Finantsturgude ülemaailmne ülesehitamine tulevikus ja ELi majanduse taastamiskava (arutelu)
Juhataja
Me tervitame Rooma Euroopa Ülikooli tudengeid, kes istuvad rõdul.
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu nõukogule ja Euroopa Komisjonile esitatud suuliselt vastatava küsimuse üle, mis käsitleb finantsturgude ülemaailmset ülesehitamist tulevikus ja ELi majanduse taastamiskava - B6-0487/2008) ja - B6-0488/2008)).
Pervenche Berès
küsimuse esitaja. - (FR) Lugupeetud juhataja, härra Almunia, härra Novelli ja härra Barroso! Veidi aega tagasi öeldi meile, et kätte on jõudnud hetk, mil Euroopa Komisjon peaks liikmesriike tagant tõukama. Kui selline on komisjoni strateegia, olete te siin Euroopa Parlamendis teretulnud ning me toetame teid täielikult niisuguse strateegia elluviimisel.
Meie jaoks seisneb praegune probleem selles, mil määral teevad liikmesriigid omavahel koostööd. Liiga sageli näeme seda, et tegutsetakse olukorra kiireloomulisuse sunnil ning kõrvutatakse riiklikud lahendused, millele seejärel kleebitakse Euroopa lahenduse silt. Me arvame, et peame edasi liikuma teistmoodi, kui soovime oma ressursse paremini ära kasutada.
Mis puutub rahvusvahelisse finantsstruktuuri, siis sai G20 kokku ja määras kindlaks edasised tähtajad. Kui me vaatame Euroopa Liidu majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) järeldusi, mis võeti eile vastu, siis mind hämmastab üks aspekt - ma ei näe nendes järeldustes mitte mingisugust mandaati Euroopa Komisjonile. Seetõttu sooviksin kuulda nõukogult, kuidas ta kavatseb need soovitused ellu viia, eriti mis puudutab võitlust teatud kohtute soovimatuse vastu teha koostööd ning Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) rolli määratlemist teiste rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide suhtes.
Ma soovin veel, et nõukogu ja komisjon ütleksid meile, missugused on järgmised etapid, arvestades vastuvõetud ajakava, ja missugustel tingimustel saaks Euroopa Parlamendi nendesse aruteludesse kaasata, sest ma arvan, et just niiviisi tuleb meil jätkata, kui me soovime tekitada Euroopa dünaamika.
Mis puutub taastamiskavasse, siis toonitati arvu 1,5%. Võrreldes varem esile toodud arvudega tuleb seda pidada õiges suunas tehtud sammuks. Kas sellest piisab, kas see on tõesti 1,5% või on see juba kavandatud kulutuste ümbernimetamine? Me peame seda põhjalikumalt käsitlema.
Kava enda kohta soovin ma teha kolm märkust. Esiteks, kui puudub tegelik kooskõlastamine asutamiselepingu tähenduses, artikli 99 tähenduses - selles kutsutakse liikmesriike üles käsitlema oma majanduspoliitikat kui ühise huvi küsimust -, siis see ettevõtmine meil ebaõnnestub. Mind paneb imestama see, et isegi eilsetes ECOFINi järeldustes ei ole selle meetodi kasutamisele tähelepanu juhitud. Liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamine selles olulises etapis ei saa seisneda üksnes selles, et liikmesriigid esitavad majanduse taastamiskavad, mida on arutanud kõigepealt nende valitsused ja millele komisjon on seejärel hinnangu andnud. Sellest ei piisa.
Teiseks paneb mind imestama asjaolu, et selles dokumendis ei ole esitatud paranemisväljavaadet, mis - ma tean - on vastuolus asutamislepinguga selle praeguses etapis, kuid samamoodi ei ole enam käsitletud ideed euroala liikmesriikide laenude võimaliku ühendamise kohta, mida arutati siin ja seal ning mis on minu arvates väga õige.
Kui komisjon tahab tegutseda julgelt, siis nüüd on aeg algatada arutelud nimetatud teemadel. Nõukogu ei toeta võib-olla kohe niisuguseid ettepanekuid, kuid võttes arvesse teie seniseid saavutusi siin parlamendis, siis ma olen üsna kindel, et te võidate parlamendi toetuse, mis annab nende põhimõtete elluviimisele kaalu juurde.
Kolmas märkus puudutab töökohti ja palkasid. Te osutasite just töökohtadega seotud eesmärgi olulisusele. Ärge unustage, et need peavad olema kvaliteetsed töökohad, vastasel korral ei saavuta me Lissaboni strateegias kindlaks määratud eesmärke.
Lõpetuseks lubage mul teha üks märkus Euroopa Investeerimispanga kohta. Tal on praegu palju ülesandeid, kuid me peame jälgima seda, kuidas rakendavad pangad ise neid meetmeid ja vahendeid, mida nüüd uuesti välja pakutakse, sest väiksed ja keskmise suurusega ettevõtted on kohustatud kasutama pangandussüsteemi, et neile ligi pääseda. Me teame küll, kui habras on pangandussüsteem. Seega palun ma jälgida seda küsimust hoolikalt ning kutsun meid kõiki üles õppima ühiselt minevikukogemustest, teisiti öeldes määrama kooskõlastatult kindlaks avaliku sektori kulutused, mis teenivad meie pikaajalisi eesmärke. Vastasel korral on need kulutused mõttetud.
Juhataja
Me soovime öelda tere tulemast tagasi nõukogu eesistujale Novellile, kes oli meie parlamendi liige 1999. aastast 2002. aastani, kui ma õigesti mäletan.
Hervé Novelli
Austatud juhataja, volinik, lugupeetud parlamendiliikmed! Ma soovin vastata kõigepealt proua Berèsile, tehes lühikese tagasivaate sellele, mis on juhtunud umbkaudu viimase aasta jooksul.
Kriis, mis sai alguse Ameerika Ühendriikidest, nagu te teate, avaldab jätkuvalt mõju. Ehkki finantssektori olukord näib olevat stabiliseerunud ja näitab paranemise märke - kuigi olukord ei ole veel täielikult rahunenud -, on nüüdsest alates meie ülesanne vähendada finantskriisi mõju reaalmajandusele ja ettevõtetele nii palju kui võimalik.
Novembri alguses komisjoni poolt avaldatud prognoosi kohaselt väheneb Euroopa Liidu majanduskasv järsult. Eeldatakse, et see on 2008. aastal 1,4%, samal ajal kui alles 2007. aastal oli see 2,9%.
Komisjoni hinnangu kohaselt seiskub ettevõtlusalane tegevus 2009. aastal Euroopa Liidus. Ta ennustab, et aasta keskmiseks kasvumääraks jääb 0,2% SKTst. Kasv hakkab eeldatavasti aasta jooksul taastuma väga aeglaselt, saavutades aastal 2010 aasta keskmiseks kasvuks 1,1%. Niisugune on olukord tulevaste nädalate ja kuude jooksul, nii palju kui seda saab ette ennustada.
Mis puudutab finantsolukorda, siis kui see näib minevat paremas suunas kui paar kuud tagasi, on see liikmesriikide ja keskpankade, sealhulgas Euroopa Keskpanga otsustava tegevuse tulemus. Kuna minu kolleeg ja sõber Jean-Pierre Jouyet on sellel teemal palju kõnelenud, siis ma seda enam ei käsitle.
Euroala riikide riigipead kohtusid 12. oktoobril ja leppisid esimest korda kokku kooskõlastatud tegevuskavas, mille põhimõtted Euroopa Ülemkogu 15. ja 16. oktoobril heaks kiitis.
Kõik liikmesriigid on nüüd võtnud vastu nimetatud kavale vastavad riiklikud meetmed, näiteks, nagu te teate, tagatismehhanismid pankade ja süsteemide rahastamise jaoks, et võimaldada neid rekapitaliseerida.
Lisaks sellele on Euroopa Keskpank teinud märkimisväärseid pingutusi likviidsuse tagamiseks turul, mitmekesistades pakkumise esitamise kutseid ja suurendades tagatistega seotud võimalusi.
Ma arvan, et oleme näidanud üles solidaarsust, toetades finantsraskustesse sattunud liikmesriike. Me aitasime novembri alguses üht meie liikmesriikidest, nimelt Ungarit, sest seda oli vaja teha. Nüüdseks oleme kokku leppinud vajaduses suurendada niisuguste laenude ülemmäära, mida liit võib asjaomastel tingimustel anda, 12 miljardilt eurolt 25 miljardile.
Ma usun - nagu te, proua Berès, juba ütlesite -, et nüüd on aeg meie majandust elavdada. Liikmesriigid ja Euroopa Liit peavad tegutsema kooskõlastatult ning aitama reageerida kriisile laiemalt üleilmsel tasandil.
Mis puudutab Euroopa majanduse elavdamist, siis komisjon võttis enda kätte initsiatiivi ning avaldas 26. novembril teatise "Euroopa majanduse taastamiskava majanduskasvu ja töökohtade loomiseks”. Nõukogul on selle teatise üle väga hea meel ja minul on väga hea meel, et teie, proua Berès, peate seda sammuks õiges suunas.
Et lahendada kriis täielikult ja teha sellest oma järeldused, tuleb meil juhtunut analüüsida. Kõigepealt ilmnesid finantsrahutused, nagu te teate, kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude turul USAs. Need levisid järk-järgult, tekitades tõsiseid häireid meie finantssüsteemides.
Makromajanduslikust aspektist lähtudes kajastab kriis ka sisemise tasakaalutuse märke seoses perekondade võlakoormaga ning välise tasakaalutuse märke, eriti seoses USA praeguse väliskaubanduse puudujäägiga. Kuid ma soovin toonitada, et eelkõige on see finantsturgude reguleerimise kriis, mis toob esile meie reguleerimis- ja järelevalveraamistike teatavate aspektide puuduliku toime.
Paljusid neid aspekte on juba arutatud tegevuskavade ja ECOFINi töö raames Prantsusmaa eesistumisperioodi ajal. Lisaks ühenduse tasandil võetud kiireloomulistele meetmetele, millega tahetakse taastada finantsturgude usaldusväärsus ja kaitsta hoiuseid, toetada finantsinstitutsioone ning aidata raskustesse sattunud liikmesriike, on põhjapanevad reformid, mida te palusite, proua Berès, minu arvates juba käimas.
Selle teemaga seoses sooviksin öelda, et olen väga rahul sellega, et nõukogus saavutati kokkulepe nelja direktiivi eelnõu suhtes, millel on otsustav mõju finantssektori stabiilsuse parandamisele, üksikisikute kaitsele ja siseturu veelgi tugevamaks muutmisele. Nendeks on pankade kapitalinõuete direktiiv, hoiuste tagatiste direktiiv, kindlustust käsitlev direktiiv Solvency II ja eurofondide (UCITS) direktiiv.
Lisaks sellele tehakse praegu tööd selle nimel, et kontrollida neid finantsinstitutsioone, mida seni kontrollitud ei ole. Reitinguagentuure käsitlevaid Euroopa eeskirju on hakatud juba välja töötama ning loodetavasti viiakse see lõpule 2009. aasta kevadel.
Ma olen veendunud, et Euroopa Parlament jagab meie otsusekindlust, tagamaks, et need tekstid võetakse vastu võimalikult kiiresti. Lisaks sellele on nõukogu eesistujariik Prantsusmaa võtnud enda kohustuseks algatada finantsregulatsiooni protsüklilisuse pikaajaline käsitlemine, et vaadata läbi järelevalve- ja raamatupidamismudelid, ning samuti finantssektori pakutavate stimuleerivate vahendite käsitlemine, uurides äärmiselt olulist küsimust juhtide ja turul kaubitsejate tasustamise kohta. Seoses järelevalvega Euroopas on viimase paari kuu jooksul juba teatatud konkreetsetest edusammudest. Nendeks on riiklike järelevalvesüsteemide tavade suurem ühtlustamine nii, et dokumente rakendatakse võrdsel määral, piiriüleste kontsernide järelevalvesüsteemide tugevdamine nõukogude loomise kaudu ning Euroopa järelevalvekomiteede tõhusam tegevus, kehtestades oma koosolekutel otsuste vastuvõtmiseks kvalifitseeritud häälteenamuse korra, et otsuste vastuvõtmise menetlust parandada.
Ma arvan aga, et kõnealuses valdkonnas on vaja põhjalikumaid muudatusi, ning me ootame innukalt Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemeline töörühma töö tulemusi; selle raames käsitletakse samuti järelevalvet, eriti aga investeerimisfondide järelevalve küsimust.
Igal juhul näitavad need edusammud ja kogu töö seda, et Euroopa Liit on jätkuvalt kriisile reageerimise rahvusvahelises tegevuses liikumapanevaks jõuks. Liit on edendanud kahtlemata niisugust rahvusvahelist tegevust, mille eesmärk on reformida üleilmset finantsstruktuuri, eriti suurendada rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide suutlikkust hoida ära kriisitegurite taasesinemine.
Kriis on näidanud väga selgelt, et üleilmse ulatusega probleemid tuleb lahendada üleilmsel tasandil. Eesistujariik Prantsusmaa on seega võtnud endale ülesandeks teha Ameerika Ühendriikidele ettepanek korraldada rahvusvaheline tippkohtumine, milles osaleksid peamised tärkava majandusega riigid, et määrata kindlaks rahvusvahelise finantsstruktuuri uuendamise põhimõtted ja esialgne tegevus.
Seda eesmärki silmas pidades esitas eesistujariik liikmesriikidele ettepanekud. Neid arutati ECOFINis. Seejärel võtsid riigipead ja valitsusjuhid need vastu. Euroopa seega suutis - ma arvan, et see on väga oluline - rääkida Washingtonis 15. novembril toimunud kohtumisel ühel häälel.
Enne G20 kohtumist täitis ECOFIN oma ülesande ja määras kindlaks Euroopa Liidu ühise sõnumi rahvusvahelise finantsstruktuuri kohta. 4. novembri koosolekul käsitles nõukogu kõiki olulisi küsimusi, et otsustada, kuidas reageerib Euroopa Liit kriisile. Neid otsuseid toetasid seejärel riigipead ja valitsusjuhid oma mitteametlikul kohtumisel 7. novembril.
Ma usun, et see Euroopa ühtsus on võimaldanud saavutada märkimisväärset edu ja seda eriti meie partneritel USA-l ja tärkava majandusega riikidel nii üleilmse majanduskasvu edendamisel kui ka üleilmsete finantsturgude reguleerimisel ja kontrollimisel. Asjaomaste turgude põhimõtet on laiendatud kõikidele sidusrühmadele, turgudele ja kohtupiirkondadele.
Ma olen veendunud, et see tippkohtumine kujutab endast rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide vahendite ja ressursside läbivaatamise lähtepunkti. IMFi kasutusse tuleb anda palju erinevaid vahendeid, mis võimaldaksid tal toetada liikmesriike paindlikult ja kiiresti. Maailmapanka tuleks ergutada, et ta saaks anda vajalikud vahendid tärkava majandusega ja vaestele riikidele, võimaldamaks neil toime tulla kitsaskohtade ja turuvahendite hinnatõusuga.
Lisaks sellele, et rahvusvahelistel finantsinstitutsioonidel peavad olema vahendid kriisidega tegelemiseks, tuleb neil mängida ka võtmerolli kriiside ennetamises. Iseäranis IMF peab seoses finantsstabiilsuse foorumiga suutma tuvastada finantssüsteemides riskide kuhjumise ja ebajätkusuutlike suundumuste tekke ning pakkuma välja vastava majanduspoliitika.
Nõukogu toetab seetõttu kindlameelselt G20 riikide riigipeade ja valitsusjuhtide 15. novembril teatavaks tehtud avaldust. Nüüd on kõik olemas selleks, et töötada välja ühine Euroopa seisukoht, et seda Washingtoni deklaratsiooni saaks rakendada nii, nagu ette nähtud rahvusvahelises ajakavas.
Lugupeetud juhataja! Kokkuvõtteks soovin öelda - mis kõige olulisem -, et minu arvates võib lisaks põhiküsimustes saavutatud edusammudele teha kaks tähtsat järeldust.
Pärast väga kiiret ettevalmistust rääkis Euroopa Washingtoni tippkohtumisel ühel häälel. Seega peab Euroopa jääma praeguses rahvusvahelise finantsstruktuuri reformimist käsitlevas arutelus peamiseks liikumapanevaks jõuks.
Meie sisemised arutelud ja reformid, mida me läbi viime, peavad jätkuma, et saaks edasi minna kõnealune protsessiga, millega me alles algust tegime.
Joaquín Almunia
Lugupeetud juhataja, härra Novelli, härra Jouyet, proua Berès, head kolleegid! Vähem kui kuu aja eest rääkisime Strasbourgis Washingtoni kohtumise tulemustest ja järeldustest.
Täna küsib proua Berès nõukogult ja komisjonilt, missuguseid meetmeid tuleb võtta, et rakendada neid järeldusi tegelikkuses, kes neid peaks võtma ja missugune peaks sellest tulenevalt olema Euroopa institutsioonide tegevus.
Ma pean ütlema talle, et need otsused - näiteks need, mis kiideti heaks ECOFINis ja Euroopa Ülemkogus alates 2007. aasta septembrist - tuleb langetada väga kiiresti, võttes sealjuures arvesse kõikide ühenduse institutsioonide rolli. Kõik ühenduse institutsioonid peavad osalema konsensuse saavutamises, et Euroopal oleks ühtne seisukoht kõikides küsimustes, mis aitavad reguleerida finantssüsteemi tõhusamalt ja leida lahendused selle probleemidele. EL saab seega hoida maailmas jätkuvalt juhtrolli ja esitada lahendusi tulevastel kohtumistel, mis leiavad aset pärast Washingtoni kohtumist.
Komisjon teeb mõistagi selle nimel tööd. Me täidame oma ülesandeid ühest küljest de Larosière'i töörühmas ning teisest küljest töötame välja oma algatusi. Alles eile rääkis komisjon ECOFINis oma töö arengusuundadest. Lisaks sellele on komisjonil kindlasti kavas koostöös nõukogu ja Euroopa Parlamendiga kasutada oma pädevusi, et saavutada nõutav kokkulepe võimalikult kiiresti.
Väga oluline on kooskõlastada ELi tegevust ja seisukohti rahanduse valdkonnas, sest me osaleme üleilmses kooskõlastamisprotsessis ning Euroopa ei saa seda teha, kui tal on mitu erinevat seisukohta. Me peame osalema ühtse seisukohaga, mis on Euroopa Liidus ametlikult vastu võetud.
Mis puutub majanduse taastamise ja elavdamise kavasse, mida ECOFINis eile arutati, siis võttes arvesse majanduse olukorda ja majanduslangust, mis mõjutab Ameerika Ühendriike, Jaapanit, euroala ja mõnesid suuri Euroopa Liidu majandusi väljaspool euroala, nõustusid ministrid komisjoni seisukohaga, et eelarvete toetamine on oluline. Rahanduspoliitikaga tuleb säilitada jätkuvalt nõudlust, kuid vaid sellega ei saa kõiki probleeme lahendada, eriti kui võtta arvesse finants- ja laenuturgude praegust olukorda.
Eelarvepoliitika peab samuti tekitama stiimuli. Komisjon esitas ühe sellise, mida ta peab meie praeguses olukorras nii vajalikuks kui ka võimalikuks. Me määrasime täpsemalt kindlaks summa, mille ulatuses aitame Euroopa vahendite ja meetmetega ning seda nii ELi eelarve kui ka Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga tegevuse kaudu. Ma tunnistan, et paljud ECOFINi liikmed ei kiitnud kahjuks heaks nõukogule ja Euroopa Parlamendile mõeldud ettepanekut, mille kohaselt oleks võimalik kasutada paindlikumalt vabu vahendeid, muutmata sealjuures ELi eelarve üldist ülemmäära ja võimaldades meil seega kulutada viis miljardit eurot investeeringuteks infrastruktuuri ja kliimamuutuse vastasese võitlusesse Euroopa tasandil.
Ettepanek ei leidnud kahjuks aga piisavalt üksmeelset toetust. Sellest hoolimata loodame, et saavutame siiski edusamme. Lisaks Euroopa püüdlustele (ELi eelarve ja Euroopa Investeerimispanga kaudu - siinkohal ministrid tegelikult nõustusid enne 2009. aasta lõppu kapitali suurendama, nagu komisjon välja pakkus) palusime liikmesriikidel eraldada 2009. aastal 170 miljardit eurot selleks, et võtta vastu nende arvates praegustes oludes kõige sobivamad nõudlust edendavad meetmed.
Selles ettepanekus võetakse arvesse liikmesriikide enda vastutust, sest neil on olemas vahendid majanduse taastamiseks eelarvepoliitika kaudu. Selles võetakse arvesse ka seda, et liikmesriikide manööverdamisruum on erinev. Me ei saa paluda Ungaril või Lätil panustada praegu sama palju kui Saksamaal või Hollandil. See ei ole mõistagi komisjoni seisukoht. Kõik liikmesriigid peaksid saama kasu tõusust ja sellest tulenevast majanduse taastumisest, kuid nende panus ei saa olla sama suur, sest lähteolukord on erinev. Kooskõlastamine on seega oluline.
Tegevuse kooskõlastamisega võime saavutada selle, et üks pluss üks võrdub kolm. Tegevust kooskõlastamata võib üks pluss üks anda negatiivse tulemuse. See on selge näide selle kohta, et kooskõlastamine on hädavajalik. Mõnel riigil puudub igasugune manööverdamisruum, samal ajal kui teised peavad otsustama, kas olemasolevat ruumi kasutada või mitte. Kui me ei kasuta iga riigi jõudu ja võimalusi maksimaalselt, siis lõpuks kaotame sellest kõik. See on sõnum, mille komisjon esitas eile ECOFINi ministritele.
Ma soovin esitada kolm väga konkreetset märkust.
Esiteks ütles eelmise arutelu käigus üks parlamendiliige, et stabiilsuse ja kasvu pakt ei kehti enam. Nagu ma Euroopa Parlamendile olen palju kordi öelnud - ja ma kordan seda veel kord -, stabiilsuse ja kasvu pakt on täielikult jõus. See on täielikult jõus sellepärast, et me vaatasime selle 2005. aastal läbi ning muutsime selle paindlikumaks. Seda oli vaja selleks, et paktist oleks kasu niisuguses olukorras nagu praegune. Pakt on jõus, sest me vaatasime selle 2005. aastal läbi, ja seda ei ole vaja enam uuesti leiutada ega muuta. Meil on aga vaja seda rakendada ja järgida, kuid meil tuleb seda järgida etteantud piirides ja nii paindlikult, nagu nõuab eelarvepoliitika sellisel ajal nagu praegu.
Teiseks viitas proua Berès Euroopa võlakirjadele. On mõned suurriigid, kes välistavad selle võimaluse ja keelduvad seda kaalumast. Kas peaks toimuma ühine riiklike võlakirjade emissioon? Mõned euroala suurriigid keelduvad sellest võimalusest. Siiski on olemas kolmas võimalus, millele on antud ühehäälne toetus ja mida me kavatseme kasutada. Selle raames eraldab Euroopa Investeerimispank täiendavad ja sihtotstarbelisemad vahendid nendele investeeringutele ja meetmetele, mida peetakse oluliseks nõudluse säilitamiseks, ja selleks, et niisuguse üleeuroopalise püüdluse mõju oleks maksimaalne sellisel ajal nagu praegu.
Viimaseks, ma nõustun täielikult proua Berèsi nõudmisega kvaliteetsete töökohtade järele. Kui komisjon lisas taastamiskavasse peale eelarvealaste püüdluste ka kümme prioriteetset meedet arukateks investeeringuteks, siis me soovisime saavutada suuremat majanduskasvu, rohkem jätkusuutlikkust ja parema kvaliteediga tööhõivet, kui saavad tagada mõned lühiajalised meetmed. Niisugused meetmed võivad mööndavasti olla ajutised, mis on üks majanduse elavdamise peamisi eeldusi. Neil puuduvad aga kaks omadust, mis teeksid neist kvaliteetsed eelarvealased püüdlused. Nimelt peab nendega suutma tekitada ja suurendada nõudlust lühiajaliselt ning nendega peab saama avardada meie majanduste võimalusi majanduse taastumise ajal, mis kindlasti järgneb.
Jean-Paul Gauzès
fraktsiooni PPE-DE nimel. - (FR) Lugupeetud juhataja, ministrid ja volinik! Kõigepealt soovin ma küsimuste kohta öelda, et need näitasid selgelt Euroopa Parlamendi soovi olla jätkuvalt teemaga kursis ja osaleda rohkem finantsturgude struktuuri ümberkorraldamises. Parlament on samuti veendunud, et Euroopa peaks kõnelema ühel häälel, nagu juba öeldud.
Nagu juba esile toodi, on Euroopa majanduse taastumiseks mõistagi oluline ühine ja kooskõlastatud tegevus. Omalt poolt toetame komisjoni ettepanekut ühendada kõik kättesaadavad Euroopa ja liikmesriikide poliitilised hoovad, et kriisi vastu võidelda. Praegu tuleb tõepoolest taastada eurooplaste ja seega ka tarbijate usaldus.
Meil tuleb samuti saavutada tasakaal pika- ja lühiajaliste aspektide vahel. Selle finantskriisi vastu võitlemiseks on head eeskätt pangandussektori jaoks võetud meetmed: kapitali suurendamine, pankadevaheliste laenude tagatised ja laenutagatised. Me peame aga olema valvsad nende meetmete eesmärkide tegeliku elluviimise suhtes, s.o pankadele nende peamise rolli tagasiandmises likviidsuse ja krediidi pakkujana, lühidalt öeldes reaalmajanduse rahastamise eesmärgi suhtes.
Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga rolli tuleb tugevdada. Euroopa Investeerimispanga reserve tuleb kasutada selleks, et suurendada tema kapitalibaasi. Eelarve struktureerimine on samuti samm õiges suunas. Lisaks sõnadele on aga eelkõige oluline kavandatud meetmed ellu viia. Me peame hoiduma oma seisukoha pidevast muutmisest. Ma mainiksin siinjuures pangaga seotud programmidele antavat riigiabi. Ma nimetaksin siinjuures veel - te just rääkisite sellest - stabiilsuse ja kasvu pakti. Me peame mõistma, et meie kaaskodanikud, kes ootavad praegusel kriisiajal, et Euroopa pakuks lahendusi, ei peaks tundma, et Euroopa ütleb ühel päeval nii, teisel naa.
Viimaseks, lugupeetud minister, käsitledes reitinguagentuuride reguleerimise teemat, mille raportöör ma siin parlamendis olen, siis me teeme hoolsalt tööd, et viia ellu tõhus ja pragmaatiline süsteem, mis lisaks praegusele kriisile reageerimisele võimaldab nendel agentuuridel tegutseda ka pikaajaliselt.
Poul Nyrup Rasmussen
fraktsiooni PSE nimel. - Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin ma kinnitada volinik Almuniale, et üks pluss üks ei ole kaks, vaid kolm, kui me tegutseme koos. Ma püüan selgitada seda oma väikesele lapselapsele ning ta mõistab seda, sest temast saab hea eurooplane.
Ma ei käsitle kooskõlastamise teemat, sest arvan, et minu hea kolleeg Berès juba toonitas seda nagu teiegi. Ma soovin öelda selle kohta vaid üht ja see on ka mõeldud Euroopa Liidu eesistujariigile ja nõukogule. Nimelt on suur oht, et meie liikmesriigid ei ole mõistnud veel tegelikult seda, kui suur on vajadus finantsinvesteeringute järele. Lubage mul tuua üks näide. Kui meie eesmärgiks on säilitada tööhõive praegune tase Euroopa Liidus, tuleb meil investeerida sellesse 2009. aastal lisaks veel 1% SKTst ning nii 2010. kui ka 2011. aastal veel 1%. See on dokumenteeritud meie makromajanduslikes arvutustes, mis hõlmavad kogu Euroopa Liitu.
Ma loodan, et see, mida me teeme enne jõule, on alles algus. Ma tean, et ka eesistujariik Prantsusmaa jagab seda arvamust. Seega, palun koostage ajakava, milles on öeldud, et mõjusid tuleb hinnata enne järgmise aasta kevadet ja enne Euroopa Ülemkogu kevadist kohtumist. Olgem valmis enne Euroopa Ülemkogu kevadist kohtumist looma uued finantsstiimulid. Sest ma kardan, et komisjoni praegune prognoos - mis on küll koostatud nii hästi kui võimalik - asendatakse uuega, milles näidatakse, et vajaminev töö esitab veelgi suuremaid nõudmisi.
Lõpetuseks soovin ma rääkida reguleerimisest. Ma soovin tänada eesistujat selle eest, et ta ütles, et see kriis seisneb reguleerimises. Olen nõus. Seetõttu valmistas mulle pettumust teave, mille ma sain eile majandus- ja rahanduskomisjonilt, mida juhtis kolleeg Berès. Me leppisime siin parlamendis ühehäälselt kokku raportis, milles oli öeldud, et selle reguleerimiskriisi tõttu peavad meil olema uued õigusaktid, millega antakse õigused eranditult kõikidele finantsvaldkonna sidusrühmadele, sealhulgas riskifondidele ja erakapitalile.
Eile sain ma volinik McCreevylt teate, milles oli öeldud: "Käesolevaga kutsun ma kõiki sidusrühmi uuele konsultatsioonile riskifondide teemal.” Viimased konsultatsioonid riskifondide teemal olid meil kaks aastat tagasi ja nendes keskenduti üksnes Londonis tegutsevatele sidusrühmadele. Nüüd kaks aastat hiljem on meil uus konsultatsioon. Meil ei ole vaja rohkem konsultatsioone. Meil on vaja reegleid. Me teame täpselt, milles probleem seisneb. Veel ütles volinik McCreevy eile: "Muide, erakapitali suhtes ei ole mul kavas midagi ette võtta.” Samas küsis ta erakapitali lobiorganisatsioonidelt, kas nad oleksid nii lahked ja paluksid neil, keda tegevusjuhend ei hõlma, teha nii, et see hõlmaks ka neid.
(Teise parlamendiliikme sekkumine sõnavõttu)
(FR) Daamid ja härrad, praegu on minu kord!
Ma tahan öelda seda, et ma vajan teie abi - siinjuures pöördun ma volinik Almunia poole. Ma tahan, et te mõistaksite, et inimesed lihtsalt ei saa aru sellest, et meie, Euroopa Liidus, ei suuda täita oma kohustusi ja reguleerida finantsturgu kõikehõlmaval viisil, tagamaks, et niisugune olukord ei korduks, ja samuti seda, et me saame rahastada seda laiendamist täpselt nii, nagu volinik Almunia kirjeldas.
Ma palun siiralt, et te vastaksite enne jõule, et ma saaksin öelda oma väikesele lapselapsele: "Teeme ära!”
Daniel Dăianu
fraktsiooni ALDE nimel. - Kui me ei jõua ELis tõelist reformi pooldavale ilmselgele ühisele seisukohale, siis on finantsturgude jaoks piisavate üleilmsete reeglite saavutamine tunduvalt raskem. Arukad inimesed ütleksid, et reguleerimise ja ülevaate täielik puudumine koos liigselt lihtsustatud majandusliku paradigma ilmsiks tulnud nõrkustega annavad vaieldamatu vastuse selle kohta, mida teha tuleb. Mõned inimesed väidavad aga ikka, et nõrgad õigusaktid peaksid olema uue süsteemi normiks. Minu arvates nad eksivad hoolimata sellest, kas nad seda tõepoolest arvavad või juhinduvad nad kitsarinnalistest huvidest.
Üks Keynesi intellektuaalsetest päranditest - see, et äärmiselt muutlikud kapitalivood mõjuvad kaubandusele ja õitsengule kahjulikult - on tõestanud praeguses suures segaduses ja teistes kriisides, aga ka tärkavatel turgudel oma paikapidavust. Aastakümneid on kogu maailmas üha korrutatud: riiklikus poliitikakujundamises ei saa kuigi palju ära teha, sest maailmaturud karistaksid valitsust. Kas maailma finantsturgude korraldust juhib jumal? Kas maailmaturud, välja arvatud nende tehnoloogilised mootorid, ei ole mitte samuti inimeste otsuste tulemus rahanduse, kaubanduse ja investeeringute kohta? Väide, et rahanduse suhtes ei saa midagi ette võtta, kui see tekitab viletsust, ei ole eriti veenev. Palju saab ära teha kõikide finantsüksuste (sealhulgas riskifondide ja erakapitalifondide) reguleerimise, mõjutusvahendite piiramise, protsüklilisuse ja aruandlusega tegelemise, valdkondade parema kooskõlastamise ja reitinguagentuuride käsitlemise kaudu.
Niisuguse paradigma vähenemist, mille kohaselt võrdsustatakse turumajandus reeglite kaotamisega, tuleb vaadelda seoses multipolaarse majandusliku maailma esiletõusuga, püüdes tekitada uut rahvusvahelist finantssüsteemi. Viimasele toetub ka usk avatud maailma majandussüsteemi. Kui me praegu õigesti ei tegutse, tekib oht, et kahjustame sellega oma liberaalset demokraatiat. Ma loodan, et uus Ameerika valitsus on selle suhtes edasipüüdlikum. Kuid meie siin kodus, Euroopas, peame tegutsema selle perioodi olulisusele vääriliselt.
Rebecca Harms
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja! Ma soovin avaldada kõigepealt siirast toetust kolleeg Rasmusseni hinnangule, mille kohaselt me räägime kogu finantsmaailma silmas pidades täiesti uuest suhtest riigi ja turu vahel. Ma arvan, et selles punktis oleme ühel meelel. Volinik McCreevy rolli kohta soovin ma samuti öelda, et ta peaks täitma väiksemat osa kui varem ning et tal ei tohiks lubada nüüd mitte mingil juhul viivitada.
Me võime finantsturgude kokkuvarisemisest õppida seda, mis juhtub siis, kui riik hoiab ennast liialt tagaplaanile ega julge kohaldada reegleid, mille ta korrektseks on tunnistanud.
Ma soovin Euroopa taastamiskavaga ühendada taas praeguse arutelu uue rohelise kokkuleppe üle. Minu arvates on Euroopa Ülemkogus ikka veel liiga palju kahtlejaid, kes eeldavad, et säästvuse strateegiad või jõuline kliimakaitse toimuvad töökohtade arvelt. Samal ajal need jõud, kes siin tegevust takistavad, pidurdavad meie arvates - meie, roheliste fraktsioon, oleme samuti mures töökohtade pärast - jätkusuutlike tootmismeetodite ja majandussüsteemide ning uute jätkusuutlike toodete arendamist ning blokeerivad meie väljapääsu Euroopast tulevastele üleilmsetele turgudele.
Ma leian, et see on äärmiselt ohtlik, ja arvan, et see nõrk sõidukite valdkonda reguleeriv õigusakt, mida me praegu välja töötame, on halb märk sellest, kui kartlikud me oleme. Taastamiskava sisaldab midagi Keynesist, midagi keskkonnahoiust, kuid tegelikult sisemiselt on see ikka seesama vana asi.
Ma arvan, et Euroopale ei piisa väikestest muudatustest. Võib-olla saab kooskõlastamine suurema poolehoiu osaliseks, kui strateegiaid sidusamalt sõnastada. Kogu ELi eelarve läbivaatamine järgmise aasta alguses annab komisjonile võimaluse käsitleda mitmesuguseid suuri kriise, millega me toime peame tulema, süstemaatilisemalt ja ühtsemalt.
Sergej Kozlík
(SK) Lugupeetud juhataja, austatud parlamendiliikmed ja külalised! Ma avaldan heameelt Euroopa Liidu institutsioonide algatuse üle, millega anti tõuge finantskriisiga toimetulemiseks maailma tasandil. Kuid majanduslik reageerimine finantskriisi tagajärgedele kava alusel, millega tahetakse taastada majanduskasv ja tööhõive Euroopa Liidus, näib mulle olevat pigem kiirustades valminud improviseering.
Kavas idealiseeritakse olukorda ja unustatakse, et Euroopa Liit koosneb rahvusriikidest, kus valitsevad erinevad olud ning millel on erinevad prioriteedid ja lahendused seoses majandusprobleemide ja -arenguga. Kavas alahinnatakse seda, kui oluline on energiainfrastruktuuri kui terviku, mitte üksnes keskkonnasäästliku energia kooskõlastatud arendamine ning samuti maantee- ja raudteeinfrastruktuuri kooskõlastatud arendamine, mis on investeeringute tõhusa jagunemise eelduseks. Samuti alahinnatakse vajadust käsitleda põllumajandussektori rahastamise küsimust. Põhjus seisneb selles, et lisaks finantskriisile seisab maailm vastamisi ka ohuga, et tekib energia- ja toidukriis.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Lugupeetud juhataja! Ma ei räägi palju praeguse kriisi erakordsest ajaloolisest olemusest. Kõik kolleegid on seda maininud ja kolleeg Rasmussen tegi seda eriti ilmekalt. Ma soovin lisada vaid kolm punkti. See on suurim likviidsuskriis, mida ma tean, ja aastaid on mul omajagu. Selle kriisi jaoks puuduvad konkreetsed juhised või tegevuskavad ja kolmandaks, me teame hästi, et finantskriis jätkub ja et turud on rahast tühjad.
Seega tuleb meil kõigepealt taastada tavapärane olukord finantsturgudel ja sellega seoses räägin ma Euroopa Keskpangast.
Siin parlamendis suhtutakse Euroopa Keskpanka teatava aukartusega. Ma olen paljudes valdkondades võhik, kaasa arvatud selles valdkonnas, kuid pean ütlema, et Euroopa Keskpangal tuleb intressimäärasid alandada kiiremas korras. Ülekandemehhanismid ei toimi, nagu me oktoobris nägime, kui ametlike intressimäärade alandamine ei avaldanud piisavalt mõju tegelikele intressimääradele.
Teiseks tuleb likviidsus tagada pikaajalisemalt, kui seda praegu tehakse. Ma tean, et selleks peab muutuma tagatiste raamistik, kuid seda tuleb teha. Finantsinstitutsioonid annavad pikaajalist laenu ning nad vajavad ka usaldusväärset pikaajalist rahastamist.
Riiklikud pangad aitavad Euroopa Keskpanga poliitika raames tagada likviidsust, see võib aga avalduda riigiabis, mis moonutaks konkurentsi. Seetõttu peame kõnealust valdkonda hoolikalt jälgima.
Minu kolmas ja viimane punkt on see, et praegu on eelarvepoliitika mänginud palju kesksemat, juhtivamat rolli kui rahanduspoliitika. Eelarvepoliitika toob kaasa välismõjud ning see tähendab, et tugev kooskõlastamine on oluline. Ma nõustun täielikult sellega, mida volinik ütles.
Eeltoodu jätkuks, ma nõustun ka sellega, et oluline on kulutada, kuid kõige tähtsam on kulutada arukalt ja selgetele eesmärkidele, mis suurendavad Euroopa majanduse konkurentsivõimet. Vaid nii saame tasakaalustada oma eelarvet taas keskpikas plaanis.
Ma nõustun, et stabiilsuse ja kasvu pakt on ikka veel jõus ja et esimese asjana peaks volinik ütlema meile, mida ta mõistab fraasi all "on erinev kontrollväärtusest”. Kas see tähendab mõnda sajandikku, mõnda kümnendikku või mõnda protsenti? Uskuge mind, volinik, ma jälgin hoolikalt teie tööd, mida teil tuleb teha, et stabiilsuse ja kasvu pakt jõusse jääks. Kui te selle saavutate, siis jumal tasub teile, ja kui ei, siis peate talle sellest aru andma.
Elisa Ferreira
(PT) Me oleme täna siin mitmel korral kuulnud, et kriis loob tavaliselt võimaluse, ja see on tõsi. Kui me soovime seda võimalust ära kasutada, on lihtne otsustada selle meetmete üle.
Esiteks oleme Euroopa Liidu tasandil teadlikud vajadusest kehtestada finantsturgudel läbipaistvuse, reguleerimise ja järelevalve mehhanismid. Volinik McCreevyl ei ole vaja alustada rohkem konsultatsioone ega eesistujariigil analüüsida või esile tuua rohkem uuringuid ja ettepanekuid. Me ei pea vaatama kaugemale kui sotsiaaldemokraatide ettepanekud, mis esitati sobival ajal ja millest suurt hulka on parlament hakanud käsitlema.
Teiseks rahvusvaheline tasand. Euroopa ei saa osaleda rahvusvahelisel areenil passiivselt. Ta peab uue rahvusvahelise korra ülesehitamisel täitma aktiivset osa ning ta peab kaitsma uut struktuuri, mis ei tekita süsteemi musti auke nagu need, mida põhjustavad praegu maksuparadiisid.
Kolmandaks kuulsime täna komisjoni presidendilt, et mitmed riigid on võtnud tõrjuva hoiaku strateegiate kooskõlastamise suhtes. Tõsi on see, et kui me ei oleks kuulnud nii mitmel korral komisjoni liikmetelt seda, et turg reguleerib end ise, et riik ei peaks sekkuma ning et finantsturud ei avalda mingisugust mõju majanduskasvule või tööhõivele, oleks solidaarsus ja valmisolek niisuguseks tegevuseks võib-olla eri riikide seas suurem.
Ettepanek, mis täna meie ees on, on vaid esimene osa pikast protsessist, kui me võrdleme seda Hiina ja Ameerika Ühendriikide programmidega. Selle eesmärki ei ole selgelt määratletud, kuid see eesmärk peab olema tööhõive. Ning viimaseks, Euroopa programm ei saa kujutada endast riiklike tegevuskavade sulamit.
Nüüd on kätte jõudnud hetk, mil me peame näitama Euroopa kodanikele, et Euroopa on õiguste võrk, mis hõlmab ka majandussfääri, et ta kaitseb neid kriisi ajal ning et ta edendab solidaarsust, majanduskasvu ja toetusprogramme, mis on mõeldud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kes ei tunne veel pangandussektoris tehtud sekkumiste tagajärgi. Reaalmajandus seisneb just nimelt selles ning me oleme siin eurooplastena, et näidata kodanikele, et ka Euroopa on siin ja mis veelgi olulisem - on nende poolel.
Sophia in 't Veld
(NL) Lugupeetud juhataja! Minu jaoks on see üsna kummaline, et viimastel aastatel ei ole olnud kunagi piisavalt vahendeid hariduse, hoolekande, uuendustegevuse ja keskkonna jaoks, kuid nüüd äkki peab meil olema võtta varnast miljardeid. Parim päästeplaan tulevikuks on tugev Euroopa turg kombineerituna olemasolevate riiklike vahenditega, sest me ei tohiks kulutada tulevaste põlvkondade varasid.
Erasektori laenukriisi ei tohiks vahetada lihtsalt avaliku sektori laenude vastu. Komisjon peaks võtma kindla seisukoha ning nõudma stabiilsuse pakti ja riigiabi eeskirjade ranget järgimist. Sellest tulenevalt avaldan ma heameelt härra Almunia ja proua Kroesi avalduste üle. Lõppude lõpuks peavad lisaks pankuritele ka poliitikud kulutama kodanike raha mõistlikult. Kuid kiirendada ei tule mitte raha küsimusi, vaid Lissaboni strateegiat, sest selles on palju aspekte, mis võiksid meile kasulikud olla.
Näiteks teenuste vaba turg võib luua sadu tuhandeid uusi töökohti, nõudmata sealjuures lisaraha. Minu arvates on seega üllatav, et liikmesriikidel läheb nii kaua aega teenuste direktiivi kehtestamisega. Päästeplaani on vaja õpingute katkestajatele, keda on järjest enam ja kellel puudub kvalifikatsioon, sama hädasti nagu petetud hoiustajatele, sest ilma kvalifikatsioonita ei ole nendel inimestel elus midagi peale hakata.
Samuti peaksime investeerima 2000. aastal kindlaks määratud teadus- ja arendustegevuse 3% eesmärgi saavutamisse. Ehkki tööstussektor ei andnud kunagi oma lubatud 2% suurust panust, saab ta praegu miljarditesse ulatuvat toetust.
Lõpetuseks, kuigi asjad võivad vabal turul minna väga valesti ning reeglid ja turu järelevalvajad on kindlasti vajalikud, ei saa isegi sellisel juhul olukorda võrrelda majanduse ja ühiskonna varemetega, mille jätsid maha mitmesugused katsed natsionalistlike ja sotsialistlike riikide majandustega.
Hans-Peter Martin
(DE) Lugupeetud juhataja! Ma ei ole ainus, kellel on raske ühineda Euroopa otsustajate esile kerkinud enesekiitusega, kui asi puudutab finantsturu kriisi juhtimist, sest kui Euroopa, kui Euroopa Liit oleks toimiv demokraatia, tuleks tõstatada kõigepealt vastutuse teema ja küsida, kuidas see kõik sai juhtuda.
See ei ole lihtsalt tõsi, et kõik meie praegused probleemid on tsunami tagajärg või on looduse tekitatud. Need on tekitanud inimene. Pidades silmas reguleerimise indu, mis seda liitu iseloomustab, võib küsida endalt, miks ei võetud siis midagi ette, kui pangad hakkasid märkimisväärselt ületama riikide piire. Miks ei võetud asjaomastele hoiatustele vaatamata midagi siis ette, kui tuletisväärtpaberid hakkasid tasapisi turule tulema? Ma mäletan selgelt, et Nobeli preemia laureaat Joseph Stiglitz käsitles kõiki neid punkte. Siis vaikiti, see oli tabu. Just sellest tuleb alustada, sest oma vigade tunnistamine on ainus viis, kuidas leida lahendus tulevikuks.
Margaritis Schinas
(EL) Euroopa Parlamendil tuleb esitada selge sõnum tänase arutelu mõlema poole kohta: esiteks tuleviku tarbeks rajatava finantssüsteemi põhimõtte kohta ja teiseks selle kohta, kuidas me reageerisime alguses taastamiskavale, mille komisjon esitas 26. novembril. Neist esimese suhtes sai komisjon kahtlemata juba selgesti aru, et isereguleerimise või mittereguleerimise ajajärk on nüüdseks möödas. Kui komisjonis või isegi parlamendis on keegi, kes arvas, et reaalmajanduse saab rajada reeglite puudumise põhimõttele, siis praegused sündmused on tõestanud selle seisukoha paikapidamatust. See võttis meil veidi aega, kuid nüüd me mõistame. Ma arvan, et selles ei peaks süüdistama volinik Almuniat. Teised oleksid võinud komisjonile selle põhimõtte välja pakkuda, kuid nüüd on liiga hilja. Nüüd tuleb rajada uus majanduskord põhimõttele, mille kohaselt katavad seda reeglid, reeglid ja veel kord reeglid.
Komisjoni poolt eelmisel nädalal esitatud taastamiskava teine osa hõlmab mõnda positiivset aspekti ning meil tuleb tunnistada, et komisjonil õnnestus ühendada eri seisukohad (ma tean, kui raske see on) ja esitada valitsustele omavahel ühendatud, ühise põhimõttega meetmete raamistiku. Nüüd ma kuulen, kuidas inimesed vasakult ja paremalt ütlevad, et me soovime, et see oleks teistmoodi, see võib olla liiga kallis või see ei meeldi meile. Need on needsamad inimesed, kes juhul, kui komisjon ei oleks midagi ette võtnud, oleksid öelnud: komisjon ei tee midagi, me ootame, et komisjon esitaks meile kava. Seetõttu ma usun, et teine sõnum, mille me komisjonile peame saatma, on see, et esitatud paketi põhimõte on õige, see aitab valitsusi ja see võiks olla väga hästi päästeparv, tänu millele reaalmajandus võib kriisi esimestel päevadel ellu jääda. Aitäh.
Donata Gottardi
- (IT) Lugupeetud juhataja, volinik, head kolleegid! Euroopa majanduse pääste- ja taastamiskava ettevalmistamise kaudu edastab Euroopa Liit esmase sõnumi lisaks turgudele ka oma kodanikele. See tekitab suuri ootusi ning me ei tohi neile pettumust valmistada. Ajal, mil rahandusalast konsolideerumist ja riigivõla taset võib riiklik sekkumine ebasoodsalt mõjutada, seda nii tegelikult eraldatavate ressursside kui ka tagatud ressurssidega seoses, vajame Euroopa tasandil kooskõlastatud lähenemisviisi, et püüda päästa suuri finants- ja tööstusvaldkonnas osalejaid, kes avaldavad ilmselgelt mõju avaliku sektori rahastamisele ja üksikisikute sissetulekule, samuti selleks, et võidelda maksudest kõrvalehoidumise ja maksuparadiiside vastu. Oluline on see, et kõiki assigneeringuid ja riiklikke kavasid kooskõlastataks rangelt ja tõhusalt ning et need teeniksid samu huve.
Mul on heameel tuua esile, et kavas on selgitada seda, kuidas kohaldada paindlikult stabiilsuse pakti, mis peab olema sihtotstarbeline, ajutine ja nõuetekohane ning hõlmama mehhanisme, mis on suunatud struktuurimuutustele, riiklike vahendite tõhusale jaotamisele, riiklike kulutuste ümberkujundamisele ja kasvu toetavatele investeeringutele kooskõlas Lissaboni strateegia eesmärkidega, pöörates eritähelepanu väikestele ja keskmise suurusega ettevõtete rollile. Ühine lähenemisviis peab käsitlema ka makromajanduslikku eelarvepoliitikat, aga ka palgapoliitikat ning maksukoormuse alandamist palkade ja pensionide puhul järk-järgult ja järsku. Seda tuleb rakendada maksudest mahaarvamiste, läbivaadatud maksumäärade ja kompensatsiooni kaudu maksuvaba määra korrigeerimata jätmisel vastavalt inflatsioonile, selleks et vähendada vaesust, mitte üksnes äärmuslikku vaesust, ning edendada tarbimist ja majanduskasvu, reageerides seeläbi antitsükliliselt praegusele majanduskriisile, mis ennustab majanduslangust. Kuid hoiatuse märgiks - täita tuleb ka kohustus, mis on seotud sissetulekute säilitamise ja tarbijate nõudluse elavdamisega, keskendudes sealjuures tegelikult keskkonnasäästlikkusele ja sotsiaalsele jätkusuutlikkusele, hoidudes seega vajadusest taasluua pimesi mudeleid ja süsteeme, mis on näidanud oma nõrkust.
Margarita Starkevičiūt
Lugupeetud juhataja! Minu jaoks on selles taastamiskavas puudu viide finantsturgudele. Selle aasta alguses, kui arutati majanduse üldsuuniseid, tegi Euroopa Parlament ettepaneku lisada suunistesse finantsturu mõõde.
Kahjuks oli siis komisjon selle ettepaneku vastu. Sündmuste areng aga näitas, et meil oli õigus. Ma palun teilt tungivalt seda viga mitte korrata ning siduda majanduse taastamiskava ajakohastatud finantsteenuste tegevuskavaga. Kui me selle strateegia vastu võtame, on võimalik pikaajalises plaanis esile tuua reaalmajanduse vajadusi ELi finantsstruktuuri jätkuvas moderniseerimises.
- (LT) Ma sooviksin ka julgustada teid kontrollima oma ettepanekuid finantsturul osalejate vaatepunktist. Komisjon esitab praegu nii palju uusi ettepanekuid, et isegi meil, parlamendiliikmetel, on raske nendega toime tulla. Need ei ole eriti hästi kooskõlastatud. Mõelge, kuidas peavad tundma ennast finantsturu institutsioonide juhid ja investorid, kellel on tõepoolest raske otsuseid langetada. See ei jäta kaugeltki muljet, et meie turg on stabiilne. Seetõttu arvangi, et vaja on rohkem kooskõlastada.
John Purvis
Lugupeetud juhataja! Me oleme üsna palju kuulnud kooskõlastamisest, kuid ma hakkan tasapisi kahtlema selles, kas kooskõlastamisest üksi enam piisab. Võib-olla peaksime liikuma pigem solidaarsuse kui pelgalt kooskõlastamise suunas, sest kriis ei piirdu enam pankadega - mis on juba iseenesest piisavalt halb -, vaid on muutunud riike hõlmavaks kriisiks. Nii nagu kooskõlastamine on põhjendatult liikunud riiklikult Euroopa ja maailma tasandile, peaksime nüüd võib-olla kaaluma, kas oleks vaja rohkem solidaarsust. Ma küsin komisjonilt ja nõukogult, kas nad tõepoolest käsitlevad üleilmseid institutsioone, sest suuliselt vastatavas küsimuses oli küsitud konkreetselt Rahvusvahelise Valuutafondi kohta, või alternatiivseid institutsioone, mis võivad täita üleilmsel tasandil solidaarsuse osa.
Minu teine küsimus puudutab seda, missugust stiimulit peaksime eelarve stiimuleid otsides silmas pidama, kui see on tõepoolest eelistatud tee. Kas peaksime keskenduma käibemaksule ja kas peaksime teatud valdkondades langetama käibemaksu määrasid kõrgelt ja keskmiselt tasemelt allapoole - mida me selle suhtes ette võtame? Kas ei oleks parem maksualandusi koondada, kui hajutada neid laiemalt ning sealjuures alandada väiksemal määral?
Reguleerimine - me kuuleme sageli, eriti meie vasakpoolsete vaadetega sõpradelt, et peame järjest enam reguleerima, kaotama riskifondid ja erakapitalifondid, krediidireitingu agentuurid ja nii edasi. Ma sooviksin aga kutsuda komisjoni ja nõukogu kaaluma seda, kas me ei peaks ootama, hoolega järele mõtlema ja vältima iga hinna eest soovimatuid tagajärgi. Kui uus õigusakt on põhjendatud - ja see võib seda olla -, peab see olema õige õigusakt ja see ei tohi osutuda taastumise tõkkeks ega takistada või edasi lükata taastumist. Teatud aspektist lähtudes soovin ma tõepoolest toetada volinik McCreevyt tema mõõduka reaktsiooni eest probleemidele ja mitte teda hukka mõista, nagu paljud kolleegid näivad soovivat.
Ja viimaseks, riigi rahandus. Stabiilsuse ja kasvu pakt mõjutab nii euroala riike kui ka sellest väljapoole jäävaid riike. Kui ajutised ülemäärased eelarvepuudujäägid on õigustatud - kui need seda tõepoolest on -, peavad need olema ajutised, neid peab olema võimalik tasakaalustada realistliku ajakava alusel. Kui mõned riigid saavad endale võlga lubada, kuid teised mitte, jõuame kahtlemata tagasi vastastikuse solidaarsuse küsimuse juurde. Ma palun, et komisjon ja nõukogu ütleksid mulle, missugune on nende arvates mõistlik ajakava niisuguste teemade käsitlemiseks.
Paul Rübig
(DE) Lugupeetud juhataja, volinik, daamid ja härrad! Ma soovin teada, mida te arvaksite sellest, kui Island ja Ungari võtaksid euro kasutusele teise valuutana. Kas te arvate, et see lahendaks nende riikide probleemid?
Teiseks, kas teie arvates oleks võimalik kehtestada tuletisväärtpaberitele riskipreemia, mida kasutataks pankade omakapitali suurendamiseks?
Kolmandaks, kas teie arvates ergutaks käibemaksu vähendamine importi, eriti Hiinast ja Indiast? Kas ei oleks mõttekam kaaluda maksuvabastusi meie enda ettevõtetele ja töötajatele, maksta investeerimispreemiat, keskenduda progressiivsele varade ümberhindamisele ja eelkõige väikese väärtusega varade suurendamisele kümnekordselt, et vältida näilise kasumi maksustamist ja pigem jätta ettevõttele rohkem raha, mis võimaldab seega ka palkasid lihtsamalt välja maksta?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Euroopa Liidu majanduse taastamiskava näeb ette usaldusväärseid investeeringuid, mistõttu toetatakse selles tulevaseks perioodiks eelarve assigneeringute suurendamist kasvu ja stabiilsuse pakti raames 200 miljardi euro võrra.
Mul on iseäranis hea meel Euroopa Keskpanga valmisoleku üle vähendada intressimäärasid, tagamaks likviidsust niisugusel tasemel, mida on vaja, et pangandussüsteem saaks investeerida reaalmajandusse.
Samuti on mul eriti hea meel ettepaneku üle täiendada finantsraamistikku, et investeerida järgmise kahe aasta jooksul viis miljardit eurot lairiba-infrastruktuuri väljatöötamisse ja Euroopa energiainfrastruktuuri ühendamisse.
Ma avaldan heameelt Euroopa Investeerimispanga ja teatavate riiklike pankade algatuse üle luua aastani 2020 toimiv fond energia- ja kliimamuutusealaste meetmete jaoks ja transpordiinfrastruktuuri väljatöötamiseks.
Võimalik on kasutada riigiabi, et toetada teadus- ja arendustegevust, innovatsiooni, side- ja teabetehnoloogiat, transporti ja energiatõhusust.
Ján Hudacký
(SK) Ma arvan, et kaheks aastaks ette nähtud majanduse taastamiskava võib olla Euroopa Liidu heaks, kooskõlastatud vastuseks majanduskriisile, kui seda viiakse ellu ja rakendatakse mõistlikult. Liidu majanduse toetuseks esitatud summad peaksid moodustama finantsraamistiku, millest piisab selleks, et anda tõuge liikmesriikide majandustele uueks arenguks. 30 miljardit eurot, millest pool eraldatakse Euroopa Liidu eelarvest ja poole eraldab Euroopa Investeerimispank, tuleb kasutada sihtotstarbeliselt nii teadmistepõhise ja vähem süsinikdioksiidiheiteid tekitava majanduse arendamiseks kui ka keskpika perioodi ja pikaajaliste energiatõhususe programmide jaoks.
Mis puudutab maksusoodustusi, siis ma arvan, et need meetmed peaksid jääma liikmesriikide pädevusse. Isiklikult pooldan ma käibemaksu vähendamise ideed teatavate otseselt energiatõhususele suunatud toodete puhul, mis võivad energiasäästu märkimisväärselt edendada.
Kokkuvõtteks soovin öelda, et pean tunnistama, et olen veidi mures kava pärast kohaldada maksimaalset paindlikkust, mis on tehtud võimalikuks läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu paktiga. Teatud valitsustel on kalduvus kasutada niisuguseid meetmeid oma populistlike ja puhtalt poliitiliste eesmärkide nimel, ilma selge arengu käsituseta.
Charles Tannock
Lugupeetud juhataja! Ma soovin avaldada austust eelkõige Saksamaa kantslerile Angela Merkelile, kellest on saanud Euroopa uus Margaret Thatcher. Samamoodi nagu raudne leedi usub ta tasakaalustatud eelarvesse ega arva, et krediidikitsikusest ja majanduskriisist väljasaamiseks tuleks põhjendamatult raha välja anda. See-eest ja vastupidi Merkelile on Briti peaministril Gordon Brownil suur eelarve kriisimeetmete majanduspakett, mis seisneb laenamises ja kulutamises, kuid sealjuures puudub võimalus saavutada tasakaalustatud eelarvet.
Ehkki ma tunnistan, et need olid meie enda Briti pangad, kelle hoolimatu laenamine - halva reguleerimise ja valitsusepoolse järelevalvega - selle segaduse meile tekitas, usun ma, et niisugune eelarvepoliitika - mis on äärmiselt vastutustundetu - peaks hõlmama avaliku sektori kulutuste kärpimist ja põhjalikult läbimõeldud kavasid, kuidas rahastada eelarvet pikaajalises plaanis. Vastasel korral tekitame pärast majanduse koomale tõmbumise perioodi massilise inflatsiooni perioodi, mis nõrgendab meie sääste ja õõnestab Euroopa majandusi.
Colm Burke
Lugupeetud juhataja! Ma avaldan heameelt töö üle, mida liikmesriigid, nõukogu ja komisjon teevad selle raske küsimuse lahendamisel. Paljud minu kolleegid on käsitlenud juba põhjalikult meetmeid, mis on vaja võtta. Niisugusel ajal aga ei tohiks liikmesriigid unustada oma kohustusi arenguriikide ees. ELi liikmesriigid peaksid jätkama ülemeremaadele arenguabi andmist. Finantskriis avaldab tõenäoliselt suurt mõju humanitaarabi rahastamisele. Mõnede analüütikute hinnangute kohaselt väheneb ülemeremaadele antav arenguabi kolmandiku võrra või rohkemgi.
ELi liikmesriigid ei peaks aastatuhande arengueesmärkide täitmise suhtes ennast lõdvaks laskma praegu, mil on kiusatus kulutusi vähendada. Üleilmne finantsvaldkonna kokkuvarisemine on rõhutanud meie maailma üksteisest sõltuvat, üleilmset olemust. Isegi kui arenguriigid on tänu vähesele kokkupuutele maailmaturgudega paljudest finantskriisi vahetutest tagajärgedest puutumata jäänud, on majandusteadlased hoiatanud, et see avaldab siiski mõju nendele riikidele nii abi andmise ja rahaülekannete kui ka otseste välisinvesteeringute ja majanduskasvu vähenemise kaudu.
Me võime näha arenguriike märgatavalt kannatamas finantsvaldkonna segaduse pärast, mida nemad ei ole tekitanud. Seetõttu peaksid liikmesriigid säilitama asjade praeguse seisu.
Juhataja
Ma palun vabandust härra Gollnischilt ja härra Sikierskilt, kes soovisid sõna. Kahjuks oleme oma ajakavast maas ja seetõttu peame piirduma viie sõnavõtuga.
Hervé Novelli
nõukogu eesistuja. - (FR) Lugupeetud juhataja, volinik, daamid ja härrad! Ma soovin öelda kõigepealt volinik Almuniale, et ta toonitas õigesti kolme aspekti, mis on taastumise tõhususe tagamiseks äärmiselt olulised.
Esimene neist käsitles piisavalt tugevaid meetmeid. Sellest vaatepunktist kujutab poolteist protsenti SKTst minu jaoks üsna olulist taastamiseesmärki, võttes arvesse kaalul olevaid summasid.
Teine aspekt käsitles seda, et arvesse tuleb võtta liikmesriikide erinevaid olukordi. Volinik toonitas õigesti, et liikmesriikide majanduslik ja eelarve olukord on erinev, kuid see ei vabasta neid tõeliselt kooskõlastatud jõupingutuste tegemisest. Just seda teemat on eesistujariigil kavas käsitleda enne järgmist Euroopa Ülemkogu kohtumist. Ma olen veendunud, et sellisel viisil suudame lõpuks - ehkki ma ei tea, kui kaua see aega võtab - elavdada majanduskasvu ja tööhõivet.
Härra Gauzès, ma soovin öelda, et te tõite õigesti esile selle, et kõik meie püüdlused keskenduvad reaalmajanduse rahastamisele. Kui me aitame pankasid, saavad nemad investeerida sellesse majandusse ning meie ainus eesmärk - teil oli õigus, kui seda rõhutasite - on rahastada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Ma arvan, et eile suutis nõukogu veenda komisjoni vajaduses aidata pankasid. Selge on see, et me soovime, et otsused pankadele ja finantsinstitutsioonidele praegustes oludes antava abi suhtes tehtaks paindlikult ja kiiresti. Ma usun, et nõukogu on kuulda võetud, ja soovin öelda teile, härra Gauzès, et nõukogu jagab teie soovi reguleerida reitinguagentuure Euroopa ja ma lisaksin juurde rahvusvahelisel tasandil tõhusalt, nagu paljud minu kolleegid ja parlamendiliikmed on öelnud.
Härra Rasmussen, teile soovin öelda, et ehkki teie sõnavõtt oli suunatud rohkem komisjonile, nõustusin ma teiega, kuna rõhutasite, et ühtki turusegmenti ei tohiks vabastada eeskirjade täitmisest ega nende kontrollimisest. Kui on tõesti ainult üks sõnum, mille me saime, siis see on see, et teatavate turusegmentide reguleerimine on puudulik. Kõnealuseid eeskirju tuleb seega parandada ja mõnikord uued luua, kui see on möödapääsmatu. See oli jõuline sõnum, mille me 15. novembril toimunud Washingtoni tippkohtumiselt saime, ning Euroopa peab mõistagi tegutsema nende eesmärkide suunas, kaasa arvatud spekulatiivsete fondide valdkonnas.
Härra Dăianu, see on tõsi, et finantsturgude reguleerimist tuleks kooskõlastada rahvusvahelisel tasandil. Just sellepärast toimus Euroopa Liidu algatusel Washingtoni tippkohtumine. Ma arvan, et see oli Euroopa hääl, ühtse Euroopa hääl, mis sai selle tippkohtumise otsustavaks teguriks ja võimaldas seal töötada välja n-ö tegevuskava rahvusvahelise finantssüsteemi tõelise reguleerimise kohta ja seda seepärast, et Euroopa suutis teha tõhusat tööd oma programmiga.
Proua Harms, kui täpne olla, siis taastamiskavas tehakse ettepanek pikaajalisteks investeeringuteks, võib-olla mitte nii, nagu teile meeldiks, kuid sellele vaatamata on see välja pakutud.
Härra Kozlík, teile soovin öelda, et jah, meil tuleb toetada nii põllumajanduspoliitikat kui ka teisi olulisi Euroopa valdkondi. Te nimetasite energiapoliitikat ja ma usun, et õigustatult. Need on prioriteedid ja need peavad ka nendeks jääma, isegi niisugusel raskel ajal.
Härra García-Margallo, Euroopa Keskpanga tegevus on minu arvates mänginud otsustavat osa nendest raskustest ülesaamises, mida kogesime alles hiljuti. Euroopa Keskpanga president on selgelt näidanud, et inflatsioon Euroopas väheneb, ja seetõttu näeb ta ette - nagu paljud parlamendiliikmed täheldasid - rahanduspoliitikas uut manööverdamisruumi.
Mulle tundus, et proua Ferreira oli liiga karm Euroopa Liidu reaktsiooni suhtes. Ma usun, vastupidi tema seisukohale, et Euroopa Liit reageeris kriisile kiiresti, võttes tänu meie institutsioonide - komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi - heale koostööle vastu ranged otsused väga lühikese ajaga ja ma tänan teid selle eest.
Mis puutub VKEde toetamisse, siis meil toimub peagi konkurentsivõime nõukogus arutelu Euroopa väikeettevõtete õigusakti vastuvõtmist käsitlevate otsuste üle ja ma usun, et ka selles valdkonnas on täitnud Euroopa oma osa seoses VKEde rahastamisega ja pööranud neile nõuetekohaselt tähelepanu ning seda ka majanduslanguse ajal.
Proua in't Veld, te tõite õigesti esile, et lühiajaline taastamine peaks tuginema Lissaboni strateegia raames läbiviidavatel pikaajalistel struktuurireformidel. See strateegia ei ole olnud kunagi varem nii oluline kui praegusel majanduslanguse ajal ning struktuurireforme peab saama nõuetekohaselt ellu viia.
Härra Martin, ma kuulsin teid selgesti, kui te kutsusite üles ühistegevusele, et määrata kindlaks tõelised prioriteedid.
Härra Schinas, meil olid reeglid, kuid need ei toiminud. See on tegelik põhjus. Seega vajame reegleid, kuid selliseid, mis on tõhusad. Me ei vaja ülereguleerimist, vaid tõelist raamistikku, mis on kohandatud vastavalt Euroopa konkurentsivõimele.
Proua Gottardi, teile soovin öelda, et jagan täielikult teie soovi võidelda maksupettuse vastu. Pealegi on eesistujariik Prantsusmaa muutnud selle Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil esmatähtsaks. Ma soovin teile veel öelda, et nõustun teie asjassepuutuvate märkustega, et me vajame tõhusat majanduse elavdamist.
Proua Starkevičiūté, ma nõustun teiega, et finantssektori tegevuse tavapärane aeglustumine on Euroopa majanduse taastamise lahutamatu osa ning et see peaks toimuma kooskõlastatult.
Härra Purvis, ma nõustun, et meil tuleb liikuda suurema solidaarsuse suunas - see on oluline. Pealegi pidasime seda ka silmas, kui tegime ettepaneku tugineda rahvusvahelise finantssüsteemi reformimisel Bretton Woodsis asutatud institutsioonidele, sealhulgas iseäranis Rahvusvahelisele Valuutafondile, mis on universaalne ja poliitiliselt seaduslik institutsioon ning mille rolli tugevdamist - ma olen veendunud - me lähiaastate jooksul näeme. Te nimetasite käibemaksu teemat. Eesistujariik pooldab tegelikult käibemaksu alandamist, mis on suunatud sektoritele, mis on äärmiselt töömahukad ja mida ei saa teise asukohta üle kanda.
Härra Rübig, te rääkisite samal teemal. Käibemaks on vahend, mis võib - kui seda alandatakse, siis kindlasti - säilitada majandustegevuse ja eeskätt tööhõive, kuid need käibemaksu alandamised võivad olla vaid sihtotstarbelised. Siinjuures pean ma silmas seda, et nende puhul peab olema võimalik tõendada, et need on täiesti põhjendatud. Arutelu selles küsimuses ei ole aga veel küps, nagu te teate.
Proua Ţicǎu, ma usun, et komisjoni esitatud majanduse taastamist käsitleva ettepaneku üks põhimõte on investeerimine, mis on tõeline ja õigeaegne, aga ka püsiv ja struktuurne. Ma nõustun teiega selles küsimuses täielikult.
Härra Hudacký, jah, Euroopa Investeerimispank on väga oluline vahend majanduse taastamisele kaasaaitamiseks ja seda mitmesuguste investeeringute näol. Ma arvan, et see on põhjapanev punkt. Meil on võimalus käsitleda seda teemat nõukogu järgmise nädala arutelude jooksul.
Härra Tannock, ma olen samuti arvamusel nagu ka kogu nõukogu, et me vajame taastumiskava, mis on kooskõlastatud, kuid mida saab tagasi võtta, kui majanduskasvu tingimused taastuvad.
Lugupeetud juhataja, volinik, daamid ja härrad! Lõpetuseks soovin öelda, et see arutelu ja kõik teie küsimused on olnud nõukogu jaoks väga olulised ja huvitavad. Need näitavad, et me oleme suurel määral ühel nõul, et me vajame tugevat ja ühtset Euroopa häält, mida kuuldaks rahvusvahelistel foorumitel. Euroopa Parlamendi toetus on äärmiselt tähtis. Selle eest soovin ma teid tänada.
Me peame - ja selles olen ma täielikult veendunud - muutma põhjalikult oma lähenemisviisi finantssüsteemile ja selle reguleerimisele. Seda tuleb teha Euroopa tasandil, võttes aga sealjuures arvesse ka rahvusvahelisel tasandil väljapakutavaid lahendusi, sest kui sellest kriisist on midagigi õppida, siis seda, et tänapäeva finantssüsteemil on tõeliselt rahvusvaheline mõõde, ja seepärast tuleb Euroopa õhutusel leida need lahendused just rahvusvahelisel tasandil.
Joaquín Almunia
Lugupeetud juhataja, härra Novelli, daamid ja härrad! Kõigepealt soovin öelda, et olen väga tänulik teie märkuste ja tähelepanekute ning huvi eest komisjoni algatuse, eriti taastamiskava vastu, mida me täna pärastlõunal oleme arutanud. Ma ei hakka kordama neid paljusid vastuseid, mis härra Novelli just andis. Ma nõustun peaaegu kõikide nende märkustega parlamendiliikmete sõnavõttude kohta.
Ma soovin nimetada vaid kuut punkti väga kiiresti. Kõigepealt nõustun ma nende seisukohtadega - alustades härra Gauzèsi omast -, kes ütlesid, et krediidikitsikus on äärmiselt suur ning sellel põhinevad suured probleemid, millega reaalmajandus vastamisi seisab. Alles eile arutasime ECOFINis seda, kuidas muuta tõhusamaks rekapitaliseerimise ja hoiuste tagamise kavad, mille on mitmesugused liikmesriigid juba vastu võtnud või mille vastu võtavad. Kaalul on suur hulk maksumaksja raha: märkimisväärsed summad on läinud pankade ja finantsinstitutsioonide tegevuse tagamiseks või neile kapitali kindlustamiseks. Nüüd on küsimus selles, et raha hakkaks krediidi näol voolama tagasi majandusse, sest see on majanduse nõuetekohase toimimise möödapääsmatu osa.
Kuna majandus ei toimi hästi, siis majandusprognoos, mida härra Rasmussen mainis ja mille ma esitasin kuu aega tagasi, ei ole enam prognoos, mille ma täna esitaksin. Just seepärast teatasin ma eile ministritele, et avaldan uue majandusprognoosi 19. jaanuaril.
Samal ajal on Rahvusvahelise Valuutafondi, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni ja teiste institutsioonide 2009. aasta kohta avaldatud hinnangud veelgi pessimistlikumad, kui komisjoni 3. novembri prognoos. Euroopa Keskpanga prognoos avaldatakse homme ja see on samuti masendav.
Minu teine märkus on see, et finantsteenuseid hakatakse kindlasti rohkem reguleerima. Tegelikult tehakse seda juba praegu. Nagu härra Jouyet enne ütles, andis nõukogu alles eile komisjoni algatusel heakskiidu, kui ma õigesti mäletan, siis vähemalt neljale komisjoni ettepanekule finantsturgude või -teenuste eri aspektide reguleerimise kohta. Kehtivaid regulatsioone tuleb muuta, reguleerimata valdkonnad reguleerida ning samuti tuleb parandada reguleerimise kvaliteeti ja seda, kuidas nende reeglite rakendamist Euroopa ja maailma tasandil kontrollitakse. Me räägime sellest kõigest.
Kuna parlament hakkab peagi käsitlema otsust Solvency II direktiivi eelnõu kohta, siis lubage mul öelda, et nõukogu vastus ei ole ikka veel alati kooskõlas nõukogu enda avaldustega selle kohta, mida on vaja teha finantsreeglite ja -järelevalve valdkonnas. Parlament on sellest teadlik, sest on nimetatud direktiivi teemal pidanud nõukoguga kõnelusi. Puudub üksmeel selles, kuidas kooskõlastada järelevalvemeetmeid kindlustuse sektoris. Meil tuleb Euroopa tasandil jõuda kiiresti niisuguse järelevalve suhtes kokkuleppele ning me räägime juba ka järelevalveasutuste kogu loomisest maailma tasandil tegutsevate institutsioonide jaoks.
Mis puudutab riskifonde, siis meie seisukoha aluseks on põhimõte, mille kohaselt tuleb nende tegevust reguleerida. Me ütlesime seda komisjonis, seda on öelnud nõukogu ja öeldi ka Washingtoni kohtumisel.
Muu hulgas analüüsib seda ka Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemeline töörühm. Volinik McCreevy kohtus eile majandus- ja rahanduskomisjoniga.
Ma nägin Euroopa Komisjoni presidenti kordamas teile siin saalis oma viimase külaskäigu ajal, et komisjonil on kavas riskifonde reguleerida, ja seda me ka teeme. Arutatakse veel seda, mil määral, mis valdkondades ja mis osades tuleb riskifondide tegevust reguleerida, nii et see ei puudutaks ainult riskifonde. Oluline panus sellesse arutellu on antud tööhõive sektorist ja härra Rasmusseni algatusel koostatud parlamendi raportiga.
Ma olen täiesti nõus nende parlamendiliikmetega, kes nimetasid investeeringuid ja vajadust siduda keskpika perspektiivi ja pikaajalised investeeringud energia ja kliimamuutuse paketiga. Ma nõustun nendega, kes ütlesid, et meie rahanduspoliitikas on manööverdamisruumi, ilma et sealjuures ohustataks Euroopa Keskpanga ja teiste keskpankade sõltumatust. See on ilmselge. Euroala inflatsioon oli Eurostati andmetel novembri lõpus 2,1%. Kõigest paar kuud tagasi rääkisime inflatsiooninäitajatest, mis olid kaks korda suuremad, ning seda manööverdamisruumi praegu kasutataksegi. Euroopa Keskpanga koosolek toimub homme siin Brüsselis. Ma ei tea, mida seal tehakse, kuid olen kuulnud panga presidendi Jean-Claude Trichet' avaldust ning panga seisukoht kõnealuses küsimuses on täiesti selge.
Minu järgmine punkt käsitleb stabiilsuse ja kasvu pakti. Paktis on selgelt öeldud, et kui eelarvedefitsiit on suurem kui 3%, algatatakse eelarvepuudujäägi menetlus, välja arvatud ühel juhul - nimelt, kui tegemist on erakorralise majandusliku olukorraga ja praegu on meil erakorraline majanduslik olukord. Teine tingimus, mida kohaldatakse esimesest tingimusest tulenevalt, on see, et ülemäärane defitsiit peab olema ajutine, kuid ajutine ei tähenda mitut aastat, vaid ainult ühte aastat. Kolmas tingimus, mis kaasneb kahe esimesega, on see, et defitsiit ei tohi olla kontrollväärtusest liiga palju suurem. Ma ei hakka rääkima tehnilistest üksikasjadest, sest see oleks koormav siinse parlamendi peamiselt asjatundmatutele kuulajatele, kuid härra García-Margallo, siinkohal räägime me mõnest kümnendikust protsendist.
Lõpetuseks, vastuseks härra Parishile - ja seda käibemaksu küsimust nimetas veel keegi - ütlen, et komisjoni dokument või kava hõlmab mitut instrumenti, mida saab kasutada eelarvestiimulite tekitamiseks. Üks neist on kindlasti vähendada niisugust olulist maksu või pigem niisuguse olulise maksu nagu käibemaksu määra. Tõsi on aga ka see, et komisjon ei hakka kedagi selleks sundima. Lugege kava ja te näete, et see ei hõlma kohustuslikke meetmeid, sest neid ei saakski olla. Kolmas punkt - see teave pärineb ECOFINi eilsetest kõnelustest - on see, et 27 liikmesriigist oli eile vaid üks selle meetme kasutamise poolt ning see oli liikmesriik, kes on seda ka juba kasutanud.
Juhataja
Suur tänu, volinik, eriti selle eest, et käsitlesite teemasid, mis ulatuvad matemaatikast teoloogiani.
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Louis Grech  
kirjalikult. - Finantskriis on põhjustanud Euroopa Liidu ja maailma majandusele suuri probleeme. Liikmesriikide kooskõlastatud jõupingutused on aidanud ELi pangandussüsteemi tõhusalt stabiliseerida, kuid teha on veel palju selleks, et takistada kriisi levimist majandusse laiemalt ning et kaitsta majapidamisi, ettevõtteid ja töökohti. Üksteisest sõltuvas maailmas võib nende probleemide ohjamine anda Euroopa Liidule võimaluse täita juhtrolli, et tuua üleilmsesse finantsstruktuuri selgus ning sotsiaalse vastutuse ja ennustatavuse aspekt.
Mis tahes leevendusmeetmete rakendamine peab toimuma õigel ajal, kõikehõlmavalt ja kooskõlas asjakohaste õigusmeetmetega, mis käsitlevad kriisi põhjusi. Eritähelepanu tuleks pöörata eeskirjadele, mis käsitlevad nii uusi finantstooteid, nagu kõrge riskitasemega hüpoteeklaenud ja nende tuletisväärtpaberid, kui ka nende turustamisega tegelevaid üksusi, nagu pangad, riskifondid ja erakapital. Läbi on vaja vaadata reitinguagentuuride ärimudelid ja nende reitingute õiguslik seisund.
Taastumisprotsessis peame pidama esmatähtsaks lahendusi, millega kaitstakse töökohti ja ühiskonna kõige haavatavamaid rühmi, edendatakse kasvu, majanduslikku jõudu ja stabiilsust, tagades, et asjaosalised, kellel on põhjendatud huvi säilitada asjade praegune seis, hoitaks eemale.
Gábor Harangozó  
kirjalikult. - (HU) Mul on heameel Euroopa ühiste püüdluste üle kriisiga toime tulla ja algatuste üle, millega tahetakse säilitada Euroopa töökohti ja luua uusi.
Samal ajal soovin ma juhtida tähelepanu asjaolule, et riikidel, kes on nii halvas eelarveolukorras nagu Ungari, ei ole kasutada mitte mingisuguseid rahanduslikke, märkimisväärseid eelarvelisi või maksualandamise vahendeid. Seega saab nendes riikides olla majanduslikuks stiimuliks peamiselt Euroopa vahendite ümberjaotamine ja nende tõhus kasutamine, aga ka palgakulude kärpimine, tõhustatud konkurentsieeskirjad ja halduskulude vähendamine.
Mul on iseäranis heameel, et meie asjaomaseid ühiseid püüdlusi toetab ka volinik Joaquín Almunia. Sellel põhjusel pean ma tõukefondidega soetud algatusi kõige olulisemaks ning toetan kindlalt nende viivitamatut vastuvõtmist. Nõudlust saavad aidata suurendada nii suurprojektide vastuvõtmise kiirendamine kui ka VKEdele kättesaadava krediidi toetamine.
Samal ajal olen seisukohal, et meie püüdlused enim abi vajavate isikute nimel ei ole ikka veel piisavad, ja seega palun ma tungivalt, et maa-arendus ja uusehitus lisataks samuti muudatuste hulka, mida pakutakse välja elamutoetuse valdkonnas. Vähemarenenud piirkondades ja asulates on teatavad maatükid või arendused, mida ei saa korda seada. Seega peame propageerima tänapäevaste energiatõhusate elamute ehitust. Niimoodi tegutsedes saame aidata kaasa Euroopa Liidu eesmärkidele seoses energia säästmise ja ka töökohtade loomisega, aidates samal ajal neid, kes seda enim vajavad.
Janusz Lewandowski  
Euroopa Komisjon reageeris oma kriisitegevuskava avaldamisega tõelisele vajadusele ühenduse meetmete järele, millega majandust stabiliseerida ja elavdada. Tegevuskava avaldati aga paar päeva pärast nn lepitust, millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu 2009. aasta eelarve. Eelarves ei eraldata täiendavaid vahendeid kriisist ülesaamiseks, kuid raske on ette kujutada 200 miljardi euro suurust kava, mis ei avalda eelarvele mitte mingisugust mõju.
Pikk vaidlus selle üle, millistest vahenditest eraldada üks miljard eurot näljahäda ohus olevate riikide abistamiseks, näitab, et 27 liikmesriigi seas ei ole lihtne saavutada kokkulepet täiendavate vahendite suhtes, nimelt makseteks eraldatud rohkem kui 116 miljardi euro suhtes, milles Euroopa Parlament ja nõukogu kokku leppisid. Kas või ainult sellepärast on José Manuel Barroso kava üksnes riiklike jõupingutuste summa, millega kaasnevad lubadused teha mööndusi eelarvedefitsiidi ja riigiabi eeskirjade suhtes.
Sellest hoolimata loodan ma, et stabiilsuse ja kasvu pakti tingimuste võimalik leevendamine ei ole Euroopa Komisjoni kava ainus tulemus. See saab toimuda siis, kui me viime ellu lubaduse suurendada ettemakseid ja lihtsustada tõukefondide tingimusi, mis peaksid kujutama endast 2009.-2010. aasta kohalikke ja valdkonnast lähtuvaid kriisipakette. See võiks lõpu teha laastavale tendentsile, et suureneb lõhe kohustuste ja tegelikult kasutatavate regionaalpoliitika vahendite vahel.
