a o zvýhodňování AKP. Není to jen otázka svobody tisku, ale také to odstrašuje investory, kteří mají pochybnosti o jistotě práva v Turecku.
Turecko je významný soused, významný a respektovaný partner NATO. Chceme dál podporovat Turecko; to je názor mé skupiny. Domníváme se však, že se toho zde ještě musí hodně udělat, že turecká vláda musí prokázat svou vůli již nadále nepřehlížet základní evropská práva, jako to dělá nyní. Byli bychom vděční, kdyby se toto mohlo v příštím legislativním období přesvědčivě zdokumentovat.
Kromě toho si myslím, že bychom tuto debatu neměli vést ve Štrasburku, ale v Bruselu.
Joost Lagendijk
jménem skupiny Verts/ALE. - (NL) Paní předsedající, dámy a pánové, co se týká demokratizačního procesu v Turecku, plete se zde podle mého názoru pokrok učiněný v některých bodech a stagnace a zhoršení v jiných bodech.
Pokrok je v tom, že už 1. května nedošlo k nepokojům na náměstí Taksim v Istanbulu, kde si jen šéfové odborů připomenuli tragédii z roku 1977. Pokrok je v tom, že se Turecko a Arménie dohodly na zlepšení vzájemných vztahů. Chtěl bych vyzvat tureckou vládu, aby v této cestě pokračovala a aby se nenechala zastavit nebo odvést na jinou kolej nacionalisty v Ankaře či Baku. Pokrok je v tom, že došlo k zatýkání osob podezřelých z plánování převratu nebo ze zapletení se do politických vražd: jde o aféru Ergenekon.
Chtěl bych upozornit turecké orgány, aby své kroky podnikaly v rámci zákonů, neboť jakékoliv porušování zákonů odvede pozornost od podstaty věci a chopí se ho ti, kdo nechtějí v této věci dojít k řešení, kdo se nechtějí dostat k jádru věcí.
Vývoj je však i negativní. Je špatné, že předseda vlády vyzývá obyvatele, aby přestali kupovat určité noviny. Je velmi špatné, že bylo zatčeno mnoho předních členů strany, která byla demokraticky zvolena do tureckého parlamentu. Masové zatýkání význačných členů kurdské Strany za demokratickou společnost (DTP) je prostě stejně nepřijatelné jako zákaz strany, protože výsledek je stejný. Prostor pro nalezení politického řešení kurdské otázky byl drasticky omezen. Je to velmi dobrá zpráva pro extremisty na obou stranách, ale velmi špatná zpráva pro většinu Turků a Kurdů, kteří dlouho dychtí po mírovém řešení tohoto problému.
Stav, kdy se na jedné straně dosáhne pokroku, zatímco na druhé straně stagnace, skončí podle mého názoru pouze tehdy, pokud se vláda jednoznačně rozhodne pro hlubší reformy, pokud to opozice podpoří slovy i činy a také, dámy a pánové, pokud Evropská unie dodrží svůj slib, že se Turecko stane plnoprávným členem EU za předpokladu, že bude splňovat naše demokratické standardy.
Tím se dostávám k mé závěrečné poznámce, paní předsedající. I když jsem velmi rád, že má celá strana obavu o demokratizaci Turecka, nemám žádné pochopení pro poslance EP, kteří jsou k Turecku kritičtí, ale nejsou připraveni umožnit mu stát se plnoprávným členem, pokud se tyto problémy vyřeší. I poté, co skončím ve své funkci, budu dál vystupovat ve prospěch reforem, které Turecko potřebuje, aby se mohlo stát plnoprávným členem Evropské unie.
Feleknas Uca
jménem skupiny GUE/NGL. - (DE) Pane předsedající, paní komisařko, dámy a pánové, zásahová jednotka SWAT zbila v Hakkari do bezvědomí 14letého chlapce. Jiný 14letý hoch, který utíkal před chemickým policejním útokem, utonul poté, co spadnul do řeky. 4. dubna zemřeli dva lidé na demonstraci poblíž Urfy v důsledku policejní operace. V Diyarbakiru je v současnosti ve vězení přes 185 mladistvých. Stovky demokraticky zvolených politiků a aktivistů DTP byly uvězněny, včetně tří vedoucích představitelů strany. Proti poslancům parlamentu za stranu DTP je vedeno více než 207 soudních řízení.
Takto já vidím současný demokratický proces v Turecku. A seznam pokračuje. Tato represe začala krátce po 29. březnu, kdy se DTP radovala z velkých úspěchů v místních vládních volbách na jihovýchodě země, kdy se téměř zdvojnásobil počet starostů strany, zatímco vládnoucí AKP zažila ve svém vytouženém kurdském regionu trpké ztráty. Podle mého názoru existuje souvislost mezi volebním úspěchem DTP a vlnou represí proti ní.
Z vládních kruhů se tehdy proslýchalo, že rozšíření volebního úspěchu DTP až k hranicím Arménie je považováno za bezpečnostní riziko. Místo toho, aby se tento zřejmý hlas chápal tak, jak je, tedy jako jednoznačné sdělení Kurdů, že je v rámci systému nutné najít řešení, byl učiněn pokus tento politický úspěch potlačit, pokud to bude nutné, i s policejní brutalitou.
Bohužel si nemyslím, že by i velice velebená AKP měla vůli či odhodlání rozvíjet a prosazovat komplexní strategii řešení tohoto konfliktu, který trvá již celá desetiletí. Jak všichni víte, od poslední zprávy o pokroku nedošlo k žádnému výraznému posunu v oblasti svobody tisku a vyjadřování, uznání kurdské reality, práv náboženských menšin nebo zcivilizování armády. Vládnoucí AKP musí konečně provést skutečnou ústavní reformu a přinést novou dynamiku, která může zemi z ústavního a demokratického hlediska obnovit a přijmout její pluralistickou, multietnickou a multikulturní společenskou povahu. Jinak nemůže v Turecku skutečně dojít k demokratizaci. To by nám všem mělo být jasné.
Bastiaan Belder
Pane předsedající, Evropská unie se ve svém vztahu k Turecku dopustila dvou zásadních chyb. V roce 1999 násilně přinutila Turecko, aby se z něj stala kandidátská země, a na této špatné dráze pokračovala, když v roce 2005 zahájila s Ankarou přístupová jednání. Rada a Komise si myslí, že tak mohou přehlížet historický odkaz Turecké republiky.
Tento historický odkaz - nebo spíš zátěž - se dnes projevuje ve skutečném kulturním konfliktu mezi laickým kemalistickým táborem a konzervativní náboženskou frontou obklopující vládnoucí Stranu spravedlnosti a rozvoje (AKP), pokud jde o směr, kterým by se Turecká republika měla ubírat. Škodlivým důsledkem toho je rozruch budící proces Ergenekon s mnoha kemalistickými prominenty. Pokud jde o nacionalistické postoje vůči náboženským a etnickým menšinám v zemi, je jen pramalý rozdíl mezi Kemalisty a předsedou vlády Erdoganem. Neustálé odnímání práv těmto menšinám - což je součást historie Turecké republiky - je pochopitelně v rozporu s politickými podmínkami Evropské unie pro přistoupení.
Chtěl bych odkázat Radu a Komisi k jednomu velmi známému nizozemskému rčení: je lepší zastavit se v půli cesty než setrvávat v omylu. Evropské instituce a turecké úřady by se měly z této moudrosti konečně poučit. Je to jediný způsob, jak vydláždit cestu k lepším, realističtějším vztahům v zájmu obou stran.
Roberto Fiore
- (IT) Pane předsedající, dámy a pánové, z toho, co jsem slyšel, je jasné, že Turecko je země s obrovskými problémy, pokud jde o demokracii.
Viděli jsme a slyšeli jsme o 15 000 nezletilcích ve vězeních, slyšeli jsme o stovkách zatýkání na základě pochybných obvinění, jsme si vědomi trvalé existence kurdského problému a především arménského problému, letitého problému, který je stále živý. V posledních dvou letech jsme byli svědky vražd kněžích a misionářů, máme ohromné problémy. Pokud tuto situaci porovnáme se situací v jiné zemi, Bělorusku, která je v Evropě stále považována za vyděděnce, zemi, která je podle všeho součástí osy zla, těžko se dá pochopit, jak můžeme dál mluvit o vstupu Turecka do Evropy.
Je jasné, že jsou tu silné lobbistické skupiny, které podporují a za každou cenu si přejí vstup Turecka do Evropy. Bez ohledu na všechno ostatní nemůžeme přehlížet fakt, že je tu problém, a to Kypr, který je ze své podstaty skutečně jedinečný: jinými slovy, země, která je kandidátskou zemí pro přistoupení k EU, okupuje území jiné země a v této okupaci pokračuje tím, že na tento ostrov rozšiřuje svou sféru působnosti a oproti lidem na ostrově uplatňuje absolutně neliberální moc.
Myslím, že Evropané hledí do svého svědomí a stále více si uvědomují, že je nevyhnutelné přijmout rozhodnutí proti přijetí Turecka do Evropy. Připomenu vám pár věcí: Turecko má 90 milionů obyvatel, zaznamenává silný demografický růst a především nesmíme zapomínat, že turecky mluvící země ve střední Asii požadují turecké občanství a turecký stát se zdá být rozhodnutý jim ho dát. To znamená, že vstup Turecka by neznamenal jen připojení Turecka do Evropy, ale také jiných národů, jiných států k Evropě. Nezapomínejme také, že historicky bylo Turecko proti Evropě a nyní působí jako významná pozorovatelna dvou mocností, které opravdu nejsou evropské, a to jsou Spojené státy a Izrael.
A konečně nesmíme přehlížet faktor náboženský: vstup milionů Turků do Evropy by znamenal otevření tisíců a tisíců mešit a nepochybně omezení křesťanské identity a občanské identity v Evropě. Nesmíme také zapomínat, že mešity často přičinlivě napomáhají šířit myšlenky, které jsou výrazně antiliberální a zaměřené proti ženám a obecně proti občanům Evropy.
Richard Seeber
(DE) Pane předsedající, pane komisaři, stejně jako pan komisař i já bych chtěl vyjádřit soustrast rodinám obětí tohoto brutálního útoku. Chtěl bych také předem říct, že podporuji veškeré snahy a pokusy Turecka ve směru demokratizace. Jsou bezpochyby zamýšleny tak, aby se Turecko dostalo blíž k Evropské unii - ne "do", ale "blíž" k Evropské unii.
Domnívám se také, že musíme postupovat s politikou nulové tolerance v oblasti lidských práv a demokratizace a že musíme vyžadovat velmi vysoké standardy. Příklady, které nám naši kolegové předložili, mluví samy za sebe a vidíme, že Turecko má před sebou stále velmi dlouhou cestu, než dosáhne standardů EU. Dokazují také, že Turecko doposud zanedbávalo řešení a zavádění těchto základních ústavních reforem.
Pro systém v Turecku je stále charakteristický fakt, že zde neexistuje jasné rozdělení pravomocí mezi jednotlivými státními orgány, což je zdrojem mnoha problémů, se kterými se setkáváme v dnešním tureckém politickém životě. Bohužel je také nutné říct, že seznam nevyřešených problémů se spíše prodlužuje, než zkracuje.
Například zdůrazním parlamentní práva: je zde veliký deficit v oblasti parlamentní rozpočtové kontroly vojenských výdajů. Parlament do toho může jen málo co mluvit, a co je ještě horší, existují zde zvláštní fondy, nad kterými nemá Parlament kontrolu vůbec.
Imunita jednotlivých poslanců Parlamentu navíc funguje velice nejednoznačně. Z tohoto ohledu existuje v Turecku obrovská potřeba provést reformu. Turecku se bohužel také nepodařilo podepsat různé evropské mezinárodní dohody - například úmluvu proti mučení. Myslím, že teď je opravdu na Turecku, aby šlo příkladem a splnilo evropské a mezinárodní normy.
Mohl bych vyjmenovat mnoho dalších bodů, ale skončím zde a vyzývám Komisi, aby si řádně všímala postupu dosaženého v této oblasti.
Metin Kazak
(BG) Sdílím obavy týkající se demokratického procesu v Turecku v souvislosti s nedávným zatýkáním, ke kterému došlo po místních volbách. Nehledě na to se nedomnívám, že by se měli podporovat politikové, kteří mají přímé vztahy s organizacemi uchylujícími se při dosahování svých cílů k násilným metodám. Násilí nikdy nebylo přijatelným a oprávněným prostředkem k ochraně práv a svobod.
Domnívám se, že Kurdové musí mít větší kulturní a vzdělávací práva, a plně respektuji pokračující reformy včetně spuštění 24hodinového televizního kanálu v kurdštině. Práva a svobody se však, vážení kolegové a kolegyně, nezískávají násilím, ale pomocí mírových politických prostředků, pomocí dialogu a vzájemného respektu.
Proto naše upřímná podpora reforem v Turecku také podpoří prosazení základních hodnot EU, mezi nimiž je nejdůležitější hodnotou úcta k etnickým a náboženským rozdílům a rozmanitosti. Jsem si jistý, že nadějná vyhlídka na přistoupení do Evropské unie urychlí v Turecku dodržování lidských práv a reformy.
Vittorio Agnoletto
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, pane předsedo, především chci přivítat předsedu strany DTP pana Ahmeta Türka, který se zde naší debaty účastní jako VIP host. Drahý Ahmete, víš, že jsme s tebou, že podporujeme demokratický boj, který tvá strana vede v Turecku za uznání základních práv kurdského lidu.
Uznáváme, že DTP je základním nástrojem podpory demokracie v Turecku, a proto rozhodně odsuzujeme politické operace, které předseda vlády Erdogan proti vám nařídil, když uvěznil všechny tři místopředsedy strany DTP a více než 300 aktivistů a sympatizantů. Vítězství strany DTP při posledních správních volbách ukazuje, že DTP je stranou, která má silnou lidovou demokratickou podporu. Evropský parlament ve svém usnesení požádal předsedu vlády Erdogana, aby zahájil přímé rozhovory s DTP, a místo toho byl jedinou odpovědí větší útisk, více zásahů policie, více autoritářství a více případů uvěznění.
Každý ví, že moje parlamentní skupina a evropská levice doposud podporovaly žádost Turecka o členství v Evropské unii a současně podporovaly reformní proces v této zemi. Domnívám se však, že nám v posledních dvou letech a především v posledních několika měsících pan Erdogan ukázal svou druhou tvář, lídra, který je jedna ruka s nejhorší částí turecké armády, jež si přeje pouze jedinou věc, a to Kurdy zmasakrovat.
Reformní proces je prakticky odsouzen k nezdaru, vězení jsou plná Kurdů; samotný pan Erdogan ničí veškeré naděje na členství Turecka. Odpovědnost za to, co se děje v evropsko-tureckých vztazích, a za rostoucí zmatek v evropském veřejném mínění, pokud jde o Turecko, leží na něm a jen na něm.
Chtěl bych panu Erdoganovi vyslat velmi silný politický vzkaz: buď se budete snažit o politické řešení kurdské otázky, což je proces, který vyžaduje, a v tom buďme zcela upřímní, přímá jednání s DTP, nebo vás požádáme, abyste zastavil jednání o členství v Evropské unii. Cesta ke členství Turecka v Unii musí procházet přes Diyarkabir a DTP, jinak to budeme my, jinými slovy lidé, kteří nejvíc podporovali váš přístupový proces, kdo požádáme o pauzu k zamyšlení, která by mohla být trvalá.
Patrick Louis
(FR) Paní předsedající, dámy a pánové, Turecko dnes vypadá, že funguje jako demokracie, ale není na Evropské unii, aby neustále dávala hodiny dobrého chování, když sama EU klidně a bez skrupulí obchází svrchovanou vůli svých národů, které ji tvoří, vyjádřenou v referendu.
Turecko je v podstatě stále daleko od respektování hodnot evropských národů, jak ukázala situace nesčetných etnických a náboženských menšin, z nichž se tato země skládá. Situace milionů Kurdů se zlepšuje jen velmi pomalu. Vztahy s Armény nebo dokonce řeckými sousedy jsou pod trvalým diplomatickým nebo vojenským tlakem. Kypr je navzdory mezinárodnímu právu stále Tureckem vojensky okupován. Trvá to již 35 let. Náboženské menšiny nejsou nijak ušetřeny. Práva společenství, která nejsou vyjmenována ve smlouvách, jsou pravidelně pošlapávána, za zjevného nezájmu Evropské komise, která stejně jako Parlament dál podporuje vstup země do Evropské unie.
Buďme však důslední. Je-li spolupráce s Tureckem nezbytná, musí se veškeré plány na přistoupení Turecka odehrávat v souladu s evropskými demokraciemi, tedy prostřednictvím referenda.
Marios Matsakis
Pane předsedající, mnoho úsilí jsme vynaložili a mnoho politik jsme opřeli o naději, že když se budeme chovat mile k Turecku, změní tato země svůj kemalistický fašismus v chování, které bude přibližně demokratické a bude jakž takž přijatelné. Absolutně jsme se mýlili a rychle jsme se začali cítit beznadějně zklamaní a frustrovaní. Demokratický reformní proces v Turecku postupoval kupředu tempem třínohé želvy.
Pane komisaři, nám i velké většině evropských obyvatel, které zastupujeme, došla trpělivost. Už toho máme dost. Vládnoucí režim v Turecku dokázal, že je naprosto neschopný a neochotný dostat tuto zemi do stadia civilizace 21. století. Pane komisaři, metoda cukru naprosto zklamala a to musíte uznat. Je načase použít bič.
Andrew Duff
Pane předsedající, mám obavu, že Parlament se projevuje v otázce Turecka opět poměrně vrtkavě. Byl bych vděčen panu komisaři, kdyby nám předložil své upřímné posouzení případu Ergenekon. Souhlasí s tím, že jde o vítané znamení, že došlo k vyčištění stájí, a o signál toho, že soudy začaly konečně řešit hlubokou korupci uvnitř určitých částí tureckého státu?
Alexander Graf Lambsdorff
(DE) Pane předsedající, chtěl bych odpovědět na to, co řekl pan Lagendijk. I my pochopitelně víme, jakou pozitivní roli může Turecko sehrát ve vztahu k Arménii a ke Střednímu východu. Diplomacie a demokracie jsou však dvě rozdílné věci. Jsme znepokojeni především akcí předsedy vlády Erdogana proti vydavatelské skupině Ahmeda Dogana. Dokonce i Der Spigel, který nemá co dělat ani s Doganem, ani se Springerem, píše o soukromé vendetě Erdogana proti Doganovi.
Již jsem se zmínil o zprávě o pokroku, kterou připravila Komise. Ještě jednou bych chtěl Komisi položit konkrétní otázku. Má Komise větší či menší obavy o svobodu názoru nebo tisku v Turecku, než měla v době zveřejnění zprávy o pokroku? Pokud ne, proč ji to již neznepokojuje? Pokud ano, jaká konkrétní opatření hodlá Komise podniknout? Jak důležité je téma svobody tisku a názoru v souvislosti s probíhajícími přístupovými rozhovory? Jak jsem řekl, jde konec konců o první kodaňské kritérium, o politické kritérium.
Olli Rehn
člen Komise. - Pane předsedající, chci poděkovat členům Parlamentu především za velmi seriózní a zásadní debatu o demokratickém procesu v Turecku a chci také dnes poděkovat Evropskému parlamentu za jeho příspěvek k politice EU vůči Turecku. Šlo o kritickou, ale konstruktivní podporu naší úmluvy s Tureckem ve velmi kritickém období. Myslím, že přístup Parlamentu - věřím, že stejně jako přístup Komise - lze ve vztahu k Turecku a jeho procesu přistoupení k EU popsat jako spravedlivý a přísný.
Jistě, z mého pohledu musíme být spravedliví a přísní, a jen když splníme současně obě tato kritéria, můžeme dospět k nějakým výsledkům. To znamená, že musíme být spravedliví ve smyslu zachování hlediska EU jako kritického hnacího motoru reforem v zemi a musíme držet slovo, pokud jde o možnost Turecka ukázat, že bude schopné splnit přístupová kritéria EU. Současně musíme být přísní při plnění pevně stanovených podmínek, především pokud jde o základní svobody a demokratické principy. Tyto dva základní prvky - spravedlivost a přísnost - fungují jen současně a nelze je oddělit jeden od druhého. Myslím, že to je jasně nejlepší způsob podpory demokratické transformace v Turecku, což je náš cíl, protože z Turecka se tak stane lepší partner a výhledově možný členský stát Evropské unie, ve shodě s rámcem jednání, který byl přijat 4. října 2005.
Současný stav věcí je v podstatě tak smíšený, jak popsal Joost Lagendijk, šéf delegace Evropského parlamentu ve společném parlamentním výboru EU-Turecko. Někdy to vypadá jako dva kroky kupředu a jeden dozadu, ale lepší takto než naopak.
Jelikož pan Duff vznesl tu otázku, myslím, že vyšetřování případu Ergenekon je názorný příklad. Vzhledem k dosavadnímu vyšetřování se zdá, že bylo nezbytné, aby byla tato síť stojící za potenciálními politickými nebo jinými útoky proti demokracii v Turecku odhalena a aby byla dál odhalována v duchu právního řádu a demokratického sekularismu.
Na druhé straně se lze v současném stadiu vyšetřování aféry Ergenekon ptát, zda se řádně uplatnily všechny principy právního řádu anebo zda jsou za tímto zatýkáním i jiné politické účely. Porota se stále mýlí. Sledujeme to velmi pečlivě a budeme o tom bezpochyby referovat v naší chystané zprávě o pokroku, která se objeví letos na podzim.
Z mého pohledu jsou obzvlášť důležité tři principy. Především jsou to principy demokracie: provádění ústavní reformy, neboť reforma pravidel vládnoucích politických stran je s ohledem na zkušenosti minulého roku, tohoto roku i předchozích let zcela zásadní, s ohledem na to, že jsme viděli, jaké má ústavní rámec Turecka v tomto ohledu nástrahy, na což upozorňuje Benátská komise Rady Evropy.
Za druhé je to svoboda vyjadřování, o níž hovořil Graf Lambsdorff, která je základem demokracie. Celkem nedávno byla předmětem diskuse na zasedání Smíšeného parlamentního výboru Parlamentu a tureckého Velkého národního shromáždění. Mám obavy o svobodu médií a její vývoj v Turecku a určitě se k tomu vrátíme ve zvláštní části naší zprávy o pokroku, kterou vydáme letos na podzim.
Ano, před rokem či dvěma došlo k pozitivnímu posunu, pokud jde o důsledky reformy neblaze proslulého článku 301. Na druhé straně relativní pokrok týkající se článku 301 neospravedlňuje útoky na svobodu médií jinde, které byly dnes zmiňovány v mnoha prohlášeních.
A konečně je to právní řád, který je základní podstatou fungování celé společnosti a ekonomiky a základní hodnotou Evropské unie: názorně je to ukázáno v boji proti terorismu, který podporujeme, pokud jde veden v souladu s právním řádem a principy spravedlnosti v té nejlepší evropské tradici.
Tempo jednání s Tureckem tak bude záviset především na postupu a intenzitě reforem zlepšujících základní svobody a právní řád v zemi, ve všech vrstvách života a ve všech koutech země. To je základ procesu jednání. Postup při technických jednáních bude záviset na tom, zda se tyto reformy zlepšující základní svobody a lidská práva a demokratický sekularismus skutečně pohnou kupředu, a na tom, jak intenzivně budou uskutečňovány. Toto je zakotveno ve Smlouvě o Evropské unii a v našich společných evropských hodnotách. Jde o rozhodující měřítko postupu Turecka směrem k Evropské unii.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
