Frågestund (frågor till rådet)
Talmannen
Nästa punkt är frågestunden (B6-0133/2007).
Följande frågor har ställts till rådet.
Angående: Stöd för att rädda skeppsbrutna
En av EU:s medlemsstater bryter på ett uppenbart sätt mot sina internationella skyldigheter när det gäller att rädda skeppsbrutna genom att vägra att på sitt territorium ta emot personer som undsatts av fartyg från andra medlemsstater. Tänker rådet vidta några åtgärder för att garantera att dessa skyldigheter uppfylls inom hela EU och vid behov stödja enskilda personer eller offentliga organ som uppfyller de humanitära skyldigheter som fastställs enligt folkrätten?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Som ledamoten känner till kan rådet inte kontrollera om medlemsstaterna uppfyller sina olika internationella åtaganden enligt de internationella konventionerna.
Den aktuella situationen beträffande Europeiska unionens södra havsgränser diskuterades i rådet den 12 juni. Rådet har för avsikt att genomföra en djupgående analys av vissa förslag som lagts fram av Malta om de aktuella händelserna vid Medelhavet, vilket kommer att omfatta relevanta internationella instrument som SOLAS- och SAR-konventionerna. Vederbörlig uppmärksamhet kommer att också att fästas vid kommissionens studie av internationella rättsliga instrument för illegal invandring till havs.
Dessutom noterades behovet av att ge Frontex de nödvändiga resurserna för att kunna genomföra sin uppgift effektivt, och kommissionen avser att öka dess operativa budget för 2007. Medlemsstaterna uppmanades också att uppfylla sitt åtagande att se till att uppgifter registreras i det centrala registret över tillgänglig teknisk utrustning.
Manuel Medina Ortega
(ES) Herr rådsordförande! Jag vill tacka er för att ni besvarade min fråga först. Jag önskar det portugisiska ordförandeskapet all framgång, eftersom vi alla är i behov av det.
För det andra, herr rådsordförande, vill jag framföra stora farhågor om otillräckligheten hos överenskommelserna från den 2 juni. EU, som är världens rikaste samfund av stater, har inte råd att fortsätta att tillåta ett land att låta tusentals skeppsbrutna gå under i haven på grund av att det saknas praktiska åtgärder. Jag anser att EU har tillräckliga medel till sitt förfogande, och ändå är våra resurser för att hantera sådana situationer, särskilt Frontex, fullständigt otillräckliga. Det är skamligt och oacceptabelt att EU agerar på detta sätt på grund av bristande ekonomiska åtgärder.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Jag vill börja med att tacka ledamoten för hans vänliga lyckönskning till det portugisiska ordförandeskapet.
Jag vill säga att detta är en fråga som det portugisiska ordförandeskapet inte bara anser är viktig, utan faktiskt ser som en prioritet. I den portugisiske premiärministerns anförande i kammaren i morse, i vilket han redogjorde för prioriteringarna för det sex månader långa portugisiska ordförandeskapet, betonade han att frågorna om kampen mot illegal invandring kommer att vara en prioritet för det portugisiska ordförandeskapet. Vi kommer verkligen att arbeta hårt med dessa frågor, men alltid ur ett humanitärt perspektiv, vilket för oss är grundläggande.
Som ni känner till vidtogs vissa åtgärder på detta område vid Europeiska rådets senaste möte. Vi kan naturligtvis alltid göra mer, och vi borde kanske göra mer. Men jag upprepar att vi anser att denna fråga bör prioriteras. Dessa frågor utgör en stor del av det portugisiska ordförandeskapets förteckning över prioriteringar, så ledamoten kan vara säker på att vi kommer att göra allt i vår makt för att ta itu med hans berättigade farhågor i detta sammanhang.
Talmannen

Angående: Tillräckliga och kvalitativa tjänster för barntillsyn i medlemsstaterna
Avsaknaden av tillräcklig infrastruktur för barntillsyn och det faktum att dessa tjänster inte finns tillgängliga till en låg kostnad fungerar ofta som en hämmande faktor för att kvinnor och män ska behandlas lika på arbetsmarknaden och för att ansvaret inom familjerna ska kunna fördelas jämlikt.
Av ett artonmånaders program från de tre ordförandeskapen (dokument 17079/06, december 2006) framgår att Portugal kommer att stöda ett stärkt utbud av kvalitativa tjänster för barntillsyn och omhändertagande av andra personer i beroende ställning, detta på basis av rådets beslut i Barcelona (2002).
Vad föreslår rådet att ska göras för att reglera ett tillräckligt och kvalitativt högstående utbud av de här tjänsterna?
Hur kan förslagen om att täcka behoven av en förening av yrkes- och familjeliv med tillhandahållande av stöd för tillsyn av barn och andra personer i beroendeställning bidra till att stärka anställningsbarhet, leda till erkännande av atypiskt arbete och till att kvalifikationer som förvärvats via erfarenhet godkänns, eventuellt i kombination med en teoretisk kompletterande utbildning?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Ledamoten har tagit upp en mycket relevant fråga i samband med de aktuella förändringarna av den europeiska arbetsmarknaden inom ramen för Lissabonstrategin.
Vad gäller ledamotens särskilda fråga om rådets åtgärder och förslagens möjliga inverkan på denna sektor kan rådet naturligtvis endast agera genom rättsliga kanaler utifrån ett förslag från kommissionen. Det är vad som föreskrivs i fördragen.
För tillfället analyseras inga lagstiftningsförslag om barntillsyn. Det är fortfarande medlemsstaternas uppgift att erbjuda tillräckliga och högkvalitativa barntillsynstjänster. Även om Barcelonamålen har genomförts inom hela EU upprepade rådet dem i den europeiska jämställdhetspakten som antogs i mars 2006, då rådet beslutade att tillgången till högkvalitativa barntillsynsstrukturer skulle förbättras, vilket sammanföll med alla medlemsstaters interna mål.
Vi vill också påpeka att rådet dessutom upprepade sitt åtagande om en familjeorienterad politik, däribland barntillsyn, i slutsatserna från den 30 maj 2007 om vikten av en familjeorienterad politik i Europa och skapandet av en allians för familjer.
Ledamoten nämnde också det arton månader långa programmet som omfattade de tyska, portugisiska och slovenska ordförandeskapen, i vilket det slogs fast att ett av de stora målen för de tre ordförandeskapen är att stärka den europeiska sociala modellen, vilken utgör en ingående del i Lissabonstrategin. I programmet fastslås också att man i detta särskilda sammanhang kommer att betona en bättre balans mellan yrkes-, familje- och privatliv, tillräckliga infrastrukturer för barntillsyn, och stöd för gamla och funktionshindrade.
I sina ansträngningar för att nå detta mål anordnar det portugisiska ordförandeskapet också en konferens om jämvikt mellan yrkesliv, privatliv och familjen: nya utmaningar för arbetsmarknadens parter och den offentliga politiken. Konferensen kommer att äga rum i Lissabon den 12-13 juli 2007, och inleds alltså i morgon.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Även jag hälsar det nya ordförandeskapet välkommet och tackar företrädaren för det portugisiska ordförandeskapet för hans svar.
Den 12-13 juli är förstås i morgon och i övermorgon. För att återuppväcka allas intresse undrar jag om det går att vidta åtgärder inom ramen för kvalifikationer - ett område där det finns andra lagstiftningsbeslut av rådet och parlamentet.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Jag tackar ledamoten för hennes vänliga lyckönskningar till det portugisiska ordförandeskapet. När ni läste det portugisiska ordförandeskapets prioriteringslista måste ni ha lagt märke till att vi särskilt uppmärksammar och betonar de sociala frågorna, särskilt de som berör förhållandet mellan yrkeslivet och familjen.
När det gäller den fråga ni nyss ställde är rådet naturligtvis villigt att undersöka och överväga alla förslag, och här har kommissionen en viktig roll att spela. Så snart kommissionen föreslår kompletterande eller andra åtgärder inom detta område kommer rådet att vara redo att diskutera dem. Eftersom det portugisiska ordförandeskapet betonar socialpolitikens och den europeiska sociala modellens betydelse inom ramen för detta program är ordförandeskapet förstås särskilt angeläget om att överväga alla eventuella förslag.
Talmannen

Angående: Att ingen enighet om rambeslut om processuella rättigheter har uppnåtts
Är rådet stolt över att inte ha kunnat enas om rättigheter för misstänkta och tilltalade i EU (förslaget till rådets rambeslut om rättssäkerhetsgarantier i brottmål i Europeiska unionen)? Vad sänder detta för signaler till EU:s partner när de 27 medlemsstaterna inte kan komma överens om garantier för en rättvis behandling och rättegång i en åtgärd som betraktas som ett mycket viktigt och värdefullt komplement till den europeiska arresteringsordern? På vilket sätt ger detta tyngd åt EU:s röst när man propagerar för mänskliga rättigheter runt om i världen? Vad kommer det portugisiska ordförandeskapet att göra för att gjuta nytt liv i detta högst relevanta instrument?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Rådet är besviket över att det inte gick att nå någon överenskommelse i denna fråga under mötet i Luxemburg den 12-13 juni trots att det inte bara var en prioriterad fråga för det tyska ordförandeskapet att detta rambeslut skulle analyseras och antas, utan även för de föregående ordförandeskapen ända sedan kommissionens förslag lades fram för rådet den 28 april 2004.
I detta sammanhang vill jag påminna om att rådet den 1-2 juni 2006 enades om principerna för det fortsatta arbetet med detta förslag. Då beslutades att förslaget till rambeslut endast skulle omfatta rätten till information, rättshjälp, kostnadsfri rättshjälp, tolkning och översättning av rättegångshandlingar. Vid sitt möte den 15-16 juni 2006 begärde rådet att förhandlingarna om rättssäkerhetsgarantier i brottmål skulle slutföras. Vid sitt möte den 19 april 2007 beslutade rådet att arbetet med denna fråga skulle fortsätta i syfte att nå en överenskommelse om rättsaktens räckvidd vid Europeiska rådets möte i juni. Den fråga som skulle lösas gällde huruvida EU har behörighet att lagstifta om rent nationella ärenden eller om lagstiftningen - och här vill jag påpeka att minst 21 medlemsstater delade denna åsikt - endast borde tillämpas på gränsöverskridande ärenden.
Jag vill betona att framför allt det tyska ordförandeskapet gjorde allt för att åstadkomma ett samförstånd i denna fråga, men tyvärr utan framgång. Det portugisiska ordförandeskapet kommer i sin tur att försöka hitta en väg framåt. Just nu analyserar vi innehållet i handlingarna från rådets diskussioner den 12-13 juni 2007.
Sarah Ludford
(EN) I vissa medlemsstater är tillhandahållandet av de rättigheter som föreskrivs i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna dålig, så det behövs en åtgärd i vilken det redogörs för rätten till information, rättshjälp, tolkning och så vidare. Europeiska rådet har verkligen välkomnat det rambeslut i vilket påståendena - från t.ex. Storbritannien - om att det skulle undergräva Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna helt urholkas. Jag välkomnar det ordförandeskapet har sagt.
Herr rådsordförande! Tror ni att de förväntade ändringarna i fördraget i fråga om att övergå till omröstning med kvalificerad majoritet och medbeslutandeförfarande kommer att hjälpa? Kommer ni kanske att försöka finna ett sätt att få till stånd ett förstärkt samarbete? Kommer ni att försöka upprätta något som ett Prümfördrag för rättigheter - kanske ett medlemsstatsinitiativ? Hur tänker ni gå till väga för att i praktiken säkerställa att vi får denna absolut nödvändiga åtgärd att matcha den europeiska arresteringsordern och andra åtgärder som har underlättat åtal, så att våra medborgare får se att deras rättigheter faktiskt är betydelsefulla i EU?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Jag anser att det fortfarande är lite för tidigt att ge ett utförligare svar på era frågor. Det var en enda fråga, men den omfattade flera olika avsnitt och öppnade för olika möjligheter. Jag har påpekat att vårt ordförandeskap inleddes för bara några dagar sedan. Vi analyserar nu innehållet i handlingarna för att se hur vi kan komma vidare i denna fråga.
Ni nämnde till exempel att medbeslutandeförfarandet skulle underlättas genom omröstning med kvalificerad majoritet, att kvalificerad majoritet skulle användas oftare. Såvitt jag vet medges denna lösning för närvarande inte i fördragen, men den bör återfinnas i det s.k. reformfördraget, som inte ens har hunnit till förhandlingsstadiet i regeringskonferensen. Däremot kan jag försäkra er om - och detta bör ha framgått av mitt anförande - att vi anser att denna fråga är mycket viktig och angelägen. I ljuset av processen som helhet hittills och mot bakgrund av denna frågas historia kommer vi att arbeta för att hitta den lösning som bäst förtjänar samtliga medlemsstaters stöd.
Talmannen
Eftersom frågeställaren är frånvarande utgår fråga nr 4.
Angående: Ökat Medelhavssamarbete
Hur ser ordförandeskapet på det förslag som Frankrikes president Sarkozy lagt fram om ett ökat Medelhavssamarbete? Vad ämnar rådet göra för att förhindra att Barcelonaprocessen misslyckas?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Ordförandeskapet välkomnar naturligtvis alla initiativ och förslag i fråga om förbindelserna mellan EU och Medelhavsländerna i syfte att stärka Europa-Medelhavssamarbetet. Denna region har alltid legat och kommer alltid att ligga högst upp på EU:s dagordning.
För närvarande har vi inte tillgång till de närmare detaljerna i den franske presidentens förslag i denna fråga, varför jag inte kan kommentera dem just nu.
Bernd Posselt
(DE) Jag har två korta följdfrågor. För det första: Hur tänker ni förbättra och utöka samarbetet med Nordafrika? Det är inte tillfredsställande i nuläget. För det andra: Skulle ni kunna tänka er att inrätta en Medelhavsgemenskap som ett alternativ till att låta Turkiet bli fullvärdig medlem i EU?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) I vår redogörelse för det portugisiska ordförandeskapets prioriteringar bör ni också ha sett att vi vill stärka förbindelserna mellan EU och Medelhavsområdet, och vi har för avsikt att hålla ett antal ministermöten på hög nivå om en rad olika frågor inom ramen för Europa -Medelhavspartnerskapet. Detta är ett viktigt område som det portugisiska ordförandeskapet kommer att ge sin fulla uppmärksamhet, precis som Portugals premiärminister sa mycket tydligt här i dag under diskussionen om det portugisiska ordförandeskapets prioriteringar.
När det gäller frågan om ett samarbete eller en union mellan Europa och Medelhavsområdet, det vill säga den franske presidentens förslag, upprepar jag vad jag redan har sagt: att vi behöver och vill ha en tydligare bild av vilka konkreta förslag som faktiskt kommer att läggas fram så att vi sedan kan göra en omfattande översikt av hela ramen av förbindelser mellan Europa och Medelhavsområdet.
Talmannen
Fråga nr 6 tas inte upp eftersom ämnet redan förekommer på dagens föredragningslista.
Eftersom följande frågor rör samma ämne kommer de att tas upp tillsammans:
Angående: Import till EU av brasilianskt nötkött
Det framkommer alltfler bevis på att befintliga standarder och kontroller inom den brasilianska nötköttssektorn är mycket bristfälliga, utsatta för ett utbrett missbruk och inte alls så strikta som motsvarande bestämmelser för EU:s jordbrukare. Trots detta fortsätter EU att godkänna import av brasilianskt nötkött.
Avser rådet i detta sammanhang att agera för att skydda EU:s nötköttsproducenter och konsumenter, och garantera att producenter och konsumenter kan utgå från att allt nötkött på den europeiska marknaden uppfyller samma höga standarder?
Angående: Separat avtal mellan EU och Brasilien om nötköttssektorn
Kan rådet uttala sig om huruvida det avser att utverka ett separat avtal mellan EU och Brasilien avseende import av brasilianskt nötkött till EU om WTO-förhandlingarna inte ger några resultat under de kommande månaderna? För att ett sådant avtal mellan Brasilien och EU ska kunna upprättas, måste rådet ge kommissionsledamot Mandelson mandat att sluta ett sådant avtal eller har denne redan sådana befogenheter enligt gällande förhandlingsvillkor?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Jag ber ledamöterna att läsa det tyska ordförandeskapets svar på den muntliga frågan nr av den 20 juni 2007, som alltså ställdes ganska nyligen.
Rådet vill först av allt betona att det när det gäller de nya lagstiftningsförslagen är det naturligtvis kommissionens ansvar att utöva sin initiativrätt. När det gäller just import av nötkött måste vi ta hänsyn till att det i enlighet med gemenskapslagstiftningen är kommissionen som är behörig att administrera skyddsklausulen. Rådet har alltså inget direkt inflytande över kommissionens beslut på detta område.
Mairead McGuinness
(EN) Svaret var kort, men det är en mycket allvarlig fråga, som inte kommer att försvinna. Vad vi undersöker här är den dåliga balansen i fråga om standard mellan Brasilien och Europa. Vad vi kräver av våra producenter och vad våra kunder förväntar sig, och vad som levereras till EU vad gäller nötkött från Brasilien.
Herr rådsordförande! Jag har märkt av era prioriteringar att ni har en särskild relation till Brasilien, och att ni ser på en specifik politisk dialog med detta land. Jag vill betona att vi undersöker ett förbud mot sådana importer, och jag anser att det, när det gäller konsumentsäkerhet och -skydd, är det allra minsta vi bör göra.
Jag vill be er att ta upp frågan om handelsavtalet, och sannolikheten för detsamma.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Jag vill helt kort tacka er för era vänliga ord och framgångsönskningar till det portugisiska ordförandeskapet och informera parlamentet om att det första toppmötet mellan EU och Brasilien nyligen hölls i Lissabon på detta ordförandeskaps initiativ. Jag tror att detta toppmöte i hög grad kommer att ange tonen för de kommande förbindelserna mellan EU och Brasilien som vi naturligtvis vill ska lyftas till en ny nivå. Den strategiska dialog som vi kommer att inleda med Brasilien ska vara omfattande och täcka allt från ekonomiska frågor och handel till energi och klimatförändringar. Jag anser att dessa och andra frågor kommer att ha sin plats även i fortsättningen. Det var vad jag vill säga ledamoten.
Talmannen
Frågorna nr 9 och 10 tas inte upp eftersom ämnet redan förekommer på dagens föredragningslista.
Frågorna nr 11-13 har dragits tillbaka.
Frågorna nr 14-18 utgår eftersom frågeställarna är frånvarande.
Angående: Kurdisk borgmästare avskedad för att ha erbjudit flerspråkig kommunal service
Turkiets högsta förvaltningsdomstol beslutade den 14 juni 2007 att Abdullah Demirbas, tillhörande landets kurdiska folkgrupp, skulle avskedas från sin tjänst som borgmästare i Sur, en kranskommun till staden Dyarbakir, och att kommunstyrelsen skulle upplösas, för att ha tillhandahållit officiella administrativa tjänster på turkiska, kurdiska, engelska och syriska. Enligt en enkät från 2006 har 72 procent av invånarna i kommunen kurdiska som modersmål.
Varje människa har rätt att använda sitt modersmål. Med detta beslut kränker Turkiet en folkminoritets kulturella och språkliga rättigheter och begränsar yttrandefriheten, alla värden som måste skyddas i ett land som gör anspråk på EU-medlemskap.
Har rådet, mot denna bakgrund, för avsikt att svara på denna allvarliga kränkning, och tänker det ta upp frågan med de turkiska myndigheterna i akt att få dem att återinsätta borgmästaren och kommunstyrelsen samt garantera fredlig samlevnad mellan Turkiets alla folk?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Tack vare mina medarbetares effektivitet var det lätt att hitta fråga nr 19 som ni hänvisar till, och jag gläder mig åt att få besvara den.
Som vi uppfattar det har Turkiet fortfarande en restriktiv inställning till minoritetsrättigheter. När det gäller kulturella rättigheter har lagstiftningen ändrats - vilket ni känner till - för att tillåta utbildning och radio- och tv-utsändningar på andra språk än turkiska. I det offentliga utbildningssystemet finns det dock fortfarande begränsningar i fråga om undervisning i dessa språk. Dessutom finns det allmänna begränsningar för användningen av andra språk än turkiska såväl i det politiska livet som i tillgången till offentliga tjänster.
Det är uppenbart att Turkiet måste göra nya och stora insatser inom detta område. Turkiet måste garantera den kulturella mångfalden och arbeta för respekt för och skydd av minoritetsbefolkningarna i enlighet med Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de principer som fastställs i Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och i överensstämmelse med bästa praxis i medlemsstaterna.
Det får inte råda några tvivel om att EU lägger stor vikt vid denna fråga som en integrerad del av den pågående reformprocessen i Turkiet och noga kommer att övervaka och utvärdera utvecklingen inom detta område.
Luisa Morgantini
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Svaret är i princip mycket korrekt, även om jag också frågade om rådet hade för avsikt att ta itu med denna fråga med några särskilda åtgärder.
Jag nämnde det konkreta exemplet med en kurdisk borgmästare som avskedats för att ha tillhandahållit kommunala språktjänster på sitt språk i ett område där 72 procent av befolkningen är kurder. Därför undrade jag om rådet har för avsikt att vidta några åtgärder för att ta upp den här frågan under dialogens gång, till exempel genom att begära att borgmästaren återinsätts, eftersom det under tiden till och med är olagligt att skriva bynamn på kurdiska, och guvernörens kontor i Diyarbakir gick till exempel igår emot kommunstyrelsen och avsatte den i praktiken för att den ville att gatuskyltarna skulle skrivas på både kurdiska och turkiska.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Jag vill mycket kort svara ledamoten att alla frågor när det gäller dialog om sådant som mänskliga rättigheter och minoritetsskydd övervakas mycket noggrant av EU. Detta gäller i det här fallet och i andra. Jag försäkrar att vi kommer att göra det.
Bernd Posselt
(DE) Jag ville ställa en annan fråga. Turkiet säger alltid att man ska ändra lagarna, men genomför aldrig besluten, och läget förvärras. Därför undrar jag om ni tror att den språklag som ni nämnde och lagstiftningen om religionsfrihet som vi tog upp faktiskt kommer att gå igenom i år? Vad gör rådet om de inte antas i år?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Jag kan bara säga att jag hoppas och önskar att så verkligen blir fallet. De nationella myndigheterna i Turkiet har rätt att anta vilka lagar de vill. Ni förstår att rådet inte har någon möjlighet att tvinga Turkiet att anta några lagar. Rådet kan förstås uttrycka sina önskemål i varje enskild fråga, och uttrycka sin tillfredsställelse. Detta har vi naturligtvis gjort - vilket ni känner till - i samband med förhandlingarna om Turkiets anslutning till EU. Dessa frågor påverkar förstås också förhandlingarna.
Talmannen

Angående: Tryggad energiförsörjning för Europeiska unionen under de närmaste 20 åren
Att få tillgång till traditionella energiråvaror är förknippat med allt större svårigheter. Energi börjar bli ett medel för politiska påtryckningar.
Vilken grad av tryggad energiförsörjning för EU vill rådet uppnå? Finns det något handlingsprogram för de närmaste 20 åren som kan trygga energiförsörjningen?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Försörjningstrygghet är ett av de tre målen för gemenskapens energipolitik, som har till syfte att skapa högsta möjliga energitrygghet. Men precis som andra gemensamma politikområden måste energipolitiken också ta hänsyn till andra faktorer, som kostnader, regler för den inre marknaden och framför allt EU:s övergripande mål i fråga om klimatförändringarna. Energitrygghet är inte ett objektivt och kvantifierbart mål som det går att fastställa ett numeriskt värde för. Det måste ses som en dynamisk process som är beroende av EU:s samverkan med tredjeländer och EU-medborgarnas preferenser i fråga om energimix och teknisk utveckling.
Mitt svar på den första frågan blir alltså att rådet inte har fastställt ett sådant mål för energitryggheten som ledamoten tar upp, och såvitt rådet vet förbereds inte heller något sådant lagstiftningsförslag av kommissionen. Rådets ordförandeskap vill också betona att ett av huvudmålen för utvecklingen och genomförandet av gemenskapens inre och yttre energipolitik under de kommande decennierna är att garantera och förbättra försörjningstryggheten i EU. Som ni vet bekräftades detta på nytt i slutsatserna från Europeiska rådets möte den 8-9 mars 2007, och dessa slutsatser kan nästan betraktas som historiska i detta avseende.
De viktigaste inslagen i gemenskapens energipolitik som bidrar direkt eller indirekt till en förbättrad försörjningstrygghet och som kommer att fortsätta att vara den viktigaste drivkraften för att öka försörjningstryggheten i EU under de kommande 20 åren är för det första diversifiering både vad gäller energikällor och leverantörer, för det andra ökad användning av förnybara energikällor, för det tredje ökad energieffektivitet och för det fjärde förstärkning av gemenskapens kraftnät.
Utöver dessa övergripande mål och politiska riktlinjer anges i rådets handlingsplan som antogs i mars en rad andra åtgärder, till exempel undersökning av gaslagringsmöjligheter, utveckling av effektiva krishanteringsmekanismer och inrättande av ett observationsorgan för energi, vilket kommer att leda till ökad försörjningstrygghet för EU som helhet och för varje medlemsstat.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Jag tackar framför allt för ert mycket detaljerade svar, men jag undrar också om det finns något investeringsprogram eftersom det kommer att behövas energiinvesteringar under många år, och dessa är mycket kostsamma. Finns det planer på något sådant program?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Det som är på väg är precis det som jag har beskrivit, vilket är ett resultat av Europeiska rådets möte i mars.
Nu är det förstås rådets ansvar att med utgångspunkt i EU:s förslag faktiskt tillämpa det som framför allt var strategiska, politiska och vägledande beslut. Ledamoten behöver inte tvivla på att energifrågornas allvarliga och viktiga karaktär innebär att detta ordförandeskap liksom kommande ordförandeskap kommer att ge dem högsta prioritet på EU:s inre och yttre dagordningar. Detta är en fråga som EU-institutionerna kommer att behöva ta itu med på ett omfattande och ingående sätt, inte minst under de närmaste åren. Detta råder det som sagt inga tvivel om.
Talmannen
Eftersom frågeställarna är frånvarande utgår frågorna nr 21-24.
Angående: Protokollet till Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, vilket framförhandlades av Förenade kungariket
Premiärminister Tony Blair lyckades nyligen framförhandla ett protokoll till Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och två delegationer har förbehållit sig rätten att ansluta sig till det brittiska protokollet. Med beaktande av detta anser rådet att de rättigheter som medborgarna i dessa tre medlemsstater kommer att åtnjuta på något sätt skiljer sig från de rättigheter som medborgarna i de övriga medlemsstaterna åtnjuter? Om så är fallet, kunde rådet redogöra för dessa skillnader?
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Herr talman! Det är inte rådets ansvar, inte heller rådets ordförandes, att kommentera det mandat för regeringskonferensen som beslutades vid Europeiska rådets förhandlingar i juni, framför allt i fråga om stadgan.
I denna fråga kan jag emellertid hänvisa till mandatet för regeringskonferensen som godkänts av samtliga medlemsstater. Bilaga 1 till mandat 5, fotnot 19, återges i protokollet, det vill säga protokollets effekter definieras i själva protokollet.
Marian Harkin
(EN) Först och främst vill jag tacka det portugisiska ordförandeskapet för dess kortfattade svar, och jag vill önska dem lycka till under ordförandeskapet. Jag ser fram emot ett bra samarbete.
Men jag antar att Storbritannien, även om ni säger att rådet inte kan svara på denna fråga, i fråga om Storbritannien och Polen, och faktiskt Irland, samtidigt har haft anledning till att eftersträva ett undantag, och Polen och Irland förbehöll sig rätten att göra detsamma.
Endera har stadgan om de grundläggande rättigheterna ett visst innehåll och en viss innebörd, eller så har den inte det. Endera är den en tom fasad, eller så har den verklig slagkraft. I egenskap av irländsk parlamentsledamot oroar det mig verkligen att rättigheterna för mitt lands medborgare skulle kunna vara mindre än rättigheterna för medborgare i andra medlemsstater om mitt land inte undertecknar denna stadga.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. (PT) Jag vill tillägga att det portugisiska ordförandeskapet fick ett mandat från rådet, vilket godkändes av alla 27 medlemsstater. Det portugisiska ordförandeskapet ska under sin mandatperiod omvandla detta mandat till det nya reformfördraget, vilket vi hoppas kunna göra snabbt, eftersom EU behöver detta nya reformfördrag.
Talmannen
Frågestunden är härmed avslutad.
(Sammanträdet avbröts kl. 21.40 och återupptogs kl. 22.00.)
