23 - Ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (kortfattet forelæggelse) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Teresa Riera Madurell for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling om omsætning og anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår.
Teresa Riera Madurell
Hr. formand! Direktivet, hvortil der henvises i betænkningen, er en ny version af et direktiv fra 1978 om samme emne, der blev udarbejdet som følge af Amsterdamtraktaten - med retspraksis fastlagt af EF-Domstolen - og som følge af den nye sociale situation. Det er en version, der inkorporerer vigtige elementer af den positive udvikling i kvinders rettigheder, som vurderes i betænkningen.
I teksten fastlægges definitionen af direkte og indirekte forskelsbehandling, chikane og sexchikane. I henhold til teksten skal medlemsstaterne opfordre arbejdsgiverne til at træffe foranstaltninger til forhindring af enhver form for kønsdiskrimination og sikring af arbejdstagernes rettigheder efter barselsorlov eller fædreorlov.
Med gennemførelsen af dette direktiv forpligter medlemsstaterne sig ikke blot til at oprette ligestillingsorganer til fremme, vurdering, gennemførelse og støtte af ligestilling, men også til at indlede en social dialog med det formål at fremme ligestilling på arbejdspladsen gennem kollektive aftaler på grundlag af planlægning. De forpligter sig endvidere til at styrke ngo'ernes rolle i forbindelse med fremme af ligestilling, gennemføre effektive foranstaltninger med henblik på at straffe de personer, der ikke overholder direktivets bestemmelser, samt gennemføre beskyttelsesforanstaltninger for de personer, som yder støtte til ofrene.
Hvis Kommissionen havde kunnet udarbejde den beretning, som ifølge selve direktivet er obligatorisk hvert fjerde år, ville vores evalueringsindsats have været relativt enkel. Men hvis dette skulle have været muligt, skulle alle medlemsstaterne have omsat direktivet fuldt ud inden for en fastsat tidsfrist og fremsendt alle oplysninger til Kommissionen. Det var imidlertid ikke den situation, vi befandt os i, da vi indledte arbejdet.
Da tidsfristen for omsætning af direktivet var udløbet, var der ni medlemsstater, som ikke havde fremsendt oplysninger om de foranstaltninger, som de havde truffet for at omsætte direktivet. Kommissionen indledte derefter overtrædelsesprocedurer, som for to medlemsstaters vedkommende stadig var i gang i maj sidste år. Kommissionen havde derudover på grund af direktivets kompleksitet og nye punkter erfaret, at der var problemer med omsætningen i 22 medlemsstater, selv om den forventede at kunne løse mange af disse problemer gennem dialog.
For at kunne udarbejde en betænkning, der var så grundig, anvendelig og gennemarbejdet som muligt, var det nødvendigt med yderligere oplysninger, og vi besluttede derfor at indhente oplysninger fra medlemsstaterne. Med oplysninger fra Kommissionen, oplysninger fra medlemsstaterne - gennem deres ligestillingsorganer og nationale parlamenter - og bidrag fra mine kolleger fra de forskellige grupper var det muligt at udarbejde betænkningen med en klar beskrivelse af status for gennemførelse af direktivet i hver enkelt medlemsstat.
Efter denne opgave ønsker jeg at understrege, at samarbejdet mellem de nationale parlamenter og Europa-Parlamentet har været af grundlæggende betydning for at kunne udføre vores arbejde ordentligt. Uden oplysningerne fra de nationale parlamenter og ligestillingsorganer ville vi ikke have været i stand til at udarbejde betænkningen, i hvert fald ikke så omfattende en betænkning, som det er lykkedes os at udarbejde. Det ville heller ikke have været muligt uden det tætte samarbejde med Kommissionen og den uvurderlige hjælp fra tjenestegrenene for Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling, mit kontor og min parlamentariske gruppes tjenestegrene. Jeg ønsker at takke alle disse kvinder. Jeg ønsker endvidere at takke skyggeordførerne for deres bidrag og velvilje.
Helt fra starten var målsætningen for vores arbejde ikke blot at udarbejde en grundig og anvendelig betænkning, men at opnå den bredest mulige tilslutning, fordi vi havde behov for at vide nøjagtigt, hvordan omsætningen af direktivet skred frem. Direktivet er uhyre vigtigt, da det giver EU og medlemsstaterne meget effektive redskaber til at styrke deres lovgivning om ligestilling på arbejdspladsen - noget, der er af helt grundlæggende betydning, hvis vi skal opfylde de målsætninger, som vi har fastsat for os selv om europæere.
Vi må ikke glemme, at der i EU - selv på nuværende tidspunkt - er en forskel på 28,4 % i beskæftigelsen af mænd og kvinder, og at vi er langt fra opfyldelsen af Lissabonmålsætningen om at opnå en beskæftigelse af kvinder på 60 % inden udgangen af 2010, og vi må heller ikke glemme, at kvinder i gennemsnit tjener 15 % mindre end mænd.
Hvis denne betænkning også tjener til at vække borgernes samvittighed i forbindelse med situationen i medlemsstaterne, vil det være en endnu større tilfredsstillelse.
Androulla Vassiliou
medlem af Kommissionen. - (EN) Hr. formand! Kommissionen bifalder Parlamentets betænkning om dette vigtige direktiv, og vi ønsker at takke fru Madurell for hendes store indsats.
Direktiv 2000/73/EF er et vigtigt redskab til bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår. Fællesskabsretten er med dette direktiv betydeligt forbedret på dette område med klarere definitioner af de forskellige former for forskelsbehandling og en række innovative retlige beslutninger. De omfatter bestemmelser til beskyttelse af gravide kvinder og kvinder på barselsorlov, involvering af arbejdsmarkedets parter og ngo'er til sikring af ligestilling mellem kønnene på arbejdspladsen og etablering af ligestillingsorganer.
Betænkningen er særlig vigtig, da der stadig er mange uligheder mellem mænd og kvinder på beskæftigelsesområdet. Medlemsstaterne, Kommissionen, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet tvinges med betænkningen til at fokusere på direktivets vigtige bestemmelser. I betænkningen understreges endvidere behovet for fuld gennemførelse. Betænkningen kan derfor bidrage til opnåelse af bedre gennemførelse af direktivet og større bevidsthed om EU-lovgivningen om ligebehandling af mænd og kvinder.
Som traktatens vogter følger Kommissionen opmærksomt gennemførelsen af direktivet i medlemsstaterne. Kommissionen fortsætter dialogen med medlemsstaterne i relation til overtrædelsesprocedurer for at sikre, at direktivet er fuldt ud gennemført.
For at opfylde kravene til rapportering i henhold til direktivet vil Kommissionen udarbejde en beretning i første halvdel af 2009 om direktivets anvendelse i alle medlemsstaterne og forelægge denne for Parlamentet og Rådet.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted torsdag.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
Proinsias De Rossa  
skriftlig. - (EN) Den irske ligestillingsmyndighed betragtes som et eksempel på bedste praksis. Den irske regering har dog for nylig nedskåret budgettet med ca. 43 % og fremskyndet decentraliseringen af myndigheden på et tidspunkt, hvor regeringens overordnede program for decentralisering af offentlige organer er midlertidigt stoppet.
Niall Crowley, den øverste chef for Irlands ligestillingsmyndighed, har opsagt sin stilling med erklæringen om, at ligestillingsmyndigheden ikke længere kan fungere på grund af afgørelsen [...] om at nedskære midlerne med 43 % og fortsætte decentraliseringen af myndighedens ansatte, samt at der er sat en stopper for ligestillingsmyndighedens arbejde. Derudover er seks medlemmer af ligestillingsmyndighedens bestyrelse trådt tilbage.
I betænkningen opfordres medlemsstaterne indtrængende til at udvikle kapaciteter og sikre, at der er tilstrækkelige midler til de organer, der arbejder på at fremme ligestilling og lige muligheder for mænd og kvinder i henhold til direktiv 2002/73/EF. I direktivet genindføres endvidere kravet om at sikre de pågældende organers uafhængighed.
Den irske regering overtræder helt tydeligt bestemmelserne i direktivet, da den tydeligvis hverken har nogen intention om at afsætte tilstrækkelige midler til eller sikre uafhængigheden af en myndighed, hvis støtte regeringen allerede næsten har halveret med det resultat, at halvdelen af bestyrelsen har været tvunget til at træde tilbage.
Louis Grech  
skriftlig. - (EN) I lyset af den stadig eksisterende afgrund mellem mænd og kvinder i relation til beskæftigelse, lønninger og adgang til ledende stillinger ønsker jeg at opfordre medlemsstaterne til at fremskynde gennemførelsen af direktiv 2002/73/EF og samtidig sikre, at bestemmelserne omsættes fuldt ud og effektivt i national ret. Med udviklingen af finanskrisen er jeg bange for, at langsom eller utilstrækkelig gennemførelse af direktivet vil øge uligheden mellem mænd og kvinder, svække muligheden for at opfylde Lissabonmålsætningerne og forhindre EU i at udvikle sin økonomiske kapacitet fuldt ud.
Visse medlemsstaters beslutninger om at begrænse anvendelsesområdet for forbudte former for forskelsbehandling og dermed kun delvist opfylde kravene i direktiv 2002/73/EF er også beklagelige. Det er skuffende, at nogle nationale lovgivere til trods for talrige undersøgelser om emnet fortsat ignorerer de destruktive konsekvenser af forskelsbehandling og sexchikane for arbejdstagernes moral og produktivitet.
For bedre at kunne træffe foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling og chikane er det nødvendigt at inddrage interessenter på græsrodsniveau, gennem oplysningskampagner, anvendelse af ngo'er og mere formelle instrumenter som f.eks. inkludering af særlige bestemmelser i kollektive aftaler og national lovgivning om ligestilling mellem kønnene.
Zita Pleštinská  
skriftlig. - (SK) Vedtagelsen af et stykke europæisk lovgivning er startskuddet til processen med omsætning og håndhævelse af direktivet i hver enkelt medlemsstat. Europa-Parlamentet overvåger nøje omsætningen af hvert enkelt direktiv, f.eks. gennem betænkningen fra min kollega, Teresa Riera Madurell, om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder.
Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling arbejder målrettet på at sætte fokus på det faktum, at kønsbaseret forskelsbehandling stadig forekommer på mange områder i social og politisk sammenhæng. Med langsom eller utilstrækkelig gennemførelse af direktiv 2002/73/EF hindres opfyldelsen af Lissabonstrategien og den fulde udvikling af EU's sociale og økonomiske potentiale.
Jeg ønsker at opfordre Kommissionen og medlemsstaterne til at fastsætte klare, detaljerede og målelige indikatorer for ligebehandling og standarder for evaluering af forholdet mellem kønnene. Efter min opfattelse vil Det Europæiske Ligestillingsinstitut, som er under oprettelse, i høj grad bidrage til at løse problemerne gennem de aktiviteter, instituttet vil iværksætte på ligestillingsområdet.
Jeg er overbevist om, at fuld omsætning af direktivet opnås ved at udveksle eksempler på bedste praksis og træffe positive foranstaltninger på områder, hvor der er konstateret forskelsbehandling.
Rovana Plumb  
Det glædede mig at læse på Europa-Parlamentets webside, at spørgsmålet om ligebehandling af mænd og kvinder ligger på en flot tredjeplads blandt de mest læste nye punkter i 2008. Den enorme interesse for dette spørgsmål betyder imidlertid også, at der fortsat skal ydes en stor indsats, især på området for ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse og forfremmelse. Teresa Riera Madurells betænkning er i denne sammenhæng meget vellykket, fordi den indeholder en klarlæggelse af arbejdsgivernes og civilsamfundets rolle med hensyn til at fremme ligebehandling af mænd og kvinder.
Jeg tror, at Kommissionen spiller en meget vigtig rolle i forbindelse med opfyldelsen af målsætningen om ligebehandling af kvinder og mænd på arbejdspladsen. Den skal primært verificere den måde, hvorpå EU-medlemsstaterne har truffet positive foranstaltninger i relation til de ulemper, som kvinder har oplevet i deres karriereforløb. I denne sammenhæng henviser jeg især til integrationen og overholdelsen af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i medlemsstaternes administrative og politiske beslutninger.
Samtidig med at medlemsstaterne forelægger Kommissionen rapporter hvert fjerde år, skal hver enkelt medlemsstat fremlægge en sammenhængende beskrivelse af de sanktioner, som vil blive pålagt i forbindelse med overtrædelse af bestemmelserne i direktivet. Det vil være en stor hjælp under udvekslingen af erfaringer og bedste praksis.
