

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Angelika Nieblerin laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0165/2006) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi miesten ja naisten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa (uusi versio) (15623/7/2005 – C6 0089/2006 – 2004/0084(COD)) 
Angelika Niebler (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, äänestämme tänään yhteisestä kannasta, joka koskee niin kutsuttua uudelleenlaadittua direktiiviä. Asiaa on käsitelty neuvoston ja parlamentin välisissä erittäin pitkällisissä neuvotteluissa, ja nyt merkittävä lainsäädäntöprosessi on lähenemässä loppuaan.
Ennen kuin siirryn käsittelemään direktiiviä, haluan kiittää lämpimästi varjoesittelijää ystävällisestä ja rakentavasta yhteistyöstä. Lisäksi kiitän puheenjohtajavaltioita Luxemburgia, Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Itävaltaa parlamentin kanssa tehdystä yhteistyöstä, jonka ansiosta ratkaisu saatiin ylipäätään aikaan. Kiitän niin ikään komissiota, jonka asiasta vastaavat virkamiehet ovat aina olleet kannustavia ja suhtautuneet tehtäväänsä ammattimaisesti. Kiitos kaikille.
Mistä direktiivissä on kyse? Siinä on kyse unionin säännöksistä, jotka koskevat miesten ja naisten yhdenvertaista kohtelua työpaikalla. Asiaa käsitellään kaikkiaan seitsemässä direktiivissä, ja niihin liittyy oikeuskäytäntöä 40 vuoden ajalta. Tällä uudelleenlaaditulla direktiivillä, josta äänestämme tänään keskipäivällä, parannamme kerrankin lainsäädäntöä tosiasiallisesti, sillä direktiivi on tiivistelmä lainsäädännöstä: lainsäädäntöä on tiivistetty, yksinkertaistettu ja johdonmukaistettu.
Uudelleenlaaditussa direktiivissä annetaan ensimmäistä kertaa yhdenmukaiset määritelmät syrjinnän ja seksuaalisen häirinnän kaltaisille käsitteille. Direktiivillä yhdenmukaistetaan ja parannetaan työpaikalla syrjinnän uhreiksi joutuvien oikeussuojaa. Yhdessä neuvoston kanssa olemme myös onnistuneet parantamaan tiettyjä seikkoja työssämme yhdenvertaisen kohtelun puolesta. Tarkoitan esimerkiksi yhteistyötä vielä perustamattoman tasa-arvoinstituutin parissa ja jäsenvaltioissa toteutettavien julkisten tiedotuskampanjoiden jatkamista. Tässä olivat huomioni lainsäädäntöluonnoksesta.
Miten tämä toimii jokapäiväisessä elämässä? Lainsäädännön yksinkertaistamisesta ja uuden direktiivin aiheuttamasta hyvänolontunteesta huolimatta emme saa unohtaa, että miesten ja naisten välisessä yhdenvertaisuudessa on edelleen huomattavia käytännön puutteita, erityisesti työpaikoilla. Kaikista 25 jäsenvaltiosta on olemassa ajantasaista tilastollista todistusaineistoa siitä, että tasa-arvoisuuden hyväksi on tehtävä edelleen huomattavasti työtä, sillä sukupuolten väliset erot eivät ole vähentyneet vaan pikemminkin lisääntyneet työmarkkinoilla.
Esimerkiksi palkkauksessa on eroja. On melko hämmästyttävää, että usean vuoden oikeuskäytännön ja lainsäädännön jälkeenkin palkkaerot ovat edelleen yli 15 prosenttia kaikissa jäsenvaltioissa. Toisin sanoen naiset ansaitsevat samasta työstä keskimäärin 15 prosenttia vähemmän kuin miehet. Tämä on kestämätöntä.
Tilanne on samankaltainen sukupuolten välisen erottelun suhteen. Tietyt, erityisesti – ja valitettavasti – huonosti palkatut ammatit ovat vielä tänäkin päivänä suhteettoman naisvaltaisia, ja osa-aikatyötä tekevistä on edelleen huomattavasti suurempi osa naisia kuin miehiä. Nähdäkseni tilanne myös jatkuu kestämättömänä, joten meidän on tehtävä sille jotakin.
Tarvitsemmeko uusia sääntöjä ja säädöksiä tällä alalla? En usko niin. Asiaankuuluvan oikeuskäytännön lisäksi meillä on nyt tämä direktiivi. Olennaista ei ole se, että hyväksymme uusia ja entistä tiukempia säännöksiä, vaan se, että jo voimassa olevia säännöksiä sovelletaan tehokkaasti käytännössä. Uudelleenlaadittu direktiivi voi auttaa tässä merkittävästi.
Kuten olen sanonut, olemme sisällyttäneet uudelleenlaadittuun direktiiviin olemassa olevan lainsäädännön ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön. Olemme näin ottaneet käytännön askeleen kohti selkeyttä, avoimuutta ja siten myös parempaa oikeusvarmuutta.
Meidän on kuitenkin harkittava myös uusia etenemistapoja. On esimerkiksi tarkasteltava entistäkin lähemmin työmarkkinoiden ilmeistä eriytymistä ja saatava kansalaiset tiedostamaan asia siellä, missä se on todellisuutta. Myös työmarkkinaosapuolten on tehtävä työtä työmarkkinoilla tapahtuvan syrjinnän – erityisesti naisiin kohdistuvan syrjinnän – torjumiseksi entistä määrätietoisemmin. Yhdenvertaisten mahdollisuuksien varmistaminen on myös yleinen sosiaalipoliittinen haaste, sillä asia ei kosketa vain yhtä ihmisryhmää.
Asiasta tulee entistäkin merkittävämpi, kun sitä tarkastellaan väestötieteellisen kehityksen kannalta: elinikämme on – Luojan kiitos – aina vain pidempi. Syntyvyys on alhaista kaikissa Euroopan valtioissa, ja varmana seurauksena tästä on se, että yhä useampi nainen siirtyy työelämään tulevina vuosina ja vuosikymmeninä. Näin ollen on erityisen tärkeää turvata yhdenvertaiset mahdollisuudet ja olosuhteet tällä alalla, varsinkin naisille.
Minulla on vielä minuutti aikaa jäljellä, ja käsittelen sen aikana lyhyesti toista näkökohtaa, vanhempainlomaa, sillä myös tämä aihe on herättänyt keskuudessamme voimakasta keskustelua. Uudelleenlaadittuun direktiiviin ei kokonaisuutta koskevista syistä sisälly säännöksiä vanhempainlomasta, mutta koska kyseessä on työn ja perhe-elämän välisen tasapainon kannalta elintärkeä aihe, haluamme nähdä sen poliittisen asialistan kärjessä. Euroopan unionin antamalla alkusysäyksellä voitaisiinkin tehdä selväksi, että työn ja perhe-elämän tasapainottamisen eteen on tehtävä entistäkin enemmän.
Olen mielissäni, että voimme tänään odottaa komissiolta kantaa tähän asiaan ja että Eurooppa-neuvosto nosti työn ja perhe-elämän välisen tasapainon painopisteeksi kevään huippukokouksessaan ja hyväksyi samalla Euroopan tasa-arvosopimuksen. Olemme oikealla tiellä, mutta vielä emme ole perillä määränpäässämme. Mikäli ryhdymme yhdessä toteuttamaan jatkotoimia työympäristön yhdenvertaisten mahdollisuuksien takaamiseksi, voimme odottaa pääsevämme pian perille. 
Benita Ferrero-Waldner,
   Arvoisa puhemies, jäsen Niebler, hyvät kuulijat, sanon muutaman sanan saksaksi ja jatkan sitten englanninkielisen tekstin pohjalta, sillä toimin kollegani komission jäsenen Špidlan sijaisena. Koska olen nainen, joka on ollut pitkään poliittisesti aktiivinen ja tehnyt työtä koko elämänsä ajan, minun on kuitenkin sanottava, että minulla on aina ollut henkilökohtaista kokemusta yhdenvertaisista mahdollisuuksista. Olen lisäksi aina ollut sitoutunut mahdollisuuksien aitoon yhdenvertaisuuteen, ja voinkin kertoa jäsen Nieblerille, että puhun täällä tänään hyvin mielelläni.
Jatkan nyt englanniksi. 
Arvoisa puhemies, ehdotuksella tarkistetuksi direktiiviksi pyritään todellakin yksinkertaistamaan, nykyaikaistamaan ja parantamaan miesten ja naisten yhdenvertaiseen kohteluun liittyvää yhteisön lainsäädäntöä työhön liittyvissä asioissa. Aihetta koskevat direktiivien tekstikohdat on sisällytetty yhteen asiakirjaan, jolloin säädökset ovat selkeämpiä ja käytännöllisempiä Euroopan unionin kansalaisten kannalta. Ehdotus on näin osa pyrkimystämme parantaa lainsäädäntöä. Ehdotuksessa ei ole kyse ainoastaan lakikoonnoksen laatimisesta: siinä yhdistyvät yksinkertaistaminen ja näkökohta, jota itse kutsuisin "harkituksi nykyaikaistamiseksi". 
Sisällöllisesti merkittävimmät parannukset koskevat käsitteiden ja erityisesti määritelmien yhdenmukaistamista lainsäädännön tosiasiallisen yhdenmukaisuuden varmistamiseksi, tiettyjen horisontaalisten säännösten nimenomaista soveltamista ammatillisissa järjestelmissä ja sosiaaliturvajärjestelmissä sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiaa koskevan oikeuskäytännön sisällyttämistä ehdotukseen oikeusvarmuuden ja selkeyden parantamiseksi.
Direktiivin nykyaikaistamisella parannetaan yhdenvertaisten mahdollisuuksien oikeusperustaa huomattavasti. Kun otetaan huomioon nykyinen, sekava oikeudellinen tilanne ja yhdenvertaista työhön liittyvää kohtelua koskevan lainsäädännön hajanaisuus, pidän erittäin tärkeänä ehdotuksen tavoitetta, joka koskee yhteisön lainsäädännön yksinkertaistamista sen tuomiseksi lähemmäksi kansalaisia.
Tänään ehdotettu teksti on syntynyt toimielinten välisten neuvottelujen tuloksena. Neuvottelujen kautta on päästy kohtuulliseen ja tyydyttävään kompromissiin, jonka molemmat lainsäädäntövallan käyttäjät voivat hyväksyä. Myös komissio hyväksyy tekstin.
Parlamentti on hoitanut asiaa hyvin aktiivisesti ja kunnianhimoisesti. Se on tehnyt paljon työtä direktiivitekstin parantamiseksi ja selkeyttämiseksi. Tekstiin on esimerkiksi lisätty maininta sukupuolen mukaan eriteltävien vertailukelpoisten tilastojen tärkeydestä. Toisessa säännöksessä vaaditaan, että yhdenvertaista kohtelua edistävät järjestöt vaihtavat tietoja määrättyjen Euroopan unionin elinten, kuten ehdotetun – ja esittelijän mainitseman – Euroopan tasa-arvoinstituutin kanssa.
Yleinen kompromissi sisältää myös komission ja neuvoston kaksi julkilausumaa, joissa painotetaan työn ja yksityiselämän yhteensovittamisen sekä vanhempainloman tärkeyttä. Työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen on haaste jokaiselle yhteiskuntamme naiselle.
Komissio totesi julkilausumassaan, että se sitoutuu tukemaan vanhempainlomaa ensiarvoisen tärkeänä välineenä pyrittäessä kohti miesten ja naisten täydellistä yhdenvertaisuutta työelämässä. Varmistamalla vanhempainlomaa koskevan direktiivin asianmukaisen täytäntöönpanon ja erityisesti valvomalla sen soveltuvuutta ja tehokkuutta teemme kaikkemme työn ja yksityiselämän yhteensovittamista koskevien edellytysten parantamiseksi.
Lopuksi sanottakoon, että komissio suunnittelee tästä syystä työn ja yksityiselämän yhteensovittamisen asettamista yhdeksi ensisijaisista tavoitteistaan ja osaksi hiljattain, 1. maaliskuuta 2006, hyväksyttyä naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmaa.
Tässä yhteydessä on suunniteltu kaikkien työn ja yksityiselämän yhteensovittamiseen liittyvien osatekijöiden – kuten vanhempainloman, joustavien työjärjestelyjen sekä tuki- ja hoitopalvelujen – tutkimista tarvittavien ratkaisujen löytämiseksi. Tiedämme, että tämä edellyttää työmarkkinaosapuolten kanssa käytävien keskustelujen aloittamista. Olen erittäin tyytyväinen siihen, miten hyvin toimielimet ovat työskennelleet yhdessä asian parissa ja että ne ovat laatineet hyväksyttävän ja nykyaikaisen tekstin, joka toivon mukaan enteilee parempaa tulevaisuutta sukupuolten välisen tasa-arvon alalla. 
Amalia Sartori,
   Arvoisa puhemies, kiitän ensiksi kollegaani Niebleriä erinomaisesta työstä, jota on tehty valiokunnassa sekä puheenjohtajavaltion, komission edustajien ja parlamentin varjoesittelijöiden välillä käydyissä neuvotteluissa. Naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan ryhmäkoordinaattorina olen todella ylpeä saavutuksista.
Olen myös mielissäni siitä, että direktiivin käsittely on saatettu lähes päätökseen, sillä se sisältää useita asioita, joiden perusteella parlamentin pitäisi voida hyväksyä se hyvillä mielin. Keskityn kolmeen kohtaan. Ensiksikin voimme käyttää direktiiviä perusteluna aina, kun meiltä kysytään kaiken Lissabonin toimintaohjelman sisällön saaman julkisuuden jälkeen, mitä Euroopan unioni tekee Lissabonin suhteen. Muutama kuukausi sitten vastaaminen oli vaikeaa, sillä ihmiset puhuivat minulle enimmäkseen talousarviosta ja kysyivät, mitä varoja kohdennamme Lissabonin asiakirjoissa mainittujen tavoitteiden saavuttamiseen. Nyt voin kuitenkin vastata lainaamalla esimerkiksi tätä direktiiviä. Voin toisin sanoen mainita, että kehottaessamme Lissabonin sopimuksen mukaisesti naisia liittymään joukoittain työmaailmaan pidämme tätä olennaisen tärkeänä tekijänä eurooppalaisen hyvinvointiyhteiskunnan ylläpitämisen kannalta – hyvinvointiyhteiskunnan, jota kaikki haluamme suojella. Samalla olemme kuitenkin tietoisia siitä, että esittäessämme tämän kehotuksen meidän on saatava myös naiset vakuuttumaan asiasta. Tämä on ensimmäinen syy siihen, miksi tunnen ylpeyttä ja olen mielissäni.
Toiseksi jatkamme tämän direktiivin ansiosta terveen hallinnon tiellä, sillä asiaa koskevien direktiivien määrää vähennetään seitsemästä yhteen. Direktiivi on siten osoitus myös paremmasta lainsäädännöstä.
Kolmas huomioni koskee sisältöä, ilmiselvästi tärkeintä näkökohtaa, jonka jäsen Niebler ja komission jäsen Ferrero-Waldner ovat jo esitelleet ja josta he ovat esittäneet yhteenvedon. Haluan vain lisätä muutaman kommentin. Viime kuukausina ennen kaikkea palkkauksen, työn saatavuuden ja koulutuksen aloilla tapahtuvaan syrjintään liittyvät ongelmat sekä epäsuora syrjintä ovat olleet korostuneesti esillä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa, myös niissä, joita on perinteisesti pidetty edistyneimpinä naisia koskevien menettelytapojen suhteen.
Uskon, että direktiivillä voidaan puuttua ilmi tulleisiin ongelmiin, jotka koskevat samapalkkaisuutta, miesten ja naisten yhtäläistä kohtelua ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä sekä miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen. Olenkin tyytyväinen ja haluan vielä kerran kiittää tehdystä työstä. 
Bernadette Vergnaud,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan antaa tunnustukseni esittelijä Nieblerin erinomaisesta työstä. Jäsen Niebler piti jatkuvasti huolen siitä, että hän otti kollegojensa eriävät näkökannat huomioon. Näin tämän uudelleenlaaditun direktiivin parantaminen oli mahdollisimman tehokasta.
Toivonkin, ettei saavutettu tulos jää huomiotta ja ettei se ole vain jäsenvaltioiden aiejulistus, niin kuin usein tapahtuu miesten ja naisten yhdenvertaiseen kohteluun liittyvissä kysymyksissä. Lienee kaikkien tiedossa, että EU:n itselleen Lissabonin strategiassa asettamien tavoitteiden saavuttaminen edellyttää työelämän tasapainon parantamista ja että sama koskee myös työtä ja kasvua.
Olenkin kiitollinen komissiolle ja neuvostolle siitä, että ne suostuivat antamaan julkilausuman vanhempainlomasta, kuten Euroopan parlamentti kehotti. Olen myös mielissäni tästä toimielinten välillä aikaan saadusta sovinnosta, sillä seitsemän miesten ja naisten yhdenvertaista kohtelua työhön ja työllisyyteen liittyvissä asioissa koskevan direktiivin uudelleenlaatimisella lisätään avoimuutta ja selkeytetään kansalaisten oikeuksia. Tämä pätee erityisesti suoraan ja epäsuoraan syrjintään, häirintään sekä yhdenvertaisuuteen palkkaus- ja työeläkejärjestelmissä.
Arvoisa komission jäsen, viitaten erityisesti edellä mainittuun näkökohtaan otan vapauden kehottaa komissiota vaatimaan Ranskaa täyttämään sitoumukset, jotka se teki ratifioidessaan Rooman sopimuksen, jossa tuomittiin ensimmäisen kerran kaikenlainen, erityisesti eläkeoikeuksiin liittyvä, sukupuolisyrjintä. Neuvosto antoi 20. joulukuuta 1996 direktiivin 96/97/EY miesten ja naisten yhdenvertaisesta kohtelusta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä. Määräaika direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä umpeutui 1. heinäkuuta 1997. Ranska rikkoo yhä yhteisön lainsäädäntöä, sillä direktiiviä ei edelleenkään ole saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä. Mitä me oikein odotamme?
Olen myös mielissäni siitä, että määräaikoja, jotka tässä uudelleenlaaditussa direktiivissä asetetaan kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiselle, ja tekstin noudattamatta jättämisestä aiheutuvia seuraamuksia on lievennetty alkuperäiseen ehdotukseen verrattuna. Tilastojen kokoamisen perusteella saamme myös käsityksen kokonaistilanteesta ja pystymme arvioimaan Euroopan unionin tasolla tehtyjä muutoksia ja tarkistuksia. Velvollisuutenamme on luoda todellinen ja tehokas eurooppalainen miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun politiikka, jolla muutetaan nopeasti ajattelutapoja. Tämä on ehdottoman olennaista yhteiskunnan todellisen muutoksen kannalta.
Danutė Budreikaitė,
   – Sukupuolten tasa-arvo nähdään Euroopan unionissa demokraattisena arvona, itseilmaisun vapautena ja täysipainoisten henkilökohtaisten suhteiden pohjana.
Euroopan komissio korostaa työn ja yksityiselämän yhteensovittamista eräänä EU:n sukupuolten välisen tasa-arvon tärkeimmistä näkökohdista. Näin komissio tukee yhtenäistä lähestymistapaa miehiin ja naisiin kaikilla aloilla, mukaan lukien työllisyys, palkkaus ja vanhempien yksilöllinen oikeus asianmukaiseen lastenhoitovapaaseen kaikkialla Euroopan unionissa.
Sukupuolten välisen tasa-arvostrategian sisällyttämiseen on Euroopan unionissa olemassa erilaisia malleja (malli, jossa perheellä on kaksi elättäjää; malli, jossa mies elättää perheen ja nainen on osa-aikainen työntekijä ja kotiäiti sekä malli, jossa mies elättää perheen ja nainen on kotiäiti). Yhdenvertaisuus on kuitenkin tärkeä kysymys aina, kun on kyse työllisyydestä ja sukupuolen perusteella tapahtuvasta työmarkkinoiden ammatillisesta ja vertikaalisesta eriytymisestä, joka liittyy siihen, että naisiin kohdistuu kulttuurisesti suurempi vastuu taloustöistä.
Vaikka olenkin komission kanssa samaa mieltä, kehotan jäsenvaltioita osallistumaan nykyistä aktiivisemmin yleisölle ja työntekijöille suunnattujen, työhön ja työllisyyteen liittyviä yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevien tiedotuskampanjoiden järjestämiseen. Työnantajien on tiedotettava työntekijöille tai heidän edustajilleen säännöllisesti ja asianmukaisesti yhtenäisestä lähestymistavasta miehiin ja naisiin yrityksen sisällä.
Jotta työllisyyden ja ammatillisen toiminnan alalla esiintyviä erilaisia asenteita miehiä ja naisia kohtaan voitaisiin ymmärtää paremmin, on tarpeen kerätä ja analysoida vertailukelpoisia sukupuolikohtaisia tietoja ja tilastoja.
Työmarkkinaosapuolten kanssa tehtävän yhteistyön avulla on parannettava naisten asemaa työpaikoilla, ratkaistava edelleen ajankohtainen kysymys sukupuolten välisistä palkkaeroista ja löydettävä vastaus kysymykseen työmarkkinoiden selvästä sukupuoleen perustuvasta eriytymisestä.
Meidän on tarkistettava joustaviin työaikoihin liittyviä säädöksiä, jotta miehet ja naiset voivat sovittaa työ- ja perhevelvoitteensa yhteen nykyistä onnistuneemmin. Meidän on myös taattava yhtäläiset mahdollisuudet ammatilliseen koulutukseen, joka vaikuttaa ratkaisevasti työhön ja työllisyyteen. 
Eva-Britt Svensson,
   Arvoisa puhemies, kannatan sopimusta täysin ja haluan aidosti kiittää esittelijä Niebleriä rakentavasta yhteistyöstä sekä siitä, että hän kuunteli tarkoin muiden mielipiteitä työn aikana.
Direktiivin osalta saavutetusta edistyksestä huolimatta haluan lausua muutaman varoituksen sanan. Riippumatta siitä, miten hyvän direktiivin ikinä laadimmekaan EU:n järjestelmässä, muutos tapahtuu käytännön toiminnan kautta. Esimerkiksi samapalkkaisuusdirektiivi on ollut olemassa jo todella pitkään. Siitä huolimatta meidän on edelleen elettävä sukupuoleen perustuvan palkkasyrjinnän kanssa.
Olen pahoillani siitä, ettemme saaneet enempää aikaan vanhempainloman osalta. Olisin halunnut, että jäsenvaltioille olisi esitetty huomattavasti määrätietoisempi kehotus suhtautua asiaan vakavasti. On myönteistä, että joitakin sanamuotoja on jo esitetty. Minusta ne ovat kuitenkin riittämättömiä ja meidän olisi pitänyt edistyä enemmän. Tämä tarkoittaa joka tapauksessa, että työtä on jatkettava kaikilla tasoilla tavoitteen saavuttamiseksi. 
Urszula Krupa,
   Arvoisa puhemies, periaatteen, jonka mukaan samasta työstä maksetaan sukupuoleen katsomatta sama palkka, olisi oltava sivistyneen maailman perusperiaate. Näemme miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun kuitenkin naisiin kohdistuvana syrjintänä ja epäoikeudenmukaisena naisille, jotka ovat suurimmaksi osaksi nuorempaa sukupolvea kasvattavia äitejä. Naisten pitäisikin nauttia erityistä suojaa paitsi työllisyyteen liittyvissä asioissa, myös työolojen suhteen.
Jopa Puolan totalitaarisessa järjestelmässä eläneillä naisilla oli ainakin muodollisesti lain antama suoja, ja heillä oli nimenomainen mahdollisuus palata aiempaan työpaikkaansa äitiysloman ja hoitovapaan jälkeen sekä mahdollisuus kehittyä ammatillisesti. Edellytämmekin erityisiä oikeudellisia ratkaisuja, joilla varmistetaan miesten ja naisten yhdenvertainen kohtelu ja suojellaan naisia, erityisesti hedelmällisessä iässä olevia naisia sekä niitä, jotka pitävät äitiysloman ja hoitovapaan.
Jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä olisi oltava lausekkeita, jotka ovat nykyistä suopeampia äitejä kohtaan. Tarkoitan muun muassa hoitovapaan sisällyttämistä palvelusvuosiin ja sen huomioimista eläkkeessä sekä jopa jonkinlaisen taloudellisen tuen myöntämistä hoitovapaan ajaksi, mikä vähentäisi työttömyyttä. 
Alessandro Battilocchio (NI ).
   – Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti toimielintemme osoittamaan haluun käsitellä ongelmaa, joka vähentää jatkuvasti ja vakavasti sosiaalisen järjestelmämme järkevyyttä. Miesten ja naisten tasa-arvo on todellakin yksi yhteisön lainsäädännön perusperiaatteista, joka on kirjattu perustamissopimuksen 2 ja 3 artiklaan.
Vaikka Euroopan unioni on eturintamassa kansalaisten ja työntekijöiden oikeuksien suojelemisessa, niin suora kuin epäsuorakin sukupuolinen syrjintä on valitettavasti edelleen todellisuutta monissa jäsenvaltioissa. Vain muutaman esimerkin mainitakseni totean, että itse työelämään pääsyn käytännöt, sopimusehdot ja perhetukipalvelujen saatavuus hoitoa tarvitsevien vanhemmille ja sukulaisille haittaavat käytännössä vakavasti useiden naisten henkilökohtaista vapautta valita, etenevätkö he urallaan samalle tasolle kuin miespuoliset kollegansa.
Vaatimus mahdollisia syrjintätapauksia koskevan seuraamusjärjestelmän täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa onkin tarpeellinen ja kiireellinen toimi, joka kaikkien toimivaltaisten kansallisten viranomaisten olisi viipymättä hyväksyttävä. 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, 2000 vuotta on kulunut julistuksesta, joka kuului: "ei ole tässä orjaa eikä vapaata, ei ole miestä eikä naista". Miesten ja naisten yhdenvertaisen kohtelun turvaaminen vähintäänkin lainsäädännön avulla on kulttuurinen välttämättömyys. Meidän on kuitenkin edelleen – jopa näin 2000-luvulla – vaadittava, ettei tätä periaatetta sovelleta ainoastaan silloin, kun se on eurooppalaisen maalaisjärjen mukaan itsestään selvää. Sitä on sovellettava myös siten, että voimme päivittää ja yksinkertaistaa Euroopan unionin yhteistä lainsäädäntöä tavalla, jonka ansiosta yhteisön lainsäädäntö saadaan omaksuttua uusissa ja tulevissa jäsenvaltioissa ja Lissabonin strategian tavoitteet voidaan saavuttaa.
On myös verrattava ja analysoitava miesten ja naisten urien kielteisiä puolia, jotta saamme eriteltyä epätasa-arvon synnyttämät "mahdollisuudet". Työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan lausunnon laatijana tulen aina muistamaan komission edustajan reaktion, kun hän oivalsi, että laajensimme yhdenvertaisen kohtelun ja yhtäläiset mahdollisuudet koskemaan myös vanhempainlomaa eikä yksinomaan yhteisön lainsäädännön yleistä näkökantaa ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntöä, jotka koskevat samapalkkaisuutta, miesten ja naisten yhtäläistä ammatillisiin sosiaaliturvajärjestelmiin liittyvää kohtelua, miesten ja naisten yhdenvertaista ammatilliseen koulutukseen, työhönottoon ja työhön sijoittamiseen liittyvää kohtelua sekä sukupuoleen perustuvan syrjinnän todistustaakkaa.
Euroopan parlamentin saaminen tyytyväiseksi ja huomion kiinnittäminen työn ja perheen yhteensovittamiseen edellytti naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan esittelijän, jäsen Nieblerin esimerkillistä peräänantamattomuutta. Esittelijä Niebler paransi tekstiä yhdistämällä muiden valiokuntien mielipiteitä ja saavuttamalla sovitteluratkaisun epävirallisissa neuvotteluissa.
Tietenkään direktiivissä ei suoraan puhuta perheestä: siinä sanotaan, että yksityiselämän tarpeet on sovitettava yhteen työn kanssa, aivan kuin tarkoittaisimme, että miehet ja naiset sulkevat mahdollisuuden perheen perustamiseen ja elättämiseen yksityiselämänsä ulkopuolelle. Vanhempainvapaan tarkistamista koskeva kompromissitarkistus naisten ja miesten tasa-arvon etenemissuunnitelmassa tarjottujen uusien mahdollisuuksien yhteydessä antaa luonnollisesti suurta toivoa, samoin kuin uusi yhdenvertaisuutta koskeva sopimus. Uskonkin, että jäsen Nieblerin lapset ja meidän kaikkien lapset saavat elää tasa-arvoisessa yhteiskunnassa. 
Edite Estrela (PSE ).
   – Aloitan kiittämällä esittelijä Niebleriä mietinnöstä sekä ryhmäni varjoesittelijää jäsen Vergnaudia.
Olen tyytyväinen tähän komission aloitteeseen nykyaikaistaa ja yksinkertaistaa yhteisön lainsäädäntöä, joka koskee miesten ja naisten yhdenvertaista kohtelua työmarkkinoilla. Naiset kärsivät edelleen työhön liittyvästä syrjinnästä, joka ilmenee useissa eri muodoissa, esimerkiksi palkkaeroina ja heikompina mahdollisuuksina pääsyssä työhön, erityisesti hyväpalkkaisiin ja arvostettuihin työtehtäviin. Lissabonin strategiassa luodaan kuitenkin edellytykset naisten suuremmalle osallistumiselle työmarkkinoihin ja mahdollisuudet useampiin ja parempiin työpaikkoihin. Kolmanneksi haluan muistuttaa ehdotuksista, jotka esitin sukupuolten näkökulmasta laatimassani mietinnössä, joka koski Lissabonin strategiaa, ja väestötieteellistä muutosta koskevassa mietinnössäni. Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä kiireesti toimiin, jotta naiset voivat sovittaa työn ja yksityiselämän yhteen nykyistä paremmin.
Vanhempainlomaa koskevan direktiivin tarkistaminen edesauttaa isyysvapaaseen liittyvien taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen ennakkoluulojen murtamista. Jäsenvaltioiden olisi järjestettävä palkallinen äitiys- ja isyysloma lapsen syntymän tai adoptoinnin jälkeen ja tietenkin myös tarkkailtava parhaita toimintatapoja nyt 14–28 viikon mittaisen äitiysloman keston, pakollisen keston ja äitiysvapaan aikana maksettavan tuen suhteen. Näillä toimilla torjutaan varmasti naisiin kohdistuvaa syrjintää ja autetaan naisia hankkimaan haluamansa lapset. 
Maria Carlshamre (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Niebleriä erinomaisesta työstä. Uudelleenlaaditun direktiivin tarkoituksena on sisällön yksinkertaistaminen ja nykyaikaistaminen, ja direktiiviin on sisällytetty alaan liittyvät olennaiset näkökohdat. Harmonisointi ja määritelmät ovat selvästikin tärkeitä, mutta vielä enemmän tarvitaan nyt seuraamuksia. Työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen on yksi polttavimmista kysymyksistä nykypäivän ja tulevaisuuden Euroopassa. Nykyisellään Euroopan unionissa ei ole yhtään valtiota, jonka syntyvyys yltäisi sukupuuton ehkäisemisen edellyttämälle tasolle.
Naiset haluavat tehdä työtä. Jos heidät pakotetaan valitsemaan työnteon ja perheen perustamisen välillä, yhä useammat valitsevat työnteon. Yksi ilmeisimmistä naisten syrjimisen muodoista on sukupuolten välinen palkkakuilu. Tätä tarkoitusta varten on ollut direktiivi jo yli 30 vuoden ajan, mutta kuinka paljon tilanne on muuttunut tänä aikana? Ei lainkaan. Tässä suhteessa ei ole tapahtunut minkäänlaista parannusta.
Muuttaako uudelleenlaadittu direktiivi tilannetta? Se jää nähtäväksi. Kuten komission jäsen Ferrero-Waldner mainitsi, työn ja perhe-elämän yhteensovittamisen ottaminen ensisijaiseksi tavoitteeksi on erittäin hyvä asia, mutta tarvitsemme kipeästi seuraamuksia. Kyse ei ole yhtään vähemmästä kuin Euroopan unionin tulevaisuudesta. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, periaatetta miesten ja naisten yhdenvertaisista mahdollisuuksista ja yhdenvertaisesta kohtelusta mahdollisuuksissa työhön ja työhön liittyvään toimintaan on toteutettava laaja-alaisesti. Tästä on säädetty direktiivissä, josta äänestämme tänään. Direktiivissä on yhdistetty useita olemassa olevia yhteisön säännöksiä sekä Euroopan yhteisön tuomioistuimen oikeuskäytäntö.
Kaikkien jäsenvaltioiden on osoitettava tarvittavaa poliittista tahtoa käsiteltävänä olevien lainsäädäntöehdotusten täytäntöönpanossa, jotta voimme ehkäistä yhä esiintyvää syrjintää palkkauksessa, mahdollisuuksissa työhön, ammatillisessa koulutuksessa ja uran edistämisessä. Meidän on torjuttava syrjintään usein liittyvää seksuaalista ja muuta häirintää sekä kaikkea naisiin kohdistuvaa, raskauteen ja äitiyteen liittyvää epäedullista kohtelua.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen tärkeään tunnustukseen, ettei yhdenvertainen kohtelu työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa saa rajoittua oikeustoimien ja tehokkaan oikeussuojan hyväksymiseen. Meidän on käynnistettävä tiedotuskampanjoita ja tuettava lapsuutta, äitiyttä ja isyyttä perusrakenteiden ja erilaisten välineiden avulla. 
Fernand Le Rachinel (NI ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, on todistettu tosiasia, ettei miehiä ja naisia kohdella tasa-arvoisesti työhön liittyvissä asioissa. Euroopan parlamentti on ollut tästä huolissaan jo vuosia, ja se julkistaa säännöllisesti mietintöjä, joissa esitetään harras toive kaivatuista, tasa-arvoa puoltavista päätöslauselmista. Päätöslauselmat ovat kuitenkin äärimmäisen monimutkaisia ja täynnä tyhjää puhetta, mistä lienette kaikki samaa mieltä.
Jos kuitenkin suhtaudumme asiaan hieman vakavammin, pitäisikö järjestelmässämme keskittyä enemmän kansalaisten ja poliittisen eliitin yhteensovittamiseen? Nyt, kun on kulunut vuosi Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestysten selkeästä ei-vastauksesta, on todettava, ettei kukaan halua kuulua globalisoituneeseen Euroopan unioniin, jota johtavat komission jäsenet. On myös syytä mainita, että eurokraattien ja unionin kansojen tahdon välinen kuilu kasvaa jatkuvasti.
Eikö Brysselin ja parlamentin suunnitelmien pitäisi vihdoin syntyä kansan kuuntelemisen ja kunnioittamisen innoittamina sen sijaan, että unioni yrittää itsepintaisesti kyhätä jotakin kasaan päästäkseen yli perustuslain hylkäämisestä? 
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, direktiivi miesten ja naisten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun täytäntöönpanosta työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa on erittäin merkittävä ja kauan odotettu asiakirja, joka on laadittu Euroopan unionin kansalaisia varten.
Uudella direktiivillä nykyaikaistaan aikaisempia EU:n säännöksiä konsolidoimalla useiden samapalkkaisuutta sekä miesten ja naisten työhön ja ammatilliseen koulutukseen pääsyn mahdollisuuksiin, uralla etenemiseen sekä työoloihin liittyvää tasa-arvoista kohtelua koskevien direktiivien säännökset. Yhdenvertaisten mahdollisuuksien periaatteen tosiasiallinen tehokkuus edellyttää joustavaa työaikalainsäädäntöä, jonka ansiosta perhe- ja työelämän yhdistäminen onnistuu niin miehiltä kuin naisiltakin.
Jäsenvaltioiden on kohdennettava varoja lastenhoidon tukemiseen ja annettava erityissäännöksiä kummankin vanhemman oikeudesta vanhempainvapaaseen. Tällä varmistettaisiin hyvin pitkälle miesten ja naisten tasa-arvoiset mahdollisuudet työhön, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen. Lisäksi työmarkkinaosapuolten kanssa on tehtävä tiivistä yhteistyötä miesten ja naisten sitkeiden ja epäoikeudenmukaisten palkkaerojen korjaamiseksi sekä työmarkkinoiden sukupuoleen perustuvan eriytymisen torjumiseksi.
Kiitän muiden tavoin esittelijä Niebleriä hänen laatimastaan hyvästä mietinnöstä. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ). –
   Arvoisa puhemies, Amsterdamin sopimuksen mukaan yksi Euroopan yhteisön tavoitteista on tukea miesten ja naisten yhdenvertaisia oikeuksia toteuttamalla 3 ja 4 artiklan mukaista yhteistä politiikkaa ja rahoitusta. Sukupuolten tasa-arvolla on sopimuksessa perustavan tärkeä asema, ja sopimuksen mukaan tämän periaatteen levittäminen on yhtä tärkeää kuin kilpailukykyisen talouden kehittäminen.
Meillä on nyt mahdollisuus päästä eteenpäin ja säännönmukaistaa koko joukko olemassa olevaa lainsäädäntöä, mukaan lukien samapalkkaisuusdirektiivi, direktiivi miesten ja naisten yhdenvertaisesta kohtelusta ammatillisissa sosiaaliturvajärjestelmissä sekä direktiivi miesten ja naisten yhdenvertaisesta kohtelusta mahdollisuuksissa työhön, ammatilliseen koulutukseen, uralla etenemiseen ja työoloihin. Nyt onnistuttiin myös vihdoin saavuttamaan kompromissi säännöksestä, jolla sallittaisiin sekä miesten että naisten hoitaa paremmin vanhemmuuteen liittyviä velvollisuuksiaan.
Tästä syystä kannatan kompromissiratkaisun hyväksymistä, etenkin kun Puolassa vietetään tänään lasten päivää. Tämän lahjan lapsemme ansaitsevat. 
Benita Ferrero-Waldner,
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, haluan kiittää teitä ja eritoten jäsen Niebleriä erittäin lämpimästi tästä keskustelusta. Haluan myös todeta olevani kiitollinen näin monen miehen, eli parlamentin miesjäsenen, läsnäolosta. 
Keskustelussa on korostunut se, että meillä on käytännössä vielä paljon tehtävää matkallamme kohti täydellistä tasa-arvoa. Tällä alalla on meille kaikille työtä, joka on tehtävä yhdessä, sillä mahdollisuuksien yhdenvertaisuus ei ole ainoastaan perusoikeus: se myös tekee yrityksistämme ja taloudestamme kilpailukykyisempiä. Nyky-yhteiskunta on riippuvainen kaikkien työntekijöiden osaamisesta, ja siksi naisten osallistumista työmarkkinoille on pyrittävä parantamaan ja heidät on pyrittävä pitämään siellä pitkään. Kuten kaikki mainitsivat, työn ja perhe-elämän yhteensovittamisella on tältä osin valtava merkitys ja sitä on arvostettava.
Etenkin tarkasteltaessa yhteiskuntaa kokonaisuutena ja pohdittaessa väestön muuttumista on pidettävä mielessä, että yhteiskuntamme vanhenee jatkuvasti. Sen vuoksi meidän on pyrittävä tulevaisuudessa paitsi hankkimaan enemmän lapsia, myös takaamaan samalla mahdollisuus työ- ja perhe-elämän yhdistämiseen.
Uskon näin ollen, että uudelleenlaadittu direktiivi on merkittävä askel, sillä sen avulla yksinkertaistetaan ja nykyaikaistetaan huomattava osa miesten ja naisten yhdenvertaista kohtelua koskevasta olemassa olevasta lainsäädännöstä. Direktiivin ansiosta kansalaiset saavat hyödynnettyä tätä tärkeää lainsäädännön osa-aluetta aiempaa paremmin ja toivottavasti myös helpommin. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Lívia Járókan laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö (A6-0148/2006) romaninaisten tilanteesta Euroopan unionissa [2005/2164(INI)] 
Lívia Járóka (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, tämä on toinen kerta, kun käymme Euroopan parlamentin täysistunnossa keskustelua, jossa keskitytään nimenomaisesti romanien tilanteeseen. Ensimmäisellä kerralla, vuosi sitten, parlamentin suuri enemmistö äänesti viiden poliittisen ryhmän laatiman romanien tilannetta koskevan päätöslauselman puolesta. Kyseessä oli ensimmäinen Euroopan parlamentin asiakirja, jossa käsiteltiin yksinomaan romanien ongelmia. Muotoilimme tuolloin myös tiettyjä ehdotuksia. Päätöslauselmaa oli edeltänyt komission vuonna 2004 laatima kattava raportti romanien tilanteesta Euroopan unionissa. Heidän tilanteensa ei ole muuttunut paljonkaan ja on itse asiassa heikentynyt monissa tapauksissa näiden tärkeiden asiakirjojen julkaisemisen jälkeen, aivan kuten ennen niiden julkaisemista, viime vuosikymmenten aikana.
Jäsenvaltioiden hallitusten tätä alaa koskevissa toimissa on keskitytty lähinnä vaikuttavien toimintasuunnitelmien muotoilemiseen, mutta jäsenvaltioiden hallitukset eivät toteuta todellisia rakenteellisia muutoksia eivätkä osoita uudistuksiin tarvittavia varoja. Ne eivät myöskään langeta rangaistuksia lainsäädännön rikkomisesta vaadittavassa määrin eivätkä valvo niin sanottuja romanihankkeita asianmukaisesti. Myöskään Euroopan unioni ei ota vastuulleen mitään näistä tehtävistä.
Viimeisten 17 vuoden aikana Euroopan unioni on käyttänyt 750 miljoonaa euroa romaneihin. Yli kolmannes näistä varoista on osoitettu erityisesti romanihankkeisiin tarkoitetuiksi määrärahoiksi.
Yli puolet romanilapsista voi edelleen käydä koulua ainoastaan erillisissä romaniluokissa. Unkarissa, joka on todennäköisesti ainoa EU:n jäsenvaltio, joka kannattaa edistyksellistä romanien koulutuspolitiikkaa, erillisiin kouluihin tai luokkiin sijoitettujen lasten määrä on jatkanut kasvuaan viime vuosina huolimatta rotuerottelun lopettamiseen tähtäävistä toimista. Yli kaksi kolmasosaa aktiivisesta romaniväestöstä on pitkäaikaistyöttömiä. Meillä on edelleen eristetyt romanien asuttamat alueet, getot, toivottomuus, riippuvaisuus sosiaalietuuksista ja voimistuva romanivastainen asenne, mikä johtaa yhä uusien sukupolvien sosiaaliseen syrjäytymiseen.
Merkkinä myönteisestä kehityksestä viime vuosina saattaa kuitenkin olla romanien kansalaisyhteiskunnan vahvistuminen, ja olen iloinen, että komissio pitää tärkeänä tukea tätä kehitystä. Romaniasioiden parissa kahden vuosikymmenen ajan työskennelleiden kansalaisjärjestöjen jalanjälkiä seuraten meiltä on vaadittu lähes kahden vuoden kova työ sen varmistamiseksi, että yhä enemmän romaneihin vaikuttavia kysymyksiä saatetaan Euroopan parlamentin tietoon työmme kuluessa.
Romaninaisia käsittelevästä mietinnöstä, jonka olen laatinut ja josta keskustelemme tänään, ei olisi voinut tulla varteenotettava ja asiantunteva asiakirja ilman Open Society Institute -instituutin kaltaisten kansalaisjärjestöjen, Euroopan romanien oikeuksien keskuksen sekä muiden sellaisten järjestöjen ja asiantuntijoiden panosta, joiden kanssa teemme yhteistyötä päivittäisessä työssämme. On tärkeää, että romaniasioita käsittelevien järjestöjen määrä kasvaa vuosittain ja että niistä tulee liikkeelle paneva voima romanien oikeuksien valvonnassa kaikkialla Euroopan unionissa.
Kokemus on kuitenkin osoittanut, ettei tämä riitä läheskään merkittävien muutosten aikaansaamiseen romanien elämässä. Muutama viikko sitten eräs lastentarhanopettaja sanoi, ettei romanilapsia oteta kyseiseen lastentarhaan sen vuoksi, että he ovat likaisia. Romanien asuttamalla alueella, josta vanhemmat haluaisivat viedä lapsensa lastentarhaan, katuja ei ole koskaan päällystetty soralla, eikä teiden päällystämistä ole edes sisällytetty kaupungin keskipitkän aikavälin suunnitelmiin. Tulvat ovat pyyhkäisseet asutuksen mennessään kolme kertaa kasaten useita satoja kiloja jätettä talojen väliin, koska tuhansien muiden romanien asuttamien alueiden tavoin myös tämä alue sijaitsee kaupungin kaatopaikan vieressä.
Vierailuani edeltävänä päivänä iäkäs romaninainen todettiin aivokuolleeksi, koska romaneilta kesti 20 minuuttia työntää ambulanssi pois asutusalueelta. Samaisella asutusalueella mudasta tehty maja romahti kuusilapsisen perheen päälle eräänä tammikuisena yönä, ja he ovat asuneet siitä lähtien naapureidensa luona. Kaksitoista ihmistä asuu yhdessä huoneessa.
Näen usein samantapaisia tilanteita myös vanhoissa jäsenvaltioissa, ei siis pelkästään Itä-Euroopassa. Viranomaiset antavat aina saman vastauksen: niin paikallishallinto kuin romanien johtajatkaan eivät pysty auttamaan. Tämä on se todellisuus, joka romaninaisen on kohdattava joka päivä 25 jäsenvaltion Euroopan unionissa. Rotusyrjintä pahentaa nykyistä huonoa tilannetta ja vaikeuttaa jokapäiväistä elämäämme voimistuvan, avoimen ja hiljaisen hyväksynnän saavan romanivastaisen asenteen myötä kaikkialla Euroopan unionissa.
Romanit kohtaavat huomattavia vaikeuksia työllistymisessä, koska joillakin Euroopan unionin alueilla, joissa romaniväestön osuus on suuri, työttömyysaste nousee 100 prosenttiin. Työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisongelman sijasta keskiverto romaninaisen on kamppailtava joka päivä saadakseen ruokaa pöytään vailla työtä, sosiaalietuuksia odottaen ja koronkiskureiden armoilla. On totta, että monissa tapauksissa työttömyys on seurausta erillisen koulutuksen alhaisesta tasosta, mutta useimmiten se johtuu siitä tosiasiasta, että kun romanit menevät työhaastatteluun, heidät hylätään automaattisesti ihonvärinsä takia.
On erityisen tärkeää korostaa tätä seikkaa, koska pyrimme parhaillaan varmistamaan, että Euroopan unionista tulee vieläkin kilpailukykyisempi aikana, jolloin maanosan väestö ikääntyy nopeasti. Vaikuttaa loogiselta ottaa lukuun Euroopan unionin nuorin ja suurin etninen vähemmistö, erityisesti kun otetaan huomioon kertomukset, joiden mukaan vuoteen 2050 mennessä aktiivisen romaniväestön osuus on joissakin jäsenvaltioissa suurempi kuin aktiivisen valtaväestön osuus.
Romanien tilannetta kuvaavien lukemattomien asiakirjojen, tutkimusten ja julkaisujen, mietintöni mukaan lukien, ei ollut tarkoitus päätyä hyllylle tai arkistoihin, eivätkä ne ole mainosmateriaalia, joilla tätä kysymystä on tarkoitus tehdä tunnetuksi. Näissä asiakirjoissa, myös mietintööni liittyvässä julkisessa kuulemisessa ja asiantuntijaraportissa, esitetään järkyttävä kuva. Poliitikoilla on valtava vastuu, koska herää seuraava looginen kysymys: miten yhdistynyt Euroopan unioni voi vastata haasteisiin, joita Eurooppaan saapuvien maahanmuuttajien integrointi ja globalisaatio aiheuttavat, jos se lakaisee romanit – jotka ovat eläneet Euroopassa 1300-luvulta lähtien – ja heidän ongelmansa maton alle? 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Járókaa, joka on valmistellut tämän mietinnön, jota pidän erittäin tärkeänä. Yhdymme hänen toiveeseensa edistää etnisten vähemmistöjen, kuten romanien ja erityisesti romaninaisten, yhteiskuntaan integroitumista, samalla kun otetaan huomioon sukupuoliulottuvuus. Tasa-arvo ja syrjinnän torjuminen ovat todellakin kaksi Euroopan unionin perusarvoa. Nämä arvot näin ollen innoittavat politiikkamme toteuttamista, ja ryhdymme toimiin eri muodoissa. Esimerkiksi aiemmin tänä vuonna perustimme etnisten vähemmistöjen yhteiskuntaan integroitumista ja täysimääräistä osallistumista työmarkkinoille käsittelevän korkean tason asiantuntijaryhmän. Pyysimme kyseistä ryhmää esittämään meille vuoden 2007 loppuun mennessä suosituksia, jotka koskevat esimerkkejä hyvistä käytännöistä, jotka myös mainitsitte.
Toiseksi lainsäädännön osalta totean, että romaninaiset kuuluvat yhteisön lainsäädännön piiriin, jossa kielletään kaikkinainen suora tai epäsuora syrjintä sukupuolen tai etnisen alkuperän perusteella. Lainsäädännöllinen suoja kattaa mahdollisuudet työhön, koulutukseen, terveydenhuoltoon sekä tavaroihin ja palveluihin. Komissiolla on myös tietoisuuden lisäämistä koskeva ohjelma ja erilaisia kampanjoita. Euroopan unioni antaa taloudellista tukea erityishankkeille rakennerahastojen ja useiden yhteisön ohjelmien kautta. Viimeisten viiden vuoden aikana on osoitettu lähes 300 miljoonaa euroa hankkeisiin, joilla autetaan romaniväestöä.
Tulossa on myös aivan erityinen vuosi: vuosi 2007 on nimittäin Euroopan yhdenvertaisten mahdollisuuksien teemavuosi. Tämä tarjoaa mielestäni erinomaisen tilaisuuden lisätä tietoisuutta moninkertaisesta syrjinnästä ja erityisesti romaninaisten tilanteesta.
Romaniyhteisöllä itsellään on hyvin tärkeä asema kannustettaessa naisten täysimääräistä osallistumista yhteiskunnalliseen, taloudelliseen ja poliittiseen elämään. Olemme todellakin hyvin tietoisia siitä, että moninkertaisen syrjinnän ongelma, jota korostetaan mietinnössänne, arvoisa jäsen Járóka, on laajalle levinnyt. Komissio aikoo käynnistää tänä vuonna tutkimuksen parantaakseen analysointia ja myös tehostaakseen toimiamme tässä kysymyksessä.
Mitä olemme tehneet analysoinnin ja tietojen keräämisen osalta? Euroopan tasa-arvoinstituutin perustaminen saa mielestäni epäilemättä aikaan edistystä tällä alalla. Luotettavien ja vertailukelpoisten tietojen kerääminen ja analysointi yhteisön tasolla tuo toivottavasti parannuksia. Tasa-arvoinstituutin työohjelma on yhdenmukainen komission painopistealueiden kanssa, mutta on instituutin hallintoneuvoston tehtävä päättää myös, miten romaninaisten tilanteeseen liittyvät kysymykset integroidaan parhaiten instituutin toimintaan. 
Edit Bauer,
   . –On erittäin vaikeaa laatia tasapainoinen ja objektiivinen mietintö romanien ja romaninaisten kysymyksestä. Nyt käsiteltävänä olevan mietinnön laatija on onnistunut tässä, mistä onnittelen häntä vilpittömästi. Mietinnössä mainitaan yhden suuren ongelman, nimittäin romaninaisten tilanteen, ratkaiseminen. Meidän pitäisi muistaa, että romanien kokonaismääräksi EU:ssa arvioidaan 7–9 miljoonaa, ja YK:n kehitysohjelman (UNDP) arvioiden mukaan heidän määränsä kasvaa 2–3,2 miljoonalla Romanian ja Bulgarian liittymisen jälkeen. Tämä määrä vastaa keskikokoisen EU:n jäsenvaltion asukaslukua.
Syrjintä, josta romanit aivan ilmeisesti kärsivät, on erittäin monitahoinen yhteiskunnallinen ja kulttuurinen ilmiö, jonka syitä ja seurauksia on vaikea määrittää, jos niitä voidaan ylipäätään edes erottaa toisistaan. Näyttää siltä, että tämä ongelma, joka koetaan Euroopan unionissa yhä hankalammaksi, voidaan ratkaista vain koulutuksen, työllistymismahdollisuuksien ja työllisyyden sekä elinolojen muuttamisen avulla. Yksittäisellä jäsenvaltiolla ei ole valmiuksia löytää tähän ongelmaan tyydyttävää ratkaisua, kun otetaan myös huomioon henkilöiden vapaa liikkuvuus EU:n sisällä, joten Euroopan komission olisi mielestäni tarjottava kohdennettua taloudellista tukea, josta pidetään asianmukaisesti kirjaa, ja romanien ja erityisesti romaninaisten tilanteen ratkaisemiseen tähtäävä tehokkaampi ohjelma, johon tulisi sisältyä avoin koordinointimenetelmä parhaiden käytäntöjen levittämiseksi.
Toisaalta se, mitä komission jäsen Ferrero-Waldner sanoo, on myös totta. EU:lla on syrjinnänvastainen lainsäädäntö, mutta Euroopan komission pitäisi nähdäkseni vaatia näiden direktiivien paljon tarkempaa noudattamista, koska romanien tapauksessa niitä rikotaan selvästi joko suoran tai epäsuoran syrjinnän muodossa. 
Zita Gurmai,
   . Arvoisa puhemies, minusta on erittäin hyödyllistä, että romanien tilanteesta Euroopan unionissa on laadittu mietintö. Asiakirjan lopullisen version valmistelussa tehty yhteistyö on ollut esimerkillistä.
Romanien epäsuotuisan tilanteen ratkaiseminen ansaitsee apua monesta syystä, ja se on asetettava puoluepoliittisten etujen edelle. Ensinnäkin siksi, että edustan jäsenvaltiota, jossa romaniväestön osuus on erityisen suuri, ja olen henkilökohtaisesti kiinnostunut ratkaisujen löytämisestä. Toiseksi siksi, että romanit kohtaavat lähes kaikilla elämänaloilla rotunsa, etnisen ryhmänsä ja sukupuolensa vuoksi kumulatiivista syrjintää, jota sosiaalinen syrjäytyminen ja köyhyyden uhka usein pahentavat entisestään. Kolmanneksi siksi, että romaninaisten tilanne on erityisen vaikea ja lähes toivoton.
Vaikka mietintö koskee 25 jäsenvaltion Euroopan unionia, on syytä tarkastella erikseen uusissa jäsenvaltioissa asuvien romaninaisten tilannetta. Älkäämme hävetkö myöntää, että ongelma on paljon pahempi Keski- ja Itä-Euroopan maissa, koska romaniväestön osuus koko väestöstä on niissä paljon EU:n keskiarvoa suurempi.
Romanikysymys on paljon enemmän kuin pelkkä sosiaalinen kysymys ja edellyttää useiden erilaisten poliittisten välineiden käyttämistä. Ensisijaisena tavoitteena on torjua sosiaalista syrjäytymistä ja syrjintää sekä turvata romanien aidosti yhdenvertaiset mahdollisuudet ja yhteiskuntaan integroituminen. Myös romanien on oltava voittajia eikä häviäjiä Euroopan yhdentymisprosessissa ja hyödyttävä yhdentymisen eduista.
Meidän on pidettävä romaninaisten tilanne jatkuvasti asialistalla, jos haluamme saada aikaan huomattavan muutoksen. Jäsenvaltioiden on kerättävä ja julkaistava tarkkoja ja kattavia tilastotietoja romaneista ja varmistettava säännöllinen tietojenkeruu, jotta saamme objektiivisen kuvan romanien tilanteesta.
Kollegani Lívia Járókan mietintö on tarkkaan harkitun ja tunnollisen työn tulos. Ehdotan mietinnön hyväksymistä. 
Viktória Mohácsi,
   Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että Euroopan parlamentti käsittelee romanien tilannetta Euroopan unionissa toista kertaa, kuten kollegani ovat jo todenneet. Yli vuosi sitten laaditussa mietinnössä ja hyväksytyssä päätöslauselmassa tarkasteltiin naisten tilannetta, työllisyyttä, koulutusta ja terveyteen liittyviä kysymyksiä. On kuitenkin välttämätöntä tarkastella tätä kysymystä erillisenä aiheena, kuten tässä mietinnössä on tehty, mietinnön tai erillisen päätöksen muodossa tai jopa antamalla uusia direktiivejä.
On välttämätöntä, että pyrimme käsittelemään tehokkaasti ja erittäin menestyksellisesti kysymyksiä, jotka minua ennen puhuneet kollegani ovat maininneet. Kuten kuulimme, aiemmin mainituilla 750 miljoonalla eurolla, jotka Euroopan unioni on käyttänyt romanien tilanteen parantamiseen tai heidän ongelmansa ratkaisemiseen, ei onnistuttu ratkaisemaan romanien tilannetta vaan on itse asiassa pahennettu sitä. Työttömyys on lisääntynyt kaikissa jäsenvaltioissa, ja erityisesti syrjintätapausten määrä on kasvanut sekä Euroopan unionin jäsenvaltioissa että ehdokasvaltioissa.
Olen kiitollinen mietinnön esittelijälle, joka on onnistunut esittämään tämän asian kattavasti, ja kaikki Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän jäsenet, minä mukaan lukien, antavat sille täyden tukensa.
Jäsenvaltioiden hallitukset yrittävät kuitenkin usein käsitellä romaninaisten ongelmaa käyttäen holhoavaa lähestymistapaa. Ne eivät kysy romaninaisten, tai ylipäätään naisten, mielipidettä naisiin kohdistuvan syrjinnän torjumisesta tai välineistä ja tavasta, joilla syrjinnän vastaisia toimia käynnistetään ja toteutetaan. Olisi hyvä, jos voisimme käsitellä näitä kysymyksiä, ja olisi hyvä, jos emme sisällyttäisi romanien perinteitä syrjinnän torjuntaan, koska sekä EU:n jäsenvaltioiden että muiden lainsäätäjien olisi hyvin vaarallista sekaantua tällaisiin tapauksiin ja puuttua yksityisiin perheasioihin. 
Milan Horáček,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kannatan tätä mietintöä. Euroopan unionin romaniväestön tilanne ei ole hyvä.
Romaninaiset ovat epäedullisessa asemassa joka tasolla. Seurauksena on noidankehä, ja ne, jotka laativat ja toteuttavat politiikkaa, tekevät liian vähän murtaakseen tämän noidankehän. Vanhemmat painostavat usein tyttäriään lopettamaan koulunkäynnin, jotta nämä voivat auttaa taloudenhoidossa ja huolehtia sisaruksistaan, mikä johtaa koulutuksen puutteeseen, huonoihin työoloihin – jos he siis todellakin onnistuvat ylipäätään pääsemään työmarkkinoille – ja alhaiseen palkkaan. Heidän elinolonsa ja perhetilanteensa ovat usein surkeita ja saatavilla oleva terveydenhuolto riittämätöntä.
Tähän on lisättävä sietämätön ja epäinhimillinen rikos, jossa naiset pakotetaan tietämättään sterilisoitaviksi, mikä oli osa syntyvyyden säännöstelyohjelmaa Itä-Euroopassa kommunismin aikaan. Erityisen törkeää on se, että tällainen toiminta on jatkunut aivan viime vuosiin saakka. Meidän on tehtävä kaikkemme korvataksemme tätä edes jotenkin antamalla näille vahingoitetuille naisille kaikenlaista psykologista ja aineellista apua. Meidän on pikaisesti huolehdittava siitä, että kohdennettu koulutus ja tiedotus tekevät mahdottomaksi tällaisten epäinhimillisten asioiden toistumisen Euroopan unionissa.
Äänestimme viime vuonna sen puolesta, että Tšekin tasavaltaan kuuluvassa Letyssä entisen keskitysleirin alueella sijaitseva sikala olisi poistettava, ja on valitettavaa, ettei näin ole vielä tehty. 
Věra Flasarová,
   . Hyvät kuulijat, haluan ilmaista kiitollisuuteni jäsen Járókan erinomaisesta mietinnöstä. Mitä enemmän Euroopan unioni laajenee, sitä monimutkaisempia joistakin sen ongelmista tulee. Yksi haastavimmista tehtävistä on, kuten sitä kuvailisin, toisaalta enemmistöryhmän ja toisaalta romanien ja kiinalaisyhteisön väliset muuttuvat suhteet. Harvat eurooppalaiset vähemmistöt kohtaavat sellaisia ennakkoluuloja ja ymmärtämyksen puutetta kuin romanit, ja harvat kansalliset vähemmistöt ovat niin ongelmallisia valtaväestön toimintaympäristöön integroitumisen osalta. Uskon vakaasti, että romanien, erityisesti romaninaisten ja -lasten, kohtaamat esteet ovat kahden erilaisen sivilisaatioperiaatteen pitkäaikaisen yhteentörmäyksen perintö. Vuosisatojen ajan epäluottamus on kasvanut näiden kahden periaatteen välillä, ja yhteistyön tekemisen sijasta ihmiset ovat ottaneet tavakseen elää rinnakkain pikemminkin kuin yhdessä. Tämä on huono asia. Tämän ymmärtämyksen puutteen tulosta ovat romanien elämästä tiedotusvälineissä annettava vääristynyt kuva, syrjäytyminen koulutuksesta ja työstä sekä romaniväestön monet ongelmat.
Toisaalta on kuitenkin syytä huomauttaa, että kymmenien instituutioiden, romanien vapaaehtoisjärjestöjen ja muiden vapaaehtoisjärjestöjen sekä yhä useampien ihmisten päivittäisten ponnistelujen ansiosta tilanne monissa EU:n jäsenvaltioissa on jossain määrin paranemassa. Yhteiskunta on vähitellen kypsymässä siihen pisteeseen, missä ihmiset ymmärtävät tarpeen elää rinnakkain ja luopua kulttuurisista, uskonnollisista ja muista ennakkoluuloista. Minulla on ollut kokemusta tästä myös Tšekin tasavallassa, minkä ansiosta olen hyvin optimistinen tulevaisuuden suhteen. 
Georgios Karatzaferis,
   – Arvoisa puhemies, eräs tutkija kertoi minulle, että jos kaikki romanit yhdistettäisiin yhteen valtioon, kyseisen valtion asukasluku vastaisi suunnilleen Saksan asukaslukua. Romaneilla olisi toisin sanoen yli 90 jäsentä Euroopan parlamentissa. Tällä hetkellä he eivät kuitenkaan ole edustettuina parlamentissa. Tämä on myös erityinen rasismin muoto. Kohtelemme romaneja epäoikeudenmukaisesti sekä yhteiskunnallisesti että historiallisesti.
Hitler tuhosi miljoonia romaneja, joiden mainetta ei myöhemmin puhdistettu, kuten juutalaisten kohdalla tapahtui holokaustin tunnustamisen myötä. Heidät myös mainitaan historiassa vain sivumennen. Meidän on tutkittava tätä asiaa erittäin huolellisesti ja hyvin hienotunteisesti. Aurinko paistaa kaikille. Ilma on kaikkia varten. Vesi on kaikkia varten. Meidän on annettava romaneille ja erityisesti romaninaisille mahdollisuudet koulutukseen, koska jos naiset ovat koulutettuja, he kouluttavat myös lapsensa. Meidän on annettava romaneille paikka yhteiskunnassa. Me kaikki hyödymme, jos romanit ovat tasavertaisia yhteiskunnan jäseniä eikä yhteiskunnassa vallitse sellaista rasistista ajattelutapaa, jota valitettavasti esiintyy vähemmän joissakin valtioissa ja enemmän toisissa. 
Leopold Józef Rutowicz (NI ). –
   Arvoisa puhemies, romanikysymyksen mittakaava vaihtelee jäsenvaltioittain EU:ssa. Romanit ovat kuitenkin kaikkialla Euroopan unionissa erittäin köyhä yhteisö ja kärsivät kaikista köyhyyden seurauksista. Kulttuurisesti he muodostavat erittäin tiiviin yhteisön omine lakeineen, joissa syrjitään naisia. Entisen sosialistiblokin maissa tapahtuneet muutokset ovat johtaneet työttömyyteen, joka koskettaa erityisesti romaninaisia. Nälkä, taudit sekä työn ja asuntojen puute ovat sysänneet tämän yhteisön äärimmäiseen köyhyyteen, jota olen nähnyt Ukrainassa, Romaniassa ja niissä EU:n jäsenvaltioissa, joissa romaniyhteisö muodostaa melko suuren etnisen ryhmän. Yksi toivoa antava paikka oli Liptovský Jánissa toimiva orpokoti, jossa ryhmä romanilapsia oli vaatetettuina ja hymyilevinä leikkimässä kerjäämisen sijaan.
Lisäisin sanat “ja lasten” romaninaisten tilannetta käsittelevän parlamentin päätöslauselman otsikkoon, koska lapset ovat puolustuskyvyttömiä tässä murhenäytelmässä. Päätöslauselma ja siihen sisältyvät ehdotukset ovat järkeviä, ja haluan kiittää esittelijää hänen sitä koskevasta työstään. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, joillakin etnisillä ryhmillä, kuten romaneilla, on omat sääntönsä avioliitosta ja lisääntymisestä. Neljätoistavuotiaita tyttöjä kohdellaan lisääntymiskoneina, joilla ei ole sananvaltaa asiassa. Intiimeistä suhteista nauttimisen sijasta he ovat passiivisia olentoja, jotka kärsivät usein psykologisista traumoista. He itse, samoin kuin heidän aviomiehensä ja isänsä, ovat usein tietämättömiä näistä psykologisista seurauksista.
Psykologina voin sanoa tutkimustemme osoittavan, että liian varhain aloitetulla seksielämällä ja erityisesti sterilisaatiolla, joka on seurausta esimerkiksi alkuraskauteen liittyvistä ongelmista, on pitkäaikaisia mielenterveydellisiä vaikutuksia, jotka saattavat olla vähemmän näkyviä mutta jotka ovat erittäin haitallisia hyvinvoinnille.
Kansallisissa lainsäädännöissä on säädetty ikäraja viralliselle avioliitolle, mutta näitä säännöksiä ei useinkaan noudateta vähemmistöryhmissä, kuten Yhdysvaltojen mormonien keskuudessa, tai romaniyhteisöissä. On erittäin tarpeellista lisätä kaikkien osapuolten, niin jäsenvaltioiden hallitusten, instituutioiden, vanhempien kuin tyttöjenkin, tietoisuutta ongelmasta ja sen ilmiön seurauksista, joka pikemminkin tuhoaa heidän elämänsä kuin tuo onnea. 

Marie-Line Reynaud (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Járókaa laadukkaasta mietinnöstä ja siitä, että hän suhtautui ehdotettuihin tarkistuksiin niin vakavasti. Olen myös hyvin tyytyväinen naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan äänestyksen tuloksiin.
Tarkistuksissani korostin tiettyjä näkökohtia, jotka ovat mielestäni elintärkeitä, kun on kyse erityisesti romaninaisten tilanteesta: romanilasten lukemaan ja kirjoittamaan oppimisen tarpeellisuutta ja myös yhteiskuntaryhmien sekoittumisen tärkeyttä asumisen osalta sekä tarvetta järjestää kiertäville romaneille vastaanottopisteitä.
Koulutusmahdollisuudet näyttävät edelleen olevan ongelma jäsen Járókalle, mutta naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan jäsenten enemmistö päätti tukea ehdotuksiani, mistä olen heille kiitollinen. Toivon, että täysistunnossa tapahtuu samoin. Yleisemmällä tasolla toivon, että tämä erinomainen mietintö saa laajan tuen, koska juuri tämänkaltaisilla aloitteilla annetaan enemmän tietoa EU:n kansalaisille ja parannetaan romanien jokapäiväistä elämää ja yhteiskuntaan integroitumista. 
Maria Carlshamre (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, kuten olemme kuulleet, monissa jäsenvaltioissa syrjitään edelleen järjestelmällisesti romaneja, ja romaninaiset kärsivät tästä syrjinnästä vieläkin enemmän kuin romanimiehet. Lisääntymisoikeudet on yksi keskeinen kysymys. Kuten Járókan mietinnössä todetaan, viime vuonna todettiin sterilointitapauksia kahdessa jäsenvaltiossa. Tämän ei pitäisi olla mahdollista nykypäivän EU:ssa. Ainoa syy siihen, ettei tätä käytäntöä ole tuomittu laajemmin, on juuri se, että se koskettaa romaninaisia. Myös tällä alalla tarvitsemme sanktioita.
Haluan myös korostaa, että on tarpeen kerätä tietoa sukupuolen ja etnisyyden perusteella. Vain tämän tiedon avulla pystymme osoittamaan kiistatta syrjintäongelman todellisen laajuuden.
Totean lopuksi, että jäsen Járóka on osoittanut meille kaikille, miten tärkeä romaninaisten panos voi olla. 
Magda Kósáné Kovács (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, Lívia Járókan mietintö on historiallinen asiakirja monestakin syystä. Tämä on ensimmäinen kerta, kun Euroopan parlamentti keskustelee romaninaisten tilannetta koskevasta kattavasta analyysista ja on sitoutunut määrittämään tulevat toimet. On syytä pelätä, että torjumme syrjintää vähemmän avoimesti ja tiukasti kuin aiemmin.
Romanien osalta kymmenen uuden jäsenvaltion liittymisen jälkeen on käynyt erityisen tarpeelliseksi ottaa tiukka kanta ihmisoikeuksien puolesta, ja vuosi 2007 tekee tästä erinomaisesta mietinnöstä entistäkin merkityksellisemmän. Juuri Euroopan unionin tietoisuus omasta itsestään määrää, pystymmekö etenemään mietinnössä viitoitettuun suuntaan. Haluammeko tukea romanilasten koulutusta ja yhteiskuntaan integroitumista yhteisön välineillä? Käytämmekö taloudellisia, oikeudellisia ja poliittisia välineitä antaaksemme romaninaisille mahdollisuuden löytää paikkansa yhteiskunnassa, josta heidät on syrjäytetty?
Mietintö on askel tähän suuntaan, ja siihen sisältyy tärkeitä ja selkeitä tehtäviä. Älkäämme unohtako niitä, kun keskustelemme avustuspolitiikasta ja rakennerahastoista. Emme saa myöskään unohtaa, että jopa yhteiskunnan enemmistön parhaassa tarkoituksessa antamalla avulla voi olla vahingollisia vaikutuksia, ellei omaksuta asennetta, jossa osoitetaan hyväksyntää ja kunnioitusta muita kulttuureita kohtaan ja mukaudutaan niihin. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegaani Járókaa erinomaisesta valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä.
Haluan korostaa paria seikkaa. Ensinnäkin, kun kyse on koulutuksesta, romaninaisiin kohdistuu itse asiassa kaksinkertaista syrjintää: heitä syrjitään ensinnäkin romanivähemmistön jäseninä ja toiseksi heikomman sukupuolen edustajina. Poikien ja tyttöjen koulutustason välinen kuilu on sietämättömän suuri, eivätkä monet tytöt suorita edes oppivelvollisuuttaan. Tämä asettaa heidät pysyvästi epäedulliseen asemaan sekä oman yhteisönsä sisällä että sen ulkopuolella.
Toiseksi mahdollisuudet terveydenhuoltoon: tältäkin osin romaninaiset ovat sietämättömän heikossa asemassa, erityisesti seksuaali- ja lisääntymisterveyteen liittyvissä kysymyksissä. Toimia on vauhditettava lisääntymisterveyttä koskevan perustietouden antamiseksi ja pakkosterilisoinnin estämiseksi. Tällä hetkellä monilta romaninaisilta itse asiassa evätään oikeus omaan ruumiiseensa ja terveyteensä, mikä on jokaisen yksikön suvereeni oikeus.
Mietinnössä määritetyt lukuisat tarvittavat toimet ovat kaikki olennaisia, jotta monet romaninaiset voidaan pelastaa epäedullisen aseman luomasta kierteestä, johon he ovat syntyneet ja josta heitä estetään lähtemästä. Useimmat näistä toimista voidaan toteuttaa osana sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamista koskevia ohjelmia yhtäläisten mahdollisuuksien turvaamisessa, eivätkä ne näin ollen aiheuttaisi uusia raskaita sääntelyvaikutuksia jäsenvaltioille. Rotuerottelu ja yhteiskunnassa laajemmin vallitsevat ennakkoluuloiset asenteet ovat syypäitä, mutta myös romaniyhteisöjen on kannettava vastuunsa.
Odotan innolla vuoropuhelun jatkamista jäsen Járókan ja muiden kanssa Euroopan tasolla. Olen varma, että kotimaani Suomi on erittäin sitoutunut tähän. Olemme perustaneet Euroopan neuvostossa erityisen romanifoorumin. Pidämme tätä tärkeänä kysymyksenä, joka on tärkeä myös tulevaisuudessa, erityisesti kun tarkastelemme laajentumista Bulgariaan ja Romaniaan, joissa on melko suuri romanivähemmistö. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, meidän on mielestäni erittäin tärkeää muistuttaa itsellemme, että komissio on todellakin tässä suhteessa yhteisön lainsäädännön vartija ja että se pitää kahta eurooppalaista syrjinnänvastaista direktiiviä perustavanlaatuisena välineenä epätasa-arvon torjunnassa.
Komissio valvoo erittäin tiukasti, että jäsenvaltiot saattavat nämä direktiivit osaksi kansallista lainsäädäntöään määräajassa ja täysimääräisesti. Muistellessani tilannetta, joka vallitsi muutamissa paikoissa ennen laajentumista, uskon, että tässä suhteessa on tapahtunut joitakin parannuksia laajentumisen jälkeen.
Olen kuitenkin samaa mieltä kanssanne siitä, että tehtävää on vielä erittäin, erittäin paljon. Meidän on toteutettava tältä osin vielä lisää toimia murtaaksemme noidankehän, ja olen yhtä mieltä siitä tässä keskustelussa esille tuodusta seikasta, että tämä on hyvin pitkälti asia, jossa romanit itse kantavat suuremman vastuu naistensa aseman parantamisesta. Meidän on kiinnitettävä aivan erityistä huomiota moninkertaiseen syrjintään, ja yksi kysymys, jota minäkin pidän erittäin keskeisenä ja johon tässä keskustelussa on useaan otteeseen viitattu, on koulutus. Romaninaisille on avautunut mahdollisuus murtautua ulos perinteestä, joka on joissakin suhteissa ongelmallinen eikä aina tarjoa heille kaikkia mahdollisuuksia, ja nauttia tulevaisuudessa yhtäläisistä mahdollisuuksista normaalioloissa. Euroopan sosiaalirahasto on olennainen väline tässä suhteessa, ja aiomme hyödyntää sitä. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.
Katalin Lévai (PSE ). –
   Hyvät parlamentin jäsenet, ehdotan jäsen Járókan romaninaisten tilanteesta Euroopan unionissa laatiman mietinnön hyväksymistä. Vaikka mietinnössä maalataan hyvin synkkä kuva romaninaisten ja kaikkien romanien tilanteesta – heidän moninaisista sosiaalisista haitoistaan, köyhyydestä, puolustuskyvyttömyydestä ja heidän kohtaamastaan syrjinnästä – jokainen mietinnön sana on totta.
Romanit ovat todellakin kaikkein epäedullisimmassa asemassa oleva yhteiskuntaryhmä: heidän elinikäodotuksensa on keskimääräistä alhaisempi, heidät suljetaan usein terveyspalvelujen ulkopuolelle, romaninaiset joutuvat helpommin valkoisen orjakaupan uhreiksi ja romaninaisten ja muiden naisten koulutustason välinen kuilu on luvattoman suuri.
Tämä asiaintila vahvistettiin myös Euroopan parlamentin romanifoorumin kahdessa istunnossa, jotka pidettiin 28. kesäkuuta 2005 ja 22. maaliskuuta 2006, keskustelemalla maakohtaisista kertomuksista ja kertomalla henkilökohtaisista kokemuksista.
EU:n arvojen ja politiikan pohjalta Euroopan unionin lainsäätäjät ovat jo antaneet useita säädöksiä rotusyrjinnän torjumiseksi ja naisten yhtäläisten oikeuksien tukemiseksi. Olen kuitenkin vakuuttunut, että meidän on tehtävä paljon enemmän sekä jäsenvaltioiden että EU:n tasolla lainsäädännön alalla, ihmisoikeuksia koskevan tietoisuuden lisäämisessä ja seuraamusten langettamisessa syrjinnästä. Niilläkin aloilla, joilla on voimassa asianmukaisia säädöksiä, näiden säädösten soveltaminen jäsenvaltioiden tasolla ei täytä Euroopan unionin oikeudellisia vaatimuksia.
Tarvitsemme näin ollen yhdennettyä yhteisön apua ja toimia, joilla luodaan mahdollisuuksia. Tarvitsemme yhteisvastuullisuutta köyhyyden torjunnassa. Tarvitsemme voimavaroja, joilla todella pystytään muuttamaan romanien ja romaninaisten tilannetta. Tarvitsemme koulutusta ja työtä. Tarvitsemme pienten alueiden kehitystä.
Katson myös, että joukkotiedotusvälineiden myönteinen rooli on erittäin tärkeä ennakkoluulojen torjumisessa, romanien identiteetin vahvistamisessa ja heidän kulttuurinsa tunnetuksi tekemisessä. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana De Keyserin laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö (A6-0159/2006) naisten asemasta aseellisissa selkkauksissa sekä heidän roolistaan maan konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa ja demokratiakehityksessä [2005/2215(INI)]. 
Véronique De Keyser (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, tämä mietintö naisista aseellisissa selkkauksissa ja jälleenrakentamisessa perustuu kolmeen erittäin tärkeään asiakirjaan: Yhdistyneiden Kansakuntien vuonna 2000 antamaan päätöslauselmaan 1325, Maj Britt Theorinin vuonna 2000 Euroopan parlamentille samasta aiheesta esittelemään mietintöön ja Elisabeth Rehnin ja Liberian nykyisen presidentin Ellen Johnson Sirleafin myös samasta aiheesta laatimaan järkyttävään raporttiin.
Mitä on tapahtunut näiden asiakirjojen julkaisemisen jälkeen? Nyt, vuonna 2006, kaikki toimet odottavat edelleen toteuttamistaan, ja mietinnössäni halusin valottaa kolmea tähän liittyvää näkökohtaa. Ensimmäinen on naiset selkkausten uhreina. Minun on todettava, että tällä alalla, josta on jo keskusteltu laajasti, vallitsevaa tilannetta ei voida mitenkään hyväksyä. Yhä nykyäänkin naisia raiskataan, koska raiskaus on sodankäynnin väline. Yhä nykyäänkin naisten vaginoita puhkaistaan pistimillä. Hyvät kuulijat, eläviä sikiöitä raastetaan yhä edelleen äitiensä kohduista. Naisten ja lasten seksuaalinen hyväksikäyttö on nykyäänkin, vaikka onkin kiellettyä, yleinen käytäntö pakolaisleireillä myös rauhanturvajoukkojen ja diplomaattikunnan jäsenten keskuudessa. Tämä on sietämätöntä!
Toinen näkökohta, jonka halusin tuoda esille, on naiset rauhantuojina. Kaoottisissa tilanteissa kaikkialla maailmassa on todellakin rohkeita naisia, jotka vaativat oikeutta, ojentavat kätensä väkivaltaan syyllistyneille ja sanovat, “me naiset haluamme rauhaa”. Meidän on suojeltava ja tuettava näitä yhdistyksiä ja annettava näille rauhaan pyrkiville naisille mahdollisuus, kun he pääsevät neuvottelupöytään, tasavertaiseen ja ratkaisevaan asemaan demokratian rakentamisessa. Ainakin sen olemme heille velkaa.
Kolmas näkökohta on vieläkin arkaluonteisempi, koska naiset eivät ole vain rauhantuojia vaan valitettavasti myös sodan osapuolia. Abu Graibin vankilassa palvellut amerikkalainen naissotilas on kauhistuttava esimerkki tästä. Naiset kykenevät siis julmuuteen, ja halusin keskittyä naispuolisten itsemurhaiskujen tekijöiden hyvin arkaluonteiseen aiheeseen. Kyseessä ei ole uusi ilmiö, mutta kasvava sellainen. Tšetšeniassa 50 prosenttia naisista on itsemurhaiskun tekijöitä, ja Palestiinassa olemme todistaneet naispuolisten itsemurhaiskujen tekijöiden aaltoa. Mikä on syynä tähän ilmiöön? Meidän on analysoitava sitä parlamentissa, meidän on käynnistettävä asiasta tutkimus ja meidän on järjestettävä sitä käsittelevä konferenssi, mutta tiedämme jo nyt, että tämän ilmiön taustalla on kolme toisiinsa kiinteästi liittyvää tekijää.
Ensinnäkin on totta, että suurta uskontoa, islamia, tulkitaan tahallaan väärin: tätä tapahtuu nimenomaan fundamentalistisissa maissa. Toinen tekijä on vastarinta konfliktitilanteissa, joissa rikotaan kansainvälistä lakia päivittäin. Meidän on ymmärrettävä tällaista vastarintaa, vaikka torjummekin sen käyttämisen ja tuomitsemme sen, että vastarinnan seurauksena kuolee viattomia uhreja. Kolmas tekijä liittyy yhteiskuntiin, joissa naiset eristetään kulttuurisesti tai joskus jopa karkotetaan kylistään, koska heidät on raiskattu. Tällaisissa yhteiskunnissa tavataan naispuolisia itsemurhaiskujen tekijöitä – jo yhteiskunnan uhreiksi joutuneiden naisten keskuudessa. Kehotan näin ollen komissiota ja parlamenttia tutkimaan tätä ongelmaa.
Mitä voimme nyt tehdä kaikelle tälle? Kaikki toimet odottavat edelleen toteuttamistaan. Kaikki on sanottu, ja kaikki toimet on suunniteltu, mutta nyt meidän on sovellettava niitä. Meidän on luotava parempia lisääntymisterveyttä koskevia palveluja, mutta tämä ei ole mietintöni pääpainopistealue. Kaikissa rahoitusvälineissämme, kaikissa ohjelmissamme – kuten vakausvälineessä ja naapuruuspolitiikassa – ja toimintasuunnitelmissamme meidän on toteutettava toimia, joissa otetaan huomioon sukupuolinäkökohdat ja naisten ihmisarvo. Meidän on myös koulutettava rauhanturvajoukkojamme, nyt kun meillä on sellaiset, varmistaaksemme, että myös ne kunnioittavat naisten oikeuksia, ovat hienotunteisia ja että ne myös ottavat naisia joukkoonsa.
Tämä suunnattoman sekasortoinen tilanne antaa sekä aihetta toivoon – rauhantuojina toimivien naisten muodossa – että aihetta huoleen. Meillä on paljon tekemistä, ja olen kiitollinen kaikille kollegoilleni naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa tavasta, jolla he ovat nousseet ideologisten keskustelujen yläpuolelle todetakseen, että ”olemme samaa mieltä mietinnön kanssa”. Minä puolestani kunnioitan kaikkia naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa hyväksyttyjä tekstejä ja haluan myös kiittää valiokunnan puheenjohtajaa, jäsen Záborskáa, joka ei ole tänään läsnä mutta joka lähetti minulle lyhyen viestin tänä aamuna.
On todettava, että me naiset nousemme puoluepolitiikan yläpuolelle tällä alalla. Kiitoksia etukäteen tuestanne.
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen De Keyser, arvoisat parlamentin jäsenet, 
ensinnäkin haluan kiittää parlamenttia erittäin lämpimästi tästä tärkeästä keskustelusta ja tärkeästä mietinnöstä. Mietinnössä mainitaan naiset uhreina, naiset sodan välineinä ja naiset rauhan välineinä. Näemme myös nämä kolme vallitsevaa suuntausta, ja olen samaa mieltä kanssanne siitä, että kaikki oikeudelliset välineet ovat jo olemassa, mutta hyvin usein tarvitaan niiden paljon parempaa täytäntöönpanoa. Meidän kaikkien on tehtävä työtä tämän tavoitteen saavuttamiseksi, ja lupaan yrittää saada parannuksia aikaan ainakin niillä aloilla, joista olen vastuussa.
Olemme sitoutuneet täysin noudattamaan YK:n turvallisuusneuvoston lokakuussa 2000 antamaa päätöslauselmaa 1325, joka koskee naisia, rauhaa ja turvallisuutta ja jossa todellakin mainittiin kaikki nämä kysymykset. Mietinnössänne käsitellään myös kysymystä naisista selkkauksissa ja rauhantuojina monesta eri näkökulmasta. Annan voimakkaan tukeni tälle lähestymistavalle, koska naisia ei voida ymmärtää pelkästään uhreina. He ovat hyvin usein keskeisiä toimijoita rauhan edistämisessä.
Esimerkiksi Palestiinassa ja Israelissa näemme, että naiset yhdistävät voimansa ja että juuri naiset ovat yhteiskunnassa niitä, jotka haluavat edetä rauhan aikaansaamisessa. Naispuolinen itsemurhaiskun tekijä on hätkähdyttävä esimerkki tämän kysymyksen monitahoisuudesta ja ilmiö, joka ansaitsee tulla tutkituksi laajemminkin. Kuten totesitte, itsemurhaiskujen tekijät ovat hyvin usein naisia, jotka heidän oma yhteiskuntansa on jossain määrin eristänyt. Heillä ei näin ollen ole mitään muuta mahdollisuutta eivätkä he välitä enää hengestään, jolloin heistä tulee itsemurhaiskujen tekijöitä.
Komission kaksitahoinen lähestymistapa sukupuolten tasa-arvon edistämiseen yhteisön ulkopuolella näkyy hyvin myös mietinnössä. Ensinnäkin sisällytämme sukupuolinäkökohdat kaikkiin politiikanaloihimme ja ohjelmiimme – jonkinlaista valtavirtaistamista siis tapahtuu. Toiseksi me myös rahoitamme erityishankkeita naisten aseman edistämiseksi. Olen vakuuttunut, että tätä lähestymistapaa voidaan soveltaa tulevaisuudessakin. Sekä valtavirtaistamista että erityistoimia tarvitaan jatkossakin, mutta kyse on myös asianomaisten yhteiskuntien muuttamisesta. Kyse on yhteiskuntien ajattelutavan muuttamisesta, kuten aivan oikein totesitte.
Valtavirtaistaminen on tärkeää, koska rauhanrakentaminen käsittää useita eri aloja. Näihin kuuluvat rauhanneuvottelut, rauhanturvaoperaatiot, demobilisaatio, aseistariisunta, yhteiskuntaan sopeuttaminen ja kuntoutus. Näissä toimissa naisilla on aina oma roolinsa – olivatpa he sitten äitejä, sisaria ja niin edelleen, naiset ovat osa yhteiskuntaa ja näkevät, mitä yhteiskunnassa tapahtuu.
Hyvin tärkeitä ovat myös vaalitarkkailuvaltuuskunnat, turvallisuusalan uudistus, instituutioiden kehittäminen ja erityisesti kansalaisyhteiskunnan vahvistaminen. Meillä on myös koulutusohjelmia, joiden määrää voidaan ehkä lisätä tulevaisuudessa ja joissa yli 800 komission virkamiestä ja muuta henkilöstöä osallistuu näiden ohjelmien toteuttamisen ohjaamiseen.
Toinen esimerkki valmiuksien kehittämisestä, mikä on hyvin tärkeää tässä yhteydessä, on se, että tuemme kriisinhallinnan alalla annettavaa koulutusta, joka on tarkoitettu kyseisellä alalla toimiville jäsenvaltioiden asiantuntijoille. Sukupuolten tasa-arvon edistäminen kriisinhallinnassa ja konfliktien ratkaisussa on olennainen osa koko tätä koulutusta. Sukupuolinäkökohdat on siis huomioitu.
Kun sanon, että kansalaisyhteiskunnan järjestöjen tukeminen on avainasemassa, tämä pitää mielestäni erittäin hyvin paikkansa esimerkiksi bosnialaisten ja kosovolaisten naisten kohdalla. Sama pätee kuitenkin myös konfliktien ratkaisua koskevien naisten valmiuksien kehittämiseen Ruandassa tai Burundissa ja naisten aktiivisen osallistumisen vahvistamiseen rauhanprosesseissa kaikkialla maailmassa, esimerkiksi Georgiassa ja Kolumbiassa. Humanitaarisen ohjelmamme ECHOn kautta tuemme myös useita hankkeita, joissa keskitytään naisiin Afganistanin, Burundin ja Kongon demokraattisen tasavallan kaltaisilla konfliktialueilla.
Keskitymme demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevassa eurooppalaisessa aloitteessamme tänä vuonna myös muun muassa yhtäläiseen kohteluun, konfliktialueilla sukupuoleen perustuvan väkivallan uhreiksi joutuneisiin naisiin sekä nais- ja lapsikauppaan. Tämän kysymyksen osalta on siis esitetty melko vaikuttava määrä hanke-ehdotuksia. Tähän kampanjaan on käytettävissä yhteensä 9,7 miljoonaa euroa vuoden 2005 talousarviosta ja tämänvuotisesta talousarviosta.
Lisäksi painotamme tänä vuonna myös aiempaa enemmän sukupuolinäkökulmaa konfliktinehkäisyverkoston rahoituksessa. Tältä osin meidän on kannustettava kansalaisyhteiskuntaa, asiantuntijaryhmiä ja akateemisia laitoksia tarjoamaan ulkopuolista analyyttistä kokemusta. Sitten meidän on katsottava, miten voimme käyttää tätä kokemusta.
Feleknas Uca (GUE/NGL ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan kiittää jäsen De Keyseriä hänen mietinnöstään, johon sisältyy monia tärkeitä asioita ja jota voin varauksetta kannattaa, erityisesti hänen lisääntymisterveyden alalla esittämiään vaatimuksia. Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselman 1325 johdonmukainen noudattaminen merkitsisi jättiläismäistä edistysaskelta naisten osallistumisessa kaikilla tasoilla niiden instituutioiden toimintaan, jotka osallistuvat konfliktien ehkäisyyn, voittamiseen ja ratkaisemiseen. On kuitenkin häpeällistä, että edelleenkin tarvitaan ilmeisesti kiintiöitä yhtäläisten oikeuksien takaamiseksi 6,5 miljardille ihmiselle kaikkialla maailmassa.
Naispuoliset itsemurhaiskujen tekijät on verrattain uusi ilmiö, joka edellyttää asiantuntija-analyysejä ja erityisiä avustusohjelmia. Uskonnollisen yhteyden ei saa antaa salata sitä tosiasiaa, että uskontoa käytetään tässä yhteydessä väärin poliittisiin tarkoitusperiin. En usko, että merkittävämpi sotilaallinen läsnäolo – edes naissotilaiden ja -poliisien muodossa – lisäisi turvallisuutta.
Kehitysyhteistyövaliokunnan lausunnon valmistelijana minun on todettava, että paras mahdollisuus luoda pitkäaikaista vakautta ja turvallisuutta on mielestäni kansalaisyhteiskunnan toimijoiden vahvistaminen. On ehdottoman tärkeää, että poliittinen vuoropuhelu asetetaan etusijalle. Konfliktitilanteissa naisille on tarjottava enemmän suojaa ja paremmat mahdollisuudet ruokaan ja terveydenhuoltoon. Pakolaisleirien turvallisuus on myös tärkeässä asemassa tässä yhteydessä, sillä olot alikehittyneiden maiden konfliktialueilla ovat katastrofaaliset. Sotilaiden määrän lisääminen – ja haluan korostaa jälleen, ettei sillä ole merkitystä, ovatko he naisia vai miehiä, vihamielisiä vai niin sanottujen rauhanturvajoukkojen jäseniä – ei paranna mitenkään turvallisuutta. Se päinvastoin lisää sen todennäköisyyttä, että naiset joutuvat seksuaalisen väkivallan uhreiksi. 
Edit Bauer,
   Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää jäsen De Keyseriä erinomaisesta yhteistyöstä.
Jäsen De Keyserin naisten asemasta aseellisissa selkkauksissa laatimassa mietinnössä ei tarkastella pelkästään yleisessä mielipiteessä vallitsevia stereotypioita. On tosiasia, että aseellisissa selkkauksissa enemmistö naisista on passiivisia kärsijöitä ja usein uhreja. Naiset ovat haavoittuvammassa asemassa, ja juuri he pelastavat lapset ja joutuvat usein väkivallan uhreiksi. Tämä tilanne on kuitenkin muuttumassa nopeasti ja merkittävästi, koska nykyään naiset ovat osa armeijaa ja osallistuvat rauhanturvajoukkoihin. Heitä on myös niiden joukossa, jotka harjoittavat väkivaltaa, kuten mietinnössä todetaan.
Esittelijä selvästikin ymmärtää, etteivät naiset ole sen parempia tai huonompia kuin miehet eivätkä välttämättä osallistu rauhan ja demokratian aikaansaamiseen miehiä enemmän. Heillä on tietysti yleensä vähemmän mahdollisuuksia tehdä näin. Yksi mietinnön ehdottoman myönteinen näkökohta on se, että siinä vältetään tekemästä ensimmäisenä mieleen tulevaa yksinkertaistusta, koska on kiistatonta, että biologisten ominaispiirteidensä vuoksi naiset suhtautuvat elämän arvoon toisin.
Mietinnössä pyritään selvittämään eurooppalaiset arvot mielessä pitäen, mitä naiset voisivat tehdä konfliktien ehkäisemiseksi ja rauhan palauttamiseksi. Siinä kiinnitetään huomiota paitsi siihen, että naisten asema on muuttunut, myös siihen, että joukkoraiskauksista on tullut sodankäynnin väline, mitä haluan erityisesti korostaa. Voin vain tukea ehdotusta, jonka mukaan joukkoraiskaus tulisi luokitella sotarikokseksi ja siitä pitäisi langettaa tuntuva rangaistus. Tämä saattaa auttaa vähentämään tätä kauhistuttavan epäinhimillistä ja nöyryyttävää väkivallan muotoa, jonka vakavuutta voidaan verrata ainoastaan kansanmurhaan.
Kokemus on osoittanut, että aseellisten konfliktien päätyttyä esiintyy edelleen laajamittaista väkivaltaa, joka kohdistuu heikossa asemassa oleviin, toisin sanoen naisiin, lapsiin ja vanhuksiin. Emme voi näin ollen aliarvioida sen tarpeellisuutta, että naiset osallistuvat aiempaa enemmän rauhan palauttamiseen, diplomatiaan ja poliisivoimiin, jotta varmistetaan asianmukaisen huolenpidon ja avun antaminen uhreille ja ehkä viime kädessä vähennetään uhrien määrää. Kiitän vielä kerran esittelijää tästä äärimmäisen hyvästä mietinnöstä. 
Lissy Gröner,
   . – Arvoisa puhemies, teot puhuvat enemmän kuin sanat. Haluan kiittää jäsen De Keyseriä erittäin lämpimästi hänen hyvin tiiviistä mietinnöstään, jossa tarkastellaan kaikkia näkökulmia, etenkin naisten ja miesten välistä vallan epätasapainoa monien konfliktien syynä.
Samalla kun näemme naiset sekä tekijöinä että uhreina, näemme myös ratkaisuja, ja meidän on erittäin tärkeää ymmärtää, että naiset ovat usein valtioiden välisten tai valtioiden sisäisten konfliktien ensimmäisten uhrien joukossa, koska he ovat yhteiskunnan heikoimpia jäseniä. Paradoksaalista kyllä, heille lankeaa kuitenkin vahvimman rooli konfliktitilanteiden selvittämisessä. Juuri naiset, jotka raivasivat toisessa maailmansodassa tuhoutuneen Saksan raunioita, olivat maansa jälleenrakentamisen liikkeelle paneva voima, mistä huolimatta heidät suljettiin jälleen tyypilliseen tapaan poliittisen vastuun ulkopuolelle.
Kaikissa maailman sodissa sääntönä on, että naiset joutuvat seksuaalisen väkivallan uhreiksi. Irakin ja Palestiinan kaltaisissa maissa naisten ei anneta kantaa poliittista vastuuta, ja Sudanin konfliktissa seksuaalinen väkivalta on saamassa yliotteen.
Me sosialidemokraatit pidämme juuri tästä syystä niin valtavan tärkeänä naisten osallistumista kaikkiin toimiin sukupuolinäkökohtien valtavirtaistamisen kautta, kuten YK:n päätöslauselmassa 1325 todetaan. Haluamme, että naisilla on yhtä lailla sananvaltaa kaikilla diplomatian aloilla jo ennen konfliktien puhkeamista.
Arvoisa komission jäsen, on valitettavaa, että naiset johtavat vain kolmea EU:n operaatiota kaikkialla maailmassa. Ryhmämme jatkaa työskentelyä tämän kysymyksen parissa, ja käytämme Gomesin mietintöä tehostaaksemme toimintaa diplomatian alalla, joka on valtavan tärkeä kysymys meille ryhmänä. Olemme tarkastelleet lisääntymisterveyttä, itsemurhaiskuja ja jalkaväkimiinoja, joiden jälkivaikutuksista naiset ja lapset edelleen kärsivät.
Voimme olla varmoja siitä, että tässä mietinnössä osoitetaan paitsi se, että naiset ovat parempia ihmisiä sinänsä, myös se, että haluamme osallistua aktiivisesti ja tehdä oman osamme. Tässä suhteessa Euroopan unionin on toimittava suunnannäyttäjänä. 
Raül Romeva i Rueda,
   . – Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että tämä mietintö on tärkeä kahdesta syystä. Toisaalta mietinnössä korostetaan suunnattoman vakavaa tilannetta, josta naiset kärsivät aseellisten selkkausten uhreina. Toisaalta siinä esitetään hyvin myönteisessä valossa perustavanlaatuinen – ja usein yksinomainen – rooli, joka naisilla voi olla rauhanprosesseissa ja konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa.
Tässä mietinnössä mennään itse asiassa jopa pitemmälle kuin Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa 1325 ja YK:n pääsihteerin tiedonannossa hyväksikäytön ja seksuaalisen väkivallan vastaisista erityisistä suojelutoimenpiteistä. Haluankin onnitella esittelijää mietinnöstä ja myös vastaanottavaisuudesta, jota hän on osoittanut hyväksyessään monet tarkistuksistamme. 
Mietinnössä esimerkiksi muistutetaan, miten tärkeää on turvata lisääntymiseen liittyvien terveyspalvelujen saanti erityisesti sodassa ja sodanjälkeisissä tilanteissa, etenkin pakolaisleireillä. Siinä korostetaan tarvetta torjua naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Mietinnössä vaaditaan, että seksuaalisen väkivallan muodot, kuten raiskaus, seksuaalinen orjuus, pakkoraskaus, pakkoprostituutio ja pakkosterilisaatio, luokitellaan sotarikoksiksi ja rikoksiksi ihmisyyttä vastaan. Siinä myös vaaditaan, että näiden väkivallan muotojen uhreiksi joutuneet naiset voivat valittaa suoraan kansainvälisiin oikeuselimiin. 
On myös tarpeen korostaa naisten erittäin tärkeää asemaa rauhanrakentamisprosesseissa. Vetoammekin komissioon ja neuvostoon samoin kuin konfliktien hallintaan osallistuviin jäsenvaltioihin, että ne huomioisivat paremmin teknisen ja taloudellisen avun takaamisen, mikä on välttämätöntä sellaisten ohjelmien edistämiseksi, joilla naisille annetaan mahdollisuudet osallistua näihin prosesseihin ja saada niissä äänensä kuuluville. Tällaisen pyynnön on esittänyt esimerkiksi kosovolaisten naisjärjestöjen koalitio, joka vaatii naisten nimeämistä seitsenhenkiseen kansainväliseen ryhmään, jonka jäsenet ovat tällä hetkellä kaikki miehiä.
Lisäksi pyydämme myös, että kansainvälisissä niin siviili- kuin sotilasoperaatioissakin otetaan sukupuolilähestymistapa erittäin tarkasti huomioon paikan päällä toteutettavissa toimissa ja langetetaan kovia rangaistuksia kaikille näihin operaatioihin osallistuville, jotka käyttävät väärin asemaansa ja rankaisemattomuutta sekä syyllistyvät naisten ja tyttöjen halventavaan kohteluun ja raiskaamiseen, kuten olemme valitettavasti useaan otteeseen nähneet. 
Eva-Britt Svensson,
   Arvoisa puhemies, rauhanliikkeissä ympäri maailmaa naiset ovat usein aloitteentekijöitä ja enemmistönä. He ovat ymmärtäneet, ettei rauhaa saada aikaan pommeilla. Päinvastoin, sotilaallinen väkivalta synnyttää vihaa ja vaatimuksia kostosta sekä itsemurhaiskujen tekijöitä. Sotilaallisen väkivallan laajenemiseen liittyy myös sanoin kuvaamattoman ja järkyttävän julmia naisiin ja lapsiin kohdistuvia tekoja, kuten tämä mietintökin osoittaa.
Rauhanliikkeen kautta naiset ovat osoittaneet toisen ja paremman tavan, joka perustuu konfliktien ratkaisemiseen ja toimiin rauhan aikaansaamiseksi. Mietinnössä viitataan mielestäni suurelta osin tähän toiseen ja parempaan tapaan, mistä kiitän esittelijää erityisesti.
Päätöslauselmaesityksen 14–20 kohta ilmentävät kuitenkin militarisoitumisen lisääntymisen uhkaa. Katson näin ollen, että kyseiset kohdat on poistettava, jotta saamme mietinnön, jossa seurataan naisten viitoittamaa rauhan tietä eikä militarisoitumisen tietä. 
Urszula Krupa,
   . Arvoisa puhemies, minulla on minuutti aikaa puhua mietinnöstä naisten asemasta aseellisissa selkkauksissa sekä heidän roolistaan maan konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa ja demokratiakehityksessä. Haluan näin ollen huomauttaa, että yksi edellytyksistä sille, että niin naiset kuin miehetkin voivat toimia myönteisessä roolissa konfliktien ratkaisussa, on henkilökohtaisen kehityksen korkea taso, mikä mahdollistaa työskentelyn perheessä ja perheen kehittymisen edistämisen samoin kuin lasten kasvattamisen. Henkilökohtaisen kehityksen korkea taso mahdollistaa kuitenkin myös pyrkimisen oikeudenmukaisuuteen, turvallisuuteen ja ihmisarvon kunnioitukseen muissa yhteisöissä, mitkä ovat kaikki äärimmäisen tärkeitä nuoremmalle sukupolvelle, joka on erityisen altis aseellisten selkkausten aiheuttamalle traumalle. Lisäksi naisten asema on erityisen oikeutettu, koska naiset, jotka suojelevat elämää äidinvaistoillaan, ovat erityisen taipuvaisia ehkäisemään konflikteja ja huolehtimaan toisista ihmisistä heille ominaisella ystävällisyydellä, epäitsekkyydellä, empatialla ja myötätunnolla sekä halukkuudella auttaa toisia ihmisiä. 
Amalia Sartori (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin aion puhua tästä äärimmäisen arkaluonteisesta kysymyksestä, jota jäsen De Keyser on käsitellyt hyvin älykkäästi ja erittäin perinpohjaisesti. Myös minä aion keskittyä kolmeen erittäin keskeiseen seikkaan, joita korostettiin mietinnössä ja joita haluan korostaa puheenvuorossani.
Ensimmäinen koskee ikivanhaa seksuaalisen väkivallan vitsausta sota-aikana. Tähän ikivanhaan vitsaukseen (me kaikki tunnemme sen, enkä mainitse sitä nyt uudelleen) voi mielestäni olla vain yksi nykyaikainen vastaus: sanalla sanoen, nollatoleranssi missä tahansa itseään demokratiana pitävässä yhteiskunnassa, kuten omassamme.
Toiseksi nollatoleranssi tarkoittaa monia asioita, myös tiukemman kannan ottamista rankaisemalla näistä rikoksista ja torjumalla kaikenlaiset tekosyyt. Toinen seikka on sitä vastoin uudempi, nimittäin se, että naiset itse syyllistyvät väkivaltaan. He saattavat tehdä näin taas osittain siksi, että ovat itse uhreja, kuten naispuoliset itsemurhaiskujen tekijät, joita jälleen kerran käytetään usein hyväksi. On kuitenkin myönnettävä, että on tapauksia, joissa naiset ovat tasa-arvon nimissä käyttäneet väkivaltaa kuten kuka tahansa. Myöskään tällaisissa tapauksissa ei pitäisi soveltaa niin sanottua sukupuolitoleranssia.
Lisäksi on kolmas seikka, joka huolestuttaa minua vieläkin enemmän ja jota haluan korostaa painokkaammin. Naisten asema on niin tärkeä, että puhutaan jopa naiskiintiöistä kaikilla niillä politiikan ja hallinnon aloilla, joilla käsitellään sotaan liittyviä asioita. Haluaisin nähdä naisten istuvan kaikissa pöydissä, joissa keskustellaan rauhasta ja jälleenrakentamisesta. Naisten läsnäolo tällä alalla on mielestäni se, mitä voimme tarjota nykyaikaisuuden ja demokratian osalta: todella uusi, nykyajan panos. 
Pia Elda Locatelli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, minäkin onnittelen esittelijää todella hyvän mietinnön laatimisesta. Tarkastelen puheenvuorossani vain kahta seikkaa.
Haluan korostaa, että konfliktien luonne on muuttunut viime vuosina, ja yksi kaikkein traagisimmista muutoksista on naisiin kohdistuvan seksuaalisen väkivallan lisääntyminen. Tähän on syynä se, että naisia pidetään kulttuuri-identiteetin kantajina, ja koska seksuaalisella väkivallalla on sekä symbolinen että poliittinen sanoma, siitä on tehty yksi sodankäyntistrategia.
Tämän konfliktien uuden luonteen vuoksi on hyvin vähän mekanismeja, joilla voidaan suojella tyttöjä ja naisia, ja näin ollen on erittäin tärkeää lisätä ennalta ehkäiseviä toimia, joita ei kuitenkaan voida luoda tyhjästä. On pohdittava ja toteutettava käytännön toimia varhaisvaroituksen ja varhaisen reagoinnin järjestelmän kautta. Armeijaan liittyvät seksuaalinen väkivalta, raiskaukset ja prostituutio ovat merkkejä, jotka varoittavat mahdollisista konflikteista, kuten myös naisten vähenevä osallistuminen kansalaisyhteiskuntaan ja poliittisiin puolueisiin, kuten Afganistanin tapauksessa nähtiin.
Haluan näin ollen ensinnäkin korostaa varhaisvaroitusjärjestelmän merkitystä. Toiseksi on olennaista, että naiset otetaan mukaan kaikkiin rauhanprosessin vaiheisiin, koska he eivät ole syventyneet taistelukäyttäytymisen perinteisiin malleihin, tai ainakaan samassa määrin kuin miehet. Näin on siis toimittava, mitä ei kuitenkaan vielä tapahdu, joten vaadimme kiintiöitä sen varmistamiseksi, että naiset osallistuvat kaikkiin rauhanneuvotteluprosesseihin. 
Hiltrud Breyer (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, naisiin ja tyttöihin kohdistuva seksuaalinen väkivalta ja kidutus ovat erottamaton osa mitä tahansa aseellista selkkausta. Naiset ja tytöt ovat kuitenkin kaikkea muuta kuin pelkkiä uhreja. On erittäin monia naisten käynnistämiä aloitteita, joissa tehdään työtä vuoropuhelun, rauhan ja sovinnon aikaansaamiseksi. Naiset ovat siis ottamassa aktiivisen roolin, johon sisältyy suurta yhteiskunnallista potentiaalia ja jossa kansainvälisen yhteisön on tuettava heitä kaikin mahdollisin tavoin.
Mielestäni kaikkein tärkein päätöslauselmaan 1325 sisältyvä vaatimus kuuluu seuraavasti: on varmistettava "naisten kasvava edustus kaikilla päätöksentekotasoilla kansallisissa, alueellisissa ja kansainvälisissä instituutioissa sekä mekanismeissa konfliktien estämiseksi, hallinnoimiseksi ja ratkaisemiseksi". Tämä vaatimus on toteutettava aktiivisesti asettamalla konkreettisia tavoitteita, esimerkiksi kiintiöiden muodossa. Kerta toisensa jälkeen toiminta, johon ei kuulu kiintiöitä, kannustaa valitsemaan "ota tai jätä" -lähestymistavan ja vahvistamaan niitä voimia, jotka jostain syystä haluavat pitää naiset poliittisen prosessin ulkopuolella.
Olisin halunnut komission muotoilevan hyvin konkreettisia vaatimuksia siitä, miten tätä päätöslauselmaa pitäisi noudattaa lyhyellä ja pitkällä aikavälillä. On myös hyvin tärkeää, että sukupuolinäkökohdat huomioivalle budjetoinnille annetaan tärkeä asema humanitaarisessa avussa. Odotan näin ollen, että komissio esittää joitakin todella konkreettisia toimia, joilla tätä päätöslauselmaa toteutetaan käytännössä. 
Godfrey Bloom (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, olen todellakin hyvin huolissani tästä mietinnöstä, sillä siinä lanseerataan positiivisen syrjinnän käsite. Minun on sanottava, kuten tavallista, etten ole eläissäni kuullut niin paljon hölynpölyä kuin tänään. Kenelläkään täällä ei selvästikään ole minkäänlaista kokemusta armeijasta.
Vietin paljon aikaa Ison-Britannian armeijassa ja olen United Kingdom’s Armed Forces Committee:n jäsen. Voin kertoa teille olleeni äskettäin merillä Hänen Majesteettinsa aluksilla, joilla on naisia navigointiupseereina, lentäjinä, hoitamassa kaikenlaisia vaikeita ja kokemusta vaativia tehtäviä Ison-Britannian armeijassa.
Miltä teistä tuntuisi, jos olisitte aluksen kapteeni ja teillä on alaisenanne navigointiupseeri, joka on komentajakapteeni ja nainen? Voisitteko luottaa häneen vai ette? Onko hän aluksella siksi, että on hyvä työssään, vai siksi, että on osa kiintiötä? Sellaisten ihmisten, joilla ei ole minkäänlaista kokemusta armeijasta, pitäisi lopettaa tämä hölynpölyn puhuminen! 
Marie Panayotopoulos-Cassiotou (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, onnittelen jäsen De Keyseriä erittäin vilpittömästi sitoutuneisuudesta, jota hän on osoittanut parlamentille esitellyssä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä. Hän on analysoinut järjestelmällisesti sekä naisten tilannetta aseellisissa konflikteissa että heidän rooliaan rauhanprosesseissa.
Rohkeus, jota monet naiset osoittavat kohdatessaan vastoinkäymisiä, osoittaa vääräksi kliseen naisista yhteiskunnan haavoittuvimpina jäseninä aseellisissa konflikteissa. Sodan syttyessä naiset saattavat kuitenkin olla suuressa vaarassa. Vaikka jotkut näistä riskeistä ovat yhteisiä koko heidän yhteisölleen, on totta, että toiset riskit liittyvät nimenomaisesti siihen, että kyseessä ovat naiset. Miljoonat naiset kärsivät köyhyyden, syrjinnän ja fanatismin noidankehän vaikutuksista, ja juuri naiset kärsivät usein eniten aseellisista selkkauksista, mikä johtuu erityisesti sukupuolten välillä jo pitkään vallinneesta eriarvoisuudesta luku- ja kirjoitustaidon, terveyden ja tulojen osalta. Naisiin kohdistuva syrjintä on sekä heidän sodan aikana kohtaamiensa vastoinkäymisten syy että niiden seuraus.
Humanitaaristen avustustyöntekijöiden on ehdottoman tärkeää pitää tämä mielessä ja pyrkiä varmistamaan, että naisia kuullaan ja että naiset ovat tiiviisti osallisina kaikissa heidän hyväkseen toteutettavissa toimissa, jotta he ja heidän lapsensa voivat hyödyntää täysimääräisesti oikeuttaan ihmisarvoon ja koskemattomuuteen. Naiset eivät saa edelleenkään ääntään kuuluville rauhanneuvotteluissa, eikä heidän tarpeitaan ja etujaan oteta huomioon rauhansopimuksissa. Mietinnössä osoitetaan, ettei Beijingin toimintaohjelmassa vahvistetuilla toimilla ole edelleenkään ollut vaikutusta, vaikka toimintaohjelman antamisesta on kulunut jo 10 vuotta. On selvää, että sodasta kärsivien naisten kohtaloa voidaan parantaa vain, jos siihen on poliittista tahtoa.
Arvoisa komission jäsen, te olette osoittanut tällaista poliittista tahtoa. Jäsenvaltioiden hallitusten sekä kansainvälisten ja alueellisten instituutioiden on lisättävä naisten osallistumista kaikkiin rauhaan liittyviin foorumeihin ja toimiin kaikilla tasoilla, emmekä saa unohtaa, että syyttäjien, tuomareiden ja muiden vastuullisissa tehtävissä toimivien henkilöiden koulutuksessa on otettava huomioon sukupuolten väliset erot. 
Britta Thomsen (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olemme hyväksymässä tänään tärkeää mietintöä, ja olen iloinen, että keskitymme nyt kyseiseen aiheeseen. Olen erityisen tyytyväinen siihen, että nyt korostetaan naisia rauhantuojina. Sotien ja muiden konfliktien ensimmäisiä uhreja ovat kaikkein heikoimmassa asemassa olevat ihmiset, nimittäin naiset, lapset ja vanhukset. Naiset ovat alttiita kauhistuttaville julmuuksille, kuten väkivallalle, raiskaukselle ja vieläkin pahemmille teoille. Heitä ei saa kuitenkaan pitää pelkästään uhreina. Naiset voivat antaa tärkeän panoksen rauhan aikaansaamiseen, lapsisotilaiden yhteiskuntaan sopeuttamiseen ja poliittisen vuoropuhelun käynnistämiseen sotivien osapuolten välillä. On tärkeää, että turvaamme riittävät voimavarat hankkeille, joissa naiset voivat olla aktiivisessa roolissa konfliktien ratkaisemisessa. Samoin on tärkeää, että lisäämme yhteistyötä paikallisten naisjärjestöjen kanssa ja että vaadimme sukupuolinäkökulman sisällyttämistä rauhantutkimukseen, konfliktien ehkäisyyn ja konfliktien ratkaisemiseen.
Haluan kiittää jäsen De Keyseriä tästä tärkeästä mietinnöstä ja erinomaisesta työstä, jota hän on tehnyt, ja toivon, että komissio suhtautuu myönteisesti mietintöön ja ryhtyy välittömästi käytännön työhön, jolla parannetaan naisten asemaa aseellisissa selkkauksissa. 
Teresa Riera Madurell (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää hänen työstään asiassa, joka on erityisen arkaluonteinen, koska aseelliset selkkaukset vaikuttavat eritoten naisiin. Enemmistö pakolaisista ja siirtymään joutuneista henkilöistä on naisia ja lapsia. Juuri naisten on huolehdittava perheensä tarpeista, ja heitä uhkaavat useammat vaarat kuin miehiä, kuten vaara tulla raiskatuksi. Tämä naisten kohtaama draama on yhteinen kaikille konflikteille.
Haluan kuitenkin korostaa, etteivät naiset todennäköisesti tehneet tällaiseen tilanteeseen johtaneita päätöksiä, koska naisia ei ole käytännössä lainkaan neuvottelupöydissä tai paikoilla, joissa turvallisuuspoliittiset päätökset tehdään.
Huolimatta Beijingin toimintasuunnitelmaan sisältyvistä suosituksista, huolimatta Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston antamasta päätöslauselmasta 1325, jossa suositetaan naisten ottamista mukaan kaikkiin rauhanprosesseihin, ja huolimatta siitä tosiasiasta, että me naiset tiedämme paljon elämän antamisesta, varjelemisesta ja ylläpitämisestä, rohkeasta taistelusta olemassaolon puolesta sekä sopimusten neuvottelemisesta ja tekemisestä, on paradoksi, että enemmistö kansalaisjärjestöistä, joilla on aktiivinen rooli rauhanneuvotteluissa ja konfliktinjälkeisissä jälleenrakentamisprosesseissa, koostuu juuri naisista. Meidän EU:n toimielimissä on tuettava ja autettava näitä naisia ja ryhdyttävä toimiin lisätäksemme naisten läsnäoloa siellä, missä tehdään yhteiseen kohtaloomme vaikuttavia päätöksiä, koska naisten poissaolo on lisäksi merkki demokratiavajeesta, hyvät kollegat. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, ensiksi haluan kiittää teitä, arvoisa jäsen De Keyser, vielä kerran tästä erittäin kattavasta ja hyvin tasapainoisesta mietinnöstä. Komission lähestymistapa, jonka olen selittänyt yksityiskohtaisesti, on myös otettu kaikilta osin huomioon tässä mietinnössä.
Yksi keskeinen näkökohta, joka tunnustettiin laajalti keskustelun kuluessa, oli koulutus. Se on yksi lähestymistapamme ja naapuruuspolitiikkaa koskevien toimintasuunnitelmien tärkeimmistä painopistealueista. Meidän on koulutettava naisia: meidän on koulutettava heitä siten, että he voivat toimia omassa, entistä poliittisemmassa, roolissaan yhteiskunnassa ja antaa foorumeiden työhön oman panoksensa, joka viime kädessä johtaa rauhanneuvotteluihin. Olemme parhaillaan tekemässä näin paitsi osana naapuruuspolitiikkaa myös esimerkiksi Latinalaisessa Amerikassa – kuten huippukokouksessa keskusteltiin – ja yleisesti ottaen tasa-arvon valtavirtaistamisen yhteydessä.
Tässä yhteydessä huomauttaisin myös, että olemme parhaillaan järjestämässä Euro–Välimeri-ministerikokousta, jossa käsitellään erityisesti seuraavaa kysymystä: miten voimme parantaa naisten roolia alueen yhteiskunnissa? Tässä suhteessa naisten itsensä on kyettävä omaksumaan paljon poliittisempi rooli. Valmistelukokous pidetään Rabatissa kahden viikon kuluttua.
Konfliktien ehkäisemisen osalta olen ehdottomasti samaa mieltä siitä, että naisten on hyödyttävä enemmän tästä työstä. Realistiseen lähestymistapaan voisi kuulua rauhasta neuvottelevien osapuolten kannustaminen ottamaan mukaan enemmän naisia. Tämä on paljon realistisempi lähestymistapa kuin kiintiöiden vahvistaminen. Meidän tehtävämme ei ole asettaa kiintiöitä, vaan meidän on sanottava asianomaisille osapuolille, että heidän on myös ajateltava yhteiskunnan toista puoliskoa, nimittäin naisia. Olen ehdottomasti samaa mieltä siitä, että meidän on tutkittava tätä asiaa yksityiskohtaisemmin ja perinpohjaisemmin.
Lopuksi totean, että aiomme painottaa uudessa kehitysstrategiassamme enemmän sukupuolten tasa-arvoa kehitysyhteistyössä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00. 

Puhemies.
   – Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa? 
Martin Schulz (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, pyydän puheenvuoroa keskusteluissa esitettäviä henkilökohtaisia huomautuksia koskevan työjärjestyksen 145 artiklan perusteella. Haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron eräästä minusta sanotusta seikasta.
Viittaan jäsen Rogalskin eilisiltaisessa istunnossa esittämään huomautukseen. Käytän vastausoikeuttani sen vuoksi, että jäsen Rogalski, joka ei tähän mennessä ole juurikaan tehnyt itsestään numeroa tässä parlamentissa – tämän vuoksi minulla ei ollut käsitystä siitä, kuka hän on – kuvaili minua Karl Marxin ja Rosa Luxemburgin liiton hedelmäksi, mikä on luonnollisesti jokseenkin ainutlaatuinen huomautus. 
Arvoisa puhemies, olen varma, että ymmärrätte minun olevan otettu kyseisestä kunniasta, vaikka kyseessä onkin biologinen mahdottomuus. Olen otettu myös äärioikeiston suosionosoituksista tämän sanamuodon kohdalla.
Tämä ei kuitenkaan ollut asiani. Haluan lainata erästä jäsen Rogalskin esittämää huomautusta. Huomautus koski homoseksuaaleja, ja sen mukaan homoseksuaalit ovat hyödyttömiä, koska he eivät voi jatkaa sukuaan. Tämä on juuri sellaista kielenkäyttöä, jota eilen kritisoimme – epäinhimillistä puhetta, joka ei kuulu tähän parlamenttiin.
Arvoisa puhemies, koska istuntoa johtanut puhemieskolleganne ei katsonut tarpeelliseksi puuttua asiaan, pyydän, että istuntoasiakirjat tarkistetaan ja että varmistetaan, millaisia seuraamuksia parlamentti voi langettaa tällaisesta poikkeuksellisesta huomautuksesta.
Puhemies.
   – Hyvä jäsen Schultz, olemme panneet huomautuksenne merkille. 
Bogusław Rogalski (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Schultz, vertasin todellakin toimianne Marxin ja Rosa Luxemburgin toimiin. Valitettavasti se, mitä väititte minun sanoneen homoseksuaaleista, ei pidä paikkaansa. Tosiasiassa totesin, että Puolan hallitus – jota tuen kyseisessä asiassa – vastustaa homoseksuaalien pornografisia paraateja. Arvoisa jäsen Schultz, kyse on täysin eri asiasta. Kehotankin teitä välttämään totuuden vääristelyä tässä parlamentissa, sillä olette usein käyttänyt väärin asemaanne Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän johtajana parjaamalla parlamentin jäsenten puheita. Pyydän, että lopetatte tämän. 
Maciej Marian Giertych (NI ). –
   Arvoisa puhemies, haluan käyttää työjärjestyksen 151 artiklan 1 kohdan mukaisen puheenvuoron. Eilisen istunnon pöytäkirjassa on Euroopan parlamentin sosialidemokraattisen ryhmän puheenjohtajan, jäsen Schultzin lausunto, jonka hän kertoi antavansa myös muiden ryhmien puheenjohtajien Wurtzin, Frassonin, Watsonin ja Poetteringin puolesta. Lausunto sisälsi virheellisiä väittämiä, joita hän myös antoi ymmärtää minun esittäneen Puolalaisten perheiden liiton jäsenenä.
Ei pidä paikkaansa, että Puolalaisten perheiden liitto, sen puheenjohtaja, varapuheenjohtajana toimiva poikani Roman Giertych tai kukaan muukaan puolueen jäsenistä olisi esittänyt rasistisia mielipiteitä tai kehottanut ryhtymään väkivaltaan homoseksuaaleja ja Varsovan tasa-arvoparaatiin osallistumisesta kiinnostuneita vastaan. Jäsen Schultz ja hänen kollegansa ovat saaneet väärää tietoa. Jäsen Schultzin koko puheenvuoro loukkaa minua henkilökohtaisesti. Se loukkaa puoluettani ja myös Puolan valtiota. On erityisen pöyristyttävää verrata Puolalaisten perheiden liittoa Saksan natseihin, sillä tuolloin kyseessä oli demokraattisesti valittu Saksan hallitus, jonka ohjelmaan kuului homoseksuaalien ja muiden ei-toivottujen ihmisryhmien järjestelmällinen tuhoaminen. Tällaista näkemystä ei ole koskaan hyväksytty eikä tulla koskaan hyväksymäänkään Puolassa. 

Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana äänestykset.
Hannes Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, haluan esittää teille pyynnön. Esityslistan 9 kohdaksi on merkitty äänestys jäsen Hughesin mietinnöstä. Jäsen Hughes on paluumatkalla Luxemburgista, jossa hän on ollut hoitamassa velvollisuuksiaan. Haluan esittää teille työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan puheenjohtajan tukeman pyynnön siitä, että äänestys toimitettaisiin tämänpäiväisten äänestysten päätteeksi. 

Jürgen Schröder (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kehitysmaiden pienet ja keskisuuret yritykset ovat yleensä mikroyrityksiä, ja yksi niiden ongelmista on toiminnan epävirallisuus, toisin sanoen toiminta harmaan talouden alueella. Siksi onkin tärkeää tunnustaa laillisesti näiden liikkeenharjoittajien omaisuus, eritoten yrittäjänaisille kuuluva omaisuus. Tämä ei ole tyhjää puhetta.
Maarekisterimerkinnät ja lailliset omistusoikeudet ovat kehitysmaiden pienten ja keskisuurten yritysten menestyksen avain samoin kuin missä tahansa muuallakin. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat tehneet töitä tämän kehitysyhteistyövaliokunnan yksimielisesti hyväksymän mietinnön eteen, ja pyydän parlamenttia antamaan mietinnölle mahdollisimman laajan tuen. 

Marc Tarabella (PSE )
   Arvoisa puhemies, en tiedä, mihin työjärjestyksen kohtaan minun pitäisi viitata, mutta ranskankielisessä tulkkauksessa on vikaa. Ei-äänet on useissa äänestyksissä sekoitettu tyhjiin ääniin: tyhjät äänet ja ei-äänet ovat vaihtaneet paikkaa. Halusin vain kiinnittää huomionne asiaan ennen äänestysten päättymistä. 

Maria Badia i Cutchet (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, tässä tarkistuksessa viitataan tämän ohjelman ja Yhdistyneiden Kansakuntien kulttuurien liiton korkean tason työryhmän työn väliseen täydentävyyteen. Siinä sanotaan tarkalleen ottaen näin: "Komissio varmistaa, että kaikkien muiden kolmansien maiden, erityisesti kehitysmaiden, kanssa toteutettavat yhteistyöaloitteet, jotka liittyvät Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuoden tavoitteisiin, täydentävät näitä tavoitteita ja Yhdistyneiden Kansakuntien kulttuurien liiton korkean tason työryhmän työtä."


Simon Coveney (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, 132 artiklan mukaisesti ja 170 artiklaan viitaten käytän työjärjestyspuheenvuoron ehdottaakseni PPE-DE-ryhmän puolesta Guantánamoa koskevista puheenvuoroista toimitettavien äänestysten lykkäämistä kahdella viikolla seuraavaan Strasbourgin istuntojaksoon saakka. Ehdotan tätä siksi, että eri poliittisiin puolueisiin kuuluvien neljän parlamentin jäsenen valtuuskunta palasi juuri Guantánamon-vierailultaan. Valitettavasti heillä ei ole ollut mahdollisuutta osallistua tänään käsittelemämme päätöslauselman laatimiseen. Ryhmäni uskoo, että tämän lyhyttä lykkäystä koskevan ehdotuksen ansiosta kyseisillä parlamentin jäsenillä olisi mahdollisuus kertoa omille ryhmilleen vierailusta ja osallistua Guantánamo Bayn sulkemista vaativan tekstin parantamiseen. Tämän jälkeen kaikki ryhmät voivat toivottavasti puoltaa tekstiä, jolloin se saa osakseen mahdollisimman laajan tuen. Tämä lisäisi parlamentin uskottavuutta valmisteltaessa kesäkuun lopussa järjestettävää EU:n ja Yhdysvaltojen välistä huippukokousta.
Elmar Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, kannatan esitettyä ehdotusta. Olen samaa mieltä tämän päätöslauselman päätelmästä, jonka mukaan käsittelemme oikeusvaltioperiaatteen loukkaamista ja jonka mukaan asianomainen laitos on suljettava. On kuitenkin useita aloja, joita koskevat väitteet ja perustelut eivät ole enää ajan tasalla. Uskon, että mikäli haluamme maksimoida vaikutuksemme kysymyksen ratkaisutapaan, meidän on oltava tilanteen tasalla ja koottava parlamentin enemmistö yhteen ennen huippukokousta, jotta saamme riittävän vaikutusvallan. Kehotankin parlamenttia antamaan tukensa jäsen Coveneyn esittämälle ehdotukselle.
Francis Wurtz (GUE/NGL ). –
   Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, minusta meidän ei pitäisi antaa moniselitteistä viestiä näin tärkeästä kysymyksestä. Tunnemme Guantánamon tilanteen. YK ja kansainväliset järjestöt ovat tiedottaneet meille siitä. Tämän vuoksi mikä tahansa lykkäys, tehtiinpä se kuinka haluttomasti tahansa, tulkittaisiin epäröintinä kysymyksessä, jossa meidän on oltava äärimmäisen selkeitä. Mielestäni äänestys pitäisi siksi toimittaa tänään.


Elmar Brok (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, minulla on ehdotus parlamentille ja tarkistuksen esittäneelle jäsenelle. Esittelijänä voisin hyvin suositella äänestämistä tarkistuksen puolesta, mikäli sen esittäjä suostuisi siihen, että tarkistukseen sisällytetään teksti sanaan "yleissopimus" saakka tämä sana mukaan lukien ja mikäli viimeinen lause poistetaan. Arvoisa jäsen Brie, jos tämä on se, mitä haluatte sanoa, voin suositella äänestämistä tarkistuksen puolesta. Jäsen Brie vastaa myöntävästi, joten suosittelen todellakin, että äänestämme sisällöstä sanaan "yleissopimus" saakka tämä sana mukaan lukien; voimme siis pitää toista osaa peruttuna ja siten kaikki äänestää tässä kohden puoltavasti. 


Erika Mann (PSE ),
   – Arvoisa puhemies, äänestysjärjestyksen mukaisesti meidän pitäisi äänestää ensin tarkistuksesta 18 ja sitten 7 kohdasta, ja tämä olisi tehtävä neljässä osassa. Meidän on pidettävä asiat oikeassa järjestyksessä ja äänestettävä ensin tarkistuksesta 18, joka sopii yhteen kohta kohdalta -äänestystä koskevan ehdotuksen kanssa. Ehdotan kuitenkin, ettemme äänestä osasta 1, sillä se on identtinen osien 2, 3 ja 4 kanssa. Erona on ainoastaan, että osista 2, 3 ja 4 toimitettavaa äänestystä varten on ehdotettu kohta kohdalta -äänestystä ja että osassa 1 ehdotetaan osien 2, 3 ja 4 äänestyksen toimittamista yhdessä.
Rohkenen myös ehdottaa lisäystä. Ehdotuksessa, joka koskee osista 2, 3 ja 4 toimitettavaa kohta kohdalta -äänestystä, tarkoitetaan vain englanninkieliseen versioon tehtyjä tarkistuksia, ei siis muihin kieliversioihin tehtyjä tarkistuksia. Toivottavasti tässä on jotain järkeä.

Erika Mann (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, asiani on hyvin yksinkertainen. Haluan lisätä tarkistukseen 15 sanat "ja biodieseliin" sanan "bioetanoliin" jälkeen. 


Margarita Starkevičiūtė (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, luen esittämäni tarkistustekstin:
"toteaa, että aina kun arviointeja suoritetaan, komission on julkaistava huomionsa niistä maista, joiden ei katsota vielä olevan valmiita liittymään euroalueeseen, ja että komission on esitettävä huomionsa Euroopan parlamentille, jotta varmistetaan päätöksentekomenettelyn läpinäkyvyys ja vastuullisuus EU:n tasolla."

Werner Langen (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioiden valiokunta päätti suurella enemmistöllä, ettei meidän ole syytä tuomita yksittäisiä valtioita tämän mietinnön perusteella vaan ainoastaan ilmaista näkemyksemme euroalueen jäsenyysehdoista.
Tämän päätöksen perusteella olen esittänyt suosituksen kolmen liberaalien esittämän tarkistuksen hylkäämisestä. Sain eilen illalla klo 23.05 tiedon siitä, että sosialidemokraatit olivat hylänneet tämän suosituksen, ja suosittelen siksi, että koko parlamentti äänestäisi nyt eri tavalla. Haluaisin täysistunnon äänestävän Slovenian puolesta eli sanovan sille kyllä. Haluaisin näin tehtävän myös Viroa koskevien tarkistusten 1 ja 3 kohdalla. Sen sijaan haluan ehdottomasti hylätä liberaalien esittämän tarkistuksen 2, jossa annetaan ymmärtää, että komissio ja Euroopan keskuspankki ovat tehneet räikeitä virheitä Liettuan tilanteen arvioinnissa, ja todetaan, että komission olisi annettava korjattu versio lähentymiskehityskertomuksestaan.
Vaikka lähes kaikki parlamentin jäsenet kannattavat euroalueen nopeaa laajentumista, meidän on pyrittävä ilmaisemaan itsemme perustamissopimuksen ja Maastrichtin sopimusten sääntöjen mukaisesti, jos haluamme säilyttää oman uskottavuutemme ja tulla otetuiksi vakavasti. Pyydän siksi, että äänestämme nimenhuutoäänestyksessä tarkistusta 2 vastaan ja tarkistusten 1 ja 3 puolesta. 

Ieke van den Burg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan selventää tarkistuksen 2 sisältöä. Toisin kuin jäsen Langen sanoi, siinä ei kritisoida komissiota. Olemme ryhmässäni sanoneet aina, että tuemme komissiota perustamissopimuksen ja siihen liitettävien pöytäkirjojen käsittelyssä. Kannattamassamme ALDE-ryhmän tarkistuksessa todetaan, että pahoittelemme Liettualle annettua kielteistä suositusta. Tämä ei merkitse komission arvostelemista. Olemme pahoillamme, että asiat ovat niin kuin ovat, ja meillä on joitakin kriittisiä huomautuksia tekstissä esitetyistä kriteereistä. Huomautuksillamme on kaikkien tuki.

Ieke van den Burg (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, suullisesti esittämäni tarkistus on vain tekninen tarkistus, joka koskee sanan "kaikki" poistamista. Emme voi sanoa, että "kaikki" jäsenvaltiot ovat vastuussa euroalueen laajentumisesta, sillä kahdella jäsenvaltiolla, Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Tanskalla, on erivapaus jättäytyä sen ulkopuolelle. 


Lívia Járóka (PPE-DE ),
   Arvoisa puhemies, haluan esittää suullisen tarkistuksen. Haluaisin, että laatimani mietinnön 1 kohta kuuluisi seuraavasti: "on tyytyväinen ehdotukseen perustaa EU:n tasa-arvoinstituutti ja vetoaa, että instituutti panostaisi voimakkaasti moninkertaisesta syrjinnästä kärsivien naisten, mukaan lukien romaninaiset, asemaan." 

Viktória Mohácsi (ALDE ). –
   Arvoisa puhemies, ehdotan, että poistamme johdanto-osan B kappaleen kokonaisuudessaan – Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä todellakin äänesti eilen tämän ehdotuksen puolesta – sillä ei ole olemassa mitään todisteita siitä, että patriarkaalinen perinne olisi tekijä, joka estää romaninaisia synnyttämästä silloin, kun haluavat. 
Lívia Járóka (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, kyseisellä kohdalla ei tarkoiteta mitään tämänsuuntaista. Asiasta on jo keskusteltu kaikkien varjoesittelijöiden kanssa, ja me vastustamme tarkistusta. 


Véronique De Keyser (PSE ),
   Arvoisa puhemies, Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä on ilmoittanut minulle, että se peruuttaa esittämänsä tarkistukset lukuun ottamatta tarkistusta 10. Pyydän tämän vuoksi ryhmääni ja kaikkia kollegojani kannattamaan tätä Kosovon naisia koskevaa tarkistusta. 

Graham Booth (IND/DEM ). –
   Arvoisa puhemies, haluan mainita, että kun äänestys aloitettiin alle tunti sitten, äänestyksessä oli läsnä 621 jäsentä. Edellisessä nimenhuutoäänestyksessä paikalla oli 405 jäsentä – 216 jäsentä on poistunut parlamentista äänestysten aikana. Emme voi luottaa tähän naurettavaan äänestysjärjestelmään. 
Jean-Paul Gauzès (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, haluan vain yksinkertaisesti tietää, miksi tämän määräenemmistöpäätöstä edellyttävän mietinnön käsittely on lykätty istunnon loppuun, kun hyvin tiedämme, että jotkut jäsenistä poistuvat paikalta ennen aikojaan.
Puhemies. –
   Vastaus on hyvin yksinkertainen. Äänestysten alkaessa esitettiin asiaa koskeva pyyntö, ja esittäjinä olivat muistaakseni jäsen Swoboda ja Euroopan parlamentin sosialidemokraattinen ryhmä, johon jäsen Hugheskin kuuluu. Pyyntö hyväksyttiin sillä edellytyksellä, ettei parlamentti vastusta asiaa. Käsittelyä siis lykättiin, sillä jäsen Hughesin odotettiin saapuvan paikalle myöhemmässä vaiheessa.
Olen hyvin pahoillani: asia olisi voitu ottaa esille lopuksi ja äänestystä olisi voitu lykätä. Näin ei kuitenkaan tapahtunut, joten noudatamme esityslistaa. 
Stephen Hughes (PSE ),
   Arvoisa puhemies, olette aivan oikeassa: olin tänä aamuna kokouksessa Luxemburgissa ja minun oli kiirehdittävä takaisin tätä äänestystä varten. Olen sen vuoksi yhtäältä kiitollinen, että äänestystä lykättiin, mutta toisaalta kukaan ei varmaankaan osannut ennakoida näin järkyttävää läsnäolijoiden vähentymistä. Noudatan yksikkönne linjaa, mutta mikäli muistan oikein, voin olemassa olevan säännön mukaan vaatia lopullisen äänestyksen lykkäämistä seuraavaan äänestykseen saakka. Jos tämä pitää paikkansa, haluan esittää kyseisen vaatimuksen.
Elmar Brok (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, mikäli ymmärsin esittelijän oikein, hän haluaisi meidän päättävän päivän tähän ja lykkäävän äänestystä seuraavaan istuntojaksoon saakka menettelymme heikon tilan vuoksi. Meillä kaikilla on osaltamme vastuu tilanteesta.
Koko lopputulosta – paitsi lopullista äänestystä, myös yksittäisiä lausumia koskevaa äänestystä – voidaan kuvailla menettelyvirheeksi. Työjärjestyksen mukaan yhteispäätösmenettelyn alaisuuteen kuuluvat asiat on käsiteltävä äänestysten alussa. Emme ole noudattaneet omaa työjärjestystämme, mikä on osoittautunut virheeksi. 

– Äänestykset ovat päättyneet. 
Avril Doyle (PPE-DE ),
   . Mietintö on erittäin tärkeä, joten äänestin sen , mutta kannata verotuksen yhdenmukaistamista koskevaa mainintaa, joka sisältyi muutoin erinomaiseen mietintöön. Käytettävissä oli vain yksi ääni, joten en saanut huoltani "yhdenmukaistamista" koskevasta ehdotuksesta erikseen julki lopullisessa äänestyksessä. 
Sérgio Marques (PPE-DE ),
   . Kiitän kollegaani Chatzimarkakisia tärkeästä ja ajankohtaisesta mietinnöstä, joka koskee ehdotusta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelman (2007–2013) perustamisesta. Puollan mietintöä täysin, ja eritoten puollan ajatusta siitä, että puiteohjelmaa kohdennettaisiin mahdollisille hakijoille eli suorille tuensaajille.
Mahdollisella hakijalla on oltava tilaisuus saada ennen hakemuksen tekemistä riittävästi tietoa puiteohjelmassa tarjotuista tukimuodoista.
Olen esittelijän kanssa samaa mieltä myös siitä, että puiteohjelmaa varten on perustettava keskitetyn palvelupisteen järjestelmä, joka helpottaa yhteydenpitoa asianosaisten välillä.
Esittelijä on samoin oikeassa todetessaan, että hakumenettelyä on yksinkertaistettava.
Lopuksi haluan todeta puiteohjelman olevan tärkeä Euroopan unionin eri alueiden pk-yrityksille ja eritoten EU:n syrjäisten alueiden pk-yrityksille. Niiden on voitava hyötyä tästä tärkeästä puiteohjelmasta EY:n perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdan nojalla, jotta ne selviävät vastoinkäymisistään. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ),
   . Kannatan mietinnön sisältöä, mutta minusta työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan esittämällä tarkistuksella 21, jossa kehotetaan Euroopan komissiota erittelemään toimenpiteitä, joilla jäsenvaltioiden veropolitiikat ja verotus sovitetaan yhteen, ei ole mitään tekemistä mietinnössä, jolla pyritään edistämään innovointia ja kilpailukykyä. Päinvastoin: vain edistämällä pk-yritysten ja muiden yritysten välistä kilpailuviettiä eri puolilla EU:ta toisistaan poikkeavien verovelvoitteiden ja muiden vaihtelevien markkinaedellytysten avulla pystytään takaamaan kaikille eurooppalaisille yrityksille aidosti kilpailukykyiset ja innovoivat markkinat. 
Lydia Schenardi (NI ),
   .Pienet ja keskisuuret yritykset (pk-yritykset) ovat maidemme talouksien kulmakivi, ja ne synnyttävät todella vaurautta ja työpaikkoja. Sen vuoksi esittelijää ei voi kuin kiittää, kun hän painottaa niitä innovoinnin ja kilpailukyvyn puiteohjelmassa. Kilpailu on tällä hetkellä erittäin kovaa maailmantaloudessa, ja pk-yritykset selviävät usein juuri teknisen kehityksen, vähäisenkin kehityksen ansiosta, mikä maksaa aina maltaita ja edellyttää jatkuvaa työtä.
Tämän vuoksi toivomme, että pienet yritykset pääsevät hyötymään tästä ohjelmasta todella eikä se jää pelkäksi haaveeksi. Haettavissa olevista tuista on jaettava tietoa, joka todella saavuttaa pienet yritykset eikä vain niitä, joilla on varaa ostaa "tukienmetsästyspalveluja". Ohjelmiin osallistumista koskevien sääntöjen on oltava todella yksinkertaisia ja ymmärrettäviä, eikä hakemusten laatimisesta saa aiheutua pk-yrityksille ylivoimaisia kustannuksia. On taattava, että ohjelma on johdonmukainen suhteessa muihin Euroopan unionin ohjelmiin – etenkin seitsemänteen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaan – ja täydentää niitä. Vaatimus yhteisön sääntelyn parantamisesta ja siitä, että siinä noudatetaan tarkemmin toissijaisuusperiaatetta, ei saa enää nyt 20 vuoden jälkeen olla vain merkityksetön hokema, joka ei koskaan toteudu käytännössä. Sen teho nähdään vasta, kun sitä käytetään. 
Derek Roland Clark (IND/DEM ),
   . Kannatan täysin kaikkia aloitteita, joilla edistetään pk-yrityssektorin kehittymistä ja kasvua kehitysmaissa. Tätä mietintöä ei voinut kuitenkaan tukea, sillä EU:n käytäntöjen ja toimenpiteiden täytäntöönpano on monta kertaa vain lopulta köyhdyttänyt kehitysmaita. UKIP on vankasti sitä mieltä, että kehitysmaat hyötyisivät enemmän yksittäisten kansallisvaltioiden kanssa tehdyistä sopimuksista. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Ei epäilystäkään, etteikö pienten ja keskisuurten yritysten merkitys olisi suuri maiden talouksille. Kehitysmaissa ei ole suuryrityksiä, joten on tietysti sitäkin tärkeämpää varmistaa, että institutionaalinen rakenne antaa pienille ja keskisuurille yrityksille mahdollisuuden toimia. Ei ole kuitenkaan Euroopan parlamentin tehtävä säätää, mitä ehtoja kehitysmaissa olisi sovellettava. Kullakin valtiolla niin EU:ssa kuin muuallakin maailmassa on oikeus hallita ja muovata omaa kehystään. Näin ollen äänestin tänään tätä mietintöä vastaan. 
Carl Lang (NI ),
   .Kehitysmaiden jatkuvat talousongelmat estävät kasvun ja synnyttävät pahimmillaan sotia ja nälänhätää etenkin Afrikassa. Globalisaation ohella ongelman perimmäinen syy löytyy yleisestä korruptiosta sekä kansallisella että paikallisella tasolla. Ongelmaan liittyy lisäksi valvonnan puute ja itse asiassa mittavahkon kansainvälisen avun väärinkäyttö.
Kuten täälläkin, myös kehitysmaissa perheiden täytyy ansaita riittävästi voidakseen elää työllään. Maatalouden, käsityöläisyyden ja teollisuuden on pidettävä edelleen pintansa, ja samalla palvelualan työpaikkojen on lisäännyttävä terveen yhteiskuntarakenteen sisällä, jotta taloudellinen ja yhteiskunnallinen kierto on onnistunutta. Tällaista toivetta ei saa käyttää verukkeena virheellisesti naiville keskustelulle. Haluamme tukea ja meidän on tuettava pk-yrityksiä kehitysmaissa, mutta niin kauan kuin "yhteistyö" kulkee kaulakkain "korruption" kanssa, näitä maita on mahdotonta auttaa ottamaan vastuuta kansalaistensa hyvinvoinnista.
Valvotun ja ehdollistetun yhteistyön uutta määritelmää ei saa käyttää enää hemmottelun verukkeena, vaan sillä on juurrutettava ja herätettävä vastuuntuntoa. Tällainen uusi yhteistyö antaa toivoa näiden maiden nuorille, jotta he eivät ajautuisi laittomina maahanmuuttajina työttömyyden täyttämän Euroopan rannoille. 
Vittorio Agnoletto (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, haluan todeta lastenlääkkeitä koskevan äänestyksen osalta, että sen jälkeen, kun monikansallisten lääkeyhtiöiden patenteille annettiin ensimmäisessä käsittelyssä kuuden kuukauden jatkoaika, lisäsuojatodistuksen soveltamiselle myönnetyn kahden vuoden siirtymäajan pidentäminen viiteen vuoteen on minusta todellakin aivan liikaa.
Äänestinkin tarkistusta 18 vastaan tämän vuoksi ja siksi, ettei lapsille koituvia hyötyjä voida todistaa tieteellisesti. Lisäksi kyseisen tarkistuksen hyväksyminen saattaisi kannustaa tutkimaan aikuisten käyttöön tarkoitettujen lääkkeiden lapsia koskevia käyttöaiheita, mikä on täysin vastoin asetuksen tarkoitusta. 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Komission ehdotuksella paikataan terveydenhuollon aukko, joka on ollut olemassa EU:ssa jo kauan ja joka on johtanut joissain tapauksissa riippuvaisuuteen Yhdysvaltojen tai Aasian lääketeollisuudesta.
Nimenomaisesti lapsille kehitetyt lääkkeet sopivat lasten aineenvaihdunnalle paremmin kuin tavanomainen pienempi annos ja nopeuttavat ja tehostavat hoitoa.
On erittäin tärkeää vaatia "riskinhallintajärjestelmän" käyttöönottoa ennen tällaisten lääkkeiden markkinoille saattamista, sillä sen avulla poistetaan riskit tai ainakin vähennetään niitä ja taataan tehokas hoito lapsille, jotka ovat erittäin altis väestönosa.
Esittelijä pitää täysin aiheellisesti tärkeänä, että tehdään tutkimus sen varmistamisesta, että lapset saavat tällaisia lääkkeitä käyttönsä niin, ettei aikuisille tarkoitettujen lääkkeiden kehittäminen esty. Joissain tapauksissa voidaan esittää "lastenlääkkeitä koskevan tutkimussuunnitelman" toimittamista koskeva lykkäyspyyntö, niin ettei aikuisille tarkoitetun lääkkeen markkinoille saattaminen viivästyisi.
Puollan komission ehdotusta ja Grossetêten mietintöä. 
Gérard Deprez (ALDE ),
   Lastenlääkkeitä koskevan suosituksen hyväksymisen ja parlamentin ja neuvoston aikaan saaman sovinnon ansiosta lapset hyötyvät vastaisuudessa lääkkeistä, jotka sopivat erityisesti heidän aineenvaihdunnalleen, sen sijaan, että lapsille määrättäisiin vain aikuisille tarkoitettuja lääkkeitä pienempinä annoksina.
Tässä on mielestäni yritetty yhdistää kaikki tarvittavat edellytykset, jotta Euroopan unionissa saataisiin otettua järkevästi käyttöön nimenomaisesti lapsille tarkoitettuja lääkemuotoja: siihen sisältyy innovoinnin ja tutkimuksen tukemista koskevia säännöksiä, laboratorioille tarkoitettuja kannustimia (kuten kuuden kuukauden jatkoaika lisäsuojatodistuksen voimassaoloon), luettelon laatiminen lasten lääkehoidon erityistarpeista, vaatimus kehittää lapsille tarkoitettu lääkemuoto uusista lääkkeistä, toimenpiteitä kehitettyjen lääkkeiden levittämiseksi kaikkiin jäsenvaltioihin ja erityisiä poikkeuksia, joilla varmistetaan, ettei lastenlääkkeiden kehittäminen haittaa aikuisille tarkoitettujen lääkkeiden kehittämistä.
Edessämme on konkreettinen esimerkki yhteisön sääntelyn tuomasta lisäarvosta: yksittäisen jäsenvaltion ei olisi ikinä ollut mahdollista edistää yksin tällaisia erityislääkkeisiin liittyviä toimia. 
Edite Estrela (PSE ),
   . Äänestin esittelijä Grossetêten laatiman, lastenlääkkeitä koskevan mietinnön puolesta toisessa käsittelyssä, sillä minusta nimenomaisesti lapsille tarkoitettuja lääkkeitä on edistettävä lasten aineenvaihdunnan erityispiirteiden takia.
Lastenlääkekomitean perustaminen Euroopan lääkeviraston yhteyteen auttaa seuraamaan alan tieteellistä tutkimusta. Tarkoituksena olisi, että tieteellisiä testejä tehtäisiin vain vaatimusten mukainen vähimmäismäärä. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Ensimmäisessä käsittelyssä antamansa vastauksen mukaisesti Junilistan äänestää mietintöä vastaan periaatesyistä. Kannatamme täysin naisten ja miesten yhdenvertaista kohtelua työssä. Tämä on tärkeä kysymys, jonka käsittelyyn ILO:n kaltaiset kansainväliset järjestöt sopivat erittäin hyvin. Meistä EU:n ei pitäisi säännellä tämäntyyppisiä kysymyksiä laaja-alaisissa mietinnöissä, jotka muistuttavat poliittisia ohjelmia. EU:lla ei pitäisi olla valtaa työaikasäädösten, vanhempainvapaiden eikä muiden tärkeiden kansallisten kysymysten suhteen. Jäsenvaltiot pystyvät ratkomaan nämä kysymykset paremmin itsenäisesti ja voimassa olevien kansainvälisten sopimusten mukaisesti. 
Lydia Schenardi (NI ),
   .Kun tiedetään, että nainen ansaitsee samasta työstä 11 prosenttia miestä vähemmän, on selvää, että meidän on lisättävä edelleen tietoisuutta niistä toimista, joita meistä jokaisen on tehtävä, jottei naisten ja miesten välistä tasa-arvoa ja yhdenvertaisuutta toteuteta voimakeinoin – mikä olisi naurettavaa – vaan jotta saavutetaan oikeudenmukaisuuden ja sosiaalisen tasapainon tila.
Tällä alalla ei edistytä kiihkofeminismin keinoin eikä pakottamalla eli pyrkimällä tuomaan naisia väkisin mukaan niin edustuselimiin kuin hallintoon ottamatta aivan liian usein – kuten hyvin tiedetään – lainkaan huomioon heidän osaamistaan tai pätevyyttään.
Osoittakaamme viisautemme takaamalla naisten aseman edistyminen yhteiskunnassa etenkin antamalla naisille todellinen vapaus valita työelämän ja perhe-elämän välillä ja mahdollisuus sovitella työstä ja lastenhoidosta aiheutuvat vaatimukset keskenään. Tällä hetkellä liian monella naisella ei valitettavasti ole tähän mitään mahdollisuutta. 
José Albino Silva Peneda (PPE-DE ),
   . Työmarkkinoihin liittyvissä kysymyksissä vastustan jyrkästi miesten ja naisten välistä räikeää epätasa-arvoa useilla aloilla, kuten palkoissa, työhön pääsyssä, ammattikoulutuksessa, työehdoissa ja urakehityksessä.
Äänestin mietinnön puolesta, sillä se on edistysaskel naisten ja miesten yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen täytäntöönpanossa työhön ja ammattiin liittyvissä asioissa.
Kannatan mietintöä myös siksi, että on esitettävä enemmän aloitteita, jotta ihmiset voivat tasapainottaa työ- ja yksityiselämänsä paremmin.
Kokoamalla yhteen asiakirjaan useita yhdenvertaista kohtelua koskevia aloitteita yksinkertaistetaan nykyistä lainsäädäntöä. Lisäksi suojan taso vahvistuu, kun siihen sisällytetään Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytäntö.
On kuitenkin valitettavaa, että vaikka yhdenvertaista kohtelua vaalitaan Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa ja monissa direktiiveissä, se on edelleen täyttymätön toive, pelkkä epämääräinen poliittinen periaate, jonka täytäntöönpanossa on paljon toivomisen varaa. 
Gyula Hegyi (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuotta koskevan mietinnön puolesta, ja olen tyytyväinen sen sisältöön.
Yhtä kulttuurienvälisen vuoropuhelun näkökohtaa olisi kuitenkin syytä korostaa: puhumme usein itsestämme "Eurooppana" ja "eurooppalaisina" ja unohdamme, että valtaosa Itä-Eurooppa, mukaan luettuna Euroopan suurin valtio, Venäjä, ei kuulu Euroopan unioniin. Meillä on yhteinen eurooppalainen kulttuuri ja perintö, mutta tunnemme tuskin lainkaan toistemme nykytaidetta ja kulttuuria. Saamme kuvaa noiden maiden arkielämästä tiedotusvälineiden välityksellä, ja syntynyt kuva on usein väärä ja vanhojen kliseiden värittämä. Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuoden tarjoama mahdollisuus olisi käytettävä hyväksi, jotta Venäjän ja Ukrainan sekä entiseen Jugoslaviaan kuuluneiden valtioiden monipuolisesta kulttuurista saadaan oikea kuva. Kutsumalla nuoria taiteilijoita, opiskelijoita ja toimittajia vierailulle ja kannustamalla jäsenvaltioita ja Itä-Euroopan kansakuntia kulttuurivaihtoon keskenään vahvistetaan yhteistä eurooppalaista identiteettiämme. 
Tomáš Zatloukal (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, samoin kuin suurinta osa teistä, minuakin on järkyttänyt suuresti kuulla, miten monta rasistista murhaa on tapahtunut muutamissa Euroopan maissa viime aikoina. Ne ovat räikeimpiä esimerkkejä rasismiin ja muukalaisvihaan perustuvista kauheuksista. Näistä on olemassa muitakin muotoja, jotka eivät ole yhtä silmiinpistäviä mutta jotka vahingoittavat kuitenkin monia ihmisiä. Haluan uskoa, että nationalistiset suuntaukset eri puolilla unionia saadaan kuriin Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuoden tukemiseen tarkoitetuilla toimilla ja ennen kaikkea varsinaisella kulttuurienvälisellä vuoropuhelulla. Minusta vuosi 2008 on sopiva ajankohta, sillä siihen mennessä Euroopan unioni on kasvanut 27 jäsenvaltion unioniksi. On kuitenkin välttämätöntä laatia aloitteita, jotka perustuvat sellaisiin käytännöllisiin ja kestäviin hankkeisiin, jotka jatkuvat myös vuoden 2008 jälkeen. Näistä syistä juuri hyväksymämme mietintö on mielestäni askel oikeaan suuntaan. 
Philip Claeys (NI ). –
   Arvoisa puhemies, ryhmäkollegani Dillen kiinnittää pian huomionne Saksassa tehtyyn ja julkaistuun tutkimukseen, josta käy ilmi, että monilta maahanmuuttajilta ei löydy sopeutumishaluja. Sama suuntaus näkyy monissa muissakin kyselytutkimuksissa. Esimerkiksi Itävallassa tehdyn tutkimuksen mukaan jopa 45 prosenttia muslimeista suhtautuu vihamielisesti integroitumiseen. Eikö siis olisi parempi, että Euroopan unionin virkamieskunta lähettäisi toisenlaisen viestin tekemällä vuodesta 2008 eurooppalaisten normien ja arvojen kunnioittamisen teemavuoden? Eurooppalaisten aiempi nöyristely tanskalaisten sarjakuvien julkaisemisen jälkeen on edelleen tuoreena ihmisten mielissä, joten en elättele asiasta suuria toiveita etenkään, kun mieleeni muistuu Yhdistyneessä kuningaskunnassatoteutetun mielipidekyselyn tulos, jonka mukaan 40 prosenttia Yhdistyneen kuningaskunnan muslimeista kannattaa -lain käyttöönottoa. 
Koenraad Dillen (NI ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin kollegojeni kera esittelijä Hennicot-Schoepgesin mietintöä vastaan, koska niin kutsuttu Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuosi – johon muuten uppoaa 10 miljoonaa euroa – on vain yksi uusi esimerkki siitä, ettei Euroopan unionin virkamieskunta tunne kansalaisten nykytodellisuutta. Todellisuudessa Euroopassa asuu koko ajan enemmän ja enemmän muslimeja, jotka kieltäytyvät mukautumasta yhteisiin eurooppalaisiin arvoihin ja haluavat lisäksi tyrkyttää meille maailmankatsomustaan ja elämäntapaansa.
Esimerkiksi Saksassa kansalaiset eivät yleisesti enää usko vuoropuheluun sellaisen uskonnon kanssa, joka kieltäytyy hyväksymästä sukupuolten tasa-arvon kaltaisia perusarvoja. Saksalaisten mitta on täynnä kunniamurhia, laajamittaista kouluväkivaltaa ja kaduilla näkyviä burkhia. vastikään toteuttaman mielipidekyselyn mukaan yli 71 prosenttia saksalaisista pitää islamia suvaitsemattomana ja 91 prosenttia saksalaisista yhdistää islamin naisiin kohdistuvaan väkivaltaan. Euroopan unionin virkamieskunta tekisi viisaasti, jos suhtautuisi näihin merkkeihin hieman vakavammin. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Äänestimme tänään Euroopan kulttuurienvälistä teemavuotta koskevan mietinnön puolesta. Kulttuurivaihto on luonnollisesti rikastuttavaa ja tärkeää lisättäessä ihmisten välistä ymmärrystä.
Suhtaudumme kuitenkin epäilevästi muutamiin yksittäisiin mietinnön kohtiin. Teemapäivän, -viikon tai -vuoden nimeäminen yhtä tai toista erityistä tarkoitusta varten ei nähdäksemme merkitse ihmisille käytännössä mitään. Tällaisella aloitteella saatetaan kuitenkin jollain tapaa kiteyttää tavoitteet, joihin toimielinten toiminnalla tähdätään. Epäilemme, kuten aina, keskitetysti laadittuja kampanjoita ja mielipiteenmuodostusta, ja panimme merkille, että mietinnössä tiukennetaan komission ehdotuksia tältä osin. Ei-ääni tarkoittaa enemmän rahaa EU:n toimielimille ja pr-kampanjoille. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Junilistan on sitä mieltä, että koko ajatus tämän tai tuon kunniaksi vietettävästä Euroopan teemavuodesta on tarpeeton, eikä siihen pitäisi tuhlata EU:n veronmaksajien varoja.
Kymmenen miljoonan euron haaskaaminen Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuoteen olisi erittäin moitittava teko. On vaikeaa – ehkä suorastaan mahdotonta – nähdä, millä perustein niin kannattaisi tehdä.
Uskomatonta kyllä, Euroopan parlamentin kulttuuri- ja koulutusvaliokunta haluaa lisätä EU:n rahoitusosuutta 50 prosentista 80 prosenttiin tällaisille kansallisille tapahtumille ja aloitteille myönnettävissä tuissa (tarkistus 33).
Äänestän mietintöä vastaan kokonaisuutena. 
Marine Le Pen (NI ),
   .Miten voi käydä kulttuurivaihtoa toisen kanssa, jos ei tiedä, kuka toinen on? Tunnustatte, että "uskonnollinen identiteetti on tärkeä osa identiteettiämme – myös kansalaisille, jotka eivät harjoita uskontoa". Kieltäydyitte kuitenkin tunnustamasta kristillisiä juuriamme perustuslaissanne, joka on meidän onneksemme kuollut ja kuopattu. Mistä nyt sitten puhutaan? Tarkistuksessa 9 puhutaan "kulttuurienvälisestä kohteliaisuudesta", mutta ilmaisu on ristiriitainen, tai muussa tapauksessa kohteliaisuus ei tarkoita enää mitään. Hienojen, korkealentoisten sanojen lisäämisestä saattaa lopulta syntyä siansaksaa.
Lähestymistapanne lopputulos on relativismia ja petosta: haluatte edistää Euroopan kulttuurienvälisen vuoropuhelun teemavuotta Pekingin olympialaisissa ja toimia näin kommunistisen diktatuurin vararenkaana (tarkistus 38). Mikä häpeä! Aiotte epäilemättä puhua kulttuurienvälisestä vuoropuhelusta Tiibetin kanssa? Tämä aloite tekee itsessään ehdotuksenne tyhjäksi. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Äänestän mietinnön puolesta, sillä sen päätarkoitus – syrjinnän torjuminen – on erittäin myönteinen ja tarpeellinen. Vastustan kuitenkin määrärahojen lisäämistä ja tarkistusta 18, joka on erityisen epäonnistunut, sillä siinä pyritään uuskolonialistiseen tyyliin viemään näkemyksiä ja arvoja. 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . On aina paikallaan muistuttaa, että lasten oikeuksien edistäminen on asetettava etusijalle lainsäädännössä, jäsenvaltioissa ja unionissa. Näin etenkin tänään, kun vietetään maailman lastenpäivää. Lapsissa on tulevaisuus, ja EU:n väestöstä noin viidennes on lapsia.
Puollan puitepäätöksen tekemistä lapsiin kohdistuvista seksuaalirikoksista annetuista tuomioista johtuvien ammattikieltojen tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta EU:ssa. Puollan myös esittelijän esittämiä tarkistuksia.
Tämä on tärkeä toimi, jolla parannetaan jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä lastensuojelun alalla. Lisäksi sillä on kaksiosainen tavoite:
– parannetaan ammattikieltoja koskevan tiedon saantia ammattikieltojen pakollisella rekisteröinnillä rikosrekisteriin ja
– tehdään niiden täytäntöönpano pakolliseksi.
Näin pedofiliasta yhdessä jäsenvaltiossa tuomittu henkilö, jota koskee kielto toimia tehtävissä, joissa hän voisi olla kosketuksissa lapsiin, ei pysty kiertämään kyseistä kieltoa muuttamalla toiseen jäsenvaltioon.
Yhdessä jäsenvaltiossa annetulla ammattikiellolla on oikeudellista vaikutusta muissa jäsenvaltioissa, mikä laajentaa ammattikieltojen ja muiden kieltojen vastavuoroista tunnustamista koskevan periaatteen täytäntöönpanoa. 
Gérard Deprez (ALDE ),
   . – Kannatan vankasti Belgian kuningaskunnan aloitetta, joka on välttämätön jäsenvaltioiden välisen tehokkaan yhteistyön takaamiseksi, jotta lapsia voidaan suojella seksuaaliselta hyväksikäytöltä.
Vähintäänkin voidaan kai sanoa, että tämä aloite täyttää aukon, tyhjiön (Mitä minä höpisen!) – kokonaisen kuilun, joka tällä hetkellä vallitsee.
Asian vakavuus selvisi Belgialle, kun Fourniret'n kauhistuttava tapaus paljastui. Ajatelkaahan, että kun henkilö tällä hetkellä tuomitaan yhdessä jäsenvaltiossa pedofiliasta ja häntä koskee kyseisessä valtiossa kielto toimia tehtävässä, jossa hän olisi todennäköisesti kosketuksissa lapsiin, hänen tarvitsee vain muuttaa toiseen valtioon välttääkseen kiellon.
Tällä hetkellä ei siis ole takeita siitä, että yhdessä jäsenvaltiossa määrätyllä ammattikiellolla olisi mitään oikeudellista vaikutusta muissa jäsenvaltioissa. Tässä kamalassa tilanteessa oli jo aikakin perustaa järjestelmä, joka edellyttää lapsiin kohdistuvasta seksuaalirikoksesta tuomitun henkilön asuinvaltion tunnustamaan ulkomailla langetetut kiellot ja soveltamaan niitä omalla alueellaan.
Olen vakuuttunut siitä, että tällä tekstillä säästetään lapsia mitä hirveimmiltä kauheuksilta. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Kannatan tätä päätöslauselmaa ja komission ja neuvoston sitoutumista toimimaan asianmukaisesti valitun Palestiinan hallituksen kanssa, vaikkeivät sen toimintatavat olekaan aina ihan toiveidemme mukaisia. Siitä ei seuraa mitään hyvää, jos Palestiina ajetaan taloudelliseen kaaokseen ja rappion partaalle. Euroopan unionin politiikalla pitäisi näyttää esimerkkiä Yhdysvalloille ja muille siitä, miten jatkossa edetään.
En kuitenkaan puoltanut 9 kohdan sisällyttämistä päätöslauselmaan. Olen kannattanut ja kannatan myös jatkossa vaatimuksia siirtokuntien laajentamisen keskeyttämisestä viipymättä – tai pikemminkin niiden purkamisesta – ja muurin rakentamisen lopettamisesta, mutta asia ei mielestäni oikein sovi tähän, sillä tässä on kyse aivan toisesta asiasta. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Uusimmat käänteet Israelissa ovat olleet tervetulleita – näin etenkin selkeästi vuoropuheluun ja sovintoon tähtäävän puolueen vaalivoitto – mutta samaa ei voida sanoa palestiinalaishallinnon vaalituloksesta. Tulos on kyllä oikeudelliselta kannalta säännönmukainen, mutta se herättää kaksin verroin huolta. Ensinnäkin valtaan nousi poliittinen ryhmä, joka ei tunnusta Israelin valtiota eikä näin ollen täytä yhtä rauhanprosessin edellytyksistä. Tulos osoitti samalla, etteivät palestiinalaishallinnon piiriin kuuluvat ihmiset pitäneet vaaleissa tärkeimpänä sitä, että tämä iät ja ajat kestänyt konflikti saataisiin ratkaistua neuvottelemalla.
Tältä pohjalta EU:n ja koko kvartetin on sovittava seuraavista askeleista. Palestiinalaishallinnon hallituksen suhteen on pysyttävä lujana, mutta samalla on oltava avoin presidentti Mahmud Abbasille ja hänen aloitteilleen, joilla pyritään sopimaan yleisesti ainoasta hyväksyttävissä olevasta ratkaisusta eli kahden valtion rauhanomaisesta rinnakkaiselosta.
EU:n asema avunantajana on merkittävä, joten toivottavasti "Eurooppa" osoittaa olevansa tehtävänsä mittainen tällä ulkopolitiikan saralla ja pystyy vaikuttamaan tilanteeseen myönteisesti. 
Charles Tannock (PPE-DE ),
   . Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivit äänestivät 9 kohtaa vastaan, sillä sanaa "tuomitseminen" ei käytetty missään muussa osassa tekstiä, esimerkiksi käsiteltäessä Hamasin tukea viimeaikaisille terrori-iskuille. Siirtokuntakysymys ja Itä-Jerusalemin ristiriitainen asema eivät myöskään liity suoraan humanitaariseen kriisiin palestiinalaisalueilla.
Lopuksi toteaisin, ettei turva-aita, joka on vähentänyt merkittävästi Israeliin suuntautuvien itsemurhaiskujen määrää, ole välttämättä kahden valtion välinen lopullinen raja. Sitä on jo siirretty Israelin korkeimman oikeuden määräyksistä paikallisten palestiinalaisten tarpeisiin sopivammaksi. Aidan lopullinen sijainti riippuu onnistuneista rauhanneuvotteluista. 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . Terrorismia on ilman muuta torjuttava lujasti ja järkähtämättömästi. Sivistyksemme perustana olevia arvoja ja periaatteita ei saa kuitenkaan missään tapauksessa vaarantaa.
Yhdyn Guantánamon tilanteesta ilmaistuun huoleen ja kannatan parlamentissa esitettyä vaatimusta siitä, että tällaisista tilanteista on tehtävä loppu ja pidätyskeskukset on suljettava.
Pidätettyjen vangitseminen ja vankeuden olosuhteet ovat vastoin Geneven yleissopimusta ja muita kansainvälisiä humanitaarisia sopimuksia.
Tehtiinpä vangeille mitä hyvänsä, toimien on oltava täysin ihmisoikeuksien ja oikeusvaltion periaatteiden mukaisia. Kaikkia vankeja vastaan on nostettava virallinen syyte niistä rikoksista, joista heitä epäillään, ja heille on taattava oikeudenmukainen oikeudenkäynti toimivaltaisessa ja puolueettomassa tuomioistuimessa. Tuomioita annettaessa on tietenkin langetettava sellaiset rangaistukset, jotka vastaavat epäinhimillisten, törkeiden tekojen kauheutta.
Toivottavasti Wienissä järjestettävässä seuraavassa transatlanttisessa huippukokouksessa käytetään tilaisuutta hyväksi ja painostetaan Yhdysvaltoja sulkemaan Guantánamon tukikohdan ja etsimään oikeudenmukaisempia ja nopeampia ratkaisuja noin 500:aa vankia koskevaan kysymykseen. 
José Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Haluan toistaa sen, mitä sanoin lokakuussa 2004 tästä asiasta. Vastustamme terrorismia kiivaasti ja myötätuntomme ja solidaarisuutemme kallistuu täysin sen uhrien ja uhrien perheiden kauhean kärsimyksen puolelle. Ei ole epäilystäkään, etteikö tällainen kauhea ja julma hyökkääminen perusoikeuksia vastaan olisi suurin demokraattisten valtioiden vastassa nykypäivänä oleva taisto. Syyskuun 11. päivän ja maaliskuun 11. päivän tragediat ovat tästä selvin esimerkki, ja ne ovat edelleen päällimmäisinä ajatuksissamme.
Taiston tiimellyksessä länsimaiden on kuitenkin säilytettävä korkeat moraalinormit ja näytettävä nuhteetonta esimerkkiä niiden arvojen suhteen, joita se vaalii. Tältä osin toivoisimme saavamme selvityksiä tapauksista, joissa ihmisoikeuksia, perustakeita tai allekirjoittamiamme yleismaailmallisia sopimuksia on rikottu. Mielestämme niitä sivistyneitä arvoja, joihin uskomme, on pidettävä yllä.
Puolsin näin ollen äänestyksen siirtämistä, jotta varmistetaan, että kahden viikon päästä Strasbourgissa saadaan tehtyä tarkempiin tietoihin perustuva harkittu päätös. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   .Luonnostaan ystävälliset suhteemme Yhdysvaltoihin eivät tarkoita sitä, että alkaisimme sen kintereillä puolustaa etuja, jotka eivät ole omiamme. Niin Yhdysvallat haluaisi meidän tekevän. Me emme halua.
On etumme mukaista käyttää eurooppalaista valuuttaa – jos sellainen on kerran oltava – joka on viitevaluutta dollariin nähden eikä päinvastoin. On etumme mukaista, että kehitysmaat kehittyvät tasapainoisesti, vaikkakin varovaisen protektionismin suojissa. Oli etumme mukaista, että meillä oli Nato Varsovan sopimuksen vastavoimana, mutta nyt kun Varsovan sopimusta ei enää ole, Nato Yhdysvaltojen ylivallan välineenä ei ole enää perusteltua. Ei ole etumme mukaista ottaa osaa kaikkiin sotiin, joihin meidän ei ole pakko sotkeutua. On etumme mukaista, ettei Latinalaisesta Amerikasta tule Yhdysvaltojen takapihaa Portugalin ja Espanjan yhteyksiensä ansiosta.
Vaikka sanoo näin, ei välttämättä ole Yhdysvaltojen vihollinen vaan isänmaallinen ja huolissaan omasta kotimaastaan. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . Uusi kumppanuus? EU lupaa Yhdysvalloille asevarustelua ja tiivistä sotilasyhteistyötä.
Euroopan parlamentin laaja enemmistö äänesti tänään uuden transatlanttisen kumppanuuden puolesta ja ilmaisi samalla tukevansa erityisesti EU:n ja Yhdysvaltojen välistä tiivistä sotilasyhteistyötä. Todellista arvostelua käynnissä olevasta Irakin miehityksestä tai laajenevasta Afganistanin sodasta ei kuitenkaan esitetty. CIA:n kidutuslentojen ja Euroopassa sijaitsevien amerikkalaisten sotilastukikohtien käytön Lähi-idän sodissa ei anneta häiritä uutta kumppanuutta, eikä siitä, että amerikkalaisia ydinaseita säilytetään edelleen EU:n jäsenvaltioissa, aiota keskustella tulevassa EU:n ja Yhdysvaltojen välisessä huippukokouksessa Wienissä.
Eurooppalaisten ja amerikkalaisten vahvistaminen aseveljiksi huipentuu lupauksessa "lisätä EU:n sotilaallisia valmiuksia [...] jotta muodostetaan paremmat poliittiset ja sotilaalliset kumppanuussuhteet Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välille". Tällä lupauksella sitoudutaan kiistatta sotimaan tulevaisuudessakin Yhdysvaltojen rinnalla ja jatkamaan tukea käynnissä oleville sodille. EU:n sotilaspolitiikasta vastaavien todellinen tavoite on kuitenkin pystyä toteuttamaan sotilaallisia operaatioita Natosta erillisenä ja ilman Yhdysvaltojen apua kaikkialla maailmassa – kuten nyt Kongossa. Parlamentin jäsenet hylkäsivät ei-sotilaallisen unionin jo kauan sitten. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   Amerikan yhdysvallat on Euroopan unionin suurin ja paras liittolainen. Kaiken keskustelun Atlantin kahden rannan välisistä suhteista pitäisi perustua tähän lähtökohtaan sekä kahteen muuhun avainseikkaan. Olemme mahdollisia kilpakumppaneita monilla aloilla, mikä ei kuitenkaan heikennä liittoamme. Erinomaiset liittolaissuhteet eivät kuitenkaan estä meitä näkemästä todellisuutta. Olemme kaksi erillistä kokonaisuutta, joiden hankkeet, ehdotukset ja edut eivät aina kohtaa, mutta olemme kumppaneita, joilla on sama näkemys yhteiskunnasta ja sama käsitys ihmisyhteisöstä.
Viime vuosina on ilmennyt vaikeuksia, jotka ovat useimmiten ratkaistavissa. Ajatus siitä, että Yhdysvallat aiheutti sisäisen juovan Eurooppaan, on virheellinen. Tosiasiassa EU ei ole yksi, yhtenäinen kokonaisuus, jolla olisi yksi, yhtenäinen näkemys ulkopolitiikan realiteeteista. On siis keskityttävä niihin tekijöihin, jotka tekevät suhteestamme vahvan, ja jätettävä sivuun ideologiset ennakkoluulot, jotka vaikuttavat ilmi selvästi osaan kiistoista, joita syntyy Atlantin kahden rannan kohdatessa. 
Charles Tannock (PPE-DE ),
   . Kannatamme Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegojeni kanssa vahvoja transatlanttisia suhteita, niin poliittisia kuin taloudellisiakin. Kysymys kuolemanrangaistuksen poistamisesta on edelleen yksittäisen parlamentin jäsenen päätettävissä oleva omantunnonkysymys. Tuomitsemme kuitenkin kaikki kuolemanrangaistuksen epäasiallisen ja liiallisen käytön Kiinan ja Iranin kaltaisissa maissa.
Olemme sitä mieltä, ettei kansainvälisen humanitaarisen oikeuden vastaisia rikoksia pitäisi käsitellä kansainvälisessä rikostuomioistuimessa vaan YK:n erityistuomioistuimissa.
Emme myöskään ole sitä mieltä, että Guantánamo Bayn tukikohdan välitön sulkeminen olisi toivottavaa tai toteutettavissa, kun terrorismin vastainen taistelu on edelleen etusijalla niin Yhdysvalloissa kuin Euroopan unionissakin. Pitkällä aikavälillä se lienee kuitenkin Yhdysvaltojen edun mukaista. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Kiittäisin kollegaani Erika Mannia EU:n ja USA:n välisiä taloussuhteita koskevasta mietinnöstä. Esittäisin samalla kuitenkin yhden varauksen. Olen aina ollut sitä mieltä, että unionin syventäminen on yhtä tärkeää – ellei jopa tärkeämpää – kuin sen laajentuminen. Nyt esitetään vapaakauppa-alueen perustamista Yhdysvaltojen kanssa vuoteen 2015 mennessä. En vastusta sitä periaatteessa. Se riippuu todella monista muista käänteistä. En ole taistellut tavallisille eurooppalaisille tärkeän, unionin sosiaalisen ulottuvuuden suojelun puolesta siksi, että se voitaisiin nyt myydä pöydän alta perustamalla jättimäinen vapaakauppa-alue. Olen aina todennut edistysmielisille arvostelijoille ja ammattiliittojen aktivisteille Naftan tarkkailijaryhmässä, että he näkevät asiat väärin. Heidän ei pitäisi vastustaa tiivistä taloudellista yhdentymistä Meksikon ja Kanadan kanssa, mikä on väistämätöntä globalisaatiossa, vaan vaatia sen demokratisointia perustamalla Naftaan parlamentaarinen elin sosiaalisen ulottuvuuden edistämiseksi. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   .Esittelijä Mannin mietinnössä arvostellaan tuntuvasti Yhdysvaltojen politiikkaa, jossa keskitytään esittelijän mielestä liiaksi kansallisiin etunäkökohtiin. Kunnioitan hänen mielipidettään, vaikka olen eri mieltä. Haluaisin kuitenkin nähdä vastaavanlaista vaatimista ja närkästyneisyyttä, kun parlamentti keskustelee Euroopan unionin suhteista maihin, joissa on edelleen keskitys- ja työleirejä.
Palataanpa asian ytimeen. En vastustaisi lainkaan taloudellisen yhteistyön vahvistamista Yhdysvaltojen ja Euroopan maiden välillä, jos se hyödyttäisi vastavuoroisesti molempia osapuolia. Toisaalta tätä varten ei ole mitään hyötyä perustaa "esteettömiä transatlanttisia markkinoita" – todellisia Euroopan unionin mallin mukaisia sisämarkkinoita – jossa osa lainsäädännöstä ja sääntelystä olisi yhdenmukaista ja jota voitaisiin mahdollisesti laajentaa koko Amerikan mantereelle. Tässä ei enää puhuta vapaakauppa-alueesta vaan täydellisestä taloudellisesta yhdentymisestä. Ennen poliittista yhdentymistäkö?
Mietinnöstä paljastuu, että Euroopan unioni kieltäytyy vaatimasta jäsenvaltioiden etujen kunnioittamista ja pyrkii yhdentämään ne, sulauttamaan ne ja hävittämään ne laajaan globaaliin massaan.
Sitä ei voi kuin vastustaa. 
Jean-Claude Martinez (NI ),
   .Vapaakauppa-alue on alue, jolla ei ole rajoja – etenkään tullirajoja. Se tarkoittaa yhteismarkkinoita, lähes samanlaisia kuin Euroopassa. Transatlanttinen vapaakauppa-alue muodostaa siis yhteismarkkinat Varsovasta San Franciscoon, Helsingistä Patagoniaan ja Maltalta Kanadaan. Euroopan unionin kansalaiset kuvittelevat yleisesti, että poliittinen keskustelu käydään Euroopan perustuslain tulevaisuudesta, mutta totuus on yksinkertaisesti se, että vuosina 2010–2015 eli viidessä vuodessa rakennetaan poliittinen ja taloudellinen elin, johon kuuluu maailman 193 kansakunnasta 45.
Esittelijä Mannin mietintö merkitsee siirtymistä kaikessa hiljaisuudessa Euroopan yhdentymisestä poliittiseen yhdentymiseen, joka kattaa neljänneksen maailmasta. Tämä tarkoittaisi 45 kansakunnan parlamenttia, yhteistä kauppatuomioistuinta ja yhteisen lainsäädännön alkua.
Paul Valéry ennusti 90 vuotta sitten, että Eurooppa haluaa johtoonsa amerikkalaisen komitean, ja ennustus näyttää käyvän toteen.
Hyvästi, Eurooppa – terve, maailma! Esittelijä Mann ilmoitti kaksi asiaa: eurooppalainen aate on kuollut ja maailmanorganisaatio on syntynyt. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Transatlanttiset suhteet kattavat laajemman kirjon, eivät pelkästään taloussuhteita, mikä on otettava huomioon asiaa käsiteltäessä. EU:lla ja Amerikan yhdysvalloilla on ainutlaatuinen asema maailmankaupassa. Mielestäni kolme perusseikkaa on siis otettava huomioon aina asiasta keskusteltaessa.
Ensimmäinen on lojaalisuus. Näiden kahden osapuolen välisten kauppasuhteiden olisi perustuttava hyvään uskoon, sopimusten tehokkaaseen noudattamiseen ja yhdysvaltalaisten ja eurooppalaisten talouden toimijoiden – myös monien eri tuottajien ja asianosaisten kuluttajien – oikeuksien tehokkaaseen suojeluun.
Toinen on kansainvälinen yhteistyö. Vaikka eripuraa ja kilpailua aiheuttavat tekijät ovat ilmeisiä kaikille, asiassa edistytään vain, jos päästään toteuttamiskelpoiseen yhteisymmärrykseen siitä, miten oikeudenmukaisempaa, avoimempaa ja kehitykselle suotuisampaa maailmankauppaa olisi paras edistää.
Viimeinen seikka on ajatus molempien osapuolten eteen maailmantaloudessa tulevien pääasiallisten haasteiden – sekä huolien että ratkaisujen – jakamisesta. Tämä pätee niin talouteen (tarkastellaanpa vaikka energiakysymystä, Kiinan ja Intian kaltaisten talouden voimanpesien kasvamista ja maailman köyhyyttä) kuin turvallisuuteen. 
Marc Tarabella (PSE ),
   .Haluan selittää teille nyt, miksi äänestin Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisiä transatlanttisia taloussuhteita koskevaa Mannin mietintöä vastaan.
Yleiseltä kannalta katsottua mietintö kattaa liian monta täysin toisistaan poikkeavaa alaa, joista pitäisi mielestäni laatia kustakin oma mietintönsä. Mietinnön sisältöä olisi siis nähdäkseni saanut kohdentaa paremmin.
Mietinnöllä voisi lisäksi olla dramaattisia seurauksia Euroopan unionille. Siinä avataan todella mahdollisuus Yhdysvaltojen ja Euroopan unionin välisen vapaakauppa-alueen perustamiselle, joka lisäisi Yhdysvaltojen maatalousmallin leviämistä Eurooppaan.
Tämä on vastoin periaatetta, solidaarisuusperiaatteisiin perustuvaa sosiaalista Eurooppaa, jota minulla on sosialistina velvollisuus puolustaa. 
Zsolt László Becsey (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, äänestin lopulta Langenin mietinnön puolesta, mutta vain siksi, että myös jäsen Starkevičiūtėn esittämä suullinen tarkistus hyväksyttiin. Tarkistusten 2 ja 16 osalta äänestin toisin kuin suurin osa ryhmästäni. Toinen koskee inflaatiokriteeriä ja toinen Liettuaa koskevaa komission päätöstä.
Haluaisin ilmoittaa perustelevani toimiani sillä, että jopa tämän asian käsittelytapa täällä parlamentissa ilman kunnollista keskustelua on täysin pöyristyttävä. On pöyristyttävää, että komissio tekee strategisen päätöksen ja rankaisee ensi kertaa jotakuta euroalueen laajentumisen etujen puolesta.
Komissio teki strategisen päätöksen, sillä se ei antanut sitä meille edes keskusteltavaksi. Tätä ei voi millään hyväksyä etenkään, kun komissio teki päätöksen kyseenalaisten inflaatioon ja muihin seikkoihin liittyvien kriteerien perusteella ja vaatii monia uhrauksia tehnyttä maata tilille sellaisten kriteerien takia, joita neljä–viisi jäsenvaltiota rikkoo jatkuvasti.
Minusta koko menettely tekee hallaa paitsi Euroopan parlamentin, myös Euroopan unionin ja euroalueen uskottavuudelle vuonna 2004 liittyneissä jäsenvaltioissa ja tulevaisuudessa liittyvissä valtioissa. Näin ollen sekä komissio että se osa parlamenttia, joka ei halunnut käydä pidempää keskustelua komission yksipuolisesta päätöksestä, joutuvat kantamaan hyvin raskaan vastuun. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, komission päätös jättää Liettua euroalueen ulkopuolelle ja evätä siltä näin siihen liittyvä tilaisuus nopeaan yhdentymiseen pidemmälle edistyneiden kanssa perustui viralliseen ilmoitukseen, jonka mukaan Liettuan taloudessa oli rikottu inflaatiorajaa todella pienellä ja kiistanalaisella marginaalilla.
Hallitus kaatui eilen Vilnassa, sillä se oli tehnyt suurempia virheitä ja laiminlyöntejä kuin vain jättänyt pitämättä erityistä huolta siitä, että inflaatio-ohjelma pysyisi rajan paremmalla puolen ja vältettäisiin riski saada negatiivinen "nolla pilkku jotain" -tulos. Liettuan ei pitäisi pelkästään pysyä ruodussa Euroopan unionin riveissä, etenkin kun se on uusi eikä kovin suuri.
Tässä on valitettavasti todettava, että jäsenvaltioiden epätasa-arvoinen kohtelu on ilmeistä EU:n hallinnon korkeimmalla tasolla, myös komissiossa. Kun kaksi suurempaa jäsenvaltiota ei noudattanut vakaussopimusta – eikä kyse ollut pienestä marginaalista, kuten Liettuan tapauksessa – suuria valtioita ei syytetty eikä rangaistu, vaan päinvastoin niiden päitä vain siliteltiin. Puutteellista varainhoitoa ei muutettu, vaan lakia muutettiin yhdenmukaiseksi puutteellisen varainhoidon kanssa. Meidän kohdallamme komissio ei rankaissut edesmennyttä hallitustamme, vaan pikemminkin koko kansakunta työnnettiin syrjään.
Lisäksi jotakin pahaa tapahtui EU:n itärajalla, kun Venäjä rikkoi presidentti Putinin vuoden 2003 huippukokouksessa allekirjoittamaa sitoumusta, jossa Venäjä lupasi EU:lle saada sopimuksen Viron ja Latvian kanssa aikaan hyvin nopeasti. Venäjä jopa sanoutui irti asiakirjasta, jonka Viron parlamentti ehti jo ratifioida. EU:n kantaa sai kyllä hävetä: sen sijaan, että EU olisi puolustanut jäsenvaltiotaan, se lepytteli Venäjää ja jätti Viron taas kerran setvimään asiat yksin isonveljensä kanssa.
Toivoisin kotimaani Liettuan liittyvän euroalueeseen sekä Euroopan yhteiseen varmaa energiahuoltoa koskevaan alueeseen. Euroalueen osalta Euroopan parlamentti esitti muutamia myönteisiä mielipiteitä komissiota arvostelevissa tarkistuksissa, joten muutin mieleni ja äänestin esittelijä Langenin mietinnön puolesta. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, Euroopan yhteinen valuutta voi ehkä auttaa yhteisen eurooppalaisen identiteetin lujittamisessa, joten Slovenian tasavallan hyväksymisen euroalueeseen pitäisi eittämättä olla tervetullutta.
Euroa ei saa kuitenkaan missään tapauksessa käyttää historiallisilla tunnuksilla leikkimiseen. Kun Slovenia esimerkiksi vaatii, että sen eurokolikoissa olisi oltava sellaisia itävaltalaisia symboleja kuin Kärntenin ruhtinaiden kruunajaiskivi, se on provokaatiota, joka voidaan tulkita siten, että Laibach, joka tunnetaan Ljubljanana, vaatii kyseistä historiallista aluetta itselleen.
Turkin kolikkojen kanssa on jo ollut ongelmia, joten minusta meidän pitäisi olla tiukempia asettaessamme ehtoja eurokolikoiden suunnittelulle. Tästä syystä äänestin Langenin mietintöä vastaan. 
Jan Andersson, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström ja Åsa Westlund (PSE ),
   Tarkistuksen 9 osalta on todettava, että Ruotsi kieltäytyi ottamasta euroa valuutakseen kansanäänestyksessä vuonna 2003. Kysymys on siis ratkaistu Ruotsin suhteen näköpiirissä olevan tulevaisuuden osalta.
EU:n ei pitäisi mielestämme tarkistaa Ruotsin kansan mielipidettä ottamalla kantaa puolesta tai vastaan mahdollista erivapautta koskevassa kysymyksessä. 
David Casa (PPE-DE ),
   . Eurovaluutan käyttöönoton olisi perustuttava tarkoin määritetyille kriteereille. Maalle olisi asetettava aikaraja liittymiskriteerien täyttämiseksi, ja lähentymisaika olisi asetettava. On päätettävä, miten kauan maa käyttää aikaa ERM II -mekanismissa. Myös lähentymisen aste on määritettävä.
Euron käyttöönoton pitäisi helpottaa maiden talouksien lähentymistä. Suurin osa talouksista on yhteydessä muiden Euroopan unionin maiden talouksiin.
Liittymisen etuja ovat rajat ylittävien hintojen selvyys, kilpailun lisääntyminen kuluttajien hyödyksi, rahansiirroista aiheutuvien kulujen poistuminen ja rahan vaihtoon liittyvien riskien poistuminen.
Euroopan unionin on varmistettava, että euroalueeseen liittymisen kriteerit ovat samat kaikille ja että kriteerien täyttymisen arviointi on avointa.
On varottava erehtymästä käyttämään euroalueeseen liittymistä aseena muissa taistoissa, jotka eivät liity asiaan millään muotoa. Euroalueeseen liittymisen olisi perustuttava Maastrichtin kriteereihin, eikä muilla asioilla pitäisi olla merkitystä. On varmistettava, ettei tietyistä maista tehtävillä päätöksillä tueta euroskeptikkoja, jotka käyttävät Euroopan unionin päätöksiä kyseenalaistaakseen sen saavutukset. 
Lena Ek (ALDE ),
   Äänestin euroa koskevassa äänestyksessä tyhjää siitä, pitäisikö Ruotsia katsoa koskevan erivapaus kansanäänestyksen jälkeen. Esitys perustuu väärään olettamukseen, jonka mukaan Ruotsin on pakko hyväksyä yhteisvaluutta kansanäänestyksen tuloksesta huolimatta. Niin ei tietenkään ole. Esityksessä mennään myös liian pitkälle, sillä se perustuu järjettömään ajatukseen, jonka mukaan yksittäinen maa voisi saada kansanäänestyksen tuloksen perusteella erivapauden joistakin yhteisten sopimusten osista. Tällaisen periaatteen johdonmukainen soveltaminen ei luonnollisesti tule kysymykseenkään. 
Glyn Ford (PSE ),
   . Olen tyytyväinen Langenin mietintöön, vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan näkökulmasta se herättää minussa kauhua. Emme liittyneet yhteisvaluutta-alueeseen, mikä maksaa meille miljardeja maahan suuntautuvien investointien osalta ja kymmeniätuhansia työpaikkoja. Kymmenen uutta jäsenvaltiota ovat innokkaita tulemaan mukaan, kuten ne äänestivät ennen liittymistään unioniin erillisissä, yksimielisesti myönteisen tuloksen antaneissa kansanäänestyksissä. Surun päivä koittaa Yhdistyneelle kuningaskunnalle, sen kansalle ja taloudelle, kun Slovenian, Liettuan, Viron ja Maltan kaltaiset maat ottavat euron käyttöön ja Yhdistynyt kuningaskunta jää vain riutumaan oman onnensa nojaan, syrjässä maailman menestyneimmästä valuutasta. Euroryhmä pompottelee sitä sinne tänne tehdessään taloudellemme elintärkeitä päätöksiä ilman panostamme ja vähät välittämättä meidän eduistamme. 
Bruno Gollnisch (NI ),
   .Nyt on meneillään uusi vaihe Euroopan unionin syöksyessä suin päin eteenpäin: uudet jäsenvaltiot liittyvät yhteisvaluuttaan. Langenin mietinnössä yritetään saada keskinäiseen tasapainoon Maastrichtin kriteerien ja vakaussopimuksen piirun tarkka noudattaminen, euron ylistäminen ja maalaisjärkeä käyttäen tehty pohdinta maiden liittymisvalmiudesta ja euroalueen valmiuksista selviytyä laajentumisesta, joka lisää sen monimuotoisuutta ja sitä kautta vaikeuksia.
Yhteisvaluutta on suurelta osin vastuussa kehnosta kasvusta sen käyttöön ottaneissa valtioissa (epäasiallinen korkotaso ja epäedulliset vaihtokurssit). Uusia uhreja ei enää kaivata. Ihmettelen samoin, tietävätkö kansalaiset noissa maissa, jotka ovat vasta karistaneet kommunismin ikeen niskastaan, että euron käyttöönottoon liittyy peruuttamaton itsemääräämisoikeuden menettäminen? Tietävätköhän he ylipäätään, että oman kansallisen valuutan menettäminen kirjattiin liittymissopimukseen? Meidän ei pitäisi keskittyä tiedottamaan heille euron käyttöönoton käytännön seikoista, vaan heitä olisi kuultava uudelleen kansanäänestyksessä siitä, haluavatko he menettää valuuttansa. 
Anna Hedh (PSE ),
   Äänestin tarkistuksen 9 puolesta, sillä minusta Ruotsin pitäisi pyytää erivapautta vuonna 2003 järjestetyn euroa koskeneen kansanäänestyksen jälkeen. Minusta erivapauden pyytäminen on kuitenkin Ruotsin tehtävä. EU:n ei pitäisi katsoa Ruotsin kielteisen tuloksen tarkoittavan automaattisesti erivapautta. 
Jules Maaten (ALDE ),
   . Äänestin euroalueen laajentumista koskevan Langenin mietinnön puolesta, sillä satun olemaan sitä mieltä, että komission on pitäydyttävä tiukasti alueeseen liittymistä koskevissa kriteereissä. Vain siten euroalue ansaitsee jatkossakin siihen kohdistuvan luottamuksen.
Ryhmäni katsoo Slovenian ja Liettuan olevan periaatteessa valmiita euron käyttöönottoon. Maiden liittyminen euroalueeseen hyödyttäisi koko Euroopan taloutta. Ne ovat uudistaneet talouttaan viime vuosina sellaisella tarmolla, että siitä pitäisi kaikkien euromaidenkin saada uutta pontta toimiinsa. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kukaan ei kyseenalaista ajatusta, jonka mukaan minkä tahansa jäsenvaltion, joka haluaa liittyä euroalueeseen, on täytettävä Maastrichtin lähentymiskriteerit, joista on määrätty EY:n perustamissopimuksessa. Parlamentti on ilmoittanut aina puoltavansa poikkeuksetta kriteerien tiukkaa noudattamista.
Vaikka talous- ja raha-asioiden valiokunta päätti, ettei mietinnössä keskitytä antamaan suosituksia yksittäisten maiden valmiustasosta, totuus on, että pääasiana tässä äänestyksessä oli Liettuaa koskeva kielteinen päätös. Liettua täyttää kaikki lähentymiskriteerit inflaatiokriteeriä lukuun ottamatta. Liettuan inflaatiovauhti oli edellisten 12 kuukauden aikana hieman kynnysarvoa nopeampi. Tämän takia puolsin äänestyksessä tarkistusta 2, jossa pyydetään selkeää ja kattavaa selvitystä inflaatiota koskevan kriteerin soveltamiseksi suoritetun laskennan perusteista ja kehotetaan komissiota saattamaan Liettuaa koskeva kertomuksensa ajan tasalle, jotta se voisi liittyä euroalueeseen heti tilaisuuden tullen. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Äänestän tyhjää niistä kohdista, jotka koskevat teknisiä tapoja, joilla maiden on toteutettava euron käyttöönotto. Vastustan kuitenkin ehdotuksia, joiden tarkoituksena on suunnata kaikki voimavarat inflaation torjumiseen niin, että muut tavoitteet jäävät toisarvoisiksi. Äänestän mietinnön puolesta, sillä siinä arvostellaan ankarasti tapaa, jolla Liettuaa kohdeltiin. 
Sahra Wagenknecht (GUE/NGL ),
   . Äänestin tyhjää sillä perusteella, että minusta samoja kriteerejä on sovellettava kaikkiin EU:n jäsenvaltioihin eikä euroalueen laajentumisessa saa soveltaa tiukempia kriteerejä uusia kohtaan. Tyhjää äänestäminen ei kuitenkaan muuta millään muotoa sitä, ettenkö edelleen arvostelisi vakaussopimusta, joka on täysin epäsopiva väline ratkottaessa EU:n taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia eikä hyödytä ketään, suuryrityksiä ja vaurasta luokkaa lukuun ottamatta. Yksipuolisesti hintavakautta suosivalle sopimukselle ei ole tarvetta. Sen sijaan tarvitaan sosiaalista työllisyyssopimusta, jolla täytetään väestön tarpeet. Euroalueeseen liittyminen nykyisin ehdoin ei hyödytä uusien jäsenvaltioiden kansalaisia millään tavalla sen enempää, kuin se on hyödyttänyt vanhoja jäsenvaltioitakaan. Päinvastoin, se tekee niille hallaa. 
Jan Andersson, Anna Hedh, Ewa Hedkvist Petersen, Inger Segelström ja Åsa Westlund (PSE ),
   Me Ruotsin sosiaalidemokraatit vastustamme Strasbourgissa pidettäviä parlamentin istuntojaksoja ja kysymme, miksi parlamentti on varannut merkittävän budjettikohdan ostaakseen sieltä kiinteistöjä. Asia on erityisen kyseenalainen, sillä edelleen on meneillään tutkimus siitä, onko rikkomuksia tapahtunut Strasbourgissa sijaitseviin parlamentin rakennuksiin liittyvien maksujen suhteen. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Äänestimme ennakkoarviota Euroopan parlamentin tuloista ja menoista varainhoitovuodeksi 2007 koskevan mietinnön puolesta. Pidämme erittäin tärkeänä tiukkaa suhtautumista hallinnon ehdotuksiin.
Puoltoäänemme ei tarkoita, että kannatamme jokaista suuntausta talousarviossa. Suhtaudumme aiempaan tapaan epäillen esimerkiksi Euroopan parlamentin tiedotustoimintaan, jossa tahdotaan astua parlamentin jäsenten ja poliittisten ryhmien reviirille. Emme pidä myöskään Eurooppa-talon rakentamista Brysseliin tai Euroopan parlamentin aikomusta ostaa kiinteistöjä Strasbourgista perusteltuna. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Mietintöön olisi voinut sisältyä paljon enemmän yleisiä etuja, joita liittyy Euroopan parlamentin talousarvioon. Mietinnössä pitäisi tehdä selväksi, ettei Euroopan parlamentin talousarvio kata missään tapauksessa parlamentin jäsenten eläkerahaston vajeita. Siihen olisi lisäksi pitänyt sisältyä lausunto siitä, että parlamentin jäsenten avokätistä matkakulujen korvausjärjestelmää olisi uudistettava ja että vain todelliset matkakulut – ei mitään muuta – korvattaisiin jäsenille näiden tekemistä matkoista.
Mietinnössä kannatetaan poliittisille ryhmille ja Euroopan tason puolueille myönnettävien määrärahojen lisäämistä 4 miljoonaa euroa. En voi puoltaa tätä, ja se on yksi syy, minkä vuoksi päätin äänestää mietintöä vastaan kokonaisuutena. 
Mairead McGuinness (PPE-DE ),
   . Minusta 46 kohdan vaikutin on väärä, sillä EU:n toimielimet ja sen jäsenvaltiot ovat sopineet ylimääräisten kielten – erityisesti Iirin kielen – asemasta ja niiden käyttämisestä toimielinten työkielinä. Näiden aloitteiden rahoittamiseksi laadittiin rahoitustoimia, joten niitä olisi noudatettava. 
Carl Schlyter (Verts/ALE ),
   Ne, jotka äänestävät 4 kohtaa vastaan (50 miljoonaa euroa kiinteistöjen ostamiseen Strasbourgista ja 25 miljoonaa euroa propagandaan), eivät vaikuta talousarvioon vaan yrittävät vain peitellä rahojen tuhlausta äänestäjiltä. Äänestän mietintöä vastaan, sillä en halua rahoja tuhlattavan. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ). –
   Arvoisa puhemies, varjoesittäjänä haluaisin todeta, että esittelijä Markovin mietinnössä lähdettiin alun perin siitä, että kauppa on aiheuttanut köyhyyttä. Tällaista kantaa emme voisi poliittisena ryhmänä koskaan hyväksyä. Meille kauppa on yksi köyhyyden torjunnan tärkeistä välineistä.
Meillä on sosiaalinen vastuu köyhimpiä maita kohtaan. Vuosituhannen kehitystavoitteiden saavuttamiseksi on mielestämme luotava kauppaympäristö, jossa kehitysmailla on todellinen mahdollisuus päästä teollisuusmaiden markkinoille. Maan vauraus on mielestämme yhteydessä sen talouden vapauteen. Kannatamme tukiohjelmia, mutta niiden on oltava tehokkaita. Ne on liitettävä avunsaajamaiden talouden ja yhteiskunnan olosuhteisiin, ja niillä on pyrittävä parantamaan demokraattista hallintoa. 
Kaupan ja kehitysyhteistyön yhdistämisen tavoitteena on hyödyttää ihmisiä, etenkin köyhiä. Sen sijaan, että suuria summia käytetään suoraan apuun, olisi ehkä parempi piristää köyhiä maita talousyhteistyöllä – kaupalla sekä tavaroiden, palvelujen ja osaamisen vaihdolla – niin että ne voivat rakentaa itse vaurauttaan. Asteittainen vapauttaminen on järkevää taloudellisen eriytymisen nykyisessä vaiheessa. Yhtäkkinen vapautuminen ei ole toteutunut esimerkiksi Kiinassa. Vaikka mietintö on sävyltään ylen määrin sosiaalisesti suuntautunut, siihen ei sisälly montakaan ehdotusta, joilla edistettäisiin rakentavalla tavalla kehitystä vapaan ja oikeudenmukaisen kansainvälisen kaupan avulla. Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän jäsenten esittämistä varauksista huolimatta olen esittänyt varjoesittelijänä, että mietintö hyväksyttäisiin, sillä jos alan toimijat käyttävät sitä vastuullisesti ja järkevästi, se voi auttaa elintasoerojen umpeen kuromisessa ja nostaa köyhimpien yhteiskuntien elintasoa. 
Frank Vanhecke (NI ). –
   Arvoisa puhemies, olen iloinen voidessani olla yhtä mieltä edellisen puhujan kanssa, joka esitti jo muutamia tärkeitä seikkoja Markovin mietinnöstä. Haluaisin lisätä olevani samoin sitä mieltä, että kehitysmaiden velkojen laajamittaisia mitätöintejä koskeva pyyntö ei tule kantamaan juurikaan hedelmää eikä tarjoamaan ratkaisua, vaan sillä voisi olla jopa päinvastainen vaikutus, koska kehitysmaiden ja niiden hallintojen tiukasta valvonnasta, josta IMF:n kaltaiset järjestöt ja muut kansainväliset instituutiot huolehtivat, tulisi paljon hankalampaa, ellei täysin mahdotonta. Tilanteesta hyötyisivät nähdäkseni vain läpikotaisin korruptoituneet, saamattomat ja rahaa haaskaavat afrikkalaiset ja muut johtajat, joista tulisi entistäkin rikkaampia. Tiedän, että Louis Michelin, Bob Geldofin ja Bonon kaltaiset henkilöt saattavat nyt heristää minulle sormea, mutta väitän – ja tämä on vilpitön totuus – että monien etenkin mustassa Afrikassa sijaitsevien kehitysmaiden valtava tragedia johtuu siitä, että niiden omat johtajat ryöstävät ja rosvoavat niitä. Minusta tämä on ensimmäinen päätelmä, joka on tehtävä, ennen kuin köyhille aletaan antaa todellista apua. 
David Martin (PSE ),
   Olen tyytyväinen mietintöön, jossa käsitellään kauppapolitiikan nykyistä ja mahdollista tulevaa roolia kehityksen edistämisessä ja köyhyyden torjumisessa ottamalla samalla huomioon näiden asioiden välinen monimutkainen suhde.
Mietinnön tärkeimmissä kysymyksissä keskitytään siihen, että vaikka asukaskohtainen BKT on kasvanut yleisesti maailmassa, myös köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten määrä on lisääntynyt. Mietinnössä esitetäänkin, että politiikkaa on muutettava radikaalisti sekä teollisuus- että kehitysmaissa, jotta köyhyyden jatkuvan lisääntymisen taustalla olevia ongelmia saadaan ratkottua.
Sanoma on siis hyvin selvä: liberalisoinnin ansioita tarkastellessa ei pidä unohtaa nykymaailman todellisia, valtavia hyvinvointieroja. 
Luís Queiró (PPE-DE ),
   . Kauppa on tärkeä kehityksen edistäjä ja köyhyyden vähentäjä, mutta näissä tavoitteissa on ilman muuta mahdotonta edistyä todella, ellei oikeudenmukaisia sääntöjä aseteta kansainvälisesti. Ei ole kuitenkaan helppoa löytää keinoja, joilla taattaisiin, että kauppapolitiikka auttaa ratkaisemaan köyhyysongelman.
Rajojen avaaminen kansainväliselle kaupalle tuo näin ollen merkittäviä hyötyjä yhteiskuntien kehitykselle. Köyhät maat eivät ole selvästikään aina valmiita suojelemaan itseään haittavaikutuksia vastaan tai käyttämään hyväkseen eteen tulevia tilaisuuksia.
Olenkin sitä mieltä, että ihmiset voisivat ehkä nauttia kaupan mukanaan tuomista hyödyistä enemmän, jos WTO:n kauppaneuvotteluja muutettaisiin hieman ympäristöä, karjankasvatusta, raaka-aineita, julkisia palveluja, terveydenhuoltoa ja teollistumista koskevissa kysymyksissä.
Lopuksi totean, että meidän olisi jatkossakin edistettävä kehityksen ja demokratian tukemista kehitysmaissa, jotta niiden asukkaille saadaan taattua kunnolliset työolot ja kasvumahdollisuudet. 
Anders Wijkman (PPE-DE ),
   Globalisaatio tarjoaa monia mahdollisuuksia etenkin köyhyyden vähentämiseen. Kauppa ja tekninen yhteistyö vahvistavat molemmat köyhien maiden talouksia. Samalla asiaan liittyy riskejä ja ongelmia. Kaikkein köyhimmät maat eivät useinkaan pysty osallistumaan talousyhteistyöhön esimerkiksi valmiuksien puutteen vuoksi, joten ne ovat vaarassa jäädä entistä pahemmin jälkeen.
Lisäksi kansainvälisessä ympäristölainsäädännössä on monien köyhien maiden ympäristölainsäädäntöjen tavoin paljon toivomisen varaa, mikä lisää nopeasti jätteitä ja monien luonnonvarojen, kuten metsien ja kalavarojen, liikakäyttöä ja kestämätöntä käyttöä. Tällainen toiminta vain kiihtyy nopeasti kasvavan kaupan takia. Näihin ongelmiin on puututtava mahdollisimman pian, jottei globalisaation eduista tule haittoja. 
Andreas Mölzer (NI ).
   – Arvoisa puhemies, haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni ja ilmoittaa, miksen pystynyt äänestämään Vidal-Quadrasin mietinnön puolesta. Jo vuonna 1997 EU:ssa tehtiin päätös, jonka mukaan uusiutuviin energialähteisiin perustuvan sähkön osuutta lisätään 12 prosenttiin vuoteen 2010 mennessä. Näyttäisi kuitenkin siltä, että osuutta saadaan lisättyä parhaimmillaankin vain 8 prosenttiin. Tällainen lukema panee epäilemään, miten todennäköisesti saavutamme asettamamme tavoitteen eli energiankulutuksen vähentämisen viidenneksellä nykyisestään vuoteen 2020 mennessä.
Sen sijaan, että varoja pumpataan jatkuvasti EU:n ydintutkimusohjelmaan, rahat käytettäisiin mielestäni hyödyllisemmin suuntaamalla ne uusiutuvan energian ja energiatehokkuuden aloille, joilla tulevaisuus näyttää erittäin lupaavalta. 
Duarte Freitas (PPE-DE ),
   . Energiatehokkuutta koskeva vihreä kirja on perustana komission energiatehokkuutta koskevalle toimintasuunnitelmalle. Se on erittäin tärkeä asiakirja, jolla on keskeinen sija ilmastonmuutoksen, ympäristön pilaantumisen ja luonnonvarojen väärinkäytön torjunnassa sekä energiahuollon turvaamisessa.
Esittelijä luettelee muutamia hyvin tärkeitä keinoja, joilla komission ehdottama tavoite, energiankulutuksen vähentäminen EU:ssa 20 prosenttia vuoteen 2020 mennessä, voidaan saavuttaa.
Suuria energiansäästöjä voidaan saada aikaan seuraavilla toimilla: tiedotuskampanjoilla, valistamalla ja kannustamalla ihmisiä muuttamaan kulutustottumuksiaan, kaukolämpötekniikan käyttöä edistämällä, julkisen sektorin esimerkillisillä toimilla puhtaamman liikenteen ja tehokkaamman valaistuksen edistämiseksi ja käyttämällä energiansäästösopimuksia.
Esittelijä ottaa myös esille energiamarkkinoiden kestämättömän luonteen ja viimeaikaisen öljynhinnan nousun, joiden takia nykytilanne eroaa siitä tilanteesta, jossa komissio laati vihreän kirjansa.
Puollan näin ollen Vidal-Quadrasin mietintöä. 
Bairbre de Brún, Ole Krarup, Jonas Sjöstedt ja Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   . Vastustamme energiamarkkinoiden vapauttamista. Mielestämme se ei ole välttämätöntä kilpailukyvyn lisäämiseksi, energianhintoihin puuttumiseksi eikä energian toimitusvarmuuden ja energiatehokkuuden vahvistamiseksi. Päätimme kuitenkin äänestää mietinnön puolesta, sillä siihen sisältyy myönteisiä ehdotuksia, jotka liittyvät energiatehokkuuteen, energiansäästöön ja epäedullisessa asemassa olevien yhteiskunnan jäsenten energiansaantiin. 
Hélène Goudin (IND/DEM ),
   Mietinnössä käsitellään romaninaisten tilannetta Euroopan unionissa ja heihin kohdistuvaa hankalaa, monitahoista syrjintää EU:n jäsenvaltioissa. Junilistan puolustaa romaninaisten oikeutta saada parempaa lisääntymis- ja seksuaaliterveyden suojelua.
Junilistanin perusnäkemys on, että tasa-arvokysymykset ja etnistä syrjintää koskevat kysymykset olisi asetettava molemmat selvästi etusijalle, sillä molempiin aloihin on kiinnitettävä todellista huomiota. Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että EU:n pitäisi huolehtia siitä. Junilistan on vakuuttunut siitä, että asia olisi paras hoitaa kansallisella tasolla.
Jäsenvaltioiden kulttuurit ja perinteet eroavat paljon toisistaan. Olemme näin ollen sitä mieltä, että naisten ja miesten tasa-arvoa koskevan tavoitteen saavuttamiseen voidaan suhtautua kansallisella tasolla joustavammin ja moniarvoisemmin.
Päätin siis äänestää mietintöä vastaan kokonaisuutena. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ),
   . Kannatan Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegojeni kanssa vankasti yhdenvertaisia mahdollisuuksia kaikille naisille, myös romaninaisille, ympäri Eurooppaa.
Päätimme kuitenkin äänestää mietinnöstä tänään tyhjää, sillä emme kannata uusien EU-virastojen ja instituuttien perustamista (kuten mainitaan 1 kohdassa), mikä lisää veronmaksajien taakkaa ja byrokratiaa ilman näyttöä niille ihmisille koituvista hyödyistä, joita varten ne on muka perustettu. 
Charlotte Cederschiöld, Christofer Fjellner, Gunnar Hökmark ja Anna Ibrisagic (PPE-DE ),
   Päätimme äänestää tyhjää mietinnöstä, joka koskee naisten asemaa aseellisissa selkkauksissa. Olemme tietenkin yhtä huolestuneita kuin esittelijäkin sotien kauheuksista ja sotien ja terrorismin aiheuttamasta inhimillisestä kärsimyksestä.
Mietinnön pohja on kuitenkin sellainen, että esiin nousee muutamia kummallisia perusteita, joissa miesten kärsiminen yhtenä ryhmänä ja naisten toisena sekä syyllisyyden ja vastuun tasot luokitellaan siten, että ne sopivat naisille myönnettyjen kiintiöiden vaatimukseen monissa yhteyksissä. Konfliktien ehkäisemiseen ja terrorismin lopettamiseen tarkoitetuilla toimilla on tähdättävä nimenomaan näihin päämääriin, ja niiden saavuttamiseen on käytettävä parhaita mahdollisia menetelmiä. Mietinnön monet ehdotukset saattavat olla ihan perusteltujakin, mutta niiden takia ydinkysymys on vaarassa vaihtua rauhantyön tavoitteista rauhantyön mahdollisiin muotoihin. Naisia koskevat kiintiöt rauhan turvaamiseen ja lujittamiseen keskittyvissä elimissä ja rauhanneuvotteluissa saattavat estää päämääränä olevan kärsimyksen ehkäisemisen. 
Edite Estrela (PSE ),
   . Äänestän De Keyserin mietinnön puolesta, sillä siinä esitetään käyttökelpoinen tilannearvio, jonka perustana on seuraava kolmitahoinen jaottelu: naiset uhreina, naiset rauhanturvaajina ja naiset ja sota.
Mietinnössä todetaan myös, että kansainvälisten ja eurooppalaisten elinten päätöslauselmista huolimatta naiset eivät edelleenkään osallistu konfliktien ehkäisemiseen ja ratkaisemiseen eivätkä rauhanturvaoperaatioihin. Näin ollen on perusteltua suositella käytännön toimintaohjelman laatimista, minkä avulla esteet voidaan eritellä. 
Timothy Kirkhope (PPE-DE ),
   . Kannatan Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivikollegojeni kanssa vankasti seksuaalisen hyväksikäytön ja muiden rikosten uhreiksi joutuneiden tukemista selkkauksen aikana ja sen jälkeen. Tuemme mietinnössä lueteltuja toimenpiteitä, myös kansanmurhasta, sotarikoksista ja muista mietinnössä mainituista rikoksista vastuullisten syytteeseenpanoa.
Äänestimme kuitenkin mietinnöstä tänään tyhjää, sillä emme tue miesten ja naisten mielivaltaisten kiintiöiden periaatetta millään alalla, myöskään kyseessä olevalla. Kiintiöperiaate on mielestämme alentavaa naisille. 
Ole Krarup (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä käsitellään kokonaisuutena edistyksellisellä tavalla naisten asemaa aseellisissa selkkauksissa ja roolia maan konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa ja demokratiakehityksessä, mutta päätimme äänestää tyhjää niiden kohtien takia, joissa kannatetaan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. 
Tobias Pflüger (GUE/NGL ),
   . EU:n militarisointia viedään eteenpäin käyttämällä hyväksi naisia aseellisissa selkkauksissa.
De Keyserin mietinnössä käsitellään todella naisia aseellisissa selkkauksissa, ja sen ydinkohdat ovat yleisesti hyviä, mutta esittelijä ei pysty tekemään eroa mietinnön tosiasiallisen aiheen ja EU:n sotilaspolitiikan yleisten kantojen välillä. Nykyinen ETPP mainitaan kokonaista seitsemän kertaa myönteiseen sävyyn, mikä on epäedullista mietinnölle ja estää minua äänestämästä sen puolesta. Yhdessä kohtaa mietinnössä mennään niinkin pitkälle, että siinä kannustetaan EU:ta "kiinnittämään enemmän huomiota sotilasoperaatioissa toimivien poliisivoimien läsnäoloon, valmiuksiin, koulutukseen ja varustetasoon, koska poliisiyksiköt ovat paras tapa taata siviiliväestön, etenkin naisten ja lasten, turvallisuus." Salaisuudeksi jää, mitä "humanitaariseksi väliintuloksi" ristityllä ideologialla on tekemistä tässä mietinnössä. Sen tietää vain Euroopan parlamentin suuri koalitio, joka kannattaa varauksetta EU:n militarisointia. Naisia aseellisissa selkkauksissa aiotaan käyttää tekosyynä, jotta EU:n militarisoinnista saadaan tehtailtua yhteisymmärrys. Tästä syystä äänestin De Keyserin mietintöä vastaan. On väärä lähestymistapa käyttää jatkuvasti yhtä enemmän rahaa asetutkimukseen ja EU:n aseistamiseen päästä varpaisiin, jotta se pystyisi sotimaan. Kaikkia pyrkimyksiä, joissa käytetään muka humanitaarisia perusteita EU:n militarisoinnin hyväksymiseksi, on vastustettava. 
José Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
   . Toimiessani kyseisen asian esittelijänä AKT-valtioiden ja EU:n välisessä parlamentaarisessa yleiskokouksessa otin esille konfliktinjälkeistä kuntoutusta koskevan kysymyksen.
Tuolloin meistä oli äärimmäisen tärkeää, että sukupuolten välinen tasa-arvo konfliktien ehkäisemisessä ja ratkaisemisessa otettaisiin mukaan ja että naiset voisivat osallistua poliittisten päätösten tekemiseen ja konfliktinratkaisustrategioiden määrittelemiseen.
Toistan, että naissotilaita, naispakolaisia ja fyysisen väkivallan ja seksuaalisen hyväksikäytön uhreiksi joutuneita naisia on tuettava päättäväisesti. Meidän on oltava jatkuvasti tarkkaavaisia ja toimittava päättäväisemmin ja solidaarisemmin näiden järkyttävien tekojen suhteen.
Valitettavasti esittelijä korosti naisten kärsimystä selkkauksissa tyrkyttääkseen omaa näkemystään "seksuaali- ja lisääntymisterveydestä" – myös raskaudenkeskeytyksen edistämisestä – jota kaikki jäsenvaltiot eivät taatusti hyväksy. Kuten olen aiemmin todennut, en äänestä sellaisen tekstin puolesta, jossa tätä käsitettä ei selvennetä ja jossa sillä tarkoitetaan muutakin kuin hiv:n ja aidsin kaltaisten sukupuolitautien ehkäisemistä ja sitä, että naisille taataan asianmukaiset olosuhteet, joita he tarvitsevat raskauden aikana, synnytyksessä ja synnytyksen jälkeen. 
Jonas Sjöstedt ja Eva-Britt Svensson (GUE/NGL ),
   . Mietinnössä käsitellään kokonaisuutena edistyksellisellä tavalla naisten asemaa aseellisissa selkkauksissa ja roolia maan konfliktinjälkeisessä jälleenrakentamisessa ja demokratiakehityksessä, mutta päätimme äänestää tyhjää niiden kohtien takia, joissa kannatetaan Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. 
Puhemies.
   – Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
