A Külügyek Tanácsának a közel-keleti békefolyamatról szóló következtetései, különös tekintettel a kelet-jeruzsálemi helyzetre (vita)
Elnök
A következő pont a Tanács és a Bizottság nyilatkozatai - a Külügyek Tanácsának a közel-keleti békefolyamatról szóló következtetései, különös tekintettel a kelet-jeruzsálemi helyzetre.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, a közel-keleti konfliktus egyike azoknak a kérdéseknek, amelyeket a svéd elnökség kezdetének legelején vitattunk meg itt, a Parlamentben. Jó érzéssel tölt el, hogy hivatali időm végén visszatérhetek ide és ilyen módon számolhatok be Önöknek.
Svédország külügyminisztere, Carl Bildt múlt héten a Külügyi Bizottságban járt, ahol bemutatott egy jelentést és hosszú vitákat folytatott többek között a közel-keleti kérdésről is. Múlt héten a Külügyek Tanácsa megvitatta a közel-keleti helyzetet és következtetéseket fogadott el. Örülünk, hogy mind a 27 tagállam támogatja ezeket a következtetéseket, amelyek világosan jelzik az Európai Uniónak a közel-keleti békefolyamattal kapcsolatos nézeteit.
Ezekkel a következtetésekkel a Tanács és a soros elnökség nagyon világos és határozott üzenetet szeretne küldeni Európából, amely reményeink szerint hamarosan a tárgyalások újrafelvételét fogja eredményezni a felek között. Aggódunk a közel-keleti békefolyamat haladásának hiánya miatt. Ezért világossá tettük, hogy támogatjuk az Egyesült Államoknak a béke eléréséért tett erőfeszítéseit. Az EU arra szólítja fel a feleket, hogy vállaljanak felelősséget és kezdjék meg a tárgyalásokat valamennyi a végleges jogállással kapcsolatos kérdésről, ideértve Jeruzsálem, a határok, a menekültek és a biztonság kérdését. Következtetéseink tükrözik az EU Közel-Kelettel kapcsolatos álláspontját, amely a nemzetközi jogon alapul, és amelyet már hosszú ideje képviselünk és számos alkalommal kifejezésre juttattunk.
Az Európai Unió álláspontja többek között azt foglalja magában, hogy az elfogadott kétállamos megoldásnak az 1967-es határokon kell alapulnia, és hogy a telepek illegálisak. Jeruzsálem egyike a végleges jogállással kapcsolatos kérdéseknek, és világossá tettük, hogy ha valódi békét szeretnénk elérni, akkor tárgyalások révén kell megoldást találni Jeruzsálem - mint két állam jövőbeli fővárosa - jogállására. Az izraeli-palesztin béketárgyalások újrakezdését az év nagy részében a telepek kérdéséhez kapcsolták. Az izraeli kormány nemrégiben bejelentette az új telepek létrehozásának részleges és ideiglenes befagyasztását. A Külügyek Tanácsa üdvözli ezt a döntést, és reméljük, hogy ez hozzájárul az érdemi tárgyalások újrakezdéséhez.
Ugyanakkor aggodalommal vesszük tudomásul az izraeli kormány december 13-i, arra vonatkozó meglepő döntését, hogy a telepeket most először a nemzeti prioritási területekkel foglalkozó program részévé teszik. Ez ellentétes a települések létrehozásának befagyasztásával és sérti azokat erőfeszítéseket, amelyek egy a konfliktus hosszú távú megoldását elősegítő légkör megteremtésére irányulnak. Kollégám, a svéd nemzetközi fejlesztési együttműködésért felelős miniszter, Gunilla Carlsson szeptember elején felkereste az Európai Parlament Fejlesztési Bizottságát. A miniszter asszony azt ígérte, hogy a helyszínen fogja nyomon követni az eseményeket, segítséget nyújt és közbenjár a mindenki számára ismert kérdésekben - a Kelet-Jeruzsálemben és körülette kialakult helyzetben, a telepek kérdésében és az olyan ügyekben, mint a hozzáférés és a mozgás kérdései, különösen Gáza vonatkozásában. Ennek az ígéretnek eleget tettünk.
Az elmúlt hónapok során a soros elnökség vezetésével az Európai Unió világos álláspontot fogadott el a telepek és Gáza folytatódó lezárásának tekintetében. A lezárási politika elfogadhatatlan és nem vezet eredményre. Az Európai Unió ismételten felszólít a határátkelőhelyeknek a humanitárius segély, valamint a kereskedelmi és személyforgalom számára való haladéktalan és feltétel nélküli megnyitására. A Tanács úgyszintén felszólított az ENSZ Biztonsági Tanácsának 1860. sz. határozatának maradéktalan végrehajtására, valamint a nemzetközi humanitárius jog tiszteletben tartására. Az elrabolt izraeli katonát, Gilad Shalitot fogva tartó személyeknek haladéktalanul szabadon kell őt bocsátaniuk.
Szeretnék még néhány szót szólni Gázáról. Természetesen azt reméljük, hogy Egyiptom és az Arab Liga közvetítő tevékenysége folytatódhat. Fontos, hogy megelőzzük egyrészről Ciszjordánia és Kelet-Jeruzsálem, másrészről Gáza tartós szétszakítását. Örülnénk, ha szabad és tisztességes választásokra kerülne sor, amikor a körülmények azt megengedik. Egy dolog világos: Izrael és Palesztina között csak akkor jöhet létre béke, ha a palesztinok egységesek.
A térségben tartózkodó diplomatáink szorosan figyelemmel követték a kelet-jeruzsálemi helyzetet. Véleményük szerint Izrael gyengíti a városban élő palesztin közösséget. Ez aggodalommal tölt el bennünket. Az EU növelni fogja a Kelet-Jeruzsálemnek nyújtott segítséget annak érdekében, hogy könnyítsen a palesztinok életkörülményein. A Kelet-Jeruzsálemre vonatkozó határozott üzenet a Tanács következtetéseiben világosan bizonyítja a kialakult helyzet felett érzett aggodalmunkat. Fontos emlékeznünk arra, hogy az Izrael és Szíria, valamint az Izrael és Libanon közötti kapcsolatok rendezése előfeltétele a közel-keleti békének. Az EU üdvözli Izrael és Szíria legutóbbi nyilatkozatait, amelyekben megerősítik, hogy készek a békefolyamatot előrébb lendíteni. Mondanunk sem kell, hogy ez rendkívül pozitív hatással lenne az egész térségre.
Catherine Ashton
a Bizottság alelnökjelöltje. - Elnök úr, a Tanács múlt héten nagyon lényeges következtetéseket fogadott el a közel-keleti békefolyamatról. Ezek világos és határozott módon elvi álláspontot fogalmaztak meg számos rendkívül fontos kérdésben. Nem fogok túl sokáig időzni a következtetéseknél vagy megismételni az elnökség által elmondottakat. Elég annyi, hogy elveink megerősítésével remélem, hogy sikerült a palesztinok bizalmát, valamint hajlandóságát a békefolyamatban történő részvételre némiképpen helyreállítanunk. A következtetések természetesen számomra is komoly segítséget fognak nyújtani azáltal, hogy világos irányt mutatnak nekem az elkövetkezendő hónapokra.
Azért hívtak meg ma ide, hogy beszéljek a politikai munkánkról, valamint a kelet-jeruzsálemi helyzetről is. Ez a kérdés mély aggodalomra ad okot. Kelet-Jeruzsálem Ciszjordánia többi részével együtt megszállt terület. Az Európai Unió ellenzi a palesztin otthonok lerombolását, a palesztin családok kilakoltatását, az izraeli telepek létrehozását és az "elválasztó kerítés” nyomvonalát. Az EU politikai szinten, a diplomáciai csatornákon és a nyilvános nyilatkozatainkon keresztül kíván ezekre a kérdésekre megoldást találni. Gyakorlati, a Kelet-Jeruzsálemben élő palesztin lakosság támogatását célzó segítségnyújtással is javítani kívánjuk a helyzetet. 1200 tanterem hiányzik például a városban a palesztin gyermekek számára, így segítünk az oktatási létesítmények megerősítésében. Ezen kívül segítjük a palesztin kórházakat abban, hogy továbbra is működőképesek maradjanak, és sokat dolgozunk a városban élő palesztin fiatalokkal, akik a magas munkanélküliséggel és pszichológiai problémákkal küzdenek. Az EU eddig 4,6 millió euró értékben hajtott végre intézkedéseket Kelet-Jeruzsálemben.
A gázai helyzet természetesen szintén aggodalomra ad okot. Következetesen a segélyek, a kereskedelem és a személyek szabad áramlására szólítottunk fel. A januári konfliktus óta mély aggodalomra adnak okot a Gázában élők mindennapi életkörülményei, az adományozók nem tudták megkezdeni az újjáépítési munkálatokat, és olyan súlyos problémák állnak fenn továbbra is, mint a tiszta ivóvíz hiánya. Izraelnek haladéktalanul újra meg kellene nyitnia az átkelőhelyeket, ami lehetővé tenné a magánszektor újraéledését, és csökkentené Gáza függőségét a segélyektől.
Itt az ideje, hogy cselekedni kezdjünk és a Tanács következtetéseit a gyakorlatba is átültessük. Most azon kell gondolkodnunk, hogy hogyan indíthatnánk el újra egy politikai folyamatot. Úgy tűnik, hogy az érintett felek még inkább eltávolodtak egymástól ahhoz, hogy megkezdjék a végjátékot. Hamarosan a térségbe fogok utazni, és legfőbb célom, hogy találkozzak a legfontosabb szereplőkkel, és hogy első kézből értesüljek arról, hogy az EU hogyan mozdíthatná elő a változást. Úgy vélem, mindannyian egyetértünk abban, hogy az átfogó és elsődleges cél az izraeli-palesztin tárgyalások újrakezdése - nem az öncélú tárgyalásoké, hanem a békemegállapodás elérését szolgáló és egy új fejezetet nyitó tárgyalásoké. Nem engedhetünk meg - és kétlem, hogy a térség megengedhetne magának - egy újabb eredménytelen tárgyalási fordulót. Évek óta folynak kisebb-nagyobb megszakításokkal tárgyalások, kezdve az 1993 szeptemberében Oslóban aláírt Elvi Nyilatkozattal. Ez 16 évvel ezelőtt volt. A tárgyalásoknak a nemzetközi jogra kellene épülniük, és tiszteletben kellene tartaniuk az előző megállapodásokat. Minden kérdésről tárgyalni kellene, ideértve Jeruzsálem mint jövőbeli közös főváros jogállását is.
A tárgyalásokat egyeztetett időkereten belül és hatékony közvetítéssel kellene folytatni. Mind Izrael, mind pedig Palesztina részéről komoly elköteleződésre és politikai akaratra van szükség a komoly és valódi tárgyalások megkezdéséhez. Az Európai Unió mindkét felet segíti az elköteleződésben és támogatást nyújt a tárgyalások nehéz útján. Én azért vagyok itt, hogy biztosítsam Európa hatékony és harmonikus működését.
Az Európai Unió következetesen támogatta mind Izraelt, mind pedig a palesztinokat azáltal, hogy időt és teret adott a kétoldalú tárgyalásoknak. Segítségünkkel a Palesztin Hatóság képes volt felépíteni a leendő palesztin állam intézményeit, és ezáltal szolgáltatásokat tud nyújtani az ott élőknek és megbízható szomszéddá vált a térségben. Ugyanakkor ma a palesztinok mind politikai, mind fizikai értelemben megosztottak. A hiteles tárgyalásokhoz erős és egységes palesztin partnerre van szükség. Izrael is csak nyerhet, nem pedig veszthet egy erős palesztin partnerrel.
Izrael megtette az első lépést az új telepek létrehozásának ideiglenes és részleges befagyasztásával. Reméljük, hogy ez hozzá fog járulni az érdemi tárgyalások újrakezdéséhez.
Az Egyesült Államok továbbra is nélkülözhetetlen és kulcsfontosságú szereplő a Közel-Keleten. A közel-keleti kérdésben ritkán voltak ennyire kedvezők az Európai Unió és az Egyesült Államok közötti hatékony partnerség feltételei. Itt az ideje, hogy álláspontjaink és stratégiánk szoros koordinációjával valóra is váltsuk ezt. Az EU továbbra is támogatni fogja az Egyesült Államokat és együtt fog vele működni a Kvartett keretében. A Kvartettet újra meg kell erősíteni - a békefolyamat jelenlegi holtpontja ezt teszi szükségessé. A Kvartett biztosítani tudja azt az óvatos, de ugyanakkor dinamikus közvetítést, amelyre szükség van.
A közel-keleti béke átfogó megoldást kíván. Mind Szíria, mind Libanon fontos szerephez jutnak ebben. Várjuk az arab békekezdeményezés végrehajtását. Ennek is a megoldás részét kell képeznie. Regionális és mindenkit bevonó megközelítést kell alkalmaznunk. Az izraeli-palesztin kétoldalú keretnek egy multilaterális keretrendszerrel kellene kiegészülnie.
Mindezeket a kérdéseket illetően az elkövetkező hónapokban is szoros kapcsolatot szeretnék fenntartani a Parlamenttel. Tisztában vagyok a Parlament aktív szerepével, amelyet nem utolsósorban költségvetési hatóságként ebben a kérdésben játszik. Politikai szinten az Európai Parlament küldöttségei közvetlenül az izraeli Knesszettel és a Palesztin Törvényhozó Tanáccsal (PLC) működnek együtt. Múlt héten a Palesztin Törvényhozó Tanáccsal fenntartott kapcsolatokért felelős küldöttség a megszállt palesztin területekre látogatott és komoly aggodalommal számolt be az ott uralkodó helyzetről.
Végezetül üdvözlöm a békefolyamattal foglalkozó parlamenti munkacsoport további működését, amely ezen a héten fog ismét ülésezni.
Ioannis Kasoulides
a PPE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, a fiatal izraeli és palesztin vezetők Európai Parlamentbe tett látogatása során mélyreható vitára került sor, amelynek során felvázoltak egy leendő békemegállapodást: egy biztonságos és elismert kétállamos megoldást, aminek alapját az 1967-es határok képezik, és aminek keretében mindkét állam fővárosa Jeruzsálem lenne; a palesztin állam lefegyverzését; a 2007-es arab békekezdeményezés újraélesztését; a NATO garanciákat; valamint a menekültek kérdésének olyan módon történő megoldását, amely nem változtatja meg a héber állam demográfiai jellegét.
Miközben a fiatalok közös jövőképpel rendelkeznek, az idősebbek továbbra is arról vitáznak, hogy kezdjenek-e tárgyalásokat. Az egyiptomi kezdeményezés a palesztinok közötti megbékélésért - annak érdekében, hogy csak egy tárgyalópartner legyen - továbbra is mérlegelés alatt áll, és a biztonsági megállapodás Gázával, amely a foglyok, köztük Gilad Shalit szabadon bocsátásáról is rendelkezne, továbbra is várat magára. Eközben az EU kelet-jeruzsálemi misszióvezetőjének jelentése szerint a megmásíthatatlan tények a helyszínen egyre inkább működésképtelenebbé teszik a palesztin államot.
Sajnálom, hogy Izrael demokratikus országként kevés figyelmet fordít azokra a károkra, amelyeket egyes intézkedéseivel a nemzetközi közvélemény szemében okoz, és politikáját csak az utólagos kárenyhítésre korlátozza.
Hannes Swoboda
az S&D képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Malmström asszony, a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, először is szeretnék őszinte köszönetet mondani a svéd elnökség kezdeményezéséért. Ez egy jó kezdeményezés volt, és gratulálok hozzá! Ashton asszonynak köszönöm, hogy első parlamenti ülésén a Bizottság oldalán foglalt helyet, még ha elsősorban az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjeként szólalt is fel. Hiszen itt a közös kül- és biztonságpolitikáról van szó. Bizonyos szempontból így nem is olyan fontos, hogy hol ül, annál fontosabb, hogy itt van, és a közös külpolitikát képviseli.
Másodsorban úgy vélem, hogy a Tanács által elfogadott nyilatkozat jó és semmiképpen sem Izrael-ellenes. Sőt, éppen hogy Izrael, valamint az ország biztonságának és stabilitásának az érdekeit szolgálja. Ezt rendkívül fontos hangsúlyoznunk. Hiszen ha mi, európaiak aktív szerepet vállalunk ebben a kérdésben, akkor nagyon lényeges, hogy ezt az aktív szerepet folytassuk is. Kérném, hogy ezt valóban szívlelje meg, főképviselő asszony!
Néhány nappal ezelőtt az Egyesült Államokban jártunk és vitát folytattunk kongresszusbeli kollégáinkkal. Obama elnök előtt nem sok lehetőség nyílik, ha hallja, hogy a kongresszusban milyen egyoldalúan és milyen kevés megértéssel viseltetnek a palesztinok helyzete iránt. Nagyon is megértjük Izrael helyzetét. Mi is ellenezzük a terrorizmus minden formáját, és mi is azt szeretnénk, ha a foglyul ejtett katona végre visszatérhetne családjához. De éppen ilyen aggodalmat és megértést tanúsítunk a palesztinok elkeserítő helyzete iránt mindazzal kapcsolatban, ami ebben a nyilatkozatban áll, különösen ami az 1967-es határokat, a nehéz jeruzsálemi helyzetet és a telepek létrehozását illeti. Teljesen érthetetlen - habár az elmúlt évek politikájának egyenes folytatása - az, hogy a telepek létrehozásának kérdésében Izrael igen ellentmondásos álláspontra helyezkedik: Először leállítják a telepek létrehozását, majd a nemzeti prioritási program részévé teszik azokat. Aztán ugye csak a természetes fejlődést folytatják, aztán már utakat építenek és palesztin településeket vágnak ketté. Ha megnézzük, hogy a palesztinoktól nap mint nap hogyan vesznek el földeket, akkor az teljességgel elfogadhatatlan!
Teljeséggel elfogadhatatlan az is, ami az egyik parlamenti küldöttséggel történt. De Rossa képviselő úr még szólni fog erről. Európai parlamenti képviselőkként a Tanáccsal és a Bizottsággal együtt le kell szögeznünk azt, hogy a parlamenti képviselőknek jogukban áll Gázába utazni és a helyszínen megvizsgálni a helyzetet. Mi olyan rejtegetnivalója van Izraelnek, amiért megakadályozza, hogy a képviselők Gázába utazzanak? Ezt nem fogadhatjuk el, és remélem, hogy együtt fogunk ez ellen védekezni. Az átláthatóság és a nyíltság képezik - többek között - az érdemi közel-keleti politika előfeltételeit. Ezt egyértelműen támogatnunk kellene!
Annemie Neyts-Uyttebroeck
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, a Bizottság alelnöke/az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője, soros elnök asszony, először is Önhöz szeretnék szólni, Malmström asszony, és gratulálni szeretnék a teljes svéd elnökségnek a közel-keleti konfliktusról általában és különösen a Kelet-Jeruzsálemről szóló tanácsi következtetésekhez.
Úgy vélem, mindenki fontos jelként fogja értékelni azt, hogy most először, méghozzá éppen a Lisszaboni Szerződés hatályba lépését követően, egyhangú jóváhagyást és elfogadást nyert egy az EU küldöttségi elnökei által közösen készített jelentés Kelet-Jeruzsálemről. Egy másik kedvező jel, hogy a svéd elnökség által javasolt következtetések, köztük a Kelet-Jeruzsálemre vonatkozók szintén egyhangúlag kerültek elfogadásra. Remélem, hogy az izraeli hatóságok felismerik ennek a fejleménynek a jelentőségét.
Hölgyeim és uraim, néhány havonta újra és újra megvitatjuk a közel-keleti helyzetet, és néha olyannak tűnik ez, mint az echternachi körmenet: egy kis lépés előre, majd a visszalépés jelei, aztán ismét reménykedhetünk. Sajnos van ok a reményvesztettségre is, de azért mi persze továbbra is reménykedünk. Természetesen rendkívül fontos - az én képviselőcsoportom számára is -, hogy az izraeliek és a palesztinok képesek legyenek békésen egymás mellett élni két külön államban, hogy minden lehetőséget megkapjanak a fejlődésre és garantálják egymás biztonságát. Úgy gondolom, ebben mindannyian egyetértünk. Abban is egyetértünk, hogy milyen lépések vezetnének ide ideális módon, és természetesen készen állunk ehhez hozzá is járulni.
Jeruzsálem a világ egyik legszebb városa - valóban rendkívüli hely -, és ezért rettenetesen tragikus, hogy az ott lakóknak nem sikerül békében egymás mellett élniük. Jeruzsálem jólétének és megőrzésének érdekében remélem, hogy a karácsony előtti néhány napban sikerül még ezt elérni.
Caroline Lucas
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, üdvözölni szeretném a Tanács és a Bizottság nyilatkozatait, de mindkét féltől azt kérdezném, hogy mikor lépünk túl a szép szavakon - amelyekkel nagyon is egyetértek -, és mikor kezdünk el valóban cselekedni? Számtalanszor hallottuk már ugyanezeket a szavakat, nevezetesen hogy biztosítanunk kell, hogy Izrael ezt vagy azt tegye meg, de ahhoz hogy ez valóban megtörténjen, valódi befolyásra van szükségünk, máskülönben Izrael egyszerűen nem fog rólunk tudomást venni, ahogyan azt már teszi is.
A kérdésem arra vonatkozik, hogy a gyakorlatban mit tudnak tenni annak érdekében, hogy valódi elmozdulást és haladást lássunk? Véleményem szerint ennek olyan kérdéseket is magába kell foglalnia, mint az EU és Izrael közti társulási megállapodás felfüggesztése.
A kelet-jeruzsálemi helyzetre vonatkozóan nagyon is üdvözlöm a svéd elnökség kezdeményezését, valamint azt, hogy világosan megfogalmazta Jeruzsálemnek mint két állam fővárosának a szerepét, és határozottan kitart amellett, hogy fontos az izraeli telepek létrehozásának befagyasztása Kelet-Jeruzsálemben.
Elismeréssel adózom azoknak is, akik magát az EU küldöttségi elnökeinek Kelet-Jeruzsálemről szóló jelentését készítették. Ez a jelentés olyan világosan és olyan éleslátással fogalmaz, amire ezekben a vitákban nem túl gyakran van példa. A jelentés leírja, hogy a Kelet-Jeruzsálem illegális elfoglalására irányuló izraeli politika tudatosan azt a célt szolgálja, hogy meggyengítse a városban élő palesztin közösséget és megakadályozza a palesztin fejlődést. De a küldöttségi elnökök arra szólították fel a Tanácsot, hogy a jelentés eredményeképpen fogadjon el egy sor ajánlást, és úgy vélem, hogy a Tanácsnak sürgősen pontosan ezt is kellene tennie.
Ha az Európai Unió komolyan gondolja a kétállamos megoldás melletti elkötelezettségét, akkor minden tőle telhetőt meg kell tennie annak érdekében, hogy megőrizze és megerősítse Kelet-Jeruzsálem palesztin jellegét és identitását. A küldöttségi elnökök nyilatkozata és jelentése gyakorlati megoldásokat is kínál ehhez.
Peter van Dalen
az ECR képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, sokan imádkoznak különösen most, advent idején a közel-keleti békéért, de néha elveszítjük a hitünket és úgy gondoljuk, hogy ez a béke már sohasem fog eljönni. Mégis fontos, hogy valamennyi érintett fél tovább dolgozzon a békéért, bár lehet, hogy éppen ebben rejlik a fő probléma. Valamennyi érintett fél képes és hajlandó is a békéért dolgozni? Izrael már korábban is tett lépéseket arra, hogy földet adjon a békéért cserébe - gondolok itt a Gázai övezet egyes részeiről történő visszavonulásra -, de sajnos ez nem vezetett békéhez. Valójában ez csak fokozta a rakétatüzet, és 2009-ben Izrael megszállta a Gázai övezetet. Most Izrael a ciszjordániai építési tevékenységek ideiglenes felfüggesztését jelentette be. Számos útzárat is felszámoltak. Ez a béketárgyalások előmozdítását segítő gesztus volt.
Izraeli mércével mérve a Netanyahu vezette kormány ezzel az intézkedésével igen messzemenő lépést tett, palesztin részről mégis nagyon kevés elmozdulást látok. Sokan azt mondják, hogy amit Izrael tesz, annak nincs jelentősége, de palesztin oldalról nem látok gesztust a tárgyalások előmozdítására. Hajlandó és képes-e a palesztin fél további tárgyalások folytatására? Úgy tűnik, hogy a Hamász belebonyolódott a Fatahhal folytatott küzdelembe, és Irán rövid pórázon tartja. Mahmúd Abbász papírtigrisnek tűnik, akinek már alig van befolyása. Úgy vélem, itt az ideje, hogy a palesztin fél is világossá tegye, hogy békét akar.
Kyriacos Triantaphyllides
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (EL) Elnök úr, Ashton bárónő, üdvözöljük az Európai Unió Tanácsának december 8-i döntését. Ez megerősíti az Európai Unió támogatását két államnak az 1967-es határok mentén történő létrehozása mellett.
Mindazonáltal a térségben tett legutóbbi látogatásunk tapasztalatai azt mutatják, hogy a kérdéses területeken uralkodó helyzet majdhogynem lehetetlenné teszi egy palesztin állam létrehozását. Elsősorban a fal megépítésére és a palesztin házak lerombolására utalok, valamint mindenekelőtt a telepek létrehozására Ciszjordánia egészének területén, de különösen Kelet-Jeruzsálem körül.
Mintegy 500 000 telepes él ma ezeken a telepeken. De ennél is fontosabb, hogy Kelet-Jeruzsálemben megpróbálnak a város körüli telepek létrehozásával egy sáncot építeni és ezzel a palesztinokat otthonuk elhagyására kényszeríteni. Nyilvánvaló, hogy az izraeli kormány a tárgyalásokkal csak időt akar nyerni. Izrael lassan, de biztosan megpróbálja valamennyi palesztin területre kiterjeszteni a fennhatóságát.
A kétállamos megoldás támogatása mellett az Európai Uniónak konkrét intézkedéseket is kellene hoznia Izrael ellen. Az emberi jogok folyamatos megsértése elegendő ok az Európai Unió számára ahhoz, hogy a szerződés 2. cikke alapján szankciókat vezessen be, mivel amennyiben az EU úgy dönt, hogy egyfelől támogatja a békefolyamatot, de másfelől korlátozás nélkül tovább mélyíti a gazdasági kapcsolatokat Izraellel, akkor azzal csak azt éri el, hogy kiszolgálja Izrael arra irányuló politikáját, hogy a palesztinokat földjük elhagyására kényszerítse, és egész Palesztinára kiterjessze a fennhatóságát.
Bastiaan Belder
az EFD képviselőcsoport nevében. - (NL) Elnök úr, Európát elhagyta a józan esze? Ezt a költői kérdést az Egyesült Államok tette fel december elején. Ez az éles bírálat azért érte Európát az amerikai kongresszus részéről, mert egy köröztetett tanácsi határozattervezetben egyoldalúan Kelet-Jeruzsálemet határozta meg a leendő palesztin állam fővárosaként. Az Európai Parlament Izraellel fenntartott kapcsolatokért felelős küldöttségének elnökeként konstruktívabb kezdetet képzeltem el és reméltem a transzatlanti párbeszédünknek. Sietve hozzátenném, hogy kongresszusi kollégáinkhoz hasonlóan a tervezett, valamint a végleges tanácsi határozat alapos megvizsgálása engem is rendkívüli módon lesújtott. Mindenekelőtt határozottan elhatárolódom a Jeruzsálem megosztására vonatkozó javaslattól. Úgy vélem, hogy a Tanács Közel-Keletről szóló nyilatkozata komoly diplomáciai és politikai kudarcot jelent a békefolyamat számára, és ezért nagyot csalódtam a külügyminiszterekben, amiért hagyták magukat éppen a svéd elnökség befolyása alá kerülni, amelynek olyan feszült a viszonya a zsidó állammal.
Számos alapvető fenntartásom van az említett tanácsi nyilatkozattal kapcsolatban. Aligha sikerülhet így a Palesztin Hatóságot az Izraellel folytatandó tárgyalások újrafelvételére ösztönözni. Továbbá a nyilatkozat a Kvartett 2008. november 9-én rögzített elvével is ellenkezik, amelynek értelmében "harmadik feleknek nem szabad beavatkozni a kétoldalú tárgyalásokba”. Az Egyesült Államoknak a december 8-i tanácsi nyilatkozatra adott hivatalos válasza ismét csak hangsúlyozza ezt az elvet. Így nem marad más hátra, minthogy beletörődjünk a békefolyamat megtorpanásába? Egyáltalán nem! A legutóbbi izraeli küldöttségi látogatásokat követően határozottan hiszek abban, hogy szükséges és lehetséges is egy fokozatos, szilárd közeledési folyamat Izrael Állam és a Palesztin Hatóság között. Ciszjordánia igazgatásának fokozatos átadása, például a C területen, valamint a gazdasági együttműködés erősítése és ezzel egyidejűleg a megbízható palesztin intézmények megerősítése és megszilárdítása valóban előre fogja mozdítani a békefolyamatot. Ezért felhívom a Tanácsot és a Bizottságot arra, hogy hagyjanak fel a békefolyamatról szóló eredménytelen nyilatkozatokkal, és támogassanak ehelyett konkrét, az izraeliek és a palesztinok közötti együttműködést magukban foglaló projekteket. Ez egy bevált európai módszer, nem?
Diane Dodds
Elnök úr, az Európai Parlament izraeli küldöttségének tagjaként érdeklődéssel hallgattam a Külügyek Tanácsának a közel-keleti békefolyamatról szóló észrevételeit és a Bizottság nyilatkozatát. Azonban akárcsak az előttem szóló kollégákat, engem is rendkívüli aggodalom tölt el ezekkel a kérdésekkel kapcsolatban. Izrael az egyetlen működő demokrácia ebben a térségben. Ellenfelei kedvenc taktikája az állam elleni terrorizmus. Úgy vélem, hogy a Tanács és a Bizottság nyilatkozatai nem tulajdonítanak kellő jelentőséget Izrael biztonsággal kapcsolatos aggodalmainak. Valójában a főképviselőtől sem hallottam, hogy parlamenti nyilatkozatában említést tett volna ezekről az aggodalmakról.
Továbbá úgy gondolom, hogy a nyilatkozat túl nagy terhet ró Izraelre, mind a békefolyamat megtorpanására vonatkozóan, mind pedig a még nyitott kérdések, különösen Jeruzsálem kérdésének megoldására vonatkozóan.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
(ES) Elnök úr, az az igazság, hogy egy nagyon szokatlan vita előtt állunk, mivel Malmström asszony a Tanács soraiban foglal helyet - reméljük, hogy hamarosan a Bizottság soraiban fog ülni -, Ashton asszony pedig a Bizottság oldalán ül. Meglátjuk hova fog ülni!
Mindenesetre, elnök úr, a Tanács következtetései nem igazán keltenek optimizmust. A Tanács mély aggodalmának adott hangot a közel-keleti békefolyamat haladásának hiánya miatt, és kéri annak az ENSZ Biztonsági Tanácsának határozatai, a madridi konferencia következtetései és az ütemterv alapján történő újrakezdését. Nincs új a nap alatt.
A határozat azt is tartalmazza, hogy az Európai Unió kész jelentős mértékben hozzájárulni azoknak a problémáknak a megoldásához, amelyeket a két felszólaló mutatott be itt: a kelet-jeruzsálemi probléma, a víz problémája, a biztonsági probléma és a határral kapcsolatos probléma.
Azonban van egy sor olyan új elem, amellyel kapcsolatban szeretném vendégeink véleményét megismerni. Először is szeretném tudni, hogy véleményük szerint a nyolc hónapos moratórium és az izraeli kormánynak a telepekről hozott döntése kapcsolatban áll-e az új amerikai kormánnyal.
Azt is szeretném tudni, hogy mit gondolnak a Hamász képviselőinek tegnapi, fennállásuk huszonkettedik évfordulójának alkalmából, Gázában tett nyilatkozatáról, amely szerint nem áll szándékukban engedményeket tenni Izraelnek, továbbá Izrael elismerése sem áll szándékukban. Mit gondolnak a folytonosság törvényéről, amelynek köszönhetően az izraeli nép egy népszavazás keretében véleményt nyilváníthat az elfoglalt területek megszállásáról?
Végül, hogyan vélekednek a Goldstone-jelentésről és annak elfogadásáról az ENSZ Emberi Jogi Tanácsában? Úgy vélik, hogy ez segítheti a békefolyamatot, vagy éppen ellenkezőleg - ahogyan azt Izrael is állítja -, ez nehezíteni vagy akadályozni fogja a békefolyamatot?
Proinsias De Rossa
Elnök úr, két olyan kötelezettségvállalást tartalmaz a Tanács nyilatkozata, amelyet külön szeretnék üdvözölni, és amely egy új dinamika kialakulásának lehetőségét rejti magában: a Palesztin Hatóságnak az izraeli megszállás végét és a palesztin állam létrehozását célzó kétéves programjának támogatása, valamint az Unió arra vonatkozó készsége, hogy alkalmas időpontban elismerje a palesztin államot.
Múlt héten én vezettem az Európai Parlament hivatalos küldöttségét a megszállt palesztin területekre, ahol ismét saját szememmel láthattam az Izrael által a palesztinok ellen bevezetett apartheid rendszert, és ezzel együtt azt, hogy hogyan fosztják meg őket otthonuktól, földjüktől, vizüktől és templomaiktól, illetve hogy hogyan rombolják le mindezeket.
A tanácsi nyilatkozat közzétételét követően mindössze néhány órán belül visszavonták a küldöttségem gázai látogatását lehetővé tevő engedélyt. Ez nem egy baráti állam lépése. Ez kétségtelenül korlátozása az Európai Parlament arra vonatkozó demokratikus jogának, hogy tisztességes és demokratikus kapcsolatokat tartsunk fenn a kollégáinkkal, akiket a palesztin nép választott meg.
Széleskörű elkeseredettséggel és reménytelenséggel találkoztunk az emberek körében, valamint az általunk felkeresett helyeken Hebronban, Kelet-Jeruzsálemben és Ramallahban. Ahol reménytelenség van, ott erőszak is lesz. Vagy haladást érünk el most, vagy hagyjuk, hogy a helyzet még elkeseredettebb erőszakba torkolljon, ami el fogja űzni a mérsékelt palesztin vezetőket a hatalomból. Erről kell döntenünk.
Arra kérném mind a Tanácsot, mind Ashton bárónőt, akinek minden jót kívánok, hogy erősítsék meg újra az Unió elkötelezettségét emellett a folyamat mellett - és ne csak a Kvartettől várják, hogy az erősítse meg újból a folyamat melletti elkötelezettségét -, valamint állítsanak fel egy olyan ütemtervet, amely összhangban áll a Palesztin Hatóságnak az általunk a múlt héten, véleményem szerint nagyon bátran felvázolt elvek végrehajtására vonatkozó kétéves tervével.
Határozottan fel kell lépnünk az emberi jogok védelmében. Cselekednünk kell. Izrael ösztönzéséhez a piacainkhoz való hozzáférést kell használnunk. Nem szankciókról beszélek. Arról beszélek, hogy biztosítanunk kell azt, hogy a piacunkhoz való hozzáférést ösztönzőként használjuk, és ezáltal elérjük azt, hogy Izrael a nemzetközi kötelezettségeinek megfelelően viselkedjen. Végül az Egyesült Államokat is meg kell győznünk arról, hogy sürgősen kötelezze el magát újra ugyanazon alapok mentén, amelyeket a múlt héten körvonalaztunk.
Chris Davies
Elnök úr, az EU küldöttségi elnökeinek Kelet-Jeruzsálemről szóló jelentése elég lesújtó olvasmány. Ne kerülgessük a forró kását. Ez a jelentés világosan kimondja, hogy ami Kelet-Jeruzsálemben folyik, az az etnikai tisztogatás egy formája. Palesztin otthonokat rabolnak el, embereket kényszerítenek otthonuk elhagyására, és lerombolják a békébe vetett reményeket. Így a kérdés a következő: mit szándékozunk ez ellen tenni?
A Tanács következtetései igen üdvözlendők. Tudjuk, hogy erősek, mivel az izraeli kormány azonnal elutasította őket. Semmi új, mondták az izraeliek. Már hozzászoktak a szavaink elutasításához, mivel sohasem követik őket tettek. Megvetéssel bánnak velünk. Miért is ne tennék - olyan könnyen becsaphatók vagyunk, hogy valójában mi fizetjük a megszálló hatalom számláit! Mi tartjuk fenn a palesztin területek működését, holott Izraelnek kellene ezt a számlát állnia, nem pedig a mi adófizetőinknek.
Ha azt akarjuk, hogy a szavainknak súlya is legyen, akkor fel kell függesztenünk a társulási megállapodást, vagy ezzel kell fenyegetőznünk, de hallhattuk, hogy soha egyetlen külügyminiszterünk még csak fel sem vetette ennek a lehetőségét. Tehát továbbra is az a kérdés, hogy hol marad a politikánk? Nos, megvan a politikánk, a következtetésekben van. Akkor mi lesz a tettekkel? Izrael addig nem fog lépni, amíg rá nem szorítják arra.
Franziska Katharina Brantner
(DE) Elnök úr, szeretném Ashton asszonyt új pozíciójában üdvözölni. Szeretnék a svéd elnökségnek is köszönetet mondani ezért az állásfoglalásért és azért, hogy elismerik azt, hogy a kétállamos megoldás hosszú távon semmiképpen sem érhető el anélkül, hogy meg ne oldanánk a telepek létrehozásának problémáját. A küldöttségi elnökök jelentéséről többször is szó esett már. Ezt a jelentést mi is nagyon jónak tartjuk. Ennek alapján két kérdésem lenne: Jelenleg milyen stádiumban van ez a jelentés, hol fogják ezt közzétenni? Másodszor, mit fognak Önök a Bizottság és a Tanács részéről annak érdekében tenni, hogy a jelentés ajánlásai végrehajtásra kerüljenek? Három ajánlást szeretnék a jelentésből idézni. Az első:
"megfelelő európai uniós jogszabályok elfogadásával meg kell előzni és meg kell akadályozni azoknak az EU tagállambeli szereplőknek a pénzügyi tranzakcióit, akik támogatják a kelet-jeruzsálemi telepek létrehozását”; másodszor "biztosítani kell azt, hogy a kelet-jeruzsálemi telepeken előállított árukat ne exportálják az Európai Unió területére az EU és Izrael közti társulási megállapodás keretében”; és harmadszor "útmutatást kell nyújtani a jelentősebb európai uniós kiskereskedők számára a telepeken előállított áruk eredetmegjelölésének tekintetében”.
(DE) A jelentésben megfogalmazott javaslatok nagyon konkrétak és precízek. Milyen további lépéseket terveznek ezek végrehajtására?
Patrick Le Hyaric
(FR) Elnök úr, biztos asszony, miniszter asszony, köszönetet mondok Önöknek és üdvözlöm a hozzászólásaikat.
Európa most két olyan jelentős dokumentummal rendelkezik, amellyel új békekezdeményezéseket mozdíthat elő. Először is ott van a svéd elnökség bátor jelentése, amelyet az imént említett Ön, Malmström asszony. Ez a jelentés a kétállamos megoldás mentén történő előrelépésre szólít fel, a két állam egyike Palesztina lenne, méghozzá az 1967-es határokon belül és Kelet-Jeruzsálemmel mint fővárossal.
Másodszor ott a nagykövetek, a küldöttségi elnökök szövege, amely rámutat arra, hogy az izraeli hatóságok olyan stratégiát folytatnak, amelynek keretében házakat rombolnak le és földeket gyarmatosítanak, miközben megsértik az emberi jogokat. Ennek a stratégiának a célja Jeruzsálem Ciszjordániától történő elválasztása annak érdekében, hogy még a palesztin állam létrehozásának gondolatát is elfojtsák.
Mindazonáltal az itt elhangzott szavainknak nyilvánvalóan semmilyen hatásuk sem lesz, ha nem követik őket a részünkről konkrét tettek. Cselekednünk kell, és hogy ezt megtegyük, felfüggeszthetjük az Európai Unió és Izrael közti társulási megállapodást mindaddig, amíg Izrael eleget nem tesz a nemzetközi jognak. Tehát cselekednünk kell annak érdekében, hogy elérjük a gyarmatosítás befejezését, a gázai zárlat feloldását, a szégyen falának lerombolását, a menekültek visszatérését és valamennyi politikai fogoly szabadon bocsátását.
Engedjék meg, hogy még valamit hozzátegyek ehhez. Gilad Shalit katona szabadon bocsátását már megvitattuk ebben a Házban. Egyetértek az elhangzottakkal. Ugyanakkor az Európai Parlamentnek támogatnia kell egy másik európai polgár, egy fiatal francia-palesztin, Salah Hamouri szabadon bocsátását is. Igen, szabadságot Gilad Shalitnak, de szabadságot Salah Hamourinak is!
Simon Busuttil
(MT) Kérem, először is engedjék meg, hogy gratuláljak a Tanácsnak a múlt héten elfogadott bátor következtetésekhez. Véleményem szerint a Tanácstól még sohasem érkeztek ilyen világos, konkrét és bátor következtetések egy ilyen kényes kérdésben, mint amilyen a múlt héten megvitatott kérdés. Ezért gratulálok a Tanácsnak!
Ugyanakkor szeretném hozzátenni, hogy most már ideje cselekednünk is, hiszen a jeruzsálemi helyzet napról napra romlik és tovább már nem tartható. Problémát jelentenek a nemzetközi jog megsértésének égbekiáltó példái, és olyan nehézségek lépnek fel, amelyek sokaknak okoznak komoly szenvedést, ideértve a kilakoltatásokat, a házak lerombolását és az illegális telepek létrehozását. Nem maradhatunk csendben ilyen igazságtalanságok láttán, mert ha azt tennénk, akkor azzal azt az üzenetet közvetítenénk, hogy a békés konfliktusmegoldás nagyra becsült elve semmit sem ér. Nem hiszem, hogy engedtük volna, hogy a mi országainkban ez megtörténjen. Ezért tennünk kell azért, hogy megfelelő környezetet teremtsünk a két fél közötti bizalom építéséhez, és azért, hogy két olyan különálló, működőképes állam jöjjön létre, amelyek képesek békésen egymás mellett élni. Engedjék meg, hogy elismeréssel adózzam Jordániának az ezen a téren játszott jelentős szerepéért. Végül Ashton bárónőhöz fordulnék - a Lisszaboni Szerződés új szereppel ruházta fel Önt, egy fontos szereppel, amely lehetőséget kínál számunkra. Kérem, ne szalasszuk el ezt a lehetőséget.
Rosario Crocetta
(IT) Elnök úr, hölgyeim és uraim, Ramallahban voltunk, amikor hallottuk, hogy Európa új határozatot fogadott el a közel-keleti békefolyamatról. Láttuk a reményteljes mosolyokat a palesztin képviselők arcán.
Érzelmekkel és szenvedéssel teli napok voltak ezek, amelyeket azoknak a gyermekeknek az arcán is láthattunk, akik az otthonuk ablakrácsaiba kapaszkodtak a hebroni úton, azon az elhagyatott úton, amelyen egy palesztin sem mehet át. Láttuk egy 85 éves asszony szenvedését, akit elűztek elfoglalt otthonából és arra kényszerítettek, hogy egykori házának kertjében, egy sátorban aludjon a hidegben, és láthattuk a szenvedést azoknak a palesztinoknak az arcán, akik európai pénzeszközökből egy gazdaságot építettek, amelyet aztán az izraeli katonák leromboltak.
Izraelnek joga van ahhoz, hogy független állam legyen, de a palesztinoknak is joguk van ahhoz, hogy hazájuk, államuk és útlevelük legyen. Az Európa Tanács döntése jelentős előrelépést jelent, de haladéktalanul cselekednünk kell. Az izraeli-palesztin konfliktus csak a jéghegy csúcsa egy nagyobb konfliktusban. Látogatásunk utolsó napján az izraeli hatóságok megakadályoztak bennünket, az Európai Parlament küldöttségének tagjait abban, hogy felkeressük a Gázai övezetet. Úgy vélem, hogy ebben az ügyben a főképviselőnek, Ashton bárónőnek fel kellene lépnie, hogy a demokratikus Európa nevében tiltakozzon.
Szeretnék köszönetet mondani a küldöttséget vezető De Rossa úrnak és a küldöttség valamennyi tagjának, amiért a Palesztinában töltött napjaink alatt a sebezhető emberek láthatták, illetve hallhatták egy olyan Európa arcát és hangját, amely megvédi a jogokat és többet is kíván tenni - amelynek többet is kell tennie.
Hannu Takkula
(FI) Elnök úr, biztos asszony, Ashton asszony, úgy vélem, hogy az új főképviselő bizonyára csodálkozik azon, hogy az Európai Parlament hogyan készült fel ebből a kérdésből. Milyen történelemkönyveket olvashatott, ha nem tudta, hogyan jött létre az izraeli állam 1947-ben? Így az az értelmezés, amelyet a Tanács a svéd elnökség vezetésével elfogadott, kissé furcsának tűnik.
Nem szabad megfeledkeznünk arról, hogy az Európai Uniónak ki kell tartania az értékei mellett. Európában demokrácia, emberi jogok és szabad véleménynyilvánítás van, ami fontos. Továbbá Izrael az egyetlen demokratikus ország a Közel-Keleten. Nem kellene itt antidemokráciákat, nem-demokráciákat létrehoznunk, mivel azok nem tartják tiszteletben az értékeinket.
Nagyon fontos arra is emlékeznünk, hogy az az elgondolás, hogy Jeruzsálemet meg kellene osztani és két állam városává kellene tenni, szinte elképzelhetetlen. Az Európai Unió nem javasolna ilyesmit bármilyen más demokratikus ország esetében. Természetesen gondoskodnunk kell arról, hogy Izrael megőrizhesse demokratikus rendszerét és saját jogait a saját fővárosában, és az Európai Unió részt vehet a békefolyamatban, sőt, részt is kellene abban vennie, de diplomáciai szerepben, nem pedig orvosként vagy bíróként.
Sajnálatos, hogy Gilad Shalitot, aki francia állampolgár - az Európai Unió polgára -, és egy izraeli katonát nem bocsátották szabadon. Ez megmutatja, hogy mit is gondol a palesztin kormány és a Hamász az Európai Unióról. Semmiféle tiszteletet nem mutatnak az elveink és az értékeik iránt. Tovább kell lépnünk, és fel kellene hagynunk azokkal az ábrándokkal, amelyekből a tanácsi határozat nagyrészt áll.
Izrael demokrácia, értékei azonosak a mi értékeinkkel. Meg kell védenünk a demokráciát és az ott élő embereknek a teljes és biztonságos élethez, valamint a békéhez való jogát, és ez a béke csak akkor érhető el, ha a terrorista szervezetek, a Hamász és társaik leállítják az Izrael és az izraeli polgárok elleni támadásokat. Itt az a feladatunk, hogy együttesen küzdjünk a terrorizmus ellen és tegyük lehetővé Izrael számára, hogy nemzetként létezhessen.
Frieda Brepoels
(NL) Elnök úr, november 23-i jelentésükben az Európai Unió jeruzsálemi és ramallahi küldöttségének elnöke igen világossá tették, hogy Izrael tevékenyen részt vesz Kelet-Jeruzsálem illegális elfoglalásában és Ciszjordánia többi részétől történő teljes elszigetelésében. Ezért felmerül bennem a kérdés, hogy a Külügyek Tanácsa miért nem vonta le ebből a megfelelő következtetéseket. Miért hagyja egyszerűen figyelmen kívül egy ilyen fontos, tényszerű - és ráadásul saját készítésű - jelentés konkrét ajánlásait, miközben tudja, hogy a jelenlegi események visszafordíthatatlanok, és hogy ezzel komolyan kétségbe vonja egy Izrael Állam mellett függetlenül létező, életképes palesztin állam létrehozásának a lehetőségét? A közel-keleti békefolyamatnak semmi szüksége ködös nyilatkozatokra. Eljött az ideje, és eljött a legjobb pillanat is arra, hogy az Európai Unió tevékeny és látható szerepet vállaljon a térségben, és ez természetesen csak akkor lehetséges, ha elég bátornak mutatkozunk ahhoz, hogy világos és egyértelmű álláspontot képviseljünk, különösen Kelet-Jeruzsálem kérdésében.
Charalampos Angourakis
(EL) Elnök úr, az EU politikája arra irányul, hogy az Egyesült Államokkal és a NATO-val együtt támogassa az izraeli kormánynak a palesztin nép kiirtását célzó bűnös politikáját. Erre a következtetésre jutottak az Európai Parlament küldöttségének tagjai, akik számára az izraeli hatóságok megtiltották a megszállt Gázai övezet felkeresését.
Az EU politikája és a legutóbbi határozat gyakorlatilag még több időt ad a megszállási tervek folytatására az izraeli kormányoknak, amelyek, amint az a gázai háborúról szóló ENSZ jelentésből kiderült, háborús bűnöket követtek el.
Az Európai Unió mézesmázos beszéde nem áll összhangban az arra vonatkozó jogos és globális felhívással, hogy jöjjön létre egy életképes palesztin állam az 1967-es határok mentén, amelynek fővárosa Kelet-Jeruzsálem lenne. Az Európai Unió semmiféle gyakorlati lépést nem tesz ebbe az irányba. Éppen ellenkezőleg, az Unió magasabb szintre emeli kapcsolatait Izraellel, amely tovább folytatja - különösen Kelet-Jeruzsálemben - a telepek létrehozását, valamint az elválasztó fal építését és a Gázai övezet szégyenletes és illegális elszigetelését.
Elutasítjuk a közel-keleti imperialista terveket, és kiállunk a palesztin nép és valamennyi nép mellett az ez elleni küzdelemben.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Azt kell, hogy mondjam, hogy a Miniszterek Tanácsa múlt heti ülésének eredményei nem voltak teljesen kiegyensúlyozottak, sőt, az az érzésem, és már régóta foglalkozom ezzel a kérdéssel, hogy nem igazán mozdították előre a két nemzet békés együttéléséért tett erőfeszítéseinket.
Ezért szeretném elmondani, hogy tudom, hogy még többet kell tennünk. Nem csupán közvetítőként, hanem tevékeny közvetítőként kell fellépnünk ebben a békefolyamatban, és ragaszkodnunk kell ahhoz, hogy ennek a katasztrofális helyzetnek a megoldása kiegyensúlyozottnak tűnjön és kiegyensúlyozott és elfogadható is legyen mindkét állam számára annak érdekében, hogy mindkét állam, Palesztina és Izrael Állam is egyenlő mértékben érdekelt legyen benne.
A Tanács megpróbálta a palesztinokat az egyes izraeli intézkedésekkel szembeni ellenállásuk ellenére is visszahozni a tárgyalóasztalhoz, és mi is kitartunk amellett, hogy a békefolyamat útjában álló szükségtelen akadályokat a lehető leghamarabb el kell hárítani. A palesztin otthonok lerombolása Kelet-Jeruzsálemben, valamint a telepek és elválasztó akadályok létrehozása a megszállt területeken nem elfogadható. Az sem elfogadható azonban, hogy veszélynek tesszük ki Izraelt, és nem tudjuk aktívan megvédeni az izraeli állampolgárok ellen irányuló valamennyi támadástól és terrorista cselekedettől.
Természetesen szeretném hangsúlyozni, hogy szükség van a nemzetközi jogszabályi keret betartására is, amely nélkül remény sincs a térség stabil fejlődésére. Úgy vélem, hogy mi európaiak, az EU, valamint az államaink polgárai készek vagyunk segítő kezet nyújtani, és remélem, hogy Ashton bárónő sikerrel fog járni a térségbe tervezett útján és pozitív beszámolókkal fog visszatérni a térségből.
Alexandra Thein
(DE) Elnök úr, Malmström asszony, Ashton bárónő, hölgyeim és uraim! Tagja vagyok a Palesztin Törvényhozó Testülettel, azaz a palesztin parlamenttel fenntartott kapcsolatokért felelős küldöttségnek. A múlt héten Izrael megtagadta küldöttségünktől a Gázába történő beutazást. Gázában a helyzet aggasztó, különösen most télen. Csupán a lakosság 10%-a képes magát az alagutakon keresztül folyó csempésztevékenységeknek köszönhetően ellátni, és pontosan ezért is tűri mindenki ezeknek az alagutaknak a létezését.
Az "Öntött ólom” műveletet megelőzően pontosan fordított volt a helyzet, és a gázai lakosság 90%-a volt képes önmagát ellátni. Megszálló hatalomként tulajdonképpen Izraelnek kellene a megszállt területek lakosságának ellátásáról gondoskodnia. Izrael kibújik ez alól a nemzetközi jog által rá rótt felelősség alól, és így a nemzetközi közösségnek, és mindenekelőtt az Európai Uniónak kell ezt helyette megtennie.
Ha már azonban mi látjuk el a gázai lakosság 90%-át, akkor jogunk van ahhoz, hogy lássuk, hova kerül az európai adófizetők pénze, hogy helyesen költik-e azt el, és hogy eljut-e az érintettekhez.
Hélène Flautre
(FR) Elnök úr, én is szeretnék gratulálni Malmström asszonynak és a svéd elnökségnek a kiváló következtetésekhez. Ezek újraélesztik valamennyiünk arra vonatkozó várakozását, hogy megerősítésre kerül az, hogy a nemzetközi jog értelmében az Európai Unió valóban felelősséggel tartozik a térség békéjéért, és úgy vélem, ez valóban lényeges.
Mindazonáltal meglep, hogy egy évvel Gáza katonai megszállását követően ezekben a következtetésekben egyetlen utalás sem történik a Goldstone-jelentés nyomon követésére, amelyet a Tanács kért. Mely szakaszában járunk a Goldstone-jelentés nyomon követésének, amely mellett a Tanács is elkötelezte magát, különösen a különböző érintett felekre vonatkozó belső vizsgálatok tekintetében?
Azután örülök annak, hogy Kelet-Jeruzsálemet a leendő palesztin állam fővárosaként vagy a két állam Jeruzsálemeként említik. Mindazonáltal ezekből a következtetésekből hiányoznak a konkrét operatív lehetőségek. Másfelől nagyon sok ilyen lehetőség szerepel a Kelet-Jeruzsálembe látogató kormány- és államfők küldöttségi jelentésében.
Ezért kérem a Bizottságot és a Tanácsot, hogy legyenek szívesek tisztázni számunkra a konkrét módjait annak, hogy hogyan nem fogja az Európai Unió sem elismerni, sem pedig legitimizálni Kelet-Jeruzsálem megszállását, amelyet Izrael jelenleg többek között gazdasági intézkedések bevezetésével, de ugyanakkor a palesztin közösségek tömeges elköltöztetésével is kíván elérni.
Richard Howitt
Elnök úr, üdvözölni szeretném az új főképviselő jelenlétét az Európai Parlamentben, valamint a svéd elnökség irányításával elért határozott tanácsi következtetéseket a Közel-Keletről.
A Goldstone-jelentéssel kapcsolatban gratulálni szeretnék Bildt úrnak a soros elnökség részéről, amiért dicsérte a Goldstone-jelentés - idézem - "hitelességét és magas fokú integritását”. Úgy vélem, hasznos lenne, ha Malmström asszony megismételné ma itt, az Európai Parlamentben azt, amit nagykövete mondott az Egyesült Nemzetek előtt - hogy az EU arra sürgeti Izraelt és a palesztinokat, hogy kezdjék meg a gázai konfliktussal kapcsolatos emberi jogi sértések megfelelő, hiteles és független hazai vizsgálatát.
Végezetül szeretném megkérdezni a soros elnökségtől és a főképviselőtől, hogy tudnak-e arról, hogy múlt héten a brit kormány az élelmiszerek címkézésével kapcsolatos iránymutatásokat fogadott el annak érdekében, hogy elkülönítse a palesztin területekről származó importárukat az illegális izraeli telepekről származóktól, és kérném, hogy mondják el, hogy mit terveznek ennek az útmutatásnak az európai szintű kiterjesztésével kapcsolatban. Szavazókként dönthetünk úgy, hogy megfizetjük a béke árát. Fogyasztókként azonban nem akarunk hozzájárulni a konfliktus árához.
Ramon Tremosa i Balcells
Elnök úr, úgy vélem, hogy a svéd elnökség vezetésével képviselt legutóbbi európai uniós álláspont a Közel-Keletről, amely elismerné Kelet-Jeruzsálemet mint a leendő független palesztin állam fővárosát, visszavetheti az arra tett európai erőfeszítéseket, hogy jelentős közvetítő szerepet játsszunk Izrael és a palesztinok között. Ez éppen ellentétes eredményre vezethet azzal a közös célunkkal, hogy békét teremtsünk ebben a már egyébként is nyugtalan térségben.
Én személy szerint azt gondolom, hogy ahelyett hogy egyoldalúan és váratlanul kihirdetjük a palesztin területek független fővárosát, kívánatosabb és hasznosabb lenne, ha az Európai Unió valamennyi erőfeszítését arra összpontosítaná, hogy egy valódi demokrácia létrejöttét ösztönözze és mozdítsa elő a palesztin területeken, például az erőszakmentes ellenzék támogatásával. Ez segítené az izraeli államot és demokráciát, valamint a nemzetközi közösséget is abban, hogy hiteles és törvényes tárgyalópartnerre leljen.
Ahogyan azt Cecilia Malmström ma elmondta, Jeruzsálem jogállásáról az izraelieknek és a palesztinoknak kétoldalú tárgyalásokat kellene folytatniuk. Én ezért úgy gondolom, hogy a "két állam két nép” megoldás helyett kívánatosabb lenne a "két demokrácia két nép” elképzelés.
A demokrácia, kedves kollégák, a béke egyik előfeltétele.
Michael Gahler
(DE) Elnök úr, először is örülök, hogy Ashton bárónő a Bizottság oldalán foglalt helyett. Remélem, ez a jövőben is így marad.
Két kérdésem lenne a soros elnökséghez: A Külügyek Tanácsának következtetéseiben nem történik utalás a Közel-keleti Kvartettre. Nincs egyetértés a Tanácsban a Közel-keleti Kvartettnek a békefolyamatban betöltött szerepéről, vagy mi ennek az oka?
Másodszor pedig ugyanez vonatkozik a Hamászra is. Erre a - sajnos - politikai szempontból fontos csoportra sem történik semmiféle utalás a következtetésekben. Mi áll ennek a hátterében?
Frédérique Ries
(FR) Elnök úr, mivel Le Hyaric úr gyakorlatilag megduplázta a felszólalási idejét, feljogosítva érzem magam arra, hogy saját tempómban beszéljek, de mégis szeretnék egyenesen a tárgyra térni.
A svéd elnökség alatt jobbhoz, sokkal jobbhoz szoktunk. Malmström asszony, kérem, bocsássa meg az őszinteségemet. Úgy vélem, hogy Kelet-Jeruzsálemnek a leendő palesztin állam fővárosaként történő kijelölése, elrendelése - csak kezdeti lépésként, tudom - ritka diplomáciai baklövés - és akkor még enyhén fejeztem ki magam. Nem tartalmi hibáról van szó - senki se értse félre, amit mondok -, hanem arról, hogy ez a nyilatkozat, amely megelőlegezi a tárgyalások végső kimenetelét, leereszkedő, sőt, lenéző az érintett felekkel szemben. Egyébként sok tagállam kiállt és elhatárolódott ettől az első szövegtervezettől.
De természetesen igen, ezerszer is igen egy nyitott fővárosra, egy megosztott fővárosra, igen a megosztás ilyen formájára, amely a 2000-es évek óta a tárgyalásos béketeremtés clintoni paramétereinek részét képezi, és amely elvet Ehud Barak is elfogadta Tabában, ahogyan tették azt mások is. Arra is emlékezhetünk továbbá, hogy milyen határozottan védte ezt meg Avraham Burg és Ahmed Korei éppen ebben a teremben. Jeruzsálem három vallás szent városa, a könyvek fővárosa, egy nyitott főváros. Az egyetlen dolog, hogy a mi szerepünk nem abban áll, hogy előírjuk a megosztást, az ütemtervet, a módszereket, hanem - ahogyan az már korábban is elhangzott - hogy párbeszédet ösztönözzünk és ezzel elősegítsük, hogy az érintett felek, a palesztinok és az izraeliek megállapodásra jussanak.
Sarah Ludford
Elnök úr, a Tanács következtetése valóban üdvözlendő nyomatékos kinyilatkoztatása az EU álláspontjának és arra vonatkozó szándékának, hogy jóval komolyabb részt kíván magának kérni a Kvartett megerősített szerepvállalásában. Egyetért-e hát a Tanács és a Bizottság azzal, hogy az a némelyek által sürgetett megközelítés, amely Izrael bojkottálását helyezi kilátásba, teljesen téves út a tárgyalásokhoz? Nem lehet egyszerre bojkottot és párbeszédet folytatni.
A helyes megközelítés valóban az, amelyet a tanácsi következtetések is hangsúlyoznak, azaz hogy meg kell erősíteni az Izraellel fenntartott kétoldalú kapcsolatok további elmélyítését. Bármilyen csábító is az, a Tanács csak akkor válhat befolyásos politikai szereplővé és gazdasági támogatóvá, ha ellenáll annak a csábításnak - amelynek hátterében időnként az egyik vagy másik fél okozta csalódás áll -, hogy valamiféle szankciókat vezessen be vagy egyik vagy másik felet megbüntesse. Ehhez túlságosan összetett a helyzet, és ez a megközelítés egyszerűen aláássa az EU által mindkét félre gyakorolt stabil és következetes nyomást arra vonatkozóan, hogy térjenek vissza a tárgyalóasztalhoz és kössenek békét.
Ivo Vajgl
(SL) Én is ellenzem a szankciók és a fenyegetések nyelvét, és én is a konstruktív politikát és párbeszédet támogatom. Azonban sajnálom, hogy a mai nap folyamán túl gyakran hallhattuk azt az üzenetet, hogy Izrael demokratikus állam. Izrael állama nem viselkedik demokratikusan akkor, amikor a palesztinokról van szó, és amikor a közös célunkról, azaz két független, magabiztos és biztonságos, egymás mellett létező állam létrehozásáról van szó. Úgy gondolom, Ashton bárónő, hogy ezért kapott ma annyi ösztönzést arra, hogy konstruktívabb és hatékonyabb európai uniós politikát dolgozzon ki. Sajnálom, hogy azt kell, hogy mondjam, hogy Izrael továbbra is papírtigrisként tekint ránk, nem pedig olyan valóban létező entitásként, amellyel párbeszédet kellene folytatnia, és amely hasznosnak bizonyulhat a probléma megoldásában.
Robert Atkins
Elnök úr, annak a küldöttségnek a tagjaként, amely múlt héten Palesztinában járt, világossá vált számomra, hogy sok értelmes ember véli úgy, hogy a kétállamos megoldásnak semmilyen esélye sincs, méghozzá elsősorban az izraeli lépések, nem utolsósorban pedig a fal Kelet-Jeruzsálemen belüli és azon túli kiterjesztésére vonatkozó javaslatok miatt, amelyek ezzel két részre, egy északira és egy délire osztanák Ciszjordániát.
Várhatóan milyen érdekeket fogunk képviselni és milyen lépéseket fogunk tenni, ha az egyállamos megoldás valósággá válik?
Másodszor, tisztában van-e a soros elnökség és Ashton bárónő azzal, hogy az értelmes emberek véleménye arról a komédiáról, amelyet Kvartettnek nevezünk, sokak körében mennyire elterjedt? Milyen lépéseket fogunk tenni annak elérésére, hogy a művelet költségei arányban álljanak a hatékonyságával, amely jelenleg a nullával egyenlő?
Charles Tannock
Elnök úr, egyetértek az izraeli külügyminiszterrel, Lieberman úrral abban, hogy a végleges tanácsi nyilatkozat valószínűleg sokkal jobb a korábbi svéd tervezetnél, amelyet néhány héttel ezelőtt láttam, de ez sem tesz említést a Kvartett elfogadott elveiről, amelyeket a Hamász, amely Gázában továbbra is egyformán terrorizálja a Palesztin Hatóság hivatalnokait és a civileket, elutasít.
Ezenkívül miért nem látogatott Bildt külügyminiszter úr a térségbe, hogy kifejezze szolidaritását a demokratikus Izraellel és a mérsékelt palesztinokkal?
Ezenkívül miért ragadták ki és említették meg Kelet-Jeruzsálem megszállását egy ilyen kényes időszakban?
Az EU-nak kiegyensúlyozottabbnak kell lennie, és hivatalosan el kellene ismernie közös demokratikus értékeinket az izraeli állammal, sőt, a társulási megállapodás keretében erősítenie kellene az izraeli részvételt az európai uniós programokban - szokatlan módon ebben egyetértek Ludford bárónővel - annak érdekében, hogy bizalmat ébresszen Izraelben a zsidó állam felé tanúsított európai uniós jóindulat iránt.
Cecilia Malmström
a Tanács soros elnöke. - (SV) Elnök úr, köszönöm ezt az igen konstruktív vitát. Szeretném néhány konkrét kérdés megválaszolásával kezdeni, majd mondanék néhány szót lezárásképpen.
A Goldstone-jelentés egy nagyon fontos jelentés, és egy komoly jelentés. Fontos, hogy alaposan megvizsgáljuk a következtetéseket, és az EU mindkét felet, Izraelt és a palesztinokat is arra szólította fel, hogy kezdjenek megfelelő, a jelentésben ajánlott megközelítéssel összhangban álló vizsgálatokat.
Ami a Kvartettet illeti, a Tanács által elfogadott következtetésekben utalás történik magára a Kvartettre és annak szükségességére is, hogy a Kvartettnek meg kell erősítenie erőfeszítéseit. A Hamásszal folytatandó tárgyalásokra vonatkozóan a Tanács továbbra is kapcsolatban áll az Abbász elnök és Fajjád miniszterelnök irányította palesztin vezetéssel. A Hamássszal folytatandó tárgyalások feltételei jól ismertek, de eddig még nem teljesültek.
Végezetül szeretném elmondani, hogy rendkívül örömteli azt látni, hogy milyen nagy támogatást kapnak a következtetések ebben a Házban. Mindenki, még ha természetesen kissé eltérőek is a vélemények, tisztában van azzal, hogy milyen fontos, hogy megpróbáljuk minden lehetséges módon támogatni a közel-keleti békefolyamatot, és mindannyian rendkívül csalódottak vagyunk a haladás ilyen kilátástalan lassúsága miatt. A karácsonyi békességet, amely nemsokára betölti ezt a termet és számos más helyet a világon, ebben az évben ismét csak nem élhetik át úgy ebben a térségben, ahogyan mi azt szeretnénk.
A svéd elnökség kezdetén azt reméltük, hogy Obama amerikai elnök erőfeszítései sikerrel fognak járni az izraeli-palesztin tárgyalásokon. Fontos, hogy az Európai Unió és az Egyesült Államok szorosan együttműködjenek. Eddig erre nem került sor, de - mint mindig ebben a kérdésben - türelmesnek és kitartónak kell lennünk. Az Európai Uniónak következetesnek kell maradnia, és ki kell tartania a Kelet-Jeruzsálemre, a határokra, a telepekre és a biztonságra vonatkozó üzenete mellett. Nagyon örülök a Parlamentben uralkodó nagymértékű egyetértésnek, ideértve a következtetéseinkkel kapcsolatos egyetértést is. A következtetések világosak és következetesek, és hosszú ideig ezek fogják képezni az EU munkájának alapjait. Ebben a tekintetben fontos lesz valamennyi intézmény szoros együttműködése.
Az EU folytatja európai biztonsági és védelmi misszióját a térségben, és különösen az Európai Unió Palesztin Rendőrség Támogatására létrejött Koordinációs Irodájának (Eupol Copps) sikerült tavaly jelentős mértékben hozzájárulnia a Ciszjordániában élő palesztinok szociális és gazdasági körülményeinek javításához. Az EU a független palesztin állam létrehozásának előkészületeit is támogatja. Ezzel kapcsolatban még sok a tennivaló, és természetesen támogatjuk a palesztin hatóságok által kidolgozott Palesztina: a megszállás vége, az állam kezdete című programot.
A konfliktus lezárásához tárgyalásos megállapodást kell elérni a felek között. Ennek ki kell terjednie valamennyi kérdésre. Nem fogadhatunk el olyan megoldást, amelyet az egyoldalú intézkedések határoznak meg, amelyek aztán befejezett tényekké válnak. A megoldásnak mindenre ki kell terjednie. Ki kell terjednie a libanoni és a szíriai rendezésre is, és egy olyan regionális stratégia részét kell képeznie, amely lezárja az arab-izraeli konfliktust. Itt még nem tartunk, mindamellett az EU hatalmas előrelépést ért el. Valamennyi intézmény határozottan egyetért ennek szükségességében, és örömmel várom a további együttműködést ebben a kérdésben.
Catherine Ashton
a Bizottság alelnökjelöltje. - Elnök úr, hadd mondjak csak annyit, hogy gyanítom, a helyemre vonatkozó kérdés folyamatosan vissza fog még térni. Azért ülök itt, mert a Tanács helye a túloldalon van. Vagy át kell mennem oda, vagy építeniük kell nekem egy azonos távolságra elhelyezkedő ülőhelyet, mert biztosíthatom, hogy bárhol is ülök, az mindig bajt fog okozni. Ugyanakkor nagy örömömre szolgál, hogy itt lehetek Ceciliával, és örömmel tekintek a közös munka elébe.
Ami az éppen lezajlott vita során feltűnő volt számomra az az, hogy nagyjából egyetértés uralkodik abban - és úgy vélem, hogy véleményével talán Ön, Atkins úr az egyetlen kivétel, pedig nagyon figyelmesen hallgattam Önöket -, hogy kétállamos megoldást szeretnénk elérni. Valamennyi képviselő rendkívüli érzelmekkel közelíti meg a kérdést, különösen, ha mondhatom ezt, De Rossa úr és azok a képviselők, akik nemrégiben tértek haza, és maguk is világosan láthatták a térségben uralkodó rettenetes helyzetet.
Úgy gondolom, hogy a Tanács következtetéseinek jelentősége abban áll, hogy rendkívül világosak. Jól érzékeltetik azt az irányt, amelybe el kellene mozdulnunk. Az is nagyon világos - és elismeréssel adózom a soros elnökségnek az ezzel kapcsolatban végzett munkájukért -, hogy az Európai Parlament csalódott amiatt, hogy a dolgok nem haladnak előre, a csalódottságot pedig az időnként igen eltérő nézetek szülik, amelyek azonban egyeznek abban, hogy megoldást szeretnének látni. Fontosak az árnyalatok. Az Önök nézetei akár a különbségek, akár a hasonlóságok tekintetében lényegesek számomra, mivel én irányítom a jövőnket ezekben a vitákban és a tárgyalásokon.
Minden kétségen felül áll számomra, hogy két dolgot kell megtennünk. Az egyik azokkal az inkább politikai jellegű kérdésekkel kapcsolatos, amelyeket joggal vetettek fel. Milyen legyen a kapcsolatunk? Én ennek az útnak az elején állok, és ez a vita rendkívül fontos számomra abból a szempontból, hogy hallhatom az Önök által képviselt nézeteket. Amit mindebből leszűrtem az először is az, hogy a Kvartettnek bizonyítania kell, hogy megéri az árát, és hogy valóban újra meg tud erősödni. Már beszéltem a jeruzsálemi munkatársakkal videokapcsolaton keresztül, már beszéltem Blair úrral a munkájáról és beszéltem Clinton külügyminiszter asszonnyal is ugyanezekről a kérdésekről. Ha azt szeretnénk, hogy mindez működjön, akkor nagyon fontos, hogy az "újra megerősíteni” kifejezés valóban értelmet is nyerjen.
Másodszor pedig ott vannak azok a térségbeli ügyek, amelyeket a soros elnökség is felvetett azoknak az országoknak a tágabb kérdéseivel kapcsolatban, amelyekkel szintén tárgyalásokat kell folytatnunk. Úgy vélem, hogy a mai nap leglényegesebb kérdése, hogy az EU maga mire lesz képes?
Ezzel pedig bizonyos szempontból elérkeztünk ahhoz, amit én a gyakorlati résznek nevezek. Több kolléga is konkrét kérdéseket vetett fel, legyen akár szó arról, hogy mit tesz az Egyesült Királyság a címkézés ügyében, vagy a társulási megállapodással kapcsolatos kérdésekről, vagy arról, hogy ez a jelentés - a küldöttségi elnökök jelentése - és benne azok az ajánlások, amelyekre eddig nem tértem ki, napirenden vannak-e. Mindezeket a kérdéseket alaposan meg kell fontolnunk, de amit mindenképpen meg kell tennünk az az, hogy megmutassuk azt a gyakorlati támogatást, amelyet a helyszínen nyújtunk.
Beszéltem arról az 1200 tanteremről, amelyre még szükség volt, és beszéltem az egészségügy területén végzett munkánkról. Határozottan elköteleztük magunkat Fajjád miniszterelnök államépítő terve mellett, valamint az intézmények megerősítése mellett, különösen a jogállamiság vonatkozásában. Láthatónak kell lennie a helyszínen végzett gyakorlati munkánknak, valamint annak, hogy a gyakorlatban is azon fáradozunk, hogy megtaláljuk a módját annak, hogyan javíthatunk azoknak az embereknek a helyzetén, akiknek nap mint nap ott kell élniük, és akik hozzánk fordulnak azért a segítségért, amelyre szükségük van.
Ez a leglényegesebb és leggyakorlatiasabb dolog, amelyet mindenekelőtt meg kell tennem. A munkát, amelyet el kívánok végezni, a következőképpen jellemezném: képesek vagyunk politikai és gazdasági lépésekre is. Én szeretném ezt a kettőt összekapcsolni, szeretnék módot találni arra, hogy fokozzuk az eddigi lépéseinket, szeretném támogatni a már folyamatban lévő munkát, valamint hatékonyabbá tenni a Kvartettet és összekapcsolni azt, ami eddig a Tanács és a Bizottság részéről bizonyos szempontból párhuzamosan működött, szeretném ezt eggyé kovácsolni annak érdekében, hogy valóban érdemi munkát tudjunk végezni a helyszínen.
Végső soron a két fél fog leülni egymással azért, hogy meghozzák a döntést és megtalálják a békét. De az oda vezető úton fontos szerepet töltünk be, és eltökélt szándékom, hogy mind az Önök, mind pedig a Bizottság és a Tanács nevében teljes mértékben kivegyük ebből a részünket.
Elnök
A vitát lezárom.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Dominique Baudis  
írásban. - (FR) A Külügyek Tanácsának legutóbbi ülésén az Európai Unió Tanácsa bejelentette, hogy szeretné, ha a közeljövőben létrejönne egy palesztin állam az 1967-es határokon belül, amelynek fővárosa Kelet-Jeruzsálem lenne. Európa ezzel egy olyan működőképes megoldást vázol fel a közel-keleti konfliktus feloldására, amely mindkét fél számára elfogadható. A Tanács által javasolt megoldás igazságos. Izrael és Palesztina ez alapján megkezdhetik a föld cseréjét a békéért. Az Európai Unió ebben fontos szerepet tölt be. Az EU támogathatja a palesztinok közti megbékélést, amely nélkül nem lesz palesztin tárgyalópartner az Izraellel folytatandó tárgyalásokon, és ösztönözheti az izraeli-palesztin párbeszéd újrafelvételét az Unió a Mediterrán Térségért keretében.
Daciana Octavia Sârbu  
írásban. - Üdvözlöm a kérdésben elfogadott legutóbbi tanácsi következtetéseket, különösen Kelet-Jeruzsálem vonatkozásában. A Tanács számos kulcsfontosságú kérdésben világos álláspontot fogalmazott meg, ideértve az 1967-es határokat, az izraeli telepeket, a Gázába történő bejutást és a kétállamos megoldás támogatását, amelynek értelmében Jeruzsálem megosztott főváros lenne. Ezek továbbra is a kulcsfontosságú vitás kérdésekhez tartoznak, és a tanácsi következtetésekben sikerült ezekre megoldást kínálni. A Tanács az EU főképviselőjét egy konkrét célokat tartalmazó listával és világos irányvonallal látta el arra vonatkozóan, hogy az EU milyen irányba szeretné terelni a tárgyalásokat. Bízom abban, hogy ez a világos megfogalmazás és a tagállamok egységessége azt fogja eredményezni, hogy az EU hatékonyabban fog részt venni a tárgyalásokban és nagyobb mértékben lesz képes a békefolyamat más kulcsszereplőivel is tárgyalásokat folytatni.
