Luonnonvarojen kestävän käytön teemakohtainen strategia (keskustelu)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Kartika Tamara Liotardin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö luonnonvarojen kestävän käytön teemakohtaisesta strategiasta.
Kartika Tamara Liotard 
esittelijä. - (NL) Arvoisa puhemies ja kaikki ne, jotka ovat paikalla näin myöhään, mielestäni näinä aikoina laatu on tärkeämpää kuin määrä. Nähdäkseni tämä on joka tapauksessa oikea suhtautumistapa.
Komissiolta on kestänyt viisi vuotta laatia luonnonvarojen kestävää käyttöä koskeva strategia. Se on pitkä aika, ja niinpä onkin hyvin valitettavaa, että komission esittämässä ehdotuksessa tyydytään niin vähään. Kohtuuden nimissä todettakoon, että komissio on määritellyt selvästi ongelman, joka on se, että jos jatkamme tähän tapaan, luonnonvarat ehtyvät väistämättä, ja sen lisäksi taloutemme ja elämänlaatumme ovat vakavasti uhattuna.
Silti strategiassa ei myöskään esitetä konkreettisia toimenpiteitä. Siinä vaaditaan muun muassa lisäämään tutkimusta ja tietoa. Tämä on tietenkin oikein hyvä asia, mutta emme voi enää odottaa paljon kauempaa. Ilmastonmuutoksen tavoin luonnonvaroja koskeva ongelma on nyt ajankohtainen, ja meidän on aika toteuttaa konkreettisia toimia. Komission ehdotusta leimaa epämääräinen kiireettömyys. Komissio ei mitenkään erityisesti kehota kansalaisia pohtimaan tätä asiaa, vaikka juuri he joutuvat loppujen lopuksi kärsimään tilanteesta eniten.
Asian ydin on yksinkertainen. Ekologinen jalanjälkemme, toisin sanoen kulutuksemme vaikutus ympäristöön, ylittää tuntuvasti maapallon kantokyvyn. Jos esimerkiksi tämä lasten kenkä on se ekologinen jalanjälki, jonka me saamme jättää, jotta luonnonvaramme olisivat tasapainossa, tämä suuri miesten kenkä edustaa nykyistä kulutustasoa. Kuten näette, se on todellakin aivan liian suuri. Näin ollen tämä antaa hyvän kuvan nykyisestä toiminnastamme.
Arvoisa komission jäsen, puhun hyvin suoraan. Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ensireaktio oli, että koko asiakirja pitäisi palauttaa teille ja komissiota pitäisi kehottaa muokkaamaan sitä. Tämä ei kuitenkaan vaikuttanut meistä kovin rakentavalta, emmekä sitä paitsi voi enää odottaa toista viittä vuotta, että jotakin tapahtuu. Siksi päätin sitoutua laatimaan järkevän ehdotuksen ja pyysin kaikkia kollegoitani avuksi tässä tehtävässä. Kerrottakoon, että kollegani pitivät muutamia hämmästyttäviä aivoriihiä. Yhteistyössä suunnittelimme suuren määrän ideoita komission asiakirjan parantamiseksi, eikä se vienyt enempää kuin kolme tai neljä kuukautta. Kiitän kollegoitani, koska saimme todella paljon aikaan. Kaikkien näiden järkevien tarkistusten takia mietinnön ulkoasu ei ehkä ole kehuttava, mutta toivottavasti viesti on selvä. Parlamentti vaatii käytännön toimenpiteitä viivytysten sijaan.
Haluan mainita erityisesti muutaman ehdotuksen, joista ensimmäinen koskee maataloutta. Maatalous ei ole keskeisellä sijalla teemakohtaisessa strategiassa, mikä on mielestäni varsin outoa, kun otetaan huomioon, että maatalousala on yksi suurimmista luonnonvarojen hyödyntäjistä ja kuluttajista. Tältä alalta evätään siten hieno mahdollisuus. Ymmärtääkseni syynä tähän on se, että maatalouden ja ympäristöasioiden pääosasto eivät päässeet tästä yhteisymmärrykseen. On silti anteeksiantamatonta, että strategialta puuttuu laaja kannatuspohja EU:n virkamiesten keskinäisen kinastelun vuoksi.
Ehdotan myös EU:n maataloustukien kytkemistä suoraan kestävään kehitykseen. Esimerkkinä mainitsen, että maissinviljelyn tukeminen olisi keskeytettävä, jos se edellyttää laajamittaista keinokastelua ja siten veden haaskausta, ja tukia pitäisi sen sijaan myöntää tiloille, jotka sitoutuvat käyttämään vaihtoehtoisia energialähteitä, kuten tuulivoimaa. Maatalouden lisäksi on muitakin aloja, kuten liikenne, kalatalousala ja rakennusala, jotka on jätetty huomiotta strategiassa, mikä on väärin. Tällekin asialle on tehtävä jotakin. Lyhyesti sanoen strategian pitäisi kattaa kaikki politiikan alat.
Strategian rakenne on suunniteltu laajalti kuluttajien ja tuottajien ehdoilla. Muita ehdotuksia ovat elinkaariajattelu, kymmenen tärkeimmän uhanalaisen luonnonvaran luettelo, verokannustimet, tiedottaminen, kansalaisjärjestöjen ja asiantuntijoiden osallistuminen sekä vaihtoehtoisen kierrätyksen ja uusiokäytön hyödyntäminen. Oikeastaan niitä on liian monia mainittavaksi.
Ehdotan, että EU pyrkisi yleisesti puolittamaan luonnonvarojen käytön vuoteen 2030 mennessä. Tämä ei ole tieteiskertomus vaan todellinen vaatimus. On selvää, etteivät EU:n toimet saisi estää jäsenvaltioita yltämästä vielä parempiin tuloksiin. Tätä suuntausta voidaan edistää asettamalla parhaiten suoriutunut jäsenvaltio esimerkiksi muille.
Edellisellä vierailullaan ympäristöasioiden valiokunnassa komission jäsen Dimas puhui luonnonvarojen merkityksestä, mikä ilahdutti minua. Lähettämässäni kirjeessä olen kehottanut häntä yhteistyöhön. Siksi elättelen toivetta, että kyseinen komission jäsen kannattaa kunnianhimoisempia toimia kuin komission nykyisessä asiakirjassa ehdotetaan. Jos näin on, komissio voi varmuudella odottaa parlamentilta kriittistä mietintöä.
Puhemies
Jäsen Liotard voi olla varma siitä, että parlamentti on kuunnellut häntä parhaan kykynsä mukaan tähän vuorokaudenaikaan.
Stavros Dimas
komission jäsen. (EL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensimmäiseksi kiitän Euroopan parlamenttia siitä, että se kiinnitti erityistä huomiota tähän strategiaan. Kiitän jäsen Liotardia ja varjoesittelijöitä tänään käsiteltävän mietinnön laatimisesta. Siinä on todellakin paljon rakentavaa ja hyödyllistä tietoa, joka saa meidät pohtimaan mahdollisia tulevia toimenpiteitä ja käyttämään niitä perustana.
Luonnonvarojen käytöllä on ratkaiseva merkitys sekä ympäristön tilalle että talouskasvulle. Tilanteen kehitys antaa aihetta huoleen, samalla kun sen seuraukset näkyvät luonnon monimuotoisuuden jatkuvana vähenemisenä, kasvihuonekaasupäästöinä, veden, ilman ja maaperän laadun heikkenemisenä mutta myös huomattavina taloudellisina kustannuksina.
On selvää, että tapamme käyttää luonnonvaroja uhkaa ekosysteemiä, josta elämänlaatumme ja vaurautemme riippuvat. Näin ollen meillä on velvollisuus mukauttaa taloudellinen toimintamme maapallon kestokykyyn.
Tämä on luonnonvaroja koskevan strategian tavoite. Strategia on tulosta aktiivisesta, usein eripuraisesta mutta myös varsin hedelmällisestä keskustelusta, joka on jatkunut yli viisi vuotta. Tämä strategia tarjoaa ympäristöpoliittisen toimintamallin, jossa painotetaan yhtäältä luonnonvaroja ja toisaalta pitkän aikavälin järjestelmää, jolla vähennetään luonnonvarojen hyödyntämisen ympäristövaikutuksia kehittyvässä taloudessa. Lisäksi tavoitteena on tehostaa luonnonvarojen käyttöä.
Kunnianhimoisuudestaan huolimatta nämä tavoitteet ovat toteuttamiskelpoisia. EU on jo onnistunut vakiinnuttamaan luonnonvarojen käytön määrätyillä talouden aloilla. Olemme kuitenkin jäljessä muista maista, kuten Japanista, joka käyttää luonnonvarojaan paljon tehokkaammin EU:hun verrattuna. Strategialla edistetään luonnonvarojen käytön kannalta tehokkaampia ja saasteettomampia tuotteita, teknologiaa ja kulutustottumuksia.
Strategian toteuttamiseksi on jo käynnistetty uusia aloitteita. Mainitsen kolme esimerkkiä:
Ensinnäkin komissio aikoo perustaa tietokeskuksen tiedottamaan toimintalinjan suunnittelusta, mikä lisää ymmärrystä luonnonvarojen käytöstä ja monenlaisen taloudellisen toiminnan seurauksista.
Toiseksi totean, että komissio pyrkii kehittämään uudenlaisia indikaattoreita voidakseen arvioida edistymistämme ympäristönsuojelussa ja luonnonvarojen säilyttämisessä. Monia luonnonvarojen käyttöä koskevia määrällisiä indikaattoreita on jo vahvistettu esimerkiksi energia-alalla ja ilmastonmuutoksen alalla. Hengitysilmalle ja vedelle asetetut tiukat laatutavoitteet sekä jätteiden kierrätystavoitteet edistävät luonnonvaroja koskevan strategian tavoitteiden saavuttamista. Tämän strategian avulla pystymme selvittämään luonnonvarojen säilyttämisen määrällisen kokonaistavoitteen taloudessamme.
Kolmanneksi kaikkia politiikan aloja on mukautettava siten, että niissä otetaan huomioon koko elinkaareen perustuva luonnonvarojen käyttö. Meidän on otettava huomioon luonnonvarojen ympäristövaikutukset niiden muodostumisesta niiden ehtymiseen saakka, toisin sanoen koko niiden elinkaaren ajalta, jotta vaikutukset eivät siirry elinkaaren yhdestä vaiheesta toiseen tai toisiin valtioihin. Tuodessamme esimerkiksi jalostettuja metalleja EU:hun, emme saa jättää huomiotta kaivostoiminnan ympäristövaikutuksia muissa maissa. Yhä suurempi osa EU:ssa käytetyistä luonnonvaroista tulee kehitysmaista. Biopolttoaine on toinen tyypillinen esimerkki.
Kyse on siis maailmanlaajuisesta haasteesta, ja meidän on kannettava vastuumme. Yhdistyneiden Kansakuntien ympäristöohjelman yhteydessä olemme perustaneet luonnonvarojen kestävää käyttöä käsittelevän kansainvälisen paneelin, joka ryhtyy arvioimaan luonnonvarojen käytön vaikutuksia maapalloon ja ehdottaa uusia toimenpiteitä. Tämän uuden kansainvälisen paneelin toimintaohjelmassa käsitellään jo muun muassa biopolttoainetuotannon ympäristöehtoja ja kierrätysyhteiskuntaa edistävien maailmanlaajuisten toimien toteuttamista. Jos tämä paneeli yltää samanlaisiin saavutuksiin kuin kansainvälinen ilmastopaneeli, saavutamme suurelta osin tavoitteemme.
Hyvät parlamentin jäsenet, perusta on jo laskettu. Parlamentin suorittaman perusteellisen tarkastelun ja sen tekemien ehdotusten mukaisesti komissio sitoutuu varmistamaan luonnonvaroja koskevan strategian onnistuneen toteuttamisen. Pitkällä aikavälillä tämä strategia johtaa luonnonvarojen kestävään käyttöön, ja sitä voidaan käyttää muiden toimien mittapuuna. Tämä on vasta pitkän prosessin ensimmäinen vaihe. Meidän pitäisi nyt tehdä erityistoimiin perustuvaa yhteistyötä, jotta strategian toteuttaminen voidaan ottaa osaksi kaikkien politiikan alojen suunnittelua kaikilla talouden aloilla.
Avril Doyle
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, komission jäsenen mielestä nämä ovat "kunnianhimoisia tavoitteita". Arvoisa komission jäsen, en ole samaa mieltä! Komission kertomus sai osakseen paljon arvostelua, kun ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta keskusteli siitä ensimmäisen kerran lokakuussa, sillä viiden vuoden kypsyttelyn jälkeen asiakirjan tavoitteet ovat hyvin vaatimattomat. Parhaimmillaankin sitä voisi kuvailla järkeväksi perusasiakirjaksi, jonka pohjalta voidaan aloittaa keskustelu, mutta siitä puuttuvat konkreettiset tavoitteet ja kunnianhimoiset päämäärät, kuten totesin. Tämä johtuu todennäköisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston ja ympäristöasioiden pääosaston välisestä valtataistelusta - arvatkaapa, kumpi voitti? Ympäristöasioiden pääosaston strategia on rajoittunut pääasiassa tietojenkeruuseen, eikä siinä käsitellä määrättyjä keskeisiä ongelma-alueita, kuten - arvatenkaan - maataloutta, metsätaloutta, liikennettä ja monia muita aloja.
Vaikka mietinnössä mainitaan joitakin uusia aloitteita, kuten luonnonvarojen tietokeskus, korkean tason foorumi ja kansainvälinen paneeli, ehdotettu 25 vuoden aikataulu on täysin kohtuuton. Sitä vastoin esittelijä Liotard on tehnyt kovasti työtä ehdotuksen sisällön kehittämiseksi. Hän huomauttaa aivan oikein, ettei komission tiedonanto täytä ympäristöä koskevassa kuudennessa toimintaohjelmassa asetettuja vaatimuksia, jotka koskevat konkreettisia tavoitteita ja aikatauluja. Mietinnössä vaaditaan komissiota korvaamaan tämä kehno strategia kunnianhimoisilla ehdotuksilla, joissa on selkeät tavoitteet ja sitovat aikataulut.
Olen tyytyväinen siihen, että strategiassa on painotettu yhdennettyä poliittista lähestymistapaa ja EU:n toimien ulkoisia vaikutuksia kestäviin luonnonvaroihin. Ainoa ongelma on se, että esittelijä on saattanut tehdä liiankin hyvää työtä. Hänen mietinnöstään vallitsee ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa niin laaja yksimielisyys, että käytännössä kaikki käsiteltäväksi jätetyt tarkistukset hyväksyttiin, ja mietinnöstä tuli paikoitellen varsin pitkä ja itseään toistava. Mielestäni tämä heikentää sen sanomaa. Tästä syystä olen ryhmäni äänestysluettelossa ilmoittanut äänestäväni joitakin sellaisia kohtia vastaan, joissa toistetaan mietinnön muissa osissa mainittuja seikkoja.
Gyula Hegyi
PSE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, olemme perineet luonnonvarat luonnolta tai Luojalta, mutta olemme niistä vastuussa tuleville sukupolville. Saamme yhä vaihtelevampaa tietoa luonnon tasapainoon kohdistuvasta uhkasta. Kaksi kolmasosaa ihmisille välttämättömistä ekosysteemeistä on köyhtymässä. Euroopan luonnonvarojen tarve on kasvanut lähes 70 prosenttia 1960-luvun alkupuolelta lähtien. Tämä vaarallinen kehitys on pysäytettävä.
Koska hädänalaisia ihmisiä on vielä paljon, kannatamme talouskasvua, mutta luonnonvarojen käyttöä lisäämättä ja ympäristövaikutuksia vähentäen. Talouskasvun ja luonnonvarojen käytön lisäämisen välisen kytköksen purkaminen on tämän mietinnön pääsanoma. Komission ehdottama strategia on jokseenkin tehoton, eikä siinä ole asetettu määräaikoja tai tavoitteita. Siksi jätin käsiteltäväksi noin 25 tarkistusta PSE-ryhmän puolesta. Olen iloinen siitä, että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on hyväksynyt ne kaikki yhtä lukuun ottamatta.
Olen yhdessä kollegojeni kanssa ehdottanut konkreettisia tavoitteita, joilla lisätään vastuutamme tulevaisuudesta. Ehdotan elintarvikkeita, asumista ja liikennettä koskevia erityistavoitteita. Markkinataloudessa verotus on asianmukainen keino säännellä luonnonvarojen käyttöä. Siksi on hyvin tärkeää toteuttaa eurooppalainen ympäristöverojärjestelmä. Tätä mietintöä olisi täydennettävä alakohtaisilla asetuksilla ja direktiiveillä, jotta itsetuhoisa luonnonvarojen liikakäyttö estetään.
Mojca Drčar Murko
ALDE-ryhmän puolesta. - (SL) Käsittelemämme teemakohtaisen strategian tavoite on tehokkaampi energian ja raaka-ainevarojen käyttö. Tämä strategia on kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman kenties tärkein osa. Sen päätavoite on estää uusiutuvien ja uusiutumattomien luonnonvarojen tarpeeton haaskaus, joka uhkaa ympäristön tasapainoa.
Tuotteiden elinkaariin perustuvalla ajattelutavalla on erityisasema liiallisen kulutuksen vähentämiseen tarkoitettujen toimenpiteiden joukossa. On mahdollista lisätä tuntuvasti niiden tuotteiden määrää, jotka ohjataan takaisin tehokkaaseen käyttöön elinkaarensa lopussa, ja käyttää ne uudelleen. Tässä suhteessa strategia liittyy tiiviisti jätehuoltoa koskevan EU:n lainsäädännön tarkistusprosessiin.
Kunnianhimoiset tavoitteet, joita vaadimme tältä teemakohtaiselta strategialta, eivät ole epärealistisia. Tosiasiassa luonnonvarojen säästeliästä käyttöä koskevan poliittisen keskustelun painopisteet ovat jo lisänneet kansalaisten halua osallistua jätteen hyödylliseen uudelleenkäyttöön. Kaupungeista saadaan esimerkiksi varteenotettava määrä erilaisia raaka-aineita. Aivan kuten louhimme malmia kaivoksista, voimme pitkälle kehitettyjen jätteiden keruu- ja lajittelumenetelmien avulla tuottaa rautaa, sinkkiä, kuparia ja muovia, ja tässä prosessissa käytämme kolme kertaa vähemmän energiaa kuin käyttäisimme näiden tuotteiden valmistamiseen uusista raaka-aineista. Kaupungeista saatavien raaka-aineiden hyödyntäminen tarjoaa lupaavia näkymiä nykyaikaisista kaupungeista tuottoisina kierrätysmateriaalin lähteinä. Tämä ei myöskään ole ainoa menetelmä, jolla tehostetaan huomattavasti luonnonvarojen käyttöä.
Wiesław Stefan Kuc
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, lähes puoli vuosisataa sitten laadittiin ensimmäinen mietintö Roomassa. Sen jälkeen luonnonvarat ovat huvenneet, mutta olemme edistyneet huomattavasti tekniikassa ja oppineet käyttämään luonnonvaroja ja energiaa tehokkaammin valjastamalla sellaisia voimavaroja, joista emme voineet edes uneksia 50 vuotta sitten. Olemmeko tehneet kaiken, mihin tietämyksemme, teknologian ja kokemuksemme avulla pystymme? Emme varmasti ole. Tämä käy mietinnöstä selvästi ilmi.
Kannatan mietintöä varauksetta, mutta totean myös, että Euroopan unioni tekee paljon - paljon enemmän kuin muut maat - suojellakseen maaperää, ilmaa ja vettä. Se tekee paljon raaka-aineiden kierrätyksen ja uusiokäytön hyväksi. Meidän on kuitenkin tehostettava toimintaamme tuotantojätteiden hyötykäytön kehittämiseksi. Näin ei ainoastaan vähennetä ympäristön pilaantumista vaan myös tehostetaan luonnonvarojen käyttöä.
Satu Hassi
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (FI) Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, kiitoksia esittelijä Kartika Liotardille erinomaisesta työstä. Ihmiskunta elää tällä hetkellä yli ekologisten varojensa ekologisella luottokortilla. Koko ihmiskunta käyttää luonnonvaroja 25 prosenttia yli kestävän tason, mikä tarkoittaa, että syömme lastemme pääomaa. Euroopan luonnonvarojen kulutus ylitti EYK:n mukaan Euroopan oman biokapasiteetin jo 1960-luvulla. Jos nykykehitys jatkuu, vuonna 2050 ihmiskunta käyttää luonnonvaroja kaksinkertaisesti verrattuna kestävään tasoon. Tarve vähentää ilmastopäästöjä on vain osa yleisemmästä haasteesta käyttää luonnonvaroja säästäväisemmin ja älykkäämmin.
Jotta luonnonvarojen käyttö saataisiin laskemaan kestävälle tasolle ja samaan aikaan mahdollistettaisiin kehitysmaiden nousu köyhyydestä, rikkaissa maissa - kuten meillä - tulisi viidenkymmenen vuoden aikana kymmenkertaistaa se suhde, joka on tuotetun hyvinvoinnin ja luonnonvarojen kulutuksen välillä. Tämä kuulostaa tieteisfantasialta, mutta vuosiaskelina se merkitsee vain viiden prosentin parannusta vuosittain. Vastaavaan on kyetty työn tuottavuuden parantamisessa, miksi siis ei luonnonvarojen tuottavuuden parantamisessa? Tämän vuosisadan tulee olla vuosisata, jolloin parannamme luonnonvarojen tuottavuutta, tuotetun hyvinvoinnin ja luonnonvarojen käytön suhdetta.
Kuten kaikki kollegat ovat jo todenneet, komission esittämä strategia on aivan liian löysä, erityisesti siksi, että siitä puuttuvat konkreettiset tavoitteet ja aikataulut, vaikka kuudes ympäristöä koskeva toimintaohjelma niitä edellyttää. Tietopohja niiden laadintaan on olemassa. Tarvitsemme viimeistään ensi vuonna selkeät tavoitteet ja aikataulut, myös alakohtaiset toimintaohjelmat.
Halvin keino parantaa luonnonvarojen käytön tuottavuutta on lopettaa ympäristön kannalta haitalliset tuet. Se pitäisi tehdä heti. Esittelijä Kartika Liotardin toteamus "enemmän laatua kuin määrää", voisi olla myös luonnonvarojen käyttömme motto.
Irena Belohorská
(SK) Kiitän aluksi esittelijää erinomaisesta työstä ja hänen kannastaan tähän kysymykseen. Voin varauksetta tukea kaikkia kohtia mietinnössä, jonka hän on laatinut luonnonvarojen kestävää käyttöä koskevasta teemakohtaisesta strategiasta. Se, että komissio työskenteli tämän asiakirjan parissa viisi vuotta, on osoitus ongelman vakavuudesta.
Komission asiakirjassa ei ole asetettu erityisiä määräaikoja eikä siinä kuvata käytettäviä menetelmiä. Meidän on myönnettävä, että on olemassa maailmanlaajuinen vesikriisi, joka koskee erityisesti juomavettä, ja että maapallon ilmasto lämpenee ja biologinen monimuotoisuus on vaarassa, samalla kun EU:n ekologinen jalanjälki on kaksi kertaa niin suuri kuin sen bioottinen potentiaali. Joka vuosi pilaantuneen ympäristön aiheuttamat taudit vaativat myös ihmishenkiä. Tarvitaan aktiivisempaa ja radikaalimpaa toimintamallia.
Kannatan ehdotusta tukijärjestelmän perinpohjaisesta uudistamisesta. Varsinkin maataloudessa on vähennettävä tukien myöntämistä sellaisille toimille, joilla on haitallinen vaikutus ympäristöön, tai sitten tuista on luovuttava kokonaan. Jos komissio väittää, ettei sillä ole tarpeeksi indikaattoreita erityisten määräaikojen asettamiseksi, esittelijä mainitsee mietinnössään useita, kuten bruttokansantuotteen, raaka-aineiden kotimaisen käytön ja niin edelleen.
Jos haluamme vähentää riippuvuuttamme luonnonvaroista, olen samaa mieltä siitä, että vuoteen 2010 mennessä 12 prosenttia EU:n energiasta on tuotettava uusiutuvista lähteistä, ja vuoteen 2008 mennessä on toteutettava erityistoimia ja toimintalinja, jotka koskevat niitä 20:tä tärkeintä raaka-ainetta, joilla on suurin vaikutus.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, komissaari Dimasin esimerkki oli hyvä, sillä kun bioenergian tuotantoa lisätään, sen täytyy tapahtua kestävältä pohjalta ja nimenomaan globaalilla tasolla, mutta ongelma esimerkiksi tämän strategian osalta on se, että maa- ja metsätalous eivät kuulu siihen.
Tämä on yksi viimeisiä teemakohtaisia strategioita, jotka ovat osa kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa. Täällä on jo todettu, että kuudennessa ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa on asetettu määrällisiä ja laadullisia tavoitteita Euroopan unionin ympäristöpolitiikalle ja että niitä ei ole näissä komission ehdotuksissa ollut. Myöskään tässä luonnonvarastrategiassa ei ole pystytty pääsemään siihen tavoitteeseen, että varmistettaisiin, että luonnonvarojen käyttö ja niihin liittyvät vaikutukset eivät ylitä ympäristön sietokykyä.
Tämän kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tarkistamisen piti tapahtua jo vuosi sitten, ja on erittäin tärkeää, että tällainen analyyttinen ohjelman tarkistaminen tehdään nyt, kun olemme jo pitkällä teemakohtaisten strategioiden käsittelyssä. Niinpä haluaisin kysyä komissaari Dimasilta, milloin komissio aikoo tarkistaa kuudetta ympäristöä koskevaa toimintaohjelmaa.
Evangelia Tzampazi
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää kollegaani Liotardia hänen kattavasta ja yhtenäisestä mietinnöstään. Ilmastonmuutos ja Euroopan unionia koskeva energiakriisi edellyttävät yhteisön toimia ja luonnonvarojen kestävästä käytöstä järkevästi laadittua strategiaa, jotka täyttävät ainakin kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman vaatimukset.
Korostan, että tarvitsemme sellaisen strategian, jonka tavoitteena on luonnonvarojen tehokas käyttö ja niiden parempi hallinta sekä parempi jätehuolto, jotta voidaan ottaa käyttöön kestäviä tuotantomenetelmiä ja kuluttajanormeja. Toisaalta samalla on purettava luonnonvarojen käytön ja jätteiden tuottamisen sekä talouskasvun välinen kytkös ja toisaalta varmistettava, ettei luonnonvarojen käyttö rasita ympäristöä kestämättömällä tavalla. Arvoisa komission jäsen, minusta osuitte naulan kantaan. Perusta on jo laskettu.
Puhemies
Ennen kuin annan puheenvuoron komission jäsenelle Dimasille, haluan ilmoittaa jäsen Liotardille, että olen työjärjestystä tutkittuani todennut, ettei hänen tarvitse liittää pöytäkirjaan niitä kahta kenkää, joita hän käytti esimerkkinä sitä laadittaessa, ja hän voi siis pitää ne.
Stavros Dimas
komission jäsen. (EN) Nämä olivatkin kengänjälkiä eivätkä jalanjälkiä!
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi kiitän teitä mietinnössä ja tämäniltaisessa keskustelussa esitetyistä rakentavista huomautuksista. Olemme kaikki yhtä mieltä siitä, ettei nykyinen luonnonvarojen käyttö ole kestävää. Luonnonvarojen kestävä käyttö onkin meille päätöksentekijöille, yrityksille ja kansalaisille yhteinen haaste sekä EU:ssa että maailmanlaajuisesti.
Parlamentilla on keskeinen johtoasema tässä hankkeessa ja tarvittavan yleisen hyväksynnän saavuttamisessa. Tänään on kulunut yli vuosi tiedonannon esittämisestä, ja olemme jo edistyneet jonkin verran. Jäsenvaltiot ovat antaneet tukensa strategialle, ja siitä on tullut maailmanlaajuinen mittapuu, jota esimerkiksi OECD tukee.
Olemme kehittämässä ja edistämässä avointa, selkeää ja sitoutunutta täytäntöönpanoa. Parlamentin mietintö ja tämänpäiväinen keskustelu aiotaan ottaa huomioon tulevissa toimissa.
Luonnonvarojen käyttöä koskeva toimintalinja on tiiviisti sidoksissa hyödykkeiden tuotantotapoihin ja niiden kulutustottumuksiin. Kestävää kulutusta ja tuotantoa koskevassa tulevassa toimintasuunnitelmassa kiinnitetään huomiota tuotteiden ekologiseen suunnitteluun, ympäristöystävällisempiin hankintoihin ja toimenpiteisiin, joilla autetaan kuluttajia tekemään parempia valintoja.
Toimet aloitetaan elintarvikkeista, asumisesta ja liikenteestä, eli niistä aloista, joiden ympäristövaikutukset ovat suurimmat. Myös parlamentin muita painopisteitä käsitellään. Edistämme parhaisiin käytäntöihin perustuvia toimintamalleja, innovatiivisia ja ekotehokkaita ratkaisuja sekä talouspolitiikan välineiden käyttöä. Komissio julkaisi vain kuukausi sitten vihreän kirjan markkinapohjaisista ohjauskeinoista energia- ja ympäristöpolitiikassa, ja olen lupautunut ottamaan BKT:n lisäksi huomioon muitakin tekijöitä arvioidessamme yhteiskuntien edistymistä talous-, sosiaali- ja ympäristöasioissa.
Lopuksi totean, että ymmärrän täysin niitä parlamentin jäseniä, jotka vaativat toimien lisäämistä ja nopeuttamista, ja kiitän parlamenttia sen aktiivisesta toiminnasta tässä asiassa.
Suhtaudun erittäin myönteisesti myös tarkemmin rajattuja tavoitteita koskeviin vaatimuksiin. Kuten aiemmin korostin, muutamia luonnonvarojen käyttöön liittyviä kunnianhimoisia tavoitteita on jo asetettu. Niihin kuuluu esimerkiksi strategian yleistavoite, jonka mukaan kielteisten ympäristövaikutusten ja kasvun välinen kytkös on purettava EU:ssa ja maailmanlaajuisesti. Tämä on osoittautunut hyvin kunnianhimoiseksi tavoitteeksi, ja komissio ja neuvosto ovat hyväksyneet sen virallisesti.
Aiomme arvioida, onko luonnonvaroja koskevan vuodeksi 2010 suunnitellun strategian tarkistuksen yhteydessä tarpeen asettaa resurssien tehokkaampaa käyttöä koskeva yleistavoite. Luonnonvaroja koskeva strategia on merkittävä edistysaskel, ja sillä selvitetään ympäristövaikutuksia elinkaariajattelun näkökulmasta.
Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan keskiviikkona klo 11.30.
Kirjallinen lausuma (työjärjestyksen 142 artikla)
András Gyürk
, kirjallinen. - (HU) Huolimatta siitä, että luonnollisten energialähteiden järjettömästä ja kohtuuttomasta käytöstä on saatu yhä enemmän todisteita ja että huoli luonnonympäristön kestävyydestä on jokapäiväistä, ihmiskunnalta, ja etenkin poliittisilta päättäjiltä, puuttuu selkeä käsitys siitä, miten ongelma pitäisi hoitaa.
Kestävän kehityksen poliittinen käsite on liian yleisluonteinen johtaakseen konkreettisiin tuloksiin, ja lisäksi sillä yritetään samanaikaisesti suojella luonnonympäristöä ja ratkaista sukupolvien ja kansakuntien välistä oikeudenmukaisuutta koskeva monitahoinen ongelma. Ympäristön arviointimenetelmiin, kuten elinkaariarviointiin (LCA), ja indikaattoreihin, kuten esimerkiksi ekologiseen jalanjälkeen, liittyy runsaasti metodologisia ongelmia ja usein myös ristiriitoja.
Kyseenalaistamatta sitä, että on järkevää laatia luonnollisia energialähteitä koskeva yhtenäinen, monitahoinen ja selkeä tietoperusta sekä energialähteiden käytön arviointiin tarkoitettu indikaattoripaketti, on tärkeää korostaa, että ilman niitäkin voidaan toteuttaa monia toimenpiteitä.
On valitettavaa, ettei komission ehdotuksessa ja siihen liittyvässä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietinnössä käsitellä lainkaan sitä, miten suuri merkitys markkinoilla ja markkinoiden erityistarpeet huomioon ottavilla asetuksilla voisi olla luonnollisten energialähteiden tehokkaalle käytölle. Olisi virhe unohtaa, että hiilidioksidipäästöjen sääntely toimi tyydyttävästi, vaikka hallitus myönsikin liikaa päästöoikeuksia ensimmäisellä jaksolla. Olisi syytä myöntää, että lukuisia luonnollisten energialähteiden turvaamiseen tarkoitettuja ratkaisuja, kuten uusiutuvien energialähteiden laajempaa jakelua, haittaa nimenomaan se, että EU:sta puuttuvat yhtenäiset, avoimet ja kilpailuperusteiset markkinat.
