EU: n ja Israelin sopimus tieteellisestä ja teknisestä yhteistyöstä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Quisthoudt-Rowohlin laatima tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevän valiokunnan mietintö (A4-0035/99) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisön ja Israelin valtion tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemisestä (KOM(98)0457 - C4-0555/98-98/0241(CNS)).

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Israel on ensimmäisenä ja ainoana Euroopan ulkopuolisena maana jo vuodesta 1996 lähtien osallistunut täysimääräisesti tutkimuksen puiteohjelmaan. Tämä sopimus perustuu siihen, että tutkimusyhteistyö on yleensä luonteeltaan kansainvälistä ja että sen rajoittaminen vain EU: n alueelle ei ole mielekästä, jos molemmille sopimuspuolille on hyötyä yhteistyöstä eikä yhteistyölle ole mitään poliittisia esteitä. Israel suorittaa maksut jäsenmaiden tavoin ja sitä kohdellaan samoin kuin jäsenmaita. Muiden jäsenvaltioiden maksuosuudet eivät pienene, ja ohjelmien määrärahat kasvavat Israelin osallistumisen ansiosta.
Erilaisia ohjelmia koskevien tarjouskilpailujen määrä neljännessä puiteohjelmassa, jota toteutettiin jo vuodesta 1994 lähtien, oli vuosina 1995 ja 1996 suurempi kuin ohjelman päättymisvaiheessa. Vaikka Israel jo vuonna 1996, ennen sopimuksen tekemistä, osallistui rahoitukseen ja tietyin varauksin myös tarjouskilpailuihin, suuri osa määrärahoista oli monissa ohjelmissa jo jaettu tähän ajankohtaan mennessä. Israel on siksi hyvin kiinnostunut osallistumaan viidenteen puiteohjelmaan alusta alkaen täysimääräisesti. Tiedämme kaikki, että alkuaika on monivuotisissa ohjelmissa tärkeä, ja haluan jo puhtaasti ajallisista syistä esittää ensimmäisen vetoomukseni: hyväksykäämme tämä sopimus tänään!
Teknisen sopimuksenkin yhteydessä on luonnollisesti tarpeen ottaa huomioon myös yleinen poliittinen kenttä. Selvitän seuraavaksi eräitä asiaan liittyviä näkökohtia: ensinnäkin Israelin ja Euroopan unionin suhteet ovat tiiviit. Osapuolten välisen kaupan arvo on kaksinkertainen verrattuna Israelin ja Yhdysvaltojen väliseen kauppaan. On tärkeää, että Euroopan unionin suhteet ja vaikutusvalta Keski-idässä pysyvät muuttumattomina ja vahvoina. Tämä sopimus on siis yksi monista näitä suhteita säätelevistä sopimuksista, joita parlamentti käsittelee maaliskuussa vielä yksityiskohtaisemmin. Euroopan unionin ja Israelin väliset suhteet ovat mielestäni kaiken kaikkiaan niin vakaat, että ne pystyvät kestämään - myönnettäköön että tärkeän - mielipide-eron, joka liittyy rauhanprosessin edistymistä koskevaan arviointiin.
Toiseksi vaadimme jo neljännen puiteohjelman aikana, että yhteistyöhön ja hankkeisiin otetaan mukaan palestiinalaisia tutkimusryhmiä ja yrityksiä. Näin tämäkin sopimus palvelee välillisesti molemminpuolista ymmärtämystä. Vaadimme, että tätä yhteistyötä vielä tehostetaan, ja tarkistamme asian myös myöhemmin parlamenttina ohjelman toteutuksen yhteydessä.
Kolmanneksi sopimuksen täytäntöönpanon yhteydessä perustetaan 6 artiklan mukaisesti tietoverkkoja. Israel toivoo voivansa vastedes osallistua enemmän kehitystoimiin. Euroopan parlamentti haluaisi antaa tukensa tälle toivomukselle.
Neljänneksi tämän yhteistyön seuraamiseksi ja sen asettamiseksi samoihin puitteisiin muiden sopimusten ja yhteistyöhankkeiden kanssa Euroopan parlamentin ja knessetin välille tulee luoda yhteys, jotta parlamentit voisivat seurata ja tukea tutkimuspoliittista yhteistyötä.
Jotkin parlamentin puolueryhmistä ovat sitä mieltä, että kun hyväksymme kyseisen sopimuksen emmekä lykkää sen tekemistä, puutumme Israelin sisäpoliittisiin kiistoihin - tiedämmehän kaikki, että lähitulevaisuudessa järjestetään uudet vaalit. Haluaisin vain sanoa niille, että jos emme tänään hyväksy sopimusta, puutumme paljon voimakkaammin sisäpoliittisiin tapahtumiin, eikä meillä ole lupaa käyttää vaikutusvaltaamme huomattavassa määrin muihin hallituksiin tai muiden sisäpolitiikkoihin.
Lopuksi haluaisin vielä esittelijänä huomauttaa seuraavaa: komission ja parlamentin väliset suhteet ovat tällä hetkellä hieman kireät. Minulla on siksi, arvoisa komission jäsen, yksi toive, eikä kyse ole ainoastaan hurskaasta toiveesta: komissiota pyydetään tulevien neuvottelujen yhteydessä alusta alkaen tiedottamaan asioista parlamentille ja pitämään se ajan tasalla neuvottelujen kulusta.
Suosionosoituksia

Stockmann
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puolueryhmäni hyväksyy mietinnön ja suurelta osin myös esittelijä Quisthoudt-Rowohlin tekemät selvitykset. Euroopan yhteisön ja Israelin valtion tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskeva sopimus mahdollistaa sen menestystarinan jatkamisen, joka ainakin nykyisen korkean tason osalta alkoi vuonna 1996. Silloin Israel sai osallistua assosioituneena valtiona kaikkiin neljännen tutkimuksen puiteohjelman ohjelmiin ydinteknologiaa koskevia ohjelmia lukuun ottamatta.
Vain kolmessa vuodessa on menestyksekkäästi toteutettu 369 yhteistä hanketta, joiden arvo on 53 miljoonaa ecua. Lisäarvo, joka on saatu aikaan yhteistoiminnasta sopimisen perusteella, voidaan kuitenkin arvioida paljon suuremmaksi. Toteutettuja yhteishakemuksiahan oli noin 1 000. Yhteistyön jatkaminen myös viidennessä tutkimuksen puiteohjelmassa on molempien osapuolten edun mukaista. Meidän kiinnostuksemme kohteena ei ole vain Israelin korkeatasoinen tutkimustyö, vaan myös yhteistyön synnyttämä Israelin sitoutuminen eurooppalaisiin menetelmiin ja standardeihin sekä uusien markkinoiden avaaminen kyseisellä alueella.
Israel on omasta puolestaan kiinnostunut osallistumaan sellaisia strategisia tutkimuskehittelyjä koskevaan vuoropuheluun, joita Israel ei yksinään pysty toteuttamaan. Myös välillämme olevaa - siis Israelin osalta - kauppataseen alijäämää voidaan tulevaisuudessa vähentää ainoastaan huipputekniikan tuotteiden avulla. Molemminpuolisiin etuihin perustuva yhteistyömme on näin ollen suunniteltu pitkälle aikavälille. Siksi on itsestään selvää, ettei ainoastaan Israel, vaan myös meidän tutkimusta, teknologista kehittämistä ja energia-asioita käsittelevä valiokuntamme sekä oman puolueryhmäni suuri enemmistö kannattavat mahdollisimman saumatonta siirtymistä neljännestä tutkimuksen puiteohjelmasta viidenteen.
Päätöksemme lykkääminen, jota on esitetty, johtaisi perusteluistaan riippumatta siihen, ettei sopimusta pystyttäisi ratifioimaan 22. helmikuuta pidettävässä ulkoministerikokouksessa, jolloin Israel joutuisi jäämään pois ensimmäisistä, maaliskuussa järjestettävistä tarjouskilpailuista ja se kärsisi taloudellisia vahinkoja samalla tavoin kuin neljännen tutkimuksen puiteohjelman yhteydessä.
Israel rahoittaa viidennen tutkimuksen puiteohjelman toteuttamista bruttokansantuotettaan vastaavasti vuosittain noin 30 miljoonalla eurolla. Jotkut valiokuntamme jäsenistä ovat voineet kuluneina vuosina vakuuttua yhteisen tutkimusyhteistyön hyvästä laadusta. Olemme vaatineet myös palestiinalaisten yritysten ja tutkimuslaitosten ottamista mukaan yhteisiin hankkeisiin, ja vaatimuksemme on otettu huomioon. Tällä alalla voidaan tosin, kuten kollegani totesi, odottaa ja jopa vaatia vastedes vielä lisää ponnisteluja.
Tutkimusyhteistyön jatkaminen voi oman käsitykseni mukaan auttaa pitkällä aikavälillä vakauttamaan myös tällä hetkellä pahasti kangertelevaa rauhanprosessia. Tieteen tavoitteena on laajamittainen ymmärtäminen ja sujuva tiedonvälitys. Sen yleismaailmallinen lähtökohta tarjoaa samalla perustan erilaisista intresseistä johtuvien ristiriitojen ratkaisemiselle. Toisaalta on myös niin, että tieteellinen yhteistyö voi kukoistaa kestävästi ainoastaan rauhoitetussa ympäristössä. Vaikka täällä sovelletussa menettelyssä onkin kyse vain yksinkertaisesta kuulemisesta, pyydän täysistuntoa hyväksymään mietinnön.

Rovsing
Arvoisa puhemies, meidänkin ryhmämme voi yhtyä mietintöön, ja toivomme, että siinä esitetyt ehdotukset toteutetaan mahdollisimman pian. Olemme iloisia siitä, että Israel on tähän asti osallistunut Euroopan yhteisön tutkimusohjelmiin ja odotamme tuloksia Euroopan unionin ja Israelin valtion välisestä yhteistyöstä, joka liittyy viidenteen puiteohjelmaan. Israelinhan ovat suurelta osin perustaneet maahanmuuttajat, pakolaiset ja erittäin vahvat ihmiset, jotka ovat kestäneet diktatuureja ja sortoa ja jotka ovat usein korkeasti koulutettuja. Tämä on näkynyt tutkimusohjelmissa. Sen vuoksi Euroopan unionin ja Israelin valtion välistä yhteistyötä tekevät monet erittäin kyvykkäät ihmiset, jotka ovat korkeasti koulutettuja, taitavia ja ahkeria.
Olemme mielissämme yhteistyöstä ja toivomme, että mietinnössä esitetyt ehdotukset toteutetaan mahdollisimman pian.

Marset Campos
 Arvoisa puhemies, ryhmämme suhtautuu erittäin myönteisesti rouva Quisthoudt-Rowohlin laatimaan mietintöön, sillä se on asiallinen ja avarakatseinen mietintö. Ryhmämme ei kuitenkaan ole yhtä mieltä siitä, että se pitäisi nyt hyväksyä, sillä me - Euroopan unioni, Euroopan parlamentti - joutuisimme silloin sellaisen pääministerin hyväksikäyttämiksi, joka on osoittanut halveksivansa täysin rauhansopimuksia ja rauhanomaisen rinnakkaiselon prosessia alueella.
Sen vuoksi mielestämme, yksinomaan siitä syystä, ettemme joutuisi sellaisen pääministerin manipuloitaviksi, jonka menettelytavat tuovat mieleen natsit, sillä hän halveksii rasistisesti toista kansaa, nimittäin Palestiinan kansaa, olisi soveliasta keskeyttää tämän sopimuksen soveltaminen ja odottaa sitä, että vaalien jälkeen valittava uusi hallitus menettelisi myönteisesti ja suhtautuisi myönteisesti rinnakkaiseloon, Yhdistyneiden Kansakuntien päätöslauselmiin, Oslon sopimuksiin ja Wyen sopimuksiin ja voisi todellakin osoittaa, että takeita on olemassa.
Toisaalta me ymmärrämme alueella vallitsevan tilanteen ja olemme myös sitä mieltä, että kummankin osapuolen yhtäläisen kohtelun kannalta soveliasta ei olisi niinkään se, että palestiinalaiset yritykset ja yliopistot voisivat tehdä yhteistyötä Israelin valtiossa, vaan se, että Euroopan parlamentti solmisi sopimuksen Palestiinan kansan, tutkijoiden, yliopistolaitoksen ja palestiinalaisten yritysten kanssa, sillä Palestiinan valtion perustaminen YK: n päätöslauselman nojalla on ollut ratkaisematta toisen maailmansodan päättymisestä lähtien - siitä lähtien, kun YK perustettiin. Tällöin Euroopan unioni kohtelisi yhdenveroisella ja tasapuolisella tavalla, yhtäläisesti, kiistan kumpaakin osapuolta ja osoittaisi, ettei se ole kummankaan talutusnuorassa.
Näistä syistä, kun tulee äänestyksen aika, ryhmämme pyytää mietinnön palauttamista valiokuntaan, jotta se voitaisiin sopivasti hyväksyä parempana ajankohtana.

Holm
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön osalta, jossa käsitellään EU: n ja Israelin välistä tieteellis-teknistä yhteistyösopimusta, asia ei ole aivan yksinkertainen. Voin olla samaa mieltä osasta siitä, mitä Marset Campos esitti, nimittäin, että tätä mietintöä, jonka olimme ajatelleet tukevan rauhanprosessia, voitaisiin yhtä hyvin pitää rauhanprosessin uhkana, jos näitä asioita käytettäisiin väärässä tarkoituksessa ja poliittisessa pelissä. Tämän sopimuksen sisällöstä voi sanoa, että sen ulkopuolelle jää ydinturvallisuutta ja fuusiota koskeva ohjelma. Se ei ole mukana tässä tutkimusta käsittelevässä sopimuksessa, mistä olen iloinen. Olen kuitenkin samanaikaisesti levoton, koska meidän on tiedostettava, että Israelilla on ydinase, vaikka maa kieltää sen. Olen hieman peloissani siitä, että, kaikesta huolimatta, muista ohjelmista siirretään salaa varoja nimenomaan ydinasefuusion tutkimukseen ja ydinvoima-alan toimintaan. Sitä en voi missään tapauksessa tukea.
Tässä yhteydessä on mainittava myös Vanunu, israelilainen tutkija, joka paljasti yksityiskohtia Israelin ydinaseista ja ydinvoimatutkimuksesta. Hänen vangitsemisestaan on kulunut lähes kymmenen vuotta. Nyt olisi paikallaan, että Israel vapauttaisi hänet mahdollisimman pian. Hänen vapauttamistaan on anottu, mutta se on nyt torjuttu. Haluan kysyä komission jäsen Cressonilta, millä tavalla komissio toimii saadakseen Vanunun vapautetuksi. Avoimuus ei ole kenties komission jäsen Cressonin vahva puoli, mutta haluan kuitenkin vedota sen puolesta, että pyrkisimme vaikuttamaan Israeliin niin, että Vanunu voidaan vapauttaa.
Tässä tutkimushankkeessa on joitakin muita osia, joihin en ehkä suhtaudu yhtä myönteisesti kuin esittelijä. Sellainen on muun muassa avaruustutkimus. Me vihreät olemme sitä mieltä, että EU: n ei pidä edistää avaruustutkimusta. EU: n ja Israelin ei pidä mielestämme sen vuoksi myöskään tehdä yhteistyötä avaruustutkimuksen alalla. Yhtä vähän kuin toivomme tutkimusta tehtävän EU: ssa, yhtä vähän toivomme sitä tehtävän muiden maiden kanssa solmittujen sopimusten nojallakaan.

Pradier
 Arvoisa puhemies, meitä tänään askarruttavaan kysymykseen sisältyy aivan selkeästi poliittinen näkökohta. Israelin ja Euroopan unionin välisten suhteiden jatkaminen vaalikauden aikana saattaa näyttää ainakin paikallisesti poliittisen vallan tukemiselta ja helpottaa riidanaiheuttajien ja rauhanprosessin epäonnistumisesta vastuussa olevien henkilöiden uudelleenvalintaa. Tämä olisi kerrassaan vastenmielistä. Sitä paitsi tämän takia tietyt jäsenvaltiot eivät ole vieläkään ratifioineet Israelin valtion kanssa tehtyä assosiointisopimusta. Tilanne on kuitenkin tässä tapauksessa täysin erilainen.
Tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen jatkamista on tarkasteltava lähemmin etenkin siksi, että useat yritykset tai palestiinalaiset yliopistot (viittaan erityisesti Al Qodsiin, Jerusalemin yliopistoon tai Betlehemin yliopistoon) ovat tämän sopimuksen osapuolia ja hyötyvät tästä osallistumisesta - ja tätä meidän on sitä paitsi valvottava.
Toisaalta yliopistopiirien tai korkean teknologian alan - jotka pikemminkin kannattavat kokonaisuudessaan vankasti rauhaa - rankaiseminen merkitsee todennäköisesti sitä, että erehdytään vastustajasta.
Lopuksi tällainen sopimus ei ole vain pelkkä sopimus tai almu; se tarkoittaa myös paluuta, ja tämä on todettava, menestyksekkäisiin suhteisiin. Tämän kaiken takia radikaaliallianssin ryhmä on sisäisesti jakautunut; useat meistä pidättäytyvät ehkä äänestämästä tai joka tapauksessa haluavat tai tuntevat houkutusta äänestää puolesta.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksi onnitella rouva Quisthoudtia hänen hyvästä mietinnöstään ja hänen juuri käyttämästään puheenvuorosta. Olen täysin samaa mieltä hänen kanssaan ja ryhmänikin tukee hänen kantaansa. Ei riitä, että globalisoituvassa taloudessa ja siihen liittyvässä lisääntyvässä kilpailussa tehdään yhteistyötä tutkimuksen ja teknologian alueella vain eurooppalaisten kumppaneiden kanssa. Tieteellinen ja teknologinen yhteistyö Euroopan unionin ja kolmansien maiden välillä ja niiden osallistuminen puiteohjelmaan lisäävät tietoa, teknologian siirtoa ja innovaatiota Euroopan unionissa. Se on hyväksi työllisyydellemme ja vahvistaa myös kumppanuusmaiden ja unionin kansalaisten välistä sidettä. Sen lisäksi tämä yhteistyö voi osaltaan auttaa löytämään ratkaisuja niihin kauppaan liittyviin konflikteihin, joita ilmenee joskus unionin ja sen kumppanuusmaiden välillä.
Liberaaliryhmä tukeekin siksi täysin tieteellisen ja teknologisen yhteistyön jatkamista Israelin kanssa. Arvoisa puhemies, ryhmäni ei kuitenkaan halua, että Israel käyttää puiteohjelmaan osallistumista poliittisena välineenä Lähi-idässä. Ei ole mitään syytä jäädyttää Israelin naapurimaille annettavaa apua. Unionilla on hyvät suhteet myös niihin maihin ja etenkään Palestiinalle annettavasta avusta ei synny toivottua taloudellista kehitystä, koska Israel vaikeuttaa joskus eurooppalaisten avustusohjelmien toteuttamista.
Ryhmäni toivoo ja odottaa, että mikäli parlamentti antaa myönteisen lausunnon tieteellisestä ja teknologisesta yhteistyöstä, Israel parantaa tapansa. Toivon, että Lähi-idän ongelmiin löydetään ratkaisu.

Antony
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voimme olla vain tyytyväisiä siihen, että Euroopan yhteisö ja Israelin valtio ovat tehneet sopimuksen tieteellisestä ja teknisestä yhteistyöstä. Haluamme kuitenkin käyttää hyväksemme tämän keskustelun tuoman tilaisuuden ilmaistaksemme huolemme.
Olemme huolissamme, sillä vaikka suurin osa Israelin tutkimuksesta koskee siviilialaa, niin toinen osa - jonka luvut eivät ehkä ole tarkkoja - koskee sotilaallista alaa. Siten emme voi olla pohtimatta sitä kemiallisia ja biologisia aseita täynnä olleen lentokoneen onnettomuutta, joka aiheutti niin paljon uhreja Alankomaissa. Tämä johdattaa ajatukset Sunday Times -lehden artikkelia koskevaan kysymykseen, jonka otin esille täällä parlamentissa - luulin, että kyse oli pilasta. Artikkelin mukaan israelilaiset tutkijat olivat yrittäneet eristää arabiväestölle ominaisia geenejä käyttääkseen niitä sitten näitä vastaan biologisina aseina.
En ole saanut vastausta tähän kysymykseen, mutta sitä vastoin Israelin lehdistössä päivälehdet Haretz ja Maariv ovat myös käsitelleet tätä tietoa, jota ei ole vieläkään kiistetty. Mutta jos asia tosiaan on näin, niin se on kaikkein puhtainta ja vastenmielisintä rasismia.
Haluaisimme siten vakuuttua siitä, etteivät nämä yhteistyösopimukset edistä erityisen vaarallisia tutkimuksia. Tuemme Israelin valtion turvallisuutta ja olemme tietoisia niistä uhkista, joiden alaisina tämä nuori kansakunta on ehkä joutunut elämään. Tämän nuoren kansakunnan on kuitenkin puolestaan ymmärrettävä palestiinalaisten halu saada maansa ja itsemääräämisoikeutensa takaisin. Siksi haluaisimme Euroopan tekevän kaikkensa, jotta saavutettaisiin vihdoinkin Palestiinan kansan oikeuksien tunnustamiseen perustuva lopullinen rauhansopimus. Tämä on edellytyksenä alueen rauhalle.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, puolueryhmien edustajien keskustelusta on jo käynyt ilmi, ettei kyse ole vain puhtaasti teknisestä sopimuksesta, vaan että asiaan liittyy varsin monia poliittisia näkökohtia, minkä esittelijäkin toi selvästi esille. Kaikista puolueryhmistä - myös siitä ryhmästä, johon itse kuulun - on tosiaankin kantautunut ääniä, jotka ovat vastustaneet sopimuksen tekoa nykyisenä ajankohtana. Olen kuitenkin sitä mieltä, nimenomaan myös ulkopoliitikkona, että sopimuksen vastaiset perusteet painavat vaakakupissa vähemmän kuin sitä puoltavat perusteet.
Aina kun sanotaan, että meillä täytyy toki olla käytettävissämme ulkopoliittisia keinoja ja että meidän on käytettävä tällaisia sopimuksia kyseisinä keinoina, voin kyllä olla samaa mieltä asiasta. Mutta jos haluamme saada äänemme paremmin kuuluviin myös Euroopan unionina - mikä juuri Israelissa on yhteisenä tavoitteenamme - jos haluamme enemmän vaikutusvaltaa Israelin valtion päätöksentekoon, meidän on varsinkin silloin hyväksyttävä tämä sopimus. Jos emme nyt hyväksyisi tätä sopimusta, puheemme menettäisivät uskottavuutensa ja me menettäisimme kaiken perustan mahdollisuuksiltamme vaikuttaa Israeliin.
Kyse ei ole hallituksen vahvistamisesta. Hallituksesta päättää Israelin kansa itse. Se päättää pääministeristä ja se päättää varmasti knessetin kokoonpanosta. Sopimuksella tuskin on merkitystä tässä asiassa. Nykyinen hallitus voisi ehkä tehdä sopimuksen hylkäämisestä keinon osoittaa, miten periaatteellisen kielteisesti tai vihamielisesti Eurooppa suhtautuu Israeliin, mikä ei kuitenkaan ole totta. Me vain arvostelemme nykyistä hallitusta hyvin voimakkaasti, koska se ei ole tehnyt mitään rauhan edistämiseksi tai on siis jättänyt tekemättä paljon sellaista, mitä se olisi voinut tehdä.
Emme tiedä, kenestä tulee seuraava pääministeri, eikä sitä tiedä tällä hetkellä kukaan. Emme etenkään tiedä, mikä tulee olemaan knessetin kokoonpano. Lykkääminen ei sen tähden hyödytä paljokaan; sama tilanne voi syntyä uudestaan ja se voi olla paljon vaikeampi. Asia ei juurikaan muuttune helpommaksi, kun otetaan huomioon puolueiden ja ehdokkaiden suuri määrä. Siksi on varmasti järkevää tehdä ratkaisu nyt. Palestiinalaisille ystävilleni - ja voin sanoa, että heitä on paljon ja pidän heihin yhteyttä hyvin tiiviisti - haluaisin tältä paikalta käsin sanoa: juuri siksi, että pyrimme neuvonpitoon Israelissa, Israelin kanssa ja Israelia varten ja että rakennamme yhteistyömuotoja saadaksemme aikaan toisenlaisen suhtautumisen rauhankysymykseen, tämä sopimus täytyy ja pitää ratifioida myös täällä, eli parlamentin on tehtävä sitä koskeva päätös, jotta säilytämme tämän keskustelupohjan ja tämän kyvyn käydä vuoropuhelua Israelin kanssa. Juuri siksi sopimuksen hyväksyminen on palestiinalaisten etujen mukaista, ja voin ehdottomasti suositella sitä tässä mielessä ja erityisesti ulkopoliitikkonakin.

Nordmann
 Arvoisa puhemies, haluaisin ensiksikin onnitella rouva Quisthoudt-Rowohlia, koska hänen mietintönsä on erittäin onnistunut ja malliesimerkki tasapainosta ja synteesistä.
Tämä sopimus on tietenkin ratifioitava. Sopimuksen lykkäämistä koskevat ehdotukset ovat täysin tyrmistyttäviä, koska lykkääminen vääristäisi tietenkin sopimuksen sisällön. Israelin poissulkeminen ensimmäiseltä tarjouskierrokselta olisi lähes peruuttamaton rankaisu ja tekisi Israelista itse asiassa vähemmistönä olevan osapuolen yhteistyössä, jonka on kaikessa suhteessa oltava esimerkillistä ja jolla on erittäin tärkeä merkitys sekä tieteellisille vaihdoille että yhteistyömme kehittymiselle alueen kaikkien maiden kanssa. Israel on suostunut siihen, että Palestiinan arabit voivat osallistua tähän toimintaan, ja tämä on tietenkin hyvä enne.
Päätän puheenvuoroni toteamalla, että nämä lykkäämisyritykset ovat täysin tyrmistyttäviä ja että niiden taustalta on erotettava vanhoja kaunoja - äärioikeiston ja äärivasemmiston yhdistyminen on tässä suhteessa merkityksellistä -, joita emme täällä enää haluaisi nähdä.

Elmalan
Arvoisa puhemies, en aio vastata juuri esitettyihin hyökkäyksiin. Olen myös Israelin ystävä. Minulla on jopa sukulaisia Israelissa.
Kuitenkin Israelin kanssa tehty tieteellistä yhteistyötä koskeva sopimus näyttää mielestäni itse asiassa ensi näkemältä pääasiassa tekniseltä asiakirjalta, joka saattaa haitata Välimeren kummallakin puolella sijaitsevien yliopistojen ja tutkimuslaitosten välisen yhteistyön kehittymistä. Sopimuksen hyväksyminen saatetaan mieltää vaaliaseeksi ja myönteiseksi merkiksi Israelin hallitukselle, joka tästä rohkaistuneena edelleen jarruttaisi rauhanprosessia. Palestiinalaisia painostetaan jo usealta taholta, myös täältä parlamentista käsin - tämä on jo sitä paitsi kuultu -, jotta he eivät julistaisi Palestiinan valtiota itsenäiseksi 4. toukokuuta 1999.
Meidän on turvauduttava kaikkiin käytettävissämme oleviin keinoihin painostaaksemme Israelia, Netanjahun hallitusta, jotta se noudattaisi sitoumuksiaan. Meillä on nyt tilaisuus tehdä näin lykkäämällä tieteellistä yhteistyösopimusta koskeva äänestys Israelin vaalien jälkeiseen aikaan. Tämä ei olisi sitä paitsi ensimmäinen kerta, sillä parlamentti pani syrjään jo tammikuussa 1990 tieteellisen yhteistyösopimuksen, jotta tuolloin jo kahden vuoden ajan suljettuina olleet palestiinalaiset yliopistot avattaisiin. Tämä äänestys oli pääasiallinen syy siihen, että Israelin hallitus lopulta päätti avata ne uudelleen. Miksi emme siis menettelisi taas samalla tavoin, jotta rauhanprosessi todella edistyisi?

Ford
 Arvoisa puhemies, onnittelen esittelijää hänen työstään. Tässä mietinnössä on kaksi osa-aluetta. Ensiksikin on tekninen osa-alue, ja tältä osin sopimus on hyvä: sekä Euroopan unioni että Israel hyötyvät siitä. Israelilla on tekniikan osalta etulyöntiasema useilla aloilla: bioteknologian, optoelektroniikan, lääketieteellisen tietotekniikan ja ohjelmistojen kehittämisen alalla. Euroopan unioni voi hyötyä Israelin osaamisesta näillä aloilla.
Israelilla on osaamista myös avaruusteknologian ja ydinenergian aloilla, joiden osalta suhtaudun yhteistyöhön hyvin varauksellisesti. Tämä koskee erityisesti ydinenergia-alaa: vietin kymmenen vuotta sitten jonkin aikaa Mordechai Vanunun vankilan lähettyvillä Gazassa, sillä yritin päästä tapaamaan häntä. Hän on yhä vankilassa. Olisi hyvä, että komissio painostaisi Israelia tässä asiassa. Herra Antony, joka on nyt lähtenyt täältä, voi olla vakuuttunut siitä, että jos joku Israelissa tai miksei myös arabimaailmassa olisi niin tyhmä, että hän yrittäisi kehittää etnisiä aseita, se olisi siinä mielessä itsetuhoista, että arabien ja israelilaisten geeniperimät ovat niin lähellä toisiaan, että olisi hyvin vaikeaa kehittää tai rakentaa aseita, jotka eivät vahingoittaisi kummankin puolen ihmisiä.
Toivon, että tämä voi jouduttaa edistystä. Äänestän ilman muuta mietinnön puolesta, kunhan siinä sitoudutaan siihen, että me emme tee yhteistyötä ydinenergia-alalla. En todellakaan haluaisi minkäänlaista yhteistyötä avaruusalalla, ja olen täysin samaa mieltä siitä, että meidän pitäisi rohkaista Israelia ja painostaa israelilaisia yhteistyöhön palestiinalaisten kanssa tutkimusohjelmissa.
Lopuksi toivon, että me varmistamme sen, että mitkään näistä rahoista eivät päädy Palestiinan miehitetyille alueille. Se olisi yllytystä, ja Euroopan unioni olisi silloin vastuussa siitä.

Eriksson
Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää tästä mietinnöstä, erityisesti sen sisältämistä johtopäätöksistä ja ennen kaikkea siitä, että rauhanprosessia halutaan tukea israelilaisten ja palestiinalaisten tutkimuslaitosten yhteistyön avulla. Sopimuksen ongelmana on se, ettei siinä mainita palestiinalaisten tutkimuslaitosten välistä yhteistyötä. Esittelijä mainitsee johdannossaan, että sen jälkeen kun sopimus on astunut voimaan, sen jälkeen kun sopimus on vaikuttanut, teemme arvion siitä, kuinka erilaiset palestiinalaiset yksiköt ovat voineet osallistua. Minusta se vaikuttaa takaperoiselta sopimuksen laatimiselta, jos halutaan päästä tavoitteeseen; tavallisesti sopimukseen kirjataan kyllä se, mitä sopimuksen avulla halutaan saavuttaa.
Muuten haluan todellakin yhtyä Holmin pyyntöön siitä, että meidän on tehtävä jotakin Vanunun hyväksi. Olen myös sitä mieltä, että meidän on otettava esiin se, että Israelin on allekirjoitettava sopimus ydinaseiden leviämisen ehkäisemiseksi.

Caudron
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa esittelijä, hyvät kollegat, haluan ilmaista Euroopan ja Israelin valtuuskunnan puheenjohtajana tyytyväisyyteni todetessani, että kollegamme Quisthoudt-Rowohl ehdottaa Euroopan unionin ja Israelin valtion tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan uuden sopimuksen hyväksymistä.
Tosiasiassa tämä on - monet totesivat tämän asian jo tänä aamuna - poikkeuksellisen tehokkaan yhteistyön tulos: vuodesta 1996 alkaen on tuettu 369: ää yhteistä hanketta yhteensä yli 59 miljoonalla eculla. Tämä on myös todiste Euroopan unionin ja Israelin välisestä todellisesta yhteistyöstä, josta kummatkin saavat - kuten tiedetään - merkittävää teknologista ja intellektuaalista hyötyä. Tämä on luonnollisesti hyvä esimerkki tasapainoisesta kumppanuudesta.
Lopuksi tämä on - emmekä saa tätä peitellä - eräs rauhaa edistävä tekijä Lähi-idässä, etenkin kun sopimus mahdollistaa vieläkin tehokkaamman yhteistyön palestiinalaisten tutkijoiden, laboratorioiden ja yliopistojen kanssa. Israelin viranomaiset ovat jo tehneet tämän kaltaisia sitoumuksia.
Haluan onnitella hyvin vilpittömästi esittelijää sekä tutkimusta käsittelevän valiokunnan kaikkia kollegojamme ja ilmaista olevani tietenkin samaa mieltä herra Stockmannin kanssa hänen esittämistään erittäin painokkaista ajatuksista.
Haluan muutama viikko ennen Israelin vaaleja nähdä päätöksessämme - jonka toivon olevan myönteinen - merkin, joka on osoitettu niille älykkäille ja henkeville voimille, jotka tukevat kehitykseen, edistykseen, vastavuoroiseen kunnioittamiseen ja kumppanuuteen perustuvaa rauhaa.

Cresson
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensiksikin kiittää esittelijää ja tutkimusta käsittelevää valiokuntaa, jotka ovat tarkastelleet kysymystä hyvin lyhyessä määräajassa ja jotka tukevat lähes yksimielisesti Euroopan yhteisön ja Israelin valtion tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen tekemistä.
Komissio on tyytyväinen, että Euroopan parlamentti voi jo tänään antaa aihetta koskevan lausuntonsa. Unioni ja Israel allekirjoittivat vuonna 1996 tieteellistä ja teknistä yhteistyötä koskevan sopimuksen neljännen puiteohjelman keston ajaksi. Israelista tuli siten ensimmäinen ja tähän mennessä ainoa Euroopan ulkopuolinen maa, joka osallistuu täysimääräisesti unionin tutkimustoimiin.
Mikä on tämän yhteistyön nykyinen tilanne? Kuten juuri mainittiin, yhteistyön ansiosta on toteutettu useita yhteishankkeita - noin 350 -, joiden tulokset ovat jo nyt nähtävissä. On kehitetty uusia tuotteita ja menettelytapoja, esimerkiksi kuvantamisessa käytettävä hyvin tehokas kamera tai nopea kuvantoistolaite, mainitakseni vain nämä kaksi esimerkkiä. Kaikki nämä hankkeet perustuvat kumppanuuksiin, joissa on toisiaan täydentävää ammattitaitoa. Kummankin osapuolen laitokset ovat hyötyneet merkittävästi kumppanuuksista uusien tietojen osalta, mutta myös taloudellisesti ja kaupallisesti.
Israelin ja unionin yhteistyö perustuu tosiasiallisesti vankasti vastavuoroisen hyödyn periaatteeseen, jota sovelletaan jokaiseen hankkeeseen. Israelin väestön koulutustaso on yksi maailman korkeimmista, ja maan teknologinen taitotieto erittäin kehittynyttä. Maan pienet ja keskisuuret yritykset sekä innovaatiopolitiikka ovat elinvoimaisia, ja Israelissa perustetaankin toiseksi eniten maailmassa uusia yrityksiä, jotka ovat syntyneet yliopistojen, laboratorioiden, yritysten ja myös rahoittajien välisen yhteistyön pohjalta. Mielestäni kyse on siten mallista, jota voisimme suurimmaksi osaksi noudattaa. Olen sitä paitsi käynyt useamman kerran paikan päällä tarkkailemassa asioiden etenemistä. Israelista onkin tullut eurooppalaisten yhteistyöyritysten keskuudessa suosittu ja erittäin arvostettu kumppani.
Israelilaisten laitosten osallistuminen antaa joka tapauksessa ohjelmillemme merkittävää lisäarvoa. Lisäisin tähän, että koska sopimuksessa taataan vastavuoroisuus, eurooppalaiset tutkijat voivat myös osallistua israelilaisiin ohjelmiin. Sopimus on täyttänyt kaikki lupaukset. Kumpikin osapuoli on siten ilmaissut tahtonsa jatkaa ja vahvistaa yhteistyötään viidennen puiteohjelman aikana. Israelin viranomaiset haluaisivat panna sopimuksen täytäntöön mahdollisimman pian, sillä sopimuksen voimaantulon viivästyminen haittaisi Israelia, kuten edellisen sopimuksen aikana tapahtui.
Siksi komissio ja Israelin viranomaiset ovat neuvotelleet ennätysajassa, kolmessa viikossa. Tietyt jäsenvaltiot eivät kuitenkaan halua tehdä sopimusta nopeasti ja asettavat sopimuksen hyväksymisen ehdoksi Lähi-idän rauhanprosessin edistymisen. Tieteellisen ja teknisen yhteistyön kehittäminen saattaa mielestäni päinvastoin huomattavasti edistää rauhanprosessia. Kuten esittelijä korostaa, tästä näkökulmasta katsottuna on tärkeää, että israelilaiset ja palestiinalaiset tutkimuslaitokset voivat tiivistää yhteistyötään. Jotkut puhujat ovat käsitelleet tätä asiaa puheenvuoroissaan, ja haluaisin rauhoittaa heitä. Tämänsuuntaisiin toimiin on jo ryhdytty. Yhteistyöhön rohkaistaan erityisesti viidenteen puiteohjelmaan sisältyvässä kansainvälisiä asioita käsittelevässä osiossa, jossa etusijalle asetetaan Välimeren aluetta koskevat toimet.
Siten unionin ja Israelin välisellä tutkimuksen alan yhteistyöllä on sen sisäisen merkityksen lisäksi myös laajempi poliittinen ulottuvuus. Tämä on jälleen yksi syy siihen, että Israelin kanssa olisi tehtävä mahdollisimman nopeasti assosiointisopimus viidennen puiteohjelman ajaksi. Komissio tiedottaa edelleen säännöllisesti asiasta vastaaville valiokunnille neuvottelujen edistymisestä.
Vastatakseni joillekin puhujille sanoisin, että komission mielestä tieteellisen ja teknisen yhteistyösopimuksen jatkaminen ei missään tapauksessa rohkaise valitettavia väärinkäytöksiä, vaan sen tavoitteena on säilyttää alaa koskeva vuoropuhelu niiden ihmisten kanssa, joita tuemme. Emme saa tehdä tästä sopimuksesta poliittista panosta, jonka vaikutukset olisivat pikemminkin haitallisia. Lisään vielä, ettei sopimus koske ydinvoimaa, ei edes siviilikäyttöön tarkoitettua, eikä siihen tietenkään sisälly sotilaallinen ala.
Komissio haluaa rohkaista, kuten jo totesin, israelilaisten ja palestiinalaisten tutkimuslaitosten yhteistyötä ja käyttää siten kaikkia toimintamahdollisuuksia, jotka sille on varattu viidennessä puiteohjelmassa Välimeren alueen maita varten. Mieleeni tulee esimerkiksi hyvin erityinen ala eli vesivarojen hallinta. Tämä on luonteeltaan erittäin tärkeä ala, koska on elintärkeää lähentää toisiinsa kansoja, jotka saattavat joutua keskenään selkkauksiin.
Kun otetaan huomioon tätä sopimusta koskevat määräyksemme, ja vaikka Israelin viimeaikaiseen politiikkaan sisältyykin tietyssä suhteessa valitettavia suunnasta poikkeamisia ja rauhanprosessi on törmännyt tiettyihin esteisiin, minusta näyttää siltä, että emme voi lisätä entisestään näitä vaikeuksia keskeyttämällä yhteistyön sellaisen tiedeyhteisön kanssa, joka on yksi maailman parhaimmista ja jonka jäsenet, kuten todettiin, pikemminkin kannattavat rauhaa, ja heistä jotkut sitä paitsi tukevat erittäin näkyvästi rauhanprosessia.
Emme saa rangaista näitä ihmisiä. Meidän on päinvastoin yritettävä auttaa heitä, yritettävä tukea heitä sekä yritettävä jatkaa vuoropuhelua heidän kanssaan heidän etujensa mukaisesti tai muuten heitä rangaistaisiin suoraan epäröintimme takia.
Meidän on oltava avoimia ja avuliaita, mutta tämä ei kuitenkaan estä meitä tarkkailemasta Israelin politiikan mahdollisia suunnasta poikkeamisia. Meidän ei kuitenkaan mielestäni pitäisi yhdistää näitä kahta asiaa toisiinsa eikä käyttää tätä tieteellistä ja teknistä yhteistyösopimusta vaihtovälineenä. Se on hyvä sopimus, johon liittyy tiettyä symboliikkaa ja jolla on huomattava poliittinen merkitys. Tähän sopimukseen pyritään kokoamaan kahden tiedeyhteisön parhaimmat ainekset siten, että autetaan tätä vaikeuksien keskellä kamppailevaa väestöä, jonka kykyjä, rohkeutta, valppautta ja suurta älykkyyttä meidän olisi opittava arvostamaan paremmin ja jonka kanssa meillä on niin paljon yhteistä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Aluksilla syntyvä jäte ja lastijäämät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lagendijkin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0023/99) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi aluksilla syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottopalveluista satamissa (KOM(98)0452 - C4-0484/98-98/0249(SYN)).

Lagendijk
 Arvoisa puhemies, saanen aloittaa onnittelemalla komissiota sen tekemästä ehdotuksesta, koska se on mielestäni onnistunut yritys vastustaa sitä saastumista, jota syntyy aluksien mereen päästämän jätteen seurauksena. Ehdotus on minun mielestäni ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan mielestä tasapainoinen, sillä alukset velvoitetaan luovuttamaan jätteet, ja satamat velvoitetaan rakentamaan asianmukaisia jätteenkäsittelylaitteita. Sanoisin, että tähän asti kaikki on hyvin. Teitä ei kuitenkaan hämmästyttäne, että valiokunnan mielestä ehdotusta täytyi parantaa tai tarkentaa joiltakin osin.
Ensimmäinen kohta, joka on tärkein ja josta on keskusteltu eniten ja josta keskustellaan todennäköisesti tulevaisuudessakin, on maksaminen. Komissio ehdottaa jätteiden vastaanotosta ja käsittelystä aiheutuneiden kulujen merkittävän osan laskuttamista kaikilta satamien käyttäjiltä. Tämä on mielestäni hieman epämääräinen ehdotus ja siksi tarkistuksessa esitetään, että sanan " merkittävä" tilalla sanotaan " 90 % kuluista" . Miksi on näin? Mielestäni on erittäin tärkeää estää se, että aluksilla olisi taloudelliset syyt purkaa lastijäämänsä mereen sataman ulkopuolella. Mikäli vain pieni osa kuluista muutetaan satamamaksuiksi, laivoilla on edelleen syyt purkaa jätteensä mereen. Siksi me kannatamme sitä, että sanan " merkittävä" sijasta käytetään ilmaisua " vähintään 90 % kuluista" , sillä kyse ei ole tarkasta luvusta. Mielestämme kyse on siitä, että tehdään selväksi, että jätteen käsittelystä aiheutuvat kulut tulevat kaikkien alusten maksettaviksi, huolimatta siitä, käyttävätkö ne jätteen vastaanottopalveluja vai eivät.
Toinen kohta, jota ehdotuksessa voitaisiin mielestämme tarkentaa, on määräysten noudattamisen valvonta. Tämä tapahtuu kahdella tasolla. Ensiksikin välisatamissa tapahtuva valvonta. Ei voi olla niin, että alus, jolla ei ole hyväksyttävistä syistä aikaa tai mahdollisuutta purkaa jätteitään tietyssä satamassa, ei tee sitä seuraavassakaan satamassa. On oltava mahdollista - ja näin onkin jo - että satamat tiedottavat toisilleen niiden välillä kulkevien alusten tai seuraavaan satamaan saapuvien alusten tilanteesta. Nämä järjestelmät ovat olemassa, mutta niitä on kehitettävä edelleen; siksi pyydämme komissiota tukemaan näitä pyrkimyksiä.
Toinen valvontaan liittyvä asia on satamien sisäinen valvonta. Myös tässä kohdassa valiokunta oli tyytymätön siihen epämääräiseen määritelmään, jota komissio oli käyttänyt, valvontaa pitäisi olla " riittävästi" . Kannatamme sitä, että " riittävän" tilalla mainitaan vanha luku, jonka komissio on itse esittänyt aikaisemmissa säännöksissä, nimittäin 25 % laivoista pitäisi mielestämme tarkastaa. Luku mainitaan jo joissakin säännöksissä. Komissio on sanonut, että se mahdollisesti poistetaan. Mielestämme tällä hetkellä siihen ei ole mitään syytä ja siksi tuo 25 % tulee mainita myös direktiivissä.
Kolmas komission ehdotuksen tarkennus koskee kalastusaluksia. Komissio on itse sanonut, että on oikeastaan virhe, että kaikki kalastusalukset jätetään direktiivin ulkopuolelle. Emme kannata tarpeetonta byrokratiaa emmekä kannata kaikkien kalastusalusten sisällyttämistä direktiiviin, mutta meidän mielestämme on outoa, että hyvin suuret alukset, oikeat kalatehtaat, jotka tuottavat valtavan paljon jätettä, jäisivät tämän direktiivin ulkopuolelle. Siksi esitämme alle 15 metrin pituisten alusten jättämistä direktiivin ulkopuolelle ja yli 15 metrin pituisten alusten sisällyttämistä direktiiviin.
Lopuksi neljäs tarkennus, joka koskee ympäristön huomioon ottavan käytöksen palkitsemista. Mielestämme se on merkittävä tekijä kaikessa ympäristö- ja liikennepolitiikassa. Me kannatamme sitä, että sellaiset alukset, jotka tekevät itse parhaansa toimiakseen ympäristön huomioon ottavalla tavalla aluksilla tai jätteen luovutuksen yhteydessä, palkitaan. Sitä varten on välttämätöntä määritellä se, minkälaisia ympäristöystävälliset alukset ovat. Siksi pyydämme komissiota tukemaan pyrkimyksiä selvittää tämä asia paremmin.
Olen tullut siihen johtopäätökseen, että - ja tämä huomautus koskee yleisemmin Euroopan unionin ehdotuksia - komissio ja joskus myös parlamentti tekevät vielä liian usein ehdotuksia, joiden toteuttaminen on kyseenalaista, koska ne ovat kaukana arkipäivän käytännöstä. Olen vakuuttunut siitä, että komission ehdotus parlamentin tarkistuksilla täydennettynä on ehdotus, joka vastaa arkipäivän käytäntöä. On olemassa satamia, joilla on jätteenvastaanottolaiteet tai suunnitelmia rakentaa sellaiset. Alukset ovat valmiit luovuttamaan jätteensä. On olemassa suunnitelmia laatia paremmat kuvaukset siitä, minkälaisia ympäristöystävälliset laivat ovat. Juuri siksi, että tällaisia suunnitelmia on tehty ja että komission ehdotus liittyy niihin, uskon, että tämä ehdotus on välttämätön ja mielekäs sekä hyvä yritys estää jätteen purkaminen mereen.

Sindal
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun Ison-Britannian puheenjohtajisto otti merien saastumisen esityslistalle muun muassa liikennevaliokunnan lausumien kehotusten jälkeen, sanoivat meistä useat: vihdoinkin! Tarkoitan sitä koko sydämestäni. Tiedämme, että öljy on aiheuttanut useita ongelmia Euroopan merialueilla. Tiedämme, että monista aluksista on päässyt vuotamaan öljyä aluevesiimme. Tämä direktiivi on velvoite laivoille. Siirrymme IMO-sopimuksesta - joka oli suositus - nyt lainsäädäntöön, jossa laivoja ja niiden kapteeneja velvoitetaan tekemään selvitys jäteöljyn määrästä.
Seuraavaksi velvoitamme, että satamat, eivät välttämättä kaikki satamat, vastaanottavat tulevaisuudessa jäteöljyä. Mielestäni on olennaista, että tästä direktiivistä tehdään mahdollisimman toimiva. Sen ei pidä olla monimutkainen ja byrokraattinen. Toivon, että komission ja neuvoston tekemä lopullinen versio tekee tästä direktiivistä käyttökelpoisen ja hyvän laivojen ja satamien kannalta.
Ongelmia on kaksi. Esittelijä käsitteli niistä ensimmäistä. Haluaisin kuitenkin käsitellä molempia ongelmia. Maksuthan on suoritettava. Tämä ei ole ilmaista. Toivon, että nämä kustannukset eivät rajoita merenkulkua entisestään. Shortsea-liikennettä käsittelevä mietintöhän osoitti selvästi, että satamakustannukset ovat yksi syy siihen, että valitaan muita kuljetusmuotoja. Joten kustannukset rasittavat täten pieniä rannikkolaivoja - ja suuriakin -, ja pidän sitä ongelmallisena. Jossatamia tarkasteltaisiin infrastruktuurina, käyttö voitaisiin tehdä ilmaiseksi. Asiaa voidaan myös tarkastella maihin otettavan jäteöljyn kannalta. Sehän voidaan oikeastaan käyttää uudelleen. Jos jäteöljy vapautettaisiin öljymaksuista ja arvonlisäverosta ja niin edelleen, järjestelmää voitaisiin todellakin rahoittaa sen avulla. Olen sitä mieltä, että jäsenvaltioille on esitettävä muutamia hyviä ajatuksia tästä rahoituksesta.
Toisen ongelman muodostavat kansainvälisillä vesillä kauttakulkumatkalla olevat laivat, jotka eivät poikkea Euroopan satamissa. Niillehän me emme voi tehdä mitään. Mielestäni meidän on muisteltava, mitä tapahtui Pallas Athenelle . Se syttyi tuleen kansainvälisillä vesillä, se seilasi Tanskan aluevesien läpi ja ajoi karille Saksan aluevesillä, ja niinpä me kaikki pelasimme yhdessä eräänlaista virkamiesten Mikado-peliä. Se, joka liikahtaa ensimmäisenä, häviää. Se saa nimittäin laskun. Jos meillä olisi ollut Pohjanmerta koskeva valvontajärjestelmä, Tanska, Iso-Britannia ja Saksa olisivat voineet ryhtyä toimiin, mutta niin ne eivät tehneet. Laskutimme sitä maata, johon alus kulkeutui. Joten luulen, että tehtävänämme on myös saada jäsenvaltiot tulevaisuutta pohtiessaan ottamaan huomioon kauttakulkumatkalla olevat laivat. Tiedän varsin hyvin, että se ei kuulu tämän direktiivin piiriin.

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää siitä, mitä täällä on tuotu esille. Toivotan erityisesti tervetulleeksi arvoisan kollegani, liikenteestä vastaavan komission jäsenen, ja olen iloinen siitä, että keskustelemme taas aamupäivällä emmekä tiistai-iltana klo 23.00.
Siirryn nyt kuitenkin asiaan. Uskon, että komission direktiiviä koskeva lähtökohta on erinomainen. Koska olen kotoisin Hampurista, olen iloinen siitä, että Hampurissa pidetyn satamien jätteenvastaanottopalveluja koskeneen kansainvälisen eurooppalaisen konferenssin kaikki tulokset on otettu mukaan. Tiedämmehän kokemuksesta, ettei alusten jätehuoltoa koskevan velvoitteen sisältävä Marpol-sopimus ole riittävä. Aluksilla syntyvistä jätteistä on todella huolehdittava. Jos sanomme nyt, että satamien on järjestettävä jätehuoltopalveluja ja että jokaisen on joka tapauksessa suoritettava no special fee -järjestelmään perustuvat maksut, luulen, että silloin yhä useammat kapteenit haluavat - kun he kerran ovat maksaneet välittömän jätehuoltomaksun - myös käyttää satamassa järjestettyjä jätehuoltopalveluja. Tehtävä on hyvin tärkeä; muulla tavoin emme pysty saamaan etenkään Pohjan- ja Itämeren rantoja puhtaiksi. Meillä on tässä asiassa vielä paljon tekemistä, mutta tämä koskee myös Välimerta ja muita Euroopan unionin osia.
Lähtökohta on siis täysin oikea. Kiitän myös liikennevaliokunnan uutta jäsentä, kollega Lagendijkia, erinomaisesta yhteistyöstä. Luulen, että liikennevaliokunta on hyväksynyt suosituksen yksimielisesti, ja on hyvä ja tunnustuksen arvoinen asia, että parlamentin kaikki puolueryhmät panostavat yhteiseen päämäärään, nimittäin ympäristönsuojeluun, mutta myös taloudellisten etujen huomioon ottamiseen.
Haluaisin nyt vielä käsitellä lyhyesti kahta asiaa. Olemme esittäneet joukon tarkistusehdotuksia, ja toivon, komission jäsen Kinnock, että komissio puoltaa myöhemmin niitä kaikkia. Haluaisin joka tapauksessa korostaa erityisesti kahta asiaa: komissiota on ensinnäkin pyydettävä kiinnittämään huomiota siihen, etteivät nyt käyttöön otettavat maksujärjestelmät johda satamien välisen kilpailun vääristymiseen. On odotettavissa, että jotkin satamat yrittävät saada itselleen kilpailuetuja erityisen suotuisien tai epäsuotuisien maksuja koskevien säännösten avulla niin sanotusti satamien välisten tavanomaisten lastausta koskevien kiistojen kautta. Komission on oltava tässä yhteydessä tarkkaavainen, ja meidän on tarpeen vaatiessa täydennettävä lainsäädäntöä. Uskon myös, kuten esittelijä jo sanoi, että meidän on velvoitettava jäsenvaltiot tai satamat suorittamaan vuosittain kunnollinen tarkastus 25 %: lle kaikista laivoista. Riittävästä valvonnasta meillä on kokemuksia jo kuorma-autoliikennettä koskevien lepoaikojen osalta, niiden yhteydessäkin meidän oli täydennettävä lainsäädäntöä, koska jäsenvaltiot eivät noudattaneet sääntöjä.
Arvoisa komission jäsen, tästäkään asiasta ei pitäisi syntyä ongelmia, sillä satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetussa direktiivissä säädetään sama prosenttimäärä, siis 25 %. Sama viranomainen voi mahdollisesti hoitaa tämänkin asian. Tarvitsemme jätehuollon tehokasta valvontaa meren, eläinten ja ihmisten hyväksi.

Donnay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meille jätetyn direktiiviehdotuksen tavoite on täysin kunnioitettava, koska siinä pyritään tehostamaan merialueiden ympäristönsuojelua.
On totta, että on kansainvälisiä standardeja, mutta kaikki ovat samaa mieltä siitä, ettei niitä läheskään aina noudateta. Näihin standardeihin kuuluu Marpolin yleissopimus, jota koskevassa direktiiviehdotuksessa sopimuksen säännöt saatetaan osaksi yhteisön oikeutta eli vähennetään päästöjä mereen, parannetaan vastaanottopalveluja satamissa, tehostetaan tarkastuksia siten, että alusten on luovutettava jätteensä, sekä luodaan näiden palvelujen rahoitusjärjestelmä.
Kannatamme kokonaisuudessaan näitä tavoitteita, mutta niiden täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt herättävät meissä tiettyä levottomuutta niiden huolien lisäksi, jotka toimme esiin merisatamia käsittelevän vihreän kirjan tarkastelun aikana. Viittaan tässä toissijaisuusperiaatteeseen. Muistutan, ettei Euroopan unionille anneta Maastrichtin perustamissopimuksessa erityistä toimivaltaa satamapalvelujen ja merisatamien hallinnan sääntöjä koskevien järjestelyjen alalla. Olisi valitettavaa, jos unioni yrittäisi sekaantua tähän hallintaan ympäristöä koskevien aiheiden varjolla. Meidän on myös varottava sitä, että tällainen puuttuminen ei vaaranna toissijaisuusperiaatetta, jota ryhmäni pitää erityisen tärkeänä.
Nämä varaukset huomioon ottaen hyväksymme direktiiviehdotuksen ja kannatamme sitä liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittämien tarkistusten mukaisessa muodossa. Haluaisin puheenvuoroni päätteeksi onnitella esittelijää erinomaisesta työstä ja hänen mietintönsä laadukkuudesta.

Wolf
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, eihän sivistyneissä yhteiskunnissa käydä tarpeillakaan aivan missä tahansa. Siinä mielessä on luonnollista velvoittaa alukset luovuttamaan jätteet satamissa. Mielestäni herra Lagendijkin mietinnössä tämä tehdään todella selväksi. Maksuista ei saa aiheutua kiusausta jätehuollon laiminlyömiseen. Tarkastusvelvoitteen on katettava 50 % aluksista. Muut vaihtoehdot johtavat naurettaviin tai vaarallisiin tilanteisiin, ja ympäristöystävällisiä aluksia on pidettävä etusijalla.
Tässä mietinnössä käsitellään periaatteessa epäsuorasti, pikkuriikkisin kukonaskelin, kolmea olennaista kohtaa, joista ensimmäinen liittyy Euroopan merialueiden sääntelyä koskevaan kysymykseen. Yhdysvalloissa on jo kauan käytetty kyseistä sääntelyä. Euroopan unioni toimii yhä edelleen aivan kuin se koostuisi suuresta joukosta pieniä valtioita, joiden välillä ovat voimassa ainoastaan IMO-standardit. Tilanne on kestämätön.
Toiseksi käsitellään satamavaltioiden suorittaman valvonnan tarpeellisuutta. Kun otetaan huomioon liputus- ja kaksoisrekisteriasioissa tapahtunut kehitys, on välttämätöntä ryhtyä toimiin.
Kolmantena aiheena on ympäristönsuojelun periaate, sillä elämän perusteiden tuhoaminen ei todellakaan voi muodostaa jonkin talouden alan perustaa.

Van Dam
Arvoisa puhemies, tavaroiden tuonti Euroopan unioniin ja vienti sieltä pois kasvaa yhä. Nämä kuljetukset tapahtuvat suurelta osin meritse. Se on kannatettavaa, sillä onhan vesitse tapahtuva kuljetus kuljetusyksikköä kohti yksi puhtaimmista kuljetustavoista. Tästäkin kuljetusmuodosta aiheutuu kuitenkin haittoja ympäristölle. Paljon käytetyiltä vesiteiltä löytyy säännöllisesti laivoista peräisin olevaa jätettä.
Tämä on vain yksi laivojen jätteiden purkamisen seurauksista. On todettava, että tällaiset päästöt merkitsevät meriympäristön häiritsemistä ja että ne vahingoittavat suuresti tätä luomakunnan osaa.
Ehdotetussa direktiivissä halutaan tarjota ratkaisu tällaisiin ongelmiin. Se on kaikkea muuta kuin yksinkertaista. Toisaalta, kuten esittelijä sanoi, tärkeää on, kuten muuallakin, että saastuttaja maksaa. Toisaalta maksettavien maksujen suuruus ei saa olla syynä lainsäädännön noudattamatta jättämiselle.
Valitussa lähestymistavassa huomattava osa kuluista laskutetaan käyttäjältä, kun taas jäljelle jäävä osa on maksettava vain poikkeustapauksissa. Tämä oikeuttaa mainitunlaiseen lähestymistapaan. Myönteistä on myös se, että ympäristöystävällisille aluksille voidaan myöntää alennuksia maksuista.
Muuten direktiivin menestys riippuu kokonaan sen noudattamisesta. Ehdotettu ilmoitusjärjestelmä ja ilmoitusvelvollisuus ovat minusta hyvä tapa olla rohkaisematta lainsäädännön noudattamatta jättämistä. Lopuksi: tämä mietintö antaa myönteisen panoksen ympäristömme suojeluun ja me tuemmekin sitä.

Camisón Asensio
 Arvoisa puhemies, myös minä haluan onnitella esittelijää, herra Lagendijkia, hänen merkittävästä työstään, jonka osalta on syytä mainita, että se todellakin hyväksyttiin liikennevaliokunnassa yksimielisesti. Olen paljolti samaa mieltä siitä, mitä herra Jarzembowski on täällä sanonut, ja sen lisäksi, että puollan hänen sanojaan, esitän vain joitakin täsmennyksiä.
Kuten on sanottu, tämän aluksilla syntyvän jätteen ja lastijäämien vastaanottopalveluja satamissa koskevan ehdotuksen tavoitteena on vähentää saastumista ja suojella näin ympäristöä, ja etenkin valvoa jätteiden ja muiden vahingollisten aineiden laitonta mereen upottamista. Tässä tilanteessa komission ehdotus, arvoisa komission jäsen, merkitsi tarvittavaa ja erittäin asianmukaista täydennystä nykyiseen lainsäädäntöön, jolla suojellaan meriympäristöä ja luodaan oikeudenmukaiset kilpailuedellytykset yhteisön satamille. Näin ollen, arvoisa komission jäsen, meidän on pidettävä myönteisenä tätä ehdotusta, erityisesti siihen sisältyvää periaatteellista alusten oikeudellista velvoittamista huolehtia jätteistä ja lastijäämistä satamissa.
Pidämme kokonaisuudessaan myönteisenä myös ehdotettua maksujärjestelmää, joka muistuttaa - kuten niin ikään on sanottu - erityismaksutonta järjestelmää, mutta jossa vältetään joutumasta alennusjärjestelmään.
Tässä ehdotuksessa edellytetään osittain erilaista käsittelyä aluksilla syntyvälle jätteelle ja lastijäämille. Alukset kyllä velvoitetaan huolehtimaan asianmukaisesti kumpaankin kategoriaan kuuluvista jätteistä satamassa, mutta lastijäämiin sovelletaan Marpol 73/78 -sopimuksessa olevia määräyksiä. Tämä merkitsee, että lastijäämien huoltokustannuksia ei kateta satamamaksuilla, vaan tästä on perittävä erillisiä maksuja.
Lopuksi totean, arvoisa puhemies, että on luonnollista, että direktiivin soveltamisalan osalta myönnetään poikkeus sota-aluksille, ja ilmoitan, että olemme ehdotuksesta yleisesti ottaen samaa mieltä.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, olemme kaikki nähneet kuvia linnuista ja kaloista, jotka käyvät viimeistä epätoivoista taisteluaan öljypäästöjä ja muita sellaisia laivoistamme päässeitä jätteitä vastaan, joita rannikkoalueillamme on, koska emme pidä kiinni niistä kansainvälisistä sopimuksista, jotka kieltävät jätteiden upottamisen mereen. Tilanne korjaantuu tämän direktiivin avulla, kun laivat aina, jätteiden määrästä riippumatta, joutuvat maksamaan satamamaksun jätteiden hävittämisestä. Esittelijän tavoin Kesäkuu-liike kannattaa tavalliseen tapaan periaatetta, jonka mukaan saastuttaja maksaa. Olemme kuitenkin esittelijän kanssa samaa mieltä myös siitä, että periaatteesta on luovuttava, jos jätemäärää vastaava maksu houkuttelee upottamaan jätteet mereen. Valvonta on tämän mietinnön kulmakivi. Jotta se kuitenkin olisi tehokasta, Kesäkuu-liike kehottaa tukemaan esittelijän tekemiä tarkistuksia, jotka liittyvät erityisesti seuraaviin kohtiin: siihen, että tarvitaan " ympäristöystävällisten alusten" määritelmä, että valvontaa on konkretisoitava, että ilmaisu " osallistuvat merkittävällä tavalla" on konkretisoitava, jotta kustannusten kattamiseen osallistutaan niin merkittävällä tavalla, että jätteiden upottaminen mereen ei kannata, ja lopuksi siihen, että lastijäämät sisältyvät satamamaksuihin.

Stenmarck
 Arvoisa puhemies, on monelta kannalta suuri ongelma, että aluksilla syntyvää jätettä ei käsitellä oikealla tavalla. Itämeren ylittävä liikenne muodostaa tässä yhteydessä erityisen ongelman, erityisesti sen vuoksi, että Itämeri on erittäin haavoittuva. Valtavia öljymääriä päästetään vuosittain suoraan Itämereen. Pelkästään Ruotsin aluevesillä näitä päästöjä tapahtuu vuosittain satoja. On lähes mahdotonta todeta, mistä laivasta öljy kulloinkin on valunut.
Ruotsissa on tästä syystä voimassa laki, joka tarjoaa jokaiselle ohikulkevalle alukselle mahdollisuuden poiketa käytännöllisesti katsoen mihin tahansa satamaan ja jättää jäteöljynsä sinne. Tällaisella järjestelmällä on tietysti hyötynsä ja haittansa. On luonnollisesti erittäin myönteistä, että kenenkään ei tarvitse taloudellisista syistä pumpata jäteöljyjään suoraan mereen. Tällainen järjestelmä maksaa kuitenkin samanaikaisesti paljon, ennen kaikkea sen vuoksi, että vain muutamat maat noudattavat tätä järjestelmää.
Tästä syystä on luonnollista ja itsestään selvää kehitystä, että samantapaisia toimenpiteitä toteutetaan koko Euroopassa ja, minun mielestäni, että samat vaatimukset kohdistetaan myös kaikkiin EU: hun pyrkiviin hakijamaihin. Se merkitsisi sitä, että lähitulevaisuudessa lähes kaikille Itämerta ympäröiville maille laadittaisiin samat ehdot muun muassa jäteöljyn vastaanottamisesta.
Sallikaa minun tämän perusteella kysyä asiasta vastaavalta komission jäseneltä yhtä asiaa, nimittäin sitä, mitä aloitteita hän on valmis tekemään sisällyttääkseen tämänpäiväiseen päätökseen myös EU: hun pyrkivät erilaiset hakijamaat.

Kinnock, Neil
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla herra Lagendijkiä hänen mietinnöstään, ei ainoastaan siksi, että siinä tuetaan komission pyrkimyksiä vähentää merkittävästi merien pilaantumista, vaan myös siksi, että se on hänen ensimmäinen mietintönsä liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäsenenä - onnittelen häntä siitä. Se on taitavaa työtä, jos saan sanoa niin, ja olen hyvin iloinen voidessani tämän tuen ja työn laadukkuuden vastineeksi sanoa, että komissio puoltaa monia esittelijän ehdottamia tarkistuksia.
Tarkemmin sanottuna komissio voi hyväksyä ainakin tarkistusten 1, 3, 4, 5, 12, 16, 17 ja 18 (Englanti 0, Ranska 2 - ajattelin, että saisin ujutettua tuon johonkin väliin) taustalla olevat periaatteet. On kuitenkin joukko muita tarkistuksia, jotka komission on pakko hylätä, pääasiassa siksi, että sen mielestä niissä esitettyjä näkökohtia on jo käsitelty nykyisen tekstin muissa kohdissa. Olen varma, että asiaa lähemmin tarkasteltuaan arvoisat jäsenet ymmärtävät ja toivottavasti myös hyväksyvät tämän. Viittaan erityisesti tarkistuksiin 6, 10, 14 ja 15. Tämä tarkoittaa sitä, että 18 tarkistuksesta vain kuudessa komissio on eri mieltä parlamentin kanssa, ja minun on sanottava, että näissäkään tapauksissa mielipide-erot eivät ole ratkaisevia.
Tarkistuksissa 2 ja 7 ehdotetaan, että velvollisuus ilmoittaa kirjallisesti aluksilla syntyvästä jätteestä ulotettaisiin yli 15 metrin pituisiin kalastusaluksiin. Herra Lagendijk viittasi erityisesti tähän aiemmin pitämässään puheenvuorossa. Komission mielestä tämä saattaisi helposti johtaa liian byrokraattiseen järjestelmään ilman, että siitä koituisi ympäristölle mitään mainittavaa hyötyä. Meidän pitäisi ilman muuta muistaa, ettei kalastusaluksia vapauteta velvollisuudesta toimittaa jätteitä satamiin ja osallistua palvelujen kustannusten kattamiseen. Ne vapautetaan ainoastaan - painotan tätä - velvollisuudesta tehdä kirjallinen ilmoitus ennen jokaista satamassa käyntiä. Syy tähän on yksinkertaisesti se, että useimmilla kalastusaluksilla on ymmärrettävistä syistä yksi tai useampi vakiosatama, jossa ne tavallisesti purkavat saaliinsa. Ennakkoilmoitusta koskevan ehdotuksen tarkoituksena on se, että satama voisi suorittaa aluksilla syntyvän jätteen vastaanottoa varten tarvittavat järjestelyt. Kalastusalusten kohdalla satamassa tiedetään yleensä erittäin hyvin alusten tarpeet, vaikka kirjallista ilmoitusta ei tehdäkään.
Olemme myös sitä mieltä, että 15 metrin pituusraja, kuten mikä tahansa muu raja, on väistämättä jokseenkin keinotekoinen ja siksi vaikeasti perusteltavissa. Näistä syistä - toivomme, että parlamentti hyväksyy käytännön syyt - emme myöskään voi hyväksyä tarkistusta 13. Olen kuitenkin parlamentin tavoin sitä mieltä, että ottaisimme suuren askeleen taaksepäin, jos hyvin suuret uivat kalanjalostamot vapautettaisiin lakisääteisestä velvollisuudesta. Haluaisin vakuuttaa parlamentille, että nämä alukset kuuluvat toki ilmoitus- ja valvontavelvollisuuden piiriin, koska uivia kalanjalostamoja, jotka eivät harjoita kalastusta, ei tässä direktiiviehdotuksessa pidetä kalastusaluksina.
Kaikkein kiistellyin tarkistus, kuten herra Lagendijk sanoi, on luultavasti tarkistus 8 aluksilla syntyneen jätteen toimittamista koskevasta maksujärjestelmästä. Tältä osin parlamentin ja komission tavoitteet ovat täsmälleen samat: me kaikki haluamme saada aikaan sellaisen maksujärjestelmän, jolla ei rohkaista aluksia laskemaan jätteitään mereen. Olemme kuitenkin eri mieltä niistä keinoista, joilla tämä tavoite saavutetaan. Komission ehdotuksessa pyritään saavuttamaan tasapaino sen välillä, että on edistettävä mahdollisimman hyvin jätteen toimittamista satamiin, ja sen karun poliittisen todellisuuden välillä, että meidän on otettava huomioon jäsenvaltioiden hyvin erilaiset näkemykset tästä asiasta. Sekä parlamentin että komission käsitys on loppujen lopuksi se, etteivät maksut voi perustua vain tosiasiallisesti toimitettuun jätteeseen. Kumpikaan toimielin ei ole sitä mieltä, että niitä aluksia, jotka eivät toimita jätettä, pitäisi vapauttaa jätehuoltoon liittyvistä maksuista. Mielipiteemme eroavat siis vain siltä osin, että komission ehdotuksessa jäsenvaltioilla on enemmän joustavuutta, kun päätetään siitä, missä määrin niin sanottua erikoismaksutonta järjestelmää sovelletaan.
Meidän pitäisi lisäksi muistaa, että jäsenvaltioiden satamat, huvivenesatamat ja kalastussatamat ovat ilman muuta hyvin erilaisia paitsi eri jäsenvaltioissa myös niiden sisällä. Kuten sanoin, perustavoite, joka koskee kustannusten jakamista käyttäjien ja muiden kuin käyttäjien kesken, on kuitenkin ehdoton, mikäli haluamme kannustaa jätteiden toimittamiseen satamiin ja vähentää ja todellakin estää merien pilaantumista.
Tarkistusta 9 ei voida hyväksyä, koska komissio voi käsitellä riittävästi kilpailuasioita niiden toimivaltuuksien nojalla, jotka sille on perustamissopimuksen nojalla annettu. Ehdotettu tarkistus rajaisi nämä välttämättömät toimivaltuudet pelkästään mahdollisuuteen antaa ehdotus, eikä se selvästikään olisi asiallista. Asiaa tarkemmin harkittuani toivon jälleen, että tämä tarkistus voitaisiin perua.
Lopuksi totean, että emme voi hyväksyä tarkistusta 11, joka koskee valvontasyistä tehtävien pistokoetarkastusten määrää. Komission mielestä tarvitaan tiettyä joustavuutta osittain siksi, että jätevalvontajärjestelmä mahdollisesti sisällytetään tulevaisuudessa nykyiseen satamavaltioiden harjoittamaa tarkastustoimintaa koskevaan direktiiviin, millä olisi epäilemättä juuri herra Jarzembowskin ennakoima vaikutus. Olemme tätä mieltä osittain siksi, että tämän direktiivin noudattamista koskevista keskeisistä asioista ei määrätä direktiivin tarkastuksia koskevassa osassa. Komissio on näin ollen sitä mieltä, että hieman vähemmän järjestelmällinen pistokoejärjestelmä on riittävä direktiivin ja merien pilaantumisen torjunnan kannalta, ainakin satamavaltioiden harjoittaman tarkastustoiminnan ulkopuolisten tarkastusten osalta. Kuten herra Jarzembowski sanoi ja kuten muut jäsenet ovat todenneet, tavallisen satamavaltioiden harjoittaman tarkastustoiminnan yhteydessä olisi todellakin tavatonta, jos 25 %: n kiintiöstä vastaava tarkastaja ei kiinnittäisi huomiota aluksen jätehuollon tilaan. Voisi todellakin olettaa, että niin tehdään - kyseessä on varsin yksinkertainen tarkastus.
Arvoisat jäsenet esittivät pari kysymystä, joihin haluaisin erityisesti vastata hyvin lyhyesti. Herra Sindal esitti kysymyksen kansainvälisillä vesillä tapahtuvista haaksirikoista. Muistamme parlamentissa, että hän on itsepintaisesti tuonut esille kysymyksiä Pallaksen haaksirikosta, joka tapahtui kansainvälisillä vesillä. Kuten parlamentti ja herra Sindal tietävät, toistaiseksi vain alukset ovat lippuvaltion vastuulla, mutta me kaikki tiedostamme järjestelmän puutteet, ja rannikkovaltiot voivat puuttua siihen suojellakseen ympäristöään. Selvästikin myös näiden toimivaltuuksien käytössä on jonkin verran toivomisen varaa. Parlamentti saattaa ilahtua siitä tiedosta, että komissio tukee Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä käytäviä keskusteluja, jotka koskevat merien pilaantumisen ja haaksirikkojen muiden vaikutusten torjuntaa koskevan vastuun siirtämistä aluksen omistajalle. Se voisi mielestäni olla todellinen läpimurto pyrkimyksissämme edistää laadukasta merenkulkua kaikilla vesillä, etenkin Euroopan vesillä. Toivon, että IMO: ssa voidaan viipymättä saavuttaa edistystä. Luonnollisesti toivoisimme, että normit olisivat maailmanlaajuiset, mikäli se vain on mahdollista, ja että sen jälkeen merenkulkualueellemme luotaisiin oikeudellinen järjestelmä. Toivon, että voimme ryhtyä siihen viipymättä, kun keskustelut IMO: ssa saadaan päätökseen.
Herra Sindal kysyi niin ikään jätehuoltomaksujen alv: stä. Se on keskeinen kysymys, joka on luultavasti syynä siihen, että keskusteluja asiasta jatketaan edelleen. Pystyn kuitenkin vastaamaan asiaan tarkemmin sitten, kun tämän lainsäädännön osalta on edetty pitemmälle.
Herra Jarzembowskin näkemys, joka on otettu hyvin vastaan, on se, että on tärkeää, ettei maksujen perintä vääristä keskenään kilpailevien satamien välistä kilpailua, koska niiden kilpailu on vähintäänkin erittäin kiinnostavaa. Sitten, kun jään eläkkeelle, aion kirjoittaa tästä romaanin, jotta voisin todella tehdä satamille oikeutta - ehkäpä sadun, kuka tietää! Maksujen tasossa tulee olemaan eroja, jotka johtuvat pääasiassa järjestelmän suhteellisesta tehokkuudesta tai tehottomuudesta. Jos jokin satama pystyy perimään pienempiä maksuja siksi, että se pystyy tehokkaammin hoitamaan jätehuollon, onneksi olkoon vain. Silloin on kyse tehokkaasta kilpailusta eikä kilpailun vääristymisestä, kuten herra Jarzembowski varmaankin myöntää.
Lopuksi lausun kiitokseni liikenne- ja matkailuvaliokunnalle ja erityisesti esittelijälle, herra Lagendijkille, ripeästä työstä ja tätä yksityiskohtaista ja tärkeää ehdotusta koskevasta erinomaisesta mietinnöstä.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan muutaman minuutin kuluttua.

Yhdistetyt tavarakuljetukset; ajoneuvojensuurimmat sallitut mitat ja painot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana van Damin laatima liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A4-0031/99)
I.ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä annetun neuvoston direktiivin 92/106/ETY muuttamisesta (KOM(98)0414 - C4-0485/98-98/0226(SYN)), II.ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (KOM(98)0414 - C4-0486/98-98/0227(SYN)).
Van Dam
 Arvoisa puhemies, yhdistetyt tavarakuljetukset ovat yksi keino vähentää maanteitse tapahtuvien tavarakuljetusten aiheuttamia kielteisiä seurauksia. Tavoitteena on korvata huomattava osa maantiekuljetuksista vesi- ja rautatiekuljetuksilla. Yhdistettyjen tavarakuljetusten tilanne aiheuttaa kuitenkin pettymystä. Yhdistettyjen kuljetusten osuus koko tavarakuljetuksista on vain 5 %, huolimatta parlamentin kannustuksesta. Meidän on tehtävä se johtopäätös, että tähän mennessä tehdyt ponnistukset eivät ole tuottaneet juurikaan tulosta. Siksi komission aloite yhdistettyjen tavarakuljetusten aseman parantamiseksi on myönteinen asia. Komissio myöntää, että noudatettu politiikka ei ole tuottanut toivottua tulosta. Siksi se on ehdottanut neljää toimenpidettä, joiden avulla nykyistä tilannetta voidaan parantaa.
Ensiksi yhdistettyjen tavarakuljetusten määritelmää laajennetaan. Kyse ei ole enää yhdistetyistä kuljetuksista vain silloin, kun kuljetukset ovat jäsenvaltioiden välisiä, vaan myös silloin, kun ne tapahtuvat yhden jäsenvaltion sisällä.
Toiseksi komissio ehdottaa tienkäytön kiinteiden kustannusten alentamista. Maanteitse tapahtuvat kuljetukset käyttävät vähemmässä määrin hyväkseen infrastruktuuria kuin muu maantieliikenne. Verojen alennus onkin realistista.
Kolmanneksi komissio ehdottaa viikonloppuajokieltojen kumoamista matkan alku- ja loppuosien osalta. Näin se haluaa lyhentää yhdistetyn matkan kokonaiskestoa.
Lopuksi komissio ehdottaa yhdistettyihin kuljetuksiin osallistuvien raskaiden tavarankuljetusajoneuvojen sallitun painon nostamista 44 tonniin. Näin tiettyjä kuljetusyksikköjä voidaan hyödyntää mahdollisimman hyvin.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta haluaa esittää muutamia huomautuksia komission ehdotuksesta. Ensiksikin voimme hyväksyä yhdistettyjen tavarakuljetusten määrittelemisen laajemmin. Tämän määritelmän on kuitenkin oltava selkeä eikä siinä saa olla tilaa tulkintaeroille. Siksi valiokunta esittää maantieliikenteen osuuden rajoittamista 40 %: iin koko matkasta yhdistetyissä tavarakuljetuksissa.
Mitä tulee muihin komission ehdotuksen kohtiin, haluan sanoa seuraavaa. Yhdistettyjen tavarakuljetusten ongelmat johtuvat suurelta osin rautateiden palveluiden vaihtelevuudesta ja korkeista kuormaus- ja purkukustannuksista, jotka liittyvät kiinteästi yhdistettyihin kuljetuksiin. Ei ole todennäköistä, että voitaisiin saavuttaa kestävää ratkaisua puuttumatta rakenteellisesti näihin kahteen tekijään. Uudessa politiikassa onkin puututtava näihin kohtiin. Siksi valiokunta tukee korkeiden kuormaus- ja purkukustannusten korvaamista, ainakin osittain, alentamalla raskaiden ajoneuvojen verotusta.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta ei tue ehdotusta yhdistettyihin kuljetuksiin liittyvien maantieliikenteen viikonloppuajokieltojen kumoamisesta. Tämä toimi vääristäisi kilpailua yhdistettyjen kuljetusten ja maantieliikenteen välillä. Koska parlamentti on pyrkinyt eri vaihtoehdoissa level playing field -periaatteeseen, tämä ei ole toivottavaa.
Tästä toimesta aiheutuisi myös kielteisiä seurauksia kansalaisille, koska tavaraliikenne pääteillä lisääntyisi viikonloppuisin. Lisäksi tämä toimi kohtaisi saman vastustuksen, joka kohdistuu viikonloppuajokieltojen yhdenmukaistamiseen.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta ei voi myöskään tukea ehdotusta suurimpien sallittujen mittojen ja painojen poistamisesta. Ensiksi tämä toimi merkitsisi yleisesti hyväksytyn ja käytössä olevan 40 tonnin painon hylkäämistä. Tämä raja on vahvistettu infrastruktuurin vahingoittamista ajatellen. 44-tonnisten ajoneuvojen salliminen merkitsisi suurempien vaatimusten asettamista infrastruktuurin laadulle. Koska kustannukset ovat korkeat - etenkin kun ajatellaan Keski- ja Itä-Euroopan maiden liittymistä Euroopan unioniin -, se ei ole hyväksyttävää. Tämä toimi olisi ensimmäinen askel siirryttäessä yleiseen 44 tonnin rajaan, mikä ei ole toivottavaa, kun otetaan huomioon edellä esitetty vastalause. On kysyttävä myös, hyötyvätkö ihmiset ja ympäristö ajoneuvojen suuremman painon sallimisesta.
Lopuksi haluan kiittää nykyisenä esittelijänä kollega Wijsenbeekiä siitä työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön hyväksi toimiessaan esittelijänä aikaisemmissa vaiheissa. Olen sitä mieltä, että yhteinen lepopäivä on välttämätön yhteiskuntamme hyvän toiminnan kannalta. Siksi olen tyytyväinen siihen, että kun viikonloppuajokiellot pidetään voimassa, mikään ammattiryhmä ei menetä välttämätöntä sunnuntaista lepopäiväänsä.
Arvoisa puhemies, haluankin suositella näiden liikenne- ja matkailuvaliokunnan muutosesitysten hyväksymistä.

Piecyk
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluaisin ensinnäkin kiittää sydämellisesti kollega van Damia siitä, että hän on tullut Florenz Wijsenbeekin tilalle, joka luopui mietinnön laatimisesta varsin kunnioitettavista syistä. Jos arvioin tilanteen oikein, mietintö hylätään joko tämän jälkeen täysistunnossa toimitettavassa äänestyksessä tai myöhemmin, vieläpä hyvästä syystä. Miksi? Olemme yksimielisiä siitä tavoitteesta, että yhdistettyjä kuljetuksia on suosittava, koska haluamme ohjata tavaraliikenteen ja tavarakuljetukset kiskoille ja vesiteille. Olemme siis yksimielisiä tavoitteesta. Kysymys kuuluu, ovatko komission tässä yhteydessä ehdottamat keinot kelvollisia. Olen sitä mieltä, etteivät keinot ole kelvollisia eivätkä tuottavia.
Esittäessään 9 artiklassa, että tavarankuljetusajoneuvot vapautetaan kaikista rajoituksista, jotka koskevat ajoa viikonloppuisin, öisin, yleisinä vapaapäivinä ja ilman ollessa erityisen saastunutta, silloin kun ajoneuvoja käytetään 1 artiklassa määriteltyihin yhdistettyihin kuljetuksiin, komissio saa aikaan pohjattoman kaivon, jota ei voida tällä tavoin hyväksyä. Toisin sanoen, kun lisäksi tulee vielä painon nostaminen 44 tonniin, minkä me olemme yhä uudelleen torjuneet parlamentissa, sallitaan väärä kehitys, jolla käytännöllisesti katsoen annetaan maanteillä lupa kaikelle, mikä tapahtuu yhdistettyjen kuljetusten nimissä. Tämä ei voi olla linjamme. Voidaan siis puhua tarkoista ajoista ja matkoista, myös täällä parlamentissa, mutta tämä yleislauseke, tämä kaiken kattava lupa ei voi olla se, mitä me haluamme. Tämä on väärä tie. Komission on siksi vielä kerran pohdittava tätä asiaa tehdäkseen paremman ehdotuksen.

Jarzembowski
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, koska aikaa on vähän, voin vain viitata siihen, että olemme pääasiassa yksimielisiä sosialistien ja ennen kaikkea esittelijän kanssa. Emme halua tukea yhdistettyjä kuljetuksia. Kannatamme tukemista verohelpotuksin. Öitä ja viikonloppuja koskevien ajokieltojen kumoaminen sekä painorajan nostaminen ovat kuitenkin kelvottomia keinoja, jotka meidän on hylättävä kansalaisten edun vuoksi.

Wijsenbeek
Arvoisa puhemies, minäkin voin puhua lyhyesti. Olen harvoin nähnyt parempaa esimerkkiä tekopyhyydestä kuin täällä tänä aamuna. Miten halutaan saavuttaa kuljetusten painopisteen siirtyminen, ellei yhdistetyille tavarakuljetuksille anneta mitään etuoikeuksia? Millä tavalla halutaan antaa rautateiden kilpailla maantieliikenteen kanssa, ellei juniin saa viedä suurempia kuljetussäiliöitä? On siis sallittava 44 tonnin painoiset ajoneuvot. Arvoisa puhemies, junat kulkevat joka päivä. Myös viikonloppuisin ja pyhinä. Tavarat on vietävä juniin silloin. Se merkitsee sitä, että viikonloppuajokieltojen voimassaolon jatkamisesta ei voida puhuakaan.
Arvoisa puhemies, haluan vielä lisätä tähän sen, että infrastruktuurin kannalta 44 tai 40 tonnin kokonaispainon välillä ei ole olemassa minkäänlaista eroa. Herra van Dam, esittelijä, joka käsittelee asiaa tätä nykyä, puhuu pötyä.

Tamino
 Arvoisa puhemies, minäkin haluan korostaa, että vihreät vastustavat komission esittämää ehdotusta. Samoin kuin aiemmin puhuneet kollegat herra Wijsenbeekiä lukuun ottamatta mekin katsomme, että on olennaisen tärkeää korostaa, että maantiekuljetusten osuus ei saa ylittää 40 %: a ja että ei voida hyväksyä maantiekuljetuksia suosivia erityisehtoja, kuten mahdollisuutta ajaa viikonloppuna. Olemme sitä mieltä, että enintään 200 kilometrin päähän tapahtuva kuljetus voidaan saattaa päätökseen, mutta että suurimman sallitun painon nostamista 44 tonniin ei voida hyväksyä.
Kaikkien näiden näkökohtien perusteella meistä vaikuttaa siltä, että tämä lähestymistapa, vaikka se tietysti suosii yhdistettyjä kuljetuksia, on vain väline, jolla helpotetaan erityisesti maantiekuljetuksia.

Puhemies
Keskeytämme keskustelun äänestyksen vuoksi. Keskustelu jatkuu iltapäivällä.

Seppänen
Arvoisa puhemies, haluaisin tässä yhteydessä käyttää puheenvuoron asiasta, jossa Euroopan parlamenttia on johdettu harhaan. Vastatessaan parlamentin jäsen Donnellyn kysymykseen Euroopan keskuspankin pääjohtaja Wim Duisenberg kertoi, että Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenet saavat palkkaa kymmenen prosenttia enemmän kuin komission jäsenet. Nyt on Suomessa eilen selvinnyt, että Euroopan keskuspankkijärjestelmään kuuluva Suomen Pankki maksaa Euroopan keskuspankin johtokuntaan kuuluvalle Sirkka Hämäläiselle lisäksi eläkettä noin 10 000 euroa kuukaudessa. Mielestäni on syytä epäillä, että myös muille Euroopan keskuspankin johtokunnan jäsenille maksetaan tällaisia ylimääräisiä palkkioita. Toivon, että asianomainen valiokunta parlamentissa tutkii tämän asian, eikä hyväksy tällaista moraalitonta toimintaa.

Puhemies
Olen pahoillani, herra Seppänen. Kyse ei ole työjärjestyspuheenvuorosta, joten en voi antaa teidän jatkaa.

Ephremidis
Arvoisa puhemies, eilen ennen pöytäkirjan hyväksymistä, kun puhetta johti parlamentin puhemies, esitin pyynnön, joka koski viljelijöiden liikehdintää ja parlamentin piiritystä, ja kysyin, voisiko puhemies antaa meille tietoa tästä, eilen tai tänään, koska hän on ollut yhteydessä viljelijöiden kanssa, ja lisäksi kysyin, onko puhemies pyytänyt paikalle myös puheenjohtaja Santerin ja maatalousasioista vastaava komission jäsenen, jotta voisimme saada tietoa siitä, mistä heidän ja protestoivien viljelijöiden välillä on puhuttu.
Tämä on akuutti ilmiö, ja viljelijät protestoivat myös Kreikassa. Meidän pitäisi tietää, missä mennään. Kysynkin siis: saammeko me tämän selvityksen tänään vai emme?

Puhemies
Hyvä on, kirjaamme huomautuksenne ylös. Komissio on epäilemättä myös kuullut huomautuksenne. Siirrymme nyt äänestykseen.

Äänestykset
Martin (UPE), Philippe esittelijä. - (FR)
Arvoisa puhemies, toivoisin, että emme äänestäisi lainsäädäntöpäätöslauselmasta, jotta noudattaisimme kaikkiin Agenda 2000: ta käsitteleviin mietintöihin sovellettavaa hyväksyttyä menettelyä.
Käytän hyväkseni minulle myönnetyn lyhyen puheajan kiittääkseni kaikkia kollegoja äänestyksestä ja ilmoittaakseni heille, että olen analysoinut komission ehdotusta kaikkien jätettyjen ja hyväksyttyjen tarkistusten osalta. Olen todennut suureksi tyytyväisyydekseni, että komissio on hyväksynyt puolet maataloutta käsittelevässä valiokunnassa hyväksytyistä tarkistuksista.
Tietyissä kohdissa, joita maataloutta käsittelevän valiokunnan jäsenten enemmistö pitää olennaisina, esiintyy luonnollisesti kuitenkin eroavaisuuksia. Tulen puolustamaan näitä kohtia neuvoston ja komission kanssa pidettävissä kokouksissa, joita järjestetään siihen asti, kunnes lainsäädäntöpäätöslauselmasta on äänestetty.
Suosionosoituksia

Puhemies
Toimitan siten äänestyksen herra Martinin juuri 60 artiklan 2 kohdan mukaisesti ehdottamasta äänestyksen lykkäämisestä.
Parlamentti päätti palauttaa asian asiasta vastaavaan valiokuntaan.

Striby
Arvoisa puhemies, halusin vain ilmoittaa teille, että lehtereillä on läsnä Taiwanin parlamentin valtuuskunta, jota johtavat herra Lee ja rouva Song.
Voimakkaita suosionosoituksia

Puhemies
Toivotan siis Taiwanin valtuuskunnan tervetulleeksi.

Aparicio Sánchez
 Arvoisa puhemies, seuraavana vuorossa oleva mietintö, Whiten mietintö, on minun mielestäni aineelliselta kannalta hyvin kauaskantoinen monille Etelä-Euroopan maille ja jopa Euroopan maanviljelylle. Koska arvelen, että tämän iltapäivän äänestyksessä on vain vähän läsnäolijoita, pyydän teitä, arvoisa puhemies, kuten myös esittelijää ja kollegoja, lykkäämään tästä mietinnöstä toimitettavaa äänestystä Brysselin seuraavalle istuntojaksolle, joka pidetään 12 päivän kuluttua.

White
Arvoisa puhemies, olen hyvin tietoinen niistä ongelmista, joita vesikysymys aiheuttaa Pyreneiden niemimaalle. Sen perusteella, mitä äsken sanottiin, en vastusta ehdotusta.

Puhemies
Herra White ja herra Aparicio, päätös on tarkoitus tehdä myöhemmin, äänestyksen alussa. Voitte silloin mahdollisesti pyytää lykkäämistä, mutta tässä tilanteessa äänestys toimitetaan myöhemmin klo 17.30.

Andersson, Hulthén, Lööw, Palm, Theorin ja Wibe
 Ruotsalaisten sosiaalidemokraattien ryhmä on sitä mieltä, että viini ei terveydelliseltä näkökannalta katsottuna kuulu tuotteisiin, joita pitää tukea unionin yhteisen maatalouspolitiikan avulla. Periaatteellinen kantamme on sen vuoksi se, että tämä tuki on lopetettava.

Barros Moura, Campos, Correia, Damião, Lage ja Torres Couto
Äänestimme viinin YMJ: tä vastaan, koska se jää täysin YMP: n nykyisen kehyksen ulkopuolelle. Viinin yhteiseen markkinajärjestelyyn varattu rahoitus on varsin vaatimaton verrattuna naudanlihan, viljan, maidon ja tupakan rahoitukseen.
Tuottajilla ei tule olemaan oikeutta minkäänlaiseen suoraan tukeen, toisin kuin edellä mainittujen tuotteiden YMJ: ssä.
Sallitut istutusalat ovat riittämättömiä takaamaan sen omavaraisuuden, johon Euroopan unionin politiikassa pyritään, ja kuitenkin kolmannet maat pitävät jo tällä hetkellä hallussaan kaupasta 14 %.
Vaikka unionissa pyritään avoimuuteen kuluttajaa kohtaan, viinin YMJ: ssä ei velvoiteta ilmoittamaan viinin valmistusaineita tuotteen etiketissä, mikä johtaa vilpilliseen kilpailuun sokeria sisältävien ja pelkästään viinirypäleistä tuotettujen viinien välillä.
Siinä pyritään erottamaan likööriviinit luontaisesti makeista viineistä; siten lisätään samalla niiden verorasitusta ja luodaan edellytykset vilpilliselle kilpailulle portviinien ja madeiraviinien välillä.

Blak, Iversen, Kirsten Jensen ja Sindal
 Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat tänään äänestäneet herra P. Martinin mietintöä vastaan, koska siinä hylätään suuri osa komission ehdotuksesta, joka koskee viinin markkinajärjestelyjen uudistamista. Tuemme komission ehdotusta, koska uudistus noudattaa Agenda 2000: n linjaa.
Komissio on esittänyt ehdotuksen siitä, että viinialan olisi mukauduttava markkinoihin, jotta kysyntä ja tarjonta vastaisivat tulevaisuudessa paremmin toisiaan. Hankkeiden tarkoituksena on mukautua markkinoihin, mikä merkitsee tuotannon muuttamista tietyillä viinialueilla ja paikkausistutuksen kieltämistä sekä sellaisten tuotteiden keinotekoisten myyntimahdollisuuksien poistamista, jotka eivät ole markkinakelpoisia. Siten vältettäisiin viinin ylituotanto, jonka vuoksi viiniä myydään hintaan, joka jää huomattavasti tuotanto- ja tilauskustannusten alapuolelle.
Herra Martinin mietintö ennakoi komission ehdotuksen vesittämistä, koska siinä halutaan säilyttää osa niistä tilausjärjestelyistä, joiden poistamista komissio ehdottaa, ja koska se pidentää asetettuja määräaikoja, mitä emme voi tukea.

Chesa
Kansakuntien Eurooppa -ryhmä äänesti lähes kaikista tarkistuksista, jotka hyväksyttiin maataloutta käsittelevässä valiokunnassa, sillä ne olivat kantamme mukaisia.
Komission jäsen Fischler käytti puheenvuoron, kun Martinin mietintö esitettiin täysistunnossa, ja hänen kantansa olivat ranskalaisen ja eurooppalaisen viininviljelyn etujen vastaisia.
Kolmansista maista tuotujen viiniyttämiseen tarkoitettujen rypäleen puristemehujen tuonnin kieltämisen osalta komission jäsen Fischler tarkensi, että hän vastustaa Euroopan parlamentin kantaa ja vetoaa WTO: n sopimuksiin ja aikoo luoda asianmukaisen päällysmerkintää koskevan säännöstön. Tarkistukseen, siten kuin se on mietinnössä hyväksytty, sisältyy kuitenkin nykyisin käytössä oleva säännöstö, joka on sama kuin se, josta on laadittu koonnos GATTin yhteydessä. Siten ryhmäni ei ymmärrä komission jäsen Fischlerin kantaa ja vastustaa kolmansista maista tuodusta rypäleen puristemehusta valmistettujen viinien erityistä päällysmerkintää. Tuote saa lisäarvon viiniyttämispaikkakunnalla ja siten lopputuotteelle annetaan viiniyttämisen alkuperämerkintä GATTin sopimusten mukaisesti.
Istutusoikeuden osalta komission jäsen tarkensi pysyvänsä kannassaan, jonka mukaan eurooppalaisten viiniviljelmien kasvua olisi rajoitettava 1 %: iin ajanjaksona 2000-2010. Euroopan parlamentti puolestaan halusi kasvun olevan 3 %, jotta rakenteellisista vajeista kärsivät viiniviljelmät voisivat mukautua markkinoihin niiden tarvitsematta siirtää tuotantoaan alueille, joissa tuotetta arvostetaan vähemmän.
Viiniviljelmien uudistamisen osalta komission jäsen tarkensi kannattavansa tätä toimenpidettä, koska se vastaa laadun tavoitetta. Hän vastusti kuitenkin edelleen viiniviljelmien uudistamista ja viiniyttämisen välineen parantamista koskevia ehdotuksiamme. Komission lähestymistapa on jälleen kerran liian rajoittava, eikä vastaa viinialan taloudellista todellisuutta. Mitä hyötyä on lisätä tai vähentää viiniköynnösten istuttamista jollakin tuotantoalueella, jos viiniyttämisen välineitä ei muuteta? Miten voidaan oikein ajatella, että viiniköynnösten määrää voitaisiin muuttaa laatuviinejä tuottavilla alueilla? Komission ehdotus rajoittaa siten tma-laatuviinien ja pöytäviinien laadullista parantamista. Muistutan teitä siitä, että nämä ovat Euroopan unionin vientituotteita ja edistävät siten sekä maaseutualueiden kehittämistä että viinintuottajina toimivien jäsenvaltioiden kauppataseen tasapainoa.
Myynninedistämistä koskevien toimenpiteiden osalta komission jäsen tarkensi, että niihin sovelletaan horisontaalista, kaikkiin niin sanottuihin laadukkaisiin maatalous- ja elintarviketuotteisiin sovellettavaa säännöstöä. Haluan kuitenkin muistuttaa, että vain kahdeksan Euroopan unionin jäsenvaltiota 15: stä on viinintuottajamaita. On hyvin todennäköistä, että kaikki rahoitukselliset keinot, jotka on tarkoitettu tähän horisontaaliseen sääntelyyn, osoitetaan ensi sijassa kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa tuotetuille maatalous- ja elintarviketuotteille (maitotuotteet, lihatuotteet, ja niin edelleen).
Olen kuitenkin voinut tyytyväisenä todeta komission jäsenen ottaneen huomioon kaikki Euroopan parlamentin ehdottamat viinialan järjestöjä koskevat tarkistukset. Me Ranskassa olemme tietoisia toimialakohtaisten organisaatioiden tärkeästä roolista. On välttämätöntä, että niiden juridinen asema yhteisön oikeudessa on tarkasti määritelty, jotta viiniä tuottamattomat jäsenvaltiot eivät aseta niitä kyseenalaisiksi vetoamalla yhtenäismarkkinoihin ja kilpailuun.
Olen kotoisin Languedoc-Roussillonin alueelta ja voin siten vain tyytyväisenä todeta, että olemme pystyneet uudelleen sisällyttämään komission ehdotukseen käymättömiä rypälemehuja koskevan määritelmän. Tässä mielessä voin vain valitella sitä, että tietyt ranskalaiset painostusryhmät halusivat poistaa tämän määritelmän pelkästään verotuksellisista syistä.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni toteamalla tyytyväisenä, että komission jäsen on ottanut esille joitakin ehdotuksiamme. Euroopan komissio on kuitenkin jälleen kerran kohdellut kaltoin kysynnän ja tarjonnan tehostamista koskevia ehdotuksiamme sekä sisämarkkinoilla että kolmansien maiden osalta. Muistutan teitä siitä, että Euroopan unioni on maailman ensimmäinen viinintuottaja ja että sillä on tällä alalla yksinään 80 %: n osuus kauppavaihdosta maailmassa. Sen sijaan, että komissio pikemminkin pyrkisi säilyttämään tämän aseman markkinajohtajana, se suhtautuu eurooppalaiseen viinialaan rajoittavasti.

Escolá Hernando
 Haluan tämän äänestysselityksen myötä ilmaista tukeni herra Martinin mietinnölle, jossa käsitellään viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta, joka on ehdottoman välttämätön, jotta ala voitaisiin mukauttaa nykysuhdanteisiin ja voimakkaaseen kilpailuun maailmanmarkkinoilla.
On tarpeen saada aikaan parempi ja kattavampi apua ja yhteisön tukea koskeva järjestelmä näille viininviljelyalueille, jotka ovat paitsi kriisitilassa myös laajentumassa pääasiassa kolmansien maiden koko ajan lisääntyvän kilpailun takia.
Tässä mielessä komission pitää vahvistaa laatuviinien suojelua alkuperänimitysten avulla niin itse EU: n sisällä kuin myös kolmansien maiden kanssa solmittavia kansainvälisiä sopimuksia ajatellen.
Viininviljelyalan kriisin torjuntaa koskevan merkittävän politiikan avulla pitää pyrkiä välttämään se, että viinitilat siirtyvät EU: n tukemille alueille. Tämän vuoksi komission pitää sallia alan kansallinen yhteisrahoitus, eikä se saa pitää kolmansista maista peräisin olevasta rypälemehusta valmistettua viiniä yhteisön viininä, kuten komissio ehdottaa, ja näin ollen tukikelpoisena. On niin ikään tarpeen nostaa uusien istutusten määrä 3 %: iin vuoteen 2010 mennessä.

Gahrton, Holm, Lindholm ja Schörling
Viinimarkkinoiden sääntely on alusta loppuun järjetön asia, joka tekisi Neuvostoliiton suunnitteluviranomaiset Gosplanissa vihreiksi kateudesta. Viinin tuki merkitsee lisäksi vastuutonta veronmaksajien rahojen tuhlausta, ja rahat usein suorastaan kavalletaan. Siitä huolimatta ehdotetaan tuen lisäämistä noin 1, 1 miljardista eurosta vuodessa noin 1, 3 miljardiin euroon vuodessa, siis noin 10: stä noin 12 miljardiin kruunuun vuodessa!
Olemme sitä mieltä, että tällainen järjestäytynyt EU: n varojen huijaus on lopetettava mahdollisimman nopeasti. Viini ei ole elintarvike vaan ylellisyystuote, jonka on oltava markkinavoimien armoilla keskusviranomaisten puuttumatta asioihin muista kuin alkoholipoliittisista syistä, minkä on siinä tapauksessa tapahduttava jäsenvaltioiden tasolla, ei EU: n tasolla.
Jos viininviljelymaat haluavat tukea viljelijöitään sosiaalisista syistä, niillä on tietysti oikeus tehdä niin, mutta se, että veronmaksajien pitäisi osallistua tällä tavalla sen summan lisäksi, jonka he maksavat viiniä ostaessaan, ei ole mitään muuta kuin eriskummallista. On vaikea kuvitella ilmeisempää esimerkkiä väärin kohdistetusta näennäisestä solidaarisuudesta kuin viinin tuki. Kannatamme vakavamielistä kansainvälistä solidaarisuutta, muun muassa ulkomaanavun lisäystä. Muun muassa sen vuoksi olemme äänestäneet koko mietintöä vastaan.

Lindqvist (ELDR)
 Viininviljelijät ovat maanviljelijöitä, ja sen vuoksi heillä pitää olla sama oikeus EU: n tukeen kuin muillakin maanviljelijöillä. EU: n tukea pitää kuitenkin muuttaa, sen pitää olla enemmän ympäristötukea ja suuntautua enemmän pieniin maatalousyrityksiin. Pitkällä aikavälillä tuen on pienennyttävä.
On väärin ottaa mietintöön tällainen määrä yksityiskohtia koskevia määräyksiä. Pidättäydyin äänestämästä.

Reding
Euroopan parlamentin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta ei ole noudattanut komission ehdotuksia. Se on niin sanotusti kehitellyt vastahankkeen ja karsinut ilmeisesti tällä tavoin komission tekstin heikkoja kohtia ja esittänyt sovitteluratkaisuehdotuksen.
Viinin tuotannon säilyttäminen Euroopassa on vastedeskin tärkeää, ja laatutuotteille on silloin annettava erityistä arvoa. Erityisen tärkeää on taata perinteisten tuotantomenetelmien (joista monilla on vuosituhansia vanha historia) monimuotoisuus. Siksi on käsittämätöntä, että jotkut Euroopan parlamentin jäsenet yrittävät yhä uudelleen lietsoa pohjoisen ja etelän välistä enologisia menetelmiä koskevaa riitaa. Pohjoinen ei halua lisätä kiviä etelän kuormaan; eteläisiltä alueilta kotoisin olevien Euroopan parlamentin jäsenten ei siis myöskään pitäisi moittia pohjoisille alueille tyypillisiä tuotantomenetelmiä!
Mottona olisi pidettävä: elä ja anna toistenkin elää...
Viini on luonnontuote, joka - kohtuullisesti ja säännöllisesti nautittuna - on hyväksi terveydelle. Tästä on todisteena joukko tieteellisiä tutkimuksia. Haluaisin tässä yhteydessä viitata erääseen Mainzin yliopistossa hiljattain tehtyyn tutkimukseen, jossa osoitetaan selvästi, että yhdestä kolmeen viinilasillista päivittäin on hyväksi sydämelle ja vähentää sydäninfarktiriskiä.
Olisi mielestäni paikallaan muistuttaa näistä tosiasioista laajamittaisissa, koko Euroopan kattavissa viinikampanjoissa. EU: n komission pitäisi tukea tällaisia aloitteita. Samalla osoitettaisiin konkreettisesti vääräksi se toistuvasti esiin putkahtava väärä tieto, että komissio aikoo kieltää alkoholituotteiden mainonnan.

Schlechter
 Euroopan komission sääntelyvimma iskee kerran toisensa jälkeen. Vuonna 1962 säädettiin viiniä koskevat säännökset, joka olivat voimassa vuoteen 1970 saakka. Sitten laadittiin uusi viinin markkinajärjestely, joka kuitenkin oli alun perin tarkoitettu koskemaan vain Saksaa, Ranskaa, Italiaa ja Luxemburgia. Kreikan, Portugalin ja Espanjan liityttyä jäseniksi ongelmat kasvoivat, ja aikaa myöten pöytäviinin ylituotannosta kehittyi ongelma, joka oli saatava kuriin.
Martinin mietintö on siis hyvin tärkeä myös Luxemburgin viininviljelijöille. Kukapa ei muistaisi kollegojemme Mateo Sierran ja Julio Fantuzzin laatimista mietinnöistä käytyjä sankarihenkisiä keskusteluja. Niissä olivat vastatusten kaksi erilaista maailmaa, etelän ja pohjoisen viininviljelyalueet. Fantuzzin mietintö tosin hyväksyttiin niukalla enemmistöllä, mutta se ei saavuttanut enemmistön kannatusta maatalousministerien neuvostossa. Mosel ja omat viininviljelijämme olivat vielä kerran selvinneet vähällä tukalasta tilanteesta, sillä komission esittämät viinituotantoa ja viinin kulutusta koskeneet synkät ennusteet osoittautuivat vääriksi.
Lähes viisi vuotta Fantuzzin mietinnön jälkeen parlamentin on toistamiseen käsiteltävä viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa komission ehdotusta. Ja nyt haluaisin onnitella herra Martinia, joka tuntee viinialan, hänen esittämästään hyvästä, mutta ennen kaikkea tasapuolisesta mietinnöstä. Odotan, että mietintö saa tällä kertaa parlamentin ja ministerineuvoston enemmistön taakseen, ja uskon, että pohjoisten viljelyalueiden viininviljelijät voivat hänen ehdottamiensa sovitteluratkaisuesitysten avulla jatkaa laatuviiniensä tuottamista entiseen tapaan.
Olen joka tapauksessa sitä mieltä, että laatuviinien valmistaminen kuuluu Euroopan unionissa toissijaisuusperiaatteen mukaisesti kansallisen toimivallan piiriin, ja luxemburgilaiset edustavat tässä asiassa vieläkin parhaimmistoa.
Tavoitteenamme on kuitenkin oltava pöytäviinien vähentäminen ja rypälemehun tuonnin estäminen kolmansista maista. Ennen kaikkea on kuitenkin vähennettävä laajamittaista tislausta, siis viinin järjestelmällistä tuhoamista vielä ennen sen markkinoille tuloa.
Kannatan siis herra Martinin mietintöä ja toivon, että kaikkien viininviljelyalueiden viininviljelijät säästyvät vastedes uusilta määräyksiltä.

Souchet
Haluaisin ensiksikin kiittää esittelijää erityisen laadukkaasta työstä, koska hän on pohtinut hyvin perusteellisesti viiniin liittyvien toimintojen merkitystä yhteiskunnissamme. Työn laadukkuus perustuu esittelijän ammattikokemukseen, jota ovat tukeneet Kansakuntien Eurooppa -ryhmän parhaat viinialan asiantuntijat. Mietinnön laatijat ovat myös tehneet kenttätutkimusta tuottajien parissa tiiviissä yhteistyössä tutkimuksesta vastaavan osastomme kanssa.
Tässä keskustelussa käsitellään joitakin olennaisia kohtia sekä yhteisen maatalouspolitiikan luonteesta että eurooppalaisten toimielinten nykyisestä toiminnasta.
Keskeisenä huolenaiheenamme on osoittaa selvästi, että viini on maataloustuote eikä teollinen tuote. Tämä kanta on erittäin tärkeä, koska se merkitsee tuotantopaikkakunnan ja tuotteen välisen todellisen, tiiviin ja selkeän siteen (ei siis vain markkinointisiteen) säilyttämistä. Tämä edellyttää myös tahtoa edistää tuotteen arvostusta tuotantopaikkakunnalla. Tuotteen ja tuotantopaikkakunnan välisen siteen kunnioittaminen on välttämätöntä kuluttajan turvallisuuden takaamiseksi. Se määrää elintarviketurvallisuutemme tulevaisuuden sekä mahdollistaa tasapainoisen aluesuunnittelun jatkumisen. Sen ansiosta voidaan estää vahingolliset keskittymät sekä kehittää edelleen perinteistä ravitsemuskäytäntöä, joka on osa meidän kulttuuriamme.
Tämän siteen säilyttämiseksi on ehdottoman tärkeää, että pystymme estämään uhkaavan poikkeaman syntymisen eli mahdollisuuden viiniyttää kolmansista maista tuotuja rypäleen puristemehuja. Kollegamme Chesa, joka on kotoisin eräältä Euroopan tärkeimmältä viinialueelta, on oikeutetusti korostanut tällaisesta luvasta aiheutuvia laadun heikkenemiseen sekä tuotteen ja tuotantopaikkakunnan välisen siteen katkeamiseen liittyviä riskejä.
Parlamentti on ehdottanut kolmansista maista tuotavien rypäleen puristemehujen viiniyttämisen kieltämistä. Komission jäsen Fischler on kuitenkin kiistänyt tämän kannan oikeutuksen tulkitsemalla, ettei WTO: n perustaneen Marrakechin sopimuksen määräyksissä myönnetä enää yhdellekään Euroopan unionin maalle oikeutta tällaisen kiellon antamiseen. Me kiistämme vuorostamme herra Fischlerin tulkinnan, koska Martinin mietinnössä toistetaan tarkasti WTO: n viinialaa koskevat määräykset, joista on laadittu koonnelma GATTin yhteydessä. Olen sitä paitsi esittänyt komissiolle kirjallisen kysymyksen tästä tärkeästä kohdasta, joka on ehdottomasti nopeasti selvitettävä.
Sen sijaan, että komissio rohkaisisi voimakkaasti sellaisen alan kehittymistä, jossa Euroopan mailla on johtava markkina-asema maailmassa, se suhtautuu moniin kohtiin malthusimaisesti, rajoittavasti ja torjuvasti. Martinin mietintö poikkeaa onneksi tarkoituksellisesti tästä filosofiasta ehdottamalla oikeutetusti viinitarhojen uudistamista ja uusia istutuksia, rypäleen laadun ja viiniyttämisen välineen parantamistoimenpiteitä sekä toiminnan aloittamista ja tuotannon kasvua tukevia rakenteellisia toimenpiteitä, jotka on tarkoitettu ensisijaisesti nuorille.
Lopuksi Martinin mietinnössä pyydetään oikeutetusti, että neuvosto säilyttäisi kaikki toimivaltansa ja oikeutensa tällä tärkeällä alalla, kun komissio taas ehdottaa tavanomaiseen tapaansa omien toimivaltuuksiensa sairaalloista lisäämistä sen varjolla, että vain sillä on valta muuttaa säännöstöä. Toivottavasti neuvosto, jolla yksin ainoastaan on todellista demokraattista legitiimiyttä eurooppalaisten toimielinten joukossa, kestää itse komission painostuksen.

Trizza
Alleanza Nazionalen nimissä ilmaisen äänestäväni mietinnön puolesta, vaikka olenkin siihen vain osittain tyytyväinen. Meistä on itse asiassa olennaista, että viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksessa noudatetaan seuraavia periaatteita:
Vaikka olemmekin yhtä mieltä siitä, että on tarpeen ottaa käyttöön markkinoiden sääntelymekanismeja kysynnän ja tarjonnan välisen tasapainon vuoksi, tämä ei oikeuta komission lähestymistapaa, jonka mukaan sallitaan maahan tuotujen puristemehujen viiniyttäminen, mutta jatketaan uusien istutusten tekemistä koskevaa kieltoa vuoteen 2010 asti. Maailman muiden viinintuottajien toimiessa vapaasti tällainen rajoitus merkitsee vakavaa uhkaa unionin määräävälle asemalle maailmanmarkkinoilla, joilla Euroopan osuus nykyään on yli 50 % kokonaistuotannosta.-On mahdotonta hyväksyä se, että ylläpidetään vallitsevaa tilannetta, jossa viinejä väkevöitetään sakkaroosilla lopullisen alkoholipitoisuuden nostamiseksi. Tällainen sääntö estäisi kehityksen markkinoilla, esimerkiksi Italian markkinoilla, joilla keskitytään alkoholin tuottamiseen viinitarhoissa kellarien asemesta. Huomattava taloudellinen hyöty, joka saataisiin vain lisäämällä sokereita, heikentäisi laatutuotteiden tuottavuutta, muun muassa italialaisten, ja johtaisi siihen, että ne joutuisivat markkinoilla tavallisten massatuotteiden joukkoon.-Minusta on lisäksi tärkeää taata italialaisille viinitarhoille sellainen istutusten sääntely, jossa ei noudateta muodollisesti yhteisön sääntelyä, ja luopua komission esittämästä ehdotuksesta, jonka mukaan ne vähennettäisiin uusien istutusten varannosta. Jos komission lähestymistapa tosiaan hyväksyttäisiin, Italia joutuisi selvästi huonompaan asemaan Espanjaan verrattuna, joka nyt sallii sen, mitä ehdotuksessa esitetään.-Lopuksi viittaan Euroopan komission 22. maaliskuuta 1994 tekemään päätökseen 94/173/EY ja totean, että viiniala on sisällytettävä niihin aloihin, jotka saavat tukea tuotteiden uudistamiseen ja mukauttamiseen. Jos italialaisille viinikellareille ei anneta mahdollisuutta saada Euroopan tukea uusiin tuotantoteknologioihin kohdistuviin investointeihin, markkinoilla tarjottavien tuotteiden laatustandardia on mahdotonta parantaa. Näin rangaistaan epäoikeudenmukaisella tavalla niitä yrittäjiä, jotka eräästä Euroopan vanhimpiin kuuluvasta tuotantoperinteestä ammentaen ja tuotteen parantamiseen tähtäävää markkinointiajattelua käyttäen pyrkivät saamaan jalansijaa laatutuotteiden markkinoilla.- Barros Mouran mietintö (A4-0030/99)
Berthu
 Arvoisa puhemies, herra Barros Mouran mietinnössä käsitellään vihdoinkin yhtenäisvaluutan vahvistamisessa ja sen toiminnassa välttämättömiä eurooppalaisia toimielimiä ja politiikkoja koskevaa kysymystä, eikä yhtään liian aikaisin.
Tämä kysymys haudattiin tarkoituksellisesti Maastrichtin sopimuksen tekemisen aikana perustamissopimuksen ratifioinnin helpottamiseksi. Se haudattiin myös tarkoituksellisesti Amsterdamin sopimusta koskevien neuvottelujen aikana, jotta vältettiin sellaisten keskustelujen aloittaminen, joiden seurauksena kansalaiset olisivat saattaneet esittää kysymyksiä yhtenäisvaluutan voimaantulon aattona. Tätä kysymystä koskeva keskustelu on nyt kuitenkin aloitettu ja asioita on tarkasteltava silmät avoimina.
Barros Mouran mietinnössä annetaan sysäys tietyille keskusteluille, muttei kaikille. Siinä vältetään esimerkiksi pohtimasta liian syvällisesti kysymystä yhtenäisvaluutan demokraattisesta valvonnasta, koska sen ratkaiseminen näyttää käytännöllisesti katsoen mahdottomalta. Siinä vältetään myös käsittelemästä kysymystä ulkomaankaupan lopullisesta päätöksentekovallasta, koska se on aivan liian arkaluontoinen kysymys nykyisessä tilanteessa. Mietinnössä mainitaan välttämättömänä sellainen budjettijärjestelmä, joka on saanut vaikutteita liittovaltioista; siinä varotaan huolellisesti kuitenkin tarkentamasta, merkitseekö tämä uusia veroja ja mikä niiden taso on.
Mistä tässä mietinnössä oikein puhutaan? Pääasiassa sellaisten talouspolitiikkojen yhteensovittamisesta, joita mietinnössä haluttaisiin laajentaa muihin läheisiin aloihin, kuten rakennepolitiikkoihin, ja joita haluttaisiin keskittää tehokkaammin komission eduksi ja joista haluttaisiin tehdä velvoittavia pakollisin määräenemmistöpäätöksin. Tässä paistavat tietysti läpi esittelijän sosialistiset vaikutteet, joiden mukaisesti tarjotaan kaikissa tilanteissa ratkaisuksi supervaltiota.
Tämä näkökanta on mitä ilmeisimmin säikähdyttänyt liberaaliryhmän kollegojamme, vaikka tulos oli odotettavissa. On totta, ettei selkeää valintaa ole vielä suoritettu sosialistista ja liberaalista euron hallintoa kannattavien toimielinten välillä, mutta loppujen lopuksi se on määrätty pitkälti etukäteen. Yhtenäisvaluutta edustaa jo itsessään yhdistävää ja jäykkää periaatetta. Ystävämme liberaaliryhmässä ovat huomanneet tämän asian vähän liian myöhään.

Andersson, Hulthén, Lööw ja Sandberg-Fries
Haluamme kiittää esittelijää arvokkaasta työstä tärkeän mietinnön parissa. Olemme sitä mieltä, että on syytä kiinnittää huomiota tarpeeseen saada aikaan toimiva yksimielisyys EMU-politiikasta ja muista politiikan aloista, samoin kuin työllisyys- ja sosiaalipolitiikasta, kokonaisvaltaisesta makrotalouspolitiikasta ja ympäristöpolitiikasta. Olemme myös sitä mieltä, että on syytä kiinnittää huomiota tarpeeseen valvoa EKP: tä poliittisesti sen itsenäisyyden rajoissa, joka sen toiminnalle on suotu. EU: n laajentuminen lisää kiinnostusta näihin asioihin, mitä myös valiokunnan ehdotuksessa korostetaan.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että valiokunnan ehdotuksessa otetaan monissa tapauksissa riski käsittelemällä asioita vääristä lähtökohdista. EMUun liittyvien politiikkojen, ja ennen kaikkea työllisyys- ja sosiaalipolitiikkojen ja kokonaisvaltaisen makrotalouspolitiikan voimakkaamman yhteensovittamisen pitää alkaa pikemminkin aktiivisemmista toimista ja tiiviimmästä yhteisestä tavoitteiden asettamisesta näillä alueilla kuin muuttumattomista vaatimuksista, jotka koskevat neuvoston päätöksentekosääntöjä ja sitovien määräysten käyttöönottoa. Meidän mielestämme on tärkeää, että yhteisö ponnistelee enemmän ennen kaikkea aktiivisemman työllisyys- ja sosiaalipolitiikan aikaansaamiseksi sekä laajan makrotalouspolitiikan yhteensovittamiseksi. Tällaisia lisääntyviä ponnisteluja ei voida meidän mielestämme edistää joka suhteessa ensi sijassa institutionaalisilla muutoksilla sillä tavalla kuin valiokunta ehdottaa. Meidän mielestämme tämä on kannanotto, jonka katsomme oikeaksi myös laajentumisen osalta.
Lisäksi katsomme, että talouspolitiikan päätöksentekoa koskevien uudistusten pitää tapahtua siten, että lähtökohtana on se, että määritellään selvästi, mitä jäsenvaltioiden nykyisten talouspolitiikkojen alueita uudistusten on tarkoitus koskea. Olemme sitä mieltä, että osassa valiokunnan tekemiä institutionaalisia uudistuksia koskevia ehdotuksia ei oteta huomioon tätä selvän määrittelyn tarvetta. Hyvä esimerkki erittäin epäselvästä määrittelystä on valiokunnan ehdotuksen 18 kohta, joka käsittelee budjettijärjestelmää, joka " on saanut vaikutteita liittovaltioista" .
Mitä tulee valiokunnan ehdotukseen Euro-neuvoston perussäännön tunnustamisesta perustamissopimuksessa, olemme sitä mieltä, että ehdotuksessa ei oteta huomioon sitä, että EMU pitää nähdä kaikkien EU-maiden asiana, myös niiden, jotka eivät nyt osallistu euroon. EMU ja yhtenäisvaluutta vaikuttavat suureen osaan yhteisön politiikasta, eikä niitä pidä sen vuoksi käsitellä valiokunnan tekemän ehdotuksen mukaisesti pelkästään Euro-neuvostossa.
Edellä esitetty pohdiskelu on ollut ohjeellisena mietinnön yksittäisiä kohtia sekä yksittäisiä tarkistuksia koskevissa kannanotoissamme. Se, että mietinnössä on kokonaisuutena katsoen heikkouksia, ei ole aiheuttanut sitä, että olisimme sitä mieltä, että koko mietintö on hylättävä. EMU-politiikan suhde muihin politiikan alueisiin sekä laajentumisen seuraukset EMUlle ovat niin tärkeitä asioita, että ne ansaitsevat lähempää huomiota.

Bonde, Lis Jensen ja Sandbæk
 Mouran mietinnössä selvitetään selkeästi ja ammatillisen vakuuttavasti sitä kehitystä, joka EU: ssa on tapahtunut sisämarkkinoiden, EMUn ja euron käyttöönoton yhteydessä. Sen vuoksi seuraava looginen ja väistämätön askel unionin hankkeen koossa pysymiseksi on, että luodaan varsinaiset liittovaltiomaiset rakenteet. Se lisäisi muun muassa komission ja Euroopan parlamentin valtaa ja vähentäisi erityisesti kansallisten parlamenttien valtaa. Samalla enemmistöpäätöksistä pitää tulla normi. Talous- ja verotuspolitiikan on oltava yhteisiä. On myös luotava budjettijärjestelmä, joka on saanut vaikutteita liittovaltiosta - talousarvio, jonka avulla voidaan puuttua yksittäisiä jäsenvaltioita uhkaavaan kriisitilanteeseen. Suoraan sanottuna mietintö yllyttää perustamaan liittovaltion, jossa päätettäisiin liittovaltiolle ominaisesta talousarviosta sen liittovaltiolle ominaisen järjestelmän mukaan, joka on käytössä Saksan ja Yhdysvaltojen tapaisissa liittovaltioissa.
Mietinnössä toivotaan, että EMUn vastapainoksi luotaisiin sosiaalinen ja poliittinen unioni. Sosiaalisen unionin perustaminen merkitsisi sitä, että EU: n tasolla luotaisiin nopeasti puitteet sosiaalimaksujen ja -järjestelyjen jakamiseen. Unioni määräisi sen, ketkä ovat oikeutettuja hyötymään sosiaalijärjestelmästä, kuinka paljon tukea he voivat saada ja kuinka sosiaalimaksut ja -järjestelyt rahoitetaan. Emme yhdy Mouran mietinnössä esitettyyn näkemykseen liittovaltion kaltaisesta EU: sta ja äänestämme sen vuoksi mietintöä vastaan.

Deprez
Euroon siirtyminen on tulos unionin ja sen jäsenvaltioiden poliittisesta tahdosta. Se ei ollut tavoite sinänsä, vaan vain yksi vaihe Euroopan rakentamisessa. Unioni on saanut euron käyttöönoton ansiosta yhteisen rahapolitiikan. Tämä edellyttää erityisesti talouden uutta tasapainottamista.
Muun muassa EKP harjoittaa vastuutaan tästä lähtien täysin itsenäisesti. Tämä on epäilemättä hyvä asia.
On kuitenkin todettava, että koska Euroopan keskuspankilla ei ole todellista poliittista keskustelukumppania talouden alalla, tämä nostaa jälleen keskustelun ytimeen kysymyksen Euroopan rakentamista koskevan demokraattisen legitiimiyden riittämättömyydestä.
Tämä herättää myös pelkoa raha-asioiden ensisijaisesta painotuksesta, joka ohjaisi unionin strategisia valintoja ja vähentäisi terveen ja työpaikkoja luovan talouskasvun mahdollisuuksia.
Talouspolitiikkojen yhteensovittaminen on ehdottoman välttämätöntä, jos haluamme kehittää tehokasta ja kilpailukykyistä eurooppalaista taloutta, joka pystyisi kaikesta huolimatta - kuten päätöslauselmassamme todetaan - luomaan työpaikkoja sekä edistämään yhteisvastuuta, taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja kaikkien jäsenvaltioiden kansalaisten yhdenvertaisia mahdollisuuksia.
Tämän takia meidän on nyt todellakin saatava aikaan taloudellinen ja sosiaalinen liitto sekä määritettävä uusi " sosiaalinen sopimus" , jossa määrätään sosiaalialan yhteisistä periaatteista. Tämä ei kuitenkaan ole mahdollista, jos yhtenäisen talouspolitiikan laatimiseen ei liity myös jäsenvaltioiden verotuksen lähentäminen.
Lyhyesti sanoen olen pitkälti samaa mieltä tänään tarkasteltavana olevaan päätöslauselmaan sisältyvistä päätelmistä. Tuen tätä päätöslauselmaa innokkaasti, varsinkin kun siinä osoitetaan parlamentin aseman vahvistamisen tarve kaikissa talous- ja rahaliittoa koskevissa kysymyksissä.

Lindholm
 Voin valitettavasti vain todeta, että jos mietintö hyväksytään, pelkomme käyvät toteen, eli EMU johtaa vaatimuksiin muun muassa verojen, työllisyyspolitiikan ja sosiaalipolitiikan yhdenmukaistamisesta, toisin sanoen jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen yhdenmukaistamisesta. Muun muassa sen vuoksi olen äänestänyt mietintöä vastaan.

Lindqvist (ELDR)
EMU johtaa unionin vaikutuksen lisääntymiseen. EU määrää talouspolitiikan, korot ja valuutan. Pitkällä aikavälillä sama pätee myös vero- ja rahapolitiikkaan. Sen vahvistavat Euroopan parlamentin useat tämän suuntaiset mietinnöt.
EMU on taloudellinen ja poliittinen hanke, joka on valtiomaisen järjestelmän, EU-valtion, tukipylväs. Sen vahvistaa myös tämä mietintö, vaikka asia on esitetty lievemmässä muodossa. Mietinnössä sanotaan, että jäsenvaltioiden on pidettävä talouspolitiikkaansa " yhteisenä asiana" . Puhutaan myös vero- ja sosiaalipolitiikan lähentymisestä, määräenemmistöpäätösten lisäämisestä ja vahvemmasta komissiosta.
Lisäksi esitetään ehdotuksia jäsenvaltioiden toimielinten välisestä sopimuksesta kansallisten politiikkojen yhteensovittamiseksi ja vakaus- ja kasvusopimuksen " valvomiseksi" . Nämä kaikki ovat toimenpiteitä, jotka lisäisivät EU: n valtaa ja demokratiavajetta. Sen vuoksi olen äänestänyt mietintöä vastaan.

Palm, Theorin ja Wibe
 Esittelijä haluaa aivan selvästi nähdä EMUn perustana, josta EU: ta kehitetään liittovaltion suuntaan. Tämä ilmenee esimerkiksi siinä, että mietinnössä sanotaan esimerkiksi, että " katsoo, että yhteisen talous- ja veropolitiikan puuttuminen on täysin ristiriidassa sen kanssa, että rahapolitiikkaa hoidetaan yhteisenä asiana" sekä että " korostaa, että rahaliitto edellyttäisi budjettijärjestelmää, joka on saanut vaikutteita liittovaltioista" .
EMU on hyvin epädemokraattinen instituutio. Tätä ongelmaa ei kuitenkaan ratkaista antamalla Euroopan parlamentille lisää valtaa ja antamalla neuvoston päättää yhteisön ja jäsenvaltioiden talouspolitiikan yleisistä suuntaviivoista määräenemmistöllä, kuten esittelijä toivoo.
EU: n pitää olla valtioiden välistä yhteistyötä. Yhteisön toimista on siksi päätettävä yksimielisesti, jäsenvaltioiden hallitusten on valittava EKP: n puheenjohtaja ja jäsenvaltioiden talouspolitiikat ja veropolitiikat on muotoiltava kansallisella tasolla.

Rovsing
Talous- ja rahaliiton onnistuminen on tärkeää EU: n myönteisen kehityksen jatkumisen kannalta. Erityisesti tulevaa laajentumista ajatellen on vieläkin tärkeämpää varmistua siitä, että EMUn rakenne on mahdollisimman oikea ja tehokas. Se on mahdollista, jos huolehdimme siitä, että EMUun osallistuvien maiden talouksia valvotaan tiukasti.
Mielestäni on tärkeää, että huolehdimme siitä, että kansallisten ja ylikansallisten päätösten välillä vallitsee oikea tasapaino. Makrotaloudellisten sääntöjen yhteensovittaminen on välttämätöntä, mutta on tärkeää, että EU ei poista jäsenvaltioilta sitä vastuuta, joka niiden on kannettava talous- ja rahaliiton jäseninä.

Spiers
 Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat suhtautuvat hyvin myönteisesti Barros Mouran mietintöön ja siihen, että siinä kiinnitetään huomiota talous- ja rahaliiton poliittisiin seurauksiin. Suhtaudumme kuitenkin hyvin varauksellisesti joihinkin mietinnön kohtiin.
Emme voi puoltaa sitä olettamusta 1 kohdan toisessa alakohdassa, että sosiaaliturva pitää yhdenmukaistaa, jotta EMU onnistuisi.
Jotta keskuspankin puheenjohtaja nauttisi kaikkien jäsenvaltioiden luottamusta, hänet pitäisi valita yksimielisesti. Äänestimme näin ollen 8 kohtaa vastaan.
Olemme huolissamme ehdotuksista, jotka koskevat määräenemmistöäänestyksen ulottamista talouspolitiikan hoitoon, ja äänestimme 10, 16 ja 20 kohtaa vastaan. Vastustamme myös 18 kohdan ehdotusta sellaisesta budjettijärjestelmästä, joka on saanut vaikutteita liittovaltioista.
Päätöslauselman 14 kohdassa vaaditaan Euro-neuvoston tunnustamista perussopimuksessa. Institutionaaliselta kannalta tässä on vaarana sellainen kahden kerroksen Eurooppa, jossa EMUn ulkopuoliset EU: n jäsenvaltiot ovat tavallaan alempaa kastia. Me vastustamme tätä.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat pidättäytyivät äänestämästä lopullisesta mietinnöstä.

Wolf
Kollega Barros Mouran aiheena on Euroopan yhdentymisen nykytilanteeseen liittyvä keskeinen ongelma, jota on luonnehdittava markkinoiden äärimmäisen kieroutuneisuuden tilaksi: meillä on kyllä eurooppalaiset sisämarkkinat, eurooppalainen valuutta ja eurooppalainen rahapolitiikka, mutta ei vastaavia poliittisen unionin välineitä. Nykyään ei ole edes tehokasta eurooppalaista vaihtokurssipolitiikkaa, jotta euron asemaa maailman valuuttojen keskuudessa, erityisesti dollariin verrattuna, voitaisiin muokata strategisesti - väärinkäsitysten välttämiseksi korostan, että mainittua politiikkaa olisi suunniteltava yhteistoimin eikä se saisi olla valtion väliintulon avulla toteutettavaa valvomattoman kilpailun kiristämistä. Tämä Euroopan yhdentymiseen liittyvä markkinoiden äärimmäisen kieroutuneisuuden tila on korjattava välttämättä ja nopeasti: tarvitsemme yhteisön vaihtokurssipolitiikkaa, joka on nimensä ansainnut, yhteisön toimielinten velvoittavaa " rahataloudellista vuoropuhelua" , eurooppalaista taloushallintoa " yhteisön yleisen talouspolitiikan harjoittajana" ja yhteisön politiikkojen tehokasta kehittämistä sekä menetelmiä, joilla voidaan yhteensovittaa jäsenvaltioiden politiikkaa sellaisilla keskeisillä alueilla kuin sisämarkkinoiden verotuksessa, työllisyyspolitiikassa sekä sosiaalisten ja ekologisten reilun kilpailun reunaehtojen osalta Euroopan sisämarkkinoilla, tavoitteena talouteen liittyvän kokonaisvaltaisen toimintakyvyn kehittäminen kestävän taloudenhoidon suuntaan.
Yleismaailmallisen, valtioiden rajat ylittävän taloudenhoidon yhteen punoutumisen todellinen uusi laatu merkitsee sitä, että EU: n on samalla annettava ulospäin se vaikutelma, että se toimii aina yhteisönä. Me voimme ja meidän täytyy kuitenkin aloittaa täältä parlamentista!
Bourlangesin mietintö (A4-0049/99)
Berthu
 Arvoisa puhemies, mielestämme ministerineuvostolla ja vielä enemmän Eurooppa-neuvostolla on eurooppalaisista toimielimistä suhteellisesti ottaen kaikkein suurin legitiimiys, koska ne edustavat kansojen silmissä niiden kaikkein korkeimmalla tasolla olevaa edustajien joukkoa.
Mikään muu eurooppalainen toimielin ei ole onnistunut saavuttamaan tällaista asemaa, ei Euroopan parlamentti, jota on aina pidetty toissijaisena kansanedustuslaitoksena, eikä tietenkään komissio, jonka katsotaan koostuvan pelkästä virkamiesryhmästä. Myös Euroopan etu on, että kaikkein lainmukaisimman toimielimen asemaa lujitetaan. Neuvostolle on siten myönnettävä aloiteoikeus, kuten oikeus valvoa tai jopa moittia komissiota. Kaikista merkittävistä aiheista on myös päätettävä edelleen yksimielisesti.
Tämän viimeisen kohdan osalta Bourlangesin mietinnössä väitetään seuraavasti, lainaan: " Yksimielisyyden edellyttäminen on kaikenlaisen päätöksenteon kannalta pohjimmiltaan epätarkoituksenmukaista." Mietinnön perusteluissa esitetään epäselviä laskelmia, joiden mukaan todennäköisyys saavuttaa sopimus 15 toimijan kanssa on yksi 32 769: sta. Tämä on selvästikin väärin, sillä nykyisin Euroopassa tehdään hyvin monia päätöksiä yksimielisesti päivittäin. Itse asiassa yksimielisyysjärjestelmän ansiosta kaikkien osapuolien on pakko kunnioittaa toistensa näkemyksiä ja ymmärtää toisiaan, jotta neuvottelut sujuisivat paremmin. Näin tehdyt päätökset ovat siten kestävämpiä, koska ne perustuvat vastavuoroiseen suostumukseen. Tämä järjestelmä on mitä ilmeisimmin hitaampi kuin toiset autoritaarisemmat järjestelmät, mutta se antaa joka tapauksessa hyviä tuloksia. Sen pitäisi siten toimia myös laajentuneessa 25-30 jäsenvaltion Euroopassa. Olemme sitä paitsi muistuttaneet tarkistusehdotuksessa, että Luxemburgin kompromissi olisi sisällytettävä perustamissopimukseen kaikkia osapuolia yhdistävänä tekijänä, mutta tämä tarkistus valitettavasti hylättiin.
Joka tapauksessa on myös samalla myönnettävä, että 25 jäsenvaltion Eurooppa ei voi olla saumaton ja että sen on noudatettava vaihtuvan geometrian mallia. Kaikki nämä toimenpiteet, mukaan luettuna vaihtuva geometria, jonka ansiosta eurooppalaiset yhteistyöt voidaan valita vapaammin, vahvistavat Euroopan ja sen kansojen välistä sidettä.

Andersson, Lööw, Theorin ja Wibe
Unionin tavoiteltu laajentuminen vaatii uudistuksia, ei pelkästään maatalous- ja rakennerahastojen vaan myös päätöksentekoprosessien uudistusta. Myös itse aloite ja ehdotus uusista päätöksentekomuodoista on ilahduttava.
Emme kuitenkaan ole yhtä mieltä esittelijän ehdotuksesta, joka koskee yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa (YUTP). Meidän mielestämme neuvostolla on ja pitää edelleen olla EU: ssa keskeinen rooli YUTP: ssa. Haluamme korostaa poliittista tahtoa, jota kuvastaa Amsterdamin sopimuksen J 7 artikla, jossa määrätään, että neuvosto päättää kaikista unionin turvallisuutta koskevista asioista. Koska katsomme asiaa tästä näkökulmasta, emme ole samaa mieltä 10, 13 ja 14 artiklan sanamuodoista.
Olemme sitä mieltä, että aloite, joka koskee menettelyä, jota kutsutaan myönteiseksi äänestyksestä pidättymiseksi, sopii Petersbergin tehtävien täytäntöönpanoon (humanitaaristen toimien, rauhan säilyttämiseen tähtäävien toimien ja rauhan palauttamistoimien), mutta olemme sitä mieltä, että jos EU haluaa vahvistaa asemaansa kriisinhallinnan alalla, vaaditaan pikemminkin poliittista tahtoa, ja tätä taustaa vasten on tärkeää tajuta, kuinka tätä uutta päätöksentekotapaa sovelletaan aluksi. Näin ollen emme voi tukea 30 ja 31 artiklaa.

Barros Moura
 Kannatamme Bourlangesin mietinnön osalta siihen sisältyvää pohdintaa neuvoston tulevasta toiminnasta laajentuneessa Euroopan unionissa.
Kannatamme erityisesti mietintöön sisältyviä vaatimuksia paremmasta yhteensovittamisesta, paremmasta tehokkuudesta ja määräenemmistöpäätösten soveltamisalan laajentamisesta sekä etenkin välttämättömästä paluusta yhteisönä toimimisen periaatteeseen, joka edellyttää toimielinten välisen tasapainon palauttamista sekä vahvaa komissiota, jolla on todellista valtaa tehdä aloitteita ja antaa poliittisia virikkeitä.
Äänestimme useita näkökohtia vastaan:
sitä varsin kapea-alaista määritelmää vastaan, joka koskee esittelijän perustuslaillisina pitämiä kysymyksiä, joiden osalta yksimielisyyden vaatimus pidettäisiin edelleen voimassa; -33 kohtaa vastaan, jonka mukaan talousarvioon liittyvissä kysymyksissä määräenemmistöön perustuva päätösvalta annettaisiin niille jäsenvaltioille, joiden maksuosuudet ovat suurimmat - mikä olisi vastoin yhteisönä toimimisen periaatetta ja loukkaisi jäsenvaltioiden välistä perustuslaillista tasa-arvoa; -kaikkea sitä vastaan, missä pyritään äänten painottamisen osalta johonkin muuhun tavoitteeseen kuin nykyisen tasapainon säilyttämiseen, sillä siten saatetaan antaa aihetta tulkinnoille, joiden mukaan suurimmat jäsenvaltiot muodostaisivat eräänlaisen johtajiston; -kaikkea sitä vastaan, mikä saattaa edellisten kohtien tavoin johtaa - ennen perustamissopimusten tarkistusmenettelyn alkamista - siihen, että Euroopan parlamentin kanta keskeisiin perustuslaillisiin ja poliittisiin kysymyksiin määräytyy ennakolta; -kaikkea sitä vastaan, mikä saattaa edistää Euroopan vastaista propagandaa seuraavan vaalikampanjan yhteydessä.Ratkaisimme lopullisen, koko mietintöä koskevan äänestyskäyttäytymisemme niiden äänestystulosten pohjalta, jotka näistä kysymyksistä - joiden osalta koko PSE-ryhmä meidän aloitteestamme ja meidän ponnistelujemme johdosta hyväksyi yhtäläiset äänestysohjeet - saatiin täysistunnossa.
Todettuamme, että eräitä keskeisiä huolenaiheitamme - erityisesti niitä, jotka koskevat äänten painottamista neuvostossa - ei ole otettu riittävästi huomioon, äänestimme mietintöä vastaan.

Caudron
Ennen kuin syvennyn asiaan tarkemmin, haluan onnitella Jean-Louis Bourlangesia hänen mietintönsä laadukkuudesta ja tekstinsä osuvuudesta. Tämä teksti tarjoaa erityisen kiinnostavan pohjan laadukkaalle keskustelulle kyseenalaistamatta yhteisön toimielinten tulevaisuutta. Se osoittaa myös parlamentiltamme erittäin hyvää arvostelukykyä, jos sitä on vielä tarve näyttää.
Neuvostoa koskevasta toteamuksesta olen yhtä huolestunut kuin esittelijä enkä voi olla ajattelematta laajentumisen vaikutuksia ilman nykyisen päätöksentekomenettelyn perusteellista uudistamista. Pelkään pahoin, että Euroopan unioni lamaantuu eikä pysty harjoittamaan selkeää politiikkaa. Seuraavan vuosituhannen panoksia silmällä pitäen tarvitsemme neuvoston, joka pystyy määrittämään Euroopan pääasialliset linjat. Mielestäni tämä kyky on selkeästi yhteensopimaton nykyisen kiertävän puheenjohtajuuden kanssa. Tässä mielessä Jean-Louis Bourlangesin esittämä neuvoston toimivaltaa koskeva kysymys on erittäin tärkeä, vaikka siihen on vaikea vastata.
Mitä tulee ministerineuvoston nykyiseen toimintaan, esittelijän tavoin toimin aktiivisesti sen tehtävien palauttamisen puolesta, sillä sen on mielestäni toimittava unionin moottorina. Päinvastoin kuin mietinnössä, mielestäni Eurooppa-asioista vastaavien eri ministerien välistä yhteensovittamista olisi parannettava kansallisten ja eurooppalaisten politiikkojen vuorovaikutuksen lisäämiseksi. Olisi aiheellista, että toimivaltainen ministeri osallistuisi tähän mekanismiin esityslistan mukaisesti.
Lopuksi tämän järjestelmän soveltamista on mielestäni yleistettävä menettelyjärjestelmän ja erityisesti määräenemmistöäänestystä koskevan yleisen periaatteen osalta. En myöskään vastusta yksinkertaista kaksoisenemmistöjärjestelmää koskevaa periaatetta, joka tuntuu minusta oikeudenmukaisemmalta ja oikeutetummalta kuin nykyinen äänten painotusjärjestelmä.
Mitä muihin asioihin tulee, minusta näyttää myös siltä, että on välttämätöntä aloittaa keskustelu tulevan Euroopan komission toimivaltuuksista unionin laajentumista silmällä pitäen.
Lopuksi haluan vielä toistaa, ettei laajentuminen ole mahdollista ilman nykyisen toimielinkehyksen muuttamista. Tämän ennakkoehdon tavoitteena ei ole mielestäni tämän prosessin lukkiuttaminen, vaan päinvastoin perustan luominen poliittiselle Euroopalle, joka kykenee vastaamaan valinnoistaan.

Delcroix
 Jean-Louis Bourlanges on täyttänyt täysin institutionaalisten asioiden valiokuntamme odotukset, sillä se on jo kauan aikaa vaatinut neuvoston aseman, rakenteen ja toimintamenettelyjen perusteellista uudistamista. Jos näitä uudistuksia ei toteuteta, tämä keskeinen päätöksentekoelin lamaantuu unionin laajentuessa uusiin maihin.
Keskustellessamme tästä mietinnöstä tehtävänäni oli - eurooppalaisia kansalaisia ajatellen - nostaa esiin johdanto-osan kappaleista selkeitä periaatteita, joista ilmenee ehdottamamme ja tavoittelemamme eurooppalainen hanke. Tämä hanke liittyy mielestäni erottamattomasti laajempaan demokratisoitumiseen, joka perustuu enemmistöperiaatteeseen, viranomaisten poliittiseen vastuuseen, parlamentaaristen toimielinten valvontaan ja päätöksentekomenettelyjen avoimuuteen. Unionin on edettävä kohti mallia, joka osoittaa selkeästi sen kaksijakoisen luonteen: se koostuu toisaalta jäsenvaltioiden ja toisaalta kansojen välisestä liitosta. Tässä mallissa komissiosta kehittyy todellinen eurooppalainen täytäntöönpanoelin, ja Euroopan parlamentti edustaa väestöä ja neuvosto valtioita. Siten edistetään unionia, joka kykenee toimimaan kiinteänä, yhtenäisenä ja johdonmukaisena ja näin ollen voimakkaampana kokonaisuutena kansainvälisellä näyttämöllä.
Koska kyse on Euroopan parlamentin valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä, toinen huoleni koskee samalla kertaa tämän mietinnön periaatetta ja sen hyväksymishetkeä. Yleisesti ottaen arvostan Jean-Louis Bourlangesin ponnisteluja, koska hän on uskaltanut paneutua ehdotuksissaan yksityiskohtiin. Mielestäni kuitenkin tällä hetkellä, jolloin odotamme vielä jäsenvaltioilta Amsterdamin sopimuksen ratifioimista ja sen soveltamista käytännössä, olisi useimmiten aiheellista antaa tulevien neuvottelujen asiantuntijoiden ehdottaa tarkkoja standardeja ja tyytyä tässä vaiheessa vain esittämään meitä ohjaavat yleiset suuntaviivat. Voimme siten oikeutetusti toivoa kaksinkertaisen enmmistön järjestelmän hyväksymistä tietyllä aikavälillä: suurin osa parlamentistamme voi ratifioida tämän suuntaviivan, mutta meidän ei pidä vielä syventyä prosentteja koskeviin yksityiskohtiin, joita on tarkasteltava myöhemmässä vaiheessa.
Odottaessamme tämän kaksinkertaisen enmmistön järjestelmän hyväksymistä on hyvä asia, että esittelijä ilmoitti äänten painotusjärjestelmän jatkumisesta. Meidän ei ehkä kuitenkaan kannata sitoa käsiämme vaatimalla nykyisten prosenttilukujen säilyttämistä. Tärkeintä on ennen kaikkea säilyttää pääasiassa suurten ja pienten maiden välinen tasapainoperiaate. Meillä on oltava selkeä suuntaviiva - tasapainon säilyttäminen -, mutta emme saa jakaantua eri leireihin aloittamalla jo nyt keskustelua määristä.
Koska suurimmassa osassa tapauksista kyse on määräenemmistöäänestyksistä, Jean-Louis Bourlanges on ottanut esille pulmallisen kysymyksen ja halunnut poistaa omat varat sellaisten tapausten osalta, joihin ei sovelleta määräenemmistöä. Parlamentti ilmoitti jo mielipiteestään Mendez De Vigo-Tsatsosin mietinnön tarkastelun aikana, jolloin suurin osa parlamentin jäsenistä hyväksyi hänen tasapainoisen lausuntonsa, jonka mukaan määräenemmistöäänestystä ei sovelleta perustuslaillisiin tai luonteeltaan perustuslaillisiin päätöksiin. Mielestäni ei ole järkevää käsitellä tätä sopimusta uudestaan tällä hetkellä, vaikka ilmaus " luonteeltaan perustuslaillinen päätös" saattaa aiheuttaa ongelmia.
Ulkopolitiikan osalta meidän on odotettava Amsterdamin sopimuksen ratifiointia ja soveltamista, ennen kuin tuomitsemme tai hyväksymme ajatuksen " positiivisesta äänestämättä jättämisestä" . Minusta näyttää siltä, että jopa ryhmien sisällä mielipiteet ovat jakaantuneet.
Sallinette minun lyhyesti tiivistää suosittelemani kannan. Nykyisessä vaiheessa meidän on ilmoitettava meitä ohjaavista periaatteista ja ennen kaikkea tasapainoa koskevasta huolestamme. Meidän on kuitenkin vältettävä paneutumista yksityiskohtiin, jotka saattavat jakaa mielipiteemme. Tämä kanta vastaa " vähemmistöjen kulttuuria" , mikä merkitsee toisen kunnioittamista ja määräävän aseman hyväksikäytön tuomitsemista.

Deprez
Meille kaikille vahvan Euroopan rakentamista kannattaville on jo kauan aikaa ollut selvää, että peräkkäiset laajentumiset ovat ajaneet eurooppalaiset toimielimet lamaannuksen partaalle. Jokainen uusi laajentuminen voi tästä lähtien pysäyttää järjestelmän, joka omana aikanaan osoitti toimivuutensa, mutta jota ei ole kehitetty 15: tä valtiota ja vielä vähemmän 20: tä tai 25: tä valtiota varten.
Eurooppalaisia toimielimiä on ehdottomasti uudistettava ennen mitään uutta laajentumista. Tämä koskee myös neuvostoa, jonka elinten määrä vain jatkuvasti moninkertaistuu ja joka ottaa itselleen yhä enemmän vapauksia sellaisten menettelyjen osalta, joista on kuitenkin määrätty perustamissopimuksissa. Tätä ei tietenkään voida hyväksyä. Olen täysin samaa mieltä esittelijämme päätelmistä etenkin hänen todetessaan, että neuvoston rakenteet ja asema edellyttävät perusteellista uudelleenjärjestelyä ja että neuvoston menettelyjä on järkiperäistettävä ja vahvistettava, jotta sen toiminta olisi tehokkaampaa ja avoimempaa.
Kiinnitän erityistä huomiota siihen asemaan, jonka esittelijämme haluaa antaa komission puheenjohtajalle ja YUTP: n korkealle edustajalle, sekä sovittelutehtäviin keskittyvän neuvoston puheenjohtajan asemaan. Tämä merkitsee tosiaankin tehtävien uudelleenjakoa, joka saattaa tehostaa unionin toimintaa.
Vielä edellisestä puheenvuorosta, hyväksyn täysin ajatuksen siitä, että vakiinnutetaan määräenemmistöäänestystä koskeva yleisperiaate, jota sovelletaan kaikkiin neuvoston tekemiin päätöksiin. Yksimielisyydestä tulisi siten poikkeus, jota perustellaan joidenkin harvojen päätösten painavuudella ja merkityksellä.
Sitä paitsi mielestäni olisi myös tärkeää, että äänten painotusjärjestelmän kaikissa mahdollisissa muutoksissa säilytettäisiin nykyinen periaate lisä-äänien antamisesta harvaan tai erittäin harvaan asutuille valtioille.
Lopuksi haluaisin korostaa esittelijämme tekemän työn laadukkuutta ja merkitystä, jotta eurooppalaisia toimielimiä uudistettaisiin siten, että ne pystyvät vastaamaan haasteisiin, jotka meillä on vielä edessämme ja jotka meidän on voitettava.

Fayot
 Tämä hyvin runsassisältöinen mietintö nostaa mieleeni useita asioita.
1.Mielestäni parlamentin ei pitäisi sekaantua neuvoston sisäiseen työjärjestykseen, eihän sekään huolehdi meidän työjärjestyksestämme.2.Mielestäni on vaarallista erottaa toisistaan ministereiden lainsäädäntövalta ja kansallinen asema, kuten esittelijä ehdottaa (1 kohta). Tämän seurauksena jotkut saattavat pyrkiä luomaan uuden toimielimen, esimerkiksi senaatin, jota emme tarvitse.3.En hyväksy esittelijän Eurooppa-neuvostolle antamaa erittäin tärkeää asemaa, koska mielestäni se näyttää perustuvan hyvin keskitettyyn ja vallankumoukselliseen näkemykseen politiikasta.4.En suhtaudu esittelijän tavoin epäilevästi kiertävään puheenjohtajuuteen. En voi hyväksyä hänen ehdotustaan keskittää komission puheenjohtajan käsiin unionin johtotehtävät. Päinvastoin, mielestäni neuvoston puheenjohtajalla on huomattava vastuu ja siten merkittävä vaikutus siihen, miten jokainen jäsenvaltio suhtautuu yhdentymismenettelyyn.5.Mietinnössä esitetään jälleen kerran ongelma, joka koskee unionin pienten ja suurten jäsenvaltioiden äänten painotusta neuvostossa.Totean tyytyväisenä, että esittelijä on käsitellyt aihetta järkevästi ja maltillisesti sekä hylännyt suurten jäsenvaltioiden kansankiihotuksen niiden pelätessä perusteettomasti, että ne jäävät vähemmistöön, jos harvemmin asutut valtiot muodostavat koalition.
Jos on tosiaankin löydettävä keino sen varmistamiseksi, että asiat eivät lukkiudu tavanomaisen lainsäädännön keskeisillä aloilla, ja turvauduttava laajemmin määräenemmistöpäätöksiin, olisi toisaalta palautettava mieliin se olennainen periaate, että pienten, keskikokoisten ja suurten jäsenvaltioiden kumppanuus perustuu vastavuoroiseen luottamukseen ja tasa-arvoon. Tämä periaate unohdetaan nykyään aivan liian usein.
Lopuksi pohdin tämän tekstin asemaa. Jos sen tavoitteena on määrittää parlamentin kanta tuleviin neuvotteluihin, se on laadittu liian aikaisin. Mutta jos sen tavoitteena on keskustelun käynnistäminen, se on tervetullut.
Tällä kertaa pidättäydyn siis äänestämästä. En vastusta mietintöä, koska se on runsassisältöinen ja kiinnostava. Jos äänestäisin puolesta, minusta tuntuisi siltä, että päättäisin jo nyt suhtautumisestani alaan, jota koskeva keskustelu on vasta alkamassa ja joka kehittyy jatkuvasti.

Lindholm
On huolestuttavaa, että kolme neljäsosaa parlamentista tukee mietintöä, jossa niin selvästi kannatetaan EU: n perustavia institutionaalisia muutoksia - ilman että esimerkiksi jäsenvaltiot ja kansalaiset ovat keskustelleet asioista kunnolla. Se, että halutaan muun muassa periaatteessa poistaa veto-oikeus ja muuttaa komissio eräänlaiseksi hallitukseksi, merkitsee suuria askeleita poliittisen liittovaltion suuntaan ja loittonemista valtioiden välisestä yhteistyöstä, jota EU perustamissopimuksessa sanoo olevansa. Tähän kehitykseen suhtaudun päättäväisen torjuvasti.

Lindqvist (ELDR)
 Mietinnössä ehdotetaan toimenpiteitä, jotka kaikki merkitsisivät unionin vaikutuksen lisääntymistä: epäviralliset valiokunnat, joiden piti keskittää valtaa Coreperille, poistetaan, komission ja etenkin sen puheenjohtajan valtaa unionin " johtajana" ja käyttövoimana ehdotetaan vahvistettavaksi, ja ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa johtamaan halutaan ulkopoliittinen edustaja.
Liittoutumattoman valtion on mahdoton hyväksyä tällaista ehdotusta. Valiokunta vaatii, että yleisenä periaatteena pitää olla se, että neuvosto tekee kaikki päätökset määräenemmistöllä ja että tätä periaatetta aletaan soveltaa myös EU: n rahoitusosuuksiin. Sen vuoksi olen äänestänyt mietintöä vastaan.

Palm
Minun mielestäni EU: n pitää olla valtioiden välistä yhteistyötä. Sen vuoksi en voi kannattaa sanamuotoja, joissa valitetaan sitä, että tiettyjen alojen päätökset on tehtävä edelleen yksimielisesti.
En myöskään halua kannattaa sellaista näkökantaa, että komission pitäisi olla ainut hallintoviranomainen, jolla on aloiteoikeus. On vakava demokraattinen puute, että kansan valitsemat edustajat eivät voi tehdä ehdotuksia lakien muuttamisesta tai uusien lakien käyttöönotosta.
Lopuksi olen sitä mieltä, että YUTP: n korkea-arvoisen edustajan on edelleen oltava neuvostosta eikä tehtävää saa siirtää komissiolle, kuten esittelijä ehdottaa.

Spiers
 Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat suhtautuvat hyvin myönteisesti Bourlangesin mietintöön, jossa käsitellään tärkeää aihetta ja tehdään monia hyödyllisiä ehdotuksia.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat suhtautuvat kuitenkin erittäin varauksellisesti joihinkin mietinnön kohtiin.
Äänestimme 10 kohtaa vastaan, jossa arvellaan, että unionin johtotehtävät ja ulkopolitiikan hoito on jätettävä komission puheenjohtajalle ja YUTP: n korkeille edustajille, kun taas neuvoston puheenjohtajavaltio keskittyy sovittelutehtäviin.
Jotta korkeilla virkamiehillä olisi kaikkien jäsenvaltioiden luottamus, heidät pitäisi nimittää yksimielisesti. Äänestimme näin ollen 23 kohtaa vastaan.
Emme hyväksy ehdotuksia, jotka koskevat määräenemmistöäänestyksen ulottamista verotukseen, omiin varoihin, ulkopolitiikkaan ja Yhdistyneen kuningaskunnan palautuksiin. Äänestimme näin ollen 28, 30, 32 ja 33 kohtaa vastaan.
Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat pidättäytyivät äänestämästä lopullisesta mietinnöstä.
Gutiérrez-Díazin mietintö (A4-0034/99)
Andersson, Hulthén, Lööw, Sandberg-Fries ja Theorin
Olemme täysin samaa mieltä arviosta, jonka esittelijä esittää 1 kohdassa, jossa todetaan, että Amsterdamin sopimus merkitsee monessa suhteessa Euroopan unionin uutta vaihetta. On erinomaista, että esittelijä viittaa tässä yhteydessä syrjimättömyysperiaatteeseen.
Meidän mielestämme Amsterdamin sopimuksen mahdollisimman nopea ratifiointi on erittäin tärkeää. Sen vuoksi emme voi kannattaa 11 kohtaa.
13 kohdan osalta olemme sitä mieltä, että Euroopan parlamentin ei ole nykytilanteessa sopivaa ehdottaa rikosoikeudellisen yhteistyön " laajempaa määritelmää" . Sen vuoksi emme voi hyväksyä 13 kohtaa.

Berthu
 Jo Gutiérrez-Díazin mietinnön otsikossa osoitetaan tahattomasti Euroopan unionia uhkaava umpikuja: mietinnön tavoitteeksi on nimittäin ilmoitettu " unionin toimielinten lujittaminen demokratiaan ja vapauteen perustuvan alueen vakiinnuttamiseksi" . Voisiko tämän yksinkertaisemmin myöntää sitä, että federalistien mielestä eurooppalainen demokratia on nykyisin pikemminkin tavoite kuin tie, joka on valittu sen saavuttamiseksi?
Tämä asia voidaan todeta konkreettisesti Amsterdamin sopimuksessa, joka luo eurooppalaisen supervaltion vähentämällä demokratiaa merkittävästi: toisaalta se hävittää kansallisen demokratian alueen, asettaa kansalliset parlamentit toisarvoiseen asemaan ja alistaa kansallisen oikeuden (mukaan luettuna perustuslaillinen oikeus) yhteisön oikeudelle, ja toisaalta se osoittaa kykenemättömyytensä luoda lähitulevaisuudessa vähäisintäkään demokratiaa Euroopassa, koska eurooppalaista kansaa ei yksinkertaisesti ole olemassa. Siitä, että parlamentaariset menettelyt siirretään parlamenttiimme, on liian usein seurauksena vain keinotekoisia yhteisiä kantoja, joille kansamme antavat aina vain toissijaisen legitiimiyden.
Meille tietenkin sanotaan, että näistä poikkeamista huolimatta todellinen demokratia odottaa meitä tien päässä. Sallinette minun epäillä tätä. Kun luomme demokratian vastaisia toimielimiä ja annamme niiden vahvistua kaikessa rauhassa, kansalaisten harjoittamaan valvontaan palaaminen ei tapahdu enää luonnollisesti eikä kivutta.
Gutiérrez-Díazin mietinnössä asiaa pahennetaan vielä entisestään, vaikka tarkoitus on tässäkin hyvä, koska siinä halutaan määrittää tarkemmin Euroopan unionin kansalaisuuteen liittyvät suorat oikeudet perustamissopimuksen uudessa osastossa. Ohimennen voidaan sitä paitsi todeta, että tämä tavoite tuntuu vastaavan myös puheenjohtajavaltio Saksan tavoitetta. Saksa on julistanut toivovansa Amsterdamin sopimuksen jälkeistä " Perusoikeuksien peruskirjaa" .
Kyse on kuitenkin suuntauksesta, joka heikentäisi vieläkin enemmän kansallisia demokratioita ja niiden oikeutettua asemaa unionin pilarina. Haluamme päinvastoin säilyttää tämän aseman, jotta demokratia ja kansojen kunnioittaminen kuuluisivat yhteisön elämän jokaiseen hetkeen.

Deprez
Euroopan rakentaminen edistyy kestävästi vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltioiden kansalaiset saavat siitä etua itselleen ja lapsilleen. Tästä näkökulmasta katsottuna on tosiaankin välttämätöntä, että unionin kansalaiset eivät miellä Euroopan yhdentymisen eri vaiheita vain epämääräisten tekstien kasaksi, vaan että ne merkitsevät jokaiselle konkreettisia toimenpiteitä.
Esittelijämme on oikeassa korostaessaan erityisesti Amsterdamin sopimuksen hyväksymisestä seuraavia käytännön säädöksiä. Siten henkilöiden vapaa liikkuvuus on todellakin kaikille konkreettinen keino varmistua myönteisesti unionin todellisuudesta. Sitä vastoin suurrikollisuuteen liittyvä turvattomuus johtuu myös jollakin tavalla sisäisten rajojen poistamisesta ja antaa kansoillemme erittäin kielteisen kuvan Euroopan rakentamisesta.
Siksi mielestäni olisi vastuutonta uskotella maanmiehillemme - mitä esittelijämme ei teekään - että voisimme ilman kielteisiä vaikutuksia vain yksinkertaisesti poistaa rajat, vaikka kyse onkin vain unionin sisäisistä rajoista.
Henkilöiden vapaa liikkuvuus liittyy väistämättä erottamattomasti sellaisen turvallisen ja oikeudenmukaisen alueen luomiseen, johon sisältyy vahvistettu poliisi- ja oikeusasiain yhteistyö avoimuuden ja oikeusturvan takaamiseksi.
Eri eurooppalaisten toimielinten on siten toimittava nopeasti, kunkin omalla toimivalta-alueellaan, täyttääkseen nämä kaikki odotukset.
Olen ehdottoman vakuuttunut, että kaikki hyötyisivät näillä aloilla, kuten myös monilla muilla aloilla, neuvoston ja komission avoimemmasta suhtautumisesta yhteistyöhön Euroopan parlamentin kanssa. Olen etenkin tästä kohdasta täysin samaa mieltä kuin kansalaisvapauksien ja sisäasiain valiokunta on lausunnossaan.

Lindholm
 Päätöslauselmassa, joka valitettavasti hyväksyttiin, kannatetaan muun muassa tuomioistuimen toimivallan lisäämistä, EU: n jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen yhteensovittamista, oikeusperustan laatimista sosiaalilainsäädännölle, rajat ylittävien poliittisten puolueiden, niin sanottujen eurooppalaisten puolueiden laillistamista ja sitä, että niille myönnetään oikeudellinen asema sekä varoja unionin talousarviosta.
Yllä mainitut asiat ovat epäilemättä tärkeitä, mutta niistä on keskusteltava laajasti jäsenvaltioissa, ennen kuin poliitikot parlamentissa ottavat kantaa niihin. Asioita, jotka on otettava esiin ja joista on keskusteltava kaikilla tasoilla, kaikissa yhteyksissä ja kaikissa maissa, ovat: mihin EU on matkalla, mitkä ovat organisaation tavoitteet ja mitä kansalaiset haluavat? Luulen, että on aika keskustella avoimesti näiden kaltaisista asioista, jos haluamme säilyttää kansalaisten luottamuksen.

Palm
En voi hyväksyä tätä mietintöä kokonaisuudessaan. Olen nimittäin sitä mieltä, että:
Koska EU: n pitää olla valtioiden välistä yhteistyötä, jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkoja ei pidä sovittaa yhteen yhteisön tasolla (mikä ei tietenkään estä pitkälle menevää yhteistyötä). Se koskee myös eläkelainsäädäntöä, siviilioikeutta koskevaa lainsäädäntöä ja niin edelleen.-Neuvoston pitää tehdä pakolaisia, viisumeja, maahanmuuttoa ja vapaata liikkuvuutta koskevat päätöksensä yksimielisesti.-Schengenin sopimus pitää purkaa mahdollisimman nopeasti.-Poliisiyhteistyö samoin: Interpol on olemassa ja toimii erinomaisesti.
Spiers
 Euroopan parlamentin Labour-puolueen edustajat äänestivät Gutiérrez Díazin mietinnön puolesta mutta tietyin varauksin.
Pidättäydyimme äänestämästä 6 kohdasta, jossa suhtaudutaan epäillen yksimielisyyden käyttöön kolmannessa pilarissa, ja 8 kohdasta, jossa vaaditaan yhteispäätösmenettelyä kolmannen pilarin päätöksissä.
Pidättäydyimme äänestämästä yhteisöjen tuomioistuinta koskevasta 10 ja 19 kohdasta ja äänestimme 11 kohtaa vastaan, jossa vaaditaan Schengenin säännöstön sisällyttämistä perustamissopimukseen, sekä 12 kohtaa vastaan, jossa arvostellaan Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan jättäytymistä syrjään tässä asiassa.
Amsterdamin sopimus ei ole vielä edes tullut voimaan, ja sitä olisikin parempi arvioida vasta sitten, kun sitä on testattu käytännössä.
Päätöslauselman 28 kohdassa vaaditaan varoja kansalliset rajat ylittäville puolueille. Me vastustamme tätä.
Bowen mietintö (A4-0024/99)
McKenna
Arvoisa puhemies, vihreä ryhmä äänesti tätä mietintöä vastaan, koska mielestämme siinä ei mennä tarpeeksi pitkälle. Olemme onnistuneet sellaisilla alueilla kuin antibioottiresistenssi - joka on kielletty - ja myös sellaisissa GMO: issa, jotka risteytyvät. Myös ne on kielletty. Muita luokkia voidaan ottaa mukaan myöhemmin.
12 vuoden aikarajaan liittyy paljon sekaannusta. Halusimme alun perin komission ehdottaman aikarajan, nimittäin seitsemän vuotta. Meidän piti sitten ehdottaa 12: ta vuotta, koska ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta, jonka pitäisi suojella terveyttä ja ympäristöä, itse asiassa heikensi ehdotusta ja poisti siitä aikarajan. Meidän piti siis välttämättä esittää siihen jonkinlaista tarkistusta. Esitimme 12: ta vuotta, koska arvelimme, että siitä saataisiin aikaan jonkinlainen yksimielisyys, kuten sitten kävikin. Siltikään ei voida hyväksyä sitä, että ympäristövaliokunta itse asiassa vesitti komission ehdotuksen. Meidänhän pitäisi suojella terveyttä. Tämä on täysin ristiriitaista.
Koko nopeutettua markkinointia koskeva kysymys on vihreiden mielestä erittäin huolestuttava. Se tarkoittaa pohjimmiltaan sitä, että ne jäsenvaltiot, joilla on jonkinlainen omatunto ympäristönsuojelun ja terveyden osalta, sysätään syrjään, koska komissio päättää ja neuvottelee asiasta Yhdysvaltain kanssa. Ne jäsenvaltiot, joiden mielestä on tärkeää suojella ympäristöä ja terveyttä, sysätään syrjään. Euroopan unionissa on jo joitakin jäsenvaltioita, joilla on omatunto tässä asiassa ja jotka suhtautuvat siihen erittäin varauksellisesti. Euroopan unioni aikoo nyt sivuuttaa niiden huolenaiheet ja neuvotella kokonaisuutena. Niinpä EU: ta ja Yhdysvaltoja hallitsevat monikansalliset yhtiöt hallitsevat koko tätä kysymystä. Näiden kahden syyn takia äänestimme tätä mietintöä vastaan. Mietinnössä on kuitenkin joitakin hyvin myönteisiä asioita. Se on kuitenkin varsin sekava jopa aikarajojen osalta. Äänestimme joillakin aloilla 12 vuoden aikarajan puolesta, mutta tuntui siltä, että myöhemmin toimitetut äänestykset sotkivat koko kysymyksen. Mietintö ei siis ole kovin selvä.
Yksi kaikkein suurimmista pettymyksistä on se, että ympäristövaliokunta ja sosialistiryhmä parlamentin PPE-ryhmän lisäksi ovat ajaneet teollisuuden intressejä eivätkä terveyden, kuluttajansuojan ja ympäristön intressejä. Aika tulee näyttämään, että ne olivat vastuuttomia, kun ne eivät puolustaneet ympäristön ja terveyden oikeuksia.

Pinel
 Arvoisa puhemies, GMO: t ovat lisäkeino saada kansakunnat ja kansat riippuvaisiksi, samoin kuten jo ovat steriilit siementen risteymät ja yleisesti ottaen kaikki patentoidut elävät organismit, koska ihmisten hulluus on ajanut heidät nyt myös patentoimaan elävää maailmaa.
Emme saa erehtyä tässä asiassa: tämä kaikki on osa maailman hallintaa koskevaa strategiaa, koska kansoilta viedään kyky ruokkia itse itsensä. Huomautettakoon ohimennen, että nämä menetelmät tuhoavat suuressa määrin työpaikkoja, ympäristöä, laatua, makua ja myös biologista monimuotoisuutta.
Seuraavan vuosituhannen lähestyessä Euroopan komission tarjoaman ruokalistan sisältö voisi olla seuraava: ihmisgeenejä sisältävä kinkku, hormoneilla kasvatetusta härästä valmistettu hampurilainen, somatotropiinilla pastöroitu juusto ja GMO: eja sisältävät chileläiset omenat. Hyvät kollegani, toivotan teille hyvää ruokahalua!

Breyer
Arvoisa puhemies, äänestin vastaan, sillä huolimatta kahdesta suuresta saavutuksesta, nimittäin siitä, ettei risteytymiskykyisiä geenejä voida enää vastedes saattaa markkinoille ja siitä, että olemme onnistuneet saamaan aikaan vakuutuksenottamisvelvollisuuden, täällä täysistunnossa tehty päätös on kuitenkin lievästi sanottuna ikävä asia. Se merkitsee ympäristö- ja turvallisuusstandardien heikentämistä.
Olemme jääneet jälkeen komissiosta. Se tosiasia, että haluamme antaa tuotteiden markkinoinnille vain aikarajoituksen, kun niistä ei ole riittävästi kokemuksia, tarkoittaa suoraan sanottuna, että ihmisiä ja ympäristöä käytetään tällä tavoin testauskohteina. Tuotteita ei nimittäin saisi ollenkaan tuoda markkinoille, jollei niistä ole riittävästi kokemuksia. Ei pidä sanoa, että niille pitää silloin antaa aikarajoitus. Se tarkoittaa nimittäin, että kahdentoista vuoden kuluttua katsotaan, mitä on tapahtunut, ja johtopäätökset tehdään vasta sitten. Tämä on mielestäni täysin vastuutonta, ja vastuuttomia ovat myös yksinkertaistettu menettely, useampia jäsenvaltioita koskeva menettely ja luokittelu luokkaan I, sillä kaikki organismit kuuluvat luokkaan I. Tämä tarkoittaa tosiasiassa sitä, että ympäristöriskitarkastus suljetaan käytännöllisesti katsoen kokonaan pois.
Tilanne on mielestäni lievästi sanottuna valitettava, samoin kuin se tosiasia, ettei tarkempaa merkintää mahdollistettu. Tästä käy selvästi ilmi, että myönnytyksiä on tehty teollisuuden etujen tähden. Tulemme näkemään, mitä neuvosto saa aikaan ja onnistuuko meidän sittenkin vielä ehtiä yhdessä siihen junaan, joka todella vie meitä eteenpäin. Toivon myös, että teollisuus keskustelee vihdoinkin riskeistä ja että vakuutusala pitää kiinni siitä, mitä se on sanonut, nimittäin, että riski on liian suuri, jotta sen varalta voisi myöntää vakuutuksen.

Ahern
 Kehotan kaikkia Euroopan parlamentin irlantilaisjäseniä suojelemaan Irlannin ympäristöä ja kansanterveyttä ja äänestämään sen puolesta, että geneettisesti muunnettujen organismien levittämisestä ympäristöön annettua direktiiviä vahvistetaan. Tämä on suuri tilaisuus turvata Irlannin elintarviketuotannon puhtaan vihreän maineen tulevaisuus.
Kehotan irlantilaisjäseniä vihdoinkin toimimaan ja vastustamaan yhdessä muiden parlamentin jäsenten kanssa geeniteollisuuden eturyhmien pelottelutaktiikkaa. Nämä yritykset ovat paniikissa, koska niiden suunnitelma tyrkyttää salaa kansalaisille muunnettuja elintarviketuotteita on paljastunut. Hallitukset ja jopa itse yritykset myöntävät nyt geeniviljojen ja -elintarvikkeiden vaarat, joten geeniteollisuus palaa nyt vanhoihin kuvioihin painostaessaan vaivihkaa hallituksia ja yrittäessään samalla julkisesti huijata kuluttajia.
Bowen mietintö tulee myöhemmin olemaan perustana lainsäädännölle, jolla säädellään Euroopassa viljeltäviä viljoja ja syötäviä elintarvikkeita. Vihreä ryhmä vaatii täydellistä ja avointa merkintäjärjestelmää geneettisesti muunnettujen elintarvikkeiden yhteydessä, asianmukaista riskien arviointia ja geneettisesti muunnettujen viljojen ja elintarvikkeiden tuotannon keskeyttämistä, joka hyödyttäisi suuresti Irlannin maataloutta. Kehotan kaikkia Euroopan parlamentin irlantilaisjäseniä puoltamaan sosioekonomisia määräyksiä sekä julkista vastuuta.
Yksi tärkeimmistä kysymyksistä koskee vastuuta ja sitä, kuka maksaa, jos tulee BSE: n kaltainen kriisi. Vakuutusyhtiöt sanovat, etteivät ne voi kattaa vahinkoja, ellei riskien määrää voida osoittaa. Vaadin Irlannin hallitusta ryhtymään toimenpiteisiin, jotta bioteknologian yritykset osoittaisivat kuluttajille koituvien riskien määrän.
Meidän on paitsi vastustettava monikansallisten yhtiöiden pyrkimyksiä vesittää nämä ehdotukset myös poistettava nopeutetut mekanismit, joiden myötä geeniteollisuus ei olisi vastuuvelvollinen eikä sitä voitaisi valvoa.

Andersson, Hulthén, Lööw, Palm, Sandberg-Fries, Theorin ja Wibe
Kaikkialla EU: ssa on käyty intensiivistä julkista keskustelua geneettisesti muunnetuista organismeista ja erityisesti niiden käyttämisestä ravinnoksi tarkoitetussa viljassa. Monet geeniteknologian näkökohdat koskevat perustavia eettisiä arvoja. Tämän alan tutkimus on edennyt pitemmälle kuin keskustelu ja poliittiset edellytykset. Kansalaisten mahdollisuudet saada kokonaiskuvaa alasta ovat vähäiset ja sen myötä myös heidän ja meidän mahdollisuutemme harkintaan ja kriittiseen arviointiin ovat vähäiset. Tällä direktiivillä pyritään tinkimättömästi soveltamaan geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellista levittämistä. Siinä asetetaan ihmiset ja ympäristön turvallisuus etusijalle. Se on hyvä asia, ja monet tarkistuksista terävöittävät komission tekstiä.
Meidän käsityksemme on siitä huolimatta sellainen, että meidän olisi pitänyt alusta alkaen suhtautua rajoittavammin geneettisesti muunnettujen organismien kehittämiseen elintarviketuotannossa ja käydä myös laajempaa keskustelua tämän tutkimuksen kehityksen tuomista eduista, ennen kuin hyväksyimme sekä geneettisesti muunnettujen organismien tutkimuksen että niiden käytön elintarvikkeissamme.
Olemme myös sitä mieltä, että kuluttajilla on ehdoton oikeus saada tietoa ja näin ollen myös mahdollisuus valita, haluavatko he tuotteita, jotka sisältävät geneettisesti muunnettuja osia/aineita.

Berthu
 Komissio on ehdottanut geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) markkinoille saattamista koskevaa uutta direktiiviä. Otsikosta saattaa saada sen käsityksen, että komissio suhtautuu asiaan erittäin tiukasti. Otsikko kuuluu: " Direktiivi geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämistä ympäristöön " . Tästä hieman pelottavasta ilmoituksesta huolimatta tekstin varsinainen sisältö on kuitenkin varsin salliva, jopa siinä määrin, että 177 parlamentin edustajaa 439: stä (joista osa Kansakuntien Eurooppa -ryhmästä) on katsonut parhaaksi vastustaa sitä.
On totta, että koko teksti ei ole huono. Euroopan parlamentti on esimerkiksi äsken äänestänyt mielenkiintoisista tarkistuksista, joissa tunnustetaan yksityisoikeudellinen vastuu ja joissa määrätään pakollisesta vastuuvakuutuksesta, joka kattaa kaikki mahdolliset vahingot, joita GMO: ita levittäneet henkilöt ovat mahdollisesti aiheuttaneet.
Tästä myönteisestä kohdasta huolimatta olemme hylänneet tämän luonnoksen siihen sisältyvän neljän merkittävän puutteen takia:
Ensiksikin tekstissä vahvistetaan GMO: ita koskevan lupamenettelyn keskittäminen useimmissa tapauksissa Brysseliin varaamatta suojalauseketta niille jäsenvaltioille, jotka haluaisivat ryhtyä tiukempiin toimenpiteisiin. Siten yhtenäismarkkinoihin vedoten luodaan vääristynyt menettely, jonka varjolla tulevaisuudessa voidaan pakottaa GMO: ita vastustavat jäsenvaltiot hyväksymään höllempiä vaihtoehtoja.
Toiseksi tekstissä luodaan GMO: ita koskeva yksinkertaistettu lupamenettely, joka sisältää joitakin suosituksia. Tämän siviilioikeuden alaan kuuluvan menettelyn nopeuttaminen merkitsisi asiakirjojen liian pintapuolista tarkastelua. Emme voi hyväksyä myöskään tätä.
Kolmanneksi Euroopan parlamentti on pidentänyt markkinoille saattamista koskevan luvan kestoa 12 vuoteen, kun komissio on ehdottanut vain seitsemää vuotta. Tässä on epäilemättä kyse voitosta, jonka ovat saavuttaneet ryhmittymät, jotka ovat painostaneet tämän parlamentin suuria ryhmiä, sosialisteja ja kristillisdemokraatteja.
Neljänneksi tiettyjä GMO: ita, joihin liittyy akuutti riski, ei ole kielletty tarpeeksi selvästi. Toivoimme vihreiden ryhmän tavoin, että olisi sanottu selvästi, mitä näistä kolmesta GMO-kategoriasta ei saa laskea markkinoille: antibioottiresistenttejä geenejä sisältäviä GMO: ita, hyötyeläimille haitallisia toksisia aineita sisältäviä GMO: ita vai sellaisia GMO: ita, jotka saattavat risteytyä villien tai viljeltyjen sukulaislajien kanssa. Parlamentti on kuitenkin selkeän kiellon asemesta äänestänyt huomattavasti höllemmistä tarkistuksista todeten, että on ryhdyttävä toimenpiteisiin, joilla ehkäistään GMO: ihin siirretyn perintöaineksen käyttäminen.
Kokonaisvaltaisesti ottaen tämä direktiiviehdotus kuvastaa hyvin Euroopan rakentamisen nykyistä yleistä suuntausta: se vie jäsenvaltioilta toimivaltoja ja keskittää ne Brysseliin sillä varjolla, että siten puolustetaan paremmin kansojen oikeuksia; mutta kun kansoilla ei ole enää valtaa, tärkeimmät päättäjät, jotka pitelevät naruja käsissään ja joita kukaan ei valvo, tekevät mitä tahansa. Loppujen lopuksi emme voi enää mitenkään puolustautua ja olemme sellaisten voimien armoilla, jotka ovat keskittyneet Brysseliin enemmän kuin minnekään muualle.

Lindholm
Geneettisesti muunnettujen tuotteiden aiheuttamat ongelmat lisääntyvät valtavasti. Näiden tuotteiden vaikutuksista ihmisiin ja luontoon eivät kykene tällä hetkellä kertomaan poliitikot eivätkä tiedemiehet. Geneettisesti muunnettujen tuotteiden minkäänlainen salliminen tällä hetkellä on siksi anteeksiantamaton erehdys, josta tulevat sukupolvet joutuvat ehkä maksamaan kalliisti.
Ympäristövaliokunta on tehnyt hyvää työtä, ja se on pyrkinyt tekemään tilanteessa parhaansa; samoin on tehty myös monissa tarkistuksissa. Parlamentti ei valitettavasti äänestänyt joistakin tärkeimmistä tarkistuksista, esimerkiksi jäsenvaltioiden kieltäytymisoikeutta koskevasta tarkistuksesta, niin sanotusta mustasta listasta, tiukemmista merkintävaatimuksista ynnä muista. Sen vuoksi minä, kuten koko vihreä ryhmä, äänestin mietintöä vastaan.

Plooij-van Gorsel
 Euroopan tuleva työllisyystilanne riippuu suurelta osin bioteknologian menestyksekkäästä kehityksestä. Siksi on tärkeää, että eurooppalaiset yritykset ja tutkimuslaitokset voivat toimia samalla tavalla kuin niiden kumppanit Yhdysvalloissa ja Japanissa. Vain silloin ne voivat säilyä hengissä maailmanlaajuisessa kilpailussa. Teollisuus tarvitsee selkeää ja toimivaa lainsäädäntöä. Tällä uudella alueella on todellakin välttämätöntä noudattaa suurta huolellisuutta. Suuri osa komission geneettisesti muunneltujen organismien tarkoituksellista levittämistä koskevaan ehdotukseen esitetyistä tarkistuksista johtaa bioteknologiasektorin tiukkaan lainsäädäntöön, jonka vaikutuksesta EU: n ravintoteollisuus ja kilpailuasema Yhdysvaltoihin nähden huononevat. Tämä lainsäädäntö vaikuttaa myös Alankomaissa, missä bioteknologiasta on tehty yksi johtavista aloista. Siksi VVD-puolueen (Volkspartij voor Vrijheid en Democratie) ryhmä on äänestänyt tänään ELDR: n ryhmästä poiketen joitakin tarkistuksia vastaan, myös Dybkjaerin ja Eisman tarkistuksia vastaan. VVD panostaa edelleen selkeään, toimivaan ja yksinkertaiseen eurooppalaiseen lainsäädäntöön, johon sisältyvät bioteknologiasektoriin sovellettavat yksinkertaistetut menettelyt.

Souchet
 Komission bioteknologiaa käsittelevän tiedonannon osalta ryhmämme kannan tavoitteena on mahdollistaa tämän huomisen teollisuuden tietynasteinen kehittyminen valvomalla samanaikaisesti hyvin tarkkaavaisesti sitä, että mahdolliset suunnasta poikkeamiset voidaan ehkäistä.
Tästä näkökulmasta katsottuna mielestämme on ehdottoman välttämätöntä luoda tiukka merkintäjärjestelmä, jonka avulla voidaan todella valvoa geenitekniikan avulla valmistettuja tuotteita.
Geneettisesti muunnettuja organismeja käsittelevien eri keskustelujen aikana teollisuuden edustajat ovat useaan otteeseen ilmoittaneet pystyvänsä hallitsemaan niiden levittämistä. Siksi ryhmämme on tukenut komissiolle osoitettua toistuvaa pyyntöä laatia eri toimijoiden vastuuta koskevat tarkat säännöt.
BSE-taudin tapaus on osoittanut yksinomaan maatalouden hypertuotantoon keskittyneen tutkimuksen vaarat sekä tarpeen määrätä todella itsenäisestä valvontajärjestelmästä. Tätä tarkoitusta varten olemme tukeneet keskitetyn tiedekomitean perustamista koskevaa hanketta. On kuitenkin valvottava, että laaditaan asianmukaisia menettelyjä, jotta hullun lehmän taudin tapauksessa todetut säännönvastaisuudet eivät enää toistu.
Lopuksi ryhmämme painottaa tarvetta säilyttää varovaisuusperiaate, jotta taataan samalla kertaa sekä kuluttajien että ympäristön suojeleminen. Jäsenvaltioidemme kansalaiset hyväksyvät bioteknologian todella vasta sitten, kun heille annetaan riittävät turvatakuut.

Stirbois
Lääkkeitä voi pitää kaupan vasta 15 vuotta kestäneiden testien jälkeen. Geneettisesti muunnettuja organismeja voi kuitenkin saattaa markkinoille vain kolme vuotta kestäneiden enemmän tai vähemmän täydellisten analyysien jälkeen, ilman että on arvioitu mitenkään niiden välillisiä tai välittömiä vaikutuksia ympäristöön ja terveyteen.
Tässä yhteydessä on muistutettava teollisuudesta vastaavan komission jäsenen vastauksesta, kun häneltä kysyttiin, eivätkö teollisuudet ja politiikat jälleen kerran pitäneet ihmisiä koekaniineina. Komission jäsen Bangemann vastasi: " Meidän ei pidä pohtia GMO: ita koskevia metafyysisiä ongelmia, vasta niiden markkinoille saattaminen osoittaa niiden hyödyllisyyden."
Toisin sanoen komission mielestä parhaita koekaniineja ovat jälleen kerran kuluttajat, jopa siinä määrin, ettei heille edes tiedoteta riittävästi siitä, mitä he ostavat, koska päällysmerkintämenettelyt ovat niin väljiä. Emme jätä kuluttajalle edes valinnanvapautta.
Tämän mietinnön sivulla 33 todetaan, ettei geneettisesti muunnettu vilja " juuri aiheuta riskiä" . Mitä tämä varsin epätieteellinen ilmaus tarkoittaa? Muistutettakoon, että Tsernobylin ydinvoimalan ei katsottu vielä vuoden 1986 huhtikuuhun asti " juuri aiheuttavan riskiä" .
Professori Cabrolin mukaan emme saa estää GMO: iden valmistusta Euroopassa ja jättää samanaikaisesti GMO: ita sisältävien tuotteiden monopolia amerikkalaisille. Tämä huomio on mielenkiintoinen, mutta sen päätelmät ovat yllättäviä: jos amerikkalaiset saavat tuoda epäilyttäviä tuotteita Eurooppaan, paras vastatoimenpide ei ole valmistaa itse muita epäilyttäviä tuotteita. Ainoa hyväksyttävä vastaus kansanterveyden kannalta on kieltää näiden tuotteiden tuonti.
Tämä merkitsee yksinkertaisen, mutta olennaisen periaatteen loogista soveltamista: varovaisuusperiaatteen soveltamista.
Miten voidaan selittää, että Euroopan komissio on taipunut amerikkalaisten maatalousteollisuuden alan etujärjestöjen painostuksesta? GMO, steriilit siementen risteymät, elävien organismien patentointi... Tämä on ehkä osa kokonaisvaltaisempaa strategiaa: kansojen ja kansakuntien elintarvikeriippuvuutta. Kuten eräs amerikkalainen valtiosihteeri totesi: " Tulevaisuuden paras ase on elintarvikease."

Titley
 Arvoisa puhemies, vaikka kannatankin teknologian kehitystä, äänestän tänään tämän mietinnön puolesta, koska äänestäjiäni pitäisi mielestäni suojella sellaisten Monsanton kaltaisten yhdysvaltalaisten bioteknologian yritysten väärinkäytöksiltä, joita kiinnostaa vain äkkirikastuminen. Kaikki geneettisesti muunnetut elintarvikkeet pitää merkitä selvästi, jotta kuluttajat voivat tehdä tietoisen valinnan ostaessaan elintarvikkeita perheelleen ja lähimmäisilleen.
Bioteknologian alalla viime aikoina tapahtunut edistys tuli ensi kertaa tietoisuuteemme, kun brittitutkijat saivat aikaan Dolly-lampaan - maailman ensimmäisen kloonatun lampaan. Jos suojatoimet ovat asianmukaisia, bioteknologia voi auttaa ihmiskuntaa poistamaan maailmasta nälänhädän ja sairaudet. Elleivät suojatoimet ole asianmukaisia, luonnonlakeihin puuttumisella voi kuitenkin olla arvaamattomat seuraukset. Turvallisuuden pitää aina olla etusijalla.
Labour-hallitus on osoittanut sitoutuneensa kuluttajien hyvinvointiin ja perustanut elintarvikenormivirasto FSA: n (Food Standards Agency ). Edeltävä Tory-hallitus sitä vastoin oli sitoutunut vain elintarviketeollisuuden hyvinvointiin ja sai aikaan BSE: n. Vain Labour-puolue suojelee tavallisia ihmisiä Monsanton mielettömyydeltä ja takaa sen, että lautasellamme olevia elintarvikkeita on turvallista syödä.
Istunto keskeytettiin klo 13.15 ja sitä jatkettiin klo 15.00.

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0126/99 André-Léonard ELDR-ryhmän puolesta Kazakstanin presidentinvaaleista; -B4-0161/99 Lalumière ARE-ryhmän puolesta Kazakstanin presidentinvaaleista; -B4-0184/99 Schroedter ja Lagendijk V-ryhmän puolesta kansainvälisten ihmisoikeusnormien vastaisista rikkomuksista Kazakstanissa; -B4-0186/99 Swoboda ja Hoff PSE- ryhmän puolesta Kazakstanin presidentinvaaleista; -B4-0196/99 Castellina ja Sornosa Martínez GUE/NGL-ryhmän puolesta Kazakstanin presidentinvaaleista; -B4-0205/99 von Habsburg PPE- ryhmän puolesta Kazakstanin presidentinvaaleista.
Bertens
Arvoisa puhemies, Kazakstanin 10. tammikuuta pidetyt presidentinvaalit olivat isku sitä kumppanuus- ja yhteistyösopimusta vastaan, jonka unioni on solminut tuon maan kanssa. Demokratia ja ihmisoikeudethan ovat sellaisen sopimuksen olennaisia tekijöitä. Olosuhteet, joissa vaalit pidettiin ja tapa, jolla ne järjestettiin eivät vastaa Kazakstanin hallituksen lupauksia. ETYJ on kieltäytynyt oikeutetusti antamasta sellaisille vaaleille laillisuuden leimaa. Unionin on myös selvästi yhdistettävä - eikä se ole ensimmäinen kerta - demokratisointi ja sen yhteistyön jatkaminen. Presidentti Nazarbajevin on suoritettava nopeasti korjaavia toimia ja voimme vain toivoa, että hänellä on siihen tarvittavat välineet. Yhteistyön jäädyttämisen pitää olla todellinen vaihtoehto, mikäli presidentti ei takaa, että tulevat vaalit ovat todellakin demokraattiset. Ymmärrän, että on helppoa sanoa näin tältä paikalta parlamentissa, mutta jos emme lähesty tällä tavalla maata, jonka kanssa olemme solmineet sopimuksia, uskon, että päädymme ei-kenenkään-maalle.
Sillä välin, arvoisa puhemies, on tiivistettävä yhteistyötä yhteiskunnallisten järjestöjen ja vapaan lehdistön kanssa demokratian edistämiseksi kaukaisessa Kazakstanissa. Vielä kerran, kyse ei ole toimeksiannosta, jonka annamme itsellemme, vaan pyynnöstä, jonka esitämme Kazakstanin hallitukselle.

Holm
 Arvoisa puhemies, on erittäin tärkeää, että Kazakstanin demokratisointiprosessia vahvistetaan ja kehitetään ihmisten vapauksien ja ihmisoikeuksien mukaisesti. Kumppanuussopimuksessa, jonka EU ja Kazakstan ovat allekirjoittaneet, määrätään, että maan on noudatettava ETYJin laatimia, oikeudenmukaisten vaalien järjestämistä koskevia määräyksiä.
Vakavat väärinkäytökset, joita tapahtui tammikuisten presidentinvaalien yhteydessä, on tuomittava voimakkaasti. Nämä väärinkäytökset ja kansalaisoikeuksien loukkaukset eivät saa toistua vaaleissa, jotka järjestetään myöhemmin tänä vuonna. Lehdistön vapaus sekä se, että kansalaisilla on oikeus asettua ehdokkaaksi, ovat kaksi olennaista asiaa ennen vaaleja tapahtuvassa demokratisointiprosessissa.
Sen vuoksi haluan käyttää tilaisuutta hyväkseni kysyäkseni komissiolta, mitä se aikoo tehdä pitääkseen huolta siitä, että EU: n ja Kazakstanin välillä solmittua kumppanuus- ja yhteistyösopimusta sovelletaan kunnolla, ja millä tavalla komissio aikoo toimia vahvistaakseen nyt horjuvaa demokratisointiprosessia Kazakstanissa. Meidän on autettava sitä, niin että demokratia kehittyy paremmin kuin valitettavasti tapahtui ennen tammikuun presidentinvaaleja.

Truscott
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa ryhmäni puolesta, että olimme syvästi pettyneitä Kazakstanin äskettäisten presidentinvaalien kulkuun. On selvää, ettei näissä vaaleissa noudatettu niitä ETYJin normeja vapaista ja oikeudenmukaisista vaaleista, jotka kuuluvat EU: n ja Kazakstanin välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen allekirjoittamisen yhteydessä tehtyihin sitoumuksiin. Parlamentin pitäisi tehdä presidentti Nazarbajeville täysin selväksi se, kuten sekä herra Bertens että herra Holm ovat sanoneet, että kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen täytäntöönpano riippuu siitä, miten demokratisointiprosessissa ja ihmisoikeuksien täysimääräisessä kunnioittamisessa edistytään erityisesti tulevissa alueellisissa ja parlamenttivaaleissa. Samalla komission täytyy tarkkailla tiiviisti Kazakstanin ihmisoikeustilannetta ja tiedottaa parlamentille tapahtuneesta edistyksestä tai sen puutteesta. Kazakstan on suuri maa, jolla on paljon taloudellisia ja poliittisia mahdollisuuksia. Se ei saisi pilata mahdollisuuksiaan sillä, ettei se pysty takaamaan kansalais- ja ihmisoikeuksia.

Von Habsburg
 Arvoisa puhemies, luulen, että meillä on Kazakstanista puhuessamme usein taipumus omaksua opettavainen asenne ja vaatia, että maassa on heti vallittava täydellinen demokratia. Unohdamme silloin, että Kazakstanissa on vasta kymmenen vuoden ajan eletty vapaassa järjestelmässä, ja kun otetaan huomioon, että kymmenessä vuodessa on päästy jo niin pitkälle, kyseessä on oikeastaan huomattava saavutus. Kazakstan on sitä paitsi meille varsin tärkeä tällä alueella sijaitseva kumppani, joka on onneksi vapautunut Venäjän vallasta, ainakin osittain. Kazakstanilaisia kohtaan pitäisi nyt osoittaa paljon ymmärtämystä ja lisäksi pitäisi muistaa se, ettei meistäkään ole tullut täydellisiä demokratioita yhdessä yössä, vaan on tarvittu pitkä kehitysprosessi. Meidän pitäisi siksi osoittaa myös kazakstanilaisia kohtaan samaa kärsivällisyyttä, jota vaadimme yhä uudelleen itsellemme.
Halusin sanoa tämän vain, koska olen sitä mieltä, ettei meidän pitäisi Kazakstanin kanssa käymässämme vuoropuhelussa unohtaa, miten merkittävä Kazakstan on tulevaisuutta ajatellen, ei vain meille, vaan koko alueelle. Meidän pitäisi siksi asennoitua maan merkitystä vastaavasti, osoittaa kärsivällisyyttä ja sanoa heille tietysti aina, miten asioita pitäisi hoitaa paremmin, mutta meidän olisi luovuttava siitä tietystä sietämättömän opettavaisesta äänensävystä, joka meillä on liian usein. Emme nimittäin saa unohtaa, että kazakstanilaiset ovat kansa, jolla on merkittävä menneisyys, josta se voi olla ylpeä, ja jos me menemme heidän luokseen kaikkitietävinä, synnytämme reaktion, joka ei ole omalta kannaltamme eikä ajamamme tavoitteen kannalta toivottava.

Camisón Asensio
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, parlamentin suhteista Kazakstaniin ja muihin Keski-Aasian maihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana olen seurannut erittäin kiinnostuneena niitä uutisia, joita meille on kantautunut Kazakstanissa 11. tammikuuta pidettyjen presidentinvaalien etenemisestä. On totta, etteivät nämä uutiset olleet niin rohkaisevia kuin olimme toivoneet välttämättömien ja kiistattomien demokraattisten normien noudattamisen osalta.
Kazakstan on toisaalta suuri maa suurten maiden - Uzbekistanin, Turkmenistanin, Kirgisian, Tad&#x017E;ikistanin ja jopa Mongolian - naapurissa. Kaikki nämä maat ovat Euroopan unionin kannalta valtavan kiinnostavia paitsi niiden huomattavien luonnonvarojen - maakaasun, öljyn, kullan, villan - vuoksi myös siksi, että Eurooppa on nykyisin juuri se maailmanmahti, joka voi kaikkein eniten edistää niiden puutteiden korjaamisessa, joista nämä maat kaikkein eniten kärsivät lähes sata vuotta kestäneen neuvostovallan päätyttyä - demokratiavajeen, ihmisoikeuksien kunnioittamisen puutteen, vapaan markkinatalouden luomisessa tarvittavien oppien puutteen. Tämä päätöslauselma onkin sovelias siksi, että loppujen lopuksi siinä yksinkertaisesti kiinnitetään huomiota Euroopan unionin ja Kazakstanin välisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen demokratialausekkeeseen. Tämä päätöslauselma on niin ikään sovelias siksi, että tuossa maassa järjestetään tänä vuonna vapaat vaalit.
Hyvät jäsenet, olen kuitenkin samaa mieltä herra von Habsburgin kanssa. Haluan todeta lopuksi, että tässä päätöslauselmassa on kyse pikemminkin tuesta ja ymmärryksestä kuin syytöksestä. Täydellisyyttä ei voida vaatia silmänräpäyksessä. Toivottavaa on todellakin se, ettei kehitys kohti demokraattisia normeja pysähtyisi, vaan että se jatkuisi. Missä tahdissa? Mahdollisimman nopeassa tahdissa, niin että kehitys jatkuisi eikä pysähtyisi.

Brittan
 Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, olen samaa mieltä niistä näkemyksistä, joiden mukaan on välttämätöntä tarkastella Kazakstania historian näkökulmasta ja joiden mukaan Kazakstan on tärkeä sekä meille että koko alueelle ja joiden mukaan meidän on myös rohkaistava Kazakstania edistymään ja sanottava, kun jokin on mennyt pieleen, mutta meidän on tehtävä se oikealla tavalla.
Päätöslauselmat perustuvat osittain puheenjohtajamaan Euroopan unionin puolesta 20. tammikuuta antamaan julkilausumaan. Presidentinvaalien edellä oli selvää, että niitä ei järjestettäisi ETYJin normien mukaan, ja juuri siitä syystä ETYJ ei lähettänyt paikalle täysimittaista tarkkailijavaltuuskuntaa eikä EU ollut mukana. Olen myös samaa mieltä ETYJin demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston ODIHR: n alustavasta julkilausumasta, jonka mukaan meillä on nyt perusta Kazakstanin kanssa tehtävän yhteistyön lisäämiseksi tuntuvasti näillä aloilla.
Presidentti Nazarbajev julkisti viime lokakuussa laajan ohjelman, jonka tavoitteena on Kazakstanin yhteiskunnan asteittainen demokratisoiminen. Kazakstanin hallitus on vakuuttanut meille, että se aikoo tehdä yhteistyötä ETYJin ja EU: n kanssa tämän ohjelman toteuttamiseksi erityisesti tämän vuoden kuluessa järjestettäviä parlamenttivaaleja koskevan lain osalta. Kazakstanin kanssa solmittu kumppanuus- ja yhteistyösopimus tullee voimaan lähikuukausina. Ensimmäistä yhteistyöneuvostoa on jo kaavailtu heinäkuuksi, ja neuvoston tarkoituksena on jatkaa demokratisointiprosessia koskevien näkemysten vaihtoa ja ottaa ne mukaan kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen sisältyvään poliittiseen vuoropuheluun.
Myös Euroopan parlamentti aloittaa näitä kysymyksiä koskevan suoran vuoropuhelun Kazakstanin parlamentin jäsenten kanssa parlamentaarisessa yhteistyökomiteassa, joka on yksi kumppanuus- ja yhteistyösopimusta valvovasta kolmesta elimestä. Presidentinvaaleja varjostaneista puutteista ja väärinkäytöksistä huolimatta ilmapiiri Kazakstanissa on edelleen varsin vapaamielinen. Nämä vaalit olivat maan historian ensimmäiset, jotka käytiin useamman ehdokkaan välillä. Olen vakaasti sitä mieltä, että ainoa tapa kohentaa tilannetta on se, että EU ja muut rahoittajat ja kansainväliset järjestöt tekevät työtä jatkuvasti ja kärsivällisesti. Kumppanuus- ja yhteistyösopimus tarjoaa meille tähän perustan. Lisäksi olemme käynnistämässä suurta Tacis-hanketta, jolla tuetaan sopimuksen voimaantuloa, ja muistatte varmaankin, että sopimukseen on sisällytetty ETYJin asiakirjoissa mainitut periaatteet.
Komission jäsen van den Broek vierailee lähiaikoina Kazakstanissa, ja toistamme, että olemme halukkaita panemaan täytäntöön ne periaatteet, joihin olemme yhdessä sitoutuneet, ja olemme valmiita auttamaan demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltion kehittämisessä edelleen. Komissio tiedottaa parlamentille sopimustemme täytäntöönpanossa tapahtuneesta edistyksestä Kazakstanissa ja muissa alueen maissa.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B4-0165/99 Fassa ja Bertens ELDR-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä sodasta; -B4-0182/99 Telkämper, Aelvoet, Schörling ja Tamino V-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välillä uudelleen puhjenneista vihollisuuksista; -B4-0195/99 Vecchi PSE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista; -B4-0210/99 Hory, Castagnède ja Scarbonchi ARE-ryhmän puolesta Etiopian ja Eritrean välisestä konfliktista.
Bertens
Arvoisa puhemies, mieletön sota Etiopian ja Eritrean välillä on syttynyt tulitauon jälkeen uudelleen. Onkohan meidän koskaan mahdollista saada molempia osapuolia ymmärtämään, että tässä sodassa on vain häviäjiä? Nyt on kyse tästä: kuka oikeastaan aloitti taistelun, eli veljesriidan kahden sellaisen itsepäisen johtajan välillä, jotka asuivat yhdessä valtiossa vielä kuusi vuotta sitten. Molemmat osapuolet vaativat vanhojen kolonialististen karttojen pohjalta maata ja molemmat ovat liian itsepäisiä edes keskustelemaan rauhanneuvottelijoiden kanssa ja kuuntelemaan heitä. He syyttävät toisiaan tyyliin: sinä aloitit, ei, vaan sinä.
Kaikki YK: n, IGAD: n ja OAU: n ponnistelut ovat olleet toistaiseksi turhia. Toivon kuitenkin, että ainakaan nämä järjestöt eivät luovuta. Kansainvälistä painostusta molempia osapuolia kohtaan on lisättävä, jotta tulitauko tulisi uudelleen voimaan.
Eritrean ja Etiopian on ymmärrettävä, että ne menettävät paljon, mikäli Lomén yhteistyö jäädytetään. Loppujen lopuksi molemmat osapuolet hyväksyvät OAU: n rauhanesitykset, niin ainakin toivon. Toivon myös, että ne ryhtyvät nopeasti toimeen. Mikäli kestää kauan, ennen kuin molemmat osapuolet ymmärtävät, että konfliktia ei voida ratkaista sotilaallisesti, kustannukset ovat valtavat. Tämä draama on sanoinkuvaamaton molempien maiden väestölle ja taloudelle, mikä on kaikkein ikävintä. Voin kertoa teille tämän, koska olen ollut paikan päällä pitkään, silloin kun molemmat maat olivat vielä yksi kokonaisuus. Minun on sanottava: tämä tilanne tuossa osassa Afrikkaa ansaitsee kaiken huomiomme.

Telkämper
 Arvoisa puhemies, minulla olisi ensin huomautus, johon kuluvaa aikaa ei vähennetä puheajastani. Olimme sanoneet viime kerralla, että puheenjohtajamaan edustajan pitäisi toki olla läsnä näissä keskusteluissa. Olisi hyvä, jos asia olisikin niin; en valitettavasti kuitenkaan näe ketään. Voisitte ehkä tehdä sitä koskevan aloitteen puhemiehistön kautta seuraavaa kertaa varten.
Etiopiassa ja Eritreassa, maiden välisellä rajalla, oli viime vuoden touko- ja kesäkuussa huomattavia selkkauksia. Tuhansia uhreja vaatineet taistelut keskeytyivät vuoden 1998 kesäkuussa ja ovat nyt puhjenneet uudelleen. Kyse on rajaselkkauksesta, jota kansa ei missään tapauksessa halua. Kansainväliset sovitteluyritykset näyttävät epäonnistuneen. Meidän ei silti pitäisi luopua panostamasta rauhaan tällä alueella, koska rauhaa ei siellä saavuteta sodan keinoin.
On oikein sanoa, että meidän on painostettava molempia maita. Sen tähden on myös oikein uhata niitä Lomén sopimukseen perustuvan tuen ja jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin antaman kehitysavun keskeyttämisellä. Tämäkään painostus ei ehkä kuitenkaan riitä. Ehkä on myös tärkeää ja oikein - ja oivalsimme tämän, kun tapasimme kummankin maan suurlähettiläät kehitys- ja yhteistyövaliokunnassa ja AKT-kokouksen puheenjohtajistossa - että laadimme kehityssuunnitelman sillä ehdolla, että molemmat osapuolet peruuttavat sotavarustelut, että ne ovat valmiita neuvotteluihin ja että molemmat osapuolet ovat valmiita demokraattiseen oikeudelliseen kehitykseen ja valvontaan, ja me toimitamme heille kehityssuunnitelman tätä pientä raja-aluetta varten ja vahvistamme tähänastista kehitysapua vielä sitä ennen.

Vecchi
Arvoisa puhemies, valitettavasti se, mitä me kaikki pelkäsimme ja mitä laajasti ennustettiin, on toteutunut: Etiopian ja Eritrean välillä on puhjennut jälleen aseellinen konflikti, joka on väkivaltaisempi kuin koskaan aikaisemmin.
Vaikka saamamme tiedot ovatkin vahvasti puolueellisia, on ilmeistä, että uhreja, niin sotilaita kuin siviilejä, on jo tuhansia ja että konflikti, joka näytti saaneen alkunsa pienestä rajakiistasta, uhkaa muuttua yhdeksi Afrikan historian verisimmistä sodista.
Haluaisin muistuttaa, että me täällä parlamentissa olemme aina olleet huolissamme Etiopian ja Eritrean välisistä suhteista ja jännitteistä, ja korostaa, että myös parlamentin kehitys- ja yhteistyövaliokunta on useaan otteeseen järjestänyt tapaamisia, joihin meidän on onnistunut saada mukaan kummankin maan suurlähettiläät, mikä on ainutlaatuista maailmassa.
Tänään vetoamme Etiopian ja Eritrean hallituksiin, jotta ne lopettaisivat välittömästi vihamielisyydet. Kehotamme myös noudattamaan tiukasti ilmaiskuja koskevaa kieltoa, jota valitettavasti on jo rikottu.
Näiden kahden Afrikan sarven valtion johdolla on nyt historiallinen vastuu siitä, että niiden on valittava joko rauha tai niiden kansoihin kohdistuva pahin mahdollinen rikos.
Osapuolten on hyväksyttävä viipymättä OAU: n ehdotus maiden väliseksi puitesopimukseksi, ennen kuin tilanteen kehittyminen alueella tekee lopullisesti mahdottomaksi panna sen täytäntöön.
Kuten Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvosto eilenkin vaati, kaikki aseiden toimittaminen ja sotilaallinen apu sotiville maille on lopetettava välittömästi.
Euroopan unionin on oltava Afrikan yhtenäisyysjärjestön rinnalla pääroolissa tarmokkaassa poliittisessa ja diplomaattisessa painostus- ja sovittelutyössä, joka viime kuukausina on ollut aivan riittämätöntä.
Viime kuukausien aikana joku on kenties ajatellut, että Amerikan yhdysvaltojen kuuluisi hoitaa tämä tehtävä, mutta se on kuitenkin osoittautunut siihen täysin kykenemättömäksi ja sopimattomaksi.
Pyydämme siis neuvostoa tekemään tältä osin selkeän ja voimakkaan poliittisen aloitteen, ja pyydämme komissiota takaamaan, mahdollisuuksien mukaan, mahdollisimman laajan humanitaarisen avun tuhansille pakolaisille ja konfliktin uhreille.

Moorhouse
 Arvoisa puhemies, Etiopian ja Eritrean välisellä konfliktilla on valitettavasti pitkä historia, mutta niin on myös Etiopian ihmisoikeusloukkauksilla, kuten me kaikki liiankin hyvin tiedämme. On edelleen pidettävä valitettavana sitä, ettei kansainvälisissä välityspyrkimyksissä ole onnistuttu saamaan aikaan rauhanomaista ratkaisua, ja nämä kaksi maata ovat varmastikin syyllisiä siihen.
Murhenäytelmää pahentaa se, että näiden kahden maan kansat elävät kurjuudessa ja joutuvat kärsimään monin tavoin. Tämän takia on entistäkin vaikeampaa asettaa edellytyksiä kehitysavulle ja Lomén yleissopimukseen liittyville eduille. Saattaa kuitenkin olla, että EU: n täytyy valita kova linja. OAU: lla ja YK: lla on selvästi jatkossakin oma tehtävänsä tässä asiassa, mutta voitaisiinko ajatella, että myös AKT: n ja EU: n yhteisellä edustajakokouksella olisi keskeinen tehtävä tämän lähes toivottoman tilanteen selvittämisessä?

Van Bladel
Arvoisa puhemies, eilisessä International Herald Tribune -lehdessä on palsta, jonka otsikko on " Uutisia 50 vuoden takaa" . Lainaan palstan artikkelia englanniksi ja toivon, että tulkit pystyvät seuraamaan minua. Lehdessä kirjoitetaan: " Eritrean kohtalo 1949, Rooma. Ulkoministeri Sforza sanoi, että kolmen vallan edut - Iso-Britannian, Italian ja Etiopian - ovat kyseessä Italian Afrikassa sijaitsevan entisen siirtomaan Eritrean tapauksessa. Kreivi Sforza ilmaisi toiveensa, että Eritreaa ei liitettäisi Etiopiaan. Yritys sovittaa nämä edut yhteen jakamalla alueen Eritrean kustannuksella palauttaa mieleen vanhan Afrikasta käydyn taistelun. Kreivi Sforzan mukaan se on vastenmielistä. Hän sanoi, että Eritrea voisi saavuttaa itsenäisyyden oltuaan jonkin aikaa huoltohallintoalueena." Lainaus päättyy.
Tänään 11. helmikuuta 1999, 50 vuotta myöhemmin, International Herald Tribune -lehdessä on otsikko " Addis Abeba rikkoo rajasodan aselevon " . Siinä se! Artikkelissa kerrotaan lisäksi, että Washingtonissa ollaan hyvin vihaisia, koska Antonov- ja Mig-hävittäjiä on käytetty Eritrean alueen pommitukseen. Etiopia on toiminut näin jo pitkään, se on ollut röyhkeästi piittaamatta kaikista neuvoista ja sopimuksista. Se johtuu siitä, että maa saa poliittista tukea muilta mailta. Mielestäni emme voi jatkaa näin. Meidän on oltava hieman kriittisempiä. Etiopian diplomaatit pommittavat tosin meitä hyökkäävillä kirjeillä pyrkiäkseen saamaan meidät vakuuttuneiksi oikeuksistaan. Heillä on oikeus siihen, mutta samalla monet asiat, jotka liittyvät rajasotaan ja Oromo-heimoon - suurimpaan alueella asuvaan vähemmistöön, joka ei saa poistua alueelta - kohdistettuihin hyökkäyksiin, painetaan villaisella.
Tämänpäiväinen kiireellinen päätöslauselma on Euroopan parlamentin epätoivoinen yritys estää se, että sota leviää Afrikan sarvessa ja aiheuttaa epävakaat olot, jolloin tarvitaan lisää humanitaarista apua. Kohtuuden nimissä taloudellinen apu on mielestäni lopetettava, sillä EU: n taloudellinen tuki mahdollistaa tiettävästi Antonov- ja Mig-hävittäjien hankkimisen. Me kaikki tiedämme, että Venäjä ei myy luotolla, sillä se tarvitsee käteistä rahaa.
Mikäli ilmenee, että Eritreakaan ei kuuntele järkipuhetta, olen sitä mieltä, että sitä pitää kohdella samalla tavalla. Vaikka päätöslauselmamme on sävyltään erittäin varovainen eikä siinä puhuta taloudellisen tuen lopettamisesta, haluaisin kuitenkin kysyä komission jäsen Brittanilta, mitä hän ajattelee asiasta tässä yhteydessä, sillä kuten Angolassa, tässä on kyse veden kantamisesta mereen, eli hukkaan heitetyistä rahoista.

Amadeo
 Arvoisa puhemies, Etiopian ja Eritrean välinen konflikti nostaa jälleen kommunistidiktaattori Mengistun järjettömyyksien ja Jemenin heimovihojen jälkeen esille Afrikan sarven lähihistorian kaikessa dramaattisuudessaan ja jättää Euroopan jälleen kerran sivustakatsojaksi, jonka puheet jäävät pelkiksi puheiksi. Kyse on erimielisyyksistä, jotka olisi voitu selvittää keskustelemalla ja demokraattisella vuoropuhelulla mutta jotka sen sijaan ovat kärjistyneet dramaattisiksi tilanteiksi, jotka ovat saaneet alkunsa etnisistä kostotoimista.
On siis ilmeistä, että afrikkalaisten on vakiinnutettava eri alueilla tasapaino, joka on yhä hyvin hauras, virkamiesten mahdollisimman laajalla yhteistyöllä, mutta ennen kaikkea aktivoimalla kansalaisyhteiskuntaa, jotta se painostaisi tarvittaessa hallituksia rauhanomaisten ratkaisujen aikaansaamiseksi konflikteihin.
Juuri tässä yhteydessä Euroopan pitäisi puuttua tilanteeseen yhdellä ainoalla selkeällä viestillä, joka on kehitysapu, jota edeltää ja jonka edellytyksenä on poliittisen ja yhteiskunnallisen vakauden toteuttaminen, joka on ainoa keino estää konfliktit ja vähentää riskialueiden määrää.

Habsburg-Lothringen
Arvoisa puhemies, tänään käsittelemässämme päätöslauselmassa on itse asiassa yksi tärkeä kohta, jossa on sanottu todella kaikki, nimittäin 6 kohta, jossa sanomme täysin selvästi, mitä pitää tapahtua, toisin sanoen että Euroopan unionista Etiopiaan ja Eritreaan virtaavalle rahoitukselle on asetettava tiettyjä ehtoja. Mielestäni on suunnattoman tärkeää tehdä niin, kun otetaan ensinnäkin huomioon se, että nykyinen Etiopian ja Eritrean välinen sota on ollut täysin ennakoitavissa ja toiseksi se, että tämän konfliktin ratkaiseminen epäonnistuu varmasti maiden todellisen demokratiavajeen takia. Se on mielestäni hyvin suuri ongelma, joka tulee ilmi esimerkiksi silloin, kun Etiopian lehdistö, jota valtio tietenkin valvoo, kirjoittaa jatkuvasti siitä, kuinka paljon rahaa seuraavaa " vaalikampanjaa" varten on jo käytettävissä. Minun on sanottava rehellisesti, että pelkään mainittujen rahojen joukossa olevan mahdollisesti myös meidän veronmaksajiltamme peräisin olevia rahoja, kun taas opposition on ulkomailla kaikin voimin yritettävä saada rahaa kokoon vaalikampanjaa varten, maltillisen opposition saamiseksi jaloilleen, ja varat tähän tarkoitukseen puuttuvat kokonaan. Tämä on äärimmäisen valitettavaa, ja toivon todella, että Euroopan unionissa tartutaan asianmukaisiin toimiin, jotta rahat käytettäisiin siellä järkevästi. Olen varma, että arvoisa komission jäsen on samaa mieltä tästä asiasta.

Brittan
 Meidän on vaadittava kumpaakin osapuolta lopettamaan kaikki vihollisuudet ja sotiminen, koska ongelmat voidaan selvästikin ratkaista ainoastaan neuvotteluteitse. Komissio on useaan otteeseen korostanut kummallekin hallitukselle sitä, että konflikti on ratkaistava ja selvitettävä yksinomaan rauhanomaisin keinoin. Sotilaallinen vaihtoehto tai niin sanottu ratkaisu johtaa - ja on jo johtanut - suuriin inhimillisiin kärsimyksiin ja menetyksiin. Tuemme edelleenkin kaikkia pyrkimyksiä rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi konfliktiin, erityisesti OAU: n pyrkimyksiä ja ehdotuksia. Painostamme edelleenkin voimakkaasti kumpaakin osapuolta, olemme halukkaita kaikkiin välttämättömiin toimenpiteisiin ratkaisun löytämiseksi ja tarkastelemme parhaillaan, mitä voitaisiin tehdä.
Kuuntelin kiinnostuneena herra Moorhousen ehdotusta, jonka mukaan AKT: n ja EU: n yhteisellä edustajakokouksella voisi olla tehtävä tässä asiassa, ja välitän ehdotuksen niille kollegoilleni, jotka työskentelevät tiiviimmin tämän kysymyksen parissa.
Humanitaarisen tilanteen osalta komissio toimittaa humanitaarista apua kummallekin maalle ja on reagoinut kummankin maan vetoomukseen auttaa konfliktialueelta siirtymään joutunutta väestöä. Komissio on myöntänyt 1 790 000 euroa kahdelle kansalaisjärjestölle - norjalaiselle kirkon avustusjärjestölle (Norwegian Church Aid) ja Luterilaiselle maailmanliitolle - Eritrean konfliktista kärsiville ihmisille annettavaa elintarvikeapua ja muuta kuin elintarvikeapua varten. Etiopiassa komissio on myöntänyt 1 890 000 euroa eräälle italialaiselle kansalaisjärjestölle - CISP: lle - niin ikään elintarvikeapua ja muuta kuin elintarvikeapua varten. Lisäksi Kansainvälisen Punaisen Ristin toimintaan Etiopiassa ja Eritreassa myönnettiin 300 000 euroa. Komissio tarkkailee edelleen tiiviisti tilannetta ja on tarvittaessa valmis antamaan käyttöön lisävaroja.
Haluaisin kommentoida erästä esille otettua yleisluonteista kysymystä. Komissio laatii parhaillaan tiedonantoa neuvostolle yhteistyöstä aseellisiin konflikteihin joutuneiden AKT-maiden kanssa. Niin kauan kuin Euroopan unionilla ei ole kantaa asiasta, komissio on sitä mieltä, ettei sen pitäisi ryhtyä yksipuolisiin ja erillisiin toimiin tässä konfliktissa. Komissio on kuitenkin päättänyt myöntää rakennesopeutusohjelman varoja pienemmissä erissä ja asettaa lisävarojen ehdoksi konfliktin määräaikaistarkastelun ja konfliktin mahdollisen vaikutuksen julkisiin menoihin etenkin sosiaalisilla sektoreilla. Myöntäessään rahoitustukea konflikteihin joutuneille maille komissio niin ikään lähettää valtion tai hallituksen päämiehille kirjeen, jossa se pyytää takeita siitä, ettei varoja ohjata sodankäyntitarkoituksiin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Greg Summers
B4-0188/99 d'Ancona PSE-ryhmän puolesta Greg Summersin kuolemanrangaistuksesta Teksasissa USA: ssa; Léonard Peltier
B4-0169/99 Bertens ELDR-ryhmän puolesta Peltierin tapauksesta Yhdysvalloissa; -B4-0175/99 Weber, Ewing ja Maes ARE-ryhmän puolesta Léonard Peltierin vankeusrangaistuksesta Yhdysvalloissa ja asianmukaisen hoidon kieltämisestä; -B4-0179/99 Cohn-Bendit, Schroedter ja Kerr V-ryhmän puolesta Léonard Peltierista; -B4-0199/99 Pailler, Coates, Manisco, Vinci, Sierra González, Ojala, Eriksson, Alavanos, Novo ja Ephremidis GUE/NGL-ryhmän puolesta Léonard Peltierin tapauksesta; Uskonnonvapaus
B4-0131/99 Lenz PPE-ryhmän puolesta uskonnollisesta vainosta, muukalaisvihasta ja rasismista; -B4-0132/99 Van Dam I-EDN-ryhmän puolesta kristittyihin kohdistuneista väkivaltaisuuksista Intiassa; -B4-0189/99 Hallam PSE-ryhmän puolesta kristittyihin kohdistuneista väkivaltaisuuksista Intiassa.Greg Summers

D'Ancona
Arvoisa puhemies, on surullista, että Euroopan parlamentin pitää pyytää huomiota hirvittävään niin sanotussa sivistysmaassa tapahtuneeseen tapaukseen. Kyse on kuolemanrangaistuksen käytöstä Yhdysvalloissa. Huolimatta paheksunnastamme, jonka olemme ilmaisseet useita kertoja kiireellisissä päätöslauselmissa, paheksunnasta, jonka jaamme monien eri puolilla maailmaa toimivien ihmisoikeusjärjestöjen, kirkkojen ja Amnesty International -järjestön kanssa, kuolemanrangaistusten määrä vain lisääntyy Yhdysvalloissa. Usein myös siksi, että asiat käsitellään oikeudessa erittäin huolimattomasti.
Pyydämme tänä iltapäivänä huomiota 40-vuotiaan Greg Summersin tapaukseen, hän on ollut jo vuosia syyttömänä kuolemansellissä Alacen vankilassa Teksasissa odottamassa tappavaa ruisketta, joka päättää piakkoin hänen elämänsä. Pyydämme päätöslauselmassamme oikeusviranomaisia suostumaan pyyntöön käynnistää Greg Summersin asian käsittely oikeudessa uudelleen.
Lisäksi pyydämme Yhdysvaltoja ja etenkin Teksasin viranomaisia lopettamaan kuolemanrangaistukset välittömästi ja allekirjoittamaan maailmanlaajuisen, kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lopettamista koskevan asiakirjan.
Lopuksi vielä tämä: on esitetty joitakin tarkistuksia, joissa pyydetään kiinnittämään huomiota muihin vastaavanlaisiin tapauksiin ja on itsestään selvää, että me tuemme niitä tarkistuksia.

Telkämper
 Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on aina periaatteellisesti torjunut kuolemanrangaistuksen inhimillisistä syistä. Tunnemme, että meidän on taas kerran ajankohtaisten tapahtumien vuoksi pakko kääntyä sivistyneen valtion, eli USA: n, puoleen vaatiaksemme jälleen kerran, ettei kuolemanrangaistusta pantaisi täytäntöön. Kyse on Greg Summersin tapauksesta. Hän on aina vakuuttanut syyttömyyttään. On kyseenalaista, onko oikeudenkäynti ollut asianmukainen. Teksasin asiaa käsittelevälle tuomioistuimelle on jätetty 30. syyskuuta 1997 vetoomus, johon ei tähän mennessä ole saatu vastausta. Vaadimme siksi ensinnäkin sitä, että Yhdysvallat ja Teksasin osavaltio ottavat tämän vetoomuksen huomioon ja toiseksi, että kuolemanrangaistusten täytäntöönpanosta luovutaan kokonaan ja että kuolemanrangaistukset muutetaan elinkautisiksi tai muiksi vankeusrangaistuksiksi, ja kolmanneksi vaadimme maailmanlaajuista kuolemanrangaistusten täytäntöönpanon lykkäämistä ja kehotamme EU: n toimielimiä välittämään vaatimuksemme asiasta vastaaville viranomaisille.
Puolueryhmämme tarkistusehdotuksista haluaisin mainita sen, joka koskee kahden Saksan kansalaisen tapausta: veljekset Karl ja Walter LaGrand on määrä tuomita kuolemaan Arizonassa. Tämä olisi ensimmäinen kerta toisen maailmansodan jälkeen, kun Saksan kansalaisille langetetaan Yhdysvalloissa kuolemanrangaistus ja kun rangaistus pannaan täytäntöön. Pyydämme Yhdysvaltoja luopumaan tuomion täytäntöönpanosta ja toivomme, että nämä tarkistukset sisällytetään myös tämänpäiväiseen päätöslauselmaan. Ehdotamme näissä tapauksissa myös asianmukaisia elinkautisia vankeusrangaistuksia.
Léonard Peltier

Bertens
Léonard Peltier on ollut vankilassa 23 vuotta, kun Yhdysvaltain viranomaiset nyt myöntävät, että hänet on tuomittu väärin perustein. Tämä on uskomatonta. Parlamentin ei pidä vain huomauttaa asiasta, vaan sen on tehtävä valitus. Toivon, että asia tutkitaan pian uudelleen. Armahdus on minusta paikallaan. Ihmisoikeuksia on puolustettava kaikkialla maailmassa, asia on yksinkertaisesti niin. Samaan aikaan Peltierin terveydentila huononee nopeasti, osaksi hänen vankilassa saamansa kohtelun vuoksi. Hän ei saa vieläkään asianmukaista lääketieteellistä hoitoa eikä kukaan selitä, miksi näin on. Kuten jokainen, tämä mies ansaitsee asianmukaista hoitoa sairaalassa, tarvittaessa vankilan sairaalassa.
Esitin muutamia kuukausia sitten täällä parlamentissa kysymyksiä Peltieristä neuvostolle. Neuvoston puheenjohtaja ei katsonut tarpeelliseksi ryhtyä toimiin. Se ei kuulunut neuvoston puheenjohtajan toimivaltuuksiin. Pyydän nyt komissiota tutkimaan asiaa ja mielestäni unioni kokonaisuudessaan voi ainakin keskustella Yhdysvaltojen kanssa ihmisoikeuspolitiikasta ja ottaa ehkä niissä puitteissa Peltierin asian esille.

Pailler
 Arvoisa puhemies, Angela Davisin johtama amerikkalainen valtuuskunta, joka oli tullut estämään Mumia Abu-Jamalin teloittamisen, varoitti meitä viime joulukuun istuntojakson aikana Léonard Peltierin kohtalosta.
Muistan vieläkin Peltierin edustajan Bobby Castillon hälyttävät sanat. Hän oli itse ollut amerikkalaisissa vankiloissa. Léonard Peltier on American Indian Movement - liikkeen johtaja, ja hänellä on ollut ja on edelleen merkittävä rooli alkuperäiskansojen oikeuksien puolustamisessa.
Hänet tuomittiin kahteen elinkautiseen vankeusrangaistukseen Etelä-Dakotassa sijaitsevassa Pine Ridge -reservaatissa kesäkuussa 1975 tapahtuneiden asioiden takia, vaikka ei ollut olemassa mitään todisteita hänen syyllisyydestään. Lisäksi hänet oli luovutettu laittomasti Kanadasta. Hänen terveytensä on heikentynyt huomattavasti 23 vankilavuoden jälkeen. Vaikka hän kärsiikin jatkuvasti kirurgisen toimenpiteen jälkeisistä komplikaatioista, vankilan johto kieltää häneltä asianmukaisen hoidon erikoissairaalassa. Amnesty international, kansainvälinen ihmisoikeusjärjestö (FIDH, Fédération Internationale des droits de l'homme) ja France Libertés -järjestö tukevat aktiivisesti Léonard Peltieriä ja vastustavat Yhdysvalloissa tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia, joita on aivan liian paljon.
Mumia Abu-Jamal, joka on edelleen kuolemansellissä, on osoittanut hänelle tukensa. Meidän on omalla tasollamme jälleen kerran osallistuttava aktiivisesti tähän toimintaan ja laajennettava se koko Eurooppaan.
Kun parlamentti hyväksyi päätöslauselman, jonka myös ryhmäni on allekirjoittanut, se antoi selkeän signaalin amerikkalaisille viranomaisille ja vankiloiden vastuuhenkilöille. Léonard Peltierin on saatava asianmukaista hoitoa valitsemassaan sairaalassa. Hänet on vapautettava, jotta hän voisi jatkaa oikeutettua taisteluaan Yhdysvaltojen edelleen polkemien alkuperäiskansojen oikeuksien puolesta.

Lindeperg
Arvoisa puhemies, olen aina tukenut periaatetta, jonka mukaan Euroopan unionin olisi ensin siivottava oma tonttinsa, ennen kuin se voi antaa ihmisoikeuksia koskevia oppitunteja koko maailmalle. Ihmisoikeuksia Euroopan unionissa käsittelevä viimeinen mietintö onkin osoittanut, että olemme vielä kaukana malliesimerkistä tällä alalla.
Jos tänään käsittelenkin Léonard Peltierin tapausta, niin teen sen siksi, että kaikki mahdolliset keinot on jo todellakin käytetty, ja aika on nyt vähissä, kun otetaan huomioon herra Peltierin erittäin huolestuttava terveydentila. Haluamme välittää Yhdysvalloille vetoomuksen, joka sisältää kaksi näkökohtaa: toinen koskee Léonard Peltierin tuomitsemismenettelyä ja toinen vankilaviranomaisten kieltäytymistä hänelle annettavasta asianmukaisesta ja hänen tapaukseensa soveltuvasta sairaalahoidosta.
Muistutettakoon kuitenkin, että Amnesty International on varta vasten esittänyt herra Peltierin tuomitsemismenettelyä koskevia varauksia ja että hallituksen viranomaiset itse myöntävät tuomitsemiseen liittyvät epäselvyydet ja että oikeudenkäynti on tuonut päivänvaloon tutkinnassa käytettyjä epätavallisia menetelmiä, kuten kollegani ovat selostaneet aikaisemmin.
Uusi oikeudenkäynti olisi pitänyt panna toimeen näiden seikkojen takia, mutta tämä tapaus osoittaa, ettei mikään tuomioistuin, oli se sitten amerikkalainen tai eurooppalainen, suostu helposti käsittelemään jo tuomittua asiaa. Meidän on tulevaisuudessa jatkettava taistelua tällä alalla.
Kaikkein käsittämättömintä ja sietämättömintä on kuitenkin se, että amerikkalaiset viranomaiset kieltäytyvät hoitamasta herra Peltieriä - kuten edellinen puhuja kertoi -, jonka terveydentila on selvästi huonontunut. Siihen tosiasiaan vetoamista, että sairaalan laitteiston avulla ei pystytä hoitamaan hänen tapaustaan, ei voida missään nimessä hyväksyä. Ratkaisuja on olemassa ja niitä on ehdotettu. Se, että vankilaviranomaiset kieltäytyvät niitä harkitsemasta, on räikeä rikkomus ihmisoikeuksia ja Yhdysvaltain sitoumuksia vastaan.
Siksi ryhmäni tukee herra Peltierin asianmukaista hoitoa ja armahdusta koskevaa pyyntöä.

Habsburg-Lothringen
 Arvoisa puhemies, vuosittain esitetään näytelmä, joka saa tietyllä tavalla kylmät väreet kulkemaan pitkin selkäpiitäni tai herättää minussa kuitenkin ainakin hämmästystä, nimittäin se, kun Amerikan presidentti esittää kansakunnan tilaa ja maailman tilaa koskevan raporttinsa. Kaikkia valtioita muistetaan silloin plus- ja miinuspisteillä. Jaetaan ruusuja ja risuja. Koko maailman on näin ollen oikeastaan mukauduttavaa amerikkalaisiin arvoihin ja arvokäsityksiin.
Mielestäni olisi hyvin tärkeää - kuten me parlamenttina teemmekin tänään - pyytää amerikkalaisia katsomaan peiliin ja sanoa, että kun hekin kerran yrittävät tyrkyttää omia arvokäsityksiään kaikille muille, heidän täytyisi myös myöntää, että heidän omassa maassaan on kansanryhmiä - osa näistä on Amerikan alkuperäiskansoja - joilla ehkä on monelta osin erilaiset arvokäsitykset sekä erilaiset siteet omaan maahansa ja omaan maaperäänsä kuin maahan myöhemmin asettuneilla amerikkalaisilla. Tässä tapauksessa on erittäin hyvä, että otamme erityisesti Peltierin tapauksen käsiteltäväksi kerran toisensa jälkeen.
Kyse on tapauksesta, joka herättää kansainvälistä huomiota. On perustettu kansainvälinen Peltier-komitea, johon esimerkiksi minäkin kuulun ja joka on useiden vuosien ajan työskennellyt tapauksen parissa. Mielestäni on erityisen tärkeää, että parlamenttikin on tehnyt päätöksen ja tuo tässä päätöslauselmassa julki, että kun Euroopan parlamentilla on seuraavan kerran yhteisiä neuvotteluja amerikkalaisten kumppaniensa kanssa, Peltierin tapaus on määrä periaatteessa ottaa esityslistalle, jotta voidaan paljastaa vähän sitä tekopyhyyttä, joka toistuvasti leimaa asiaa koskevia perusteluja.
Peltier on nyt ollut 23 vuoden ajan vankeudessa äärimmäisen epäilyttävissä olosuhteissa. Hänen terveydentilansa on erittäin heikko. Häntä on siirretty usein vankilasta toiseen, nimittäin aina silloin, kun julkisuuden paine on käynyt liian voimakkaaksi ja rasittanut liian paljon sitä vankilaa, jossa hän on ollut. Tämä osoittaa vain todellista vastahakoisuutta, joka ei ilmene ainoastaan Amerikan kansassa, vaan myös kansainvälisellä tasolla; maassa, jossa aina saarnataan oikeudenmukaisuudesta, hyväksytään tällainen epäoikeudenmukaisuus.

Manisco
Arvoisa puhemies, kohotamme jälleen kerran järkyttyneinä ja syvästi huolestuneina äänemme Léonard Peltierin puolesta. Hän on virunut 23 vuotta eräässä yhdysvaltalaisessa vankilassa rikoksista, joita hän ei tehnyt, sellaisen oikeudenkäynnin jälkeen, joka saattoi Amerikan yhdysvaltain oikeusjärjestelmän erittäin epäilyttävään valoon.
Kongressin jäsen Joe Kennedy, murhatun presidentin poika, sanoi äskettäin, että maan hallituksella on moraalinen velvollisuus oikaista tämä vääryys. Se, että oikeus toteutuisi Léonard Peltierin kohdalla, olisi Kennedyn mukaan merkittävä ele halusta sovittaa Amerikan alkuperäiskansoille aiemmin tehdyt vääryydet. Tätä tapausta seuraavien miljoonien ihmisten huoli pahenee päivittäin Peltierin terveyden nopeasti heikentyessä. Vankilan sairaalassa tapahtuneen käsittämättömän hoitovirheen takia Peltier kärsii puremalihasten sidekudostumisesta ja leukanivelen jäykistymisestä. Se tarkoittaa sitä, että hän ei voi syödä - että hän ei pysty enää avaamaan suutaan.
Yhdysvaltain vankilaviranomaiset eivät ole vieläkään suostuneet hänen pyyntöönsä, että pätevät kirurgit leikkaisivat hänet. Liika on liikaa. Ihmisyyden nimissä kehotamme Yhdysvaltain hallintoa huolehtimaan viipymättä tästä kansalaisesta. Pyydämme presidentti Clintonia käyttämään armahdusoikeuttaan ja vapauttamaan Léonardin välittömästi.

Von Habsburg
 Arvoisa puhemies, sanoin puoli tuntia sitten Kazakstanista käydyssä keskustelussa, ettei meidän pitäisi omaksua aina ja joka paikassa opettavaista asennetta ja pyrkiä valistamaan koko maailmaa. Tällä kerralla asiat ovat kuitenkin aivan toisin, sillä me puhumme nyt niistä, jotka jatkuvasti valistavat meitä, kuten herra von Habsburg-Lothringen äsken jo sanoikin, meillä on siis nyt todellakin oikeus sanoa kerrankin, ettei tämä voi kerta kaikkiaan enää jatkua. Koko oikeudenkäynti - ja olen todellakin tutkinut sitä - herättää kaikilta osin epäilyksiä. Peltieriä vastaan ei ole esitetty ainoatakaan aukotonta todistetta. Amerikan niin sanotun oikeuslaitoksen käyttäytymistapaa tässä yhteydessä ei kerta kaikkiaan voida hyväksyä, kun kyse on todella sivistyneestä maasta. Meidän pitäisi siksi huomauttaa amerikkalaisille ystävillemme, joita meidän toki on kiittäminenkin monesta asiasta, että tämä ei voi enää jatkua.
Ei yksinkertaisesti voida hyväksyä sitä, että ihmiseltä riistetään 23 elinvuotta, että hänet, tämä intiaani, suljetaan vankilaan ja häneltä viedään mahdollisuus liiikkua eikä hänelle todellakaan suoda edes yhtä vapauden hetkeä ja että hänet jätetään epätietoisuuteen. Uskaltaisin melkein sanoa: kun Peltierin tarinaa seurataan tällä tavoin, voidaan sanoa, että siinäkin tapauksessa, jos hän olisi tehnyt jotain - mitä en usko - mutta siinäkin tapauksessa, että hän olisi syyllinen, hän olisi jo kärsinyt kaksinkertaisen rangaistuksen kaikesta tapahtuneesta. Kun lisäksi vielä ollaan vakuuttuneita siitä, että hän on syytön, meidän pitäisi tehdä kaikkemme sen hyväksi, että amerikkalaistenkin keskuudessa vallitsisi sama oikeus, ja jos oikeutta ei ole, pitää ainakin olla armollisuutta.

Kerr
Arvoisa puhemies, haluaisin kannattaa herra von Habsburgin näkemyksiä. Meidän on todellakin omaksuttava puoluerajat ylittävä lähestymistapa Yhdysvaltain viranomaisia kohtaan ja vaadittava heitä vastaamaan niihin lukuisiin vetoomuksiin, joita olemme esittäneet Léonard Peltierin armahtamiseksi.
On todellakin ironista, että samaan aikaan, kun itsensä Yhdysvaltain presidentin tulevaisuus on kongressin käsissä - asiassa, jolla on hyvin vähän yhteistä Léonard Peltierin tapauksen kanssa -, hän tai hänen edeltäjänsä eivät ole vastanneet armahtamista koskeviin vetoomuksiin, joihin on odotettu vastausta viimeiset kuusi tai seitsemän vuotta. Näin ollen meidän parlamentissa pitäisi vaatia, että kun herra Clinton jatkaa taas työtään, olettaen, ettei häntä syytetä virkavirheestä, hänen olisi pikaisesti puututtava tähän asiaan. Tämä asia symboloi Amerikan alkuperäiskansojen kohtelua, joka on erityisen lähellä tämän parlamentin sydäntä, ja toivon, että me hyväksymme päätöslauselman.
Uskonnonvapaus

Lenz
 Arvoisa puhemies, jos Euroopan parlamentissa päätetään tänään vastustaa yhä useammin esiintyviä, väkivaltaisia uskonnonvapauden loukkauksia, tarkoituksena on tuoda julki vakava huolestumisemme. Uskonnonvapaus ei nimittäin tarkoita vain syvällä monien ihmisten sisimmässä olevan tunteen kunnioittamisen ilmentymää vaan myös mielipiteen ja kokoontumisen vapauden, siis ihmisoikeuksien merkittävän osan, kunnioittamista. Olemme täysin tietoisia siitä, että uskonnonvapauden loukkaamisella voi olla moninaisia syitä. Tiedämme myös, että näitä vainoja eivät aina aiheuta hallitukset. Syyt vaihtelevat maasta toiseen. Syynä saattaa olla raaka-ainelähteiden ja veden ympärille keskittyvät valtakonfliktit, kuten Sudanissa, missä enemmistöjen annetaan ryhtyä sotilaallisiin selkkauksiin suuria vähemmistöjä vastaan, syynä saattaa olla myös viha, kateus tai vähemmistökansallisuuksiin kohdistuva yhteiskunnallinen ja poliittinen jännitys, kuten Intiassa ja Pakistanissa, sekä nykyään myös Indonesiassa. Syynä saattavat olla suvaitsemattomat valtionuskonnot, kuten Iranissa ja Afganistanissa, tai myös ei-valtiolliset uskonnot, jotka voivat olla suvaitsemattomia. Kaikkia asiaan liittyviä maita ei voi luetella.
Olemme erittäin huolestuneita näiden vainojen suvaitsemisen ja vainojen saaman muodon tähden. Muotoja on monia ja niihin kuuluvat julmat murhat, kuten australialaisen lähetyssaarnaajan Graham Stainesin ja hänen kahden lapsensa tapaus Intiassa, pidätykset ja kidutukset sekä ihmisten katoamistapaukset ja tekosyihin perustuvat oikeudenkäynnit. Ääriliikkeet, muukalaisviha ja rasismi saavat usein rehottaa rauhassa, kun hallitukset jättävät puuttumatta asioihin joko heikkouttaan tai haluttomuuttaan. Toisaalta monet perustuslait suojelevat kuitenkin uskonnonvapautta myös näissä maissa, on allekirjoitettu kansainvälisiä sopimuksia ja YK: n yleissopimuksia, joiden tarkoituksena on taata uskonnonvapaus. Mutta on myös uusia uskontoa koskevia lakeja, joiden sisältö on vaarallisen lähellä suvaitsemattomuutta, ja Euroopan parlamentti haluaisi tuoda näiden väärinkäytösten vaarat esiin. Mutta myös uskontojen edustajien on omasta puolestaan puolustettava omantunnon ja yksilön vapautta ja suvaitsevuutta toisinajattelijoita kohtaan sekä noudatettava lakeja. Tämä on aivan selvää.
Uskonnonvapauden loukkaaminen on ihmisoikeuksien loukkaamisen oire. Tätä asiaa ei voida kyllin usein toistaa. Vähemmistöjen uskonnon kunnioittaminen ilmentää myös sellaisten oikeusvaltiollisten perustuslakien toimivuutta, jotka takaavat suvaitsevaisuuden ja eri väestönosien rauhanomaisen rinnakkaiselon. Meillä eurooppalaisilla on kerrottavanamme omat katkerat menneisyyden kokemuksemme. Olemme selviytyneet niistä, ja yritämme myös välittää niitä eteenpäin täällä parlamentissa.
Poliittisia ja yhteiskunnallisia jännityksiä on jo menneisyydessä käytetty kerran toisensa jälkeen julmiin uskonnollisista syistä johtuviin vainoihin. Olen sitä mieltä, että meidän on kolmannen vuosituhannen kynnyksellä, ja kun otetaan huomioon lisääntyvä yhteistyö kansainvälisellä alalla, kehotettava hallituksia ja myös omasta puolestaan valtaa käyttäviä suurten uskontojen edustajia tarkkailemaan varoitusmerkkejä ja toimimaan. Euroopan unioni yrittää saada ihmisoikeudet voimaan niissä maissa, joiden kanssa se tekee yhteistyötä, sisällyttämällä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevia lausekkeita kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin. Euroopan parlamentti esittää mainittuja tapahtumia koskevia kysymyksiä yhä uudelleen nuhtelevaan sävyyn.
Uskonnonvapauden tukahduttaminen - toistan tämän vielä kerran - on selkeä oire, joka viittaa sellaisiin ihmisoikeuksien loukkauksiin, jotka ovat seurausta maan oloista, joiden syyt eivät ole vain uskonnollisia vaan juuri ennen kaikkea yhteiskunnallisia ja poliittisia. Komissio tukee monissa maissa kirkkokuntien rajat ylittäviä järjestöjä; se tavoittaa siten ihmiset ja pystyy siten myös torjumaan loukkauksien syitä, ja me haluaisimme myös päästä siihen, etteivät mainitut tapahtumat vaikuta näihin keinoihin ja että nämä tiet pysyvät meille avoimina.
Tämä kaikki on tänään antamamme päätöslauselman taustana.

Van Dam
Arvoisa puhemies, kun on kulunut 50 vuotta yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen voimaantulosta, siihen lisätään yhä uusia oikeuksia. Puhutaan oikeutetusti näiden oikeuksien vapaasta leviämisestä. Silti oikeuksien lisääntyminen ei merkitse sitä, että vanhoja, kauan sitten vahvistettuja oikeuksia kunnioitetaan kaikkialla. Pikemminkin päinvastoin.
Uskonnollisten vähemmistöjen oikeudet eivät vieläkään ole kunnossa, puhumme niistä tänään asiaa koskevan kiireellisen päätöslauselman puitteissa. Monissa maissa ihmisillä ei ole vieläkään vapautta ilmaista julkisesti uskonnollista vakaumustaan eikä heidän sallita harjoittaa uskontoaan haluamallaan tavalla. Vainoaminen, painostus ja syrjintä ovat heidän surullisena kohtalonaan. Olemme puhuneet täällä parlamentissa viime aikoina muun muassa Pakistanista ja Iranista, ja nyt Intiassa tapahtuu ikäviä asioita, jotka ansaitsevat huomiomme ja huolestuneisuuden osoituksemme.
Kristityt ovat kärsineet Intiassa jo vuosia hinduaktivistien hyökkäyksistä, mutta etenkin viime viikkoina yhä suuremmassa määrin. Viime vuonna hyökkäykset kristillisiin kouluihin ja kirkkoihin lisääntyivät valtavasti. Pappeja syytetään siitä, että he pakottavat ihmisiä kääntymään kristityiksi houkuttelemalla heitä rahan ja työpaikkojen avulla. Siksi heitä on rangaistava. Hyökkäyksistä ovat saaneet kärsiä etenkin lähetyssaarnaajat, koska heitä pidetään yhä jatkuvan brittien ylivallan perintönä. On kylläkin outoa, että siinä yhteydessä ei huomata sitä, että useimmat lähetyssaarnaajat ovat intialaista alkuperää olevia kristittyjä.
Hiljattain järjestetyssä mielenosoituksessa suuri joukko kristittyjä ja muslimeja osoitti mieltään valtiota vastaan, joka ei puutu ollenkaan tällaiseen aggressiivisuuteen. Hyökkäykset on tuomittu tiedotusvälineissä ja on varmaa, että väestön enemmistö ei hyväksy tällaisia hyökkäyksiä. Silti ne eivät ole vähemmän huolestuttavia. Mahdollinen syy näihin tapahtumiin on kristittyjen määrän kasvu Intiassa. On outoa, että iskut ovat viime aikoina kohdistuneet heihin, vaikka aikaisemmin iskujen kohteina olivat muslimit. Syy tähän muutokseen näyttää selvältä: Intian muslimit asuvat keskitetysti tietyillä alueilla, minkä vuoksi he ovat tärkeä tekijä vaaleissa. Kristitty vähemmistö on pienempi ja asuu hajallaan ympäri maata. Se ei ole merkittävä tekijä vaalien kannalta.
Onneksi Intian hallitus on luvannut perustaa komission, joka tutkii hiljattain tapahtunutta hyökkäystä, joka kohdistui australialaiseen lähetyssaarnaajaan ja hänen seitsemän- ja kymmenvuotiaisiin lapsiinsa. Silti hallitus näyttää suhtautuvan välinpitämättömästi näihin tapahtumiin. Näiden tapahtumien lisääntymisen ja BJP: n, hindujen äärikansallisen puolueen, valtaantulon välillä on selvä yhteys. Tämä puolue on nimittäin sitä mieltä, että uskonnolliset vähemmistöt otetaan Intiassa liiaksi huomioon. Nämä toimet ovat osa puolueen pyrkimystä saada aikaan muutos asiassa.
Esillä olevan päätöslauselman avulla parlamentti vetoaa selvästi maihin ja hallituksiin, jotta ne kohtelisivat maissaan asuvia uskonnollisia vähemmistöjä vastuullisella tavalla. Etenkin Intian hallitusta pyydetään tutkimaan viime viikkojen hyökkäyksiä ja ehkäisemään tällaisten välikohtausten syntyminen tulevaisuudessa. Mikäli asiaan ei tule muutosta, Euroopan parlamentti ja EU: n jäsenvaltiot voivat miettiä, onko Intian tapahtumilla seurauksia maan ja EU: n välisille suhteille. Jokaisen arvostetun valtion pitää panostaa siihen, että sen alueella asuvat vähemmistöt voivat elää vapaasti ja harjoittaa uskontoaan haluamallaan tavalla. Ihmisoikeudet eivät merkitse tässä tapauksessa vain yksittäisten kansalaisten oikeuksia vaan myös valtioiden velvollisuuksia taata alueillaan eläville vähemmistöille se vapaus, jonka jokainen ihminen on saanut Jumalalta.

Hallam
 Arvoisa puhemies, koska toinen vanhemmistani on syntynyt Intiassa ja koska minulla on monia intialaisia ystäviä niistä lukuisista ja moninaisista uskonnollisista yhteisöistä, jotka muodostavat Intian rikkaan kulttuurien mosaiikin, voin vakuuttaa teille, etten nauti siitä, että joudun tänään esittämään tämän päätöslauselman.
Intiassa on ollut kristittyjä yhteisöjä siitä lähtien, kun apostoli Tuomas saapui Keralaan vuonna 52. Kristityt ovat yleisesti ottaen eläneet monia vuosia sovussa naapureidensa kanssa. Graham Stainesin ja hänen kahden poikansa hirvittävä kuolema tammikuussa kuitenkin valitettavasti toi päivänvaloon vainojen pahenemisen.
Näitä murhia edelsi kaikkia lahkoja edustaviin kristittyihin kohdistunut kiihtynyt väkivallan kierre. Intian pääministeri toi kansalleen osoittamassaan rohkeassa puheessa esille muita tapauksia, joita ei voida hyväksyä nykyaikaisessa, suvaitsevaisessa yhteiskunnassa. World Hindu Council on tuominnut varauksetta nämä tapot ja muut hyökkäykset. Näihin julmuuksiin syyllistyneet eivät edusta Intian kansaa tai valtavirran hindulaisuutta. Tämä päätöslauselma on näille kiihkoilijoille tärkeä viesti siitä, että eurooppalaiset tukevat kaikkia niitä, jotka arvostavat ja puolustavat uskonnollista ja yhteisöllistä suvaitsevaisuutta.
Lopuksi en puhu ryhmäni puolesta vaan ihmisenä, joka osallistuu joka sunnuntai jumalanpalvelukseen eräässä brittiläisessä kirkossa, jossa osa seurakuntalaisista pitää Intiaa kotimaanaan. Haluaisin vakuuttaa Intian kansalle, että rukoilemme sen puolesta ja että rukoilemme sekä vainottujen että vainoajien puolesta. Intia, omistamme sinulle rakkautemme, kunnioituksemme ja rukouksemme tänä vaikeana aikana.

Pollack
Arvoisa puhemies, vastustan kaikkea uskonnollista vainoa. Tämän päätöslauselman teksti on kuitenkin mielestäni harkitsematonta ja epäoikeudenmukaista, koska siinä puhutaan yhdestä maasta, kun koko alueella ja muualla on monia vastaavanlaisia tapauksia. Meidän pitäisi ymmärtää, että kristinusko on kukoistanut Intiassa 2000 vuotta - itse asiassa kauemmin kuin täällä Euroopassa.
Olen saanut luvan esittää ryhmäni puolesta suullista tarkistusta, jonka mukaan johdanto-osan C kappaleeseen lisätään seuraava lause: " , ja suhtautuu myönteisesti pääministerin 30. tammikuuta 1999 kansakunnalle osoittamaan tätä tukevaan ja uskonlahkojen välistä väkivaltaa vastustavaan puheeseen" . Me puollamme sitä äänestyksessä, mutta valitettavasti en ole silloin läsnä, koska Strasbourgista lähtevien lentojen hankalien aikataulujen takia minun täytyy lähteä ennen äänestystä. Virkamiehillä, kuten myös sosialistiryhmän jäsenillä, on kopio tästä tekstistä.

Bertens
 Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä on aina yleisesti ottaen puolustanut ihmisoikeuksia; niiden puitteissa oikeus uskonnonvapauteen ansaitsee luonnollisesti myös huomiomme. Tiedän, että liikun vaarallisella alueella, mutta uskonnon nimissä on harjoitettu niin kauan kuin voidaan muistaa suurimpia ihmisoikeuksien loukkauksia. Aikojen kuluessa uskonnollisilta vähemmistöiltä on evätty oikeudet harjoittaa uskontoaan samalla tavalla kuin uskonnolliset enemmistöt sitä harjoittavat. Näin on myös tänä päivänä. Uskonnolliset mellakat ja tapahtumat Intiassa ja Ambonilla, mutta myös rakenteellinen painostus Iranissa ja Afganistanissa ansaitsevat tulla mainituksi. Toivottavasti emme ole täällä suojellaksemme vain kristittyjä. Meidän on suojeltava kaikkia uskonsuuntia ja annettava niille elintilaa. Se merkitsee esimerkiksi myös sitä, että meidän on puolustettava Venäjällä asuvia Jehovan todistajia, jotka on haastettu oikeuteen Moskovassa.
Liberaaliryhmä pyytää komissiota ja neuvostoa pysymään valppaina ja ottamaan myös uskonnolliset vapaudet huomioon arvioidessaan kolmansien maiden ihmisoikeustilannetta. Toivon, että uusi parlamentti saa mahdollisuuden laatia laajan mietinnön ihmisoikeuksista ja uskonnon roolista noissa maissa. Ikävä kyllä, itse en ole enää mukana siinä työssä.

Puhemies
Herra Bertens, annoin täysin tietoisesti teidän ylittää puheaikanne, koska olette yksi säntillisimmistä puhujista tässä salissa. Jotain liikkumavaraa on, mutta pyytäisin, että ette ylittäisi puheaikoja.

Holm
Arvoisa puhemies, luettelosta, jossa kerrotaan Intian uskonnollisiin vähemmistöihin kohdistetuista hyökkäyksistä ja väkivaltaisuuksista, voi valitettavasti tehdä pitkän. Niitä tapahtuu valitettavasti jatkuvasti, vaikka Intian perustuslaki takaa kyllä uskonnonvapauden. Lisäksi se sisältää määräyksiä ihmisoikeuksista.
Tämän päätöslauselman syynä on kristityn lähetyssaarnaajan murha. Päätöslauselman ei pidä kuitenkaan käsitellä pelkästään kristittyihin kohdistettuja väkivallantekoja, koska uskonnollinen vaino kohdistuu vielä laajemmin Intian muihin uskonnollisiin vähemmistöihin, esimerkiksi muslimeihin ja sikheihin.
Tällaiset hyökkäykset ja ihmisten kiihotus eivät tapahdu jonkin luonnonlain johdosta. Ei, kyse on paljolti siitä, että useat ääriryhmät Intiassa harrastavat kiihotusta, esimerkiksi World Hindu Council (VHP), jolla on ilmeisesti haaroja korkealla poliittisessa johdossa asti.
Emme saa myöskään unohtaa syitä siihen, että eri uskonnolliset ryhmät joutuvat vastakkain. On kyse Intian sosiaalisista jännitteistä, köyhyydestä ja lukutaidottomuudesta. Näitä ongelmia vastaan on taisteltava. Uskon, että silloin myös eri uskonnollisten ryhmien väliset jännitteet vähenevät.
Uskonnolliset ryhmät eivät ole kuitenkaan vastakkain pelkästään Intiassa. Sitä tapahtuu myös muissa Aasian maissa, esimerkiksi Pakistanissa, Bangladeshissa ja Malediiveilla. Meidän kaikkien on tietysti autettava ja otettava vastuu siitä, että varmistamme ihmisoikeudet. Uskonnonvapaus on yksi tärkeistä asioista, samoin sananvapaus, liikkumisen vapaus ja syrjimättömyys. Lisäksi on torjuttava seksuaaliseen mielenlaatuun perustuva väkivalta. Meillä on paljon tehtävää ja meidän on kaikkien vastattava näistä alueista.

Vanhecke
 Arvoisa puhemies, kuulun itse poliittiseen puolueeseen, joka on saanut tuntea kotimaassaan, mitä tarkoittaa, kun valtio haluaa rajoittaa kasvavan oppositiopuolueen sananvapautta, joten tunnen itsestään selvästi myötätuntoa jokaista kohtaan, jonka sananvapautta ja uskonnonvapautta uhataan. Tuemme siis ilman muuta yhteistä päätöslauselmaa uskonnonvapaudesta Intiassa. Tuomitsemme täysin väkivallan intialaisia kristittyjä kohtaan. Vaadimme kansalliselta hallitukselta ja järjestyksestä vastaavilta osavaltioiden hallituksilta tarvittaessa tiukkoja toimia, joita ei pidä kohdistaa vain väkivallan tekijöihin vaan myös vastuullisiin poliiseihin, jotka seuraavat tapahtumia niihin puuttumatta.
Haluan muistuttaa tässä yhteydessä siitä, että Orissassa, missä lähetyssaarnaaja ja hänen kaksi lastaan murhattiin julmalla tavalla, vallassa ei ole BJP, kuten jotkut luulevat, vaan kongressipuolue ja että rikoksesta epäillyt henkilöt kuuluvat niin ikään kongressipuolueeseen. Emme saa unohtaa kristittyihin kohdistuneen väkivallan takia sitä, että kiihkomieliset muslimit ovat etenkin Intiassa murhanneet järjestelmällisesti jo kymmenen vuoden ajan tuhansia hinduja mellakoissa ja vainoissa, jotka ovat olleet ikävä kyllä paljon pahempia kuin nykyisin kristittyihin kohdistuva väkivalta. Muistatte ehkä, että vuonna 1990 miltei koko Kashmirin osavaltion hinduväestö, noin neljännesmiljoona ihmistä, pakeni jatkuvien murhaiskujen vuoksi, joiden yhteydessä kuoli yli tuhat ihmistä. Siitä huolimatta tämän etnisen puhdistuksen käynnistäjä, Kashmirin muslimien johtaja Amanula Khan, otettiin sankarina vastaan Euroopan eri maissa, muun muassa kotimaassani. Olisi paikallaan olla johdonmukainen. Siinä mielessä yhteinen päätöslauselma, joka on mielestäni hyvin yleisluonteinen, olisi voinut sisältää maininnan kristittyjen ja kaikkien muiden kuin islaminuskoisten poikkeuksellisen julmasta vainosta Intian naapurimaassa Pakistanissa. Se virhe on tällä korjattu. Muulta osin tuemme tätä päätöslauselmaa mielellämme.

Amadeo
Arvoisa puhemies, kiihkouskonnollisuus näyttää tulleen yhä radikaalimmaksi useissa osissa maailmaa huolimatta siitä merkittävästä panoksesta, joka kaikkien uskontojen edustajilla on ollut humanitaarisen avun, hoidon ja helpotuksen antamisessa uhreille.
Olemme saaneet tietoja Jakartassa viime kuussa tapahtuneista välikohtauksista, joissa kiihkoislamilaiset joukot ovat polttaneet katolisia kirkkoja ja jahdanneet pappeja ja uskonnon harjoittajia yleistä järjestystä ylläpitävien voimien ollessa kyvyttömiä puuttumaan tilanteeseen.
Intiassa jatkuvat nyt uskonnon harjoittajiin kohdistuvat väkivaltaisuudet, joita edistetään kristinuskon mutta myös islamin ja sikhien vastaisella propagandalla ja joiden takana ovat fundamentalistiryhmät, jotka julistavat aikovansa lopettaa maassa kaikenlaisen uskonnollisen käännyttämisen vuoteen 2000 mennessä. Nämä väkivaltaisuudet osoittavat sen, että Intiassa toimivilta uskonnollisilta vähemmistöiltä puuttuu tehokas suoja, mutta ennen kaikkea sen, että rasistinen fundamentalismi rajoittaa tosiasiassa uskonnon- ja mielipiteenvapauden harjoittamista.
Kaiken tämän pitäisi saada Eurooppa korostamaan voimakkaasti sitoutumistaan ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen periaatteisiin ja asettamaan näiden periaatteiden noudattamisen ehdoksi jäsenvaltioiden kahdenvälisille suhteille maihin, jotka rikkovat näitä lausekkeita erittäin vakavalla tavalla.

Brittan
 Arvoisa puhemies, aloitan kuolemanrangaistusta koskevista päätöslauselmista. Komissio on Euroopan parlamentin tavoin yleisesti ottaen huolissaan tästä kysymyksestä erityisesti Yhdysvaltain osalta. Olemme sitä mieltä, että kaikissa tapauksissa, joissa määrätään kuolemantuomio, pitäisi kunnioittaa takeita, joista on määrätty kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa ja muissa kansainvälisissä välineissä.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että ministerineuvosto hyväksyi kuolemanrangaistusta koskevat yleiset suuntaviivat kesäkuussa 1998. Näissä suuntaviivoissa todetaan, että Euroopan unionin tavoitteena on työskennellä kuolemanrangaistuksen poistamiseksi maailmanlaajuisesti.
Suhtaudumme niin ikään myönteisesti siihen, että YK: n ihmisoikeuskomissio hyväksyi 2. huhtikuuta 1998 päätöslauselman, jossa vaaditaan niitä maita, jotka eivät ole vielä poistaneet kuolemanrangaistusta, keskeyttämään kuolemantuomioiden täytäntöönpanon tavoitteena kuolemanrangaistuksen poistaminen. EU: n jäsenvaltiot tukivat tätä Italian esittämää päätöslauselmaa, ja on huomattava, että Yhdysvallat äänesti sitä vastaan.
Komissio on syvästi huolissaan kuolemantuomioiden täytäntöönpanojen lisääntymisestä Yhdysvalloissa. Euroopan unioni on ottanut tämän kysymyksen esille useita kertoja Yhdysvaltain viranomaisten kanssa. Suhteista Yhdysvaltoihin vastaavana komission jäsenenä en lainkaan häpeä tai epäröi ottaa tätä kysymystä esille heidän kanssaan: se on asianmukaista, kun kyse on sellaisesta maasta, johon meillä on läheiset yhteydet ja joka on useaan otteeseen ilmaissut huolensa ihmisoikeuksista muualla maailmassa.
Euroopan unioni seuraa tiiviisti yksittäisiä tapauksia Yhdysvalloissa, ja se on kääntynyt useiden tahojen puoleen eri tilanteissa. Mikäli kyse on henkilöstä, jolla on jonkin unionin jäsenvaltion kansalaisuus, unioni kiinnittää erityistä huomiota siihen, että vuonna 1963 solmitun, konsulisuhteita koskevan Wienin yleissopimuksen määräyksiä noudatetaan. Yleissopimuksen 36 artiklassa määrätään pidätettyjen ulkomaalaisten oikeudesta konsuliapuun.
Siirryn nyt erityisesti herra Peltierin tapaukseen. Häntähän ei ole tuomittu kuolemaan, vaan hän on pitkäaikaisvanki. Voin vain sanoa, että kaikkia niitä, jotka kuulivat parlamentin eri tahoja ja erilaisia poliittisia näkemyksiä edustavien henkilöiden puheenvuorot, varmastikin liikutti se, mitä niissä sanottiin. Komissio tarkastelee Washingtonissa olevan valtuuskuntansa välityksellä herra Peltierin terveydentilaan johtaneita olosuhteita ja tukee kaikin tavoin Euroopan parlamentin toimia tässä asiassa. Seuraamme tiiviisti tätä tapausta ja odotamme asiaa koskevia keskusteluja, jotka käydään seuraavassa Euroopan parlamentin suhteista Yhdysvaltoihin vastaavan valtuuskunnan ja Yhdysvaltain kongressin välisessä kokouksessa. Ei ole ainoastaan perusteltua keskustella tästä asiasta, vaan se on näissä olosuhteissa väistämätöntä ja luonnollista.
Uskonnonvapautta koskevan kysymyksen osalta olen iloinen, että sitä on laajennettu, eikä se ole keskittynyt yksinomaan Intian tilanteeseen, koska on oikein sanoa, että monissa maissa on, lievästi sanottuna, ongelmia uskonnonvapauden osalta ja olisi harhaanjohtavaa keskittyä ainoastaan Intiaan. Uskonnonvapaus on mielestämme perusluonteinen ihmisoikeus ja meidän pitäisi puolustaa sitä aina, kun se on uhattuna.
Kuitenkin erittäin huolestuttavat tiedot kristittyihin kohdistuneista hyökkäyksistä Intiassa ovat olleet tietyllä tavalla ajankohtaisia. Komission valtuuskunta, joka pitää meidät jatkuvasti tilanteen tasalla, tarkkailee tilannetta yhteistyössä jäsenvaltioiden lähetystöjen kanssa.
Valitettavasti etninen ja uskonnollinen väkivalta ei ole uutta Intiassa, mutta näin laajamittainen kristittyihin kohdistuva väkivalta sitä vastoin on. Kysymyksestä on nyt tullut Intiassa vahvasti poliittinen ja se saattaa vaikuttaa maan poliittiseen tilanteeseen - on viitattu pääministerin antamaan julkilausumaan, jonka olemme ilman muuta panneet merkille. Kysymys ei jaa ainoastaan oppositiota ja hallitusta, vaan se aiheuttaa kiistaa myös BJP: n sisällä.
Siitä ei ole epäilystäkään, että maallisen hallinnon periaate ja vähemmistöjen suojelu ovat juurtuneet syvälle Intian demokraattiseen perinteeseen. Myöskään siitä ei voi olla epäilystä, että Intian mielipidejohtajat ja kansalaisyhteiskunta ovat syvästi järkyttyneitä tapahtumista ja Intian maineelle koituneista vahingoista, ja se näkyy selvästi siinä, miten paljon lehdistössä on uutisoitu näistä tapahtumista aina niiden alusta alkaen.
Komissio on vakuuttunut siitä, että asiasta vastaavat intialaiset poliitikot pystyvät kansalaisyhteiskunnassa vallitsevan voimakkaan yksimielisyyden myötä saamaan aikaan tarvittavan poliittisen sysäyksen väkivallan hillitsemiseksi. Tuemme voimakkaasti edustajiemme, suurlähettiläidemme, kansalaisjärjestöjen ja asianosaisten Intian kansalaisten hiljaisen ja sinnikkään työn jatkamista paikan päällä, sillä siten voidaan parhaiten rauhoittaa nykytilannetta, ja juuri siitä Delhin, Mumbain ja Bangaloren arkkipiispat kiittivät heitä äskettäin.
Komissio puoltaa täysin rotujen välisen suvaitsevaisuuden, yhteiskuntarauhan ja ihmisoikeuksien täysimääräisen kunnioittamisen tavoitteita, jotka ovat Euroopan parlamentin päätöslauselmaesityksen taustalla.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Â4-0136/99 Pasty ja Rosado Fernandes UPE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -Â4-0168/99 Fassa ELDR-ryhmän puolesta Guinea-Bissausta; -Â4-0173/99 Cunha, Coelho, Fernández Martín ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -Â4-0183/99 Telkämper, Aelvoet ja Schörling V-ryhmän puolesta Guinea-Bissausta; -Â4-0191/99 Marinho, Barros Moura ja Campos PSE-ryhmän puolesta: Guinea-Bissaun tilanne; -Â4-0202/99 Miranda, Jové Peres, Wurtz, Eriksson, Ojala, Carnero González ja Manisco GUE/NGL-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta; -Â4-0211/99 Hory, Castagnède ja Saint-Pierre ARE-ryhmän puolesta Guinea-Bissaun tilanteesta.
Bertens
Arvoisa puhemies, Länsi-Afrikassa sijaitsevan Guinea-Bissaun tilanne huolestuttaa meitä kovasti. Marraskuussa 1998 solmitun sopimuksen ja tämän vuoden alussa solmitun sopimuksen jälkeen presidentti Vieiran ja kenraali Ansumane Manén joukkojen välillä on ollut jälleen yhteenottoja. Vuoden 1998 kesäkuun konflikti on puhjennut uudelleen ja kansalaiset ovat paenneet suurin joukoin. Siviiliväestöstä tulee jälleen tämän tuhoavan konfliktin uhri.
Abujan rauhansopimus on kumottu ja ulkomaiset joukot loukkaavat ihmisoikeuksia. On erittäin tärkeää, että Abujan sopimusta aletaan taas noudattaa. Kaikkien ulkomaisten joukkojen, paitsi ECOMOGin, on poistuttava maasta, ja kansallisen liiton hallituksen on pyrittävä järjestämään rehelliset vaalit. Se on yhtä todennäköistä kuin lumi kesällä.
Euroopan on oltava valmis antamaan panoksensa tähän. Suuret ponnistelut ovat välttämättömiä Länsi-Afrikassa, jotta estettäisiin konfliktien leviäminen muihin maihin. Afrikan konfliktit ovat liian usein ylikansallisia. Meidän on tehtävä kaikkemme estääksemme kevyiden aseiden leviämisen. Euroopan unionin on annettava teknistä ja taloudellista apua ECOMOGille ja humanitaarista apua väestölle.

Correia
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sota on puhjennut uudestaan Guinea-Bissaussa. Euroopan parlamentin on ilmaistava solidaarisuutensa Guinea-Bissaun kansalle, joka kärsii tästä sisällissodasta. Kuolonuhrien lukumäärä on noussut jo satoihin, tuhannet siviilit ovat joutuneet lähtemään maasta, sairaalat ovat ilman lääkkeitä ja kyvyttömiä kohtaamaan tilanteen, nälkä ja taudit riehuvat.
Abujassa allekirjoitetussa sopimuksessa määrättiin tulitauosta sekä ehdoista konfliktin sääntelemiseksi. Sotatoimet ovat siitä huolimatta alkaneet uudestaan, ja kaikki viittaa siihen, että ne ovat presidentti Nino Vieiran joukkojen aloittamia. Meidän on mahdotonta hyväksyä sitä poliittista vastuuttomuutta ja historiallista lyhytnäköisyyttä, jota poliittiset ja sotilaalliset johtajat osoittavat asettaessaan yksityiset edut kansansa etujen edelle.
Euroopan parlamentin on vaadittava osapuolia noudattamaan Abujan sopimuksia, joissa määrätään, että maahan muodostetaan kansallisen liiton hallitus ja järjestetään presidentti- ja parlamenttivaalit Guinea-Bissaun itsenäisyyttä ja alueellista koskemattomuutta kunnioittaen.
Casamancessa vallitsevan tilanteen johdosta on myös olemassa kansainvälisen konfliktin vaara. Maassa olevat ulkomaiset, erityisesti Senegalista ja Guinean tasavallasta peräisin olevat joukot, joita kansainväliset ihmisoikeusjärjestöt syyttävät siviiliväestöön kohdistuvista ihmisoikeusloukkauksista, pahentavat tuota vaaraa. Sen tähden kaikkien ulkomaisten joukkojen vetäytyminen on ehdoton edellytys rauhan palautumiselle. Ainoastaan ECOMOGin rauhanturvajoukkojen on jäätävä maahan tulitauon ja sopimusten noudattamisen turvaamiseksi. On välttämätöntä auttaa Guinea-Bissaun kansaa, ja sen tähden on myös tärkeää vahvistaa humanitaarista apua ja varmistaa, että tuo apu todella tavoittaa väestön. Haluan tässä yhteydessä korostaa alueella pyyteettömästi toimivien kansalaisjärjestöjen merkitystä.
Lopuksi kehotan vakavasti Euroopan unionia tukemaan maahan nimitetyn pääministerin Francisco Fabun ponnisteluja hänen pyrkiessään muodostamaan kansallisen liiton hallituksen, joka kykenisi ennen kaikkea palvelemaan Guinea-Bissaun kärsivän kansan etuja.

Coelho
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, Guinea-Bissaussa vallitseva tilanne on järkyttävä: tuhansia kotinsa menettäneitä ihmisiä, nälkää ja kurjuutta seurauksena sodasta, jota kukaan ei nähtävästi halua ja joka ei tunnu palvelevan kenenkään etuja. On ehdottoman tärkeää, että Guinea-Bissauhun saadaan jälleen rauha ja että aseet vaikenevat. On ehdottoman tärkeää, että Abujan sopimusta noudatetaan ja että Länsi-Afrikan talousyhteisön rauhanturvajoukkojen ECOMOGin sallitaan välittömästi jäädä maahan. Presidentti João Bernardo Vieira ja kenraali Mané kantavat suuren vastuun, sillä heidän on mahdollistettava ja turvattava allekirjoittamansa sopimuksen noudattaminen, vakautettava olot Guinea-Bissaussa, nimitettävä uusi kansallisen liiton hallitus ja sallittava vapaiden vaalien järjestäminen ja maan kehittäminen.
Eurooppa voi auttaa ja sen täytyy auttaa, kuten allekirjoittamassamme sitoumusesityksessä vaaditaan. On annettava humanitaarista, teknistä ja rahallista apua. Mutta sen lisäksi meidän on annettava apua myös tuomitsemalla sotatoimet tiukasti ja vaatimalla konfliktiin sekaantuneiden ulkomaisten sotajoukkojen välitöntä vetäytymistä. Elleivät joukot vetäydy maasta, ihmisoikeuksien loukkaukset jatkuvat edelleen eikä rauhaa voida saavuttaa. Parlamentin suositus, jonka mukaan neuvoston olisi toimittava tässä asiassa yhtenä kokonaisuutena, on mielestämme hyvin tarkoituksenmukainen tässä mielessä. Ja useiden tiedotusvälineissä julkaistujen uutisten johdosta haluaisin kysyä komissiolta, voiko se antaa tietoja, jotka saavat parlamentin vakuuttuneeksi siitä, että yhdenkään unionin jäsenvaltion asevoimat eivät ole sekaantuneet tähän murheelliseen selkkaukseen, jonka toivomme päättyvän mahdollisimman pian.

Telkämper
 Arvoisa puhemies, länsiafrikkalaisessa Guinea-Bissaussa tapahtuneet väkivaltaisuudet huolestuttavat meitä kovasti. Presidentti Jean Bernardo Vieira ja kenraali Mané allekirjoittivat rauhansopimuksen Abujassa 1. marraskuuta 1998, ja heidän pitää ehdottomasti noudattaa sitä. Neuvoston ja komission täytyy painostaa heitä siihen. Sopimuksessa edellytetään ulkomaisten joukkojen vetäytymistä erityisesti Senegalista ja Guinean tasavallasta. Luulen, että neuvostolta ja komissiolta edellytetään myös tässä yhteydessä painostuskeinojen käyttämistä.
ECOMOGin käyttämistä pyydetään, se sallitaan ja sitä halutaan. Länsi-Afrikan talousyhteisön rauhanturvajoukkoja tarvitaan, jotta rauha myös taattaisiin. Tulitauko on ollut uudelleen voimassa 3. helmikuuta lähtien. Kannatamme ymmärtääkseni maan alueellista yhtenäisyyttä. Vaadimme kansallisen liiton hallituksen muodostamista. Jos näin tapahtuu, komission pitäisi antaa asianmukaista apua, koska tuhannet ihmiset ovat paenneet. Näin alueella saadaan aikaan pakolaisia, näin siellä saadaan aikaan nälkää. Ei pidä jättää mainitsematta myöskään sitä, että näin tapahtuu monesti länsieurooppalaisten aseiden myötävaikutuksella.
Poliitikkojen ja sotilasjohdon pitäisi noudattaa rauhansopimusta. Jos he eivät tee niin, he ovat vastuuttomia, lyhytnäköisiä ja tunteettomia. Heidän pitäisi puolustaa kansainvälistä oikeutta ja ihmisoikeuksia. Kansainvälisen oikeuden ja ihmisoikeuksien puolustaminen muodostaa perustan sille, että voimme antaa humanitaarista apua ja tukea ECOMOGia neuvoston ja komission välityksellä.
Uskon, että edellä kuvatut toimet muodostaisivat kehyksen rauhan tukemiselle. Molemmille sikäläisille osapuolille esitetään tällä tavoin vaatimuksia.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluamme ennen kaikkea todeta olevamme tyytyväisiä tähän yhteiseen päätöslauselmaan ja korostaa, että on tärkeää tuomita yhteisesti Guinea-Bissauta koetteleva uusi väkivallan aalto ja vaatia 3. helmikuuta solmitun aseleposopimuksen täysipainoista täytäntöönpanoa.
Viimeaikaiset tapahtumat ovat murskanneet 1. marraskuuta solmitun Abujan sopimuksen herättämän toivon siitä, että selkkaus päättyisi ja että Guinea-Bissau ja erityisesti sen paljon kärsinyt kansa saisivat viimein mahdollisuuden toipua rauhassa suuresta taloudellisesta jälkeenjääneisyydestä, jota viime kesäkuussa alkaneen konfliktin aiheuttama tuho ja kaaos ovat entisestään pahentaneet.
Tuo toivo on saatava kiireesti syttymään uudestaan, ja ennen kaikkea se on saatava syttymään guinealaisissa itsessään, sillä he ovat joutuneet kokemaan tuon järjettömän yhteenoton, johon ei ole muuta ratkaisua kuin neuvottelu, rauha ja sopimusten noudattaminen, ja olemaan sen uhreina. Tahdomme myös tuoda esiin ja tuomita sen tasapainoa horjuttavan roolin, joka ulkomaisilla joukoilla on ollut selkkauksen alusta lähtien ja joka on sitäkin vakavampi siitä syystä, että noiden joukkojen läsnäolo on ehkä yksi niistä syistä, jotka ovat estäneet Abujan sopimusten noudattamisen. Jotta sopimus voitaisiin panna täytäntöön ja jotta sen perusteella muodostettava kansallisen liiton hallitus voisi asettua virkaansa, on välttämätöntä, että kaikki sellaiset ulkomaiset sotajoukot, kuten Senegalista ja Guinean tasavallasta peräisin olevat joukot, jotka eivät ole alueella sopimuksen tarkan noudattamisen johdosta, vetäytyvät maasta.
Länsi-Afrikan rauhanturvajoukkojen tehtävänä on puolestaan saada rauha pysymään, eikä tuo tehtävä saa vaikeutua sen vuoksi, että toiset ulkomaiset joukot estävät niiden toiminnan tai pakottavat ne toimimaan muunlaisten tavoitteiden hyväksi. On estettävä kaikin tavoin konfliktia muodostumasta eräänlaiseksi kukkotappeluksi siitä, kuka saa lopulta olla kukkona tunkiolla. On siis välttämätöntä löytää poliittinen ratkaisu, jolla taataan rauha ja mahdollistetaan jo sovitun rauhan kunnioittaminen eikä vaaranneta Guinea-Bissaun itsenäisyyttä ja alueellista koskemattomuutta, vaan tehdään viimein loppu tuosta järkyttävästä tilanteesta, joka uhkaa tuhota kokonaisen maan ja kansan.
On kehitettävä kiireesti aloitteita, joiden tarkoituksena on mahdollistaa humanitaarisen avun, erityisesti elintarvike- ja lääkeavun, toimittaminen väestölle, joten sellaisia aloitteita on pidettävä myönteisinä ja niitä on edistettävä.

Robles Piquer
 Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, valitettavasti meidän on monien Afrikan paikkojen osalta esitettävä itsellemme seuraava kysymys: mihin asti mielettömyys, hulluus ja järjettömyys voivat yltää?
Guinea-Bissaun, yhden maailman köyhimmän maan, bruttokansantuote oli ennen kahdeksan kuukautta sitten käytyä sotaa noin 220 dollaria henkeä kohden, hieman alle puoli ecua henkeä kohden päivässä.
Tilanne oli kohentumassa, sillä varastojen määrä oli nousussa, inflaatio oli laskussa ja vuotuinen kasvu oli 5 %. Kaikki tämä menetettiin kahdeksan kuukautta sitten. Kasvu tulee olemaan negatiivinen, toisin sanoen vuotuinen kasvu tulee lähikuukausina olemaan -5 %.
Me tiedämme, mihin sota, joka on varmastikin saanut alkunsa ikuisesti vallassa olevan presidentin ja vallanhaluisen kenraalin vastakkaisista pyrkimyksistä, on johtamassa tuota maata: joukkopakoon, pakolaisiin, nälänhätään, niukkojen varastojen tuhoutumiseen. Se on jopa johtamassa kansainväliseen konfliktiin, sillä tilanteeseen on sekaantunut Senegalista peräisin olevia joukkoja, minkä taustalla piilee kiista Casamancen eteläisestä osasta, ja varmasti myös Guinean tasavallasta peräisin olevia joukkoja.
On ehdottoman välttämätöntä, että kansainvälinen yhteisö tekee kaiken mahdollisen edistääkseen tämän tilanteen laukeamista, jotta voitaisiin jatkaa kansainvälisten järjestöjen laatiman ja jälleen kerran keskeytyneen avustussuunnitelman soveltamista, jotta ulkomaiset joukot vetäytyisivät ja alueelle jäisivät ainoastaan ECOMOGin rauhanturvajoukot ja jotta helmikuussa sovittua - vain joitakin päiviä kestänyttä - keskeytynyttä tulitaukoa jatkettaisiin ja nimitetylle pääministerille voitaisiin antaa tarvittavat valtuudet, niin että Guinea-Bissaun guinealaiset ratkaisisivat tulevaisuutensa rauhanomaisesti.

Brittan
Arvoisa puhemies, voin olla varsin lyhytsanainen, koska komissio on samaa mieltä parlamentin päätöslauselmaesityksen näkemyksestä. Seuraamme tiiviisti Guinea-Bissaun tapahtumia ja olemme tietoisia niistä valtavista vaikeuksista, joita siviiliväestö on joutunut kokemaan. Toivon, että voimme ECHOn välityksellä toimittaa nopeasti ja tehokkaasti väestön tarvitsemaa humanitaarista apua. Tuemme myös käynnissä olevia sovittelupyrkimyksiä ja vetoamme kaikkiin konfliktin osapuoliin, että ne noudattaisivat Abujan sopimusta. Olemme valmiita jatkamaan yhteistyötä Guinea-Bissaun kanssa, kunhan demokratia on palautettu. Olemme tietoisia ECOWASin osuudesta kansainvälisen yhteisön pyrkimyksissä alueen vakauttamiseksi ja tuemme Abujan sopimusta sekä ECOMOGin joukkojen käyttämistä Guinea-Bissaussa.
Keskustelussa on viitattu siihen seikkaan, että alueelle lähetettäisiin joidenkin jäsenvaltioiden joukkoja. Olen tietoinen näistä huhuista, mutta en pysty vahvistamaan enkä kiistämään niitä. Keskustelemme kuitenkin jäsenvaltioiden kanssa siitä, miten ECOMOGin joukoille tarvikkeiden ja muiden kuin sotilaallisten välineiden muodossa toimitettava apu rahoitettaisiin.

Puhemies
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmista:
Rajumyrskyt Kanariansaarilla
Â4-0128/99 Sierra González, Puerta, González Álvarez, Jové Peres, Mohamed Alí ja Marset Campos GUE/NGL-ryhmän puolesta Kanariansaarten rajumyrskyn vakavista seurauksista; -Â4-0163/99 Escolá Hernando, González Triviño ja Posada González ARE-ryhmän puolesta epätavallisen voimakkaasta rajumyrskystä Kanariansaarilla; -Â4-0193/99 Medina Ortega PSE-ryhmän puolesta katastrofaalisista tuhoista Kanariansaarilla; -Â4-0207/99 Fernández Martín, Salafranca Sánchez-Neyra, Fabra Vallés, De Esteban Martín ja Robles Piquer PPE-ryhmän puolesta rajumyrskyn aiheuttamista tuhoista Kanariansaarilla; Maanjäristys Kolumbiassa
Â4-0192/99 Newens PSE-ryhmän puolesta Kolumbian maanjäristyksestä; -Â4-0203/99 Puerta, Sornosa Martínez, Novo, Jové Peres, Papayannakis, Mohamed Alí ja Svensson GUE/NGL-ryhmän puolesta maanjäristyksestä Kolumbiassa; -Â4-0206/99 Banotti, Robles Piquer, Lenz, Günther, Ferrer, Fernández Martín, Salafranca Sánchez-Neyra, Cushnahan ja Oomen-Ruijten PPE-ryhmän puolesta hätätilasta Kolumbiassa.Rajumyrskyt Kanariansaarilla

González Álvarez
 Arvoisa puhemies, puheenvuorojen järjestyksellä ei ole kovin suurta merkitystä. Puhumme parhaillaan Kanariansaaria vahingoittaneesta katastrofista, ja minun on sanottava, että sen lisäksi, että kyse on syrjäisestä alueesta, tämä katastrofi on vaikuttanut sen satama- ja rannikkoalueiden koko infrastruktuuriin sekä maatalouteen, toisin sanoen tomaatti- ja banaanisatoihin, joiden merkitys on keskeinen Kanariansaarten taloudelle.
Sen vuoksi, arvoisa puhemies, meidän ei tarvitse käyttää loppuun meille annettua minuutin puheaikaa, vaan haluamme pyytää Euroopan komissiolta, että se harkitsisi rakenneohjelmissaan lisäponnisteluja ja auttaisi tätä hyvin kaukana Euroopan unionista sijaitsevaa aluetta selviytymään tästä " luonnonmullistuksesta" - vaikka onkin alettava pohtia sitä, etteivät nämä mullistukset ole niinkään luonnollisia, vaan toisinaan ne johtuvat ympäristövaurioista.

Posada
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, tammikuun ensimmäisinä päivinä riehui Teneriffan, Gran Canarian, Palman ja Hierron saarilla hirmumyrsky, joka aiheutti mittaamattomia vahinkoja satamainfrastruktuureille, rantateille ja muille rannikolla sijaitseville rakennelmille sekä kaikille viljelmille, tomaatti- ja banaanisadot sekä muut hedelmä- ja vihannessadot mukaan luettuina. Koska kyse on saarialueesta, näille infrastruktuureille ei ole olemassa vaihtoehtoja, mikä osoittaa niiden moitteettoman toiminnan merkityksen saariston elämälle.
Haluamme todeta, että vuonna 1997 Kanariansaarten maataloustuotannon arvo oli 105 495 miljonaa pesetaa ja että maataloustuotannon menetykset vastasivat 14, 4 %: a ja infrastruktuureille aiheutetut vahingot 16, 7 %: a vuoden 1997 maataloustuloista. Lisäksi on syytä todeta, että Kanariansaarten tärkeimmillä tuotannonaloilla vahingot kohoavat tomaatin tuotannon osalta 5 664 miljoonaan pesetaan, joka vastaa 19 %: a tuotannosta, ja banaanin tuotannon osalta 7 393 miljoonaan pesetaan, joka vastaa 20, 5 %: a vuoden 1997 tuotannosta, ja että infrastruktuureille aiheutui vahinkoja 2 470 miljoonan pesetan verran.
Kaikkien näiden syiden takia pyydämme komissiota toteamaan viipymättä vahinkojen laajuuden ja sisällyttämään unionin rakenneohjelmiin Kanariansaaret ja erityiset rannikkoalueiden infrastruktuureille aiheutuneiden vahinkojen korjaushankkeet. Ilmaisemme myös huolestuneisuutemme niistä seurauksista, joita myrsky aiheutti maataloustuottajien tuloille (ja näin ollen Kanariansaarten taloudelle) vuonna 1999, ja pyydämme tämän vuoksi komissiota myöntämään tarvittavan tuen alan kärsimien vahinkojen lieventämiseksi.
Hyvät kollegat, kun minulla on nyt puheenvuoro, haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ilmaistakseni järkytykseni Kolumbiassa 25.1.1999 esiintyneen maanjäristyksen vaikutuksista kertovista raporteista, joissa kerrotaan sen olleen maassa tämän vuosisadan pahin maanjäristys, jonka seurauksena enimmäkseen alueen köyhimmistä osista kotoisin olevia ihmisiä kuoli yli tuhat ja suuri määrä loukkaantui. Tahtoisin sen vuoksi ilmaista tässä yhteydessä Euroopan radikaaliallianssin ryhmän solidaarisuuden uhreille ja kuolleiden omaisille sekä koko Kolumbian kansalle. Alueelta tulevien uutisten mukaan Kolumbian armeija on joutunut käymään läpi suuria vaikeuksia, huolimatta tuhansien sotilaiden lähettämisestä paikan päälle, yrittäessään estää laajamittaisen ryöstelyn puhkeamisen Armenian kaupungissa, jossa avustustyöntekijät joutuivat ryöstäjien tulituksen kohteeksi ja jossa yleinen sekasorto vaikeuttaa avustusponnisteluja. On myös olemassa se vaara, että mahdollisen korruption vuoksi kansainvälinen apu ei ehkä tavoita sen kohteena olevia täysimääräisesti. Sen tähden kehotan presidentti Pastranaa ja Kolumbian hallitusta ryhtymään tehokkaisiin toimiin yleisen järjestyksen palauttamiseksi katastrofialueelle niin, että ihmisoikeuksia noudatetaan täysimääräisesti, sekä ryhtymään kaikkiin tarvittaviin toimiin sen varmistamiseksi, että katastrofiapu tavoittaa sen kohteena olevat. Ennen kaikkea toivon kuitenkin, että tämä hirvittävä tapahtuma ei häiritse Kolumbiassa käynnissä olevaa, jo entuudestaan vaikeaa rauhanprosessia.
Lopuksi, arvoisa puhemies, haluaisin ilmaista tässä yhteydessä myös tyytyväisyytemme siitä, että komissio on vapauttanut nopeasti 1, 5 miljoonaa euroa, joihin sisältyi 500 000 euroa käyttämättömiä varoja viime vuodelta, ja haluaisin tuoda esiin iloni Punaisen Ristin, Oxfamin ja muiden alueella toimivien kansalaisjärjestöjen rakentavasta yhteistyöstä. Haluan kuitenkin myös vedota komissioon ja jäsenvaltioiden hallituksiin, jotta ne yhteistyössä asianomaisten kansalaisjärjestöjen kanssa tekisivät kaikkensa kriisin selvittämiseksi ja panisivat täytäntöön erityisen keskipitkän ja pitkän aikavälin tarpeista huolehtimiseen tarkoitetun kehitysohjelman maanjäristysalueella.

Puhemies
Kiitos paljon, herra Posada, vaikka ette puhunutkaan vain Kanariansaarten ongelmista, vaan myös Kolumbian ongelmista, jotka ovat seuraavaksi keskustelun aiheena.

Medina Ortega
 Arvoisa puhemies, olemme mielestäni onnekkaita, sillä komission jäsen Brittan on nyt läsnä täällä. Sanon tämän, koska eilisiltana komission jäsen Brittan näki suuren vaivan ja oli täällä puoleen yöhön asti keskustelemassa eräästä asiasta, joka liittyy läheisesti syrjäisiin alueisiin ja Kanariansaariin: banaaneja koskevasta asiasta.
Komission jäsen Brittan, käännyn suoraan puoleenne, koska jos te luette päätöslauselmaesityksemme, huomaatte, että siinä käsitellään Kanariansaarten maataloudelle aiheutuneita suuria vahinkoja. Tarkemmin sanottuna, vaikka sitä ei mainitakaan tässä päätöslauselmaesityksessä, esimerkiksi banaaninviljelyn alalla vahingot ovat olleet niin suuria, että emme tule vuonna 1999 emmekä vuonna 2000 yltämään 420 000 tonnin vuotuiseen taattuun vähimmäismäärään - nimittäin ei ole menetetty ainoastaan emoviljelmiä vaan myös tytärviljelmiä. Sanon teille tämän siksi, että kun Washingtonissa käydään keskusteluja vapaan kilpailun puolustamisesta puhuvan hallituksen kanssa, sille on mielestäni tehtävä selväksi se, että alueellamme viljellään banaaneja ilmaston kannalta varsin epäsuotuisissa oloissa ja joillakin yhteisön alueilla, niin Antilleilla kuin Kanariansaarilla ja Madeirallakin, tällaista tapahtuu erittäin usein. Mielestäni tämä on tärkeä perustelu.
Esittämämme päätöslauselman tavoite on kuitenkin toisenlainen. Luen komission edustajalle erään kiinnostavan jutun, koska mielestäni siitä on hyötyä. Eräässä tänään, eli 11. helmikuuta 1999, ilmestyneessä sanomalehdessä, tarkemmin sanottuna Las Palmasin La Provinciassa , lukee, että Las Palmasin vihannes- ja hedelmätuotteiden viejien liiton edustaja, herra Roberto Góiriz, ilmaisi tyytyväisyytensä sopimuksesta, jonka Euroopan parlamentti mitä varmimmin tulee hyväksymään, ja muistutti, että loppujen lopuksi nimenomaan tämä Strasbourgissa oleva toimielin voisi pystyä ratkaisemaan tämän heitä kaikkia koskettavan ongelman. Nimittäin tällä hetkellä - kiinnostavaa kyllä - niinkin kaukaisilla alueilla kuin Las Palmasissa komissiota pidetään innoituksen ja avun lähteenä. Komissio on aina suhtautunut hyvin vakavasti näiden alueiden ongelmiin. Pyydämme nyt muun muassa sitä, että Amsterdamin sopimuksen uuden 299 artiklan 2 kohtaa, jossa määrätään erityisjärjestelmästä näitä alueita varten juuri talouden kannalta epäsuotuisten olojen takia, kehitettäisiin mahdollisimman pikaisesti.

De Esteban Martín
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron herra Fernández Martínin puolesta, sillä hänen täytyi äsken lähteä täältä. Kuten täällä on jo sanottu ja kuten te kaikki tiedätte, tämän vuoden tammikuun ensimmäisinä päivinä Kanariansaarten alueella riehui erittäin vakava myrsky, joka on aiheuttanut mittavia taloudellisia menetyksiä niin infrastruktuureille kuin maataloustuotannollekin.
Minun on korostettava, että menetykset eivät rajoitu ainoastaan päätöslauselmassa esitettyihin korkeisiin summiin eli suurin piirtein 90 miljoonaan euroon banaanin- ja tomaatinviljelyn osalta, jotka ovat, kuten te kaikki tiedätte ja kuten täällä on korostettu, alueen merkittävimmät tuotannonalat ja jotka todellakin muodostavat alueen talouden selkärangan. Myös infrastruktuureille aiheutuneet menetykset ovat olleet mittavia ja ne kohoavat suurin piirtein 15 miljoonaan euroon.
Sen vuoksi, arvoisa puhemies, pyydämme Euroopan unionin toimivaltaisia toimielimiä ja erityisesti komissiota ottamaan huomioon näiden vahinkojen laajuuden ja sisällyttämään rakenneohjelmiin erityiset vahingoittuneiden infrastruktuurien korjaushankkeet sekä keksimään sopivia mekanismeja, jotta voitaisiin auttaa tehokkaasti ja nopeasti katastrofin takia kärsimään joutuneita kansalaisia ja aluehallitusta aiheutuneiden vahinkojen korjaamiseksi.
Kolumbian maanjäristys

Miranda de Lage
 Arvoisa puhemies, Kolumbiassa sijaitsevilla Pereiran ja Armenian alueilla sattuneiden maanjäristysten aiheuttama murhenäytelmä on yksi niistä erittäin tuhoisista katastrofeista, jotka ovat tappaneet ihmisiä ja tuhonneet omaisuutta Väli-Amerikassa ja Karibian alueilla. Euroopan reaktio on kaikissa tapauksissa ollut nopea ja solidaarinen, minkä ansiosta on voitu lievittää vahinkoja ja antaa uhreille hieman toivoa. Ei ole epäilystäkään siitä, että Kolumbian äärimmäisen vaikeaa tilannetta pahensi infrastruktuurien tuhoutuminen, ja tämä viivästytti avustusten perillepääsyä ja hätäsuunnitelmien toteuttamista. Sen vuoksi on hyvin valitettavaa, että muutamat häikäilemättömät henkilöt käyttivät murhenäytelmää hyväkseen ja anastivat, varastivat ja myivät niitä niukkoja tarvikkeita, joita alueella oli tai jotka saatiin perille.
Emme saa näiden hyvin valitettavien tapausten takia unohtaa pelastusoperaatioihin osallistuneiden kansalaisjärjestöjen, siviiliväestön, nimeltä mainitsemattomien kansalaisten ja armeijan urhoollisuutta ja suurenmoista yhteishenkeä. On siis korostettava tätä myönteisiä suhtautumista sekä ECHOn ja Euroopan komission nopeaa reagointia juuri nyt hyvin tarpeellisten avustusten käynnistämiseksi, ja onnittelen niitä sen johdosta.
Sitten, kun vahingot on arvioitu, tätä hanketta on kuitenkin täydennettävä suunnitelmalla, joka koskee täysin tuhoutuneiden alueiden kunnostusta. Emme valitettavasti voi tehdä kadonneiden auttamiseksi mitään muuta kuin esittää surunvalittelumme heidän omaisilleen, emmekä voi tehdä juuri mitään muiden luonnonmullistusten ennakoimiseksi. Sitä vastoin Euroopan ja muiden maiden lahjoituksia voidaan käyttää mahdollisimman avoimesti ja tehokkaasti, niin että kaikki kavaltamista tai väärinkäyttöä koskevat epäilykset hälvenisivät.
Sen vuoksi - ja lopuksi - arvoisa puhemies, tässä päätöslauselmassa halutaan tukea presidentti Pastranan sitoumuksia taistella korruptiota vastaan ja kehotetaan hänen hallintoaan tekemään kaikkensa, jotta alueen turvallisuus taattaisiin ja ihmisoikeuksia kunnioitettaisiin.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, niihin sanoihin, jotka kollegamme Ana Miranda de Lage äsken lausui tästä asiasta, ei ole juuri mitään lisättävää. Luulen, että Kolumbian maanjäristyksessä on käynyt samoin kuin pyörremyrsky Mitchissä, nimittäin että siitä kärsivät kaikkein köyhimmät väestönosat. Yli 1 000 ihmistä on kuollut ja useat ovat loukkaantuneet. Olen siksi sitä mieltä, että ensiksi on kiitettävä Euroopan komissiota nopeasta toiminnasta. Se toimitti alueelle puolitoista miljoonaa euroa, joka on huomattava avustus, ja se on tehnyt yhteistyötä Punaisen Ristin, Oxfamin ja muiden kansalaisjärjestöjen kanssa.
Olisi korostettava sitä, että Euroopan komission on ehdottomasti taattava jollakin tavalla se, että toimitettavat avustukset tavoittavat ne henkilöt, jotka niitä todella tarvitsevat. On nimittäin käynyt niin, ei tässä vaan aiemmissa tapauksissa, että sekasorron keskellä, kuten tässä tilanteessa, joko jokin tietty väestönosa on käyttänyt hyväkseen epäjärjestystä ja käyttänyt tai myynyt tarvikkeita, jotka on tarkoitettu niitä kaikkein eniten tarvitsevalle väestönosalle, tai sitten avustuksia ei ole jaettu oikealla tavalla, eivätkä ne ole tavoittaneet niitä kaikkein eniten tarvitsevia henkilöitä. Näin ollen Euroopan komissiolla voisi ehkä olla tässä asiassa tärkeä tehtävä.
On niin ikään pidettävä myönteisenä sitä, että herra Pastrana on sitoutunut kitkemään korruption, ja myös sitä, että sitten, kun avustukset tavoittavat niitä kaikkein eniten tarvitsevat väestönosat, Kolumbiassa kunnioitettaisiin ihmisoikeuksia.

Lenz
 Arvoisa puhemies, minäkin voin oman puolueryhmäni puolesta yhtyä täysin edellisen puhujan sanoihin. Kolumbia ei joudu ensimmäistä kertaa kärsimään tällaisesta suuresta onnettomuudesta, ja tällä kertaa kyseessä näyttää olevan alue, jolla kolumbialainen maailma on oikeastaan ollut vielä kohtalaisen vahingoittumaton. Sitäkin valitettavampaa on, että alue, jolla asuu avusta riippuvaisia, mutta tähän mennessä kuitenkin kohtalaisen siedettävissä olosuhteissa eläneitä ihmisiä, joutuu nyt kärsimään vielä tällaisestakin onnettomuudesta.
Haluamme myös pyytää hartaasti komissiota välttämään byrokratiaa niin laajalti kuin mahdollista, ja huolehtimaan, jos mahdollista, siitä, että katastrofiapu tavoittaa välittömästi sen kohteena olevat ihmiset. Olemme iloisia nopeasta toiminnasta, sillä Kolumbiaahan arvostellaan täällä usein. Se on aiheuttanut monessa suhteessa harmia, kuten te, arvoisa komission jäsen, tiedättekin. Uskon, että saavutuksemme ovat melkoiset, jos onnistumme tällä tavoin myös selvästi osoittamaan Kolumbialle ja presidentti Pastranalle, että puuttumisemme asioihin on myös myönteistä, kun apua tarvitaan ihmisiä varten.

Howitt
Arvoisa puhemies, myös minä tunnen myötätuntoa Kolumbian maanjäristyksen uhreja kohtaan. Meidän on varmistettava, että Euroopan unioni myöntää pitkän aikavälin apua, jotta ihmiset voisivat rakentaa uudelleen elämänsä. Asianosaisilla yhteisöillä ei vieläkään ole edes alkeellisia säiliöitä puhdasta vettä varten, eikä ihmisillä ole tarpeeksi käymälöitä tai vedenpitäviä suojia eikä riittävästi ruoanlaittovälineitä tai työkaluja, niin että he voisivat raivata ja rakentaa uudelleen kotinsa.
Paljasjalkaisilla lapsilla ei ole kenkiä, jotka jalassa he voisivat kiivetä entisten kotiensa raunioille, ja ihmishenkiä on menetetty. Vaikka Oxfamin kaltaiset järjestöt pyrkivät auttamaan 8 000: ta perhettä kuukaudessa, yli 400 000 ihmistä on menettänyt omaisuutensa tai elantonsa. Meilläkin on opittavaa, sillä vaikka avusta ilmoitettiinkin varhain, mitä me pidämme myönteisenä, kansainvälinen apu ei ollut saapunut perille vielä 48 tuntia maanjäristyksen jälkeen.
Lopuksi totean, että tilanteessa, jonka pitäisi yhdistää Kolumbian konfliktin eri ryhmittymät ilmiselvistä humanitaarisista syistä, olen hämmästynyt niistä tiedoista, että puolisotilaalliset ryhmät ovat ehkä käyttäneet tuhoa hyväkseen salatakseen Kolumbian kansalaisjärjestöjen ihmisoikeusaktivistien tappamisen ja että se on voinut olla verukkeena sille, että katoamiset tuomitseva lakialoite peruutettiin Kolumbian parlamentin ylimääräisessä istunnossa viime viikolla. Vetoamme presidentti Pastranaan, ettei hän taistelisi vain petoksia ja korruptiota vastaan, vaan että hän myös puoltaisi tuota lakialoitetta.

Cushnahan
 Tammikuun 25. päivä tulee piirtymään ikuisesti kolumbialaisten mieliin mutta valitettavasti vääristä syistä. Kyseessä oli mittasuhteiltaan valtava murhenäytelmä, kuten on jo todettu, jossa yli tuhat ihmistä menetti henkensä ja monet tuhannet loukkaantuivat.
On sanottava, että komissiota on syytä onnitella siitä, miten nopeasti se reagoi kriisiin, ja erityisesti siitä, miten se teki yhteistyötä kansalaisjärjestöjen kanssa alueella. Euroopan unionin ja muiden rahoittajamaiden toimittama apu on kuitenkin vain symbolista, kun otetaan huomioon tuhon ja kärsimyksen määrä ja erityisesti herra Howittin mainitsema tilastotieto: lähes puoli miljoonaa ihmistä on menettänyt kotinsa ja omaisuutensa. Näin ollen tarvitaan hyvin kattava avustus- ja kehitysohjelma, joka voisi vastata maan ja sen kansalaisten pitkän aikavälin tarpeisiin. On elintärkeää, että mikäli tällaista apua annetaan, se koordinoidaan ja kanavoidaan asianmukaisesti niille, jotka sitä eniten tarvitsevat.
Päätöslauselmassa todetaan aivan oikein, että vaarana on korruptio ja että se on estettävä. Päätöslauselman tavoin suhtaudun myönteisesti siihen, että presidentti Pastrana on sitoutunut estämään korruption. Päätöslauselmassa todetaan niin ikään aivan oikein, että yleisen järjestyksen palauttamisessa on elintärkeää, ettei ihmisoikeuksia rikota.

Kreissl-Dörfler
Arvoisa puhemies, Kolumbian arki on julma. Voisimme joka kuukausi ottaa uudestaan esille keskustelut ihmisoikeuksien loukkauksista, puolisotilaallisista joukoista, alkuasukkaisiin ja mustiin kohdistuvista mielivaltaisuuksista, karkotuksista ja ihmisten katoamisista. Tällä kertaa aiheena on kuitenkin niin sanottu luonnonmullistus: maanjäristys Armeniassa. Se on aiheuttanut kansalle loputtomia kärsimyksiä, enkä halua nyt toistaa kaikkea, mitä kollegani ovat jo sanoneet, tilannetta pahentaa kuitenkin vielä itse aiheutettu katastrofi, nimittäin osittain kolumbialaisessa valtakoneistossa esiintyvä korruptio ja kyvyttömyys saattaa katastrofiapu nopeasti ja varmasti uhrien luo.
Erityisen huolestuttavia ovat kuitenkin tiedot, joiden mukaan Euroopan unionin lähettämä apu, jonka sanotaan olleen nopeaa, ei monin paikoin ole saapunut perille lainkaan. Nyt olisi aivan välttämätöntä tutkia, pitävätkö nämä tiedot paikkansa. Olisi ehdottomasti laadittava asiaa koskeva selonteko. Puolisotilaalliset joukot ovat maanjäristyksen aiheuttaman kohun suojissa aloittaneet tuhoamiskampanjan ihmisoikeustaistelijoita vastaan. Poliitikot ja muut kansallisen ja kansainvälisen tason edustajat vaativat, että presidentti Andrés Pastrana puuttuu lopultakin lujalla kädellä asioihin. Tähän mennessä näkyneet toimet ovat vielä olleet liian vähäisiä. Myös tältä osin on ehdottoman välttämätöntä, että komissio kehottaa Kolumbian hallitusta torjumaan nämä maanjäristyksen aiheuttaman kohun suojissa tapahtuvat ihmisoikeuksien loukkaukset.

Brittan
 Arvoisa puhemies, käsittelen ensiksi Kanariansaarten tilannetta. Komissio on hyvin tietoinen niistä kauheista myrskyistä, jotka koettelivat saaria 6. 9. tammikuuta. Olen kiitollinen arvoisien jäsenten päätöslauselmassa ja myös puheenvuoroissa antamista lisätiedoista. Banaanikysymyksen osalta olen hyvin tietoinen siitä, miten tärkeä tämä teollisuudenala on Kanariansaarten taloudelle, ja tunnen erityistä myötätuntoa tapahtuneesta niiden muiden ongelmien lisäksi, joita käsittelimme eilisiltana.
Haluaisin todeta, että komissio tuntee myötätuntoa myrskyistä kärsinyttä paikallisväestöä kohtaan ja tukee sitä. Tiedostamme hyvin ne vaikeudet, joita tilanne on aiheuttanut, ja tarkastelemme kokonaistilannetta huolellisesti niiden välineiden ja säädösten valossa, joiden perusteella apua voidaan antaa.
Jotta asianosaiset voisivat tehdä komissiota varten kunnollisen tutkimuksen, haluaisimme, että Espanjan viranomaiset antaisivat mahdollisimman pian yksityiskohtaisia tietoja ankarien sääolojen luonteesta, niiden vaikutuksesta alueen tuotantoon ja tuotantomahdollisuuksiin sekä infrastruktuurille aiheutuneista vahingoista. Jos saamme Espanjan hallitukselta virallisen pyynnön seuraavassa valvontakomiteoiden kokouksessa, jossa käsitellään Kanariansaarten rakennetukea ja Espanjan tavoitteen 1 yhteisön tukikehystä, tarkastelemme mahdollisuutta ohjelmoida uudelleen nykyinen rakennetuki yhdessä kansallisten ja alueellisten viranomaisten kanssa sekä muita saatavilla olevia määrärahoja, jotta voitaisiin auttaa näiden myrskyjen vahingoittamien infrastruktuurien korjaamisessa.
Käsittelen sitten Kolumbian tilannetta. Alustavien virallisten tietojen mukaan kuolonuhrien määrä on jo yli 900, joista 582 on Quindion departementissa, ja loukkaantuneiden määrä on jo noin 3 400, ja 200 000 ihmistä on joutunut kodittomiksi. Selvästikin ensisijaista on nyt vastata kaikkein heikoimmassa asemassa olevien väestönosien hätäavun tarpeeseen koko tuhon koettelemalla alueella. Yksityiskohtainen tarvearviointi vahvisti sen, että on välttämätöntä toimittaa alueelle pikaisesti tilapäissuojia, elintarvikkeita, huopia, keittiötarvikkeita, lääkkeitä ja klooria. Perusteellisempaa tarvearviointia odoteltaessa ECHO on suunnitellut 1, 5 miljoonan euron avustusohjelmaa. Komissio ilmoitti 26. tammikuuta arvokkaasta panoksestaan kansainvälisiin avustuspyrkimyksiin, ja olen kiitollinen niistä ystävällisistä sanoista, joita täällä on tänä iltapäivänä lausuttu siitä, mitä komissio on pystynyt tekemään.
Tämän ensimmäisen hätäsuunnitelman panevat täytäntöön useat eurooppalaiset kansalaisjärjestöt yhdessä Kolumbian Punaisen Ristin kanssa. ECHO harkitsee parhaillaan lisäavustusohjelmaa maanjäristyksen uhreja varten. Kolumbiassa ensi viikolla vierailevat komission yksiköt alkavat tutkia mahdollisuuksia maanjäristysalueiden kunnostamiseksi pitkällä aikavälillä. Lisäisin kuitenkin, että olemme täysin samaa mieltä siitä Euroopan parlamentin näkemyksestä, että presidentti Pastranan hallituksen on ryhdyttävä toimiin yleisen järjestyksen palauttamiseksi ja korruption torjumiseksi niin, että ihmisoikeuksia noudatetaan täysimääräisesti, ja varmistettava, että ihmisoikeusaktivistien ja paikallisten kansalaisjärjestöjen työntekijöiden tapot ja sieppaukset tutkitaan täysin ja että kaikkien tällaisten tutkimusten tulosten perusteella toimitaan päättäväisesti ja nopeasti.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.
Koska keskustelu päättyi ennakoitua aikaisemmin emmekä voi siirtyä välittömästi äänestykseen, velvollisuuteni on keskeyttää istunto äänestysten alkamiseen saakka.
Istunto keskeytettiin klo 17.00 ja sitä jatkettiin klo 17.30.

Puhemies
Siirrymme äänestykseen ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.
Kazakstania koskevasta päätöslauselmaesityksestä toimitetun äänestyksen jälkeen:

Posselt
Arvoisa puhemies, onnittelen parlamenttia siitä, että se äänesti yksimielisesti Kazakstania koskevan päätöslauselman puolesta. Minulla on sen saksankielinen versio. Se sisältää vain yhden lauseen: " beauftragt seinen Präsidenten, diese Entschließung an die und die weiterzuleiten." Sen lisäksi tässä paperissa on vain kaksi viivaa. Haluaisin kysyä, onko joku muu täällä oleva lukenut päätöslauselman ja onko hänen versiossaan tekstiä.

Puhemies
Herra Posselt, olen varma, että kaikki jäsenet ovat lukeneet sen. Teille toimitetussa tekstissä on varmaankin ollut jokin virhe.
Ajankohtaiskeskustelusta toimitetun äänestyksen jälkeen:

Posselt
 Arvoisa puhemies, minun on vielä kerran sanottava, ettei äskeinen huomautukseni ollut vitsi, vaan muodollinen vastalause. Kazakstania koskeva päätöslauselma sisältää, ainakin saksankielisessä versiossa, kaksi viivaa.
Naurua
Pyydän teitä julistamaan tämän äänestystuloksen muodollisesti pätemättömäksi. Työjärjestyksemme mukaan se ei ole pätevä, jos teksti ei ole saatavilla. Tämä on ennakkotapaus.

Swoboda
Arvoisa puhemies, se ei pidä paikkaansa. Saksankielisestä tekstistä on olemassa täydellinen versio. Olette ehkä saanut väärän version, kollega Posselt. Annan teille mielelläni kopion, jotta saatte tosiaankin tietää, mistä äänestitte.

Puhemies
Herra Swoboda, minullekin on näytetty täydellinen versio. Arvelin, että herra Posseltin saamassa versiossa oli ollut jotakin vikaa.

Hänsch
 Arvoisa puhemies, onko mahdollista, että CSU: ta edustavalla kollegallamme on sokeita pisteitä?
Naurua

Puhemies
Tuskinpa vain.

Äänestykset (jatkoa)
White
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa pari asiaa äänestyksestä. Ensiksikin pahoittelen sitä, että mietinnössä on yli 200 tarkistusta; yritimme kaikin keinoin rajata niiden määrää.
Haluaisin selittää, mitä " kompromissitarkistukset" tarkoittavat tämäniltaisen äänestyksen yhteydessä. Ne eivät ole kompromissitarkistuksia siten kuin me ne yleensä käsitämme, toisin sanoen poliittisten ryhmien välisiä kompromissitarkistuksia. Ne ovat tulosta epävirallisesta kolmen osapuolen vuoropuhelusta, jota on käyty Brysselissä viime päivinä ja viikkoina, ja minä itse ja muut vettä koskevien mietintöjen esittelijät olemme nähneet varsin paljon vaivaa niiden eteen.
On ehdottoman tärkeää, että kannatamme nyt näitä vettä koskevien mietintöjen esittelijöiden kesken sovittuja kompromissitarkistuksia, koska puheenjohtajamaa Saksa, joka ei ollut edustettuna eilisillan keskustelussa, on todennut eräässä kirjeessä toivovansa, että direktiiviluonnoksesta saadaan aikaan yhteinen kanta maaliskuun neuvostossa, ja tekevänsä kaikkensa, jotta yhteiseen kantaan sisällytettäisiin epävirallisten kuulemisten tuloksena laadittu teksti.
Tämä edellyttää sitä, että tämä teksti sisällytetään siihen päätökseen, jonka parlamentti tänä iltana tekee ehdotuksesta. Meidän on siis hoidettava oma osamme: kannatettava niin sanottuja kompromissitarkistuksia, jotta saamme alustavasti jotakin sellaista, jonka voimme viedä eteenpäin toisen käsittelyn jälkeen, kun siirrymme yhteispäätösmenettelyyn.

Cabezón Alonso
 Arvoisa puhemies, tänä aamuna äänestyksen päättyessä pyydettiin, että tästä mietinnöstä äänestettäisiin Brysselin täysistunnossa. Toistan tänä aamuna esitetyn pyynnön siitä, että koska tämä mietintö on tärkeä, siitä äänestettäisiin Brysselin täysistunnossa.

Puhemies
Olette aivan oikeassa siinä, että asia otettiin esille tänä aamuna, mutta työjärjestyksen mukaisesti pyynnön esittäjänä on oltava poliittinen ryhmä tai 29 jäsentä. Yksikään poliittinen ryhmä ei ole esittänyt minulle virallista pyyntöä, eikä 29 jäsentä ole esittänyt tämänsuuntaisia toiveita. Aion siis toimittaa äänestyksen. En usko, että se kestää kovin kauan.

White
Arvoisa puhemies, se, mitä sanoitte äsken pyynnöstä, on aivan totta, mutta ongelmana oli se, etten saanut ryhmältäni suostumusta siihen, että tämä asia siirrettäisiin ensi viikoksi. Pyydän anteeksi espanjalaisjäseniltä.
Tarkistuksesta 165 toimitetun äänestyksen jälkeen:

Anastassopoulos
 Arvoisa puhemies, ihmettelen vain, ovatko ne poliittiset ryhmät, jotka pyytävät näin monta nimenhuutoäänestystä, tietoisia siitä, että jokainen nimenhuutoäänestys maksaa eurooppalaisille veronmaksajille 300 euroa.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kysyä kysymyksen esittäjältä: tietääkö hän, miten tärkeää kansalaisten on tietää, kuka kantaa poliittista vastuuta, ja tietääkö hän, mitä se saa maksaa?

Anastassopoulos
 Arvoisa puhemies, ei ole mitään epäilystä siitä, että kansalaisilla on oikeus tietää ja meillä velvollisuus antaa tietoa, mutta ei jokaisesta ehdotuksesta ja jokaisesta puolueesta.

Puhemies
Hyvät kollegat, meillä on takanamme pitkä viikko ja olemme kaikki väsyneitä. Siirtykäämme eteenpäin.

Telkämper
Arvoisa puhemies, haluaisin rauhoitella herra Anastassopoulosia. Kaikkihan me kannatamme säästäväistä taloudenhoitoa, ja kun tarkastelen puolueryhmänne paikkoja, huomaan, että monet niistä ovat tyhjiä, mistä seuraa, että monet kollegat saavat tänään vain puolet päivärahasta, mistä olette varmaankin tyytyväinen.
Naurua

Puhemies
Minun tekisi mieleni pitää nimenhuutoäänestys siitä, kannattaako nimenhuutoäänestyksiä pitää, mutta se olisi järjetöntä.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.

Collins, Kenneth
 Arvoisa puhemies, tämä on ollut hyvin pitkä ja monimutkainen äänestys, mutta lopputulos on hyvin tyydyttävä.
Haluan kuitenkin kiinnittää parlamentin huomion ensiksi siihen, että tämä oli välttämätöntä siksi, että neuvosto teki tästä asiasta poliittisen sopimuksen hyvin varhaisessa vaiheessa. Tämä on esimerkki siitä, miten harkitsemattomasti neuvosto tekee näitä poliittisia sopimuksia. Toiseksi sanoisin, ettei tyydyttävä tulos olisi ollut mahdollinen ilman herra Whiten tekemää valtavaa työtä. Haluan kuitenkin painottaa, ettei se olisi ollut mahdollinen ilman yhteistyötä muiden vettä koskevien mietintöjen esittelijöiden, herra Eisman ja herra Florenzin, kanssa; se ei olisi ollut mahdollinen ilman kaikkien poliittisten ryhmien koordinaattoreita; se ei olisi ollut mahdollinen ilman tiivistä yhteistyötä komission henkilöstön, puheenjohtajamaa Saksan vettä koskevan työryhmän puheenjohtajan ja ympäristövaliokunnan sihteeristön kanssa. Toivottavasti ihmiset tunnustavat, että nämä ihmiset ansaitsevat tunnustusta, koska ilman heitä herra White ei olisi onnistunut tässä niin hyvin.

Puhemies
On ilo kuulla, että vesidirektiivin eteen tehtiin " vuolaasti" yhteistyötä.

Cassidy
Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, miten monta nimenhuutoäänestystä olemme pitäneet tästä mietinnöstä. Edellisestä mietinnöstä äänestettäessä mainitsitte aina nimenhuutoäänestystä pyytäneen ryhmän nimen, mikä oli hieman kiusallista vihreän ryhmän kollegoillemme. Tällä kertaa ette ole maininnut kertaakaan, kuka pyysi nimenhuutoäänestystä. Meille pitäisi toki kertoa, kuka on pyytänyt nimenhuutoäänestystä.

Puhemies
Jos todellakin haluatte, voin lukea kaiken ääneen, mutta siinä kuluu vain aikaa.
Tarkistuksesta 44:

Graenitz
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa parlamentille siitä, että tarkistusehdotuksessa 44 pitää saksankielisen version 2 a kohdan toisessa luetelmakohdassa olla ilmaisun " entfernen pyrotechnische Komponenten" (entfernen = poistaminen) sijasta ilmaisu " neutralisieren pyrotechnische Komponenten" (neutralisieren = neutralisointi), jotta lakiteksti olisi selkeä.

Florenz
Insinöörikoulutuksen diplomityönä tämä teksti olisi loistava, lakitekstiksi se on kuitenkin täysin sopimaton.

Puhemies
Koska esittelijä hyväksyy muutoksen, me varmistamme, että saksankielinen teksti korjataan sen mukaisesti.
Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.

Puhemies
Olen ottanut vastaan GUE/NGL-ryhmän 129 artiklan mukaisen pyynnön tämän mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.

Manisco
 Arvoisa puhemies, Euroopan yhtyneen vasemmiston ja Pohjoismaiden vihreän vasemmiston ryhmän nimissä pyydämme, että rouva Quisthoudt-Rowohlin mietintö palautetaan työjärjestyksen 129 artiklan mukaisesti valiokuntaan. Syyt ovat seuraavat: katsomme, että mietinnön hyväksymistä juuri nyt voitaisiin pitää sekaantumisena riippumattoman valtion, jollainen Israel on, vaaliprosessiin, ja - riippumatta sen ansioista tai aikomuksista - selkeänä tukena yhdelle vaalitaiston kiistanalaisimmista osapuolista, ehdokas Benjamin Netanjahulle.

Dupuis
Arvoisa puhemies, jos meidän olisi palautettava mietinnöt valiokuntaan aina, kun asianomaisissa maissa on vaalit, ei mistään mietinnöstä enää äänestettäisi. Mielestäni emme siten voi palauttaa tätä mietintöä.
Suosionosoituksia

Quisthoudt-Rowohl
Arvoisa puhemies, mielestäni meidän pitäisi äänestää tästä mietinnöstä nyt. Kaikki viivytykset olisivat haitaksi Israelille ja myös palestiinalaisille.
Parlamentti hylkäsi pyynnön mietinnön palauttamisesta valiokuntaan.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Aldo
 Arvoisa puhemies, haluaisin vain esittää suullisen tarkistuksen, joka liittyy muotokysymykseen.
Jotta tarkistus ymmärrettäisiin paremmin, ehdotan että sanojen " alueellinen integraatio" jälkeen lisätään: " ...jonka mukaan AKT-MMA-YSA-suhteissa ei noudateta vastavuoroisuusperiaatetta heti EU: n ja AKT-valtioiden uuden yleissopimuksen voimaanastumisen jälkeen" .

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, sosialistiryhmä puoltaa yleisesti ottaen herra Aldon päätöslauselmaesitystä, mutta hänen esittämänsä suullinen tarkistus on sisällöltään varsin monimutkainen, emmekä me mielestäni näin ollen voi nyt hyväksyä sitä. Se ei toisin sanoen ole pelkkä muodollinen tarkistus, vaan se on sisällöltään hyvin laaja. Näin ollen vastustamme suullista tarkistusta.
Yli 12 jäsentä vastusti suullista tarkistusta.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Blokland
 Laadukkaalla vedellä on ehkä 2000-luvulla vielä suurempi strateginen merkitys kuin öljyllä. On siis hyvä syy kiittää nyt herra Whitea hänen panoksestaan pintavesien hyvän tilan saavuttamiseksi vuoteen 2010 mennessä. Valuma-aluelähestymistapa antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden harjoittaa erityisesti valuma-alueisiin kohdistuvaa politiikkaa. Mikäli käytetään hyväksi aluekohtaista tietoa, jota esimerkiksi vesiyhtiöillä on hallussaan, saadaan aikaan parempia tuloksia. Asianosaisten mukaanottaminen lisää uuden politiikan hyväksyttävyyttä.
Uuden puitedirektiivin aikaansaaminen on ollut ongelmallista: asian ensimmäinen käsittely oli hyvin sekava. Puitedirektiiviehdotuksen käsittelyä lykättiin parlamentissa toistamiseen. Tämä kaikki johtui neuvoston " ennenaikaisesta kannasta" , jonka se määritteli viime vuoden kesäkuussa. Asiat sujuivat kaiken kaikkiaan oudosti. Sen jälkeen pyrittiin Amsterdamin sopimusta ajatellen saamaan aikaan poliittinen sopimus. Se onnistui vain joiltakin osin, koska eräät jäsenvaltiot eivät olleet joustavia. Tämä on ikävää, sillä varhaisessa vaiheessa on yleensä mahdollista päästä sopimukseen helpommin, koska jäsenvaltioiden omat kannat eivät ole vielä niin jyrkkiä.
Kompromissitarkistukset, joita myös itse olen esittänyt, ovat laiha tulos lupaavaan alkuun verrattuna. Marskimaita käsittelevien tarkistusten 189-193 tarkoituksena on vesimäärän puskurikapasiteetin säilyttämien sellaisena, että voidaan välttyä tulvilta ja kuivuudelta.
Kompromissitarkistuksissa 194 ja 195 otetaan huomioon se, että merivesien hallinnasta säädetään kansainvälisissä sopimuksissa. Me kannatamme säännöllisin väliajoin järjestettävää vesipoliittista konferenssia. On hyvä asia, että siihen voivat osallistua kaikki asianosaiset, mukaan luettuina kansalaisjärjestöt, kuten kompromissitarkistuksessa 198 esitetään.
Veden uudelleenkäytön on oltava edelleen mahdollista välttämättömissä tilanteissa, mikäli se tapahtuu vastuullisella tavalla. Kompromissitarkistuksessa 201 siitä annetaan riittävät takeet.
Päästöjen raja-arvojen yhteydessä on myös otettava huomioon erilaiset lähteet eikä vain suuria saastuttajia. Tässä yhteydessä on edelleen vaikeaa valvoa saastuttaja maksaa -periaatteen noudattamista. Kysymmekin siksi: onko tarkistuksia 65, 67 ja 68 mahdollista toteuttaa käytännössä?

Des Places
Komission ehdotuksessa vesipolitiikkaa käsittelevien yhteisön toimien kehyksestä pyritään muotoilemaan ja yhdistelemään uudelleen voimassa olevia erilaisia direktiivejä, jotka käsittelevät pinta- ja uimavesien, kalanviljelyyn ja simpukoiden viljelyyn ja ihmisten käyttöön tarkoitettujen vesien laatua, pohjavesien suojelua ja hoitoa, kaupunkien jätevesihuoltoa, kaatopaikkojen valvontaa sekä nitraattien aiheuttamaa saastumista.
Tekstin yksinkertaistamisen lisäksi tämän direktiiviehdotuksen pääasiallinen uutuus on sen lähestymistapa, joka perustuu käsitteeseen valuma-altaista. Niiden hyvä hallinta mahdollistaisi pinta- ja pohjavesien suojelun, riippumatta siitä, ovatko ne vain yhden maan alueella vai maiden välisillä raja-alueilla, kun veden määrä ja laatu ovat ratkaiseva tekijä.
Komission on tarkoitus esittää ennen vuoden 1999 loppua tekniset ohjeet, joihin kaiken tiedonkeruun ja analyysin tulee perustua, erityisesti valuma-aluepiirien määrittämisen ja niiden fysikaalisten piirteiden analyysin, veden laadun analyysin ja tarkkailun sekä saastumisen määrällisen ja laadullisen arvioinnin osalta.
Jokaiseen hoitosuunnitelmaan kuuluu toimenpideohjelma, joka on käynnistettävä viimeistään 31. joulukuuta 2007. " Hyvä tila" on saavutettava vuoteen 2010 mennessä.
Näiden määräysten toimeenpano on suurelta osin jäsenvaltioiden vastuulla.
Vastauksena ehdotukseen olen jättänyt Kansakuntien Eurooppa -ryhmäni puolesta 17 tarkistusta, joista suurin osa on hyväksytty joko erillisinä tai sovitteluratkaisuun pyrkivien tarkistusten yhteydessä. Näihin tarkistuksiin sisältyvät luonnollisesti kosteikot ja niiden erityinen ekosysteemi tässä yhteisön toiminnan kehyksessä. Olemme myös muistuttaneet maatalouden merkityksestä ja tämän toiminta-alan erityisestä suhteesta veteen. Tämän alan erityispiirteet on otettava huomioon, jotta maatalouteen ei suhtauduttaisi liian byrokraattisesti.
Lopuksi olemme äänestäneet luonnonkaasun ja nestekaasun maanalaista varastointia käsittelevää kompromissitarkistusta 201 vastaan. Komission ehdotus toisi tosiasiallisesti mukanaan nykyisiä varastoja koskevan poikkeuksen, mutta estäisi samalla kaikki kehityshankkeet luonnonkaasun tai nestekaasun uudeksi varastoimiseksi vesikerroksiin, vaikka kaasun maanalaista varastointia (vuodesta 1957) ja nestekaasun maanalaista varastointia räjäytettyihin onkaloihin (vuodesta 1965) koskevat Ranskassa suoritetut tutkimukset osoittavat, että kaikkiin ympäristönsuojelutoimiin on ryhdytty.
Olemme sitä vastoin äänestäneet tarkistuksen 160 puolesta, jossa sallitaan maanalaiset varastoinnit, jos ne eivät vaaranna tämän direktiivin ympäristöä koskevia tavoitteita.

Escolá Hernando
 Vaikka myönnänkin, että tietyissä kysymyksissä on tapahtunut merkittävää edistystä, niin direktiivissä keskitytään veden laatuun ja unohdetaan ongelman määrään liittyvät tekijät.
Etelän valtioissa on veden niukkuudesta johtuva vakava ongelma, eli siellä tätä ainetta on niukanlaisesti.
Sen vuoksi vauraampien, kehittyneempien ja vaikutusvaltaisempien alueiden pyrkimystä siirtää vettä muille alueille, kuten Ebro-joen kohdalla on käynyt, pitää rajoittaa.
Whiten mietinnössä hillitään tarkistusten 16, 18 ja 75 ansiosta tällaisia käytäntöjä ja rajoitetaan tällaista vesipolitiikkaa. Tästä syystä olen erittäin mielelläni äänestänyt näiden tarkistusten ja koko mietinnön puolesta.

Grossetête
Ensiksikin meidän on tänään oltava tyytyväisiä siihen, että tämä vesipolitiikkaa käsittelevä puitedirektiivi, jota parlamenttimme on jo kauan aikaa toistuvasti vaatinut, on hyväksytty ensimmäisessä käsittelyssä. Tämän tekstin avulla voimme vihdoinkin selventää ja yksinkertaistaa yhteisön nykyistä lainsäädäntöä, joka on sekava ja vaikeaselkoinen.
Toiseksi haluan tuomita jälleen kerran neuvostossa tehdyn poliittisen sopimuksen, joka tehtiin huomattavan paljon aikaisemmin kuin parlamenttimme antoi asiasta lausuntonsa. Sitä paitsi herra White on sen jälkeen, kun hänen mietintönsä hyväksyttiin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnassa, neuvotellut neuvoston edustajien kanssa kaiken virallisen menettelyn ulkopuolella 12: sta niin sanotusta kompromissitarkistuksesta. Valitan syvästi, ettei hän ole koskaan vaivautunut tiedottamaan ympäristövaliokunnalle neuvottelujensa kaikista vaiheista.
Vieläkin enemmän valitan sitä, että hän on lisännyt omasta aloitteestaan 13: nnen tarkistuksen, tarkistuksen 201, josta ei ole koskaan sovittu neuvoston valtuuskunnan kanssa. Esittelijä on tehnyt tämän lisäyksen noudattamatta avoimuuden kaikkia perussääntöjä ja pyytämättä edes lausuntoa niiltä, joiden tarkistukset oli tarkoitus korvata hänen kompromissiehdotuksellaan. Tällaista työmenetelmää ei voida hyväksyä. Toisaalta tästä periaatteellisesta syystä ja toisaalta, koska tarkistuksen sisältö ei vastaa PPE-ryhmän toivomuksia, äänestimme tätä tarkistusta 201 vastaan.
Ponnisteluistaan huolimatta herra White ei ole pystynyt vähentämään tekstiä koskevia tarkistuksia neuvoston kanssa käymissään neuvotteluissa kuin vain joidenkin kohtien osalta, jotka ovat kylläkin hyödyllisiä, mutta toisarvoisia. Meidän on siten ollut pakko tänään täysistunnossa äänestää lähes 200 tarkistuksesta. Arvoisa puhemies, tämä osoittaa parlamentin käyttävän sille perustamissopimuksessa myönnettyjä toimivaltuuksia, ministerineuvoston kyseenalaisista käytännöistä huolimatta.

Rovsing
 Puhtaat joet ja valuma-alueet ovat tärkeä perustekijä koko Euroopan unionin ympäristön laadun kannalta. Makean veden voimavarojen tehokas hyväksikäyttö viimeisen neljännesvuosisadan aikana on aiheuttanut suuria ongelmia Euroopan jokien eläin- ja kasvikannoille. Sen vuoksi on ilahduttavaa, että komissio on tehnyt direktiivialoitteen, joka koskee vesipolitiikkaan liittyvien yhteisön toimien kehystä. Komission ehdotus veden pilaantumisen ja saantiin liittyvän happamoitumisongelman vaiheittaisesta ratkaisemisesta on todiste erittäin huolellisesti tehdystä lainsäädäntöehdotuksesta. Toivon, että parlamentin ja neuvoston käsittelyn jälkeen olisi mahdollista täyttää sekä ympäristöön että veden saantiin liittyvät tavoitteet.
Florenzin mietintö (A4-0051/99)
Andersson, Hulthén, Lööw, Palm, Sandberg-Fries, Theorin ja Wibe
Tämä äänestysselitys koskee lähinnä mietinnön niitä osia, joissa käsitellään PVC: tä. Mietinnön pääasiallisena tavoitteena ei ole pelkästään käsitellä PVC: tä, mutta olemme kuitenkin valmiita tukemaan niitä tarkistuksia, joiden tarkoituksena on kieltää PVC: n käyttö tai rajoittaa sitä. Tuemme luonnollisesti perinteisen PVC: n käytön vähentämistä, mutta katsomme samanaikaisesti, että nykyään on mahdollista yhä enemmän vähentää PVC: n sisältämiä ympäristölle ja terveydelle vaarallisia aineita. Tiedämme myös, että teollisuudessa, esimerkiksi autoteollisuudessa, etsitään monin paikoin aktiivisesti vaihtoehtoja PVC: lle tai mahdollisuuksia käyttää vähemmän vaarallista PVC: tä. Toivomme kuitenkin, että komissio esittää mahdollisimman pian ehdotuksen direktiiviksi PVC: stä kokonaisuutena eikä pelkästään yksittäisillä alueilla.
PVC: n käsittelyn osalta katsomme, että paras tapa on ensi sijassa uudelleenkäyttö ja kierrätys, toiseksi poltto energiaa hyödyntäen. Ehdottomasti viimeisenä on PVC: n vieminen kaatopaikalle.
Olemme lisäksi sitä mieltä, että jos tarkistus 25 hyväksytään, laiminlyödään tärkeä tuotevastuu. Sen vuoksi äänestämme tätä tarkistusta vastaan.

Blokland
 Euroopan unionissa noudatetaan jätteiden käsittelyssä seuraavaa tärkeysjärjestystä: ennaltaehkäisy, uudelleenkäyttö, kierrätys, polttaminen ja jätteiden vienti kaatopaikalle. Tämä järjestys onkin siksi säilytettävä ajoneuvojen käytöstä poiston yhteydessä. Etenkin kun otamme huomioon sen seikan, että on kyse erittäin suurita määristä loppuun käytettyjä ajoneuvoja vuosittain ja että ne sisältävät vaarallisia aineita, jotka tulee käsitellä asianmukaisella tavalla.
Olemme sitä mieltä, että PVC: n ennaltaehkäisystä olisi parempi säätää horisontaalisessa direktiivissä, jota käsittelevän ehdotuksen komissio tekee lähiaikoina. Siksi äänestimme tarkistuksia 8, 19, 21 ja 56 vastaan.
Paras tapa huolehtia loppuun käytettyjen ajoneuvojen hyvästä keräyksestä on se, että ajoneuvon viimeinen omistaja voi jättää sen veloituksetta valtuutetulle jätteiden käsittelijälle. Käsittelystä aiheutuneet kulut voidaan sitten sisällyttää uusien autojen hintoihin. Monissa maissa ajoneuvot poistetaan käytöstä laittomasti, jopa heitetään vesistöihin, mistä on tuhoisat seuraukset. Kannatamme tarkistuksia 22-25, vaikka niiden avulla ei vältytä täysin yllä mainituilta ongelmilta.
Kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen keräys on jätettävä siitä huolehtivan tahon vastuulle. Siksi on hyvä jättää ne 5 artiklan ulkopuolelle. Äänestimme tarkistuksen 18 puolesta, vaikka siitä puuttuvat kokonaan ennaltaehkäisyä, uudelleenkäyttöä ja kierrätystä koskevat säännökset.
Mitä tulee loppuun käytettyjen ajoneuvojen käsittelyyn, olemme äänestäneet tyytyväisinä tarkistuksen 30 puolesta. Sama koskee tarkistusta 34, jossa käsitellään uudelleenkäytön ja kierrätyksen prosenttilukuja. Kuten jokainen tietää, loppuun käytettyjen ajoneuvojen täydellinen purkaminen on mahdollista ja taloudellisesti kannattavaa. Tämä merkitsee sitä, että romutettavien autojen hajottaminen on lopetettava. Tarkistuksessa 34 esitetyt tavoitteet voidaan varmasti saavuttaa. Esimerkiksi Alankomaissa saadaan tällä hetkellä jo 86 % auton arvosta takaisin.
Suhtaudumme myönteisesti siihen, että jäsenvaltiot solmivat sopimuksia asianosaisten taloudellisten toimijoiden kanssa: tällä tavalla tämä direktiivi voidaan toteuttaa joustavalla tavalla.

Delcroix
Olen iloinen siitä, että Euroopan komissio ja parlamenttimme ovat vihdoinkin päässeet yhteisymmärrykseen loppuun käytettyjen ajoneuvojen uudelleenkäyttöä ja asianmukaista hävittämistä koskevasta lainsäädännöstä. Ajoneuvokanta on yksi kapitalistisen tuotannon tärkeimmistä kulmakivistä. Vuonna 2000 Euroopan unionin alueella on poistettu liikenteestä vuosittain lähes 10 miljoonaa ajoneuvoa. Muita vakuuttavia lukuja antaa kierrätykseen kelpaamattomien osien romuttamisjätteiden määrä, joiden osuus on 10 % vaarallisen jätteen kokonaismäärästä.
Koska kyse on ajoneuvoista ja muista suurista kulutustuotteista, perusperiaate olisi hyväksyttävä laajassa mittakaavassa. Tuottajan olisi myös vastattava tuotteittensa hävittämisestä ja kierrätyksestä. Ostohintaan sisältyisivät tietysti tästä vastuusta aiheutuvat kulut. Siten voitaisiin vähentää ympäristöä usein haittaavaa monenlaista kuormitusta ja tehostaa kierrätys- ja hävittämismenettelyn järkiperäistämistä. Tarkoituksena on valmistella eurooppalaisia standardeja tuotteiden luokituksen mukaisesti, jotta voidaan säädellä niiden keräämistä, käsittelyä, uudelleenkäyttöä, kierrätystä ja näiden toimenpiteiden valvontaa.
Minusta tämän tavoitteen avulla voitaisiin myös poistaa monia haittoja jo tuotantovaiheessa, koska tuottajan on silloin itse pohdittava halvempia ja vaarattomampia kierrätysmahdollisuuksia.

Grossetête
 Haluan ensiksikin onnitella herra Florenzia hänen työstään. Tämä teksti on erittäin tärkeä ympäristölle. Olemme valitettavasti kaikki nähneet autonromujen pilaavan maisemiamme. Tämä ehdotus on myös erittäin tärkeä asianomaiselle teollisuudelle.
Loppuun käytettyjen ajoneuvojen käsittely koskettaa suoraan useita toimialoja: autoteollisuutta ja sen alihankkijoita, muovi-ja metallialaa, kierrättämisestä ja hyödyntämisestä vastaavia erityisalojen yrityksiä, ja niin edelleen....
Ensimmäisiä asianosaisia ovat tietenkin kuluttajat, ajoneuvon nykyiset tai tulevat haltijat: mitkä ovat ne ehdot, joiden mukaan heidän ajoneuvonsa otetaan takaisin ja käsitellään? Tällä alalla ei ole aiheellista harjoittaa kansankiihotusta. Itse asiassa ilmainen takaisinotto, siinä muodossa kuin sitä on suunniteltu, on mielestäni harhakuvitelma. Vanhan ajoneuvon, joka ei siis vastaa äskettäin annettuja ympäristöstandardeja, ilmaisen takaisinoton todelliset kustannukset selviävät väistämättä jossakin vaiheessa. Tarkistukseni 54 tavoitteena oli tehdä sellaisten ajoneuvojen takaisinotto pakolliseksi, jotka on tyyppihyväksytty direktiivin määräysten voimaantulopäivämäärän jälkeen. Samanaikaisesti jäsenvaltioiden olisi toteutettava kannustavia toimenpiteitä, jotta kaikkien ajoneuvojen takaisinotto todella olisi ilmaista.
Olen samassa hengessä tukenut ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan ehdotusta, jonka tavoitteena on erottaa halutut tavoitteet toisistaan sen perusteella, onko ajoneuvo vanha vai nykyiseen direktiiviin sisältyvien standardien mukainen.
Korostan lisäksi PVC: n käytön kieltämistä koskevia tarkistuksia. Ensiksikään ei voida hyväksyä sitä, että loppuun käytettyjä ajoneuvoja käsittelevässä horisontaalisessa tekstissä ehdotetaan jonkin materiaalin kieltämistä. Toiseksi pitäisi olla johdonmukainen, koska parlamenttimme on aina tukenut voimakkaasti ilman saastumisen vastaista taistelua. Tässä yhteydessä se rohkaisee käyttämään ajoneuvojen valmistuksessa kevyitä materiaaleja, jotta ajoneuvojen polttoaineen kulutus vähenisi. Koska korvaavia materiaaleja ei nykyisin ole olemassa, ei ole todellista tai realistista perustetta kieltää PVC: n käyttöä autojen valmistuksessa.

Nicholson
Suhtaudun luonnollisesti myönteisesti kaikkiin ehdotuksiin, joilla pyritään parantamaan jätehuoltoa Euroopan unionissa. On selvää, ettei autoteollisuuden valvonnan puutteen vuoksi syntynyttä jätettä voida hyväksyä, ja tarvitaan toimenpiteitä ongelman ratkaisemiseksi. Sen vuoksi puollan mietintöä ja siihen sisältyviä keinoja jätehuollon parantamiseksi.
En ole kuitenkaan varma siitä, että moottoripyörät on otettu asianmukaisesti huomioon. Moottoripyöräilijät, jos ketkä, ovat olleet ympäristöystävällisempiä kuin ne meistä, jotka kulkevat nelipyöräisellä ajoneuvolla. Moottoripyörien osia on kierrätetty jo pitkään. Kun alkuperäinen ehdotus annettiin, olinkin huolissani siitä, että tämä seikka sivuutettiin siinä ja että kaksipyöräisiä ajoneuvoja kohdeltiin samalla tavalla kuin nelipyöräisiä ajoneuvoja. Olen sitä mieltä, että moottoripyörät samoin kuin vanhat autot olisi pitänyt jättää lain ulkopuolelle ja että olisi pitänyt laatia erillinen laki, niin että todelliset ympäristönäkökohdat otettaisiin huomioon.

Rovsing
 Loppuun käytetyt ajoneuvot aiheuttavat suuren ympäristöongelman Euroopan unionissa. Saastumisongelmia aiheuttavat ne jätteet, jotka poistetaan autonromuista purkamisen yhteydessä, mutta erityisesti luontoon hylätyt ajoneuvot kuormittavat luontoa suuresti. Sen vuoksi on välttämätöntä varmistua siitä, että hylättyjen ajoneuvojen käsittely tapahtuu lakien mukaan ja vastuullisesti. Tätä asiaa koskevat yhteiset EU: n säännöt vähentävät huomattavasti vaarallisten aineiden aiheuttamaa saastumista. Lisäksi käsittelylaitoksista muodostuu kannattavampia ja työpaikkojen määrä niissä lisääntyy. Sen vuoksi ehdotus neuvoston direktiiviksi on erittäin myönteinen.
Uusien autojen valmistuksessa käytettävien tiettyjen vaarallisten aineiden käytön sopiva ennaltaehkäisy on tärkeä osa ehdotettua direktiiviä. Tällä hetkellä ei kuitenkaan ole realistista kieltää täysin sellaisia aineita, joiden - vähäinen - käyttö on välttämätöntä tietyissä metalliseoksissa ja ruostesuojausprosessissa. Vaatimus horisontaalisesta direktiivistä, joka kieltää täysin PVC: n käytön EU: ssa ennen vuotta 2000 on tällä hetkellä epärealistinen, ja se ei sen vuoksi voi saada konservatiivien tukea Euroopan parlamentista.
Quisthoudt-Rowohlin mietintö (A4-0035/99)
Ford
Herra Antonyn vuodatus Israelin kanssa tehtävästä tutkimus- ja kehittämisyhteistyöstä tänä aamuna käydyssä keskustelussa, jossa hän syytti Israelia siitä, että se tuottaa sellaisia etnisiä aseita, jotka valikoivat uhrinsa näiden rodun perusteella, kertoo enemmän herra Antonyn näkemyksistä kuin Israelin tutkimuspolitiikasta.
Vain rasisti voi uskoa moista hölynpölyä. Vain joku, jonka mielestä maailma koostuu selvärajaisista " roduista" , joiden muodostamassa näppärässä hierarkiassa he itse ovat ravintoketjun huipulla, voi kuvitella moisia kauheuksia. Se ei ole mahdollista. Niin sanottujen " rotujen" geneettisten rakenteiden välillä on enemmän yhtäläisyyksiä kuin näihin " rotuihin" kuuluvien yksilöiden välillä. Jos joku aloittaisi tällaisen ohjelman, olisi jo osoittautunut, ettei hänellä ole tieteellistä perustaa sen toteuttamiseksi.
Kuten sanoin tänä aamuna, äänestän tämän mietinnön puolesta muutamin tuolloin mainitsemineni varauksin. Herra Antonyn näkemykset ovat vain vahvistaneet tätä päätöstä.

Palm
 Israelin valtiossa on lakeja, jotka johtavat palestiinalaisen naapurikansan vainoon ja syrjimiseen. Kannatan sopimusta, mutta haluan korostaa sen merkitystä, että EU huomauttaa puutteista, joita Israelilla on ihmisoikeuksien ja käynnissä olevan rauhanprosessin osalta. Yhteistyö lännen kanssa ja tekninen kehitys voivat tuoda Lähi-idän rauhan askeleen lähemmäksi, mutta vakaa rauha vaatii sitä, että kaikkien ihmisten oikeutta elämään kunnioitetaan ja että solmittuja rauhansopimuksia noudatetaan.
Kosovo
Souchet
Ryhmäni ei ole allekirjoittanut Kosovoa koskevaa niin sanottua yhteistä päätöslauselmaesitystä. Sitä leimaavat mielestämme vielä liian paljon epäsuhtaiset huomautukset, yksipuoliset ja piintyneet analyysit sekä Itä-Länsi-aikakaudelta peräisin oleva vastakkainasettelu " hyviin" ja " pahoihin" . Se kärsii myös tietystä kyvyttömyydestä käsitellä syvemmin monimutkaisia historiallisia, kulttuurisia ja uskonnollisia tosiasioita, jotka kommunistisen ideologian uudelleen herääminen on nostanut jälleen pinnalle ja jotka kuitenkin nykyisin ovat itse sopimuksen saavuttamisen perusaineksena.
Jotta päätöslauselma olisi ollut asianmukainen, siinä olisi pitänyt mainita, että toisaalta diplomaattisen ratkaisun kannattajat ovat saaneet aikaiseksi tämän päätöslauselman ja saavuttaneet näin voiton vastuuttomista sotaa puoltavista tahoista ja että toisaalta kaksi Euroopan maata on ponnistellut erittäin voimakkaasti ratkaisun saavuttamiseksi koko Euroopan unionin puolesta.
Neuvosto on järkevästi myöntänyt, että kaikkein tehokkain tapa edistää diplomaattista ratkaisua ei suinkaan ole turvautua YUTP: n monimutkaisiin ja epävarmoihin mekanismeihin, vaan tukea päättäväisesti eurooppalaisista ja Euroopan ulkopuolisista voimista koostuvan " yhteysryhmän" toimintaa, joka kykenee parhaiten löytämään ratkaisun tähän kriisiin.
Rambouillet'n prosessi on osoittanut kahden eurooppalaisen maan näkyvän aseman " yhteysryhmässä " . Maat, jotka ovat kaikkein voimakkaimmin ja konkreettisimmin sitoutuneet rauhanomaisen ratkaisun löytämiseen, ovat Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston kaksi eurooppalaista jäsentä, Ranska ja Iso-Britannia. Parlamenttimme voi vain toivoa, että Rambouillet'n konferenssin kaksi eurooppalaista varapuheenjohtajaa, joita " yhteysryhmän" neuvottelijat ovat avustaneet, yhdistävät diplomaattiseen toimivaltaansa vakaan poliittisen tahdon. Tämän ansiosta taistelujen osapuolet voisivat päästä sopimukseen huolimatta Miloseviin poissaolosta, joka on mekanismin heikko kohta, jotta Kosovon itsemääräämisoikeutta koskeva kysymys voitaisiin ratkaista mahdollisimman rauhanomaisesti.
Aldon mietintö (A4-0036/99)
Correia
 Käsiteltävänämme on asiakirja, jota nimitetään Euroopan parlamentissa valiokunta-aloitteiseksi mietinnöksi ja joka niin ollen lähinnä ilmaisee Euroopan parlamentin näkemyksen kysymyksistä, jotka liittyvät Euroopan unioniin suoraan tai epäsuorasti ja joiden joukossa on kenties muutamia, joita ei käsitellä yhteisön lainsäädännössä.
Kyseessä on siis Euroopan parlamentin yksipuolinen kannanotto, jolla ei ole välittömiä ja selviä vaikutuksia mainittuihin kysymyksiin.
Mietinnön ansiona on kuitenkin se, että siinä kiinnitetään huomiota olemassa oleviin ongelmiin ja että se voi sen vuoksi johtaa Euroopan unionissa voimassa olevaan päätöksenteko- ja lainsäädäntöprosessiin, ja on myös mahdollista, että komissio panee täytäntöön eräät suosituksensa, joita on pidettävä hyvin myönteisinä syrjäisimpien alueiden kannalta, erityisesti seuraavat:
1.Komission hajautetun yksikön perustaminen yhteisön syrjäisimmille alueille; se vahvistaa yhteisön syrjäisimpien alueiden läsnäoloa fyysisesti koko yhteisössä.2.Laajentuneiden alueellisten markkinoiden muodostaminen, joka edistäisi samaan maantieteelliseen alueeseen kuuluvilta unionin syrjäisimmiltä alueilta, merentakaisista maista ja merentakaisilta alueilta ja AKT-maista peräisin olevien tuotteiden vaihtoa.3.Alueen sisäisen, erityisesti yliopistokoulutukseen, kulttuuriin, meri- ja ilmaliikenteeseen, ympäristönsuojeluun ym. liittyvän vaihdon kehittäminen ja edistäminen.Haluan kuitenkin ilmaista erään varauksen tämän mietinnön osalta. Kyse on siitä mahdollisuudesta, että mietinnön seurauksena annetaan tietä myös eräille muille, syrjäisimmille alueille vieraille eduille, jotka saattaisivat lopulta vääristää koko syrjäisimpien alueiden käsitteen sellaisena kuin se on kirjattu Amsterdamin sopimukseen, jonka 299 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan syrjäisimpien alueiden erityispiirteet ja rajoitteet.

Ribeiro
Olemme varauksetta yhtä mieltä siitä, että on erittäin tärkeää syventää merentakaisten maiden ja alueiden, AKT-maiden ja Euroopan unionin niin kutsuttujen syrjäisimpien alueiden, kuten Azorien, Kanariansaarten ja Madeiran välisiä kulttuurillisia ja kaupallisia suhteita. Ei kuitenkaan riitä, että asiat pelkästään todetaan ja institutionalisoidaan määrittelemällä niihin liittyvät olosuhteet, eli tässä tapauksessa selvittämällä syrjäisimpien alueiden asema unionin uuden perustamissopimuksen - Amsterdamin sopimuksen - 299 artiklan 2 kohdassa.
Lisäksi on luotava poliittiset suuntaviivat ja pysyvät keinot, joiden avulla voidaan kohdata tavoiteltujen kulttuurillisten ja kaupallisten suhteiden erityispiirteet ja syventää noita suhteita.
Mitä tulee syrjäisimpiin alueisiin, pidämme erityisen huolestuttavana - emmekä hyväksy - sitä, että noiden alueiden osalle mahdollisesti tuleva arvostus ja niiden tuleva käyttö perustuvat geostrategiseen näkökulmaan, sillä sen seurauksena tuo arvostus ja käyttö sisältäisivät myös haittapuolensa tai liittyisivät poliittissotilaalliseen blokkiajatteluun; sitä paitsi on vain yksi blokki, nimittäin Nato, jonka puoli vuosisataa kestäneelle toiminnalle osoitetaan nyt huomiota vakain aikein jatkaa sen olemassaoloa sen sijaan, että pyrittäisiin löytämään edellytykset sille, ettei sen olemassaololle enää olisi syytä.
Banaanien tuonti
Souchet
 Korostin eilen illalla, että Yhdysvaltojen ilmoittamia eurooppalaisiin tuotteisiin sovellettavia tullirangaistuksia ei voida missään nimessä hyväksyä, eihän WTO ole vielä edes tarkastellut banaanialan uutta yhteistä markkinajärjestelyä.
Näillä sakoilla uhkaaminen ei ole missään tapauksessa puolueetonta, sillä niiden vaikutukset näkyvät taloudellisten toimijoiden käyttäytymisessä jo ennen sakkojen varsinaista soveltamista.
Yhdelläkään WTO: n jäsenellä ei ole oikeutta yksipuolisesti määrätä tällaisista toimenpiteistä, ja sen on pakko noudattaa ehdottomasti WTO: n määräämää riitojen ratkaisumenettelyä.
Mitä tämä merkitsee eurooppalaisille? Ensiksikin kärsimme päivittäin erittäin kielteisistä seurauksista sen takia, että eurooppalaiset neuvottelijat eivät ole pystyneet saavuttamaan GATTia koskevissa sopimuksissa riittäviä takuita, jotta säilyttäisimme etuoikeutetut suhteemme AKT-maihin. Valitamme lisäksi sitä, että tietyt jäsenvaltiot näyttävät olevan valmiita uhraamaan eurooppalaisen yhteisvastuullisuuden, jotta Yhdysvallat eivät soveltaisi sakkoja näihin maihin. Lopuksi puheenjohtajavaltio Saksan kanta näyttää olevan varsin epäselvä, koska se pyrkii sopimaan asian suoraan Yhdysvaltojen kanssa pyytämättä lausuntoa kumppaneiltaan.
Pyrimme omalta osaltamme rohkaisemaan Euroopan komissiota suhtautumaan asiaan jyrkemmin, ja näyttää siltä, että näin on asian laita, vaikka yksi kerta ei vielä teekään asiasta pysyvää ja se on tapahtunut hyvin myöhäisessä vaiheessa. Siksi Kansakuntien Eurooppa-ryhmä ei ole halunnut allekirjoittaa PPE- ja PSE-ryhmien sovitteluratkaisua, jonka sisältö ei ole mielestämme riittävän tiukka, ja se onkin ehdottanut yhdessä neljän muun poliittisen ryhmän kanssa painokkaampaa kompromissitekstiä. Haluamme erityisesti painottaa toistamiseen sitä, että tuemme edelleen voimakkaasti AKT-maihin kuuluvia kumppaneitamme, joiden kanssa olemme tehneet kansainvälisen yleissopimuksen. Haluamme myös osoittaa, että parlamenttimme on selkeästi eri mieltä yksipuolisista käytänteistä ja että se tuomitsee jyrkästi Yhdysvaltojen ilmoituksen 301 jakson ja vientiä koskevan vuosikertomuksen Super 301: n soveltamisesta, joiden varjon piti olla väistynyt lopullisesti Marrakechin sopimusten ansiosta.
Koska eurooppalaista Super 301: tä ei ole olemassa, haluamme lisäksi tietää, miten komissio aikoo säilyttää etumme, jos Yhdysvallat toteuttaa ilmoittamansa yksipuoliset toimet.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Puhemieskonferenssi päätti 11. helmikuuta 1999 pitämässään kokouksessa työjärjestyksen 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti, että maaliskuun II istuntojaksoa aikaistetaan ja se pidetään 22. ja 23. maaliskuuta. Istuntojakso alkaa maanantaina 22. maaliskuuta klo 17.00 ja jatkuu tiistaina 23. maaliskuuta. Äänestykset alkavat tiistaina klo 15.00.
Puhemieskonferenssi päätti ottaa maanantain 22. maaliskuuta esityslistalle komission julkilausuman, josta keskustellaan, riippumattoman asiantuntijakomitean kertomuksen johdosta toteutettavista toimista.
Määräaika päätöslauselmaesitysten jättämiselle on torstaina 18. maaliskuuta klo 17.00 ja määräaika tarkistuksille ja yhteisille päätöslauselmaesityksille on maanantaina 22. maaliskuuta klo 22.00.
Puhemieskonferenssi päättää seuraavassa kokouksessaan 4. maaliskuuta muista esityslistalle otettavista aiheista. Samalla ilmoitetaan, että poliittisten ryhmien kokouksia voidaan pitää keskiviikkona 17. maaliskuuta klo 18.00 ja mahdollisesti torstaina 18. maaliskuuta klo 10.30 sekä maanantaina 22. maaliskuuta ennen klo 17.00.
Alun perin 22. ja 23. maaliskuuta pidettäväksi suunnitellut parlamentin valiokuntien kokoukset lykätään pidettäväksi 24. ja 25. maaliskuuta. Kyseiset valiokunnat toimittavat asiaa koskevat yksityiskohtaiset tiedot.

Posselt
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta en haluaisi puhua kollega Hänschistä, jonka innoittajana todennäköisesti ovat olleet Reinin karnevaalit, Hessenin vaalithan eivät tule kyseeseen, vaan haluaisin vielä kerran esittää päätöslauselmaa koskevan kysymyksen. Olen tällä välin saanut muilta kollegoilta virheellisiä versioita, ja tässä on nyt Kazakstania koskevan päätöslauselman 63 virheellistä versiota, jotka sisältävät ainoastaan viivoja. Sananvaihtomme jälkeen annoin tarkistaa - tässä ei ole mitään huvittavaa, hyvät kollegat - onko salin ulkopuolella olevalla pöydällä virheettömiä tekstejä. Siellä ei ole yhtään virheetöntä tekstiä. Mielestäni meidän pitäisi kyllä ottaa parlamenttityömme niin vakavasti, että pyydän teitä tarkistamaan, mitä täällä on tapahtunut ja huolehtimaan siitä, ettei tällaista enää tapahdu!

Puhemies
Tarkistamme vielä asian, mutta minulle vakuutettiin, että jakelun pöydälle on viety tuore erä asianmukaisesti painettuja päätöslauselmia.

Robles Piquer
 Arvoisa puhemies, olisin kiitollinen, jos kertoisitte minulle, onko teidän meille äsken lukemanne viesti painettu ja jaetaanko se jonkin menettelyn avulla parlamentin jäsenille. Olemme luonnollisestikin panneet sen merkille, mutta aikataulussa on erittäin paljon muutoksia ja olisi hyvin toivottavaa, että se jaettaisiin meille kirjallisena tänään iltapäivällä tai jopa faksattaisiin työhuoneisiimme.

Rübig
Arvoisa puhemies, haluaisin kysyä, äänestetäänkö tästä lykkäyksestä vielä täysistunnossakin, koska olemme tietääkseni täysistunnossa hyväksyneet päivämäärät ja ajankohdan, jolloin tämä äänestys on määrä toimittaa.

Puhemies
Käsittääkseni vastaus on kieltävä. Puhemieskonferenssilla on valtuudet muuttaa ajankohtaa. En voi vastata yksityiskohtaisiin kysymyksiin, koska en tiedä asiasta sen enempää kuin tekään.

McGowan
 Arvoisa puhemies, minua kiinnostaa teidän antamanne ilmoitus mini-istunnon ajankohdan muuttamisesta. Olette varmaankin tietoinen siitä, että tänne järjestetään vierailuja eri puolilta maailmaa tuleville ihmisille mini-istunnon ajoituksen perusteella. Tämä muutos aiheuttaa varmasti suuria hankaluuksia joillekuille vierailijoistani. Voisitteko antaa minulle selityksen, jonka voisin sitten välittää eteenpäin, miksi mini-istunnon ajankohtaa on muutettu? Siihen on varmaankin jokin hyvin selvä poliittinen syy, mutta en tainnut ymmärtää, mikä se oli - en tainnut kuulla, mikä selitys oikein oli.

Puhemies
Kuten sanon, opin uutta koko ajan. Minulle kerrottiin, että syy on se, että alkuperäinen ajankohta oli päällekkäin Eurooppa-neuvoston kokouksen kanssa ja että haluamme kokoontua ennen tuota kokousta.

Aelvoet
Arvoisa puhemies, annan vain selityksen herra McGowanille. Ongelma on siinä, että meidän on keskusteltava riippumattoman asiantuntijakomitean tuloksista kyseisessä mini-istunnossa. Tämä tarkoittaa, että sen on tapahduttava komission läsnäollessa. Neuvosto kuitenkin kokoontuu samana päivänä Berliinissä, eikä komissio voi olla kahdessa paikassa samaan aikaan. Näin ollen ainoa ratkaisu oli etsiä mini-istunnolle toinen ajankohta. Koska kyse on arkaluonteisesta asiasta, emme voineet lykätä sitä huhtikuuhun. Tämä on todellinen poliittinen selitys. Normaalisti pitäisimme ilman muuta mini-istunnon 24. ja 25. maaliskuuta ja valiokuntien kokoukset pidettäisiin 22. ja 23. maaliskuuta. Niiden järjestystä on siis muutettu: mini-istunto pidetään 22. ja 23. maaliskuuta ja valiokuntien kokoukset 24. ja 25. maaliskuuta. Tällainen on selitys kokonaisuudessaan.

Puhemies
On hyödyllistä, että joku, joka osallistui kokoukseen, pystyy selittämään tilanteen. Täysistunto ei kuitenkaan ole oikea paikka keskustella tästä. Kyse on puhemieskonferenssin tekemästä päätöksestä. Ellette te hyväksy sitä, puhukaa asiasta ryhmienne johtajille ja ottakaa asia esille poliittisissa ryhmissänne.

Yhdistetyt tavarakuljetukset; ajoneuvojen suurimmat sallitut mitat ja painot (jatkoa)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelun jatkaminen van Damin laatimasta liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A4-0031/99)
I.ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tietynlaisia jäsenvaltioiden välisiä tavaroiden yhdistettyjä kuljetuksia koskevista yhteisistä säännöistä annetun neuvoston direktiivin 92/106/ETY muuttamisesta (KOM(98)0414 - C4-0485/98-98/0226(SYN)), II.ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen yhteisössä liikkuvien tieliikenteen ajoneuvojen suurimmista kansallisessa ja kansainvälisessä liikenteessä sallituista mitoista ja suurimmista kansainvälisessä liikenteessä sallituista painoista annetun neuvoston direktiivin 96/53/EY muuttamisesta (KOM(98)0414 - C4-0486/98-98/0227(SYN))
Stockmann
 Arvoisa puhemies, toivon voivani palata takaisin siihen aiheeseen, jonka keskeytimme. Yhdistettyjen kuljetusten tehtävänä on siirtää tavaraliikenne maanteiltä kiskoille. Ne pystyvät siihen, vaikka niillä on rakenteellisia haittapuolia, jotka johtuvat maantiekuljetuksille myönnetyistä etuoikeuksista. Ne eivät silti ole kehittyneet siten, kuin me liikennepoliitikot olisimme odottaneet ja toivoneet. Pääsyynä siihen on, että rautatiet kehittyvät vain hyvin hitaasti, jos ollenkaan, nykyaikaisiksi palvelu- ja tuotantoyrityksiksi.
Yhdistetyissä kuljetuksissa ennakoidaan kuitenkin jo nyt tulevaa kuljetusmallia, intermodaalisia kuljetuksia. Niissä optimoidaan kuljetusvirta käyttämällä eri liikennemuotoja. Intermodaalisten kuljetusten määrätietoinen kehittäminen edellyttää tosin liikennepoliittisten puite-ehtojen laajamittaista muuttamista. Esitämme tänään kysymyksen, millä ehdoin yhdistettyjen kuljetusten vanhentuneesta muodosta kehittyy edellä mainittu tuleva malli, ilman että yhdistetyt kuljetukset kärsivät tappion tai joutuvat jopa kerta kaikkiaan maantiekuljetusten jyräämiksi.
Uuden direktiiviehdotuksen ensimmäinen askel on otettu oikeaan suuntaan, kun yhdistetyn liikenteen käsitettä on laajennettu intermodaalisten kuljetusten suuntaan. Vaadimme tosin maantiekuljetusten osuuden tarkkaa rajoittamista kuljetusketjussa.
Myös komission ehdotuksen sisältämä toinen askel, etuoikeuksien yhdenmukaistaminen Euroopassa, on mielestäni oikeansuuntainen. Tukiin liittyvät ongelmat ovat tältä osin vähiten kiperiä. Kiistanalaisiksi jäävät 44 tonnin suurin sallittu paino ja poikkeukset ajokielloista. Olen itse sitä mieltä, että niitä tarvitaan siirtymäajaksi eli siihen saakka, kunnes on saatu aikaan yhtäläiset kilpailumahdollisuudet ja -ehdot kaikille kuljetusmuodoille ja kunnes intermodaalisista kuljetuksista on tullut jokapäiväisiä. Pelkään kuitenkin kollegojeni tavoin ensinnäkin sitä, että jo nykyään esiintyvät väärinkäytökset lisääntyvät entisestään, ja toiseksi sitä, että myös yleisiä maantiekuljetuksia koskevien poikkeusten lisääminen ja painorajojen korottaminen saattaisivat tasoittaa tietää poliittiselle patojen murtumiselle. Vaadimme siksi lisäneuvotteluja.

Brittan
Arvoisa puhemies, sekä parlamentti että komissio ovat sitä mieltä, että yhdistettyjä kuljetuksia on aktiivisesti edistettävä tehostamalla niitä keinoja, joilla siirrytään tavaroiden maantiekuljetuksista ympäristöystävällisempiin, turvallisempiin ja energiankäytöltään tehokkaampiin kuljetusmuotoihin, jotka aiheuttavat vähemmän ruuhkautumista. Pidän myönteisenä sitä, että parlamentti tukee tätä lähestymistapaa. Pidän kuitenkin valitettavana sitä, että parlamentin käsiteltävänä olevassa mietinnössä hylätään kaksi komission ehdottamasta kolmesta päätoimenpiteestä yhdistettyjen kuljetusten edistämiseksi ja muutetaan kolmatta huomattavasti. Mietinnön ehdotuksilla ei saavutettaisi sitä, mitä kumpikin toimielin ja jäsenvaltioiden enemmistö haluavat, nimittäin yhdistettyjen kuljetusten kehittämistä edelleen tehokkaana ja kannattavana vaihtoehtona nykyisille maantiekuljetuksille. Näin ollen olisi hyödyllistä käydä keskusteluja tästä tekstistä myöhemmässä vaiheessa, jotta voisimme ottaa huomioon neuvoston näkemyksen tästä ehdotuksesta.
Totean silti herra Wijsenbeekin tarkistuksesta, että se on yleisesti ottaen hyväksyttävä, sillä siinä kehiteltiin joitakin ehdotuksemme ideoita ja pysyttiin silti uskollisina nykyiselle direktiiville. Olen kuitenkin tietoinen siitä, etteivät herra Wijsenbeekin kollegat liikenne- ja matkailuvaliokunnassa ole hänen kanssaan samaa mieltä.
Haluaisin luonnehtia lyhyesti kahta ehdotuksen kolmesta osa-alueesta: vapautuksia ajokielloista ja poikkeamia painorajoista.
Komissio ehdotti yhdistettyjen kuljetusten maantieosuuksille yhteisön laajuisia vapautuksia ajorajoituksista viikonloppuisin, öisin, loma-aikaan tai ilman ollessa erityisen saastunutta. Tällaiset vapautukset parantaisivat yhdistettyjen kuljetusten kilpailukykyä maantiekuljetuksiin nähden ja lisäisivät yhdistettyjen kuljetuspalvelujen luotettavuutta ja säännöllisyyttä vaarantamatta sosiaalisia ja ympäristönormeja. Yhdistetyt kuljetukset olisivat ilman muuta paremmassa asemassa, jos asiakkaiden tavarat voitaisiin kuljettaa ja toimittaa perille silloin, kun pelkät maantiekuljetukset on kielletty. Yhteisössä on nykyisin voimassa noin 47 kuorma-autoja koskevaa kieltoa, ja niitä varten on olemassa monia yksityiskohtaisia poikkeuksia yhdistettyjen kuljetuspalvelujen osalta. Tähän on saatava tuntuva parannus, koska yhdistetyissä kuljetuksissa on toki useita linkkejä, ja jos jokin niistä ei ole sallittu esimerkiksi sunnuntaiöisin, koko ketju on vaarassa. Jos kielto loppuu klo 22.00, sen jälkeen, kun kuorma-autot ovat saapuneet terminaaliin, niitä ei kerta kaikkiaan ehditä järjestää tavarajunaksi, niin että ne olisivat perillä seuraavana aamuna. Tämä tarkoittaa, että kaikki kuljetukset klo 22.00 jälkeen olisi hoidettava yksinomaan maanteitse; ja kansainvälisissä maantiekuljetuksissa se merkitsee noin 1 000 kilometrin ajomatkoja. Onko todellakin turvallisempaa tai sosiaalisesti hyväksyttävämpää tai tehokkaampaa tehdä näin kuin ajaa maanteitse sunnuntaina noin 100-150 kilometrin matka rautatieterminaaliin tai sieltä pois? Ympäristön saastumiseen liittyvät perustelut, sosiaaliset ja tehokkuuteen liittyvät perustelut ovat kaikki yksiselitteisiä.
Toiseksi olemme sitä mieltä, että liikenteenharjoittajien pitäisi saada käyttää maantiekuljetuksessa suurinta sallittua 44 tonnin painoa, kun se on nimenomaan osa sellaista yhdistettyä kuljetusta, jossa käytetään eri kuljetusyksikköjä koko yhteisössä. Tämä ei suinkaan ole vähäpätöinen kannustin. Se voi alentaa kustannuksia 10 %, ja sitä voidaan tietystikin soveltaa vain yhdistetyn kuljetuksen lyhyemmillä maantieosuuksilla. Se on tehokas tapa tehdä yhdistetyistä kuljetuksista houkuttelevampia. Näistä syistä pystyn tässä vaiheessa hyväksymään vain kaksi teknistä tarkistusta herra Wijsenbeekin ehdottamien tarkistusten 3 ja 6 lisäksi ja minun on hylättävä muut tarkistukset.
Olisi erittäin hedelmällistä palata tähän kysymykseen myöhemmin, kun neuvosto on hyväksynyt yhteisen kannan ja kun perusteluista on keskusteltu yksityiskohtaisesti. Toivon, että voisimme silloin olla samaa mieltä siitä, miten voitaisiin saada aikaan tyydyttävä kompromissi, niin että voisimme toteuttaa yhteisen tavoitteemme ja tukea yhdistettyjä kuljetuksia.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Neljännen AKT-EY-yleissopimuksen 366 a artiklan täytäntöönpanomenettely
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Aelvoetin laatima kehitys- ja yhteistyövaliokunnan suositus (A4-0013/99) luonnoksesta neuvoston päätökseksi neljännen Lomén yleissopimuksen 366 a artiklan täytäntöönpanomenettelystä (5644/98 - C4-0156/98-96/0050(AVC)).

Aelvoet
 Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, neuvosto pyysi noin kaksi vuotta sitten Euroopan parlamentilta lausuntoa neljännen AKT: n ja EY: n välisen yleissopimuksen 366 a artiklan täytäntöönpanomenettelystä. Tässä kuuluisassa artiklassa säädetään siitä menettelystä, jota unionin pitää noudattaa vakavien ihmisoikeuksien loukkausten yhteydessä tai demokratisointiprosessin epäonnistuessa täysin, siten että unioni voi lopettaa sellaisissa olosuhteissa yhteistyön kyseisen maan kanssa. Tämän asian käsittely on kestänyt jo kaksi vuotta, koska neuvoston ja parlamentin välillä vallitsee huomattava erimielisyys siitä, mikä osa parlamentilla pitäisi olla tässä prosessissa. Parlamentin enemmistö, miltei koko parlamentti, oli alun perin sitä mieltä, että se halusi ottaa käyttöön hyväksymismenettelyn. Siihen saatiin hylkäävä ja kielteinen vastaus. Sen jälkeen parlamentti ehdotti kuulemismenettelyä.
Parlamentin kuulemismenettelyä koskevan toiveen esittämisen puitteissa on käyty ensimmäinen epävirallinen keskustelu - sitä ei oikeastaan voi nimittää neuvotteluksi - johon neuvoston brittiläinen puheenjohtajisto ja minä otimme osaa. Se ei johtanut mihinkään. Lopuksi asiaa käsiteltiin uudelleen Itävallan puheenjohtajakaudella, jolloin Itävallan puheenjohtajisto huolehti siitä, että neuvosto neuvotteli asiasta virallisesti saadakseen selville, voiko se hyväksyä kuulemismenettelyn.
Tuloksena oli se, että vain 2 jäsenvaltiota 15: stä oli valmis suostumaan parlamentin pyyntöön. Saimme siis myös tässä laihan tuloksen. Tällä välin neuvoston teksteissä on tapahtunut pientä kehitystä, niissähän vaadittiin aluksi määräenemmistöä kaikissa päätöksissä, jotka tehtäisiin tässä yhteydessä. Yleisesti ottaen vaatimus määräenemmistöstä on säilytetty, mutta yksimielisyyttä vaaditaan silloin, mikäli koko AKT: n ja EY: n välinen sopimus kaikkine artikloineen sanotaan irti. On hyvä muistaa, että näin ei ole vielä koskaan tapahtunut, ei edes siinä vaikeassa tilanteessa, joka oli Nigeriassa muutama vuosi sitten. On ollut aina kyse merkittävästä artiklapaketista, mutta ei koskaan koko sopimuksesta.
Tänään olemme seuraavanlaisessa tilanteessa. Mikäli parlamentti tekee valinnan ja sanoo: emme suostu tähän, asia on joka tapauksessa niin, että sillä hetkellä - joka on hyvin lähellä - kun Amsterdamin sopimus tulee voimaan, meillä on sen nojalla kuitenkin oikeus saada tietoja asiasta. Se on ainoa oikeus, jonka me saamme tässä yhteydessä. Ei siis hyödytä mitään, että emme anna suostumustamme, koska sen seurauksena voi olla vain se, että jäljellä olevina kuukausina voidaan vaatia yksimielisyyttä päätettäessä yhteistyön lopettamisesta. Se ei tietenkään ole eduksi unionin nopean ja asianmukaisen toiminnan kannalta vakavien ihmisoikeuksien loukkausten yhteydessä. Sen seikan vuoksi, että on meidän etujemme mukaista tehdä määräenemmistöpäätöksiä silloin, kun on reagoitava nopeasti, ei mielestäni ole vastuullista vaatia täällä tiukan linjan noudattamista ja kieltäytyä hyväksymästä neuvoston päätösluonnosta.
Esitän päätöksen hyväksymistä sen nykyisessä muodossa vastoin tahtoani ja vastoin vakaumustani. Ajattelen käytännön seurauksia ja tiedän, että on olemassa laiha lohtu, nimittäin se, että komissio tiedottaa joka kerta, kun vastaavanlainen päätös on tehtävä siitä samanaikaisesti parlamentille ja neuvostolle, siten, että parlamentti voi reagoida, mikäli se tekee niin ajoissa. Sanokaamme, että komission kanssa tässä asiassa tehtävän erittäin hyvän yhteistyön vuoksi voimme luopua suuremmitta vaikeuksitta siitä, mikä meidän oikeastaan olisi pitänyt saada, nimittäin aidosta kuulemismenettelystä.

Vecchi
Arvoisa puhemies, meillä on jo useissa muissa yhteyksissä ollut mahdollisuus keskustella neljännen Lomén yleissopimuksen 366 a artiklan soveltamiseen liittyvistä seikoista. Artiklaan sisältyy menettely, jolla keskeytetään yhteistyö niiden maiden kanssa, jotka rikkovat yleissopimuksen olennaista osaa koskevaa lauseketta, joka sisältyy samaisen yleissopimuksen 5 artiklaan.
Kyse on, ja kyse oli aikoinaan, yhdestä neljänteen Lomén sopimukseen sisällytetyistä keskeisistä uudistuksista, joilla yhteistyö sidotaan ihmisoikeuksien, demokratian ja hyvän hallintotavan periaatteiden kunnioittamiseen.
Esittelijän, rouva Aelvoetin - jota kiitän myös sosialistiryhmän puolesta - viisaassa ja huolellisessa ohjauksessa Euroopan parlamentti on pyrkinyt demokratisoimaan komission ehdottamia menettelyjä ja saanut aikaan jopa sen, että parlamenttia on kuultava puoltavaa lausuntoa koskevan menettelyn yhteydessä.
Kuitenkin neuvoston peräänantamattomuuden mutta myös Lomén yleissopimukselle tyypillisten, objektiivisesti todettavissa olevien juridisten rajoituksien vuoksi on ollut välttämätöntä pyrkiä kompromissin aikaansaamiseen.
Aikaansaatu tulos on, kuten esittelijäkin sanoo, kaiken kaikkiaan parempi kuin ei mitään.
Se nimittäin edellyttää, että neuvoston päätös tehdään määräenemmistöllä eikä enää yksimielisesti, ja komissio sitoutuu tiedottamaan asianmukaisesti parlamentille keskeyttämismenettelyn täytäntöönpanon kaikista olennaisista vaiheista. Tätä parlamentti ilman muuta aikoo seurata hyvin valppaasti ja tiukasti.
Tulos on tosiaankin parempi kuin ei mitään, ja niinpä ryhmämme äänestää päätösesityksen puolesta esittelijän ehdotuksen mukaisesti.

Corrie
 Arvoisa puhemies, rouva Aelvoet on laatinut erinomaisen mietinnön, kuten aina, hyvin arkaluonteisesta aiheesta. Se, että 366 a artikla ylipäätään täytyy ottaa mukaan neljänteen Lomén yleissopimukseen, antaa kuitenkin murheellisen kuvan maailmastamme.
Palasin juuri eilen Afrikasta ja kuulin Zimbabwen viimeaikaisista tapahtumista, ja on elintärkeää, että komissiolla on valtuudet keskeyttää yhteistyö ja että se pystyy toimimaan nopeasti. Olisi toki hyvän käytännön mukaista, jos parlamenttia - ja tarkoitan tässä kehitys- ja yhteistyövaliokuntaa - voitaisiin kuulla ennen yhteistyön keskeyttämistä. Minun on kuitenkin oltava rehellinen ja sanottava, että me elämme todellisessa maailmassa. Toisinaan komission täytyy toimia nopeasti ja välittää viesti ihmisoikeuksia rikkovalle valtiolle, ennen kuin sillä on tilaisuutta kääntyä parlamentin puoleen.
Mietinnön avainkohta on se lause, että komissio, aina kun se on mahdollista, antaa parlamentille etukäteen tietoa yhteistyön keskeyttämisestä tai jopa sen uudelleen aloittamisesta. Se on mielestäni kohtuullinen kompromissi komission ja parlamentin välillä, ja kannatan näin ollen sitä ehdotusta, että parlamentti antaisi puoltavan lausunnon neuvoston päätösluonnoksesta.
Tilanne tulee kuitenkin olemaan kiinnostava vuoden 2000 jälkeen uuden Lomén sopimuksen myötä, millainen sopimus sitten onkin. Kuten komissio tietänee, uutta Lomén sopimusta koskevat ehdotukset voisivat perustua alueelliseen yhteistyöhön ja integraatioon, ja määrärahat voitaisiin jakaa pikemminkin alueellisten järjestöjen kautta kuin yksittäisten valtioiden ja kansallisten maaohjelmien kautta. Ihmettelen, miten 366 a artikla voi toimia tällaisessa tilanteessa, sillä komissio on silloin menettänyt kykynsä ottaa käyttöön sanktioita jonkin alueen yksittäistä valtiota vastaan. Olisi kohtuutonta ottaa käyttöön sanktioita koko aluetta vastaan. Ehkäpä komission jäsen Brittan voisi välittää tämän kysymyksen eteenpäin asiasta vastaavalle komission yksikölle, jotta siihen voitaisiin myöhemmin vastata.
Koska tilanne on vaikeutumassa useissa Afrikan valtioissa, toivon, että komissio käyttää 366 a artiklaa mahdollisimman laajasti. Ihmisoikeuksiin pitäisi minun nähdäkseni kuulua moniarvoisuus, moitteeton julkinen hallinto, riippumaton oikeuslaitos, lehdistönvapaus sekä vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit.
Ryhmäni puoltaa tätä mietintöä. Onnittelen jälleen kerran rouva Aelvoetia siitä työstä, jonka hän on parlamentin puolesta tehnyt.

Bertens
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmä on aina kannattanut avoimuutta ihmisoikeuspolitiikassa. Menettelyjen on oltava selkeitä. Lomén sopimusten 5 artiklan nojalla ihmisoikeuspolitiikka muodostuu yhteistyömme olennaiseksi osaksi. Käsiteltävänä oleva 366 a artikla liittyykin menettelyihin yhteistyön lopettamiseksi Lomé-maiden kanssa. Tällaisen toiminnallisen artiklan olemassaolo on voitto, mutta menettelyjen olisi pitänyt olla parempia. Aktiivinen esittelijä kannattaa parlamentin oikeutta tulla kuulluksi ja neuvoston määräenemmistöpäätöksiä.
Liberaalit ovat aina olleet sitä mieltä, että Lomé-yhteistyön lopettamiseen tarvitaan parlamentin suostumus. Tarvitaanhan parlamentin suostumus myös Lomén sopimuksen voimaantuloon. Se, mitä olemme nyt saaneet, eli komission lupauksen tiedottaa asiasta, mikäli yhteistyö keskeytetään, onkin hyvin vähän. Pragmaatikkona ymmärrän kuitenkin, että enempää ei ollut oikeastaan mahdollista saada. Loppujen lopuksi menettely, joka on ollut käynnissä toimielinten välisen vuoropuhelun puitteissa komission helmikuussa 1996 tekemästä ehdotuksesta lähtien, on saatettava päätökseen. Meidän on otettava tämä väline käyttöön ihmisoikeuspolitiikassamme mahdollisimman nopeasti.
Lopuksi haluan ilmaista kiitokseni ja kunnioitukseni rouva Aelvoetille tästä suosituksesta, vaikka hän tietääkin, mitä ajattelen.

Brittan
 Haluaisin kiittää ja onnitella rouva Aelvoetia kaikesta siitä työstä, jota hän on tehnyt sen eteen, että parlamentti voisi antaa puoltavan lausunnon, ja siitä realistisesta ja järkevästä lähestymistavasta, joka hänellä ja myös muilla puhujilla, kuten herra Corriella ja herra Vecchillä, on ollut. Haluaisin toistaa sen, mitä painotimme silloin, kun keskustelimme täällä väliaikaisesta mietinnöstä viime kesäkuussa, nimittäin sen, että aiomme tiedottaa parlamentille kaikista aloitteista, joihin saatamme ryhtyä, tai kaikista ehdotuksista, joita saatamme tehdä neuvostolle neljännen Lomén yleissopimuksen 366 a artiklan täytäntöönpanon osalta, joka valitettavasti, kuten on sanottu, ei ole pelkästään teoreettinen mahdollisuus. Lisäisin, että tähän asti ainoassa tapauksessa, jossa on käytetty 366 a artiklaa, nimittäin Togon tapauksessa, komissio tiedotti parlamentille välittömästi aikeistaan, kuten esittelijä mietinnössään myöntää, mistä kiitän häntä.
Me suhtaudumme jatkossakin, kuten aina, hyvin vakavasti kaikkiin parlamentin hyväksymiin lausuntoihin tai päätöslauselmiin, jotka voisivat vaikuttaa 366 a artiklassa määrätyn kuulemis- ja keskeyttämismenettelyn täytäntöönpanoon.
Mitä tulee herra Corrien tiedusteluun siitä, miten tämä toimisi sellaisessa tilanteessa, jossa alueellinen puoli on etualalla, välitän ilman muuta tuon tiedustelun niille, jotka työskentelevät päivittäin tämän asian parissa. Komissio on mielissään siitä, että parlamentin puoltavan lausunnon myötä puitepäätös tulee voimaan ja että meillä on asianmukainen ja avoin menettely asiaankuuluvia toimia varten, mikäli muutetun neljännen Lomén yleissopimuksen keskeisiä määräyksiä rikotaan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Makrotaloudellinen rahoitusapu Albanialle
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana van Bladelin laatima taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan mietintö (A4-0041/99) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi makrotaloudellisen rahoitusavun myöntämisestä Albanialle (KOM(98)0507 - C4-0590/98-98/0273(CNS)).

Van Bladel
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kun keskustelemme 20 miljoonan ecun makrotaloudellisen avun antamisesta Albanialle, minusta on erittäin tärkeää tarkastella perusteluissamme myös sitä poliittista ja taloudellista yhteyttä, jossa tämä laina myönnetään. Haluan painottaa tässä yhteydessä muutamia kohtia.
Albania vapautui marxilaisesta diktatuurista paljon myöhemmin kuin muut Itä-Euroopan maat. Se merkitsee myös sitä, että ongelmat moniarvoisen yhteiskunnan kehittämisessä kestävät kauemmin kuin niissä muissa maissa, joissa moniarvoisuus on jo osittain toteutunut. Taloudelliset ja sosiaaliset olosuhteet oikeuttavat minusta nimittämään Albaniaa kehitysmaaksi unionin portilla.
Niin sanottujen pyramidirahastojen sortuminen, ammusvarastojen ryöstö - kaikki muistavat vielä sen, Kalashnikov-kivääri maksaa katukaupassa nyt 5-10 dollaria - naapurissa sijaitsevan Kosovon konfliktin seuraukset, kaikki nämä asiat yhdessä ovat johtaneet suuriin pakolaisvirtoihin. Taloudelliset pakolaiset tulevat unioniin ja Kosovon poliittiset pakolaiset menevät Albaniaan.
Lyhyesti, Albanialla ei ole vain suuria sisäisiä ongelmia ratkaistavanaan. Maa ei voi välttyä maantieteellisen sijaintinsa vuoksi ympäristön, Balkanin, poliittiselta vaikutukselta. Kollega Imbeni sanoi sen hyvin selvästi eilisessä Kosovosta käydyssä keskustelussa.
Kaikesta huolimatta löytyy toivonpilkahduksia. Viime vuoden marraskuussa hyväksyttiin perustuslaki, jonka hyväksymiseen osallistui 90 % parlamentin jäsenistä ja uusi kiistaton johtaja, Majko, näyttää pyrkivän takaamaan presidentin, hallituksen ja oikeuslaitoksen erottamattomat roolit. Albanian poliittinen elpyminen liittyy kuitenkin vahvasti niihin prioriteetteihin, jotka on asetettava taloudellisen elpymisen yhteydessä. Albanian viranomaiset vakuuttivat avunantajien ryhmälle viime vuoden lokakuussa Tiranassa, että he panostavat muun muassa korruption vastaisen toimintasuunnitelman laatimiseen ja hyvään lainsäädäntöön, jotta välttämätöntä investointi-ilmapiiriä, joka on luonnollisesti hyvin huono - ulkomaisia sijoituksia ei juuri tehdä - saataisiin parannettua lainsäädännön avulla, jolloin sijoittajilla olisi paremmat takuut siitä, että he saavat rahansa takaisin tulevaisuudessa.
Tässä yhteydessä on myös tärkeää seurata sitä, että uusi tullilainsäädäntö todellakin vakauttaa tulli- ja verotulojen perinnän, ja sitten meidän pitää vielä huolehtia pyramidirahastojen loppuselvityksen suorittamisesta, jonka yhteydessä ei ole vieläkään selvää, saavatko Albanian kansalaiset sijoituksensa tulevaisuudessa takaisin. Emme voi kuitenkaan valitettavasti tehdä sille asialle mitään.
Euroopan unioni on itse asiassa suurin Albanian avustaja vuodesta 1991 lähtien ja maan taloudellisen ja rahallisen tilanteen kannalta kansainvälinen apu on todella välttämätöntä jo yksinomaan juoksevien kulujen maksamiseksi. Siksi Ecofin-neuvoston viime huhtikuussa tekemä päätös on toteutettava nopeasti. Komissio on tässä suhteessa erinomainen toteuttaja, koska sillä on huomattava kokemus Albaniasta. Tähän mennessä kyse on ollut ennen kaikkea lahjoituksista, nyt on kyse lainasta. Käytännössä minusta on kuitenkin estettävä Albanian tulo riippuvaiseksi ulkomaisesta taloudellisesta avusta.
Siksi olen esittänyt miellyttävän yhteistyön merkeissä budjettivaliokunnan jäsenen kollega Brinkhorstin kanssa, mistä hänelle kiitokset - hän ei valitettavasti voinut olla läsnä tänä iltana - että Albanian poliittisten ja institutionaalisten uudistusten suuntaa ja tilaa tarkasteltaisiin yhteneväisesti. Kun tavoite on tällainen, komissiota ei pyydetä ottamaan huomioon vain kansainvälisten rahoituslaitosten, kuten IMF: n, teknisiä arvioita vaan myös raha-asiain komitean ja Phare-komitean arvioinnit.
Tarkoitus on, että parlamentti saa ennen toisen lainaerän myöntämistä täydelliset tiedot uudistuksista. Tarkoituksena ei ole tutkia Albaniaa erityisellä suurennuslasilla vaan edistää tervettä ja tehokasta hallintoa. Nähdäkseni sitä haluavat EU: n kansalaiset, kuten myös Albanian kansalaiset.
Kiitän taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan kollegoita heidän kriittisestä ja tukea antaneesta panoksestaan ja ilmaisen toiveeni, että esillä olevat tarkistukset voidaan hyväksyä huomisessa täysistunnossa, sillä Ecofin-neuvoston päätöksen ja sen täytäntöönpanon aloittamisen välillä on nyt jo miltei vuosi. Albanialaiset odottavat innokkaina rahoja.

Karamanou
 Arvoisa puhemies, on totta, että Albaniaa kiusaavat edelleen monet vaikeat ongelmat, erityisesti sisäiseen turvallisuuteen ja yhteiskuntajärjestykseen liittyvät ongelmat, jotka vaikuttavat myös kaikkiin muihin aloihin.
Kuitenkin kaikkien näiden tunnettujen ongelmien keskellä, kun kaikki otetaan huomioon, mielestäni on ihailtavaa, kuinka tämä pieni maa pystyi panemaan täytäntöön kiireellisen puolen vuoden ohjelman - syyskuusta 1997 maaliskuuhun 1998 - jonka avulla se pystyi hoitamaan kevään 1997 yhteiskunnallisen kriisin ja sisällissotatilanteen. Olemme siis saaneet ensimmäisen kirjallisen osoituksen siitä, että kun Albanian hallitus noudattaa uskollisesti konkreettista ohjelmaa ja saa riittävää teknistä tukea, se voi olla tuloksellinen ja saavuttaa edistystä.
Kuitenkin, kuten viime syyskuun vakava taka-askel osoitti, ongelmat keskittyvät enimmäkseen yhteyksien ja vuoropuhelun puutteeseen maan poliittisten voimien välillä ja poliittisten voimien kykenemättömyyteen sopia yhteisestä vähimmäisohjelmasta, jolla Albania pääsisi lopullisesti pois kriisistä, vaikka maan talous onkin vakavasti lamaantunut.
Euroopan unionin ja kansainvälisten järjestöjen pitää tarjota anteliaasti kaikkea mahdollista apua Albanialle, jotta sen ongelmiin löytyisi myönteisiä ratkaisuja. Albania kuuluu Eurooppaan, se on osa Euroopan historiaa ja tästä näkökulmasta se on mahdollinen Euroopan unionin jäsenehdokasmaa.
On kuitenkin tehtävä selväksi kaikille Albanian poliittisille voimille, että vastuu Albanian tulevaisuudesta kuuluu ensiksi niille itselleen, että se on heidän käsissään. Unioni myöntää makrotaloudellista apua tukeakseen Albanian ponnistuksia, mutta tämä ei missään tapauksessa tarkoita vastuun siirtoa. Albanian hallituksen pitää kiihdyttää ponnistuksiaan ongelmien ratkaisemiseksi ja ajaa poliittisia ja taloudellisia uudistuksia, jotka turvaavat demokraattisten instituutioiden ja oikeusvaltion vakaan toiminnan.
Perustuslakiäänestys oli tietysti suuri edistysaskel, mutta pitää kuitenkin turvata ihmisoikeuksien kunnioittaminen, tasainen siirtyminen kohti markkinataloutta, valtiontalouden vakaus ja ennen kaikkea rahoitusjärjestelmän vakaus ja tervehtyminen, korruption hävittäminen ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen, avoimuuden ja julkisten varojen hyvän hallinnon turvaavien rakenteiden ja menettelyiden luominen, jotta luotaisiin sijoituksille turvallinen ilmapiiri.
20 miljoonaa euroa on tietenkin vähemmän kuin Albanian hallitus toivoi, mutta ennen kaikkea seon vähemmän kuin Albania tarvitsisi ongelmiensa hoitamiseen. Kuitenkin luotettavuuden tukeminen ja Albanian taloudellisen ja poliittisen vakauden asteittainen vahvistaminen lisäävät myös maan luotonottokykyä, ja ennen kaikkea niillä houkutellaan ulkomaisia sijoituksia, joita Albania niin suuresti kaipaa.
Tunnetusti oma maani, Kreikka, toivoo aidosti, että edistystä tapahtuisi, ja tukee kaikin tavoin Albanian hallituksen yrityksiä edistää niitä tarvittavia poliittisia ja institutionaalisia uudistuksia, jotka tuovat Albanian lähemmäksi eurooppalaista mallia.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluaisin aluksi kiittää rouva van Bladelia erinomaisesta mietinnöstä. Annamme sille täyden kannatuksemme. Kuten hän jo sanoikin ja kuten myös kollegani Karamanou äsken toi esille, Albania ei ole vain yksi taloudellisesti heikoimmista maista, vaan se on myös demokratian luomisen osalta jäänyt pahasti jälkeen muista maista. Se on samankaltaisessa tilanteessa kuin Bosnia-Hertsegovina, toisin sanoen Albanian talous on riippuvainen Euroopan unionin jatkuvista piristysruiskeista. Emme anna vain yleistä jälleenrakennusapua. Euroopan unioni antaa rahaa myös Kosovon pakolaisille, jotka ovat löytäneet väliaikaisen asuinsijan Albaniasta.
Olennaista - ja toivoa herättävää - on kuitenkin se, että Albaniassa luotiin viime hallitusuudistuksen ja perustuslain hyväksymisen yhteydessä ensimmäinen pohja myös valtiollisille rakenteille. Meidän kannaltamme on nyt tärkeää, että meillä on kumppani, jolle osoitetaan vähimmäismäärä luottamusta ja jolle toisaalta annetaan evästykseksi myös vaadittava rahoitus juuri valtiollisten rakenteiden perustamiseksi ja että poliisi ja myös sotavoimat omaksuvat taas palvelevan roolinsa demokratiassa eivätkä toimi riippumattomina kaikkien niiden ongelmien parissa, joita Albaniassa on esiintynyt kahtena tai kolmena viime vuotena.
Olennaista on myös se, että Albania voittaa pikkuhiljaa kansainvälisen rahamaailman ja myös sijoittajien luottamuksen, että Albania kiinnostaa siis myös sijoittajia pysyvänä asemapaikkana ja että samalla luodaan myös puite-ehdot sosiaaliselle markkinataloudelle.
Olemme tässä jo oikealla tiellä. Meidän on vain ymmärrettävä, että valvonta, joka on nyt välttämätöntä, voi tietyssä määrin ulottua myös makrotaloudelliseen rahoitusapuun. Makrotaloudellisen rahoitusavun määritelmähän on tietysti sellainen, ettei tuettavana ole tiettyjä hankkeita, vaan että valtion käytettäväksi annetaan yksinkertaisesti varoja, jotta se voi myös ottaa vastaan valtiolle kuuluvat tehtävänsä ja kehittää niitä. Minusta on siis kuitenkin tärkeää, että löydämme luottamuksen ja valvonnan välisen kultaisen keskitien, mikä silloin rohkaisee myös albaaneja ja Albanian hallitusta pääsemään eteenpäin oikealla tiellä.
Minusta tuntuu, että annamme tämän rahoitusavun myötä pienen palan siihen palapeliin, jota Albania kokoaa kulkemalla eteenpäin oikealla tiellä, ja toivon, että lähitulevaisuudessakin voidaan jatkaa samaan tapaan komission suorittamien asianmukaisten valvontatoimien avulla.

Lagendijk
 Arvoisa puhemies, voin puhua lyhyesti esittelijän mietinnöstä ja hänen tarkistuksistaan. Ryhmäni tukee niitä täysin. Kun on kyse avusta, jota pitää mielestämme antaa toistaiseksi kaikkein suotuisimmissa olosuhteissa, siihen pitää luonnollisesti yhdistää joitakin ehtoja. Komissio ehdottaa sitä, kuten esittelijäkin.
Mainitsen yhden ehdon: mielestämme pyramidirahastoja koskeva tutkimus on saatettava päätökseen. Tähän liittyy sekä perittyjen varojen palauttaminen velkojille että lakiesitys rahanpesun ehkäisemiseksi. Nämä ovat esimerkkejä siitä, että kaikenlaisten laitosten, kuten pankkien, parempi taloudellinen valvonta on välttämätöntä.
Tämän sanottuamme kohtaamme tietenkin sen suuren vaaran, josta esittelijäkin jo puhui, että yksi aukko täytetään toisella, että yhtä lainaa pyydetään toisen lainan maksuun. Tällainen kehitys olisi erittäin huonoa maassa, joka ei tarvitse lainaa lainan jälkeen vaan rahaa, muun muassa Euroopan unionilta, ja tuottavia sijoituksia, joiden avulla maa voi kokea itsenäisen taloudellisen nousun. Sitä Albania tarvitsee pitkällä aikavälillä.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, mielestäni meidän on onniteltava rouva van Bladelia hänen mietinnöstään. On selvää, että Euroopan unioni on tehnyt paljon virheitä Albanian osalta ja että emme pysty muuttamaan tilannetta perusteellisesti tämän 20 miljoonan euron lainan avulla. Se antaa kuitenkin vähän enemmän hengitystilaa jättiläismäisiä ponnisteluja tekevälle herra Majkolle, jonka toimintavapaus on kuitenkin hyvin rajallinen.
Sormella voidaan osoittaa etenkin Euroopan unionin yleistä suhtautumista Albaniaan. Olemme tietoisia maan rikollisuuden kasvusta, ja kuitenkin Euroopan unioni tukee sitä loppujen lopuksi suhtautumisellaan. Euroopan unionin olisi harjoitettava paljon rohkeampaa politiikkaa. Jotta voitaisiin hajottaa mafiat, jotka harjoittavat työvoiman salakuljettamista ja muita vastaavia toimia, kuten huumausainekauppaa, olisi määrättävä hyvin suurista siirtolaiskiintiöistä - kuten tekevät kreikkalaiset ystävämme omalla tavallaan, mutta eivät kuitenkaan millään tavoin muut maat, Italiasta puhumattakaan. Meidän olisi avattava auliisti yliopistojemme ovet myöntämällä tuhansia opiskelustipendejä albaaneille. Meidän olisi laadittava määräyksiä Albanian laillisten viranomaisten tukemiseksi, jotta voisimme estää vastavallankumouksellisten voimien vahvistumisen, rahapyramidien syntymisen sekä yleisen poliittisen tilanteen järkkymisen Albanian nykyisten johtajien hyvästä tahdosta ja älykkyydestä riippumatta. Koska tällaisiin toimenpiteisiin ei ole ryhdytty, Albania menettää vielä useita vuosia.
Kehotan siten etenkin komission varapuheenjohtajaa ja komissiota painostamaan jäsenvaltioita, jotta ne pidättäytyvät laillistamasta yhtäkkiä laittomien siirtolaisten aseman, kuten Italiassa tapahtui, jossa laillistettiin 250 000 henkilöä - ja samanaikaisesti siirtolaismafiat käärivät taskuihinsa huomattavia sivutuloja. Asiaan olisi puututtava määräämällä kiintiöitä kaikissa Euroopan unionin maissa. Jos ponnistelut jaettaisiin koko unionin alueelle, se ei mielestäni olisi kovin raskas taakka ja se olisi paras keino pureutua ongelman ytimeen.

Habsburg-Lothringen
 Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin aluksi tietysti lausua erittäin sydämelliset kiitokset esittelijälle, joka on mielestäni tehnyt todella hyvää työtä. Olen sitä mieltä, ettemme Albaniasta puhuessamme saa unohtaa, että kyse on maasta, jonka on täytynyt ottaa uskomattoman suuri edistysaskel vain muutamassa vuodessa ja jonka täytyy myös jatkaa samaan tapaan. Maa johdettiin Enver Hoxhan kaudella itse asiassa takaisin kivikaudelle, ja sen täytyy nyt ottaa todella valtava askel eteenpäin, vieläpä ajankohtana, jolloin sen koko ympäristökin on hyvin epävakaa.
Uskon, että rahoitusapumme voi tosiasiassa merkitä vain pisaraa valtameressä, mutta se voi ehkä myös auttaa saamaan aikaan maan sisäiset rajat ylittävää liikettä. Albanian yhteydessä on muistettava, että maa on jakautunut kahteen suureen alueeseen, pohjoiseen ja eteläiseen, ja että maan väestöön kuuluvat toskinkieliset ja geginkieliset, jotka ovat perinteisesti aina taistelleet toisiaan vastaan ja jotka tietysti jatkoivat taisteluja edelleen Enver Hoxhan aloittamana kivikaudenomaisena aikana ja että monet nykyisistä konflikteista juontavat myös juurensa sieltä. Niiden vaikutus näkyy jopa Albanian nykyisissä puoluerakenteissa.
Albanian uusi perustuslaki on luonnollisesti antanut aihetta suuriin toiveisiin. Toivon myös todella, että oppositio voidaan liittää vastaavan asiallisella tavalla - sillä uskon sen käyttäytyvän monin paikoin varsin asiallisesti - Albanian poliittisiin rakenteisiin. Vain silloin on myös mahdollista saada naapurimaiden kanssa esiintyvät ongelmat edes puolittain hallintaan.
On tietenkin - ja tätä on tänä iltana jo moneen kertaan korostettukin - välttämätöntä ottaa käyttöön myös vastaavat valvontatoimet. Vain silloin, kun valvontatoimia on käytettävissä, ennen kaikkea Albanian demokratiaan siirtymisen yhteydessä, vain silloin Euroopan unionin antama apu voi johtaa myönteisiin tuloksiin. Mainituksi ovat tulleet myös useat muut valvontatoimet, ennen kaikkea korruption, asekaupan ja maassa esiintyvän huumekaupan vastaiset toimet. Emme voi saada näitä asioita täysin hallintaan, voimme antaa tässä yhteydessä vain vähäistä tukea, jotta maa voi selviytyä omin avuin, mutta meidän pitäisi kuitenkin olla tietoisia näistä asioista. Rouva van Bladelin mietintö ja se tehokas apu, jonka on tarkoitus olla seurausta hänen mietinnöstään, merkitsevät tässä yhteydessä askelta oikealla tiellä.

Brittan
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään ja myös kiittää häntä siitä, että parlamentti tukee komission ehdotusta.
Albanialle myönnettävän enintään 20 miljoonan euron makrotaloudellisen rahoitusavun tarkoituksena on tukea maan virallisia valuuttavarantoja. Tämä toimenpide on osa kansainvälisen yhteisön ja erityisesti Euroopan unionin toteuttamaa kokonaisstrategiaa vuoden 1996 lopussa alkaneen kriisin jälkeen. Sillä täydennetään Phare-ohjelman avulla toteuttamiamme toimia, joiden ensisijaisena tavoitteena on institutionaalinen uudistus. Tämän toimenpiteen erityisenä tarkoituksena on tukea rakenteellista talousuudistusohjelmaa, jonka hallitus on käynnistänyt IMF: n suojeluksessa.
Jopa vuoden 1996 lopussa pyramidirahastojen romahdettua maassa puhjenneen kriisin aikana ja välittömästi sen jälkeen verotus- ja rahapolitiikkaa harjoitettiin itse asiassa erittäin varovaisesti, minkä ansiosta makrotalouden tilanne on viime kuukausina kohentunut. Budjettivaje on kotimaan rahoituksen osalta supistunut tuntuvasti, inflaatio on laskenut dramaattisesti, mutta ulkoisen rahoituksen osalta tilanne on yhä epävarma. Yhteisön toimenpiteen mahdollistama valuuttavarantojen tukeminen auttaa näin ollen Albanian viranomaisia harjoittamaan varovaista makrotalouspolitiikkaa. Komissio kiinnittää ilman muuta erityistä huomiota pyrkimyksiin torjua korruptiota parantamalla tullimenettelyjä ja valtion varainhoitoa.
Käsittelen seuraavaksi joitakin tarkistuksia: komissio tukee ja pitää myönteisinä tarkistuksia 1, 2, 3 ja 6. Osa niistä, etenkin tarkistus 3, vahvistaa meidän asemiamme, kun neuvottelemme albanialaisten kanssa sellaisilla aloilla, jotka ovat mielestämme hyvin tärkeitä.
Hylkäämme muut tarkistukset yleisesti ottaen siitä syystä, että haluamme varmistaa täytäntöönpanojärjestelyjen tehokkuuden ja haluttujen tavoitteiden säilymisen. Nämä täytäntöönpanojärjestelyt on havaittu hyviksi lukuisissa komission toteuttamissa vastaavissa toimenpiteissä, ja jos niistä tehtäisiin tarpeettoman raskaita, toimenpiteen tehokkuus heikkenisi. Esimerkiksi Pharesta vastaavan komitean mandaattiin ei sisälly se, että sitä kuultaisiin etukäteen jostakin makrotaloudellisesta toimenpiteestä ja yhdistettyihin lainanotto- ja lainanantotoimenpiteisiin liittyvistä rahoitusehdoista. Komissio kuitenkin varmistaa, että toimenpide on täysin sopusoinnussa Albanian Phare-ohjelman tavoitteiden kanssa ja että se täydentää niitä.
Ehdotettujen järjestelyjen mukaisesti komissio toimittaa parlamentille ja neuvostolle vähintään kerran vuodessa päätöksen täytäntöönpanoa koskevan arviointikertomuksen. Ei ole järkevää mennä sen pitemmälle. Annetun arvioinnin yhteydessä komissio tiedottaa parlamentille lainaan liittyvistä ehdoista. Lisäksi olemme ilman muuta valmiita vastaamaan kaikkiin kysymyksiin, joita parlamentti esittää meille sekä toimenpiteen aikana että sen toteuttamisen jälkeen. Se, että neuvotellaan maksuehdot, mikä on tällaisen toimenpiteen ydin, edellyttää kuitenkin jonkin verran liikkumavaraa ja niiden luottamuksellisuusvaatimusten noudattamista, joita asianosaisten maiden viranomaisilla saattaisi olla uudistusten sisällön ja aikataulun osalta.
On välttämätöntä turvata tämän vakautta ja talousuudistusta tukevan toimenpiteen tavoitteet. Sen soveltamisalaa laajennettaisiin liikaa, jos siihen lisättäisiin myös välittömiä politiikkaa koskevia tavoitteita. Kuten meillä on aiemminkin poikkeuksetta ollut tapana, komissio tarkastelee ilman muuta täytäntöönpanovaiheen aikana, onko poliittinen tilanne sellainen, että maksuja voidaan myöntää moitteettoman varainhoidon periaatteiden mukaisesti.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
Istunto päättyi klo 19.50.

