Äänestysselitykset
Bruno Gollnisch 
Haluan hyödyntää tilaisuuden, jonka äänestys tästä osakkeenomistajien äänestysoikeuksia koskevasta mietinnöstä tarjoaa, vaikkakin äänestys toimitetaan valitettavasti ilman edeltävää keskustelua, kiinnittääkseni parlamentin huomion Eurotunnelia koskevaan skandaaliin, todelliseen päivänvalossa tehtyyn ryöstöön, jota Ranskan hallitukset, niin sosialistit kuin liberaalitkin, ovat kannattaneet ja joka on jatkunut vuosia.
800 000 pienosakasta, joiden osuus yhtiön pääomasta on yhä noin 90 prosenttia, uskoi tunnelin suunnittelijoiden, viranomaisten, pankkiirien ja valmistajien lupauksiin ja sijoitti yhtiöön noin 4,5 miljardia euroa.
He ovat nyt puilla paljailla, ja niin sanottu pelastussuunnitelma vahingoittaa heitä vain entisestään. Tämän suunnitelman mukaan yhtiö myytäisiin Euroopan ulkopuolisille osakkaille pohjahintaan ja velat maksettaisiin velkojille, jotka ovat ansainneet korkojen muodossa jo 8,5 miljardia euroa. Tämä suunnitelma laadittiin kuulematta osakkeenomistajia, ja Pariisin Tribunal de Commerce on antanut sille hyväksyntänsä. Osakkeenomistajien ainoana vaihtoehtona on joko vastata tai jättää vastaamatta julkiseen ostotarjoukseen, jolla heidät pidetään ikuisesti sivustakatsojina asioissa, jotka liittyvät pääomaan ja siten myös liiketoimintaa koskeviin päätöksiin, juuri hetkellä, jolloin liiketoiminnasta on tulossa äärimmäisen kannattavaa.
Tämä on häpeällistä, ja on pöyristyttävää, kuinka Ranskan viranomaiset vaikenevat asiasta. Tällä tavoin kansalaiset suostutellaan sijoittamaan liiketoimintaan, minkä jälkeen heidät jätetään suurten, ylikansallisten taloudellisten ryhmittymien armoille.
David Martin 
Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä talousarviotuki on erinomainen keino kehittää kumppanuutta kehitysmaiden kanssa: sen ansiosta nämä maat voivat ottaa vastuun kehitysvarojen käytöstä. Varoja on kuitenkin käytettävä oikealla tavalla, ja niiden väärinkäytöltä on suojauduttava. Olen iloinen siitä, että tässä mietinnössä ehdotetaan selvästi määriteltyjä kriteereitä.
Frédérique Ries 
kirjallinen. - (FR) Viisikymmentä vuotta! Euroopan maat ovat tehneet kehitysavun sekä pohjoisen ja etelän välisen yhteistyön alalla kovasti työtä lähes viisikymmentä vuotta. Puoli vuosisataa, sekavin tuloksin.
Mistä syystä? Useista syistä. Yksi syy on se, ettei apua saavilla mailla ole tarkoituksenmukaisia kehitysstrategioita. Tämä mietintö koskee kehitysmaiden talousarviotukea eli tukea saavan maan hallituksen suoraan hallinnoimaa tukea, ja äänestin sen puolesta. Nimittäin tällä tavoin hallitus ottaa vastuun omasta kehityksestään käytyään EU:n kanssa vuoropuhelua ja laadittuaan strategian.
Olen varsin tietoinen siitä, että tämä väline on kiistanalainen, etenkin kun sitä on tarkoitus käyttää epävakaissa maissa, joiden talous horjuu, ja tietenkin myös silloin, kun kyseiset maat ovat epädemokraattisia tai korruptoituneita.
Siksi sitä ei voida käyttää kaikkialla. Talousarviotuen hyödyt perustuvat kuitenkin siihen, että sillä murretaan noidankehä. Ehdoissa ei ole tulkinnanvaraa: talousarviotukea ei makseta, ellei maa noudata hallinnolle asetettuja sääntöjä ja torju korruptiota, eikä talousarviotukea makseta, ellei maa toteuta toimenpiteitä taloutensa tervehdyttämiseksi. Mitä paremmin maa hoitaa hallintoaan, sitä enemmän se saa tukea. Kyse on siis positiivisen kierteen luomisesta.
Josu Ortuondo Larrea
(ES) Laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamista koskeva yhteisön suunnitelma koskee kansainvälisiltä osiltaan ennen kaikkea kehitysmaita, jotka ovat liian köyhiä ja joilla ei ole riittävästi resursseja valvoa niiden lainkäyttöalueella harjoitettavaa kalastustoimintaa.
Se, ettei tätä laitonta kalastusta kyetä ehkäisemään, aiheuttaa menetystä ja köyhtymistä näiden maiden rannikkoväestölle, joka on riippuvaista kalastuksesta ja jolle kalastus merkitsee elinkeinoa ja varmaa ravinnonlähdettä.
Lisäksi laittomat käytännöt aiheuttavat tappioita myös laillisille kalastusalan toimijoille. Haluan korostaa tältä osin jälleen kerran, että EU:n ja muiden maiden välisten kalastusalan assosiaatiosopimusten yhtenä etuna on se, että yhteisön avomeren kalastuslaivastot ovat hyväksyneet vastuullista kalastamista koskevat toimintasäännöt, joita Yhdistyneet Kansakunnat pyrkii edistämään, ja että niiden läsnäolo kyseisillä vesillä merkitsee myös sitä, etteivät muut laittomat alukset pääse harjoittamaan toimintaansa samassa määrin vailla rangaistuksen uhkaa.
Kannatan siis sitä, että uudistamme kaikkien yhteisön ulkopuolisten maiden kanssa tekemämme kalastussopimukset, koska molemmat osapuolet saavat niistä merkittäviä vastavuoroisia etuja. Olen tästä syystä äänestänyt laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamista koskevan suunnitelman puolesta, koska tällainen kalastus uhkaa vakavalla tavalla valtamerten biologista tasapainoa. Tämä on puolestaan suuri ympäristöriski, jota meillä ei ole varaa ottaa.
Jörg Leichtfried 
Äänestin laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen lopettamista koskevan toimintasuunnitelman puolesta, sillä kyse on suuresta, maailmanlaajuisesta ongelmasta, joka aiheuttaa ympäristön huomattavaa pilaantumista, saa kaupalliset ja ei-kaupalliset kalakannat ja muut lajit hupenemaan ja aiheuttaa ongelmia niin kehittyneiden maiden kuin kehitysmaidenkin yhteisöissä, joiden toimeentulo riippuu kalastuksesta. Lisäksi se johtaa epäoikeudenmukaiseen kilpailutilanteeseen sellaisten kalastajien ja taloudellisten toimijoiden kannalta, jotka noudattavat lakiin kirjattuja sääntöjä.
David Martin 
Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä siinä suositellaan useita toimenpiteitä, joilla puututaan laittomaan kalastukseen, esimerkiksi kehotetaan komissiota auttamaan ennen kaikkea niitä kehitysmaita, joiden kanssa sillä on kalastussopimuksia, täyttämään kalastuksen estämistä koskevan edellä mainitun kansainvälisen toimintasuunnitelman velvoitteet täysimääräisesti. Kannatan erityisesti komissiolle esitettyä pyyntöä laatia ja esittää tutkimus työtä, terveyttä ja turvallisuutta koskevan yhteisön lainsäädännön noudattamisesta sekä työntekijöiden sosiaalisten oikeuksien kunnioittamisesta tämäntyyppisissä aluksissa sekä heidän elin- ja työolosuhteistaan aluksella.
Jaromír Kohlíček 
kirjallinen. (CS) EU on ilmoittanut useaan otteeseen haluavansa kehittää ja syventää suhteitaan naapureihinsa. Kahdenvälisten suhteiden parantaminen edellyttää ihmisten laillisen liikkumisen helpottamista. Haluan tältä osin korostaa, että Venäjän federaatio ehdotti EU:lle viisumivaatimusten poistamista EU:n ja Venäjän väliltä. EU hylkäsi ehdotuksen, ja tämän jälkeen monimutkaisissa neuvotteluissa päästiin sopimukseen viisumeista, joita myönnettäisiin lyhyeksi ajaksi Venäjän federaation ja yhteisön kansalaisille, EU:n kolmen jäsenvaltion kansalaisia lukuun ottamatta. Tässä on kyse jonkinlaisesta pilottisopimuksesta, sillä samanlaisesta sopimuksesta käydään neuvotteluja Balkanin maiden, Ukrainan, Marokon ja Kiinan kanssa. Sopimuksessa on useita myönteisiä kohtia: siinä esimerkiksi määrätään viisumeiden myöntämisestä maksutta diplomaattipassien haltijoille, useampaan maahantuloon kelpaavista viisumeista, viisumien myöntämisen aikatauluista ja viisumimaksuista.
Tämä sopimus on luonnollisesti kaukana viisumittomista suhteista ja siitä, että maksuttomia viisumeja myönnettäisiin nopeasti ja vaivatta. Jotkin parlamentin käymässä keskustelussa esitetyt huomiot ovat osoittaneet, että monilla Euroopan parlamentin jäsenillä on omat etunsa tässä asiassa. Täällä on pyritty yhtäältä elvyttämään Euroopan perustuslaki ja toisaalta puuttumaan sopimuksen avulla Venäjän sisäisiin asioihin. Nämä pyrkimykset on pääosin torjuttu, eikä niitä ole sisällytetty viisumeista tehtyyn sopimukseen. Siksi kannatamme sitä siinä uskossa, että tämä on ensimmäinen askel tiellä kohti viisumitonta suhdetta EU:n yhden hyvin tärkeän kumppanin kanssa.
Athanasios Pafilis 
kirjallinen. (EN) GUE/NGL-ryhmä pitää myönteisenä kaikkia sopimuksia, jotka edistävät EU:n ja Venäjän federaation kahdenvälisiä matkustusjärjestelyjä. Ne helpottavat Venäjän kansalaisten matkustamista Euroopan unioniin ja päin vastoin. Lisäksi ryhmä katsoo tällaisten järjestelyjen olevan tärkeä askel eteenpäin pyrkimyksissä parantaa viestintäsuhteita ja käynnistää kulttuuriin, talouteen ja politiikkaan liittyvää poliittista vuoropuhelua.
GUE/NGL-ryhmä on kuitenkin hyvin huolissaan EU:n ja Venäjän federaation sopimuksesta, joka koskee lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista. Tämä johtuu siitä, että poliittisesta näkökulmasta tämä sopimus liittyy läheisesti EU:n ja Venäjän takaisinottosopimukseen, joka horjuttaa vakavalla tavalla pakolaisten ja maahanmuuttajien suojelua, oikeuksia ja perusoikeuksia. GUE/NGL-ryhmä vastustaa myös voimakkaasti sopimukseen liittyvän yhteisen julkilausuman 11 artiklaa, jonka mukaisesti diplomaattipasseissa on ensisijaisen tärkeää ottaa käyttöön "biometriset tunnisteet", jotta voidaan varmistaa asiakirjojen turvallisuuden korkea taso.
GUE/NGL vastustaa myös sitä, että sopimuksen muutamia määräyksiä sovelletaan vain tiettyihin ihmisryhmiin. Se katsoo tämän olevan syrjintää. GUE/NGL-ryhmä korostaakin, että viisumien myöntämisen helpottamista koskevaa menettelyä pitäisi soveltaa samalla tavalla kaikkiin EU:n jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation kansalaisiin.
Pedro Guerreiro 
kirjallinen. - (PT) Pidämme luonnollisesti EU:n ja Venäjän kahdenvälisiä sopimuksia myönteisinä, koska niillä pyritään helpottamaan ja edistämään Venäjän kansalaisten liikkumista EU:n eri maissa ja päin vastoin.
Nämä sopimukset ovat ponnahduslauta kohti aikaisempaa läheisempien kulttuuristen, sosiaalisten ja taloudellisten suhteiden luomista. Tämä puolestaan vastaisi monien tuhansien ihmisten oikeutettuja toiveita menettelyistä, joilla helpotettaisiin käytännössä yhteydenpitoa sellaisten perheenjäsenten välillä, joista toiset asuvat Venäjällä ja toiset EU:n jäsenvaltioissa.
Tämän huomioon ottaen tämä sopimus sisältää määräyksiä, joita emme voi hyväksyä. Niihin kuuluu esimerkiksi yhteisen julkilausuman 11 artikla, jonka mukaisesti diplomaattipasseissa on ensisijaisen tärkeää ottaa käyttöön "biometriset tunnisteet" asiakirjojen turvallisuuden korkean tason varmistamiseksi.
Vastustamme myös sitä, että sopimuksen joitakin määräyksiä sovelletaan vain tiettyihin "ihmisluokkiin" tai "ihmisryhmiin". Mielestämme viisumien myöntämisen helpottamista koskevaa menettelyä pitäisi soveltaa kaikkiin EU:n jäsenvaltioiden ja Venäjän federaation kansalaisiin.
Jaromír Kohlíček 
kirjallinen. (CS) EU:n ja Venäjän välinen takaisinottosopimus on yksi niistä tärkeistä asiakirjoista, joilla komissio pyrkii sääntelemään maahanmuuttoa. Se on itse asiassa osa keskustelua, jota käydään demokratiaa, yhdenvertaisia oikeuksia, vähemmistöjen oikeuksia ja kulttuurisen identiteetin suojelua koskevista kysymyksistä.
Tämä asia on paljon laajempi kuin EU:n suhteet Venäjän ja itsenäisten valtioiden yhteisöön kuuluneiden maiden kanssa. EU:n jäsenvaltioiden kannalta keskeinen kysymys on laajamittainen maahanmuutto Afrikasta, Turkista, Etelä-Aasian alueellisen yhteistyön järjestön (SAARC) maista, Indokiinasta, Kiinasta ja Latinalaisesta Amerikasta.
Venäjän kanssa tehtävän sopimuksen on tarkoitus olla mallisopimus, jonka pohjalta komissio selventää Euroopan talousalueella tapahtunutta edistystä ja arvioi samalla sitä, missä määrin se voi puuttua naapurimaidensa sisäisiin asioihin. Venäjä on suuri ja voimakas kumppani, josta EU on tiettyyn pisteeseen asti riippuvainen. Tästä syystä sopimuksen kohdassa, joka koskee asianomaisten henkilöiden perusoikeuksien kunnioittamista, ei esitetä kritiikkiä. Vasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan perusteluissa on havaittavissa, että takaisinottosopimusta on pyritty käyttämään keinona puuttua Venäjän sisäisiin asioihin.
Tämä suuntaus on niin häiritsevä, etten voi mitenkään kannattaa tätä sopimusta. Se on täysin sopimuksen turvallisuusnäkökohtien ja humanitääristen näkökohtien vastainen. Kummallista kyllä, ulkoasiainvaliokunta on ennen kaikkea huolestunut "sopimuksen täytäntöönpanoa koskevien sääntöjen puuttumisesta". Pidän myönteisenä komissiolle esitettyä kehotusta auttaa Venäjän toimielimiä panemaan sopimus täytäntöön. Toisaalta vastustan yhteisön ulkopuolisten turvallisten maiden käsitteen tarkoituksellista monimutkaistamista.
Daniel Strož 
Olen samaa mieltä siitä, että lyhytaikaista oleskelua varten myönnettävien viisumien myöntämisen helpottamista koskevan sopimuksen sekä EU:n ja Venäjän takaisinottosopimuksen pitäisi auttaa vahvistamaan vastavuoroisia suhteita ja luomaan yhteinen eurooppalainen alue, joka perustuu yhteisiin arvoihin ja etuihin.
Haluan muistuttaa parlamentille, että Venäjä oli Eurooppa-neuvostolle vuonna 1999 esitellyn ns. yhteisen strategian ensimmäinen kohde. Jo tuolloin todettiin selvästi, ettei Venäjää pitäisi liittää tiiviisti osaksi Eurooppaa ja ettei Venäjää pitäisi pitää vain uhkana tai alempiarvoisena tai ongelmallisena kumppanina. Tämän yleiskuvan sekä Euroopan ja maailman ajankohtaiset tapahtumat huomioon ottaen en voi hyväksyä sitä, että takaisinottosopimusta koskevassa mietinnössä esitettäisiin sellainen ajatus, että EU:n ja Venäjän suhteet olisivat kriittisessä vaiheessa ja että uusi, vuoden 2007 jälkeinen kumppanuus- ja yhteistyösopimus riippuisi Venäjän ihmisoikeustilanteesta. Venäjä ei ole suurvalta, joka käynnistää sotia ja polkee ihmisoikeuksia kaikissa maanosissa. Niiden, jotka arvostelevat ihmisoikeusrikkomuksia riippumatta siitä, tapahtuuko niitä Venäjällä vai muualla, pitäisi pitää ensin huolta siitä, että ne kunnioittavat itse tarkasti ihmisoikeuksia. Tosiasia on, että Baltian maissa asuvien Venäjän kansalaisten tilanne osoittaa, ettei näin ole.
Carl Lang 
kirjallinen. - (FR) Tässä päätöslauselmassa hyväksytään komission ehdotus neuvoston päätökseksi, jossa ylistetään Lissabonin strategiaa ja vahvistetaan työttömyyden vähentyneen EU:ssa. Lissabonin strategia on myös parannellussa muodossaan pinnallisen populismin ja tehottomuuden symboli, sillä jäsenvaltioiden, jotka noudattavat Brysselin sanelemia suuntaviivoja, on vaikea mukautua EU-myönteiseen linjaan, eivätkä ne onnistu luomaan kasvua ja työpaikkoja tai uudistamaan sosiaaliturvajärjestelmiään.
Komission arvio työttömyyden vähentymisestä on harhaa ja peittää taakseen todelliset luvut. Tilanne muistuttaa "Potjomkinin kulissikylää", sillä pelkästään Ranskan osalta tilastoista on poistettu taitavasti monet köyhät ja työntekijät, joiden työn jatkuminen ei ole varmaa, puhumattakaan kursseilla olevista työttömistä ja varhaiseläkkeelle passitetuista työikäisistä ihmisistä.
Lisäksi työllisyys- ja sosiaaliasioiden valiokunnan esittämä menettelyä koskeva tarkistus, jossa esitetään järkevä pyyntö siitä, että parlamentille annetaan riittävästi aikaa, jotta se voi täyttää neuvoa-antavan tehtävänsä näissä sosiaalisissa asioissa, osoittaa, kuinka voimaton parlamentti on EU-myönteisen yksinvallan edessä.
Athanasios Pafilis 
Euroopan unionin työllisyyden suuntaviivoissa, jotka Uusi demokratia -puoleen muodostama hallitus ja aikaisempi PASOK-puolueen muodostama hallitus laativat yhdessä ja joista ne päättivät yhdessä osana Lissabonin strategiaa, työllisyyspolitiikka kytketään erottamattomalla tavalla keskeiseen tavoitteeseen eli rahavallan tuottojen maksimointiin, mikä edellyttää vääjäämättä työväenluokkien hyväksikäytön valtaisaa lisäämistä.
Väitteillään työttömyyden vähentymisestä yms. EU pyrkii hämäämään työntekijöitä, ottaen huomioon, että se on myöntänyt itse politiikkansa epäonnistuneen, koska vuonna 2003 yleinen työllisyysaste oli 63 prosenttia eli paljon vähemmän kuin sovittu 70 prosentin tavoite, vaikka työttömyyttä vähennettiinkin tilapäisillä työpaikoilla ja joustavilla työn muodoilla, jotka muodostivat 60 prosenttia vuosina 2000-2005 luoduista työpaikoista.
Poliittisten toimintalinjojensa perusteella EU valmistelee työntekijöilleen tulevaisuutta, jossa työpaikat vähenevät, jossa kansalaiset hankkivat jo leikkikouluiästä lähtien pirstaleisia, opportunistisia taitoja ja koulutusta ja ajelehtivat puolityöllisyyden yhdestä muodosta toiseen, jossa työhön liittyvät oikeudet, sosiaaliturva, vakuutus- ja eläkeoikeudet puolitetaan tai niitä ei ole lainkaan, jossa työntekijät saavat matkustaa ristiin rastiin omaa maataan ja EU:ta työtä löytääkseen, jossa heitä koulutetaan jatkuvasti uudelleen, jotta heidän kertakäyttötietonsa vastaisivat rikkaiden vaatimuksia ja jossa he työskentelevät vielä vanhuksina tai jopa kuolemaansa saakka tuottaen varallisuutta, jonka rahavalta sitten vie ja anastaa.
Zita Pleštinská 
kirjallinen. - (SK) Äänestin Katerina Batzelin mietinnön puolesta. Tämä mietintö on hyvin tärkeä - vaikkakaan ei oikeudellisesti velvoittava - sekä johdonmukainen ja tasapainoinen, ja siinä Euroopan parlamentin jäsenet, jotka tuntevat hyvin alueidensa paikalliset perinteet ja tavat, esittävät useita tärkeitä ehdotuksia. Komission tiedonanto "Kohti kestävää viinialaa Euroopassa" ja etenkin sen päätös lakkauttaa 400 000 hehtaaria viinitarhaa aiheuttivat sellaisen metelin, että Euroopan parlamentin oli tuotava tässä mietinnössä esiin näkemyksensä viinialan tulevasta uudistuksesta.
Mielestäni on hyvin tärkeää, että yhteisön talousarvio säilytetään ennallaan eikä maatalouspolitiikan ensimmäisestä pilarista siirretä varoja toiseen eli maaseudun kehittämisen pilariin, sillä tämä voisi johtaa siihen, että viiniteollisuus menettäisi resursseja. Toisaalta viinin ja viiniteollisuuden markkina-asemaa on tuettava kehittämällä yhteiseen markkinajärjestelyyn perustuvaa realistista mainos-, viestintä- ja markkinointipolitiikkaa. Katson vakaasti, että komissio voi laatia toimivia säädösluonnoksia vain ottamalla kunnolla huomioon Euroopan parlamentin ehdotukset, joilla pyritään säilyttämään EU:n viiniteollisuuden tuottamien laatuviinien johtava maailmanlaajuinen asema, sillä viiniteollisuus on edelleen merkittävä työllistäjä ja vaurauden lähde monilla alueilla EU:ssa, myös Slovakiassa.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, äänestin viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamista koskevan mietinnön puolesta, sillä se sisältää mielestäni useita myönteisiä ehdotuksia.
Tätä mietintöä työstäessään maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta oli selvästikin jakautunut kahteen leiriin. Toisessa leirissä olivat Pohjois- ja Keski-Euroopan maat, toisessa Etelä-Euroopan maat.
Olen kuitenkin varma, että kaikki ovat samaa mieltä siitä, että markkinatilanteen tasapainottaminen edellyttää toimia. Katson myös, että viininkasvatusalueen A mahdollisuus käyttää sokerijuurikasta viinin väkevöimiseen on säilytettävä. Mikäli näin ei tehdä, syrjitään maita, jotka sijaitsevat EU:n niissä osissa, joissa viinin kasvattaminen on vaikeampaa. Näillä alueilla tuotanto ei ole koskaan ollut ylijäämäistä, ja siksi ne pitäisi vapauttaa tiettyjä istutuksia koskevasta kiellosta, jolla pyritään rajoittamaan tuotantoa.
Lisäksi katson, että viiniylijäämien hätätislaukseen varattuja varoja pitäisi rajata. Tällä tavoin ylijäämäviinistä valmistettu alkoholi vääristää etyylialkoholien markkinoita ja on rasite EU:n talousarviolle.
Jan Andersson, Göran Färm, Anna Hedh ja Inger Segelström 
kirjallinen. (SV) Me ruotsalaiset sosiaalidemokraatit olemme äänestäneet viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa mietintöä vastaan. Mietinnölle on leimallista voimakas protektionismi, joka voi haitata sekä EU:n että kehitysmaiden talouden kehittymistä. Lisäksi mietintö sisältää useita sanamuotoja, joilla tähdätään siihen, että viinialan toimintaa pitäisi edistää viinin tuotannolle ja markkinoinnille maksettavien tukien avulla. Me emme voi edes ajatella kannattavamme mietintöä niiden vaikutusten vuoksi, joita sillä olisi paitsi kansanterveyteen myös EU:n talousarvioon.
Muukalaisvihaa lietsova identiteetin, perinteiden ja itsenäisyyden puolustajien ryhmä on esittänyt lukuisia tarkistuksia, joissa mietinnöstä on poistettu tiettyjä sanamuotoja. Me sosiaalidemokraatit olemme päättäneet äänestää ITS-ryhmän tarkistuksia vastaan. Katsomme, että tätä ryhmää on mahdotonta tukea.
Olemme hylänneet mietinnön äänestämällä koko tekstiä vastaan.
Roberta Angelilli 
Niille, jotka ovat valmistaneet viiniä vuosisatojen ajan, viini ei ole mikä tahansa juoma, jota myydään vain voiton saamiseksi: se on valinta, joka perustuu historiaan, kulttuuriin, kunnioitukseen ja laadun tavoitteluun - ja jossa on usein kyse täydellisyyden tavoittelusta.
Italia on maailman suurin viinin viejä, ja se on puhunut korkean laadun, kuluttajien kunnioittamisen ja viinin valmistusperinteiden puolesta.
Tämä mietintö on järjetön: siinä puhutaan laadun parantamisesta, mutta puolustetaan silti viinin väkevöintiä sokerilla. Siinä puhutaan maantieteellisten merkintöjen suojelemisesta, mutta sallitaan kuitenkin uudet viininvalmistuskäytännöt, kuten lastujen käyttö. Euroopan komissio on joka tapauksessa ottanut usein samanlaisen linjan: se on kannattanut vuosikausia voimakasta vapauttamista ja laajamittaista jakelua laadun, perinteiden sekä kuluttajien ja tuottajien suojelun kustannuksella.
Annan teille esimerkin: asetuksella (EY) N:o 316/2004 vapautettiin 17 perinteistä alkuperänimitystä ja avattiin tällä tavoin markkinat viinialan piratismille. Vaikka äänestinkin mietinnön puolesta, haluan kaikista näistä syistä tuoda esiin olevani hyvin huolissani viinialan, erityisesti Italian viinialan, tulevaisuudesta ja viinien laadusta.
Bernadette Bourzai 
kirjallinen. - (FR) Kiitän jäsen Batzelia työstä, jota hän on tehnyt tämän asian parissa. Sen taloudelliset, sosiaaliset, alueelliset, kulttuuriset ja ympäristöön liittyvät seuraamukset ovat valtavat. Katson, että hänen laatimansa valiokunta-aloitteinen mietintö on tasapainoinen ja kunnianhimoinen ja että parlamentti voi vaikuttaa sen avulla komission laatimiin, viinin yhteistä markkinajärjestelyä koskevan uudistuksen suuriin suuntaviivoihin.
EU:n viiniala on vaikeassa tilanteessa kilpailun kiristyessä uuden maailman viinien kanssa. On kuitenkin korostettava, että EU on edelleen maailman suurin viinin tuottaja, kuluttaja ja viejä.
Vastustan voimakkaasti komission ensimmäisiä ehdotuksia, joiden myötä viinin tuotanto siirtyisi muutaman suuren valmistajan käsiin ja jotka johtaisivat viinien standardointiin ja kriiseihin useilla EU:n alueilla. Jatkuvat raivaustoimet johtaisivat tuotannon loppumiseen syrjäisimmillä alueilla, missä vaihtoehtoisia tuotantomuotoja ei ole, ja nopeuttaisivat autioitumista.
Meidän on kunnioitettava Euroopan viininvalmistusperinteitä, eurooppalaisten viinien laatua ja aitoutta sekä niiden siteitä maaperään. Meidän ei pidä parantaa kilpailukykyämme ottamalla käyttöön korvaavia viininvalmistuskäytäntöjä, joita käytetään muissa maanosissa, vaan edistämällä kaupan investointeja ja tukemalla tuotteidemme mainontaa.
Françoise Castex 
kirjallinen. - (FR) Tässä mietinnössä vastustetaan selvästi komission ehdotuksia viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamisesta ja muutetaan tätä järjestelyä suuntaan, joka kunnioittaa enemmän Euroopan viininvalmistusperinteitä.
Sosialistiryhmään kuuluvana Euroopan parlamentin jäsenenä katson, että tässä mietinnössä on saavutettu sopiva tasapaino alan uudistustarpeen ja EU:n viinintuottajien etujen välillä.
Pidän ensinnäkin myönteisenä rakenteellisia toimenpiteitä, joilla pyritään palauttamaan markkinoiden tasapaino. Tästä eteenpäin markkinoiden tervehdyttäminen käsittää tislausjärjestelyjen asteittaisen poistamisen sekä laadullisten, maantieteellisten ja ympäristöön liittyvien kriteereiden mukaisesti raivauksia koskevan kohdennetun lähestymistavan.
Toiseksi kannatan viininvalmistuskäytäntöjä koskevaa sääntelyä, merkintöjen käyttöönottoa kuluttajia hyödyttävien avoimuusvaatimusten täyttämiseksi sekä EU:n viinien mainontaa, jotta ne voivat vallata uusia markkinoita eri puolilla maailmaa.
Koska haluan lisäksi suojella perinteisin viljelymenetelmin tuotettuja viinejä suhteessa viineihin, joiden tuotantoa säännellään hyvin vähän, kannatan rypälemehujen tuontikieltoa.
Edite Estrela 
Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä katson, että viinialan uudistuksessa on turvattava eurooppalaisten, myös portugalilaisten, viinien tietyt erityispiirteet, joiden laadulle on annettava arvoa.
Koska EU on maailman suurin viinin tuottaja ja kuluttaja ja koska viinit muodostavat EU:n viennistä 60 prosenttia, katson, että viinin nykyistä yhteistä markkinajärjestelyä on uudistettava kauaskantoisella tavalla, jolla vahvistetaan perinteisiä markkinoita ja kehitetään kasvavia markkinoita.
EU:n viiniala tarvitsee politiikkaa, joka lujittaa ja lisää eurooppalaisten viinien kilpailukykyä yhä vaativammilla kansainvälisillä markkinoilla.
Emanuel Jardim Fernandes 
Olen kotoisin Portugalista, Madeiralta. Viinillä on hyvin suuri merkitys kotimaani ja erityisesti kotiseutuni taloudelle.
Vaikka olenkin samaa mieltä siitä, että viinin yhteistä markkinajärjestelyä on uudistettava kauaskantoisella ja kunnianhimoisella tavalla, jotta sitä voidaan nykyaikaistaa ja sopeuttaa yhteisön markkinoiden kehitykseen ja kansainvälisen kilpailun paineisiin, jotkin ehdotukset, joita komissio esittää 22. kesäkuuta 2006 antamassaan tiedonannossa - erityisesti ehdotus, joka koskee pysyvää luopumista viininviljelystä - eivät ratkaise ylijäämäisen tuotannon ongelmaa eivätkä vastaa kilpailukykyä koskevaan haasteeseen, jonka EU:n viiniala kohtaa maailmanmarkkinoilla. Ne pikemminkin uhkaavat EU:n viinin (laatuviinin) valmistuspotentiaalia, ovat haitaksi yhteisön viinialan kestävyydelle ja horjuttavat viinintuottajien vakautta.
Kuten jäsen Batzeli toteaa mietinnössään, pysyvä viininviljelystä luopuminen ei saa olla viinin yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen keskeinen aihe. Kiitän jäsen Batzelia tästä mietinnöstä. Mietinnössä analysoidaan järkevällä tavalla komission ehdotuksia ja esitetään useita erittäin hyvin ajoitettuja ehdotuksia.
Äänestin siksi mietinnön puolesta.
Ilda Figueiredo 
Olemme hyvin pettyneitä siihen, että monet ehdotuksemme hylättiin. Äänestimme siksi lopullista mietintöä vastaan, vaikka olemmekin samaa mieltä monista esittelijän ehdotuksista ja äänestimme niiden puolesta.
Olemme tyrmistyneitä siitä, että komission tiedonannossa esitetty ensisijainen toimenpide viinialan kysynnän ja tarjonnan säätelemiseksi olisi 400 000 hehtaarin raivaaminen. Se pienentäisi tuotantoa ja johtaisi työpaikkojen menettämiseen. Tämä puolestaan vauhdittaisi autioitumista laajoilla alueilla, kuten Portugalissa on jo käynyt, ja keskittäisi viini- ja alkoholialan yhä harvempien ja suurempien tuottajien ja suuryritysten käsiin.
Tällaisilla toimenpiteillä pyrittäisiin pienentämään EU:n viiniviljelmiä. Ne vaikuttaisivat ensisijaisesti vähiten kehittyneisiin alueisiin, perheyrityksiin ja pienituloisiin viljelijöihin, mutteivät vaikuttaisi juurikaan tuonnin kasvuun tai viinintuotannon aseman heikkenemiseen EU:n jäsenvaltioissa.
Puolustamme jatkossakin ehdotuksiamme ja vastustamme komission ehdotusta alan vapauttamisesta. Ehdotamme, että viinin yhteistä markkinajärjestelyä uudistetaan toisella tavalla, arvostaen kestävää viinintuotantoa, viinintuotannon perinteisiä ominaispiirteitä, pieniä ja keskisuuria viljelmiä ja perheviljelmiä, alan sosiaalista ja kulttuurista tehtävää sekä sen huomattavaa vaikutusta alueiden ja valtioiden kehittymiseen.
Jean-Claude Martinez 
kirjallinen. - (FR) Esitän komissiolle seuraavat kysymykset:
Viinintuotannon sanotaan olleen ylijäämäistä 1970-luvulta lähtien. Sitä ennen viinintuotanto oli alijäämäistä 20 vuoden ajan, mikä on yleismaailmallisesti epävarmaa. Jos nämä tiedot pitävät paikkansa, miksi Euroopan unioniin tuodaan joka vuosi 12 miljoonaa hehtolitraa viiniä Australian, Uuden-Seelannin, Etelä-Afrikan ja Argentiinan kaltaisista maista?
Jos kerran kotiseutuni Languedoc-Roussillonin on toteutettava viinintuotannon ylijäämäisyyden varjolla raivausohjelma, miksi Euroopan unioniin tuodaan sen ulkopuolisista maista viiniä 12 miljoonaa hehtolitraa, mikä vastaa melko tarkkaan Languedoc-Roussillonissa tuotettua 15:ttä miljoonaa hehtolitraa?
Jos tuotanto kerran on ylijäämäistä, miksi komissio haluaa sallia rypälemehun tuonnin yhteisön ulkopuolelta pahvipakkauksissa myytävien "Ikea-viinien" valmistamiseksi?
Jos tuotanto on ylijäämäistä, miksi sallisimme Yhdysvaltojen käytännön lisätä viiniin 7 prosenttia vettä?
Miksi raivaisimme oman alueemme viinitarhoja, kun Chile, Australia ja muut 33. leveysasteen maat istuttavat uusia?
Kun kiinalaiset alkavat kuluttaa viiniä, kuka toimittaa sitä heille, jos me raivaamme viinitarhamme?
Onko komissio aikeissa rakentaa raivatuille 400 000 hehtaarille eli 4 miljardille neliömetrille 4 miljoonaa taloa, joiden kiinteistöarvo olisi 100 miljardia euroa?
Sebastiano 
kirjallinen. (IT) Komission ehdotus viinin yhteisestä markkinajärjestelystä vaarantaa EU:n viinintuotannon suojelun. Siinä ehdotettu säännös viinitarhojen raivaamisesta uhkaa vaikuttaa kokonaisiin viinintuotantoalueisiin ja haitata pysyvällä tavalla sellaisten kotoperäisten viinilajikkeiden kasvattamista, jotka eivät ole levinneet laajalle ja jotka ovat osa vuosisatojen takaista historiaa ja perinteitä.
Se, että niin sanottujen "uuden maailman" maiden (Etelä-Afrikan, Australian ja Etelä-Amerikan) viinintuotanto on kasvussa ja että viinien laatu paranee, että nämä viinit yleistyvät Euroopan markkinoilla ja että viinin maailmanlaajuinen kysyntä kasvaa, saa raivaamista koskevan ajatuksen tuntumaan entistäkin järjettömämmältä. EU:n täytyy kyetä kilpailemaan muiden valmistajien kanssa yhtäläisin ehdoin.
Olen esittänyt EU:n viinintuotannon ja viininvalmistuksen parantamiseksi UEN-ryhmän puolesta tarkistuksen, jossa korostetaan, että EU:ssa on kiellettävä edelleen uusien käytäntöjen käyttäminen viinin kypsyttämiseksi (kuten tammilastujen käyttö perinteisen tynnyrissä käymisen sijasta).
Peter Skinner 
kirjallinen. (EN) Vaikka tässä mietinnössä on hyviä kohtia, se olisi saattanut vaikuttaa tuhoisalla tavalla viinintuotantoon Yhdistyneen kuningaskunnan kaakkoisosassa. Fruktoosin käyttäminen eli sokerin lisääminen Yhdistyneen kuningaskunnan ja muihin Pohjois-Euroopan viineihin olisi kielletty, jos parlamentti ja komissio olisivat hyväksyneet tarkistukset, joissa sitä vaadittiin. Kyse on viinintuotantoon kohdistuvasta, sisältä käsin tapahtuvasta häpeämättömästä hyökkäyksestä, jota on vastustettava kaikissa tätä alaa koskevissa tulevissa mietinnöissä.
Hélène Goudin ja Nils Lundgren 
kirjallinen. (SV) Tämä mietintö koskee hyvin tärkeää ja ajankohtaista asiaa, mutta sen lähestymistapa on jokseenkin väärä. Euroopan parlamentti yrittää jälleen lisätä omaa painoarvoaan käyttäen tällä kertaa perusteenaan sitä, että terrorismi lisääntyy ja sen uhrien määrä kasvaa.
Mietintö on täynnä ilmaisuja, jotka muodostavat pieniä mutta huolestuttavia askeleita siihen suuntaan, että EU:sta tulisi valtio, jolla on yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka. Siinä puututaan myös valtioiden sisäisiin asioihin, mikä rikkoo joissakin tapauksissa jäsenvaltioiden perustuslakeja.
Olemme myös huomanneet, että mietinnössä viitataan röyhkeästi perustuslakisopimukseen, joka on hylätty EU:n jäsenvaltioissa järjestetyissä kansanäänestyksissä.
Yksi kaikkein huolestuttavimmista ilmaisuista koskee sitä, että mietinnössä halutaan poistaa yksimielisyysvaatimus niinkin tärkeältä alalta kuin poliisiyhteistyö ja oikeudellinen yhteistyö rikosasioissa. Emme voi mitenkään hyväksyä tätä.
Olemme siis äänestäneet mietintöä sekä useimpia tarkistusehdotuksia vastaan niiden valtuuksien mukaisesti, jotka äänestäjämme ovat meille antaneet.
Richard Howitt 
kirjallinen. (EN) Euroopan parlamentin työväenpuoluetta edustavat jäsenet kannattavat pääosin tätä mietintöä ja korostavat erityisesti sitä, kuinka tärkeää on kunnioittaa ihmisoikeuksia ja noudattaa oikeusvaltioperiaatetta, pitää kiinni kansainvälisesti sovituista arvioista, tehostaa jäsenvaltioiden välistä koordinointia tiedustelun alalla sekä tarkastella olosuhteita, jotka ruokkivat terrorismia. On kuitenkin ennenaikaista kytkeä Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (ETPP) terrorismin vastaiseen toimintaan, ja tällaiset ETPP-operaatiot pitäisi rahoittaa YUTP:n talousarviosta eikä EU:n talousarviosta, kuten mietinnössä sanotaan. Ei ole myöskään tarkoituksenmukaista, että tässä mietinnössä luovutaan yksimielisyysvaatimuksesta poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alalla, sillä kyse on paljon laajemmasta asiasta, joka on osa laajempaa yhdyskäytävään liittyvää perustelua.
David Martin 
Äänestin tämän mietinnön puolesta, sillä terrorismin torjunnan lähtökohtana on oltava ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittaminen. Kannatan monitahoista lähestymistapaa, joka käsittää paitsi terrorismin ehkäisyn kulttuurien liittoa rakentamalla myös yhteiset poliisioperaatiot.
Mary Lou McDonald 
kirjallinen. (EN) Vastustan tätä mietintöä muun muassa seuraavista syistä:
Mietinnössä viitataan taisteluosastojen käyttöön ja Naton kanssa tehtävän yhteistyön lisäämiseen.
Mietinnössä käytetään epämääräisellä tavalla termiä "radikalisoituminen", jolla viitataan "epädemokraattiseen toimintaan".
Tekstissä puhutaan jäsenvaltioiden ja yhteisön ulkopuolisten maiden turvallisuus- ja tiedustelupalvelujen sekä poliisin, oikeus- ja tulliviranomaisten yhteistyön tehostamisesta, mikä nostaa esiin tietosuojaa koskevan ongelman sekä uhkaa kansalaisvapauksia ja ihmisoikeuksien kunnioittamista.
Mietinnössä yhdistetään poliisivoimat, turvallisuus- ja tiedustelupalvelut, mikä saattaa johtaa kansalaisiin kohdistuvaan vallan väärinkäyttöön, kuten Irlannissa on viime aikoina nähty.
Kun sisäpolitiikka liitetään terrorismin torjuntaan, poistetaan pilarien välinen rakenne, mikä on EU:n perustuslakiluonnoksen logiikan mukaista.
Tekstissä ei mainita sanallakaan valtion harjoittamaa terrorismia.
Tekstissä mainitaan hädin tuskin joitakin väkivallan perimmäisiä syitä (työttömyyttä, epäoikeudenmukaisuutta, sosiaalisia ja taloudellisia syitä).
Mietinnössä osoitetaan syyttävällä sormella islamia, mikä on omiaan lisäämään syrjintää ja heikentämään erilaisten uskontojen ja kulttuurien kunnioittamista.
Athanasios Pafilis 
Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraattien) ja Euroopan demokraattien ryhmä, Euroopan parlamentin sosialistiryhmä, Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä, Vihreiden / Euroopan vapaan allianssin ryhmä ynnä muut ovat antaneet päätöslauselmia, joissa Euroopan parlamentti vastustaa näennäisesti CIA:n toimia. Silti ennen kuin näiden päätöslauselmien muste on ehtinyt kunnolla kuivua, parlamentti on jo hyväksymässä itseään sosialistiksi kutsuvan jäsen Garcian mietinnön, jossa EU:n terrorismin vastainen politiikka laajennetaan kattamaan koko maailma. Mietinnössä esitetään jo kovin tuttu vetoomus ihmisoikeuksien puolesta ja samalla ehdotetaan taantumuksellisia toimenpiteitä. Niitä ovat muun muassa
• militarisoinnin sekä "ennaltaehkäisevien" sortotoimien lisääminen EU:n sisällä ja sen ulkopuolella lisäämällä nopean toiminnan joukkojen - toisin sanoen taisteluryhmien - ja muiden sortotoimiin syyllistyvien EU:n mekanismien, kuten Europolin ja Frontexin, resursseja
• "yhteistyön" tehostaminen entisestään imperialististen vallankäyttäjien, kuten Yhdysvaltojen ja Israelin, sekä Naton, ETYJ:n ja muiden samankaltaisten järjestöjen kanssa sotilasalalla ja tiedonvaihdon alalla
• turha sekaantuminen yhteisön ulkopuolisten maiden asioihin langettamalla rangaistuksia ja käyttämällä pakkokeinoja sekä kauppasuhteiden katkaiseminen ja EU:n lukuisista rahoitusmekanismeista maksettavien tukien lopettaminen
• veto-oikeuden poistaminen rikosasioissa tehtävän poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alalla.
Kansalaiset voivat tehdä tästä vain yhdenlaisen johtopäätöksen: mitä enemmän EU puhuu demokraattisten oikeuksien puolesta, sitä hyökkäävämmäksi se itse muuttuu. Mitä enemmän EU näyttää ottavan etäisyyttä Yhdysvaltoihin, sitä tiiviimmin se tekee sen kanssa yhteistyötä vaikuttaakseen muihin maihin ja tukahduttaakseen ruohonjuuritason liikkeet.
Luís Queiró 
Aika on osoittanut meille eurooppalaisille, ettei syyskuun 11. päivä ollut pelkkä yksittäinen isku ja ettei Yhdysvallat ole terrorismin ainut kohde. Se, että olemme ymmärtäneet tämän, vaikkakin vasta järkyttävien tapahtumien seurauksena, on merkki siitä, että ymmärrämme meitä ympäröivää maailmaa.
Meidän on tehtävä ulkopoliittista työtä paitsi rauhan myös talouskehityksen puolesta suojautuaksemme paremmin terrorismin uhalta. Tämä ei kuitenkaan yksin vielä riitä. Myös radikalismin torjuminen on keskeistä. Vapautemme, talouskehityksemme, nykyaikaisuutemme tai pelkkä länsimaisen kulttuurin olemassaolo eivät nimittäin ruoki terrorismia - sitä ruokkii radikalismi. Emme saa antaa "valkoisen miehen vaikeuksien" hämärtää todellisuutta. Radikalismia on torjuttava edistämällä naisten oikeuksia, kehittämällä kauppa- ja taloussuhteita ja taloutta sekä tukemalla demokratiaa. Tiivistäen kyse on siis siitä, että tuemme meitä ympäröivien yhteiskuntien liberaalisuutta. Lisäksi on investoitava turvallisuuteen ja tehostettava myös tiedustelupalveluja, joille on annettava tarpeelliset välineet ja varusteet, jotta ne voivat vastata uuteen todellisuuteen, sekä valmistautua käyttämään sotilaallisia keinoja, kun siitä on hyötyä ja kun se on tarpeen ja oikeutettua.
Geoffrey Van Orden 
kirjallinen. (EN) Konservatiivit kannattavat voimakkaasti sitä, että terrorismilta suojaudutaan ensisijaisesti toteuttamalla voimakkaita terrorismin vastaisia toimia ja suojelemalla todellisia ihmisoikeuksia. Tätä kannatusta ei saa käyttää väärin. Mietinnössä on muutamia hyviä kohtia: siinä kehotetaan tiivistämään EU:n jäsenvaltioiden ja sen ulkoisten liittolaisten, kuten Yhdysvaltojen, Japanin ja Australian välistä yhteistyötä, tutkimaan hyväntekeväisyysjärjestöjä, joilla on yhteyksiä rahanpesuun ja terrorismin rahoittamiseen, sekä ratifioimaan YK:n 16 terrorisminvastaista asiakirjaa. Mietinnössä keskitytään kuitenkin aivan liian paljon EU:n tehtävän ja toimivallan laajentamiseen. Siinä viitataan EU:n perustuslakiluonnokseen ja kehotetaan lisäksi EU:ta panemaan täytäntöön lisää sopimuksen määräyksiä, jotka liittyvät Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan, joka on varsin puutteellista. Vastustamme ehdotuksia, jotka koskevat jäsenvaltioiden veto-oikeuden poistamista poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön alalta. Tämä loukkaisi kansallista itsemääräämisoikeutta ja heikentäisi entisestään Yhdistyneen kuningaskunnan kykyä valvoa omia rajojaan ja puolustaa koskemattomuuttaan. Mietinnössä mainitaan Nato vain kerran - ilmeisesti se on lisätty jälkeenpäin. Kaikista näistä syistä konservatiivit äänestivät tästä mietinnöstä tyhjää.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa puhemies, EU:n talous on kasvun vaiheessa. Tämä on vähentänyt työttömyyttä, parantanut julkisen talouden tilaa ja pienentänyt keskimääräistä budjettivajetta. On korostettava, että työvoiman tuottavuus on kasvanut, ja tämä on parantanut kilpailukykyämme. Mielestäni parlamentille on syytä korostaa, että nämä talouden myönteiset suuntaukset saivat alkunsa Euroopan unionin laajentumisesta.
Kaikille kymmenelle uudelle jäsenvaltiolle, jotka liittyivät EU:hun toukokuussa 2004, oli yhteistä hidas talouskehitys. Tarkemmat tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet talouskasvun olleen näissä maissa huomattavasti nopeampaa kuin maissa, jotka vapauttivat työmarkkinansa ja avasivat ne uusista maista tuleville työntekijöille.
Siksi voidaan sanoa luottavaisin mielin, että EU:n laajentumisesta hyötyivät paitsi 15 vanhaa myös 10 uutta jäsenvaltiota. Toivotaan, että Bulgarian ja Romanian liittyminen kiihdyttää entisestään EU:n talouskasvua.
Ilda Figueiredo 
Nyt tarkasteltavana olevalla mietinnöllä yritetään saada aikaan mahdottomia: sillä yritetään torjua EU:n taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia sekä kehittää samalla nykyistä talouspolitiikkaa ja sen välineitä, jotka ovat näiden ongelmien perimmäinen syy.
Mietinnössä ei oteta huomioon sitä, että kuuden viimeisen vuoden ajan, euron ja Lissabonin strategian käyttöönotosta lähtien, talouskasvu on ollut hidasta ja että joissakin jäsenvaltioissa, kuten Portugalissa, se on pysähtynyt tai jopa kääntynyt laskuun. Siinä tunnustetaan, ettei talouden elpyminen ole itsestäänselvyys, että työttömyyttä on yhä paljon (EU:ssa on 17 miljoonaa työtöntä) ja että köyhien määrä on kasvanut kaksi prosenttiyksikköä. Siinä todetaan myös olevan mahdotonta hyväksyä, että EU:ssa elää lähes 80 miljoonaa köyhää ihmistä. Lisäksi siinä pannaan merkille, että sisäinen kysyntä on heikkoa ja että tarvitaan suurempia investointeja.
Mietintö on kuitenkin ristiriitainen, sillä siinä todetaan, että euro ja sisämarkkinat ovat olleet EU:n kehityksen kannalta tärkeitä saavutuksia, ja kannatetaan rahapolitiikkaa (maltillista palkkakehitystä), työmarkkinoiden sääntelyn purkamista (joustoturva) sekä kasvu- ja vakaussopimusta. Mietinnön todellisen päämäärän voi lukea sen rivien välistä: sillä pyritään luomaan yritystoiminnalle mahdollisimman suotuisa ilmapiiri. Siinä puolustetaan jälleen EU:n nykyisiä talous- ja sosiaalipolitiikan suuntaviivoja ja tuodaan esiin ristiriita, joka vallitsee sosiaalidemokraattien ja sen roolin välillä, joka heillä on liberaalikapitalismissa.
Hélène Goudin ja Nils Lundgren 
kirjallinen. (SV) Tässä mietinnössä ei analysoida millään tavalla sitä, mitä EU:ssa saattaa olla tarpeen yhdenmukaistaa. Se perustuu olettamuksiin, jotka on osoitettava tosiksi. Tavoitteena on se, että EU ohjaisi talouspolitiikkaa lähes kokonaan. Tekstissä todetaan ilman minkäänlaisia todisteita, että EMU on vahvistanut EU:n taloutta. Kokemus osoittaa kuitenkin, että yhteisen rahan käyttöönotto on suorastaan vahingoittanut talouden vakautta ja että sen myönteiset rakenteelliset vaikutukset ovat olleet vähäiset.
Esittelijä vaatii yhteisön talousarviosta lisää rahaa Lissabonin strategiaan. Tämä on järjetöntä. Jäsenvaltioiden pitäisi sen sijaan toimia tavalla, jonka ne katsovat itse olevan oman etunsa mukainen. Ei ole mitään syytä, miksi muut maat pitäisi yrittää saada rahoittamaan niiden toimia yhteisin budjettivaroin.
Tekstissä ei tunnuta ymmärtävän millään tavalla sitä, mitä hyötyä jäsenvaltioille on ollut siitä, että ne ovat onnistuneet tähän saakka välttämään ylhäältä tulevan valvonnan ja kyenneet ohjaamaan talouspolitiikkaansa uusiin suuntiin. Samalla esittelijä korostaa jatkuvasti, että jotkin maat menestyvät muita paljon paremmin monilla aloilla. Se, että hän voi tuoda esiin nämä erot ja tehdä johtopäätöksiä ilmeisistä parhaista käytännöistä, johtuu siitä, ettemme ole yhdenmukaistaneet toimintatapojamme eikä niitä valvota ylhäältä käsin, minkä puolesta hän puhuu.
Mietinnössä viitoitetaan hyvin vaarallinen tie EU:n talouspolitiikalle. Äänestimme siksi sitä vastaan.
Bogusław Liberadzki 
kirjallinen. (PL) Tämä mietintö on laadittu huolellisesti. Se sisältää EU:n talouden tilaa koskevan yleiskatsauksen, joka perustuu lukuisiin tilastotietoihin. Sen avulla on mahdollista määrittää EU:n 27 jäsenvaltion kehityssuuntaukset ja uusien maiden suuntaukset. Se sisältää myös osion, jossa perustellaan keskeisiä asioita. Haluan korostaa sisäisen kysynnän ja viennin merkitystä talouskasvun kannalta.
Mietinnössä käsitellään monia tärkeitä seikkoja, joiden pohjalta voidaan arvioida ulkoisten tekijöiden vaikutusta. Niitä ovat esimerkiksi Yhdysvaltojen taloudellinen tilanne, öljyn hinta sekä euron ja dollarin välinen vaihtokurssi.
Kannatan tätä mietintöä myös siksi, että valiokunnan huomattava enemmistö hyväksyi sen. Tämä on esittelijän ansiota.
Carl Schlyter 
kirjallinen. (SV) Mietinnössä keskitytään perinteiseen kasvupolitiikkaan, ja siksi se on vanhanaikainen ja jäljessä aikaansa. Siinä arvioidaan huolettoman myönteisesti euroa ja ylistetään epätasapainoisella tavalla sisämarkkinoita. Mietinnön joissakin osissa suhtaudutaan kuitenkin EU:hun kriittisesti ja pannaan merkille palkkaerojen kasvu, köyhyyden yleistyminen sekä pohjoismaisen mallin edut. Mietinnössä vaaditaan jälleen energiamarkkinoiden pakkoliberalisointia, mutta samalla siinä vaaditaan investointeja ja veropolitiikkaa, joka suosii uusiutuvan energian käyttöä. Näin ollen mietinnössä on sekä myönteisiä että kielteisiä näkökohtia. Tästä syystä äänestän lopullisessa äänestyksessä tyhjää.
Edite Estrela 
Tämä erinomainen mietintö koskee hyvin tärkeää, keskeistä ja ajankohtaista asiaa, ja äänestin sen puolesta.
Meidän on toteutettava toimenpiteitä, joilla käännämme sen nykyisen suuntauksen, että EU:n riippuvuus tuontienergiasta kasvaa, tukemalla esimerkiksi investointeja uusiutuviin energialähteisiin. Näin voimme täyttää Kioton pöytäkirjan tavoitteet.
Lisäksi on laadittava kiireesti maailmanlaajuinen strategia energiankulutuksen vähentämiseksi. Tämä koskee erityisesti liikennealaa, jonka osuus EU:n öljynkulutuksesta on 56 prosenttia.
Ilda Figueiredo 
Öljyn hinnan nousu lähes 80 Yhdysvaltojen dollariin barrelilta näyttää olevan rakenteellinen ilmiö, joka on tullut jäädäkseen. 1970-luvun öljykriisit johtuivat toimitusongelmista, kun taas nykyinen "kriisi" johtuu yhtäältä kysynnän kasvusta Kiinan ja Intian kaltaisissa kehittyvissä maissa ja Yhdysvalloissa, joka on maailman suurin öljyn kuluttaja, sekä toisaalta ennusteista, joiden mukaan tämä rajallinen luonnonvara loppuu keskipitkällä aikavälillä.
Korkeat öljyn hinnat pahentavat talouden taantumista ja maksutasevaikeuksia, mikä johtaa tuotantokustannusten kasvuun, inflaation kiihtymiseen ja korkotason nousuun. Tästä kärsivät ensisijaisesti pienituloiset perheet, ja se johtaa myös sodankäyntiin öljyvaroista, kuten Irakissa on jo nähty.
Mikäli voimme lisätä energiatehokkuutta ja kehittää uusia polttoaine- ja energiamuotoja teknologian keinoin, on äärimmäisen tärkeää, että muutamme kapitalistista tuotantotapaamme, joka on tuhlaileva ja tehoton. Ratkaisu liittyy BKT:n energiavaltaisuuden vähentämiseen, laadukkaan julkisen raideliikenteen edistämiseen sekä paikallismarkkinoiden tuotannon tukemiseen.
Vaikka jotkin esittelijän ehdotuksista ovatkin myönteisiä, emme voi hyväksyä energian sisämarkkinoiden luomista emmekä siihen liittyvää vapauttamista.
Hélène Goudin ja Nils Lundgren 
kirjallinen. (SV) Junilistan katsoo, että sopeutuminen energian hinnan nousuun on parasta toteuttaa kansallisesti. Suhtaudumme siksi epäilevästi tähän Euroopan parlamentin lausuntopainotteiseen päätöslauselmaan.
Esimerkiksi mietintöluonnoksen 20 kohdassa pidetään valitettavana sitä, ettei EU:lla ole energia-alan sääntelyvirastoa. Jälleen kerran parlamentti ehdottaa ainoastaan byrokratisointia ja ylhäältä käsin tapahtuvaa valvontaa. Katsomme, että jäsenvaltioiden pitäisi vastata valvonnasta itse niin kauan kuin asiaan ei liity samanlaista rajat ylittävää riskiä, joka ydinvoimaan liittyy. Tällaisten riskien yhteydessä valvontaelimenä pitäisi kuitenkin käyttää YK:n kansainvälistä atomienergiajärjestöä. EU:n jäsenvaltioiden pitäisi sopia tietyistä energiatavoitteista. Kunkin jäsenvaltion pitäisi kuitenkin ratkaista itse, kuinka nämä tavoitteet saavutetaan.
Muilta osiltaan mietintö sisältää sekä hyödyllisiä että turhia muotoiluja. Olemme päättäneet äänestää lopullisessa äänestyksessä tätä mietintöä vastaan, koska se ei ole osa lainsäädäntöprosessia, koska sen painoarvo on vähäinen ja koska se ei muuta millään tavalla keskusteluja, joita jäsenvaltiot käyvät näistä asioista.
Pedro Guerreiro 
Vaikka mietinnössä korostetaankin öljyn hinnan nousun vaikutusta liikennealaan, jonka osuus öljyn kokonaiskulutuksesta on 56 prosenttia, on todella sääli, ettei siinä viitata lainkaan muihin aloihin, kuten kalastukseen.
Polttoaineiden hinnan nousu on vaikuttanut erityisen ikävällä tavalla kalastusalaan. Se on vaikuttanut huomattavasti alan käyttökatteisiin ja taloudelliseen elinvoimaisuuteen sekä pahentanut tällä tavoin alan sosioekonomista kriisiä. Pelkästään vuosina 2004-2006 polttoaineen hinta nousi noin 100 prosenttia, ja joillakin osin alaa polttoaineen osuus yhteenlasketuista liikekustannuksista on noin puolet.
Kalastajien tulot ovat pienentyneet, mikä on erityisen vakava asia siksi, että kalastusta harjoitetaan etupäässä alueilla, joiden talous on epävakaa. Monissa tutkimuksissa on varoitettu siitä, että polttoaineen hinnan nousu saattaa johtaa tuhansien kalastusalan yritysten ja tuhansien työpaikkojen menettämiseen.
Siksi alan tukemiseksi on toteutettava kiireesti poikkeuksellisia toimenpiteitä. Meidän on esimerkiksi perustettava takuurahasto, johon yhteisö osallistuu, vakauttaaksemme polttoaineen hinnat. Kunnes tällainen rahasto saadaan käyttöön, meidän on myönnettävä asiasta kärsineille kalastusalan yrityksille jonkinlaista väliaikaista korvausta.
Joel Hasse Ferreira 
kirjallinen. (PT) Äänestin jäsen dos Santosin mietinnön puolesta, sillä olen samaa mieltä siinä esitetyistä periaatteista, analyysista ja ehdotuksista. Äänestin sen puolesta myös siksi, että keskustelu, jota tämä mietintö on aiheuttanut laajemmin sekä parlamentin sisällä että sen ulkopuolella, on selventänyt tilannetta yleisölle ja auttanut varmistamaan, että asiantuntijat ja poliitikot saavat paremmin tietoa.
Käytin tätä mietintöä myös laatiessani geopolitiikkaa ja energia-asioita koskevaa asiakirjaa, jonka luovutin Ankarassa EU:n ja Turkin parlamentaariselle sekavaliokunnalle. Lisäksi minulla oli kunnia osallistua Lissabonissa jäsen dos Santosin järjestämään seminaariin, jossa toimin kahden paneelikeskustelun puheenjohtajana. Kyseisessä konferenssissa mietinnöstä keskusteltiin hyvin yksityiskohtaisesti erittäin tunnettujen henkilöiden, asiantuntijoiden ja asiasta kiinnostuneiden yleisön jäsenten kanssa.
Energiakysymyksistä käytävää keskustelua on jatkettava ja vietävä eteenpäin. Jäsen dos Santosin mietintö edistää tätä keskustelua myönteisellä tavalla.
Ian Hudghton 
kirjallinen. (EN) Öljyn korkea hinta vaikuttaa hyvin haitallisesti skotlantilaisiin yrityksiin ja perheisiin. Skotlanti on edelleen hyvin riippuvainen tavaroiden ja henkilöiden maantiekuljetuksista, mikä johtuu siitä, ettei Skotlannin maaseutualueilla ole monin paikoin realistisia vaihtoehtoja, sekä välimatkoista, joita liittyy Manner-Euroopan markkinoille suuntautuviin tavarakuljetuksiin.
Skotlannin tilannetta pahentaa se, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus verottaa voimakkaasti maantieliikenteen polttoaineita, mikä heikentää skotlantilaisten yrittäjien ja matkailijoiden asemaa entisestään.
Äänestin dos Santosin mietinnön puolesta, sillä siinä tunnustetaan aivan oikein, että uusiutuvien energianlähteiden kehittäminen ja energiatehokkuuden parantaminen on asetettava etusijalle. Skotlannilla on huomattavat mahdollisuudet osallistua tällaiseen kehitykseen.
Lisäksi Skotlannilla on merialueillaan huomattavat öljy- ja kaasuvarat. Siksi on hyvin tärkeää säilyttää sellaiset taloudelliset olosuhteet, jotka tukevat näiden varojen etsintää ja täydellistä talteenottoa. Uskon, että itsenäinen skottihallitus varmistaisi, että Skotlannin kaikkiin energiavaroihin liittyvä potentiaali maksimoitaisiin.
Joseph Muscat 
kirjallinen. (MT) Öljyn hinnan nousun taloudelliset vaikutukset ovat suurimmat Maltan nykytilan kaltaisissa tilanteissa. Malta on nimittäin täysin riippuvainen öljyn käytöstä energianlähteenä.
Tätä ongelmaa ei ole koskaan pyritty ratkaisemaan niin kiireesti kuin olisi pitänyt, vaikka luovien vaihtoehtojen kehittäminen onkin Maltan kokoiselle maalle muita maita helpompaa. Vaikka Maltalle ei voidakaan rakentaa suuria vaihtoehtoisia energiantuotantolaitoksia saaren pienen koon vuoksi, sen on kannustettava yrityksiä ja perheitä, jotka haluavat sijoittaa puhtaampaan energiateknologiaan, ottamalla käyttöön verohelpotuksia.
Koska öljyhankintoja ei ole suunniteltu riittävästi, Maltan ja Gozan saarten perheet ja yritykset joutuvat maksamaan tällä hetkellä energiasta 45 prosentin lisämaksua.
Tällaisen lisämaksun periminen välttämättömästä palvelusta on taloudellinen taakka perheille, erityisesti matalimman tuloluokan perheille, ja se kasvattaa yritysten kuluja. Tämä puolestaan lisää asumiskustannusten nousupaineita. Tilannetta pahentaa se, että yksittäisten kansalaisten on vaikeaa tehdä suunnitelmia tulevaisuuden varalle hintojen jatkuvan vaihtelun vuoksi, ja tämä puolestaan johtaa yleiseen epävarmuuteen.
Pahinta on kuitenkin se, että samalla kun kansalaisia vaaditaan maksamaan lisämaksua välttämättömistä palveluista, julkisia varoja tuhlataan asiattomalla tavalla.
Euroopan parlamentin suositukset sisältävät pitkän aikavälin ratkaisuja ongelmaan. Silti myös hallitusten pitäisi laatia suunnitelmia tulevaisuuden varalle, jotta ne selviytyisivät tämänkaltaisista ongelmista eivätkä odottaisi, että työntekijät, perheet ja pienyritykset maksavat niiden virheistä.
Luís Queiró 
Vallitseva öljyn hinnan nousu vaikuttaa voimakkaasti EU:n talouteen, joka osoittaa vain heikkoja elpymisen merkkejä.
Sen haitallinen vaikutus BKT:n kasvuun, työllisyyteen ja investointeihin sekä EU:n jäsenvaltioiden eriasteinen energiariippuvuus hankaloittavat tehtäväämme entisestään.
Sosiaaliset vaikutukset on siis helppo ennustaa, sillä eurooppalaisten perheiden suurimmat menot liittyvät juuri asumiseen ja liikenteeseen: ostovoimassa näkyvä epätasa-arvo voimistuu vääjäämättä. Siksi on selvää, että on hyvin tärkeää toteuttaa energian sisämarkkinat, parantaa kilpailukykyä ja lisätä investointeja vaihtoehtoisiin energialähteisiin. Meidän on varmistettava, että EU:n kasvun tukipilarina on jatkossakin oikeus vapaaseen liikkuvuuteen. Siksi on tärkeää varmistaa, ettei asia vaikuta liikkuvuuteen EU:ssa ja ettei se johda kaikkein heikoimmassa asemassa olevien yhteiskunnan jäsenten sosiaaliseen syrjäytymiseen ja köyhtymiseen.
EU:n energiahuoltokriisiä voidaan lievittää tehokkaasti vain EU:n maailmanlaajuisella strategialla, jolla pyritään vähentämään asteittain riippuvuuttamme öljystä, kehittämään ja tuottamaan vaihtoehtoisia polttoaineita sekä tarkastelemaan myös ydinvoimaa yhtenä vaihtoehtona, ja kehittämään innovatiivisia ratkaisuja liikennejärjestelmien yleistä hallintaa varten.
Peter Skinner 
kirjallinen. (EN) Euroopan parlamentin työväenpuoluetta edustavat jäsenet kannattavat tämän mietinnön laajoja periaatteita ja sen liikkeellepanevaa voimaa. Mietinnössä käsitellään EU:n kohtaamaa ongelmaa, joka on ratkaistava hyvin kiireesti. Ongelmana on öljyn hintašokki, joka johtuu öljytoimitusten suurista häiriöistä, samalla kun tämän jatkuvasti hupenevan luonnonvaran kysyntä kasvaa eri puolilla maailmaa.
Emme kuitenkaan pidä alan verotuksen yhdenmukaistamista tarpeellisena. Vaikka hyväksymmekin täysin monet esittelijän ehdotukset ja vaikka verojärjestelmää koskevan ehdotuksen keskeiset osatekijät ovatkin jo käytössä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, katsomme, ettei EU:n tehtävänä ole tehdä päätöstä jäsenvaltioissa sovellettavasta verokannasta.
Puhemies
Äänestykset ovat päättyneet.
