Държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини (разискване)
Председател
Следващата точка е докладът на Bernhard Rapkay, от името на комисията по икономически и парични въпроси, относно държавна помощ за улесняване на закриването на неконкурентоспособни въглищни мини - C7-0296/2010 - 2010 /0220(NLE)) (Α7-0324/2010).
Bernhard Rapkay
Г-жо председател, г-н Алмуния, госпожи и господа, първо, г-н Алмуния, бих искал да поздравя Вас и Вашите служби. Оценката на въздействието, която представихте, е много добра. Тя е основана на факти, убедителна е и стига до същината на въпроса.
Жалко е, че другите членове на колегията на членовете на Комисията не са прочели тази оценка на въздействието, тъй като, ако я бяха прочели, не биха могли да внесат това предложение, което изобщо няма нищо общо с оценката на въздействието. Чудя се как например колегията на членовете на Комисията са избрали годината. Изобщо не се споменава за това в оценката на въздействието. Единственото обяснение, което може да се даде, е, че 2014 г. е точно по средата между 2010 и 2018 г. Това трябва да е.
Това може да се дължи обаче на факта, че те не са разбрали и съдържанието. Нито един от аргументите в подкрепа на предложението не може да се разглежда сериозно, тъй като те не са правилни. Налице е аргументът, че схемата за държавна помощ, приета през 2002 г., чийто срок на действие предстои да изтече, е била споразумение за постепенно преустановяване на въгледобива. Разбира се, това е изцяло неправилно. Това беше следващо споразумение. Знам това, тъй като аз бях там и бях докладчик за Парламента през 2002 г. Това стана, когато срокът на Договора за създаване на Европейската общност за въглища и стомана (ЕОВС) изтече след 50 години и беше необходимо следващо споразумение не само по отношение на помощта, но също така и по отношение на други въпроси.
Ако това е било споразумение за постепенно спиране, какво би се случило например с активите на ЕОВС? Не беше споразумение за постепенно закриване, а следващо споразумение. Тогава ние се съгласихме напълно оправдано на период от осем години за това следващо споразумение, след което да разгледаме отново този въпрос. Следователно този аргумент не е правилен.
Вторият представен аргумент е въпросът за устойчивостта. Всички ние подкрепяме това и сме наясно, разбира се, че въглищата произвеждат големи количества емисии на въглероден диоксид. Въпреки това едно решение на Комисията не може да отмени законите на науката. Какво ще се случи след това? Местните въглища ще бъдат заместени с вносни. Това е единственото нещо, което ще се случи. Вносните въглища изпускат точно същото количество въглероден диоксид, както и местните. Просто проблемът се състои в това, че ако не разполагаме повече с отправни точки, няма да сме в състояние да ги използваме при развитието на нови, съвременни технологии за въгледобив и електроцентрали. Европа е водеща в областта и има предимство на износа. Не считам, че ние следва да се откажем от това.
Третият аргумент е, че помощта е вредна и е по-добре парите да бъдат похарчени за други неща. Не е възможно да се каже нещо против този аргумент или срещу отношението на пазарните радикали. Вие не можете да се противопоставите на идеология с факти. Въпреки това изявлението, че това би било много скъпо например следва да се погледне в светлината на това какво действително ще означава, ако въгледобивът бъде прекратен внезапно, а спирането през 2014 г. действително би било внезапно Това ще доведе до увеличаване на разходите за борба с безработицата и преди всичко на разходите, свързани с дългосрочното закриване на мини. Този въпрос е много сложен. Разходите за дългосрочното закриване на мини продължават години и дори десетилетия след като въгледобивът приключи. Разходите трябва да бъдат изплатени от държавната хазна. Някои държави-членки обаче имат въведена система, която гарантира, че държавата не е отговорна за тези разходи. Следователно този аргумент не е солиден. Поради тази причина препоръчвам да си помислите отново по въпроса възможно най-скоро и да обърнете внимание на това, което е казано в оценката на въздействието. В противен случай резултатът ще бъде регионални и социално-политически сътресения, което ние не искаме. Поради тази причина предложението за 2018 г. е много по-разумно.
Хоакин Алмуния
Г-жо председател, много благодаря на г-н Rapkay за неговия доклад, от името на парламентарната комисия по икономически и парични въпроси.
Комисията е анализирала внимателно доклада и предложените изменения за това разискване с огромен интерес и ние обърнахме внимание на факта, че докладът подкрепя, по-специално, удължаването на крайния срок за закриване на неконкурентоспособните мини до 2018 г.
Комисията също така е наясно, че по време на последните разисквания, които се състояха в Комитета на постоянните представители (Корепер), мнозинството подкрепи крайния срок през 2018 г., както е предложено в доклада на г-н Rapkay.
Когато изготвихме предложение за регламент и анализирахме положението, ние в Комисията, разбира се, бяхме напълно наясно със социалното и регионално въздействие от закриването на въглищните мини в някои региони на ЕС. Когато изготвяхме регламента обаче, ние също така взехме предвид факта, че някои мини са неконкурентоспособни и са оцелели досега единствено благодарение на постоянното финансиране с публични средства и субсидии. Следователно в предложението ни за регламент ние позволихме на държавите-членки да отпуснат допълнителна оперативна помощ, но този път със специалната цел за улесняване на постепенното закриване на неконкурентоспособните мини.
Бих искал да обсъдя три точки, които са разгледани в доклада.
Първо, предложението за отпускане на оперативна помощ или инвестиция, за да се направят мините конкурентоспособни. Вече имаше подобна разпоредба в предишния регламент относно помощта за сектора. Предишният регламент обаче до голяма степен не успя да постигне желаното въздействие и вместо да насочи въглищните мини към рентабилност, той създаде до известна степен морален риск.
Мините бяха финансирани с напразната надежда за постигане не рентабилност. Сега ние трябва да се справим с последствията: трябва да разширим тази специална система за производство на въглища, тъй като съответните мини не са постигнали рентабилност, нито са били закрити.
Във всеки случай мините, които разполагат с достоверни прогнози за рентабилност, не се нуждаят от държавна помощ и могат да получат изисквания капитал от капитала или финансовите пазари.
Второ, бих искал да обясня защо в предложението ни ние считаме за необходимо да разполагаме с план за свеждане до минимум на въздействията върху околната среда. Този въпрос е посочен в член 3, параграф 1 от предложението ни.
Държавната помощ нарушава конкуренцията. Следователно договорът съдържа разпоредби, които я обявяват за несъвместима в редица случаи. Оперативната помощ може да бъде разрешена единствено ако е вероятно да има положително въздействие. Регламентът ни предлага план за смекчаване на въздействието върху околната среда от употребата на въглища, за да се компенсира отрицателното въздействие на помощта.
Накрая, третата ми бележка е свързана с целта на оперативната помощ да допринесе за прехода към закриване на неконкурентоспособните мини, ясно е, че това закриване трябва да бъде постепенно и не може да се състои едва когато настъпи крайният срок. Тази постепенност трябва да бъде ясно определена в плана за закриване и планът трябва да включва намаляващо съотношение на тази помощ по време на преходния период.
Следователно предложението ни определя линейно намаляване на помощта с процент, който има ясната цел да премахне помощта в края на преходния период.
След като посочих всичко това, още веднъж бих искал да благодаря на г-н Rapkay и на всички, които са допринесли за доклада, който разглеждаме в момента. Ние ще разгледаме позицията на Парламента във връзка с доклада и продължаваме разискванията в Съвета, естествено, в консултация с белгийското председателство. В светлината на позицията на Парламента и въз основа на това каква ще е позицията на Съвета, Комисията, разбира се, ще представи становището си през следващите няколко седмици.
Herbert Reul
Г-жо председател, г-н Алмуния, госпожи и господа, никой не оспорва факта, че въглищата са важна част от доставките ни на енергия. Безспорно е също така, че добивната промишленост трябва да бъде конкурентоспособна и че субсидирането не е правилният подход.
Въпросът сега е дали 2014 или 2018 г. е правилният краен срок. Г-н Rapkay представи много интелигентни аргументи, които аз няма да повтарям. Имам само едно искане към Комисията. Във всички комисии в Парламента, които бяха включени, е налице подкрепа на мнозинството за включването на конкурентоспособността като критерий. Когато става въпрос за краен срок, ние трябва просто да гарантираме, че е налице необходимата гъвкавост, която ще позволи на държавите-членки да продължат да осъществяват натиск върху хората, работните места и икономическите структури на управленско равнище. Единственият аргумент, който беше посочен и който, между другото, противоречи на изявлението на Комисията относно въздействието, в което първоначално беше подкрепен срокът до 2018 г., е, че съображенията на политиката в областта на околната среда биха могли да играят роля тук. Бих искал да подчертая още веднъж, че за климата е без значение дали горим местни или вносни въглища. Молбата ми към члена на Комисията е да обмисли, ако Парламентът и Съветът могат да представят нови аргументи от този тип, дали този четиригодишен срок би могъл да предостави на Комисията малко повече гъвкавост. По този начин разбрах позоваването току-що, че Комисията разглежда въпроса, и съм благодарен за това.
Jan Březina
Г-жо председател, от името на комисията по регионално развитие, ние приветстваме предложението на Комисията, въпреки че препоръчахме някои изменения. Също така препоръчваме удължаване на срока за закриване на неконкурентоспособните мини. Без тази промяна ще е налице риск да бъдат засегнати цели региони, в които закриването на мини ще доведе до бедност и регионите ще бъдат изправени пред сериозни социални проблеми.
Освен всичко друго, ние предложихме приспособяване на използването на средства на политиката на сближаване за засегнатите по този начин региони. Комисията по регионално развитие счита също, че закриването на неконкурентоспособните мини не е единственият приемлив начин за използване на държавната помощ за тези мини, тъй като тя следва да се използва също така, за да улесни развитието, целящо постигане на конкурентоспособност.
Ако дадена мина стане конкурентоспособна до определена дата, това със сигурност е желано положение, което е в интерес на съответния регион, а в резултат на това и на Съюза като цяло. Значението на въглищните електроцентрали, наред с другото, се основава на факта, че на практика те са единствените централи, които са в състояние да отговорят незабавно и гъвкаво посредством увеличено производство, когато има внезапно покачване в търсенето на електричество, независимо от други фактори. Ако искаме по-голямата енергийна сигурност на Съюза да е нещо повече от празен лозунг, ние не можем да се справим без стабилни и конкурентоспособни мини и въгледобивна промишленост.
Werner Langen
Г-жо председател, първо, бих искал да насърча г-н Алмуния да се придържа към неговото първоначално предложение за 2018 г. Това предложение беше добре обосновано и основано на икономическото, регионално и социално състояние, както и на състоянието на енергийната политика.
Не разбирам защо колегията на членовете на Комисията е включила екологични причини, които са изцяло неуместни. Както посочиха предишните оратори, няма разлика дали горим вносни въглища или въглища, които самите ние сме добили и субсидирали. Въздействието върху климата е едно и също и в двата случая. Всъщност вероятно е много по-лошо за вносните въглища, тъй като те трябва да бъдат транспортирани тук от Канада, Австралия или други региони на света. Поради тази причина обосновката е погрешна. Бих искал да благодаря на г-н Rapkay за изготвянето на това предложение в тясно сътрудничество с групата на Европейската народна партия (Християндемократи). Считам, че това се отнася за регламент на Съвета. Има вратичка в Договора от Лисабон, която означава, че разпоредбите, основани на законодателството в областта на конкуренцията, не са част от процедурата на Парламента за съвместно вземане на решение. Вместо това процесът, който не включва подходяща оценка, е все още основан на Регламент № 17 от 1965 г. Следователно сега ние се нуждаем - поне що се отнася до изявлението ни - от гласуване с широко мнозинство, така че въглищата, един от най-важните енергийни източници, които все още са налични в Европа, да останат конкурентни в бъдеще.
Групата ни ще подкрепи неограничено доклада на г-н Rapkay. Ние искаме да насърчим г-н Алмуния да поиска от Комисията да изготви ново предложение за 2018 г. и искаме да изменим две точки в доклада, който беше приет. Едната от тях засяга въпроса за начина, по който помощта следва да бъде постепенно намалявана. Ние сме на мнение, че това следва да бъде оставено на държавите-членки по време на този осемгодишен период.
Втората ми бележка се отнася до факта, че действието на регламента като цяло ще бъде прекратено през 2030 г. Това също така е етапът, до който са стигнали обсъжданията в Съвета относно този регламент. Единствено когато Парламентът постигне ясно решение в подкрепа на 2018 г., ние ще бъдем в състояние да извършим подходяща оценка въз основа на социалното, политическо, икономическо и регионално състояние, както и на състоянието на енергийната политика.
Olle Ludvigsson
Г-жо председател, това не е прост въпрос. Ето защо е важно за нас в Парламента да заемем добре балансирана позиция. Налице са два основни аспекта, които трябва да бъдат взети предвид. От една страна, в дългосрочен план е неразумно да се продължи изкуственото запазване на тази неконкурентоспособна форма на въгледобив. Поради причини, свързани с околната среда и конкуренцията, не е устойчиво да се използват програми за публични субсидии, за да се гарантира продължаването на нерентабилния въгледобив. Следователно е логично субсидиите за тази дейност понастоящем да бъдат прекратявани постепенно.
От друга страна, премахването на субсидиите ще има отрицателно въздействие не само върху десетките хиляди миньори, които ще бъдат принудени да търсят нова работа, но също и върху техните семейства и върху всеки друг, който е зависим от въгледобива. Приспособяването на хората, които живеят в засегнатите региони, ще бъде много трудно. Балансирането на тези два аспекта не е лесно. Независимо от това считам, че Комисията е открила разумен баланс в своето предложение. Субсидиите ще бъдат прекратени, но това ще бъде внимателно управлявано, като се вземат предвид както работните места, така и околната среда.
Засегнатите региони ще претърпят сериозни затруднения, когато субсидиите бъдат прекратени, но в същото време предложението предоставя възможност за всеобхватни социални и екологични мерки, за да се направи този регионален процес на адаптиране възможно най-ефективен. Изключително важно е всички тези възможности да бъдат изцяло използвани от националните и регионални органи. Широкомащабните инвестиции в инициативи за активен пазар на труда и всеобхватните мерки за възстановяване на околната среда са основни, ако крайният резултат следва да бъде приемлив за тези региони.
Досега разискването беше съсредоточено върху три въпроса. Първо беше представен аргументът, че въглищните мини, които са станали конкурентоспособни по време на периода на закриване, следва да имат възможността да продължат да функционират. По мое мнение, ще бъде погрешно да бъде включена тази възможност, тъй като помощта, която следва да се отпусне, трябва да бъде използвана правилно и да бъде основана на окончателно закриване. Второ, беше обсъдена крайна дата за закриването. В това отношение, е важно да се отбележи, че настоящият регламент съществува от 2002 г. и че всеки е наясно, че срокът на изключенията от правилата за конкуренция ще изтече през тази година. Ето защо няма нищо изненадващо в това. Аз мога да проявя гъвкавост що се отнася до точната година. Трето, становищата в позицията на Парламента бяха разделени по отношение на елементите във връзка с околната среда и с устойчивостта. Считам, че тези елементи следва да бъдат възможно най-ясни и те определено следва да бъдат подчертани в по-голяма степен, отколкото са в изготвения от комисията по икономически и парични въпроси текст. Много е важно да дадем правилен сигнал в това отношение.
Sophia in 't Veld
Г-жо председател, трябва да кажа, че съм много развълнувана от новата романтична история между групите на Европейската народна партия (Християндемократи) и на Прогресивния алианс на социалистите и демократите в Европейския Парламент, но усещам, че интимната и нежна прегръдка между г-н Rapkay и г-н Lange държи Европа здраво в миналото.
Ние говорим за седмото удължаване на специалния режим на държавна помощ. Самият г-н Rapkay посочи, че той е бил докладчик през 2002 г. Кой ще ни даде гаранция, че няма да провеждаме същото разискване през 2018 г.? Тъй като причините, които бяха валидни през 2002 г., са валидни и днес и ще бъдат валидни през 2018 г. Следователно моята група без резерви подкрепя позицията на Комисията. Ние поискахме отделно гласуване относно изменения 25 и 27 и призоваваме всички колеги от двете големи групи да гласуват против тези изменения и да подкрепят позицията на Комисията за прекратяване на подкрепата до 2014 г.
Наясно съм, че гласуванията се провеждат в различните комисии, но също така съм наясно, че има много колеги от двете големи групи, които се чувстват особено неловко от настоящото положение. Считам, че те следва да осъзнаят, че разполагат с пълната свобода на света да гласуват по съвест, тъй като в действителност не Европейският парламент решава. Така че те следва да гласуват, за да представят своите мнения.
Ние не преговаряме; не се налага да правим компромиси. Можем да дадем много силен политически сигнал в подкрепа на Комисията и следователно считам, че Европейският парламент следва да балансира изключително силния политически натиск от държавите-членки върху Комисията и да покаже, че Парламентът гледа към бъдещето, а не към миналото.
Philippe Lamberts
Г-жо председател, госпожи и господа, групата на Зелените/Европейски свободен алианс не възразява срещу инвестирането на публични фондове, като се има предвид, че те действат като катализатор за трансформация, през която обществото ни, промишлеността ни и икономиката ни трябва да преминат, за да станат по-справедливи и най-вече по-устойчиви. Ние трябва да помним, че помощта за неконкурентоспособните въглищни мини противоречи на тези цели. Тя подкрепя промишленост, която не е устойчива нито икономически - в противен случай не би имала нужда от субсидии - нито екологично.
Както преди малко г-жа in 't Veld подчерта, от няколко десетилетия въгледобивната промишленост се нуждае от удължаване на този преход, който няма обозрим край. Същевременно, колеги от Германия, от няколко десетилетия много европейски държави се стремят да поставят край на това, което е неустойчива промишленост. Това е така за моята страна, Франция, както и за много други държави. Ето защо ние подкрепяме предложението на Комисията и следователно предложението за субсидии, които да се използват така, че съответните работници да могат да бъдат пренасочени по приличен и достоен начин.
Въпреки това под натиска на това, което чухте днес, Комисията се приготвя да бие доста безславен отбой, г-н Алмуния, под упражнения от колегата Ви, г-н Йотингер, натиск, чието поведение по този въпрос не отговаря на поведението на член на колегията, отговорна да защитава общия интерес, а на официален представител на специалните, секторни интереси на една конкретна държава, Германия. Още повече, той не го крие!
В заключение, бих искал да ви кажа, че докато Европейският съюз, докато държавите-членки влагат цялата си енергия за подкрепа на промишлени отрасли от миналото, с публични средства, които - и се надявам, че кризата в Ирландия ни припомня това - са изключително недостатъчни, докато подкрепяме с тези публични пари промишлените отрасли на XIX век, ние няма да бъдем в състояние да поемем водещата роля в промишлените отрасли на XXI век. Междувременно светът се променя, при това бързо.
Konrad Szymański
Г-жо председател, представеното предложение от Европейската комисия очевидно е било написано под нареждането на политиката в областта на климата и без да се вземат предвид социалните последствия - по-конкретно последствията в областта на енергетиката - в страни като Германия, Испания и Полша. Ние трябва да помним, че световният пазар на въглища се променя пред очите ни. Търсенето на въглища, както и цената им, се увеличават. Следователно мините, които днес не са рентабилни, може би ще бъдат рентабилни в бъдеще.
Отклоняването от въглищата представлява също така сериозен проблем за енергийната сигурност в държави като Полша, които произвеждат повече от 95% от електричеството си от въглища. Отклоняването от въглищата при тези положения може да включва само една алтернатива - все по-голяма зависимост от газа, който се внася само от една посока. Следователно, преди да вземем решение под политически натиск в полза на отказа от въглища в такива случаи, ние следва да гарантираме диверсификация и също така сигурност на доставките на газ, тъй като днес това е единствената действителна алтернатива за енергийния сектор на държави, които използват въглища за целта.
Поради тези причини ще подкрепим компромисите, представени от комисията по икономически и парични въпроси и комисията по промишленост, изследвания и енергетика, където ние предложихме регламентът да дава възможност на националните бюджети, които все пак не са бюджети на ЕС, да поддържат мини в държавите, в които това е необходимо, и също така компромис, който предполага, че регламентът може да остане в сила до 2030 г. Считам, че първоначалните предложения на Европейската комисия бяха значително по-близки до точно тази позиция. Единствено накрая Европейската комисия реши да предложи нереалистичния краен срок през 2014 г.
Andreas Mölzer
(DE) Г-жо председател, не само е оправдано за нас да продължим да подкрепяме въгледобивната промишленост, но по мое мнение това е от първостепенно значение. Ние трябва да продължим да предоставяме подкрепа не само до 2014 г., но също и след това. Наш дълг е да защитаваме гражданите на Европейския съюз от множеството отрицателни въздействия на глобализацията. Това също включва предлагане на работниците в промишлените отрасли, които не са изцяло конкурентоспособни на световния пазар, на дългосрочна преквалификация, която ще им позволи да намерят друга работа.
Не е необходимо да си експерт, за да осъзнаеш, че са необходими специализирани работници в добивната промишленост. Много миньори работят в мините през целия си живот. Следователно, по мое мнение, ние се нуждаем от много време, за да сме в състояние да им предложим нова работа. Може вече да не е разумно да се дава възможност за преквалификация на по-възрастните миньори. Ние трябва да позволим на минните региони да станат постепенно по-малко зависими от добивната промишленост, без техният просперитет да бъде значително намален. Тези региони все още имат значителен икономически потенциал, ако им бъде дадена възможност за преструктуриране на техните икономики. Драстичното намаляване на субсидиите за въгледобивната промишленост през последните години представлява изпитание за много минни региони. Множество райони не са могли да реагират достатъчно бързо на промените в икономическата обстановка поради техните здрави връзки с добивната промишленост. Резултатът е увеличена бедност. Това не трябва да е така. Ние можем да защитим много европейски региони от големи икономически и социални вреди и следователно трябва да гласуваме в подкрепа на тези разпоредби.
Gunnar Hökmark
(SV) Г-жо председател, когато става въпрос за държавна помощ за въгледобивната промишленост, по мое мнение, ние следва да направим всичко, което е по силите ни, за да направим европейската икономика възможно най-конкурентоспособна и следва да направим това в много различни области. Трябва да разполагаме с цел, когато става въпрос за автомобилостроенето, машиностроенето и медицинската промишленост. За да постигнем успех, ние трябва да преобразуваме икономиката ни, за да й позволим да отговори на изискванията на съвременната конкуренция и на глобалната икономика.
В светлината на това имам сериозни съмнения относно намерението сега да бъдат увеличени държавните субсидии за нерентабилните въглищни мини. Това ще означава, че на държавно равнище ние ще затворим пари в предприятия, които не са рентабилни, които не са в състояние да поддържат работните места, за които говорим, и които няма да подпомогнат подобряването на околната среда. Това ще означава също така, че преобразуването, от което се нуждаем, за да можем да станем действително конкурентоспособни, ще бъде по-бавно. Това ще означава, че ние няма да успеем да се развием в други области и също така след период от няколко години хората все още ще трябва да бъдат наемани на работа в промишлени сектори, които не предлагат дългосрочна сигурност и възможност за препитание, а тези региони, за които говорим, все още ще останат зависими от въгледобива, в който са нерентабилните въглищни мини.
На фона на това считам, че ние следва да подкрепим предложението на Комисията и ще гласуваме в негова подкрепа.
Wolf Klinz
(DE) Г-жо председател, г-н Алмуния, сега ние трябва по-скоро да преглътнем горчивия хап, отколкото да удължаваме тази агония. Това ми идва наум, когато мисля относно въпроса, който обсъждаме днес. Подкрепям предложението на Комисията за прекратяване на държавната помощ през 2014 г. за мините, които към тази дата не са рентабилни. Разходите за всяко работно място във въгледобивната промишленост са много по-високи от средните. Тези пари не са похарчени за развитието на устойчива и конкурентоспособна заетост в бъдеще. Ето защо считам, че е правилно да прекратим държавните субсидии за неконкурентоспособните мини през 2014 г. Ние трябва да инвестираме парите, които ще станат налични, в научно-изследователска и развойна дейност и в образование и обучение. Този е единственият начин, по който ние можем да поддържаме технологична преднина и да останем конкурентоспособни в световната икономика като цяло.
George Sabin Cutaş
(RO) Г-жо председател, считам, че предложението за закриване на мини и предложението за намаляване на субсидиите ще бъде твърде преждевременно и че те биха имали нежелани социално-икономически и регионални последици.
Не трябва да забравяме, че добивната промишленост на Европа предоставя приблизително 100 000 работни места, от които 42 000 във въгледобива и 55 000 в свързаните сектори и че някои региони в Европа изцяло зависят икономически от този сектор. Много хора в тези региони работят в мините или имат работа, свързана със сектора.
Тези мерки биха могли да имат неблагоприятни последствия до степен, в която ще оставят общностите в крайна бедност. Поради тази причина трябва бързо да се разработи стратегия за преквалификация на работниците, засегнати от плановете за закриване на мините.
В същото време се изисква специална подкрепа от структурните фондове на Европейския съюз, за да се предостави взаимна помощ на регионите, които ще пострадат в резултат от тези мерки. Освен това миньорите и техните семейства могат да загубят доверието си в политическия процес, където се вземат тези решения, които ги засягат пряко, ако са взети в неподходящо време.
Ние трябва да съсредоточим вниманието си най-вече върху слабо населените региони, които ще пострадат най-много в социално-икономическо отношение. Аз не считам, че 2014 г. е реалистичен срок за закриване на мините. От друга страна, крайният срок през 2020 г., специално предложен от комисията по промишленост, изследвания и енергетика, не получи достатъчно положителна обратна връзка. Поради тази причина считам, че можем да постигнем обща позиция относно 2018 г.
Искам да спомена друг аспект, в който въгледобивната промишленост е неразделна част от европейската политика и е собственият източник на ЕС, като по този начин гарантира сигурност на доставките. Изисква се преходен период, който ще позволи на тези мини и на мините, които биха могли да станат конкурентоспособни, да станат постепенно конкурентоспособни, за да гарантират достъп до европейски въглища и да избегнат отрицателното социално-икономическо въздействие.
Ivo Strejček
(CS) Г-жо председател, по мое мнение, няма спор относно факта, че субсидиите за определени сегменти на икономиката нарушават и унищожават икономическата конкуренция и следователно държавната помощ вреди на стабилното функциониране на пазара не само в краткосрочен план, но също така и в дългосрочен план.
Тук говорим за региони, които ще бъдат или могат да бъдат засегнати от високо равнище на безработица, но, от друга страна, ние трябва да си припомним регионите, които вече са преминали през преструктурирането на този сектор на икономиката, претърпели са висока безработица и са се справили с нея. Ето защо по време на гласуването днес групата на Европейските консерватори и реформисти подкрепя всички предложения, в резултат на които отделните държави-членки разполагат с достатъчно време да осъществят продължителна преквалификация на работниците, да организират отстраняването и премахването на екологичната тежест, свързана с добива на въглища, и също така да бъдат в състояние да поемат всички социални дълбоки промени навреме.
Salvador Garriga Polledo
(ES) Г-жо председател, г-н член на Комисията, срамно е Парламентът да има право единствено на консултация, когато това, за което говорим, е бъдещето на 180 000 европейски семейства и местния за Европейския съюз източник на енергия par excellence.
Субсидиите не са главният път към конкурентоспособността, но е стратегически необходимо европейската въгледобивна промишленост да бъде конкурентоспособна на първо място тъй като 60% от европейската енергия се внася, а от останалите 40% голям дял се пада на ядрената енергия, която мнозинството в тази парламентарна зала не подкрепя, и второ, тъй като цените се увеличават, цената на европейските въглища се приближава все повече до международната цена на въглищата.
Освен това бих искал да попитам: какво представляват конкурентоспособните въглища? Запитайте се дали всичките въглища, които Европейският съюз внася, включват социалните разходи и разходите за безопасност на мините, които са включени в стойността на европейските въглища. Това ли е моделът, който много от вас искат за Европа? Съгласни ли сте с вноса на продукти от други континенти, които не съответстват на принципите на преференциите на Съюза и не включват социалните права? Отхвърляте ли същата идея за европейски въглища?
Колкото е по-дълъг този период, толкова по-добре, за да можем да въведем технологии за чисто изгаряне и съхранение, които вече съществуват в Европейския съюз. Без европейските въглища, ако закрием европейските мини, няма да има стимул за продължаване на намаляването на емисиите от въглищните електроцентрали, които ще продължат да изгарят вносни въглища и да произвеждат въглероден диоксид. Какво предпочитате: искате ли въглеродният диоксид да идва в Европейския съюз отвън, или искате да е възможно за въглеродния диоксид да бъде третиран и съхраняван чрез използване на наша собствена европейска технология?
Не считам, че отхвърлянето на възможността за въглища на ЕС, което вие правите, е либерализъм, считам, че е лицемерие.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Г-жо председател, въглищата са важен елемент в енергийния микс на Европейския съюз. Секторът на въгледобив предоставя 280 000 работни места в Европейския съюз, по-конкретно в моноиндустриалните райони. Поради тази причина е важно за Съюза да предостави възможно най-голям дял от изискванията си за въглища от местното производство, очевидно на конкурентоспособна цена, основана на рационализирането на добива на въглища и на процедурата за преработка.
Докато не бъде отпусната държавна помощ, производството ще спадне с 20%, което от своя страна ще доведе до загубата на 100 000 работни места. Държавната помощ за въгледобивната промишленост е абсолютно необходима за неконкурентоспособните мини. Те са неконкурентоспособни поради тяхното остаряло техническо оборудване. Държавната помощ ще позволи тези съоръжения да бъдат приспособени, за да се гарантира сигурност на работните места.
В сравнение с предложението на Комисията ние подкрепяме удължаването на крайния срок за закриване на мините. Комисията по промишленост, изследвания и енергетика гласува за 2020 г. и ние ще подкрепим компромиса, който докладчикът, г-н Rapkay, е постигнал успешно заедно с колегите от другите политически групи.
Ние подкрепяме премахването на член 3, параграф 1, буква з), по-конкретно определения процент за постепенно премахване на отпуснатата помощ, за да могат държавите-членки, които ще отпуснат държавна помощ за неконкурентоспособните мини, да разполагат с възможно най-голяма гъвкавост.
Считам обаче, че държавите-членки следва да представят планове за икономическо и социално развитие на минните региони, които често са моноиндустриални региони. Целта на тези планове за развитие следва да бъде създаване на работни места и инвестиция в енергийна ефективност и енергийно производство от възобновяеми източници.
Поздравявам докладчика, г-н Rapkay, за неговия доклад и извършената работа.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Г-жо председател, госпожи и господа, първо бих искал да поздравя г-н Алмуния за откритото разискване, което се състоя в Комисията. Налице са добри причини, поради които Вие и председателят на Комисията, г-н Барозу, сте взели участие в разискването в рамките на колегията на членовете на Комисията с различни години предвид. Изразявам задоволство, че Комисията е в състояние да разисква въпросите толкова открито от регулаторна гледна точка и след това да отмени решението си. Това е чудесно и забележително. Добре е, че Вие тук подкрепяте новото решение.
Има много добри основания за това решение. Независимо от това, държавите-членки, които са засегнати, си правят планове. Разработени са планове и единственото, което мога да кажа, е, че съм доволен от факта, че клаузата за преразглеждане беше премахната, което посочи, че ние ще трябва от 2012 г. нататък отново да се изправим пред трудното положение в най-голямата засегната държава-членка, с други думи Германия. Това означава, че разискването в рамките на колегиума на членовете на Комисията има много успешен резултат. Наясно съм, че рано или късно 2018 г. ще настъпи. Също така съм доволен от факта, че в добивната промишленост е налице сигурността да се правят планове и аз ще гласувам съобразно това. Въпреки това виждам, че в това отношение печели регулаторната политика.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Г-жо председател, вече изслушах гледните точки на колегите, които подчертаха колко важни са въглищата за енергийната сигурност на европейската икономика.
Бих искал да представя друг аргумент. В някои държави, включително Румъния, през годините, засегнати от сушата, които се увеличават, е налице спад в производството на водноелектрическа енергия и на ядрена енергия. Единственият ресурс, който моята държава и другите държави имат на свое пряко разположение за увеличаване на производството на енергия, са въглищата.
Ние разполагаме с много мини, които не са рентабилни, но те имат програми за преструктуриране, които продължават след 2014 г. В качеството си на либерал, аз съм против субсидиите, които се отпускат на търговските дружества, но не в случая на дружества, които имат ясни програми за преструктуриране. В резултат от това аз ще подкрепя изменението, което предлага по-дълъг преходен период за спиране на отпуснатите субсидии за нерентабилните въглищни мини.
Petru Constantin Luhan
(RO) Г-жо председател, въпреки че субсидираният въгледобив е само малък дял от производството на енергия в Европейския съюз, незабавното и едновременно затваряне на въглищни мини ще има значително социално въздействие в някои райони на Европа. Тук говорим за големия брой хора, които работят в този промишлен отрасъл и които няма да могат да бъдат наети повторно на работа веднага в други сектори, като това ще доведе до безработица и поява на необлагодетелствани райони.
Считам, че са необходими незабавни мерки за преквалификация на тези хора, като се използва финансиране от ЕС. Докато това се случи, е крайно наложително да се удължи срока за отпускане на държавна помощ за закриване на производствените единици, най-малко до 2018 г.
Също така считам, че трябва да зависи от съответната държава-членка да определи равнището на намаляване на държавната помощ след определен период и на държавите-членки не трябва да бъдат налагани минимални ограничения.
Elmar Brok
(DE) Г-жо председател, г-н Алмуния, госпожи и господа, бих искал да кажа няколко неща на колегите либерали, и по-специално на г-жа in 't Veld. Конкуренцията няма да бъде нарушена, тъй като въглищните електроцентрали ще продължат да функционират, като използват вносни въглища, което ще увеличи въглеродния отпечатък. С други думи, аргументът няма смисъл, както и да го погледнете.
Освен това, това не може да продължи след 2018 г., например в случая с Германия, тъй като договорът, който се прилага за участниците, а не само за държавата, изисква всичко да приключи през 2018 г., за да не се налага дългосрочните разходи във връзка със закриването на мини да бъдат понасяни от държавата. Дългосрочните разходи, които ще възлязат на милиони в продължение на няколко века, ще бъдат платени от фондация. Ако фондацията се разпадне, това би струвало на държавата много пари за неопределен период от време.
След като е изготвена такава интелигентна концепция с ясна крайна позиция, е от значение да се признаят заслугите й, а не да се правят опити да се предлагат теоретични определения за пазара, които нямат никаква връзка с действителността на споразумението.
Antonio Masip Hidalgo
(ES) Г-жо председател, бих искал да благодаря на докладчика, който е бил в моя регион Астурия, от който преди много години произлизат Испания и Европа и който благодарение на своите въглища и хора излиза на преден план в съвременното общество.
Минните райони трябва да продължат с това похвално възобновяващо усилие, без да срещат препятствия от Европейския съюз. Вместо това те следва да имат неговото насърчение. Ние трябва да отстраним заплахата от закриването на местния въгледобив и вместо това да позволим на този стратегически сектор да оцелее по разумен начин. Също така ние трябва да подпомогнем сектора да постигне конкурентоспособност в рамките на разумен период, без след това предприятията да бъдат поставени в неизгодно положение. Преди всичко ние скоро трябва да постигнем добив без замърсяване.
Значителните инвестиции в чисти въглища преди всичко трябва да бъдат от полза за Европа и минните й райони. Абсурдно е тези, които се противопоставят на европейския въгледобив, да защитават или разрешават въглища от други части на света, които са произведени с по-голямо въздействие върху околната среда, огромна липса на безопасност и заплати, които не са конкурентоспособни. Това положение ще бъде във вреда на територията ни и е просто недопустимо да се случи. Нека поддържаме добивния ни сектор, като се възползваме от новите технологии.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Г-жо председател, конкурентоспособността е важна, но тя не може да бъде единственият критерий. Енергийната ни зависимост означава, че единствено въглищата могат да ни гарантират сигурно предлагане като местен източник на изкопаемо гориво, а икономическото и социално значение на добива в няколко европейски региона означава, че закриването на мините не трябва да се разглежда като непредотвратимо, било то през 2014 или 2018 г.
Ако продължим да бъдем зависими от въглищата като енергиен източник, през 2018 г. ние ще трябва да продължим да гарантираме доставката на енергия чрез използването на помощ, ако мините не са конкурентоспособни или без помощ, ако те са конкурентоспособни.
Ние също така трябва да разгледаме не само икономическата конкурентоспособност на въглищата, но също така конкурентоспособността по отношение на заетостта и околната среда. Европейските въглища са безопасни и ние трябва да разберем това, по-конкретно във време, когато извън Европа инцидентите в мините са правило. Освен това европейските въглища са въглища, които могат да бъдат чисти.
Ето защо в измененията на доклада Rapkay ние искаме неопределено увеличение на помощта за разходите във връзка с улавянето на въглероден диоксид и за всяка друга технология, която позволява на въглищата да бъдат изгаряни по-чисто.
Miloslav Ransdorf
(CS) Г-жо председател, тази мярка потвърждава старата поговорка, че финансистът държи държавата, точно както въже държи обесен човек. Бих искал да кажа три неща. Първо, считам, че парите следва да подкрепят конкурентоспособните мини в риск, които представляват 5% от мините на територията на Европейския съюз. Ние следва също така да предотвратим вноса на субсидирани въглища от чужбина. Трето, ние следва да предотвратим всякаква намеса на лобисти. Бих искал да посоча пример от Руската федерация, където петролното лоби е довело до закриването на мини в региона Воркута с катастрофални социални последици. Това не трябва да се случва в ЕС.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
(ES) Г-жо председател, за да се смекчи социалното и енергийно въздействие и за да се гарантират сигурни енергийни резерви, ние внесохме три изменения на пленарно заседание, които имат за цел следното: първо, да се намали общият обем на помощта за година, но без процентно ограничение или ограничение за предприятие. В това отношение, ние сме благодарни за позицията на г-н Langen във връзка с премахването на фиксираните референции и за това, че всяка държава-членка може да взема решения, които съответстват на интересите й.
Второ, помощта за покриване на извънредните разходи да бъде удължена до 2030 г. Тези предложения ще помогнат за облекчаване на енергийната зависимост на много държави от ЕС, включително и на Испания. Те ще гарантират продължаването на местното производство и запазването на хиляди работни места, от които като цяло до голяма степен зависят значителни региони в Испания и в Европа като цяло.
Ioan Enciu
(RO) Г-жо председател, преди всичко бих искал да поздравя г-н Rapkay за всичките му усилия.
Аз също считам, че е от първостепенно значение преходният период да бъде възможно най-дълъг - 2018 г., както беше предложено. Аз предложих още по-дълъг период за закриването на неконкурентоспособните мини или по възможност за някои, които да бъдат направени рентабилни, тъй като по-голямата част от населението в минните райони е включено в тази дейност.
Крайно наложително е да има планове за професионална преквалификация и социално-икономическо възстановяване. Закриването на мините преди цялостното изпълнение на тези планове ще доведе до изключително сериозни социални проблеми. Изисква се дълго време за изпълнението на плановете за професионална преквалификация и за почистване на околната среда в тези райони. По-специално, по време на настоящата криза, ще е подходящо също така да се кандидатства за европейските структурни фондове, като се вземе предвид социалното, икономическо и екологично значение на Европейския съюз.
Iuliu Winkler
(RO) Г-жо председател, колегите в тази парламентарна зала посочиха, че това разискване се повтаря в Европейския парламент. Действително разискването се повтаря, но в различни икономически и социални условия в сравнение с преди.
Ние се намираме в световна рецесия и Европейският съюз е в криза. Никой не вярва, че вече сме излезли от кризата, тъй като много държави-членки все още са изправени пред действителността на рецесията. При тези условия не считам, че ние, в Парламента, трябва да дадем своя принос към положението, като добавим още 100 000 безработни към понастоящем безработните лица в Европейския съюз.
Второ, ние обсъждаме нова европейска енергийна стратегия - друг основен фактор. Считам, че подходът ни в тази нова стратегия не трябва да увеличава зависимостта ни от един въглеводороден източник, а да увеличи икономическата ни независимост.
Накрая, беше посочена икономиката на XXI век. Действително считам, че ние трябва да бъдем включени в тази икономика, но същевременно трябва да се съсредоточим върху разнообразяването на текущия потенциал. В това отношение, поздравявам докладчика, г-н Rapkay.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
(PL) Г-жо председател, с оглед на специфичното естество на регламента, който разискваме днес, нека не забравяме, че има държави-членки на Европейския съюз, чието производство на енергия е основано основно на въглища. Следователно промените, предложени по време на работата по регламента, трябва да влязат в сила по начин, който позволява скоростта на промяната да бъде адаптирана към възможностите за поемането й от гражданите и социалните структури. Приветствам постигнатия компромис. Предвид ролята на въглищата за гарантиране на енергийната сигурност е необходимо техният добив да бъде стабилизиран на изискваното равнище. Ролята на въглищата като гориво в енергийния баланс ще продължи да бъде от първостепенно значение за енергийния сектор чрез стабилизиране на енергийната сигурност на Европа. Надявам се Съветът да сподели нашите опасения и да изслуша внимателно постигнатата от Европейския парламент позиция.
Jens Geier
(DE) Г-жо председател, г-н Алмуния, госпожи и господа, бих искал да се позова накратко на две точки. Едната от тях се отнася до въпроса с конкурентоспособността, който е повдигнат в много различни области на доклада. Бих искал да попитам дали си спомняте за колко минни инциденти чуваме в медиите. Това се дължи на факта, че добивът, и по-конкретно въгледобивът, продължава навсякъде по света, но, за съжаление, стандартите за безопасност другаде са много ниски в сравнение с тези в Германия или в други европейски мини. Това можа да изглежда като преувеличаване на случая, но лично аз не мисля много за конкурентоспособността, която е закупена за сметка на миньорския живот. Ако обаче разглеждаме последствията от ранното спиране на въгледобива за промишлената политика, бих искал да кажа, че европейската промишленост за минно оборудване е конкурентоспособна. Бих искал да поканя всички хора, които считат, че въгледобивът е промишленост от миналото, и по-конкретно г-н Klinz, да посетят мина. Те скоро ще осъзнаят, че въгледобивът използва високотехнологични решения и че става въпрос за това дали искаме тази промишленост да продължи да бъде рентабилна или не. Наясно съм, че не това иска групата на Алианса на демократите и либералите за Европа. Опасявам се, че промишлеността за минно машиностроене ще следва минното производство и ще излезе от рамките на Европа.
Хоакин Алмуния
Г-жо председател, повтарям това, което казах във встъпителното ми изказване: Комисията и аз отбелязваме много внимателно всички аргументи, които бяха представени тук от всички вас, и ние ще обърнем специално внимание на позицията на Парламента, след като докладът на г-н Rapkay бъде приет.
Считам, че ние трябва да направим разлика, както практически беше направено във всички изказвания, между въглищата като основен енергиен ресурс и регламента за уреждане на държавната помощ за неконкурентоспособните въглищни мини, който е нещо различно.
Предложението ни, което разискваме днес и което Съветът ще разисква през следващите няколко седмици, разглежда втория въпрос, с други думи, неконкурентоспособния въгледобив, а не използването на въглища, отделно разискване, което сме провеждали и, разбира се, ще продължим да провеждаме в Европа.
Позицията ни е, че трябва да преустановим неконкурентоспособния въгледобив, който изисква продължително използване на държавни субсидии в рамките на установен период. Тази позиция е ясна и не за първи път е изразена. Както някои от вас припомниха, тя датира от много отдавна. Проблемът е, че установените във времето крайни срокове не са спазени от всички. Целта на предложението ни е да гарантираме, че тези крайни срокове са спазени веднъж завинаги.
Това е време, в което, за разлика от контекста, в който се състояха миналите разисквания, ние трябва да вземем предвид помощта за въгледобива. Ние трябва да вземем предвид още два въпроса. Първият е предизвикателствата на изменението на климата, които разисквахме по повод много случаи и за които Европейският съюз разполага с много конкретни цели. Вторият въпрос е въздействието на кризата, в резултат на която се отпускат заеми от публичните бюджети, национални бюджети, тъй като това оказва доста по-голям натиск върху публичните финанси.
Няма обаче само единствени въпроси, които следва да бъдат разглеждани. Ние също така трябва да разгледаме, както вие направихте в почти всички изказвания, какъв следва да бъде крайният срок за премахването на държавната помощ за въгледобива, който се намира в неконкурентоспособни условия.
Налице е разискване по този въпрос и ние изслушахме различните позиции по време на разискването в Парламента. Също така има разискване в Съвета и ние ще изчакаме заседанието на Съвета в началото на декември, за да видим каква е неговата позиция. Безспорно имаше разискване в Комисията, както и ще има друго.
Вие сте наясно, както посочи г-н Langen по-рано, това е регламент на Съвета. Становището на Парламента е от голямо значение, но договорът постановява, че относно въпроси във връзка с държавна помощ, регламентът е регламент на Съвета. Съветът ще приеме своето становище. Понастоящем, на последното заседание на Комитета на постоянните представители, се създаде позиция, подкрепена от мнозинството, за краен срок за премахване на тази помощ през 2018 г., който е по-дълъг от предложения от Комисията срок. Правилата ни постановяват обаче, че докато Съветът не вземе решение с единодушие, предложението на Комисията не може да бъде правно изменено.
Каквото и решение да постигне Съвета, на практика е сигурно, че то няма да е единодушно, но Комисията ще изслуша много внимателно позицията на Съвета, точно както изслушва много внимателно аргументите на Парламента и ще изслуша позицията на Парламента, когато той гласува. Комисията ще приеме своята окончателна позиция въз основа на нейния анализ на съответните позиции на Съвета, в съответствие с прерогативите, определени в договора, както и на Парламента и въз основа на разискването относно доклада Rapkay.
Трябва да кажа, че Комисията не е съгласна с аргументите в подкрепа на неограничена помощ за неконкурентоспособния въгледобив и бих искал да ви припомня, че ако нямаше нов регламент, основан на предложението на Комисията, това, което щеше да влезе в сила от 1 януари 2011 г., е общата рамка за държавна помощ, която е значително по-строга от предложението на Комисията, предложението, което ще възникне по време на разискванията в Съвета, или становището, което ще възникне в Парламента.
Bernhard Rapkay
Г-жо председател, г-н Алмуния, точно това е проблемът. Вие сте прав, когато потвърдихте на г-н Lange, че това е регламент на Съвета. Зависи обаче и от това дали Комисията чува представените аргументи в Съвета и тук в Парламента. Вие трябва да спрете това твърде строго предложение, което изготвихте, за да е възможно да се предприеме разумен, демократичен подход, включващ решение с мнозинство, което не изисква единодушие.
Бих искал да направя втора забележка на г-н Chatzimarkakis. Клаузата за преразглеждане, на която се позовахте, няма никаква връзка с този случай. Споровете в Германия, бяха предназначени да спасят реномето на министъра на икономиката там, нищо повече. Сега бих искал да разгледам загрижеността, изразена от г-н Алмуния. Г-н Алмуния, никой тук и дори самият доклад не оспорва факта, че това е споразумение за постепенно закриване. Друг е въпросът дали това е разумно по отношение на енергийната политика или технологията. Това, което г-н Geier посочи, е абсолютно правилно, но не това поставяме под въпрос. Единственият въпрос е дали ние следва да направим това относително изведнъж през 2014 г., или дали да има разумни преходни споразумения за 2018 г. Положението не е такова, каквото го описа г-н Lambert например, който прочете своето изказване и напусна залата. Той трябваше да остане тук, тъй като можеше да научи нещо. Това не е случай, в който има държави-членки, които не са направили съвсем нищо. Това не е така за Испания, Полша, Румъния или Германия. През 1990 г. повече от 200 000 души са работили във въгледобивната промишленост в Германия. Сега, 20 години по-късно, тази цифра е около 20 000. Това представлява спад с 90%, като оставя само 10% от работните места. Налице е закриване на голям брой мини в периода между 2002 г. и сега, по време на действието на този регламент, който все още е в сила. Нека не се държим така сякаш нищо не се е случило.
Въпросът е дали се нуждаем или не от разумен преходен период, за да сме в състояние да постигнем това, без да причиняваме социално-политическа вреда. Мога да кажа единствено да, ние се нуждаем от такъв период. Четиригодишният период не следва да бъде проблем, тъй като и без това никой не го поставя под въпрос. Моля, предайте това съобщение на Комисията.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе днес от 11,30 ч.
(Заседанието се прекъсва за няколко минути)
Писмени изявления (член 149)
Vasilica Viorica Dăncilă
Когато е изготвял този документ, докладчикът е постигнал значителен успех - дал е отговор на два въпроса: единият се отнася за околната среда, а другият за социалната защита. От гледна точка на Румъния, като считам, че това е гледна точка, която се споделя също и от Германия, Полша, Испания или Унгария, добивната промишленост е съществен елемент на вътрешната икономика. Закриването на въглищни мини може да има голямо социално въздействие, което да допринесе за увеличаване на безработицата и ускоряване на обезлюдяването на регионите, в които има само една промишленост - добивна. В същото време закриването на мини ще има значително въздействие върху енергийния сектор. Наясно съм, че всички тези аргументи са за и против тази мярка. Настоящата действителност обаче ни води до едно заключение: удължаване на крайния срок за закриване на неконкурентоспособните въглищни мини, с оглед на подкрепата им при намиране на надеждни алтернативи за заетите в този сектор.
Adam Gierek
Европейската комисия се опитва на всяка цена и по начин, който не е обоснован от икономическа гледна точка, да намали въгледобива. Тези усилия са били изкуствено насърчени чрез увеличаване на разходите за производство на енергия във въглищните електроцентрали. Позовавам се на разходите за емисии. Това е политика, която подкопава икономическите основи на тези държави, в които най-много енергия се получава от въглища. Подобна стратегия свидетелства за липса на разбиране за необходимостта от единно гориво и енергийна политика, която предпочита икономическата ефективност и конкурентоспособност. Тя също свидетелства за липсата на единна енергийна политика, която да гарантира сигурност на енергийните доставки, и за липса на разпоредби, основани на единни критерии за целия общ пазар, които ще доведат до справедлива конкуренция, като същевременно поддържат минимални социални разходи. Днес ние се занимаваме с грубо нарушаване на тези принципи.
Въпросът е от какъв вид промишленост се нуждае Съюзът - промишленост, която е от полза за Съюза или която е наднационална, корпоративна и инвестират данъците си в зони на "данъчен рай"? Основната промишленост и производството на електроенергия изискват дългогодишни инвестиции и концентрация на капитал, което означава, че те трябва да бъдат субсидирани. Освен това те не трябва да бъдат рентабилни на всяка цена. Евтината енергия и гориво са основни за конкурентоспособността на вторичната промишленост, включително машиностроенето. Така че говорим за нетна печалба. Бих искал да кажа, че икономическите проблеми на Съюза по време на кризата не са резултат единствено от нечестни финансови спекулации в световен мащаб, но също така е налице липса на стабилна, единна и справедлива промишлена политика в самия Съюз, по-специално политика в областта на горивата и енергийна политика.
Edit Herczog
Има няколко аргумента срещу такова бързо прекратяване на субсидиите. На първо място, се позовавам на социалните и икономически последствия в регионален мащаб. Важно е да харчим субсидии, за да улесним правилното закриване на мините: да гарантираме, че засегнатите работници са преквалифицирани и пренасочени в други сектори на пазара на труда. Подходящото възстановяване на околната среда е също така наложително. Без тези неща съществува риск ЕС да спести по-малко пари от прекратените субсидии, отколкото ще трябва да похарчи за намаляване на вредите. Трябва да се разгледа внимателно дали изобщо е от полза да се закрият въглищни мини, ако всичко, което ще постигнем чрез това, е останалите електроцентрали да заменят местните въглища с въглища, внесени извън рамките на общия пазар.
Целесъобразно ли е да бъдат затворени въглищните електроцентрали, един от най-евтините източници на електричество, когато по света започват да се забелязват обезпокоителни сигнали за недостиг на енергия? Ние трябва също така да помислим за увеличаващото се търсене на енергия в Европейския съюз, както и за ролята на въглищата в енергийната сигурност. Не трябва да позволяваме съоръжения като унгарската електроцентрала "Vértes" и на мината "Oroszlány" да бъдат закрити без внимателно изготвени и подробни планове. Тези планове трябва да разрешат положението на служителите, възстановяването на околната среда и трябва да покажат чрез основателни оценки за въздействието върху околната среда, че закриването е неизбежно и представлява най-добрата възможност за намаляване на замърсяващите емисии. Програмата за зелен растеж не трябва да води до никакви мерки, които биха причинили остри икономически и социални проблеми.
Eija-Riitta Korhola
Опитът на Европейския съюз да намали използването на въглища е единствено правилен и подходящ. Тъй като дългосрочната цел за Европа и човешката раса е независимост по отношение на изкопаемите горива, ние трябва да осъзнаем, че европейските въглищни мини рано или късно ще трябва да се адаптират към промяната. Глобализацията означава, че ще има значителен ценови натиск върху въглищата. Поради тази причина, производството ще бъде прехвърлено в държави, в които трудът е по-евтин, а районите в ЕС, където се произвеждат въглища, ще станат свидетели на изтичането на работни места и доходи, тъй като мините няма да отговарят повече на конкуренцията. Въпреки че това е нежелано развитие, действията на органите не могат да бъдат в конфликт с основните принципи на пазарната икономика. Нерентабилното производство не следва да се поддържа изкуствено завинаги. Ние трябва да запомним, че структурните промени в този мащаб неизбежно ще доведат до съществени и драматични социални последствия. Закриването на мини често означава край на основния източник на прехрана в даден район. Това е отразено в способността на градовете да предоставят на техните жители услуги и в упадъка на цели общности. В интерес на всеки е ако основните социални промени като тези, свързани с постепенното закриване на мини, настъпят под подходящия контрол и в рамките на достатъчен преходен период. Независимо от това въглищата ще играят основна роля в живота ни в обозримо бъдеще. Те все още ще бъдат необходими например в стоманодобивната промишленост, а проучванията за тяхната употреба като суровина за полимери са обнадеждаващи. Освен това е постигнато отлично съотношение между разходите и ползите с комбинирано производство на топло и електроенергия от въглища. Ето защо ние не трябва да се поддаваме на илюзията, че постепенното намаляване на въглищните мини е само по себе си вид политическа цел. В бъдеще рентабилната въгледобивна промишленост трябва да бъде възможност - в ЕС също.
Veronica Lope Fontagné
Налице са различни причини за помощта за подкрепа на въглищата: стратегически причини, причини във връзка с регионалната устойчивост и социални причини.
По отношение на стратегическите причини, ние трябва да вземем предвид факта, че пазарът се променя бързо. Ето защо изоставянето на въглищата, без да е налице надеждна алтернатива, няма да бъде подходящо. Екологичният аргумент също не е уместен, тъй като вносните въглища са толкова замърсяващи, колкото и местните. Освен това ние не следва да забравяме, че в много случаи мините, от които внасяме въглища, не са в съответствие със социалните права.
По отношение на регионалната устойчивост, в много случаи мините са в оскъдно населени райони, които зависят изцяло от промишлеността, за да се поддържа региона, и ние рискуваме да превърнем земите ни в пустини.
Последната и най-важна причина е, че повече от 180 000 семейства биха могли да бъдат засегнати. В Испания, в моят регион Арагон, ние сме първи привърженици на възобновяемите енергийни източници, като имаме почти 60% енергийна независимост. Единственият източник, който можем да съхраняваме, са въглищата и на нас ни е необходимо повече време, за да подобрим технологиите си и да ги приложим в добива, като по този начин превърнем местните въглища в чисти, устойчиви въглища.
(Заседанието, прекъснато в 11,05 ч., в очакване на времето за гласуване, се възобновява в 11,30 ч.)
Sirpa Pietikäinen
Въпреки всички чудесни изказвания относно климата, Европа все още ще се придържа към черното си като въглища минало чрез приемането на този доклад. Съгласно стратегията "Европа 2020" ЕС би искал да се придвижи бързо към бъдеще на ниски емисии, основано на възобновяеми форми на енергия. Това ще бъдат единствено думи, ако в бъдеще Парламентът позволи на държавите-членки да пропилеят милиарди за техните въглищни мини.
Настоящите правила относно помощта трябваше да изтекат през декември, но в предложенията на Комисията те ще бъдат продължени до 2014 г. Черният като въглища мрак е засилен от факта, че Парламентът иска правилата относно помощта да бъдат удължени чак до 2018 г. Преди две години помощта от държавите-членки на ЕС за промишлеността, която произвежда и използва антрацитни въглища, възлиза на 2,9 млрд. евро. Това само показва, че все още е налице многократно по-голяма помощ за изкопаемите горива, отколкото за възобновяемите енергийни източници, и това е така, въпреки факта, че целите ни относно климата биха призовали за точно обратната политика.
