Revízia odporúčania 2001/331/ES, ktorým sa ustanovujú minimálne kritériá environmentálnych inšpekcií v členských štátoch (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je otázka na ústne zodpovedanie - B6-0479/2008), ktorú Komisii predložil pán Ouzký v mene Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín o preskúmaní odporúčania 2001/331/ES a v ktorom sú uvedené minimálne kritériá environmentálnych inšpekcií v členských štátoch.
Miroslav Ouzký
autor. - Vážená pani predsedajúca, nie je ľahké vystúpiť po takej mimoriadne živej diskusii a prejsť na ďalšiu tému!
Rád by som zdôraznil, že dobré a dôsledné vykonávanie právnych predpisov na ochranu životného prostredia je zásadné pre ich dôveryhodnosť, na zabezpečenie rovnakých podmienok a dosiahnutie cieľov v tejto oblasti. Otázka environmentálnych inšpekcií je preto veľmi dôležitá pre prácu môjho výboru - Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín.
14. novembra Komisia zverejnila oznámenie o environmentálnych inšpekciách v členských štátoch. Týmto oznámením sa preskúmalo odporúčanie 2001/331/ES Európskej komisie, ktorým sa ustanovujú minimálne kritériá environmentálnych inšpekcií.
Oznámenie obsahuje niekoľko znepokojivých správ. Uvádza sa v ňom, že informácie predložené členskými štátmi o vykonávaní odporúčania sú neúplné alebo je ťažké ich porovnať. Uvádza sa v ňom, že stále existujú veľké rozdiely v tom, ako sa vykonávajú environmentálne inšpekcie v EÚ. Uvádza sa v ňom, že rozsah odporúčania nie je primeraný a že nezahŕňa mnoho dôležitých aktivít, ako napríklad program Natura 2000 a kontrolu nezákonnej prepravy odpadu. Uvádza sa v ňom, že sa nerealizujú inšpekčné plány, a tam, kde existujú, často nie sú verejne prístupné.
Môj výbor si s obavami všimol závery Komisie, z ktorých vyplýva, že nie je možné zabezpečiť úplné vykonávanie právnych predpisov týkajúcich sa ochrany životného prostredia. Nielenže by to viedlo k pokračujúcemu poškodzovaniu životného prostredia, ale aj k narušeniu konkurencie v členských štátoch a medzi nimi.
Môj výbor preto sformuloval štyri otázky pre Komisiu, ktoré môžeme zhrnúť nasledovne. Po prvé, prečo chce Komisia tak veľmi zmeniť a doplniť odporúčanie - prečo nenavrhne smernicu o environmentálnych inšpekciách? Po druhé, prečo sa Komisia rozhodla pre postup, ktorý zaberie mnoho času namiesto toho, aby pridala požiadavky týkajúce sa environmentálnych inšpekcií k jednotlivým existujúcim smerniciam? Po tretie, prečo nie je Komisia pripravená na použitie smernice, aby definovala termíny, ako napríklad "inšpekcia" a "audit", ktoré si členské štáty interpretujú rozdielne? Po štvrté, prečo Komisia nie je pripravená na transformáciu siete IMPEL na účinnú zložku environmentálnej inšpekcie v EÚ?
Chcel by som sa Komisii vopred poďakovať za odpoveď a chcel by som skončiť zdôraznením, že podľa môjho názoru by sa vykonávaniu a presadzovaniu právnych predpisov na ochranu životného prostredia mala venovať rovnaká politická pozornosť ako prijatiu právnych predpisov v Komisii, Rade a Parlamente.
Siim Kallas
podpredseda Komisie. - Vážená pani predsedajúca, som veľmi rád, že okrem zásad boja proti podvodom môžem predstaviť aj moje zelené zásady, takže zmena témy je pre mňa potešením. Chcel by som sa poďakovať Európskemu parlamentu za diskusiu na veľmi dôležitú tému o environmentálnych inšpekciách.
Parlament a Komisia uznali potrebu celoeurópskej činnosti a prijali odporúčanie o environmentálnych inšpekciách v roku 2001. Jeho cieľom bolo stanoviť spoločné kritériá environmentálnych inšpekcií na zabezpečenie lepšieho a dôslednejšieho vykonávania právnych predpisov na ochranu životného prostredia v Spoločenstve.
Vtedy prebiehala dlhá diskusia o tom, či tieto kritériá budú alebo nebudú záväzné. Ako kompromis bolo prijaté nezáväzné odporúčanie. Členské štáty sa ho zaviazali v plnej miere realizovať a Komisia bola požiadaná o preskúmanie tohto rozhodnutia na základe skúseností s realizáciou odporúčania zo strany členských štátov.
Komisia začala proces preskúmania oznámením z novembra 2007. V tomto oznámení Komisia skonštatovala, že aj keď odporúčanie viedlo k zlepšeniam v oblasti environmentálnych inšpekcií v niektorých členských štátoch, nerealizovalo sa, žiaľ, v plnej miere vo všetkých členských štátoch.
Komisia teda predložila svoje predbežné stanoviská o možnom spôsobe zlepšenia situácie. Toto sú opatrenia, ktoré považujeme za nevyhnutné: po prvé, úpravu odporúčania tak, aby bolo dôraznejšie a prehľadnejšie vrátane mechanizmu na lepšie vykazovanie; po druhé, v prípade potreby v jednotlivých smerniciach doplniť odporúčanie o právne záväzné požiadavky týkajúce sa inšpekcie; a po tretie, naďalej podporovať výmenu informácií a osvedčených postupov medzi inšpektorátmi v prostredí siete IMPEL.
Komisia teraz zhromažďuje informácie ďalších inštitúcií a zainteresovaných strán o týchto prvotných návrhoch a potom predstaví svoje záverečné návrhy.
Teraz sa dostávam k predloženým otázkam, ku ktorým by som chcel povedať tieto poznámky.
Po prvé, chcel by som vysvetliť, že stanoviská uvedené v oznámení Komisie z novembra 2007 nevylučujú možnosť, že Komisia v budúcnosti predloží návrh smernice o environmentálnych inšpekciách. Komisia vo svojom oznámení vyjadruje stanovisko, že na zabezpečenie efektívnych environmentálnych inšpekcií sú potrebné celoeurópske právne záväzné pravidlá. Z tohto hľadiska sme v rovnakej pozícii ako Parlament.
Otázkou však je, či by takéto pravidlá mali byť horizontálne a či by sa mali vzťahovať na všetky environmentálne inšpekcie alebo či by mali byť odvetvové a vzťahovať sa na špecifické zariadenia alebo činnosti.
Obidva tieto prístupy majú svoje výhody a nevýhody. Zaviesť horizontálny prístup by bolo jednoduchšie a rýchlejšie. Na druhej strane, odvetvový prístup by nám umožnil lepšie sa zamerať na špecifické aspekty rôznych zariadení alebo činností. Napríklad požiadavky na inšpekcie prepravy odpadu sa úplne líšia do požiadaviek na inšpekciu priemyselných zariadení. Dôraznejším zameraním sa na cieľ by sme mohli stanoviť efektívnejšie požiadavky.
Odvetvový prístup je do určitej miery prístupom, ktorý už niekoľko rokov uplatňujeme. Napríklad v smernici Seveso II máme ustanovenia o inšpekciách zariadení určených na prevenciu pred haváriami. Ukázalo sa, že tieto ustanovenia sú veľmi úspešné. Požiadavky na inšpekcie sme teraz zahrnuli do nášho návrhu na revíziu smernice IPPC.
Ďalšou oblasťou, v ktorej vidíme potrebu ďalšej činnosti, je realizácia nariadenia o preprave odpadu v EÚ. Rastúci problém nezákonnej prepravy odpadu predstavuje riziko pre ľudské zdravie a životné prostredie.
Máme jasný dôkaz o nezákonnej preprave odpadu zaznamenaný počas spoločných inšpekcií zameraných na prepravu odpadu v EÚ, ktoré koordinuje sieť IMPEL. Nedávne údaje o obchode a štúdie o exporte určitých druhov odpadu, najmä elektrického a elektronického odpadu a vozidiel po skončení životnosti, naznačujú, že EÚ opúšťa značné množstvo odpadu.
V mnohých prípadoch ide pri tejto preprave o porušenie zákazov exportu podľa nariadenia o preprave odpadu v EÚ. Závažné prípady exportu z EÚ s cieľom dumpingového obchodu s odpadom v rozvojových krajinách, napríklad prípad Pobrežia Slonoviny v roku 2006, rovnako ako nedávna správa organizácie Greenpeace o nezákonne prepravenom odpade do Západnej Afriky, zvýrazňujú závažnosť tohto problému.
Komisia v súčasnosti skúma potrebu ďalších iniciatív vrátane zlepšených legislatívnych požiadaviek s cieľom presadzovať a posilňovať inšpekcie a kontroly prepravy odpadu.
Ako sme uviedli v našom oznámení, vidíme tiež potrebu stanovenia spoločných definícií termínov, ktoré sú pre inšpekcie dôležité. Myslíme si, že na tento účel bude horizontálne odporúčanie vhodným nástrojom.
Čo sa týka myšlienky transformácie siete IMPEL na zložku environmentálnej inšpekcie EÚ, sieť IMPEL bola vytvorená ako neformálna sieť inšpekčných orgánov členských štátov. Jej cieľom je uľahčiť výmenu informácií a osvedčených postupov medzi ľuďmi, ktorí v členských štátoch v skutočnosti uplatňujú právne predpisy na ochranu životného prostredia. Myslím si, že by sme mali zachovať túto úlohu siete IMPEL v oblasti zhromažďovania skúseností inšpektorov a umožnenia neformálnej výmeny myšlienok na európskej úrovni.
Čo sa týka Komisie, budeme naďalej podporovať sieť IMPEL a posilňovať našu úspešnú spoluprácu. Tento rok sa sieť IMPEL transformovala z neformálnej siete na medzinárodné združenie. Sieť IMPEL sa tým zviditeľní, ale tiež sa pre ňu otvoria nové možnosti činností. Ísť ešte ďalej a vytvoriť zložku environmentálnej inšpekcie EÚ s právomocami členských štátov vstúpiť a obrátiť sa na Súdny dvor je zaujímavá a ambiciózna myšlienka. Museli by sme však vyriešiť dôležité právne a inštitucionálne otázky.
Mali by sme sa tiež pozrieť na nástroje na zlepšenie presadzovania právnych predpisov EÚ na ochranu životného prostredia, ktoré máme v súčasnosti k dispozícii a zvážiť, či by bolo možné ďalej ich rozvíjať alebo lepšie používať. Napríklad prípady horizontálneho porušenia, ktoré Komisia zaviedla voči členským štátom za sústavné nepresadzovanie určitých povinností, napríklad pokiaľ ide o prítomnosť tisícok nezákonných skládok v niektorých členských štátoch, čo viedlo k vymedzeniu stratégií lepšieho presadzovania v členských štátoch.
Ďalším príkladom iniciatívy, ktorá viedla k lepšiemu presadzovaniu, je spoločná inšpekcia prepravy odpadu v Spoločenstve organizovaná v rámci siete IMPEL s podporou Komisie. Zvážili by sme spôsoby, ako posilniť túto spoluprácu a podporiť všetky členské štáty, aby sa na nej zúčastnili.
Caroline Jackson
v mene skupiny PPE-DE. - Vážená pani predsedajúca, slová pána komisára sú pre mňa skôr sklamaním. Viem, že zastupuje pána Dimasa a nemohol urobiť nič iné okrem toho, že prečítal, čo mal napísané, ale myslím si, že by sme potrebovali niečo viac.
Právne predpisy na ochranu životného prostredia sú niečím, za čo je väčšina ľudí - možno aj všetci ľudia - v tomto Parlamente - hádam aj vrátane strany UKIP, ktorej poslanci tú zjavne nie sú, pretože si možno práve žehlia národné vlajky.
Problém je v tom, že nevieme, čo sa deje v členských štátoch, a návrhy z Európskej komisie len veľmi pomaly napredujú k zlepšeniu situácie. My vo Výbore pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín sme stále za to, aby sme mali radšej smernicu ako odporúčanie. Ja osobne nerozumiem, prečo by sme nemohli mať všeobecnú smernicu týkajúcu sa environmentálnych inšpekcií a doplnené špecifické pravidlá k špecifickým smerniciam tam, kde je to vhodné.
Dovoľte, aby som sa vrátila k otázke zložky environmentálnej inšpekcie EÚ. Možno je trochu zvláštne, že táto myšlienka vychádza z úst britskej konzervatívnej poslankyne - voľte modrú, správajte sa ekologicky - ale naozaj ju potrebujeme, pretože inak bude Komisia úplne závislá od toho, že členské štáty jej poskytnú len informácie, ktoré budú samy chcieť.
Je nezvyčajné, že deväť rokov po tom, ako vstúpila do platnosti smernica o skládkach odpadov, Španielsko sa teraz zodpovedá pred Európskym súdnym dvorom za to, že sa na jeho území nachádza 60 000 nezákonných skládok odpadu, čo je viac ako pol milióna ton nezákonne vyhodeného odpadu. Určite viete, čo sa odohráva južne od Neapolu. Smernica o vtákoch prijatá v roku 1979 sa stále vo veľkom zanedbáva.
Komisia často zisťuje, že jej obžaloby pred Súdnym dvorom o environmentálnych záležitostiach pochádzajú od súkromných osôb. Nemyslím si, že je to postačujúce. Mali by sme povedať občanom Európy, že si nemôžeme byť istí dodržiavaním právnych predpisov na ochranu životného prostredia, ktoré prijímame. A to vzhľadom na skutočnosť, že sa pozeráme na právne predpisy týkajúce sa zmeny klímy, čo je veľmi vážne. Musíme sa vrátiť k otázke zložky environmentálnej inšpekcie EÚ, ktorú plne podporujem.
Genowefa Grabowska
v mene skupiny PSE. - (PL) Vážená pani predsedajúca, v mene mojej skupiny a ako poslankyni Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín mi dovoľte, aby som týmto otázkam vyjadrila plnú podporu. Stotožňujem sa s obavami kolegov poslancov vyjadrenými v týchto otázkach.
Oznámenie Komisie z novembra 2007 naozaj vyvoláva mnoho nejasností a pochybností medzi všetkými zainteresovanými v oblasti životného prostredia a tými, ktorí si želajú, aby environmentálne právo v Európskom parlamente nielen vznikalo, ale aj sa presadzovalo, a to v zmysle jeho pôvodného zámeru.
Ak to chceme dosiahnuť, potrebujeme zaviesť efektívny systém monitorovania a dodržiavania zákona, ktorý sme stále nevypracovali. Máme vnútroštátne systémy, ktoré pracujú odlišne a rozdielne, zatiaľ čo na úrovni EÚ máme odporúčanie. Ako všetci vieme, odporúčania nie sú záväzné. Stanovuje to článok 249 Rímskej zmluvy, ktorý definuje rozdiely medzi smernicou a odporúčaním. Preto by som chcela Komisiu požiadať, aby sa so všetkou vážnosťou zaoberala touto záležitosťou a predstavila celý systém monitorovania, kontroly a následného vykazovania inšpekcií vo forme záväzného nástroja, smernicu o dodržiavaní environmentálneho práva v Európskej únii.
Nemôžeme nechať túto záležitosť v súčasnom stave a nemôžeme očakávať, že sa zmenou a doplnením odporúčaní z roku 2001, teda pridaním nových povinností členského štátu do odporúčania, niečo zmení. Pán komisár, tým sa vôbec nič nezmení. Faktom je, že ak chceme mať efektívne environmentálne zákony, musíme mať efektívny systém ich presadzovania a monitorovania.
Ešte raz: pýtali ste sa, či by sme mali zaviesť nariadenia odvetvového alebo globálneho monitorovania. Na druhej strane sa pýtam, či chcete chrániť životné prostredie ako celok alebo len jednotlivé odvetvia. To je moja odpoveď.
Johannes Blokland
Vážená pani predsedajúca, za posledné roky sme v Európskom parlamente prijali veľké množstvo právnych predpisov na ochranu životného prostredia. Životné prostredie je hlavným bodom programu, a to oprávnene. Dôležité však nie je len vytvárať právne predpisy: musíme ich tiež realizovať a presne v tom spočívajú problémy. Podľa informácií z Európskej komisie zanecháva implementácia politiky životného prostredia niečo, čo má byť časom žiaduce. Aktuálna politika environmentálnych inšpekcií je zahrnutá v odporúčaní, ktoré sa v rôznych členských štátoch interpretuje celkom rozdielne. Objavili sa informácie, že environmentálne inšpekcie sa nevykonávajú úplne, čo znamená, že aj napriek existujúcim právnym predpisom na ochranu životného prostredia nie sú vždy pre životné prostredie prínosom. Ak chceme, aby sa zvýšila kvalita životného prostredia, musíme predovšetkým zaviesť efektívne kontroly na zabezpečenie implementácie týchto právnych predpisov.
Pán komisár, tvrdíte, že predkladáte svoje zelené zásady. V tomto smere je stále ešte dosť toho, čo je potrebné urobiť. Sám som bol spravodajcom nariadenia o preprave odpadu v roku 2007, ako aj predtým, a v tejto oblasti je veľa priestoru na zlepšovanie. Ste v súvislosti s lepšou implementáciou politiky životného prostredia pripravený na to, aby sa súčasné odporúčanie stalo záväzným?
Bogusław Sonik
(PL) Vážená pani predsedajúca, rovnako ako Európska komisia si myslím, že existujú veľké nezrovnalosti medzi rôznymi metódami monitorovania dodržiavania predpisov na ochranu životného prostredia používaných v rôznych členských štátoch, pre ktoré nie je možné zabezpečiť dôsledné zavedenie a presadzovanie práva EÚ.
Pri svojej práci ako poslanec som mal možnosť študovať výsledky množstva projektov siete IMPEL vrátane jedného, ktorý sa týkal cezhraničného pohybu odpadu cez námorné prístavy. Zistil som, že spolupráca medzi rôznymi inšpekčnými službami siete IMPEL nespočíva len vo výmene skúseností, ale aj (a to je asi najdôležitejšie) v spoločných činnostiach monitorovania a výmene informácií o environmentálnych zločinoch a trestných činoch.
Niektoré nečestné spoločnosti zámerne prevádzajú svoje nezákonné činnosti na krajiny, o ktorých vedia, že majú slabší kontrolný systém, a v ktorých môžu naďalej beztrestne pôsobiť. Keby boli kontrolné systémy vo všetkých členských štátoch jednotné, nedochádzalo by k tomu. Toto je ďalší argument v prospech Európskej únie s efektívnym a jednotným systémom monitorovania, či zariadenia dodržiavajú ekologické požiadavky.
Inšpekcie sú dôležitým nástrojom v procese zavádzania a presadzovania zákonov EÚ, ale napriek tomu im členské štáty pripisujú rôzne politické priority. Preto v plnej miere podporujem návrh Európskej komisie, ktorým sa v záujme zefektívnenia menia a dopĺňajú súčasné odporúčania. Súhlasím s tým, aby návrh obsahoval právne záväzné požiadavky týkajúce sa inšpekcie špecifických zariadení a činností v odvetvových nariadeniach. Keď tento návrh prijmeme, budeme môcť inšpekciám prideliť vyššiu politickú prioritu a zlepšiť presadzovanie zákonov na ochranu životného prostredia v celom Spoločenstve.
Daciana Octavia Sârbu
- (RO) Inšpekcie predstavujú dôležitý prvok na zaručenie uplatňovania a dodržiavania právnych predpisov Spoločenstva na ochranu životného prostredia. V tomto zmysle bolo odporúčanie Komisie stanovujúce minimálne kritériá environmentálnych inšpekcií v členských štátoch dôležitým krokom vpred, keď bolo prijaté v roku 2001.
Hodnotenie uplatnenia tohto odporúčania však upozornilo na ďalšie znepokojujúce otázky. Oznámenie Komisie zaznamenáva skutočnosť, že stále existujú veľké rozdiely v spôsobe vykonávania environmentálnych inšpekcií na miestnej, regionálnej a vnútroštátnej úrovni. Okrem toho sa zistilo, že vnútroštátne opatrenia prijaté v znení oznámenia sa výrazne líšia, pokiaľ ide o ich použitie a kontrolu. Zdá sa, že nedostatky tohto odporúčania nie sú uspokojivo napravené v oznámení Komisie. Aj keď sme navrhli, aby sa vyriešili uvedené problémy, stále chýba jeden kľúčový prvok, ktorý by mierne vylepšil toto odporúčanie. Mám na mysli samotnú právnu povahu tohto dokumentu.
Som preto presvedčená, že len preskúmaním tohto odporúčania sa nedosiahne viac ako udržanie súčasného stavu neistoty. Len smernicou môžeme dosiahnuť výrazné a efektívne zlepšenie environmentálnych inšpekcií.
Siim Kallas
podpredseda Komisie. - Vážená pani predsedajúca, chcel by som sa poďakovať váženým poslancom za poznámky a postrehy týkajúce sa otázok životného prostredia, ktoré sú také citlivé, že všetci sme za zlepšenie životného prostredia. Dve poznámky týkajúce sa vzniknutých zistení.
Komisia súhlasí so stanoviskom, že právne záväzné požiadavky environmentálnych inšpekcií sú skutočne potrebné a majú vysokú hodnotu. Komisia pracuje na danej smernici. Otázka znie, kde je potrebné mať právne záväzné požiadavky, pokiaľ ide o transformácie siete IMPEL na európsku zložku inšpekcií. Komisia stále zastáva názor, že je lepšie zachovať sieť IMPEL v súčasnej podobe.
Predsedajúca
Dostala som návrh uznesenia v súlade s čl. 108 ods. 5 rokovacieho poriadku.
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční dnes o 12.00 hod.
(Rokovanie bolo prerušené o 11.55 hod. pre hlasovanie a pokračovalo o 12.05 hod.)
