Dublini süsteemi hindamisaruanne (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Jean Lambert'i kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel koostatud raport Dublini süsteemi hindamisaruande kohta.
Jean Lambert
raportöör. - Hr juhataja, sooviksin tänada variraportööre tõsise huvi ja pühendumise eest ning kõiki neid, kes andsid oma panuse sellesse raportisse.
Nagu te teate, on Dublini II määrus osa Euroopa ühtsest varjupaigasüsteemist ning selles sätestatakse, milline liikmesriik on vastutav varjupaigataotluse läbivaatamise ja määratlemise eest. Selle mõju on seotud ka teiste direktiivide rakendamisega, näiteks vastuvõtutingimuste ja varjupaigamenetluste direktiiv.
Meie parlamendikomisjoni raportis tehakse selgeks, et Dublini määrus ja süsteem tervikuna põhineb vastastikusel usaldusel ja usaldusväärsusel, nii et kõik liikmesriigid peavad täitma oma kohustusi.
Raportis käsitleme me mitmeid mureküsimusi - kuigi ma siinkohal ei puuduta neid kõiki - seoses varjupaigasüsteemi kohaldamise kvaliteediga, sellega, kuidas see mõjutab asjaomaseid isikuid, ning Dublini II määruse üleüldise tõhususega. Milliseid probleeme tekitab see liikmesriikidele? Kas meie lähenemisviis nii keeruka probleemi puhul on liiga lihtsustatud?
Mis puutub teostuse kvaliteeti, siis me teame, et on tohutult suured erinevused liikmesriikide vahel kaitsetaotluste õiglase ja põhjaliku läbivaatamise teostamisel. See on ebaõiglane asjaomaste isikute ning teiste liikmesriikide suhtes. Tegelikult, kui pidada silmas üht või kaht Euroopa Liidu liikmesriiki ja kui te olete varjupaigataotleja, kes tõesti kardab oma elu pärast, siis võrduks nendes riikides varjupaiga taotlemine peaaegu enesetapuga, sest võimalused taotluse heakskiitmiseks on nii väikesed ning tagasisaatmise risk väga suur.
Parlamendikomisjonina oleme arvamusel, et on vaja võtta süstemaatilisi meetmeid nende liikmesriikide suhtes, kes ei täida oma kohust. Enamik komisjonist soovib ka Dublini üleandmiste peatamist nendesse liikmesriikidesse seniks, kuni probleemid on kõrvaldatud - kuigi seda küsimust puudutab homme hääletusel olev muudatusettepanek.
Mis puudutab üksikisikuid, siis me soovime näha kvaliteedi selget paranemist ja otsuste tegemise järjepidevust. Me soovime üleandmisjuhtumite põhjalikku läbivaatamist ning nende mittesulgemist vormiliste põhjuste tõttu (meie lõige 11). Me tahame, et Dublini määruse alla kuuluvatele üksikisikutele antakse selget teavet; samuti tahame me suurendada perekondade taasühinemise võimalust ning sel põhjusel pere mõiste laiendamist - kuigi ma tean, et ka selle kohta on muudatusettepanek -, et oleks näiteks võimalus viia alaealine elama tema ainukese perekonnaliikme juurde Euroopa Liidus, isegi kui tegemist pole õe või vennaga, vaid nõoga.
Samuti tahame me selgeid menetlusi alaealiste kohta, keda peaks üle andma ainult pere taasühinemise eesmärgil; need menetlused peaksid käsitlema alaealiste esindajate ja saatjate probleemi, et laps ei läheks teel kaduma, nagu on mitmel korral kahjuks juhtunud. Samuti palume me suuremat humanitaarklausli kasutust, näiteks eriti kaitsetute isikute suhtes.
Me oleme ka mures Eurodaci võimaliku kasutuse pärast muudel eesmärkidel kui isikusamasuse tõestamine. Nõukogu ja komisjon on teadlikud sellest, et parlament võtab neid küsimusi väga tõsiselt.
Mis puutub probleemidesse - ja ma tean, et teised kolleegid peatuvad sellel teemal üksikasjalikumalt -, siis üks muret tekitav probleem on see, et Dublini II määrus võib asetada koormuse teatud liikmesriikide õlule, sest nad on varjupaigataotlejate esmaseks sissepääsukanaliks Euroopa Liitu. Seetõttu palume me komisjonil teha ettepanekuid nn koormuse jaotamise kohta mitte ainult majanduslikus mõttes, vaid pakkudes lahendust liikmeriikidele ja asjaomastele üksikisikutele.
Jacques Barrot
komisjoni asepresident. - (FR) Hr juhataja, Dublini süsteemi rakendamise tehnilist ja poliitilist külge hinnati arutelu jooksul, mis algas 2007. aastal pärast rohelise raamatu vastuvõtmist Euroopa ühise varjupaigasüsteemi tuleviku kohta.
Toetudes kahe hindamisaruande tulemustele, kavatseb komisjon esitada enne aasta lõppu muudatusettepanekud Dublini ja Eurodaci määruse kohta, säilitades samas Dublini süsteemi põhimõtted. Eesmärk on tugevdada nii süsteemi tõhusust kui ka asjaomaste üksikisikute kaitset.
Hr juhataja, daamid ja härrad, ma pean tänama parlamenti neid tulevasi muudatusettepanekuid puudutava arutelu algatamise eest. Arutelu on kujunemas konstruktiivseks ja kahtlematult intensiivseks. Komisjon jagab Jean Lambert'i raportis väljendatud muret puuduste pärast. Raportis avaldatakse nõusolekut, et Dublini süsteemi edu sõltub kaitsestandardite suuremast ühtlustamisest ELi tasandil. See tagab kõikide teistesse liikmesriikidesse üleviidavate varjupaigataotlejate jaoks võrdse juurdepääsu kaitsele.
Me vajame nii ühtseid liikmesriikide varjupaigaküsimust käsitlevaid seadusi kui ka suuremat praktilist koostööd, nagu nähakse ette Euroopa ühise varjupaigasüsteemi teises etapis.
Komisjon kavatseb paremini määratleda menetlused ja ajapiirangud, millest tuleb kinni pidada, ning samuti parandada andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust Eurodaci andmebaasis.
Hr juhataja, daamid ja härrad, ma ei soovi laskuda üksikasjadesse, kuid on tõsi, et me arutame mitmeid muudatusettepanekuid. Need hõlmavad varjupaigataotlejatele antava teabe parandamist, tõhustavad edasikaebamisõigust, tagavad selle, et varjupaigataotlejate kinnipidamine ei ole meelevaldne, selgitavad tingimusi ja menetlusi, mida tuleb austada humanitaarklausli rakendamisel, pakuvad rohkem tagatisi saatjata alaealiste jaoks ning laiendavad varjupaigataotlejate õigust perekondade taasühinemisele ja täiendavale kaitsele.
Kuigi Dublini süsteemi hindamisaruanne on olnud positiivne, on samuti tõsi, et see süsteem on asetanud liiga suure lisakoormuse nende liikmesriikide õlule, kelle vastuvõtuvõime ei ole suur, kuid kellele saab osaks eriti suur rändesurve oma geograafilise asendi tõttu.
Komisjon arutab võimalust peatada ajutiselt Dublini sätete rakendamine ülekoormatud liikmesriikide jaoks ning samuti luua varjupaigaasjatundjate meeskonnad, kelle poole saavad ülekoormatud liikmesriigid abipalvega pöörduda.
Komisjon võtab teadmiseks parlamendi esitatud raporti olulisi ja konstruktiivseid soovitusi. Me ei hoia kokku jõupingutusi võtmaks kõik vajalikud meetmed nende mureküsimuste lahendamiseks, mida väljendas parlament oma raportis Dublini süsteemi talituse ja mõju kohta.
Tänan teid, Jean Lambert, daamid ja härrad. Ma jään teid huviga kuulama ning olen veendunud, et varjupaigaõiguse täiustamine on oluline tulevikuküsimus, ning ütleksin, et peaksime jääma truuks oma suurepärasele Euroopa külalislahkusele.
Simon Busuttil
See seadus tuleb üle vaadata. Lubage mul selgitada, miks. Kui see seadus välja anti, siis oli selle eesmärk tagada, et üksikisik, kes taotles varjupaika - st meie kaitset -, sai teha seda riigis, kuhu ta kõigepealt saabus. See tundub mõistlik, kuid kui see seadus välja anti, siis ei osanud keegi ette näha, eriti praegu, et nii palju inimesi hakkab saabuma Euroopa Liitu või liikmesriiki paadiga, ületades selleks Atlandi ookeani või Vahemere. See ei olnud kunagi selle määruse mõte ning praegu asetab see riigid, kes on sunnitud võtma vastu kõik need paadiga saabuvad inimesed, ebaproportsionaalsesse, raskesse ja tõsisesse olukorda. Mul on rõõm kuulda volinik Barrot'd ütlemas, et üks võimalus selle määruse läbivaatamiseks on see ajutiselt peatada nende riikide puhul, kes kannatavad ebaproportsionaalselt suure koormuse all. Me vajame järgmist: kas ajutist peatamist või toimivat ja solidaarset mehhanismi, mis võimaldab suurt koormust kandval riigil suunata saabuvad sisserändajad teise ELi riiki. See määrus tuleb läbi vaadata nii kiiresti kui võimalik.
Martine Roure
fraktsiooni PSE nimel. - (FR) Hr juhataja, Dublini süsteemi peab kasutama selle liikmesriigi kindlaksmääramiseks, kes on vastutav varjupaigataotluse läbivaatamise eest. Siiski on see süsteem äärmiselt ebaõiglane. Varjupaigataotlejad saadetakse seega mõnikord tagasi liikmesriiki, kes teadaolevalt lükkab tagasi nende varjupaigataotlused, samas kui liikmesriik, kuhu nad sisenesid, oleks neile andnud pagulasseisundi. See on esimene ebaõiglane asjaolu.
Lisaks tekitab süsteem solidaarsusprobleemi liikmesriikide vahel. On hästi teada, et Euroopa välispiiridel paiknevad liikmesriigid kannavad suuremat koormust. Pärast Malta külastamist nõudsime me Dublini süsteemi põhimõtte läbivaatamist. Oleme veendunud, et varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutav liikmesriik ei peaks olema ilmtingimata esimesena sisenetav riik. Taotluste läbivaatamine peab toimuma solidaarselt.
Me oleme täheldanud eriti suuri puudusi seoses saatjata alaealiste kaitsmisega. Me oleme täheldanud, et liikmesriigid ei kasuta piisavalt vahendeid võimaldamaks alaealiste taasühinemist teises liikmesriigis viibivate perekonnaliikmetega. Samuti soovime, et alaealised saaksid pigem taasühineda näiteks onude ja tädidega teistes liikmesriikides kui et neid jäetakse omapäi. Seetõttu peame me laiendama pere mõistet.
Lõpetuseks taunime me mõnede liikmesriikide tava pidada peaaegu süstemaatiliselt kinni Dublini süsteemi alusel üleandmist ootavaid inimesi. Me soovime rõhutada, et need inimesed taotlevad rahvusvahelist kaitset ning nende taotlus ei ole veel üksikasjalikult läbi vaadatud. Dublin II määruse hindamisaruanne peab meil võimaldama kõrvaldada suured puudused, mida me oleme täheldanud oma käikudel kinnipidamiskeskustesse. Me oleme külastanud arvukaid kinnipidamiskeskuseid ja peame ütlema, et mõned need külastused on tekitanud meis tülgastust.
Pean teile meelde tuletama, et Dublini määruse eesmärk on kindlaks määrata varjupaigataotluse läbivaatamise eest vastutav liikmesriik. Määrus peab võimaldama juurdepääsu varjupaigasüsteemile ning tagama selle, et liikmesriik viib läbi iga varjupaigataotluse üksikasjaliku läbivaatamise.
Euroopa Liit ei tohi ignoreerida oma kohust kolmandate riikide suhtes. Me peame tagama varjupaigaõiguse kaitse.
Jeanine Hennis-Plasschaert
fraktsiooni ALDE nimel. - (NL) Hr juhataja, kõigepealt sooviksin ma tänada raportööri tasakaalustatud töö eest. Ma ei taha mõnede üksikasjade pärast juuksekarva lõhki ajada. Pealegi, kui päris aus olla, on hindamisaruanne juba üsna aegunud.
Vähemalt Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni jaoks on prioriteet number üks standardiseerida liikmesriikidest kättesaadavad andmed. Ainult siis on võimalik saavutada tõeliselt hea ja tõhus hindamisaruanne. Liikmesriigid peavad tõesti selle nimel töötama, saades vajalikke juhiseid Euroopa Komisjonilt.
Peab rõhutama - ja ilmselgelt lähen ma nüüd vastuollu Martine Roure'i sõnadega - asjaolu, et tuginedes üleandmisega seotud andmetele, ei saa me järeldada, et Dublini süsteem kui selline asetab ebaproportsionaalse üleandmisega seotud koormuse nende liikmesriikide õlule, mis paiknevad Euroopa välispiiridel. Loomulikult - ja seda on öelnud ka raportöör ja volinik - toob nende liikmesriikide geograafiline asend nende jaoks kaasa suure koormuse. See on aga põhjus, miks fraktsioon ALDE on alati pooldanud kohustuslikku koormuse jagamise mehhanismi kõrvuti Dublini süsteemiga ja mitte ainult lähtudes majanduslikust ja materiaalsest aspektist, vaid ka inimtööjõu vähendamise vajadusest. Pealegi on kõik 27 liikmesriiki vastutavad selle eest, mis toimub Euroopa välispiiridel.
Mind huvitaks väga, mida te, volinik, pidasite täpselt silmas ajutise peatamise võimalusega. Mida see hõlmab? Kas see tähendab, et varjupaigataotleja võib valida liikmesriigi, kuhu ta soovib minna ja kuhu tal on voli edasi liikuda? Selline võimalus õõnestab tõsiselt Dublini süsteemi poliitilist sõnumit. Lühidalt öeldes oleks mõttekas valida kohustuslik solidaarsusmehhanism, mille üle me oleme terve see aeg vaielnud.
Lõpetuseks, kui EL tahab säilitada oma tõsiseltvõetavust, siis peab kõigi 27 liikmesriigi kaitsetase olema piisav ja järjepidev. Sobiva varjupaigamenetluse ja sellele vastava seisundi olulisust ei ole võimalik ületähtsustada.
Johannes Blokland
fraktsiooni IND/DEM nimel. - (NL) Hr juhataja, Jean Lambert'i raport peaks meid kannustama seda küsimust tõsiselt arutama. Raportis kirjeldatavad asjaolud on muret tekitavad. Kuigi Euroopa Komisjon jätkab uute algatustega varjupaiga- ja seadusliku sisserände valdkonnas, on ilmne, et nende rakendamist ei suudeta kontrollida. Kuluarvestus, varjupaigataotlusi puudutavad andmed ja isikuandmete käsitlemine on puudulikud. Ma pean seda muret tekitavaks järelduseks. Kui juba Dublini süsteem ei toimi nii hästi kui peaks, siis kuidas läheb uute rändealgatustega? Kas see täiskogu võib loota nõukogu ja komisjoni peale, et nad teevad tõsist tööd kuluarvestusega? Kas isikuandmete kaitset võetakse siis tõsiselt?
Ma jään huviga ootama, millisele järeldusele jõuab komisjon Jean Lambert'i raporti suhtes. On selge, et Dublini süsteem ei ole veel täiuslik. Kas nõukogu suudab tagada, et teabevahetus hakkab korralikult toimima uute varjupaiga- ja rändealgatuste puhul?
Stavros Lambrinidis
(EL) Hr juhataja, varjupaiga taotlemist käsitlev Dublini II süsteem tuleb lõpuks ometi läbi vaadata. Esiteks pole see tõeliselt euroopalik: see ei taga tõelist solidaarsust ja tuge nendele liikmesriikidele, kellele saab osaks ebaproportsionaalselt suur arv varjupaigataotlusi oma geograafilise asendi tõttu.
Teine ja tähtsam läbivaatamise põhjus on see, et selline ebaproportsionaalselt suur maht asetab sageli ohtu humanitaarpõhimõtteid ning kohustuse kohelda meie piiridele saabunud kaitset otsivaid inimesi väärikalt.
On täiesti mõistetav, et aeg-ajalt ei ole paljude liikmesriikide jaoks võimalik täita oma kohustusi vastavalt määrusele või siis halvemal juhul kaitsevad nad ennast Euroopa vähese solidaarsusega, et õigustada äärmuslikke inimõiguste rikkumisi, mida panevad toime nende ametivõimud.
Selliseid tavasid nagu alaealiste kinnipidamine vastuvõetamatutes tingimustes ning varjupaigataotluste laialdane tagasilükkamine poliitilistel ettekäänetel ei saa õigustada solidaarsuse puudumisega. Samuti teame me seda, kuidas selliste probleemidega mitte silmitsi seisvad liikmesriigid peavad oma humanitaarkohustuse täidetuks, süüdistades teisi riike. Siiski ei kuule me midagi solidaarsusest.
Praktikas on Dublini II määrus toonud kaasa tõsised süüdistused ning vastastikuse süüdistamise liikmesriikide vahel. Ainukesed tõelised kaotajad on varjupaigataotlejad. Seetõttu on äärmiselt tähtis luua tõeliselt ühtne Euroopa varjupaigasüsteem.
President
Arutelu jätkub pärast arutelu Gruusia üle.
