”Sopeutuminen ilmastonmuutokseen Euroopassa - vaihtoehdot EU:n toimille” (Vihreä kirja) (keskustelu)
Puhemies
(ES) Esityslistalla on seuraavana keskustelu Guido Sacconin ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan puolesta komissiolle laatimasta suullisesta kysymyksestä, joka koskee vihreää kirjaa ”Sopeutuminen ilmastonmuutokseen Euroopassa - vaihtoehdot EU:n toimille” - B6-0014/2008).
Guido Sacconi
päätöslauselmaesityksen esittäjä. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, minulla ei ole epäilystäkään siitä, että Euroopan parlamentille on oleellisen tärkeää tarkastella lopultakin perusteellisesti sopeutumista ilmastonmuutokseen, jonka laajuuden olemme tähän mennessä todella aliarvioineet. Komission vihreä kirja on siksi tarjonnut meille arvokkaan tilaisuuden tutkia aihetta.
Kuten kaikki nyt tietävät, olemme mukana erittäin kovassa kamppailussa tehdäksemme parhaamme maapallon lämpenemisen hillitsemiseksi ja keskustelemme lainsäädäntöpaketista, jonka avulla voisimme ottaa suuren askeleen kohti tätä tavoitetta. Olemme kuitenkin tietoisia siitä, että ilmastonmuutoksen vaikutukset näkyvät jo maapallon monissa osissa, varsinkin köyhimmillä alueilla, sekä suurissa osissa omaa maanosaamme ja Euroopan unionia. Siksi on välttämätöntä ryhtyä toimiin kehittämällä tarvittava politiikka, jonka suunta on oikea ja joka ei ole ristiriidassa ensisijaisen tavoitteen eli päästöjen vähentämisen ja maapallon lämpenemisen hillitsemisen kanssa.
Uskon, että Balilla edistyttiin tässä suhteessa huomattavasti, koska siellä päätettiin tarjota rahoitusta maailman ympäristörahastolle GEF:lle (Global Environment Fund) ja varata erityisesti tietty osuus puhtaan kehityksen mekanismista (CDM) sopeutumishankkeiden rahoitukseen kehitysmaissa. Huomasin myös, ja nyt oletan lukeneeni oikein, että viime viikolla Bangkokissa Balin kokouksen seurauksena laaditussa työohjelmassa - Bangkokin kokous on ensimmäinen suuri kokous Balin jälkeen - on sovittu toisesta kesäkuussa Bonnissa pidettävästä kokouksesta, jossa on tarkoitus keskittyä erityisesti sopeutumiseen.
Syy siihen, että olen valinnut tämän näkökohdan, kansainvälisen ulottuvuuden, on se, että laatiessani ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan hyväksymää ja nyt tämän istunnon arvioitavaksi annettua päätöslauselmaa minusta vaikutti siltä, että suurimman painopisteen on oltava kansainvälisessä yhteistyössä. Euroopan parlamentin on ryhdyttävä kehittämään yhteistoimintaa sekä rahoituksellista, teknistä ja tieteellistä yhteistyötä eniten apua tarvitsevien maiden kanssa, maiden, jotka ovat heikoimmin varustautuneita kohtaamaan maapallon lämpenemisen paikoin tuhoisatkin vaikutukset. Meidän tarvitsee vain ajatella Tyynenmeren saaria: pidimme kuulemistilaisuuden, johon osallistui joidenkin tällaisten maiden edustajia, ja he kertoivat meille, miten arveluttava heidän tilanteensa on jo nyt.
Toinen painopiste on luonnollisesti tarkkaan etsityn tasapainon löytämisessä niin, että säilytetään hillitsemisen ja sopeutumisen välinen dynaaminen yhteys.
Kolmas painopiste on tutkimuksen ja koetoiminnan kannustamisessa. Taitotietoa maapallon lämpenemisen todennäköisten vaikutusten asianmukaiseen punnitsemiseen on edelleen liian vähän, koska alueellisten tilanteiden erot ovat niin valtavat. Siksi on vaikeaa suunnitella pitkän aikavälin politiikkaa huolestuttavimpiin kehityskulkuihin sopeutumiseen ja niiden ehkäisemiseen.
Lähivuosina tärkein seikka on luonnollisesti tällaisen politiikan sovittaminen yhteen muiden politiikanalojen kanssa, mikä vaatii kaikilta toimijoilta poliittista määrätietoisuutta kaikilla tasoilla. Olemme korostaneet erityisesti uudelleenharkintaa, jota tarvitaan ilmastonmuutoksen huomioimiseksi koheesiopolitiikassamme, uudelleenharkintaa, joka on aloitettava maatalouspolitiikan ja yleisemmällä tasolla maan hallintapolitiikan sopeuttamisella. Tässä kohdassa meidän pitäisi mielestäni kannattaa käsiteltäväksi jätettyä tarkistusta, jossa vaaditaan neuvostoa hyväksymään lopultakin yhteinen kanta maaperän suojelua koskevasta direktiivistä.
Lopuksi haluan vielä sanoa - en mielestäni vielä ole käyttänyt viittä minuuttia, arvoisa puhemies - uskovani myös, että on erittäin tärkeää löytää oikea tasapaino EU:n politiikan ja paikallisen tason toiminnan välille. Toissijaisuusperiaatetta ei pidä tulkita byrokraattisesti vaan dynaamisesti.
Tilanteiden valtavien erojen vuoksi Euroopassa ei voida luoda vain yhtä politiikkaa. Euroopan eteläisillä alueilla ja varsinkin alppivyöhykkeellä vaikutukset ovat hyvin erilaisia ja hyvin merkittäviä. Siksi eri komiteoiden on luotava hyvin tiiviit kahdenkeskiset suhteet alueellisiin viranomaisiin. Tarkoitan suuria alueellisia elimiä, kuten Alppeja koskeva yleissopimus ja Karpaattien yleissopimus, joiden puitteissa kehitetään joitakin erittäin onnistuneita aloitteita ja joita voidaan käyttää kansainvälisen yhteistyön mallina.
Kiitos, arvoisa komission jäsen. Toivon, että kerrotte meille, miten valkoisen kirjan valmistelu edistyy vihreästä kirjasta pidettävän kuulemisen jälkeen.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EL) Arvoisa puhemies, kiitän mahdollisuudesta kertoa komission työstä. Sen tarkoituksena on auttaa meitä sopeutumaan ilmastonmuutokseen Euroopassa ja muualla maailmassa. Varsinkin erittäin köyhät maat, jotka eivät ole vaikuttaneet kasvihuoneilmiöön, kärsivät silti haitallisimmista seurauksista.
Guido Sacconi mainitsi, että komissio valmistelee valkoista kirjaa, joka on tarkoitus julkaista syksyllä 2008 kesäkuussa 2007 julkaistun ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan vihreän kirjan jatkona. Valkoisen kirjan päätarkoituksena on laatia EU:lle kunnianhimoinen ja tehokas strategia väistämättömän ilmastonmuutoksen vaikutusten rajoittamiseksi. Tämä muutos on jo tapahtunut. Se jatkuu tulevina vuosina huolimatta hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävistä toimenpiteistä, joihin toivoakseni ryhdytään ja joista pystymme sopimaan Kööpenhaminassa vuonna 2009.
EU on edelleen johtavassa asemassa sopeutumiseen liittyvissä kansainvälisissä aloitteissa. Näitä aloitteita on kehitetty YK:n kansainvälisen sopimuksen alaisuudessa. Samaan aikaan komissio on jatkanut yhteistyötä hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin ja muiden asiaan liittyvien alojen tutkimusta tekevien tiedeorganisaatioiden kanssa. Tarkoituksena on selvittää parhaat mahdolliset keinot, joilla kansainvälinen yhteisö voi vastata tuoreimmissa raporteissa esiin tuotuihin haasteisiin.
Komissio on tyytyväinen Euroopan parlamentin päätöslauselmaan vihreästä kirjasta, ja voin kertoa teille, että se tukee suurinta osaa siitä. Tarkoitan erityisesti tarvetta saada suurimmat mahdolliset hyödyt päästöjen vähentämiseen sekä sopeutumiseen tähtäävien toimien yhdenmukaistamisesta. On tehtävä lisää tutkimusta, kerättävä lisää tieteellistä tietoa, suojeltava ekosysteemejä ja analysoitava ja arvioitava nykyisiä ja tulevia rahoitusstrategioita. On myös tärkeää, että lujitetaan tutkimuksen ja eri politiikanalojen välistä suhdetta ja tarvittaessa sisällytetään sopeutumiseen liittyvät tekijät EU:n sisä- ja ulkopolitiikkaan. Meidän on varmistettava kaikkien kansallisten hallintoelinten ja kansalaisyhteiskunnan täysipainoinen osallistuminen tämän ongelman ratkaisemiseen.
Laatimalla sopeutumista koskevan valkoisen kirjan komissio haluaa luonnollisesti kaikin tavoin hyödyntää asiaankuuluvien osapuolien osallistumisen vuoropuhelun puitteissa samoin kuin Euroopan parlamentin näkemykset. Haluan kiittää teitä kaikesta tähänastisesta tuestanne Euroopan komission pyrkimyksille.
Jerzy Buzek
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, haluan kiittää Guido Sacconia erinomaisesta asiakirjasta, joka saa täyden tukeni. Haluan todeta sen osoittaneen, että tässä asiakirjassa on mahdollista välttää keskustelu muista aiheista kuin sopeutumisesta. Keskityimme sopeutumiseen, ja haluan onnitella esittäjää asiakirjan rajaamisesta niin, että se kattaa vain aiheet, jotka liittyvät ilmastonmuutokseen sopeutumiseen ja sen vaikutusten vähentämiseen. Haluaisin silti tuoda esiin neljä mielestäni erittäin tärkeää asiaa.
Meidän pitäisi muistaa, että Euroopan ulkopuolella eli Aasiassa, Afrikassa ja Oseaniassa ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat todellakin huomattavia, eivätkä meidän mantereellamme koetut vaikutukset ole mitenkään verrattavissa niihin. Lisäksi meidän on kehitettävä sopeutumista varten tekniikkaa ja keinoja, jotka vähentävät tällä hetkellä tapahtuvien ilmastonmuutosten vaikutusta ja joiden avulla voimme mukautua ja sopeutua siihen, mitä ilmastolle tapahtuu. Toinen syy tälle toiminnalle on, että voimme siten jakaa kokemuksiamme köyhempien maiden ja kehitysmaiden kanssa.
Hyvät naiset ja herrat, saatatte hyvinkin ihmetellä, miksi teemme tämän kaiken. Syy on se, että Kioton pöytäkirjan jälkeiset neuvottelut ovat Euroopan unionin merkittävin poliittinen haaste, koska on paljon halvempaa varautua ilmastonmuutokseen ja ehkäistä sen tapahtumista kuin sopeutua siihen. Kuka tahansa Aasian tai Afrikan maihin tai Oseanian saarille matkustava käsittää tämän pian. Siksi tavoitteenamme on varmistaa, että koko maailma sitoutuu ilmastonmuutoksen estämiseen. Sen on tapahduttava Poznańissa ja Kööpenhaminassa, ja meidän vastuullamme Euroopan unionina on varmistaa, että niin tapahtuu.
Lopuksi haluan todeta, että unionin talousarviossa ei ole meidän painopisteitämme vastaavia kohtia. Tämänhetkinen painopisteemme on nujertaa ilmastonmuutos ja myös estää se. Tämä liittyy unionin energiapolitiikkaan. Meillä ei ole tällä hetkellä vastaavia budjettikohtia. Budjettikohdat olisi tarkistettava väliarvioinnin aikana, koska budjettimme pitäisi vastata sitä, mitä Euroopan unioni pitää tärkeimpänä.
Katerina Batzeli
PSE-ryhmän puolesta. - (EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin ensimmäiseksi onnitella Guido Sacconia, joka on hyödyntänyt kokemustaan ympäristö- ja ilmastonmuutosasiasta ja laatinut ensiluokkaisen päätöslauselmaesityksen.
Arvoisa komission jäsen, kun käymme todellista keskustelua ilmastonmuutoksesta, kaikki ongelmat alkavat hahmottua hyvin selvästi ja nopeasti. Tämä koskee erityisesti ilmastoon, talouteen ja energiaan liittyviä ongelmia, jotka muovaavat sekä Euroopan että kansainvälisen talouden kehitystä ja kasvua. Tämä kehitys tuntuu jatkuneen päämäärättömästi, samalla kun on tuhlattu luonnonvaroja ja inhimillisiä voimavaroja, koska tavoitteena on selvänä ollut pääoman kerääminen. Kuten luonnonkatastrofit osoittavat, ympäristön tila on kuitenkin muuttunut uhkaavaksi, ja on syntynyt luottokriisi. Energiatuotemarkkinat ovat myrskyisät, koska tasapaino on menetetty. Energialähteiden ja elintarvikemarkkinoiden alueiden käytön suunnittelussa kuohuu, koska maataloutta käytetään energian tuottamiseen. Kaikki tämä yllyttää tekemään huomattavia muutoksia EU:n tuotantomalliin. Muut kilpailevat voimat, kuten Kiina ja Yhdysvallat, ryhtyvät kuitenkin myös toimiin tuottavan pääoman ja tuotannontekijöiden jakamiseksi uudelleen.
Toivomme, että ilmastonmuutokseen sopeutumiseen tähtäävässä politiikassa valmistellaan EU:n uutta eurooppalaista kehitysmallia. Ehkäpä se suojelee ympäristöä ja työllisyyttä ja antaa uuden sysäyksen sosiaalipolitiikalle, rajat ylittäville yhteistyötoimenpiteille ja veropolitiikalle. Jotta tämä toteutuisi, voimavarat ja yhteisön talousarvio on jaettava uudelleen ja niitä on vahvistettava, koska ne ovat ymmärtääksemme riittämättömiä sopeutumisen tarpeiden huomioimisen kannalta tarkasteltuna. Arvoisa komission jäsen, tämä on tärkeää, koska sopeutumisongelman ratkaiseminen on poliittisesti kallista. Julkistamamme politiikan ja myöntämiemme varojen välillä ei saa olla kuilua. Jos sellainen on olemassa, meihin eivät luota sen paremmin nykyisten kuin tulevienkaan sukupolvien kansalaiset.
Haluan todeta, että tuemme täysin Guido Sacconin päätöslauselmaesitystä ja esitämme kolme perustavaa laatua olevaa vaatimusta. Ensinnäkin sopeutumispolitiikka pitäisi lisätä yhteisön kaikkeen politiikkaan. Toiseksi paikallis-, alue- ja keskushallintojen pitäisi tehdä keskinäistä yhteistyötä. Kaikki politiikanalat, kuten työllisyys-, koheesio- ja maatalouspolitiikka, pitäisi sovittaa yhteen. Esityksen laatija on käsitellyt tätä tärkeää aihetta. Kolmas ja tärkein vaatimus on, että kansainvälisten sopimusten puitteissa on tehtävä yhteistyötä. Olemme tukeneet tätä politiikkaa sekä varoja, joihin on viitattu.
Arvoisa komission jäsen, odotamme myös mainitsemanne valkoisen kirjan tuloksia. Ottaen huomioon ymmärtäväisyytenne näitä aiheita ja parlamentin ja komission välistä toimielinten yhteistyötä kohtaan uskomme, että Euroopan parlamentilla on pyrkimyksissänne tärkeä osa.
Vittorio Prodi
ALDE-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, tämä keskustelu on ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan ensimmäinen tulos. Toivoimme valiokunnan perustamista, jotta meillä olisi foorumi sellaisen tehokkaan politiikan kehittämiselle, joka takaa sopeutumisen ja hillitsemisen välisen tiiviin yhteyden.
Keskustelemme täällä erityisesti sopeutumisesta, mutta meidän ei tosiasiassa pitäisi unohtaa tarvetta varmistaa, että sopeutumiseen tarvittavat resurssit saadaan osin päästökauppajärjestelmästä. Koska köyhimmät maat kantavat ilmastonmuutoksen raskaimman taakan, meidän on huolehdittava siitä, että päästökauppajärjestelmän tuotot annetaan ensisijaisesti kehitysmaiden käyttöön. Uskon, että voimme tehdä niin soveltamalla yleisen oikeudenmukaisuuden periaatetta, nimittäin jakamalla ilmaisia päästöoikeuksia, jotka perustuvat pääosin oikeudenmukaisuusperiaatteeseen: ”yksi henkilö, yksi päästöoikeus”.
Jos ajattelemme maailman puoltatoista miljardia köyhää ihmistä ja ajankohtaisessa Kioton pöytäkirjassa nyt lainattuja lukuja - noin 20 euroa tonnia kohti - esimerkiksi yhden tonnin päästöoikeuden myöntäminen tarkoittaisi, että maailman köyhille pitäisi varata hillitsemistoimenpiteitä varten 30 miljardia euroa vuodessa. Ajatelkaa, että juuri sen verran ehkä tarvittaisiin Bangladeshissa pienimpien hillitsemistoimenpiteiden toteuttamiseen. Tietyissä Afrikan valtioissa ajatellaan jo näin, ja tämä oikeudenmukaisuuden periaate osoittaa myös, että me, ilmiöstä pääasiassa vastuussa olevat maat, kannamme vastuumme hillitsemisen edistämisestä.
Lisäksi ilmastonmuutos tarkoittaa meidän maissamme entistä rankempia sateita, pidempiä kuivia kausia ja vähäisempiä lumisateita. Siksi meidän on harjoitettava yhdennettyä maanhallintaa maaperän suojelemiseksi, ja tässä korostaisin sitä, miten tärkeä Guido Sacconin sanoma on, koska laajan vesipulan vallitessa vesi on saatava pysymään siellä, minne se sataa, niin että sillä voidaan kastella matalampia rinteitä. Lisäksi entistä pidemmät kuivat kaudet lisäävät tulipalojen todennäköisyyttä, mihin voimme puuttua harventamalla metsiä palokuorman minimoimiseksi. Meidän on kuitenkin toimittava kaikilla rintamilla yhtä aikaa yhdenmukaisesti ja määrätietoisesti.
Bogdan Pęk
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutos on selvästikin yksi nykyihmiskunnan vakavimmista ongelmista. Päinvastoin kuin meidän halutaan uskovan, ihmiskunta ei kuitenkaan voi vaikuttaa merkittävästi ilmastonmuutokseen. Se on osa ympäristön luonnollista kiertoa, joka liittyy auringon toimintaan sekä maankuoressa tapahtuviin muutoksiin. Ei ole mitään merkittävää tieteellistä näyttöä siitä, että hiilidioksidipäästöjen voimakkaat leikkaukset heikentäisivät ilmastonmuutosta merkittävästi. Toistan, arvoisa komission jäsen: sen suuntaista tieteellistä näyttöä ei ole. On vain näennäinen uskonto, jonka vuoksi uhrataan paljon vaivaa asian todentamiseen. Joka tapauksessa hiilidioksidipäästöjen vähennykset ovat todella mahdollisia vain Euroopassa.
Jos tilanne on kuvailemani mukainen ja käytämme käsittämättömiä rahasummia hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseen, samalla kun Intia, Kiina ja Yhdysvallat kieltäytyvät seisomasta rinta rinnan kanssamme, voisimme yhtä hyvin heittää nämä valtavat rahasummat hukkaan. Nämä rahat voisi käyttää moniin muihin tarkoituksiin. Niitä voitaisiin esimerkiksi käyttää puhtaan veden toimittamiseen ihmisille ympäri Euroopan. Niillä voitaisiin myös vähentää saasteita ja poistaa myrkkykaasuja, oksideja, nitridejä, sulfideja, fluorideja ja muita. Kaikki saisivat nauttia puhtaasta ilmasta ja vedestä, ja rahaa jäisi vielä muihinkin tarkoituksiin.
En usko, että ilmastonmuutosta ei koskaan tapahtuisi ja että säästämiseen ei olisi tarvetta. Väitän kuitenkin, että ei ole minkäänlaisia perusteita täällä hyväksytylle lähestymistavalle, jonka mukaan pääongelma ovat hiilidioksidipäästöt merkittävimpänä kasvihuonekaasuna ja ihmisen toimilla voidaan muuttaa, vähentää tai rajoittaa mahdollista ilmastonmuutosta. Se on yksinkertaisesti myytti.
Arvoisa puhemies, käytettävissä on joitakin erittäin vakavasti otettavia tutkimuksia. Useat sadat ilmastotieteilijät ovat allekirjoittaneet asiakirjoja, joissa kyseenalaistetaan tämäntyyppinen ratkaisu. Pyydän teitä, arvoisa komission jäsen, sekä tutkijoita, joiden kanssa työskentelette, pohtimaan asiaa huolellisesti ennen strategisten päätösten tekemistä, koska viimeksi mainittu on ihmiskunnan tulevalle kehitykselle hyvin haitallista.
Rebecca Harms
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, kuten edellinen puhuja juuri osoitti, me Euroopan parlamentissa olemme yhä kaukana yksimielisestä näkemyksestä maapallon lämpenemisestä. En myöskään usko, että kykenemme kovinkaan pian sovittamaan yhteen kahden leirin näkemyksiä: niiden näkemyksiä, joiden mielestä maapallon lämpeneminen on merkittävä ongelma, ja niiden näkemyksiä, jotka toistuvasti ja pohjimmiltaan epäilevät, että ongelmaa edes olisi tässä muodossa.
Olen kuitenkin varma siitä, että on yksi perustelu, jolla on oltava painoarvoa myös niille, jotka ovat sitä mieltä. Ilmastonmuutoksen aiheuttamaan suurimpaan haasteeseen ja suurimpaan haasteeseen luotettavan, kohtuuhintaisen ja kestävän energiatuotannon varmistamiseksi Euroopassa ja muualla maailmassa voidaan vastata samoilla työkaluilla. Siksi uskon, että kaikessa, mistä Euroopassa on tähän mennessä keskusteltu vastauksena ilmastonmuutokseen, pitäisi olla myös epäilijöiden mielestä järkeä. Rajallisia resursseja tai energiavarojen saannin vaikeutta, koska ne sijaitsevat usein maailman kriisialueilla, on käsiteltävä uusiutuviin energiamuotoihin, energiatehokkuuteen ja energian säästämiseen perustuvilla konsepteilla. Ne ovat hyviä keinoja, joilla voidaan edistyä kummallakin areenalla. Ehkäpä yhteisymmärrys voidaan sittenkin saavuttaa.
Ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevasta laajasta keskustelusta, jota kävimme valiokunnassa, näyttää vallitsevan laaja yksimielisyys, mikä tekee minut hieman epäluuloiseksi. Mielestäni kysymys kuuluu: miksi meidän on niin helppo sopia sopeutumiskeinoista ja kuitenkin niin vaikea sopia keinoista todella torjua maapallon lämpenemistä?
En ole täysin vakuuttunut siitä, että sopeutumistoimenpiteistä olisi kovinkaan paljon apua meille Euroopassa. Mielestäni ne vievät jollain tavoin huomion siitä tosiasiasta, että väärät poliittiset strategiat sekä väärät kehitys- ja teollisuusstrategiat pahentavat maapallon lämpenemisestä johtuvia ongelmia entisestään.
Toisin sanoen meidän asutuspolitiikkamme ovat täysin epätarkoituksenmukaisia, maatalouspolitiikkamme vääränlaista, vesivarojen hallinnan lähestymistapamme väärä ja biosysteemien suojelumme heikkoa. Tämä kaikki pahentaa kohtaamiamme ongelmia samalla, kun istumme täällä ja väittelemme sopeutumisesta. Mielestäni näihin sopeutumistoimenpiteisiin on suhtauduttava aina kriittisesti, kun niitä tarkastellaan suhteessa ilmastonmuutoksen torjumiseen käytettyihin keinoihin.
Haluaisin tuoda esiin vielä yhden seikan, nimittäin Guido Sacconin päätöslauselmaesitykseen tänään jättämämme tarkistukset. Tarkistuksissamme olemme keskittyneet erityisesti maaperän suojeluun. Toivon, että asiaa tuetaan, ja uskon, että se on perusongelma, jota ei ole vielä käsitelty riittävästi Euroopan tasolla.
Umberto Guidoni
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, vaikka kykenisimmekin pitämään maapallon lämpenemisen alle kahdessa asteessa, se tarkoittaisi uskoakseni edelleen äärimmäisten ilmastovaihteluiden skenaariota Euroopassa, mikä vaikuttaisi paikalliseen talouteen, ympäristöön ja väestöön. Tällaiset mullistukset lisäisivät edelleen alueellista ja sosiaalista eriarvoisuutta ja eroavuuksia Euroopassa.
Siksi me emme voi hyväksyä lähestymistapaa, joka perustuu pelkästään kustannus-hyötyanalyysiin, koska vaikutukset kohdistuvat Euroopassa muun maailman tavoin eniten köyhiin ihmisiin: juuri he asuvat uhanalaisimmilla alueilla, ja yleensä heillä on puutteelliset tiedot, eikä heillä ole taloudellisia mahdollisuuksia reagoida nopeasti muuttuvaan ympäristöön.
Meidän on toimittava välittömästi torjuaksemme ilmastonmuutoksen vaikutukset aloittaen esimerkiksi uusista rakennuksista ja uudesta infrastruktuurista ja varmistaen, että kaupunkisuunnittelussa otetaan huomioon ympäristövaikutusten arvioinnit. Infrastruktuuriin, joka on jo uusien ilmastonmuutokseen liittyvien vaatimusten mukaan vanhentunutta, ei pidä investoida. Samanaikaisesti meidän on investoitava politiikkaan, jolla taataan yleinen etu, kuten veden, elintarvikkeiden ja terveydenhuoltopalveluiden saanti uhanalaisimmilla alueilla. Koska vedestä on tulossa entistäkin niukempi luonnonvara, sitä on hallittava niin, että sitä on kaikkien käytettävissä ja saatavilla.
Haluaisin päättää puheenvuoroni toteamalla, että ilmastonmuutokseen sopeutumiseen tähtäävää politiikkaa ei voida erottaa sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen kohdistettavista toimenpiteistä. Tarvitsemme uuden talouskehityksen mallin, jossa otetaan huomioon ympäristökustannukset ja tehdään kestävästä kehityksestä avainkeino työllisyyden ja uuden sosiaalipolitiikan tukemiseen.
Johannes Blokland
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin kiittää Euroopan komissiota ja komission jäsentä Dimasia tästä vihreästä kirjasta ”Sopeutuminen ilmastonmuutokseen Euroopassa - vaihtoehdot EU:n toimille”. Haluaisin kiittää myös Guido Sacconia kaikesta hänen päätöslauselmaesityksen vuoksi tekemästä työstään. Mielestäni kummassakin asiakirjassa on erittäin arvokkaita aineksia.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen voidaan yhdistää moneen nykyiseen esimerkiksi vettä, energiaa, maataloutta ja kalastusta sekä teollisuutta koskevaan säädökseen. On myös tärkeää auttaa kehitysmaita sopeutumaan ilmastonmuutokseen esimerkiksi ympäristötekniikan siirron alalla.
Euroopan unionilla on mielestäni historiallinen vastuu tällä alueella. Meidän on EU:n tasolla keskusteltava ensisijaisesti koordinoinnista ja tietämyksen keräämisestä strategista politiikkaamme varten. Lisäksi on tärkeää, että jäsenvaltioiden, alueiden, paikallisviranomaisten ja yritysten lisäksi myös yksittäiset kansalaiset kantavat vastuuta sopeutumisstrategioista. Onneksi tällä alueella on jo kehitetty myönteisiä strategioita. Olen ilahtunut siitä, että tätä näkökohtaa korostetaan myös Guido Sacconin päätöslauselmaesityksessä.
Oletan, että Euroopan komissio ja Eurooppa-neuvosto harkitsevat vakavasti Euroopan parlamentin suosituksia. Silloin EU voi puhua yhdellä äänellä kansainvälisen ilmastokeskustelun muille osapuolille tulevissa ilmastokokouksissa Poznańissa ja Kööpenhaminassa.
Roger Helmer
(EN) Arvoisa puhemies, minulla on neljä nopeaa kysymystä ilmastonmuutoksesta. Ensimmäinen kysymys: lämpeneekö maapallo? Vastaus: ei, maapallo on viilentynyt hieman 10 viime vuoden aikana ja viilentyminen kiihtyy.
Toinen kysymys: onko tämä ihmisten aiheuttamaa? Vastaus: ei, lisääntyvä tieteellinen näyttö osoittaa, että kokemamme ilmastonmuutos on osa luonnon kiertoa ja se liittyy hyvin vähän tai ei liity lainkaan ihmisten toimintaan.
Kolmas kysymys: pystymmekö vaikuttamaan siihen? Nekin, jotka uskovat maapallon lämpenemiseen, myöntävät, että koko Kioton prosessi, vaikka se toteutettaisiinkin täysimittaisesti - eikä niin tapahdu - vaikuttaisi sadan vuoden aikana hyvin vähän maapallon lämpötiloihin. Millään ponnisteluillamme ei käytännössä ole vaikutusta.
Neljäs kysymys: miten se vaikuttaa talouksiimme? Erittäin haitallisesti. Kuten Bogdan Pęk aivan oikein totesi, syydämme kasoittain rahaa tuhoon tuomittuun hankkeeseen ja aiheutamme valtavaa haittaa itsellemme, Euroopan talouksille sekä lapsillemme ja lapsenlapsillemme.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Ilmastonmuutosta käsittelevän valiokunnan perustamisen syynä olivat ilmastonmuutoksista planeetalle aiheutuvat suorat vaikutukset, jotka vaarantavat yleisesti ottaen ihmiskunnan olemassaolon.
Keskustelemme Lissabonin sopimuksesta, haluamme lujittaa yhteisön toimielimiä, luomme suunnitelmia tulevaisuutta varten. Meidän pitäisi olla hyvin varovaisia, meillä ei ehkä ole mitään syytä tehdä tätä enää. Terveytemme, taloutemme, ekosysteemimme, elämäntapamme, Eurooppa sellaisena kuin sen tunnemme ovat suuressa vaarassa.
Tutkijat ovat ilmaisseet kantansa, ja suuri enemmistö meistä on heidän kanssaan samaa mieltä. Tutkimukset ovat erittäin selviä, ja me voimme myös täällä Brysselissä nähdä kaikkien neljän vuodenajan sääilmiöitä yhdessä päivässä, mikä ei selvästikään ole normaalia.
Ilmastonmuutosta käsittelevän valiokunnan toimeksianto on erittäin selvä: sen on analysoitava nykytilanne, laadittava luettelo mahdollisuuksista torjua ilmastonmuutosta ja muotoiltava käytännön ehdotuksia Euroopan unionin politiikkaa varten tällä alalla kaikilla päätöksenteon tasoilla.
Tänään käsiteltävässä päätöslauselmassa on useita toimintaehdotuksia valiokunnalle. Uskon silti, että jotta näillä ehdotuksilla olisi vaikutusta, niitä olisi harkittava perusteellisesti ja ne olisi mahdollisesti sisällytettävä valiokunnan loppuraporttiin, johon lisättäisiin ehdotuksia toteutuksen määräajoiksi.
Lisäksi on ehdottoman välttämätöntä, että EU:n toimielimet ehdottavat mahdollisimman pian selvää strategiaa, josta neuvotellaan kansainvälisellä tasolla. On hyödytöntä ryhtyä toimiin pelkästään Euroopassa. Meidän pitäisi edistää ilmastonmuutoksen torjuntaa maailmanlaajuisesti.
Vain käytännön toimet, joissa otettaisiin huomioon pelkästään kansalaisten elämän vakautta koskevat perustelut, voisivat heikentää ilmastonmuutoksen vaikutuksia, ja nämä toimet olisi toteutettava mahdollisimman pian.
Riitta Myller
(FI) Arvoisa puhemies, hillitseminen on luonnollisesti tärkein osa ilmastonmuutoksen torjumista, mutta olemme siinä tilanteessa, että meidän on löydettävä keinoja myös sopeutumiseen.
On aivan oikein sanoa, että tarvitsemme Euroopan laajuisen kehyksen sopeutumispolitiikallemme, jolla koordinoidaan yhteisiä tavoitteita, mahdollisimman kunnianhimoisia tavoitteita, ja luodaan suuntaa yhteistyölle. On kuitenkin myös muistettava, kuten täällä on sanottu, että keinot sopeutumiseen ovat myös hyvin paikallisia ja hyvin alueellisia, jolloin päätösvaltaa keinojen käyttämiseen on oltava alueellisella tasolla.
Tiedämme jo hyvin paljon siitä, mitä meidän tulisi tehdä, jotta pystyisimme paremmin sopeutumaan tulevaisuuteen, jotta meidän elintapamme paremmin sopeutuisivat muuttuneisiin olosuhteisiin. Meillä on esimerkiksi jo tällä hetkellä käytettävissä rakennustekniikkaa sellaisiin rakennuksiin, jotka eivät kuluta energiaa vaan päinvastoin tuottavat energiaa. On aika käsittämätöntä, että tällä alueella ei ole päästy vielä eteenpäin, koska se on kuitenkin suhteellisen helppo kysymys.
Tiedämme myös, että ilmastonmuutos tulee vaikuttamaan elinolosuhteisiin, joissa kansalaiset elävät. Olemme jo kokeneet kuumuusaaltoja ja niitä seuranneita suuria kuolleisuustilanteita eri jäsenvaltioissa. Myös erilaiset kulkutaudit saattavat lisääntyä, ja näitä tauteja saattaa esiintyä paikoissa, joissa niitä ei tällä hetkellä esiinny. Tähän kaikkeen on meidän terveydenhuoltojärjestelmämme kyettävä vastaamaan siten, että terveydenhuoltopalvelut ovat kaikkien kansalaisten saatavilla.
Lena Ek
(SV) Haluaisin ensin kiittää komissiota ja komission jäsentä Stavros Dimasia ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevasta vihreästä kirjasta. Se on asiakirja, joka kaikkien päätöksentekijöiden ja yritysjohtajien, itse asiassa kaikkien eurooppalaisten, pitäisi lukea, jotta he ymmärtäisivät, millaisia haasteita meillä on vastassamme ja mitä meidän pitäisi tehdä. Kuten monet puhujat ovat jo todenneet, nähtävissä olevat ilmastonmuutokset vaikuttavat kuitenkin varsin moniin ihmisiin. Eurooppalaisessa keskustelussa on tähän asti puhuttu paljon taloudesta, mutta ilmastonmuutos muuttaa koko elinympäristömme.
Yksi aihe, josta emme ole vielä keskustelleet riittävästi, on terveys. Maailman terveysjärjestö on todennut, että 60 000 viime vuonna sattunutta kuolintapausta voidaan yhdistää ilmastonmuutokseen. Siksi tarvitaan täysin erilainen lähestymistapa yhteiskuntasuunnitteluun, täysin erilaista tekniikkaa ja valtavia investointeja. Tämä saattaa pelottaa monia ihmisiä, mutta meidän on tehtävä tämä investointi, jotta selviämme ilmastonmuutoksesta ja teknisestä kehityksestä ja säilytämme asemamme kilpailussa maailman muiden osien kanssa. Kuten aina teknisessä vallankumouksessa, tässäkin on voittajia ja häviäjiä, mutta me koko EU:n järjestelmässä pyrimme varmistamaan, että eurooppalainen teollisuus ja eurooppalaiset työntekijät ovat tässä tilanteessa voittajia. Tämä edellyttää huomattavaa investointia, kaukonäköisiä päätöksiä ja rajat ylittävää yhteistyötä. Kuljetuksista ei voida tehdä päätöksiä, joissa ei oteta huomioon ilmastonmuutosta. Kansanterveydestä tai koulutuksesta ei voida keskustella käsittelemättä ilmastonmuutosta.
Yksi tärkeimmistä kysymyksistä, joita olemme alkaneet käsitellä Euroopan tasolla ja maailmanlaajuisella tasolla, on tietysti vesi. Valiokunnassa on käynyt vierailulla Malediivien edustajia, maan, jonka korkein kohta on hieman yli kaksi metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. Osa Malediiveista häviää, jos emme pysty ratkaisemaan ilmasto-ongelmaa.
Juuri köyhimmät maat kärsivät eniten. Siksi haluaisin esittää komissiolle haasteen: solidaarisuusrahastoa on vahvistettava ja sille on annettava lisää varoja, ja EU:n tuki on myös keskitettävä ilmastokysymyksiin. Muuten emme voi auttaa muuta maailmaa emmekä saa tehtyä Kööpenhaminassa vuonna 2009 käytävissä neuvotteluissa hyvää sopimusta. Kiitos.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Arvoisa puhemies, Guido Sacconin käynnistämä keskustelu on erittäin merkittävä Euroopan kansalaisten kannalta tarkasteltuna.
Meidän pitäisi yhdistää ilmastonmuutoksen vastustaminen ja maailmanlaajuisilla markkinoilla tapahtuvien meille haitallisten muutosten rajoittaminen. Tarkoitan erityisesti bensan ja öljyn hinnan rakettimaista nousua, koska olemme niiden suurin maahantuoja. Meidän on myös otettava huomioon CO2:n lisääntymisen seurauksia koskeva skenaario. On tosiasia, että puut ja kasvit kukoistivat, kun ilmakehän CO2-pitoisuus oli paljon suurempi.
Viime vuosituhannella oli yhteen aikaan mahdollista kulkea Puolasta Ruotsiin jäätyneen Itämeren yli. Yhteen aikaan maassani myös korjattiin vilja- ja omenasatoa huhtikuussa. Tällä hetkellä omenapuiden kukinta on juuri alkamassa. Siksi hyväksyttyä teoriaa haitallisesta kasvihuoneilmiöstä, joka johtuu CO2-päästöjen lisääntymisestä, pitäisi verrata kriittisesti useiden tutkijoiden varsin erilaisiin näkemyksiin. Näihin epätavallisiin ilmastotapahtumiin ja kuivuuksiin voi hyvinkin olla muita syitä.
Aiheen puutteellinen ymmärtäminen voi luonnollisesti johtaa tarpeettomaan tutkimukseen meidän varoillamme. On totta, että CO2-päästöihin liittyy typpi- ja rikkiyhdisteitä ja hiukkasia, jotka ovat haitallisia ympäristölle ja ihmisten terveydelle varsinkin jatkuvasti laajenevilla kaupunkialueilla.
Ympäristönsuojelusta ja taloudesta johtuvista syistä alakohtaisilla politiikanaloilla pitäisi keskittyä seuraavanlaisiin painopisteisiin: toimiin hiilivetyjen tarpeen vähentämiseksi, uusiutuvan energian hyödyntämiseen, biopolttoaineisiin, ydinenergian edistämiseen, hiilen käyttöön kemiallisissa jalostustoiminnassa muuallakin kuin voimalaitoksissa sekä sähkökäyttöisten ajoneuvojen ja välineiden käyttöön liikenteessä ja viestinnässä.
Nämä painopisteet vähentävät CO2:n ja muiden haitallisten aineiden päästöjä huomattavasti ja tuottavat lisäarvoa unionin kansalaisille. Kullekin näistä alueista pitäisi varata rahaa etusijalle asetettavien painopisteiden ja määrärahojen avulla.
Marie Anne Isler Béguin
(FR) Arvoisa komission jäsen, haluan esittää teille kysymyksen. Ettekö tunne oloanne hieman yksinäiseksi komissiossa?
Se, mitä ehdotatte meille, on melko vallankumouksellista. En tarkoita sopeutumista, sillä mielestäni pelkästään sopeutumisesta puhuminen ei ehkä ole paras ratkaisu, koska emme ole vielä määrittäneet seurauksia. Mitkä ovat ilmastonmuutoksen todelliset seuraukset? Tällä hetkellä emme todellakaan tiedä.
Pystymme kuitenkin varmasti määrittämään, mitkä ovat seuraukset, jos emme tee mitään. Tiedämme myös, miksi olemme päätyneet tähän tilanteeseen. Se on yksinkertaisesti toteuttamamme politiikan tulos: maatalouspolitiikan, talouspolitiikan ja niin edelleen. Meidän on siksi selvästikin nyt kyseenalaistettava politiikka, jota toteutamme edelleen esimerkiksi tavoitellessamme kasvua. Meidän pitäisi varmastikin kysyä itseltämme, millaista kasvua me tänä päivänä haluamme ilmastonmuutoksen hidastamiseksi. Mitä merkitystä tänä päivänä on sillä, että kaikilta jäsenvaltioiltamme vaaditaan kasvua?
Nämä ovat perustavaa laatua olevia kysymyksiä, komission jäsen Dimas, joita pyydätte meitä esittämään tänään, sillä kyse ei tosiaankaan ole vain komission tai ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan käsissä olevasta asiasta. Kyse on asiasta, joka vaikuttaa nykyisin koko maailmaan ja jokaiseen meistä. Minä en pidä tavasta, jolla vapautamme itsemme mahdollisesti vastuusta, mikä saattaa jopa johtaa kansalaisia harhaan, kun heidät yritetään saada uskomaan, että me voimme sopeutua ilmastonmuutokseen ja että tilanne ei loppujen lopuksi ehkä olekaan kovin vakava, koska meillä on keinot sopeutua siihen. Ei, arvoisa komission jäsen, sillä tavalla me todella hämäisimme heitä.
Koska olemme aloittamassa aihetta koskevien ehdotusten esittämisen, valmistelemme energiapakettia ja tiedämme, miten paljon vastustusta koemme, kun pyrimme saavuttamaan haluamamme tulokset, mikä on kuitenkin vähintä, mitä voimme tehdä. Kuten näette, meillä on pitkä tie kuljettavana. En väitä, että ehdotuksenne on huono. Se on rohkaiseva, mutta ehdottamamme kumous on määritettävä, jotta voidaan vakuuttaa muut komission jäsenet siitä, että meidän on vaihdettava suuntaa. Teidän on vakuutettava maatalousasioista vastaava komission jäsen siitä, että meidän on vaihdettava suuntaa. Teidän on vakuutettava Louis Michel siitä, että meidän on mainittava ilmastonmuutos Afrikan kanssa tehtävissä kumppanuussopimuksissa. Meidän on muotoiltava Afrikan politiikkamme uudelleen, ja tämä politiikka on yhdistettävä Afrikan maiden kanssa luomaamme synergiaan.
Presidentti Sarkozy ehdottaa tänään tai huomenna Välimeren unionin perustamista. Mitä ehdotuksia hän on tehnyt ilmastonmuutoksen osalta? Nämä maat ovat suoraan sen vaikutuksen alaisia. Toivotan teille, arvoisa komission jäsen, onnea, koska tuleva tehtävänne on epäilemättä äärimmäisen vaikea.
Roberto Musacchio
(IT) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, keskityn kahteen asiaan. Vielä tänä päivänäkään miljardeilla ihmisillä ei ole saatavillaan vettä, ja sadat miljoonat kuolevat sen vuoksi. Ilmastonmuutos pahentaa tilannetta väistämättä. Hinnan siitä maksavat pääasiassa Afrikan kaltaiset mantereet, jotka kärsivät jo nyt hirvittävistä olosuhteista. Vaikka ne saastuttavatkin vähemmän, ne kärsivät ilmastonmuutoksesta enemmän.
Oikeuden veteen on oltava yksi sopeutumispolitiikan tärkeimmistä painopisteistä. Sanon ”oikeuden”, koska tätä oikeutta ei ole vielä vahvistettu. Kansainvälisissä asiakirjoissa viitataan ”veden tarpeeseen”, kun samaan aikaan käydään kuitenkin ihan oikeita armeijoiden sotimia sotia ja taloussotia vesivarojen anastamisesta ja muuttamisesta hyödykkeeksi. Siksi on välttämätöntä vahvistaa oikeus veteen ja toteuttaa politiikkaa, jolla mahdollistetaan tämän oikeuden täytäntöönpano. Tässä mielessä saattaa olla hyödyllistä - ja nyt kohdistan sanani komission jäsenelle - laatia vesipöytäkirja sisällytettäväksi Kioton jälkeisten sopimusten teksteihin.
Veteen liittyy maaperä. Meillä on hyväksyttävänä EU:n direktiivi. Meidän on torjuttava aavikoitumista ja edistettävä maaperän osuutta ilmastotasapainon osatekijänä. Se on direktiivimme liikkeelle paneva voima. Hyvä maatalouskäytäntö, toisin kuin esimerkiksi biodieselin tuotanto, voi taata sekä ravintotuotannon että hiilidioksidin talteenoton. Sopeutuminen sen sijaan ei tarkoita antautumista ilmastonmuutoksen edessä, vaan osallistumista sen torjuntaan.
Graham Booth
(EN) Arvoisa puhemies, EU on ylpeä sitoutumisestaan IPCC:n maapallon lämpenemisen torjumista koskeviin suosituksiin houkuttelemalla jäsenvaltionsa tarjoamaan valtavasti rahoitusta hiilidioksidipäästöjen hallintahankkeisiin. Mutta oletteko lyöneet vetoa väärän hevosen puolesta?
Viime kuussa monet arvostetut tutkijat ja ilmastotieteilijät ympäri maailman tapasivat New Yorkissa ja antoivat kahden päivän vakavien keskustelujen jälkeen Manhattanin julistuksen, jossa todetaan lähtökohtaisesti, että ei ole mitään vakuuttavaa näyttöä siitä, että nykyisen teollisen toiminnan CO2-päästöt olisivat aiheuttaneet menneisyydessä tai aiheuttaisivat nyt tai tulevaisuudessa tuhoisan ilmastonmuutoksen, ja että tarvittava sopeutuminen on huomattavasti kustannustehokkaampaa kuin mitkään hillitsemisyritykset. He suosittelevat, että maailman johtajat hylkäävät Yhdistyneiden Kansakuntien IPCC:n esittämät näkemykset sekä suositut mutta harhaanjohtavat teokset, kuten Epämiellyttävä totuus -elokuvan, ja että kaikki verot, säännökset ja muut CO2-päästöjen vähentämiseen tarkoitetut väliintulotoimet hylätään viipymättä.
Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen ilmastonmuutosvaliokunnan jäsen Lord Lawson sanoo näin: ”Helsingissä keskimääräinen lämpötila on alle 5°C. Singaporessa se on yli 27°C - ero on 22 astetta. Jos ihmiset selviytyvät siitä, jää hieman epäselväksi, miksi he eivät kykenisi sopeutumaan noin kolmen asteen muutokseen, kun heillä on siihen sata vuotta aikaa.”
Suosittelen, että noudatatte Manhattanin julistuksen neuvoa.
Jana Bobošíková
(CS) Huolimatta epäilyksistäni sen suhteen, että havaitsemamme lämpötilan muutokset olisivat ihmisen toiminnan aiheuttamia, haluan tukea joitakin Guido Sacconin päätöslauselmaesityksen avainkohtia. Esityksen laatijan tavoin uskon, että vihreästä kirjasta puuttuu sosiaalis-taloudellisen ulottuvuuden tutkimus ja kyseisiin väestöihin kohdistuvien odotettavissa olevien seurausten analyysi sekä yksittäisten alojen keskinäiseen riippuvuuteen liittyvät kysymykset, kun ajatellaan sitä, miten ne ovat sopeutuneet näihin vaikutuksiin. Tuen myös vaatimusta siitä, että neuvoston pitäisi alentaa EU:n solidaarisuusrahaston varojen käyttöönottokynnystä ja että komission pitäisi tutkia sopeutumisen taloudellisia näkökohtia ja kehittää skenaarioita sopeutumisen kustannusten ja etujen taseen laatimiseksi.
Hyvät naiset ja herrat, uskon vakaasti, että jos haluamme toimia EU:n kansalaisten etujen mukaisesti, meidän on sijoitettava ydinenergia-alan tutkimukseen, kehitykseen ja koulutukseen. Tutkimustulokset osoittavat, että ydinenergia ei tuota CO2:ta ja että se minimoi ilmastonmuutoksen pahenemisen. Se on myös edullisinta piitekniikkaa ja lisäksi luotettavaa ja turvallista. Mielestäni on virhe, että komission vihreässä kirjassa, josta keskustelemme täällä tänään, ydinenergiasta esitetään pelkkä sivuhuomautus.
Agnes Schierhuber
(DE) Arvoisat puhemies ja komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, maa- ja metsätalous ovat talouden osa-aloja, jotka kärsivät ilmastonmuutoksesta eniten, ja siksi tehokkaat ilmastonsuojelutoimenpiteet ovat niiden kannalta kiinnostavia erityisesti maailmanlaajuisella tasolla. Kaikki valtiot - etenkin kehitysmaat - on saatava mukaan Kioton jälkeisen ajan järjestelmään. Kehitysmaiden sitovat tavoitteet ovat välttämättömiä, mutta päästöjä on vähennettävä kohtuullisessa ajassa.
Karjatalouden ja lannoitteiden käytön kautta maatalous vaikuttaa kasvihuonekaasupäästöihin. Toisin kuin teollisuuden, liikenteen ja lämmityksen päästöt, nämä ovat luonnollisia. Annan seuraavassa joitakin esimerkkejä: Itävallassa maatalous tuottaa vain 8,66 prosenttia päästöistä. Nämä päästöt ovat pienentyneet vuodesta 1990 noin 14 prosenttia. Itävallassa maatalous on jätehuollon lisäksi ainoa ala, joka on jo täyttänyt Itävallan Kioton-tavoitteen eli 13 prosentin vähennyksen.
Maatalouden tarjoamat mahdollisuudet ulottuvat CO2:n varastoinnista maaperään humuksen ihanteellisen hyödyntämisen avulla biomassan tuotantoon energialähteenä. Haluan korostaa, arvoisa puhemies, että Itävallan teollisuus on jo toteuttanut monia toimia alentaakseen päästöjään niin paljon kuin mahdollista.
Tällä hetkellä noin yhdeksän prosenttia EU:n kaikista kasvihuonepäästöistä aiheutuu maataloudesta, mikä tarkoittaa, että se tuottaa paljon vähemmän päästöjä kuin esimerkiksi energiankulutus (59 prosenttia) tai liikenne (21 prosenttia). Arvoisa komission jäsen, jos haluamme todella hillitä ilmastonmuutosta, tavoitteenamme on oltava energiankulutuksen välttäminen ja energiatehokkuuden lisääminen.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Ilmastonmuutokset ovat entistä ilmeisempiä, ja ihmiskunnan on muutettava käyttäytymistään ja kiinnitettävä ympäristönsuojeluun enemmän huomiota.
Eurooppaa koettelevat jo erittäin korkeat lämpötilat kesäisin, kuivia kausia seuraavat rankkasateet ja tulvat sekä rajumyrskyt ja laajat alueet aavikoituvat varsinkin etelässä ja idässä.
Romaniakaan ei ole välttynyt ilmastonmuutoksen vaikutuksilta. Meillä on viime vuosina ollut tuhoisia tulvia, maan etelä- ja itäosissa on aavikoituneita alueita ja sademäärät ovat pienentyneet. Kaikki tämä on johtanut ihmishenkien menetykseen, merkittäviin aineellisiin vahinkoihin ja maataloustuotannon vähenemiseen.
Euroopan on ryhdyttävä lujiin toimiin ilmastonmuutoksen vaikutusten vähentämiseksi. Euroopan on ryhdyttävä toimiin vesien hallinnan parantamiseksi, tulvilta suojelemiseksi, jäteveden puhdistamiseksi, rannikkoalueiden suojelemiseksi, energiatehokkuuden lisäämiseksi, kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi, vähemmän saastuttavan maatalouden harjoittamiseksi, ekologisten kuljetusten käynnistämiseksi ja metsien häviämisen pysäyttämiseksi.
Erityistä huomiota on kiinnitettävä aavikoitumassa oleviin alueisiin. Euroopassa pitäisi selvittää mahdollisuutta tutkia kastelujärjestelmiä, jotka auttaisivat kastelujärjestelmien rakentamisen tai nykyisten järjestelmien parantamisen myötä jäsenvaltioita, joiden maataloustuotantoa aavikoituminen uhkaa vähentää.
Onnittelen komissiota uutta ajattelua kaupunkiliikenteessä käsittelevästä vihreästä kirjasta. Euroopan autoilijoista 20 prosenttia voisi käyttää julkista liikennettä. Myös nopeusrajoitusten alentaminen auttaa meitä torjumaan kasvihuoneilmiötä.
Lentoliikenteen sisällyttäminen päästökauppajärjestelmään on ensimmäinen askel eteenpäin. Meriliikenteen sisällyttämistä järjestelmään harkitaan myös.
Valitettavasti unionin nykyinen talousarvio ei sisällä tarvittavia toimia, joilla hillittäisiin ilmastonmuutosta tehokkaasti ja johdonmukaisesti. Ilmastonmuutoksen talousarvio on vaatimaton.
Anne Laperrouze
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat jo nyt ilmiselviä ja tulevaisuudessa vieläkin voimakkaampia. Tiedämme, että kunnianhimoisen ilmastonmuutoksen torjumiseen tähtäävän politiikan toteuttamisesta huolimatta voimme vain vakauttaa ilmiön, ja siksi meidän on sopeuduttava sen seurauksiin.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen edellyttää suurisuuntaista rahoitusta monilla alueilla, joista mielestäni tärkeimmät ovat seuraavat: terveys, maatalous, vesiensuojelu, asuminen ja väestön muuttoliikkeet. Tämän vuoksi nämä alat pitäisi asettaa etusijalle eurooppalaisen tutkimuksen tukemiseen tähtäävässä politiikassamme. Kasvihuonekaasupäästöjen torjumisen ja ilmastonmuutokseen sopeutumisen pitäisi olla pakollisia ehtoja EU:n rahoituksen saamiselle.
Ongelma on maailmanlaajuinen, ja siksi tarvitsemme maailmanlaajuisia toimia. Euroopan unionin täytyy pyrkiä kaikin tavoin luomaan maailmanlaajuisella tasolla politiikka ilmastonmuutokseen sopeutumista varten. Tässä politiikassa pitäisi ottaa huomioon luonnonkatastrofien kasvava määrä laadittaessa terveys- ja maataloussuunnitelmia. Politiikan painopisteen pitäisi olla ennen kaikkea haavoittuvimmissa eli köyhimmissä maissa. Samalla tavalla kuin voimme toivoa hyötyvämme eurooppalaisen tutkimuksen hedelmistä, meidän on varmistettava, että niistä hyötyvät myös kehitysmaat. Meidän on siirrettävä tekniikkaamme kolmansille maille odottamatta siitä välttämättä mitään korvausta.
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen ei kuitenkaan tarkoita pelkästään tekniikan parempaa hyödyntämistä. Meidän on tutkittava myös joitakin käytäntöjä, jotka olemme perineet edellisiltä sukupolvilta. Esimerkiksi minun alueellani Lounais-Ranskassa vanhojen maatilojen julkisivut ovat etelään. Asukkaat ovat todenneet, että jos talon julkisivu on tiettyyn suuntaan, se on suojassa itä- ja länsituulilta, jolloin talossa on valoisampaa ja lämpimämpää talvella ja puiden antaman varjon ansiosta viileämpää kesällä. Ne olivat ekologisesti kestäviä taloja.
Nykypäivänä tällaiset käytännöt on hylätty, vaikka ne ovatkin niin yksinkertaisia. Meidän on palattava näihin yksinkertaisiin ja järkeviin toimiin ja jatkettava paremman asumisen tutkimuksen tukemista. Juuri tällä alalla meidän on löydettävä ratkaisuja, jotta välttäisimme esimerkiksi energiankäytön talojen ilmastointiin. Meidän on korostettava sitä, miten tärkeää rakennusten energiatehokkuus on.
Lopuksi meidän on siirryttävä suuren yleisön tietoisuuden lisäämisestä opetukseen ja koulutukseen. Meidän on siirrettävä tarkoituksenmukaiset ja harkitut toimet nuoremmille sukupolville, ja meidänkin sukupolvemme on tietysti opeteltava ne.
Haluan päättää puheenvuoroni onnittelemalla Guido Sacconia erinomaisesta ja viimeistellystä päätöslauselmaesityksestä.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen kuunnellut avauspuhettanne mielenkiinnolla. Tiedätte varmasti, että teillä on paljon liittolaisia täällä Euroopan parlamentissa, mutta pelkäänpä, että itse komissiossa hyvin harvat tukevat näitä tavoitteitanne.
Ollakseen eturintamassa ilmastonmuutoksen torjumisessa EU:n on ennen kaikkea oltava julistuksissaan johdonmukainen. Siksi komissio ei voi rahoittaa EU:n jatkuvaa riippuvuutta hiilestä ja bensiinistä ja puhua samalla aivan oikeutetusti valtavirtaistamisesta ja todeta, että meidän vähennettävä kasvihuonekaasuja. Komission ja neuvoston ulkopolitiikassa täytyy houkuttelun sijasta panostaa presidentti Bushia sitoutumaan näihin sopimuksiin. Politiikalla on autettava köyhempiä maita siirtämällä tekniikkaa ja tarjoamalla keinoja, joiden avulla ne voivat osallistua maailmanlaajuiseen liittoutumaan. Teidän on myös kuunneltava Euroopan parlamentin arvostelua tätä biopolttoaineisiin liittyvää ainepakkomiellettä vastaan, koska se tuhoaa Amazonin metsiä, raunioittaa maapallon ilmaston, kaksinkertaistaa elintarvikkeiden hinnat ja aiheuttaa näin paineita yhteiskunnan köyhimmille osille.
Lopuksi haluan sanoa, arvoisa komission jäsen, että tuemme teitä, mutta teidän on kamppailtava tiukemmin voittaaksenne komission puolellenne.
(Suosionosoituksia)
Kathy Sinnott
(EN) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutos on meille kaikille haaste. Meidän on muistettava, että jaamme tämän maailman nykyihmisten lisäksi myös tulevaisuuden ihmisten kanssa. Jotta politiikkamme olisivat tehokkaita, meidän on tehtävä ero ihmisen aiheuttaman ja luonnollisen ilmastonmuutoksen välille. Ensimmäinen on seurausta meidän toiminnastamme, ja jälkimmäinen on luonnollinen prosessi. Maisemamme, maaperämme ja jokivesistömme ovat kaikki luonnollisen ja jatkuvan ilmastonmuutoksen seurausta. Ihmisen aiheuttama ilmastonmuutos on anteeksiantamaton. Vastaus siihen on muutos - polttoaineiden, kulutustottumusten ja ajattelutapojen muutos.
Näiden erottelu ei tarkoita, että luonnollinen ilmastonmuutos ei olisi huolestuttavaa, mutta vastaus siihen on sopeutuminen. Arkeologien mukaan ilmaston muuttuessa menneisyydessä osa ihmisistä pystyi sopeutumaan ja osa menehtyi. Nykypäivänä me ihmiset olemme kaivautuneet syvälle. Kotimme ja kaupunkimme on sementoitu maankuoreen. Tapamme ja elinympäristömme ovat muuttuneet joustamattomiksi. Jääkausi tai kuuma kausi ei ole juuri nyt asialistallamme: ”Olkaa hyvä ja palatkaa asiaan ikuisuuden päästä”.
Vastaus luonnolliseen ilmastonmuutokseen on kaukonäköinen suunnittelu, älykäs valmistautuminen ja terve järki. Ei rakenneta tulva-alueille. Istutetaan lehtipuumetsiä. Tuetaan uhanalaisia rantaviivoja. Meidän on tasapainotettava lähestymistapamme ilmastonmuutokseen muutoksen ja sopeutumisen sekä ihmisen aiheuttaman ja luonnollisen ilmastonmuutoksen osalta ja käytettävä varamme tarkoituksenmukaisesti ja tehokkaasti.
Koenraad Dillen
(NL) Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, maapallon lämpenemisen torjuminen ei ole yksin Euroopan taistelu. Sen on oltava koko planeetan kamppailu. Muuten kaikki suuret suunnitelmamme ovat tarkoituksettomia ja eurooppalaiset näkevät yksin suunnattomasti vaivaa saadakseen tuloksia, jotka ovat vain pisara meressä.
Meidän on myös varmistettava Euroopan nykyinen dynaamisuus. Edessämme on jälleen valtavia ja saavuttamattomia tavoitteita. Tämän vuoden maaliskuussa pidetyssä EU:n huippukokouksessa vaadittiin, että kasvihuonekaasupäästöjä on vähennettävä 20 prosentilla ja uusiutuvalla energialla on täytettävä 20 prosenttia unionin tarpeesta vuoteen 2020 mennessä. Yksi suurimmista kysymyksistä on kuitenkin edelleen se, kuka sen maksaa.
Yritysten ja kuluttajan pitäisi pulittaa ilmastosuunnitelmiin noin 60 miljardia euroa vuodessa, mikä tarkoittaisi minun maalleni Belgialle kahta miljardia euroa vuodessa ja yleisesti vähintään 200:a euroa kansalaista kohti. Siitä ei ole uhkana vain valtava verojen lisäys, vaan se myös uhkaa pakottaa yritykset muuttamaan maihin, joissa ympäristörajoitukset eivät ole yhtä tiukkoja.
Siksi meidän on tyydyttävä ”hoitamaan oireita” niin kauan kun jotkin toimijat maailman näyttämöllä eivät ole valmiita ryhtymään tarvittaviin toimiin.
Antonio López-Istúriz White
(ES) Kiitos, arvoisa puhemies. Ensinnäkin haluan onnitella Guido Sacconia hänen kysymyksestään, joka tarjoaa meille mahdollisuuden keskustella täällä tänään ilmastonmuutoksesta. Kollegani puhuvat teknisemmistä näkökohdista, mutta minä haluan käyttää hyväkseni tilaisuuden ja kiittää komission jäsentä ja ennen kaikkea ilmaista tukeni kaikelle, mitä hän tässä asiassa tekee. Hän oli yksi edelläkävijöistä ja yksi ensimmäisistä ilmastonmuutoksesta puhuneista täällä Brysselissä.
Haluan ennen kaikkea, että kiinnitetään huomiota tiettyihin maantieteellisiin ominaisuuksiin ja erityisesti yhteen alueeseen, mikä ei yllättäne teitä: saarialueisiin. Kauniit Kreikan saaret - samoin kuin edustamani Baleaarit - saattavat olla tulevaisuudessa vaarassa ilmastonmuutosten vuoksi. Näkemykseni mukaan komissio ei voi tunnustaa pelkästään syrjäisimpien alueiden erityisluonnetta, vaan myös saariasema ja luonnollisesti vuori- ja rannikkoalueet on otettava mukaan.
Espanjan merentutkimuslaitoksen ja monien muiden tahojen tutkimukset korostavat sitä, että Välimeren lämpenemisprosessi kiihtyy ja vedenpinta nousee. Sillä voi olla huomattavia heijastusvaikutuksia rannikolla ja varsinkin uimarannoilla, jotka joutuisivat tulvan valtaan. Se vaikuttaisi puolestaan matkailuun, joka on tärkein tulonlähteemme.
Esimerkkinä mainitsemillani Baleaareilla lämpötilat ovat nousseet viime vuosina merkittävästi, mikä on huolestuttavaa.
Vihreässä kirjassa on oltava myös sitoumus tukeen alueille, joilla tarvitaan huomattavia investointeja ilmastonmuutoksen vaikutusten torjumiseen.
Haluan päättää puheenvuoroni tekemällä yhteenvedon henkilökohtaisesta tavoitteestani sekä Euroopan kansanpuoleen tavoitteesta, mikä on se, että Euroopan unioni siirtyy johtoasemaan hiilettömissä ja vähähiilisissä tekniikoissa. Uskomme vakaasti, että nopea ja rohkea siirtyminen nykyaikaisiin ja tehokkaisiin tekniikoihin hyödyntää ilmastoamme ja muodostaa maailmanlaajuisen ratkaisun perustan ja on sen lisäksi eduksi taloudelle, koska se tekee meidät riippumattomaksi fossiilisten polttoaineiden tuonnista.
Dorette Corbey
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, meidän on kiinnitettävä entistä enemmän ja nopeammin huomiota ilmastonmuutokseen sopeutumiseen, koska teemmepä ilmastonmuutoksen suhteen mitä tahansa, meidän on myös investoitava yhteisöjen sopeutumiseen nouseviin meren- ja joenpintoihin ja vastaavasti vesivarojen vähenemiseen ja kuivuuteen. Kaikki ne vaikuttavat turvallisuuteen, vedenkulutukseen, maaperään, maatalouteen ja selvästikin myös kansanterveyteen.
Joillakin alueilla on valmistauduttava pahoihin kuivuuksiin ja korkeisiin lämpötiloihin. Kastelujärjestelmät ja suolanpoistoyksiköt ovat tässä tapauksessa ratkaisu. Toisilla alueilla taas vettä on käsiteltävä haittatekijänä ja on investoitava patojen vahvistamiseen. Jäsenvaltioiden on itse tehtävä suunnitelmat, analysoitava ilmastonmuutoksen vaikutukset ja valmistauduttava.
On kuitenkin kolme tärkeää asiaa. Ensinnäkin tarvitaan ehdottomasti solidaarisuutta: jotkin maat tulevat perässä muiden vetäminä, kun taas joillakin on muita enemmän voimia. On sanomattakin selvää, että Euroopan unionilla on myös yhteinen vastuu.
Siksi on oltava myös yhteinen rahoituslähde. Meidän on etsittävä rahoituslähteitä, ja ilmeisintä on harkita rakennerahastoja tai päästöoikeuksien huutokauppojen tuottoja.
Lopuksi solidaarisuutta on tietysti sovellettava myös kehitysmaihin. Monet Afrikan ja Aasian maat ovat itse edesauttaneet ilmastonmuutosta hyvin vähän, mutta kärsivät silti sen vaikutuksista. On löydettävä varmoja ja vakaita rahoituslähteitä, ja silloin tulee ensimmäisenä mieleen harkita päästökaupan tuottoja.
Jens Holm
(SV) Vaadimme tässä mietinnössä toimenpiteitä, joilla maatalous saataisiin tunnustamaan ilmastovastuunsa. Maatalouteen kuuluu karjatalous, joka vastaa 18 prosentista maailman kasvihuonekaasupäästöjä. Kahdeksastatoista prosentista! Näin on todennut FAO vuoden 2006 raportissaan ”Karjan pitkä varjo”. Mitä voimme tehdä pienentääksemme tätä 18 prosentin osuutta päästöistä? Kun IPCC:n puheenjohtaja Rajendra Pachauri puhui meille ilmastonmuutosta käsittelevässä väliaikaisessa valiokunnassa, hän vaati vähentämään lihankulutusta. Hän on aivan oikeassa. Koskaan ennen maailman historiassa ei ole syöty yhtä paljon lihaa kuin nyt. Maailman lihantuotanto on 1950-luvulta lähtien kasvanut yli viisinkertaiseksi. Se ei ole kestävää kehitystä. Haluaisin kysyä komission jäsen Dimasilta, oletteko Rajendra Pachaurin kanssa samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi syödä vähemmän lihaa? Kehotan komissiota kehittämään suunnitelman lihankulutuksen vähentämiseksi.
Lopuksi teen joitakin ehdotuksia: tiedotuskampanja kasvissyönnistä, vaatimus jäsenvaltioille lihaverojen käyttöönotosta, jotta liha olisi kalliimpaa ja kasvisruoka halvempaa, ja vihreän ravinnon edistäminen omissa EU:n toimielimissämme. Esimerkiksi kasvisruokaviikko Euroopan parlamentissa, komissiossa ja neuvostossa olisi hyvä, nykyaikainen ja vihreä alku kestävämmälle unionille.
Christine De Veyrac
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, vastaan ilmastopaketille ”kyllä”, koska Euroopan on lähetettävä voimakas signaali maailmalle ennen Kööpenhaminan kansainvälisten neuvottelujen alkamista.
Minun on kerrottava teille, että vaalipiirini työntekijät ja työnantajat ovat erittäin huolestuneita ehdotuksesta poistaa ilmaiset CO2-päästökiintiöt ja sallia niiden huutokauppaaminen.
Tällä ehdotuksella Eurooppa aiheuttaisi kaksinkertaisen rasituksen yrityksille, jotka joutuisivat maksamaan CO2-päästöjen väärinkäytöistä yli kiintiön sekä kaikista CO2-päästöistä ensimmäisestä tuotetusta tonnista lähtien. Eurooppalaisten yritysten kustannukset nousisivat siten ennätyksellisen suuriksi.
Jos tätä standardia sovellettaisiin kaikkialla maailmassa, asia olisi kunnossa. Kaikki olisivat silloin samassa veneessä. Jos rajoitus sen sijaan koskisi vain eurooppalaisia yrityksiä, niitä rangaistaisiin taloudellisesti ja syntyisi vakava riski sille, että työpaikat siirtyisivät unionin ulkopuolelle. Pitäisikö meidän sitten hylätä tämä ajatus CO2-päästöjen maksamisesta ensimmäisestä tuotetusta tonnista lähtien? Mielestäni ei, koska perimmäinen tavoite on kiitettävä.
Silti Euroopalla on oltava tässä tapauksessa käytettävissä oikeudenmukainen mekanismi, johon kuuluu tuonnin verotus kolmansista maista, jotka eivät toteuta samoja ympäristötoimia kuin Euroopan maat. Kyllä, luokaamme ”hiilivero”. Se ei ole mikään varovainen protektionistinen väline, vaan sen tarkoituksena on turvata oikeudenmukainen ja vääristelemätön kaupankäynti kaikkialla maailmassa, mikä on Euroopan unionin ja WTO:n perustavoite.
Muiden näkökohtien osalta kannatan komission eri ehdotuksia. Se on myönteinen toimenpide sen varmistamiseksi, että mahdollisimman monet talouden alat otetaan mukaan mekanismeihin - päästökauppajärjestelmään ja muihin - ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Totean erityisesti, että liikenneala, jota usein syytämme, valmistautuu tekemään osuutensa, ja se on mielestäni kannatettavaa.
Lopuksi toivon, että pääsemme sopimukseen nopeasti eli vuoden loppuun mennessä ja että tämä ilmastopaketti voidaan siten toteuttaa mahdollisimman pian.
Matthias Groote
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät naiset ja herrat, ilmastonmuutos on meneillään - se on tieteellisesti todistettu tosiasia. IPCC:n neljännessä arviointiraportissa todetaan aivan selvästi, että mikään Euroopan alue ei säästy sen vaikutuksilta.
On tärkeää pitää lämpötilan nousut alle 2°C:ssa. Vaikka ilmasto lämpenisi vähemmän kuin 2°C, sillä olisi kuitenkin jo kielteisiä vaikutuksia talouteen ja ympäristöön Euroopan tietyillä alueilla.
Siksi Euroopan on toimittava nyt. Sopeutustoimenpiteet on aloitettava nyt ja monilla politiikan alueilla. Ilmastonmuutos tarjoaa kuitenkin myös mahdollisuuksia, joista yksi on se, että voimme valmistautua ilmastonmuutokseen sopeutumistoimenpiteiden avulla.
Sopeutustoimenpiteiden suunnittelun yhteydessä meidän on myös mukautettava Lissabonin prosessi ilmastonmuutoksen vaatimuksiin. Se tarjoaa mahdollisuuden luoda ympäristölähtöinen teollisuuspolitiikka: talous- ja teollisuuspolitiikka, jossa talouskasvu ja CO2- sekä kasvihuonekaasupäästöt erotetaan toisistaan. Tämä on menestyksen avain. Esittäisin tässä komission jäsenelle kysymyksen: miten paljon komissio keskustelee Lissabonin prosessista ilmastonmuutoksen yhteydessä?
Toinen asia on tämä: on myös tärkeää varmistaa, että paikalliset ja alueelliset päätöksentekijät ovat tietoisia ilmastonmuutoksen vaikutuksista omilla alueillaan. Miten ilmastonmuutos vaikuttaa yksittäisiin alueisiin? Tämä on erittäin tärkeää esimerkiksi maankäyttösuunnittelun kannalta, minkä vuoksi tuen päätöslauselmaesityksen ehdotusta, jossa vaaditaan sellaisen eurooppalaisen tietokannan perustamista, joka on alueellisten päätöksentekijöiden käytettävissä maankäyttösuunnittelussa.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, saisinko ehdottaa, että lopetamme itsemme soimaamisen ilmastonmuutoksesta ja jokaisen alan syyttämisen, ikään kuin jokin niistä olisi enemmän syyllinen kuin muut? Tämän vaikutelman saa varsinkin puhuttaessa maatalouden vaikutuksesta. Yksin Eurooppa on voimaton, eikä voi ilmastonmuutokselle mitään, mutta se voi ottaa tilanteen kannalta merkittävän johtajan roolin. Tarvitsemme maailmanlaajuisesti koordinoitua toimintaa, mikä on tunnustettu.
Haluaisin käsitellä erityisesti maataloudesta käytävää keskustelua. Maatalous vaikuttaa ilmastonmuutokseen, joka puolestaan vaikuttaa myös siihen: se on jo todettu. On kuitenkin tärkeää muistaa, että maatalous tuottaa ruokaa, ja ilman ruokaa emme selviä kovin pitkään. Jos tarkastellaan maailmanlaajuista elintarvikkeiden kysyntää, sen odotetaan kasvavan 50 prosenttia 20 vuodessa. Maatalous voi kuitenkin hiilidioksidin sitomisella, hapettomalla mädätyksellä, metsäsuunnittelulla - minkä uskon olevan ratkaisu - ja tuulienergialla vaikuttaa tähän keskusteluun.
Irlannissa me olemme tosi asiassa vähentäneet maatalouden päästöjämme kolme prosenttia vuodesta 1990, mutta sen sijaan liikenteen päästöt ovat kasvaneet 163 prosenttia. Teollisuuden vastaava luku on 23 prosenttia ja energia-alan 32 prosenttia. Maatalouden syyttämisen vaarana on, että pienennämme nautakarjan määrää ja vähennämme päästöjä Euroopassa, mutta siirrämme tuotannon muualle, jolloin lopputulos on sama. Siksi meidän on oltava tässä tarkkana.
Perinteiset käytännöt, kuten puutarhan kääntäminen syksyllä ja jättäminen lepäämään talven yli, ovat nyt paheksuttuja. Minä olenkin syyllinen, koska teen niin edelleen. Tässä keskustelussa pitäisi säilyttää maltti. Meidän on harjoitettava tutkimusta ja kehitystä niin, että emme mene taaksepäin vaan eteenpäin myönteisillä ratkaisuilla. Ajatellaanpa Intiaa. Siellä asuu 17 prosenttia maailman väestöstä, mutta se tuottaa vain neljä prosenttia maailman kasvihuonepäästöistä. Sen on kehityttävä, jotta se pystyisi huolehtimaan köyhistään. Se osallistuu ilmastonmuutoksesta käytävään keskusteluun, mutta vain sitten, kun sen todellinen nykytilanne tunnustetaan.
Lopuksi haluaisin sanoa, että Lissabonin sopimus antaa meille ensimmäistä kertaa jonkin verran toivoa maailmanlaajuisista toimista ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi Euroopan johtamana. Siksi toivon, että Irlannin kansa antaa äänestyksessä Lissabonin sopimukselle ylivoimaisen kyllä-vastauksen.
María Sornosa Martínez
(ES) Kiitos, arvoisa puhemies, ja kiitoksia teille, Guido Sacconi, kaikesta työstänne.
Meillä on ongelma. Näin ollen julkiset ja yksityiset investoinnit ilmastonmuutoksen torjumista koskevaan tutkimukseen ja kehitykseen ovat välttämättömiä, jotta voidaan varmistaa, että sopeutus- ja hillitsemistoimet ovat mahdollisimman tehokkaita suhteessa rajoituksiin ja ilmastonmuutoksen seurauksiin.
Meillä on edessämme valtava työ, arvoisa komission jäsen. Meidän on toteutettava toimenpiteitä energiatehokkuuden, uusiutuvien energialähteiden edistämisen, tehokkaan yhteistuotannon, moottoriajoneuvojen polttoaineiden tehokkaan käytön, energiaa säästävän julkisen liikenteen ja valaistuksen, viljely- ja laidunmaan paremman hallinnan sekä metsähakkuiden vähentämisen alalla unohtamatta vedenkäytön parantamista vesivarojen niukkuuden vuoksi.
Haluan kuitenkin hyödyntää tilaisuuden ja esittää kaksi pyyntöä. Ensimmäinen on osoitettu teille, arvoisa komission jäsen. Pyydän teitä tarkistamaan pikaisesti sekä ensimmäisen että toisen sukupolven biopolttoaineita koskevan politiikan.
Toinen on tarkoitettu neuvostolle. Vaikka ilmastonmuutoksesta johtuvat lämpötilojen nousut ja sademäärien muutokset vaikuttavat maaperään, vielä ei ole päästy sopimukseen asianmukaisesta eurooppalaisesta kehyksestä maaperän suojelemiseksi.
Siihen on viipymättä sitouduttava tiukasti.
Lambert van Nistelrooij
(NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, esittelijä Guido Sacconi, hyvät naiset ja herrat, PPE-DE-ryhmän aluepolitiikan koordinaattorina haluan painottaa, että tässä päätöslauselmassa on esitetty useita hyvin tärkeitä näkökohtia. Koheesiopolitiikan ja riskinhallinnan välille on luotu yhteys, ja on kehitetty ajatus Euroopan tulevan aluepolitiikan olennaisista ja yksikäsitteisistä osatekijöistä. Ilmastonmuutos muuttaa myös alueiden asemaa unionissa. Toisaalla on kuivuutta ja toisaalla liikaa vettä merenpinnan noustessa. Viimeksi mainittua kehitystä minun on Alankomaiden edustajana korostettava. Puolet maastamme on merenpinnan alapuolella. Merisuojavallien on oltava korkeampia, ja lisäksi on otettava huomioon muitakin teknisiä haasteita. Tämä koskee vielä enemmän maailman muita osia. On myös myönteistä, että suunnittelemme yhteistyötä YK:n katastrofien vähentämistä koskevan strategian kanssa.
Koheesiolla - tässä suhteessa viittaan Lissabonin sopimukseen - on uusi alueellinen ulottuvuus, jota meidän on kehitettävä ja joka on sisällytettävä rahoitusohjelmasuunnitteluumme. Se on lähellä ihmisiä, alueilla ja kaupungeissa, ja Euroopan on siinä hoidettava osansa.
Arvoisa puhemies, PPE-DE ei tue 13 kohdan ensimmäistä osaa, koska tällä hetkellä me mieluummin jaamme varat uudelleen kuin muutamme tärkeysjärjestystä - itse asiassa niin tapahtuu jo. Tällä hetkellä rakennerahastoista on kohdennettu yli 15 miljardia euroa esimerkiksi biopolttoaineisiin. Haluamme jatkaa tällä linjalla. Siksi haluamme jälleen kerran tarkistaa rakennerahastoasetuksen energiatehokkuuden lisäämiseksi. Tämä on PPE-DE:n lähestymistapa, ja haluamme osallistua keskusteluihin pitkän aikavälin rahoitusnäkymistä, joihin viitataan 13 kohdan toisessa osassa, ja siirtyä johtoasemaan mahdollisissa uudelleen kohdennuksissa ja tärkeysjärjestyksen muuttamisessa, mutta emme tällä kertaa. Se voidaan tällä hetkellä toteuttaa paremmin sitomalla varoja ja sektoreita kuin uudelleen jakamalla.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Minun täytyy kehua Guido Sacconia merkittävistä lisäyksistä komission ajankohtaiseen ilmastonmuutoskysymystä käsittelevään vihreään kirjaan.
Joissakin maissa, pääasiassa Pohjoismaissa, on jo kehitetty ilman Brysselin tukea ilmastonmuutosta koskeva pitkän aikavälin strategia, jossa ennakoidaan ilmastonmuutokseen vastaamiseen tarkoitettuja toimia: rannikkoalueiden suojelu, rannikkotulvien vastaiset toimenpiteet ja erikoissuunniteltujen talojen rakentaminen. Valkoisen kirjan hyväksyminen kannustaa muita maita seuraamaan esimerkkiä.
Mereen ja valtamereen rajoittuvien EU-maiden, joita on 22, pitäisi samaan aikaan tutustua Alankomaiden kokemuksiin meren voimien vastustamisesta. Puolet maan alueesta on merenpinnan alapuolella. Alankomaalaisten jatkuvat ponnistelut meren hyökkäysten vastustamiseksi ja valtavat voimavarat, jotka he kohdistavat niiltä suojautumiseen, eivät ole estäneet heitä luomasta yhtä maailman vahvimmista ja kukoistavimmista valtioista. Se todistaa, että sopeutuminen on mahdollista.
EU:n neuvoston hiljattain pitämässä kokouksessa vakuutettiin, että ilmastonmuutoskysymys on äärimmäisen tärkeä EU:n ehkäisy- ja suojelupolitiikan valmistelussa. Konfliktit ja sodat elinkelpoisten alueiden valloittamiseksi sekä veden ja ruoan hankkimiseksi pitäisi ehkäistä, ennen kuin on liian myöhäistä. Tämä koskee erityisesti maailman köyhimpiä maita, jotka ovat vaikuttaneet ilmastonmuutokseen vähiten. Niiden, jotka ovat menestyneet muiden kustannuksella, pitäisi viipymättä maksaa velkansa takaisin.
EU:n pitäisi tulevaisuudessa toimia edelleen johtaa muita mantereita ja valtioita näyttämällä esimerkkiä siitä, miten hyväksytään toimenpiteitä ilmastonmuutoksen ehkäisemiseksi, sopeudutaan uusiin olosuhteisiin ja muutetaan kansalaisten tapoja ja käytäntöjä.
Ari Vatanen
(EN) Arvoisa puhemies, meidän kaikkien odotetaan seuraavan keskustelua rauhallisina, mutta tämä keskustelu on riistäytynyt käsistä ja kirjaimellisesti haihtunut ilmaan, ja samalla on hävinnyt rehellisyys ja rationalismi. Meidän oletetaan olevan rehellisiä, mutta synkkien kuvien maalailu on aina ollut poliittisesti kannattavaa. Se on aina tuottanut tulosta. Meidän kuitenkin oletetaan olevan tosissamme, ja meidän on tarkasteltava lukuja ja säilytettävä rationaalisuutemme ja rehellisyytemme.
Ihmiset pystyvät elämään Helsingissä, missä vuotuinen keskilämpötila on 6°C, yhtä hyvin kuin Dakarissa 30°C:ssa. Kaksi tuhatta vuotta sitten Julius Caesar käveli jäätyneellä Reinillä. Tuhat vuotta sitten viikingit olivat Grönlannissa - siksi sitä kutsutaan Grönlanniksi eli ”vihreäksi maaksi”. Lämpötila ei näin ollen ole sinällään päämäärä, vaan päämääränä on ihmisten hyvinvointi, ja sen me unohdamme.
Miksi päästöjä syntyy? Ne ovat hyvinvoinnin seurausta, ja kaksi kolmasosaa maailman ihmisistä asuu köyhyydessä. Ihmiskunnan järjestys on kuin portaikko, jossa me etuoikeutetut olemme ylimmällä portaalla, ja meidän alapuolellamme on neljä miljardia ihmistä, jotka kirjaimellisesti haluavat päästä päivänvaloon, koska kahdella miljardilla ihmisellä ei ole edes sähköä.
Mikä siis on vastauksemme? Vastauksemme on tekniikkamme parantaminen. Siihen tarvitsemme rahaa ja talouskasvua. Emme saa rahaa, jos tuhlaamme ja vahingoitamme talouttamme toimenpiteillä, jotka ovat haitallisia ja erittäin kalliita.
Komission jäsen ei alkuhuomautuksissaan edes maininnut avainsanaa ”ydinvoima”. Jos emme käy tätä keskustelua rehellisesti, emme ole vakavasti otettavia johtajia. Yhteenvetona totean, että olemme vähän niin kuin mies, jonka katto vuotaa, mutta joka katon korjaamisen sijasta alkaa tapetoida kellariaan. Sillä tavalla emme voi rakentaa tulevaisuuttamme.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Kiitos, arvoisa puhemies. Mielestäni sopeutuminen ja sitä käsittelevä asiakirja ovat tärkeitä. Ilmastonmuutosongelman käsittely on kuitenkin kesken. Opettelemme jatkuvasti ymmärtämään, mitä tapahtuu ja mitkä ovat mahdolliset ratkaisut.
Mielestäni on ratkaisevaa varmistaa, että politiikassa ei kokonaisuudessaan omaksuta ylhäältä alaspäin suuntautuvaa lähestymistapaa. Jos haluamme olla tällä alueella johtoasemassa, meidän on varmistettava, että muut seuraavat meitä. Muussa tapauksessa johtaja jää yksin. Jos Eurooppa etenee liian nopeasti, jos se aiheuttaa teollisuudessa kriisin, jos se toteuttaa vain ylhäältä alaspäin suuntautuvaa politiikkaa - sanoisin ”metapolitiikkaa”, se ei onnistu. Meidän on käytettävä kaikki toimintakeinot paikan päällä, saatava yhteiskunta osallistumaan innostuneesti ja mukauduttava oman yhteiskuntamme sopeutumisvalmiuksiin, koska emme saa antaa hyvinvointimme kärsiä.
Tässä suhteessa haluaisin myös korostaa, että tässä asiakirjassa mainitaan hyvin harvoin sopeutuminen paikan päällä, ja siitä meidän on keskusteltava. Varsinkin kun keskustelunaiheena on vesi, joka on ratkaisevan tärkeää ja johon ilmastonmuutos vaikuttaa tulevaisuudessa ellei jo nytkin eniten, on tärkeää muistaa keskittyä itse paikalla toteuttaviin malleihin ja toimiin, jotka ovat usein hyvin yksinkertaisia ja liittyvät maaperän vedenläpäisykykyyn, metsitykseen, veden talteenottoon, nykyisten tekoaltaiden käyttöön ylijäämäveden keräämisessä ja jäljellä olevien vähien resurssien jakamiseen oikein sen sijaan, että veden annetaan virrata mereen ja mennä hukkaan. Tämän saavuttamiseksi meidän on joskus tarkasteltava menneisyyttä ja olemassa olevia perinteitä, ja joskus meidän on luovuttava ennakkoluuloistamme pohjaveden imeytyksien ja muiden välttämättömien toimenpiteiden kaltaisia ratkaisuja kohtaan.
Vaadin siksi yhdennettyä politiikkaa, kaiken kattavaa politiikkaa, joka voidaan mukauttaa yhteiskuntaan, jonka on kuunneltava suosituksiamme ja noudatettava niitä. Jos yhteiskunta ei tue meitä eikä ole innostunut asiasta, emme saavuta mitään. Siksi meidän on pyrittävä yhteisymmärrykseen ja kuunneltava kaikkia.
Zita Pleštinská
(SK) Ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan laatimaan suulliseen kysymykseen vastaava päätöslauselmaesitys vaikuttaa johdonmukaiselta, mutta mielestäni siinä ei kiinnitetä riittävästi huomiota veteen, joka voi hillitä maan kuivumisen aiheuttamia mikro- ja makroilmasto-ongelmia ja siten parantaa ilmastoa.
Parlamentin ehdotukset noudattavat vanhentunutta ajattelutapaa, joka perustuu nykyisten vesivarojen tehokkaaseen hallintaan.
Uusi vettä koskeva ajattelutapa puoltaa vesivarojen uudistamista maaseudulla. Se puoltaa vesikierron parantamista niin, että veden riittäminen kaikille varmistetaan asteittain. Tämän ajattelutavan tavoitteena on sopeutua nykytilanteeseen, jossa laajat alueet kuivuvat liiallisten hakkuiden, maatalouden ja viemäröinnin seurauksena.
Maan kuivuminen vähentää haihtumista, muuttaa aurinkolämmön metaboliseksi lämmöksi ja muuntaa samalla valtavia energiavirtoja. Jopa haihtumisen aiheuttama vähäinen 1 millimetrin vähennys Slovakian kokoisella alueella vastaa aurinkoisena päivänä vapautuvan metabolisen lämmön määrää, joka on yhtä suuri kuin Slovakian kaikkien voimalaitosten vuotuinen tuotanto.
Hyvät naiset ja herrat, haluaisin kiittää Guido Sacconia ja komission jäsentä Dimasia heidän ponnisteluistaan. Toivon, että onnistuin kiinnittämään huomionne näihin uusiin ideoihin.
Avril Doyle
(EN) Arvoisa puhemies, haluaisin ensin huomauttaa, että jotkut kollegat ja minä jätimme alun perin tähän asiakirjaan tarkistuksia, jotka koskevat nimenomaan merkittäviä ongelmia, kuten ilmastonmuutoksen vaikutusta biologiseen monimuotoisuuteen ja tuhoa, jota se jo aiheuttaa kehitysmaissa. Näihin kumpaankin ongelmaan on tartuttava viipymättä.
EU:n uskottavuus ilmastonmuutospolitiikassa ja vaatimuksemme siitä, että olisimme vuoden 2012 jälkeistä päästökauppaa koskevan kansainvälisen sopimuksen ytimessä, ovat riippuvaisia siitä, onko meillä poliittista tahtoa panna rahojamme yhteiseen suuhumme, kun päästöoikeuksien huutokaupan tuottoja jaetaan. Nämä tuotot voivat olla jopa 40 miljardia euroa vuodessa.
Avokätinen rahoitus tekniikan siirrolle, sopeutumis- ja hillitsemistoimenpiteille ja muille on toimenpide, joka osoittaa, että tunnustamme historiallisen vastuumme kolmansista maista, jotka todennäköisimmin kantavat ilmastonmuutoksen ikävimmät seuraukset, kuten epäsuotuisat sääolosuhteet, aavikoitumisen, rannikkotulvat ja vaikean vedenpuutteen.
Tässä vaiheessa EU:n päästökauppajärjestelmää koskevaan lainsäädäntöön, josta minä olen laatinut mietinnön, on sisällytettävä poliittista ohjausta huutokauppojen tuottojen käyttöön. Se panee koetukselle Eurooppa-neuvoston 2°C:een tavoitteeseen liittyvän sitoutumisen, päättäväisyyden ja ymmärryksen ja, saanen lisätä, sen ilmastonmuutoksen vakavien maailmanlaajuisten seurausten tuntemuksen pyrkiessämme luomaan ympäri EU:ta vähähiilisiä talouksia, mikä on panoksemme Kööpenhaminassa tehtävään maailmanlaajuiseen sopimukseen.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Arvoisa puhemies, olin viime viikolla Mercosurin valtuuskunnan kanssa Argentiinassa. Huomasin, että yksi poliittisista edustajistamme oli huolestunut ilmastonmuutoksesta. Soijan tuotantoon käytettävissä olevan maan lisäämisestä ja viljelykelpoisen maan raivaamiseksi tehtävistä metsähakkuista keskusteltiin enemmän. Edes meidän valtuuskuntamme ei ollut kiinnittänyt aiheeseen kovin paljoa huomiota.
Siksi kysyisin seuraavaa: olemmeko me Euroopassa suunnittelemassa ”kahden nopeuden” politiikkaa? Eikö olisi parempi sopia yhteisestä kannasta kaikkialla, kun tiedämme, että ilmastonmuutospolitiikka on voimavarojen uudelleen jakamisen politiikkaa? Se on perusteiltaan oikeudenmukaisuuden politiikkaa, jota on sovellettava yleismaailmallisesti.
Anni Podimata
(EL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluaisin puhua yhdestä ilmastonmuutokseen liittyvästä asiasta. Tämänpäiväisessä keskustelussa kukaan ei ole maininnut komission hiljattain julkaisemaa tiedonantoa Euroopan unionin katastrofivalmiuksien lujittamisesta. Tiedonantoon on liitetty erikoisliite ”Metsäpalot”, joka viittaa Etelä-Euroopassa ja erityisesti Kreikassa viime kesänä syttyneisiin laajoihin, tuhoisiin tulipaloihin.
Nämä tulipalot liittyvät ilmastonmuutokseen. Uskon, että on ryhdyttävä pikaisesti ehkäiseviin toimenpiteisiin kaikkialla Euroopassa ja erityisesti etelässä, missä IPCC:n mukaan tulipaloja syttyy herkemmin ja äärimmäiset sääolosuhteet ovat jo yleisiä. Tämän vuoksi, arvoisa komission jäsen, EU:lla on pakottava tarve ryhtyä sekä keskipitkän aikavälin toimenpiteisiin että välittömiin toimenpiteisiin, jotta varmistetaan, että viime vuoden tapahtumat eivät toistu ensi kesänä.
Miloslav Ransdorf
(CS) Vaikka tämä aikakausi vaikuttaakin uudelta ja ainutlaatuiselta, on myös totta, että suuria ilmastonmuutoksia ja -vaihteluita on ollut aiemminkin. Uskon, että historiallista ilmastotiedettä koskevat tutkimukset ovat tähän haasteeseen vastaamisen tärkeimpiä välineitä. Meillä on käytettävissä sellaisia teoksia kuin Clive Pontingin A Green History of the World ja ranskalaisen historioitsijan Emmanuel le Roy Ladurien kirjoitukset. Mielestäni meidän on ymmärrettävä, että ihmiset pystyivät aiemmin selviytymään haasteista luonnollisessa ympäristössään. Esimerkiksi synnyinmaassani Tšekin tasavallassa yksi eheimmistä luonnonympäristöistä on Etelä-Böömin altaassa. Harvat huomaavat, että maisema on keinotekoinen. Tämä ihmisen luoma alue oli aiemmin suomaata, mutta nyt siellä on järvi, ja se on suosittu matkailukohde.
Stavros Dimas
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää kaikkia puhujia heidän erittäin tärkeistä ja mielenkiintoisista panoksistaan. Kun viimeistelemme sopeutumista koskevan valkoisen kirjamme, otamme huomioon tänään esitetyt asiat ja Euroopan parlamentin päätöslauselman suositukset.
Haluaisin korostaa, että ilman Euroopan parlamentin jatkuvaa tukea suurinta osaa nykyisestä politiikastamme ei olisi hyväksytty ja Euroopan unionin johtava asema maailmassa ei antaisi toivoa siitä, että kansainväliseen sopimukseen päästään Kööpenhaminassa vuonna 2009.
Päätavoitteenamme on ilmastonmuutoksen torjumista ja muuttuviin ilmasto-olosuhteisiin sopeutumista koskeva kansainvälinen sopimus, johon kaikki maailman maat ja erityisesti Yhdysvallat ja muut suuret päästöjen tuottajat osallistuvat, koska silloin ilmastonmuutoksen torjuminen on tehokasta. Euroopan unionin toimet eivät tietystikään riitä, mutta emme voi toivoa kansainvälisen sopimuksen syntyä, jos emme ota asiassa aktiivista johtoasemaa.
Kuulin tänään taas tieteeseen kohdistuvia epäilyjä. Käsittääkseni tätä aihetta on käsitelty jo riittävästi. Tutkijat ovat lähes yksimielisiä siitä, että ilmastonmuutos on antropogeenistä eli ihmisten toiminnan aiheuttamaa. Vain pieni joukko tutkijoita on eri mieltä. Jotkut ihmiset uskovat edelleen, että maailma on litteä, mutta edes Yhdysvalloissa siihen ei enää suhtauduta vakavasti.
Maailman terveysjärjestön viime viikolla julkaisemassa raportissa korostettiin ilmasto-olosuhteiden ja ilmastonmuutosten vaikutusta terveyteen, ja NASA varoitti meitä, että ilmastonmuutos on nopeampaa kuin olemme luulleet. Siksi meidän on toimittava sen perusteella, mitä tutkijat meille kertovat.
Kustannuksista: Jos toimimme myöhemmin, maksamme paljon enemmän, mutta jos toimimme nyt, maksamme vähemmän ja vältymme myös ilmastonmuutoksen planeetallemme aiheuttamilta peruuttamattomilta vaikutuksilta. Meillä on itseämme ja tulevia sukupolvia kohtaan velvollisuus jättää maailma vähintään siihen tilaan, missä me sen perimme.
Meillä on myös moraalinen velvollisuus, kuten monet parlamentin jäsenet painottivat, niitä kohtaan, jotka eivät ole vaikuttaneet kasvihuoneilmiön syntymiseen. Ne ovat maailman vähiten kehittyneitä maita, joiden tulot asukasta kohti ovat hyvin alhaiset ja joiden osuus tämän ilmiön syntymisessä on ollut häviävän pieni.
Siksi sopeutuminen on hillitsemistoimien lisäksi ehdottoman välttämätöntä, ja meidän on toteuttava se auttamalla vähiten kehittyneitä maita ja ryhtymällä myös oikeisiin toimenpiteisiin Euroopan unionissa.
Olen kuullut useita esimerkkejä siitä, mitä parhaillaan tapahtuu, esimerkiksi tärkeän vettä koskevan asian osalta. Meillä on lainsäädäntöä, vesipolitiikan puitedirektiivi, joka koskee tätä hyvin kallisarvoista niukkaa luonnonvaraa, mutta olemme myös aivan hiljattain hyväksyneet tiedoksiannon vesipulasta ja kuivuudesta, koska siitä on tulossa hyvin tärkeä ja kiireellinen ongelma, joka meidän on ratkaistava.
Kustannuksiin liittyen taas monet puhujat mainitsivat huutokauppakysymyksen ja sen, miten se vaikuttaa energiaintensiiviseen teollisuuteemme ja talouden muihin sektoreihin. Haluaisin selvittää yhden väärinymmärryksen, jotta saamme purettua tämän asian. Huutokaupassa saadut tuotot eivät mene Euroopan unionille tai mihinkään muuhunkaan rahakirstuun vaan päästöoikeuksia huutokauppaavien jäsenvaltioiden valtiovarainministeriöille. Tämän asian pitäisi olla selvä. Näitä tuottoja voi syntyä 30-50 miljardia euroa vuodessa, ja olemme suositelleet ja toivon Euroopan parlamentin olevan samaa mieltä, että osa niistä käytetään sopeutumispolitiikkaan. Näin ollen meillä on jo rahoitus, jos meillä on poliittista tahtoa hyväksyä se periaate, että varaamme tietyn summa näistä 30-50 miljardista eurosta vuodessa sopeutumispolitiikkaan.
Haluaisin puhua pidempään, koska tämä on erittäin tärkeä aihe ja kysymyksiä esitettiin paljon, mutta haluaisin kiittää taas osallistumisestanne. Jatkamme tiivistä yhteistyötä teidän ja ilmastonmuutosta käsittelevän väliaikaisen valiokunnan kanssa politiikan luomisessa, ja teemme lujasti töitä erityisesti näiden kahden vuoden aikana kansainvälisen sopimuksen aikaansaamiseksi Kööpenhaminassa.
Puhemies
(ES) Keskustelun päätteeksi ilmoitan, että olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 11.00.
Kirjalliset kannanotot (142 artikla)
Bairbre de Brún  
kirjallinen. - (GA) Kaikille pitäisi tähän mennessä olla täysin selvää, että meidän on valmistauduttava ilmastonmuutokseen. Yhteiskuntamme ja taloutemme on muututtava ilmaston muuttuessa.
Euroopan unionilla on ylikansallisena organisaationa erityisasema, kun se hyväksyy jäsenvaltioiden tarvittavat valmistelut ja koordinoinnin. EU:n tasolla laadittujen säädösten on oltava kunnianhimoisia ja sopusoinnussa aikamme tieteellisen todellisuuden kanssa. Tulevaisuuden suunnittelu voi auttaa meitä selviämään ilmastonmuutoksen haitallisimmista vaikutuksista.
EU:n on oltava ulkoisissa suhteissaan kehitysmaiden kanssa avokätinen ja autettava niitä sopeutumaan ilmastonmuutokseen - ilmiöön, josta ne eivät ole vastuussa, mutta josta ne kärsivät suhteettoman paljon. Tämä pitäisi ottaa huomioon tulevissa, kehitysmaiden kanssa toteutettavia kauppoja koskevissa toimenpiteissä, jotta ne olisivat kaikin tavoin oikeudenmukaisia.
András Gyürk  
kirjallinen. - (HU) On ilahduttavaa, että Euroopan komission vihreässä kirjassa tehdään yhteenveto välineistä, jotka meillä on käytettävissä ilmastonmuutoksen haitallisten vaikutuksen hillitsemiseksi. Vaikka Euroopan unionin ilmastonmuutoksen torjumiseen tähtäävät ehdotukset suuntautuvatkin tulevaisuuteen, meidän on jo nyt elettävä ilmastonmuutoksen vaikutusten kanssa.
Käytettävissä olevat tiedot osoittavat, että maapallon lämpenemisen nopeutuminen vaikuttaa joihinkin maihin enemmän kuin toisiin. Yksi näistä maista on Unkari, missä muutoksen laajuus on viime vuosikymmeninä ylittänyt keskiarvon reilusti. Unkarin väestö on saanut itse huomata, että ilmiö ei ole pelkästään teoreettinen. Kuivuudet ovat yleistyneet sademäärien vähentyessä, mikä on vaikuttanut maataloustuotantoon huomattavasti.
Äärimmäisten ilmastotapahtumien vaikuttavin ilmentymä ovat luultavasti ennätysmäiset tulvat Karpaattien altaassa kymmenen viimeksi kuluneen vuoden aikana. Uskomme lujasti, että tulvasuojelu on yksi niistä alueista, joilla tarvitaan pikaista ja tarmokasta toimintaa. Euroopan unionin ja jäsenvaltioiden on kiinnitettävä enemmän huomiota sen varmistamiseen, että entistä harvinaisemmat mutta sitäkin vuolaammat sateet eivät kuormita kaikki jokiamme kerralla. Pitämällä tämä mielessä on tutkittava mahdollisuuksia varastoida vettä luonnollisin menetelmin tasaisella, avoimella maalla ja samalla vähentää tulvariskiä istuttamalla metsää korkeammille alueille.
Toivokaamme, että päätöksentekijät eivät odota toimiin ryhtymisen kanssa seuraavaan kertaan, kun kuulemme tyrmistyttäviä uutisia tulvista.
Anneli Jäätteenmäki  
kirjallinen. - (FI) Arvoisa puhemies, ilmastonmuutos on tosiasia. Harva epäilee tiedemiespaneelin selvityksiä. Kiistely kohdistuu vaikutusten arviointiin ja johtopäätösten sisältöön.
Ympäristönsuojelijat ovat saaneet rinnalleen valtionjohtajia, raskaan sarjan asiantuntijoita, yritysjohtajia ja sijoittajia. Ympäristöosaamisella ja ympäristöliiketoiminnalla on ratkaiseva rooli ympäristöhaasteiden voittamisessa.
Meillä Suomessa on vallalla käsitys, että puuhun, pellettiin, biopolttoaineisiin, tuuli- ja aurinkovoimaan sijoittaminen on haihattelua tai impivaaralaisuutta. Kaliforniassa auringon, tuulen ja bioenergian imu on kova. Siellä kaikki järkevät sijoittajat ja rahapelurit sijoittavat energiatekniikassa vain uusiutuviin.
Ympäristöliiketoiminta on merkittävä kansainvälistyvä kasvuala ja tärkeä työllistäjä. Yrityksillä ei ole koskaan ollut parempaa mahdollisuutta ansaita rahaa tekemällä hyvää.
Ympäristöliiketoiminnan maailmanmarkkinoiden arvo on 600 miljardia euroa. Markkinat kasvavat 10 prosenttia vuosittain. Nopeimmin kasvavat puhtaat teknologiat. Esimerkiksi aurinko- ja tuulivoimateknologioiden kasvu on 30 prosenttia vuodessa.
Puhtaan teknologian yritykset luovat tuotteita ja palveluja, joiden vahingollinen ympäristö-vaikutus on aikaisempaa vähäisempi. Puhdas teknologia yhdessä uusiutuvien energia-muotojen kanssa luo terveellisemmän ympäristön, ja terveysriskit vähenevät.
Pekingin ilmanlaatu on niin huono, että tutkijat ovat arvioineet sen lyhentävän pekingiläisten elinikää seitsemällä vuodella. Brysselin huono ilmanlaatu lyhentää elinikää seitsemällä kuukaudella. Huono ympäristö on siis terveysriski.
Ilmastonmuutos on myös mahdollisuus luoda uusia työpaikkoja, uusia vihreitä nokioita. It-ala siirtää työpaikkoja Aasiaan, vihreä teknologia voi luoda suomalaisille uutta työtä.
Richard Seeber  
kirjallinen. - (DE) Meille kaikille on selvää, että ilmastonmuutos on suuri haaste. Monissa osissa maailmaa kamppaillaan jo epätoivoisesti maapallon keskilämmön noususta johtuvien negatiivisten vaikutusten kanssa, ja tämä suuntaus jatkuu tulevina vuosina.
Ihmiset kaikkialla Euroopassa tuntevat pian myös ilmastonmuutoksen uhkaavat vaikutukset ympäristössään, taloudessaan ja arkielämässään. Siksi yhdenmukainen strategia ilmastonmuutoksen torjumiseksi on toivottava. Meidän on yritettävä torjua ilmastonmuutosta samanaikaisesti kahdella rintamalla. Se on ratkaisevan tärkeää. Euroopan ei pidä vain vähentää kasvihuonekaasupäästöjään radikaalisti, vaan myös sopeutua maapallon lämpenemiseen. Tämä on meille ainoa keino hillitä ilmastonmuutoksen vaikutuksia tulevaisuudessa. Yksi välttämättömistä toimenpiteistä on energian ja jo ennestään niukkojen vesivarojen käytön tehostaminen.
Mielestäni on tärkeää, että jäsenvaltiot, jotka ovat jo tehneet muita enemmän ilmastonmuutoksen torjumiseksi, eivät joudu epäedulliseen asemaan. Kaikki valtiot pitäisi pakottaa osallistumaan asianmukaisesti ilmastonmuutoksen hillitsemiseen. Toimimatta jättämisen hinnan olisi yksinkertaisesti oltava liian suuri.
