Revízia smernice Rady 94/45/ES z 22 septembra 1994 o zriaďovaní Európskej zamestnaneckej rady (rozprava) 
Predsedajúci
Ďalším bodom je vyhlásenie Komisie na opätovné prerokovanie smernice Rady 94/45/ES z 22. septembra 1994 o zriaďovaníí Európskej zamestnaneckej rady.
Vladimír Špidla
člen Komisie. - (CS) Ďakujem vám za možnosť prerokovať dve úzko súvisiace otázky týkajúce sa Európskej zamestnaneckej rady a zodpovednej reštrukturalizácie, ktoré Komisia považuje za obzvlášť dôležité a v ktorých sme za posledný rok dosiahli výrazný pokrok.
Pokiaľ ide o Európsku zamestnaneckú radu, Komisia usúdila, že na zlepšenie právneho rámca Európskej zamestnaneckej rady je potrebná činnosť na úrovni Spoločenstva, pretože Európska zamestnanecká rada nie je v prípade reštrukturalizácií riadne prekonzultovaná. Okrem toho, existuje právna neistota pri implementácii smernice a je potrebné dosiahnuť lepšie prepojenie medzi informovaním a konzultáciami pracovníkov na národnej a nadnárodnej úrovni, ako aj medzi príslušnými smernicami.
Ako je vám známe, Komisia začala 20. februára druhú konzultáciu so sociálnymi partnermi týkajúcu sa revízie smernice, pričom navrhla niekoľko smerov, ktorými by sa táto smernica mala uberať s cieľom vyriešiť vyššie uvedené problémy. Ide predovšetkým o zmenu definícií, posilnenie ustanovení, ktoré sa použijú v prípade nedosiahnutia dohody, školenia zamestnancov, úpravu dohôd v prípade významných zmien, ako napríklad zlúčenia podnikov, zavedenia dohodnutého systému pre vzájomné prepojenie medzi dialógom na národnej a nadnárodnej úrovni.
Táto konzultácia je krokom, ktorý predchádza predloženiu legislatívneho návrhu Komisie, avšak poskytla tiež sociálnym partnerom možnosť rokovať o danej otázke. Sociálni partneri sú nepochybne v najlepšej pozícii pre zaistenie významného pozitívneho dopadu revízie smernice. Komisia ich preto vyzvala na rokovanie o Európskej zamestnaneckej rade. Európska konfederácia odborových zväzov nakoniec prehlásila, že nebola schopná s organizáciami zamestnávateľov začať negociačné rokovanie o Európskej zamestnaneckej rade. V mene Komisie som sa však na sociálnych partnerov obrátil s novou výzvou, aby plne prispeli k zlepšeniu rámca, ktorým sa tieto subjekty riadia. Komisia v súčasnej dobe dokončuje hodnotenie dopadov možností, ktoré sa otvárajú pre činnosti Spoločenstva s ohľadom na odpovede a príspevky sociálnych partnerov.
Pokiaľ závery tohto hodnotenia potvrdia, že najvýhodnejšou možnosťou pre vyriešenie terajších problémov je revízia smernice a pokiaľ sociálni partneri nebudú reagovať na poslednú výzvu, ktorá im bola určená, navrhnem v lete členom Komisie, aby sme prijali vyrovnaný legislatívny návrh, ktorý zohľadní všetky vyjadrené názory a záujmy rôznych strán.
Európska zamestnanecká rada totiž musí dostať nový impulz na rozvíjanie skutočného nadnárodného dialógu a mať možnosť plne vykonávať svoju úlohu pri predvídaní a uskutočňovaní zmien. Musí byť efektívnejšia, silnejšia a účinnejšia. Komisia sa bude v tejto otázke, ktorá je jednou z jej priorít v roku 2008, usilovať o úzku spoluprácu s Parlamentom aj s Radou.
Druhou témou je reštrukturalizácia. Reštrukturalizácia predstavuje nevyhnutnú reakciu na proces významných hospodárskych a sociálnych zmien v Európe, súvisiacich s technologickým pokrokom, globalizáciou, starnutím populácie, ako aj s nevyhnutnými krokmi umožňujúcimi čeliť globálnemu otepľovaniu a hrozbám pre životné prostredie. Je isté, že hlavnú zodpovednosť v procese prispôsobovania majú podniky, pretože sú oboznámené s podmienkami na trhu a s technológiami a berú na seba riziká súvisiace s rozhodnutím o reštrukturalizácii.
Sociálny, hospodársky a regionálny dopad týchto reštrukturalizácií, zvlášť tých najrozsiahlejších, je však taký, že nemôžeme opomenúť úlohu, ktorú môžu v jednotlivých fázach procesu prispôsobovania hrať tiež subdodávatelia, podniky, zamestnanci a ich zástupcovia. Z rovnakých dôvodov vyžadujú prispôsobenie hospodárskym zmenám verejné opatrenia zamerané nielen na vytvorenie celkového rámca priaznivého pre hospodársku konkurencieschopnosť, ale tiež na cielenú podporu predvídania prípravy a sociálne zodpovedného riadenia reštrukturalizácie.
Podniky sú, spolu s problematickými oblasťami, v prednej línii reštrukturalizácie. Na jednej strane, musia byť schopné rýchlo sa rozvíjať a zachovať si pritom konkurencieschopnosť, a na druhej strane musia napĺňať svoju sociálnu, spoločenskú a územnú zodpovednosť prostredníctvom predvídania zmien, efektívneho a včasného zdieľania dôležitých informácií so všetkými zúčastnenými stranami, a predovšetkým prostredníctvom zavedenia mechanizmov pre prípravu zamestnancov a územia na predvídateľné reštrukturalizácie.
Sociálni partneri sa v roku 2003 dohodli na všeobecnom orientačnom rámci, ktorý zodpovedá týmto požiadavkám. Na základe tohto rámca vypracovali operatívne smernice; tie sú ale v súčasnej dobe len málo využívané. Z tohto dôvodu Komisia čoskoro predloží správu s cieľom podporiť sociálnych partnerov v ďalších krokoch v tejto oblasti, napríklad efektívnejšou implementáciou týchto orientácií a tiež cez rozšírenie záberov zásad a definovanie spôsobu vysporiadania sa s existujúcimi vážnymi problémami.
Rád by som zdôraznil, že Komisia je ochotná s Parlamentom čo najviac spolupracovať, pokiaľ ide o obidve prioritné otázky, teda Európsku zamestnaneckú radu a reštrukturalizáciu, a taktiež sociálnu agendu, a to v miere presahujúcej rámec tohto dnešného prehlásenia.
Philip Bushill-Matthews
v mene skupiny PPE-DE. - Vážený pán predsedajúci, mám slovo v rôznych funkciách, nielen ako koordinátor najväčšej politickej skupiny tu v Parlamente, ale tiež ako niekto, kto hral vedúcu úlohu pri prediskutovávaní tohto problému počas predchádzajúceho volebného obdobia, a predovšetkým ako niekto, kto v predchádzajúcej podnikateľskej kariére naozaj zaviedol zamestnanecké rady do rôznych rozdielnych odvetví: niekto, kto zásadne verí v rozvoj informovanosti a konzultácií a kto vie niečo o tom, čo funguje a čo nefunguje - celkom iste teda skutočný zástanca tejto filozofie. Pán komisár, je to nepochybne vrcholná irónia, že takýto problém - ktorý je celý o sociálnom dialógu a o dvoch stranách spájajúceho sa odvetvia - by mal naozaj padnúť na prvej prekážke len preto, že si Konfederácia európskych odborových zväzov odmieta spolu sadnúť a prediskutovať ho. Chválim vás za to, že ste sa o to pokúsili, že to stále skúšate rozbehnúť - začať dialóg. Ale pokiaľ poviete, že ak tu nie je dialóg, tak aj tak predložíte zákon, čo potom môže byť podnetom pre obidve strany sadnúť si spolu? Kde je tu penalizácia jednej strany za to, že nebola pripravená sadnúť si k tomu? Navrhujem vám - a hovorím to s ťažkým srdcom - že riešenie pre vás, pán komisár, určite existuje, keď preskúmate svoje možnosti, pretože každý váš návrh odráža fakt, že jedna strana bola pripravená diskutovať a druhá nie.
Napokon, vo svete rastúcej globalizácie a samozrejme aj potreby reštrukturalizovať spoločnosti v záujme udržania kroku, sú problémy informácií a konzultácií pracovníkov kriticky dôležité. Čo však zatiaľ vidíme? Zlyhávanie sociálneho dialógu, zlyhávanie sociálneho partnerstva a zlyhávanie mnohých ľudí, ktorým mohlo byť zverené vedenie. Pri odmietaní rokovať nezlyhali Európske odborové zväzy len samy osebe; zlyhali a nesplnili tiež očakávania zamestnancov, o ktorých prehlasujú, že sú ich zástupcami. Keď sa tento problém konečne dostal do parlamentu, my ako členovia Európskeho parlamentu ich musíme uistiť, že nezlyháme.
Harlem Désir
v mene skupiny PSE. - (FR) Vážený pán predsedajúci, pán komisár, vážené dámy a páni, smernica Európskej zamestnaneckej rady bola v čase jej prijatia v roku 1994 priekopnícka. Aj keď stanovuje len minimálne požiadavky, otvára zamestnancom cestu do skupín podnikov s významom na úrovni spoločenstva pre účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi, a bola jedným zo zakladajúcich zložiek Európskeho pracovného práva. Dnes však zaostáva za zmenami korporatívnej skutočnosti a za finančným zameraním vedenia spoločností, a zaostáva dokonca aj za inými smernicami o informovanosti zamestnancov a konzultácií s nimi, ktoré boli odvtedy prijaté. Je preto absolútne nevyhnutné prehodnotiť to, zaistiť, že v spoločenstvách na účely informovania zamestnancov a prerokovania s nimi budú dostávať informácie včas a budú zaručovať vysoký štandard konzultácií, čo znamená, že sa môžu nájsť iné možnosti v prípadoch, keď zamestnanci čelia rozhodnutiam o reštrukturalizáciách, miestnych zatváraniach podnikov a masovom znižovaní stavov.
Za posledných pár rokov sme príliš často boli svedkami náhlych rozhodnutí zaviesť kolektívne prepúšťanie bez reálnej možnosti konzultácií so zamestnancami, alebo s ich zástupcami, ktorí by pritom mohli mať svoje slovo. Niekedy sa zamestnanci dozvedia z rádia, že sa stanú prebytoční. Ich zástupcovia sú informovaní len pár minút pred zverejnením tohto rozhodnutia, spravidla v čase otvorenia burzy cenných papierov.
Všetko toto zdôrazňuje naliehavú potrebu revízie. Navyše, táto revízia bola ustanovená v texte pôvodnej smernice, a v roku 2000 mal byť mechanizmus tejto smernice aktualizovaný. Odvtedy, konfederácia európskych zamestnávateľov BusinessEurope (alebo UNICE, ako sa v tom čase nazývala) - urobila všetko, čo len mohla na zablokovanie takejto revízie a na uistenie sa, že diskusia neskončila nikde.
Preto, vážené dámy a páni, v roku 2001 pán Bushill-Matthews ako spravodajca Európskeho parlamentu s ostatnými pomohli presadiť žiadosť o náročnú revíziu tejto smernice prijatej veľkou väčšinou v Parlamente, čo bol znovu ten istý prípad, ktorý sa zopakoval v roku 2007. Preto nemôžem akceptovať kritiku Európskej konfederácie odborových zväzov. Je to úprimné a je to pripravené na prerokovanie. Ak tieto konzultácie a tieto rokovania neskončia nikde, potom je na Komisii použiť svoje právo na iniciatívu. Komisia má monopol v práve na iniciatívu, a to rešpektujeme. Avšak to jej tiež dáva zodpovednosť v oblasti ochrany všeobecných záujmov v Európe, nepripustenia držania rukojemníkov súkromných záujmov, uistenia, že zamestnanci na našom kontinente môžu rátať s Európskou komisiou pri obrane svojich práv na prekonzultovanie a informovanie v rozumnom čase, aby v hlavnej skupine podnikov s významom na úrovni Spoločenstva mohol existovať skutočný európsky sociálny dialóg.
Siiri Oviir
v mene skupiny ALDE. - (ET) Vážené dámy a páni, je veľmi pozitívnou záležitosťou, že Komisia zvýšila povedomie o problémoch týkajúcich sa Európskej zamestnaneckej rady, potreby konzultovať a informovať zamestnancov v situácii, kde globálne podmienky vytvárajú nevyhnutný stupeň potrebných ekonomických reštrukturalizácií.
Plne súhlasím s predchádzajúcim rečníkom po mojej ľavici, že konzultácia je veľmi dôležitá. Ale konzultácia nie je jediná dôležitá vec; konštruktívne a pozitívne zdieľanie informácií je tiež veľmi dôležité. Veľký dôraz sa kládol na potrebu sociálneho dialógu.
Lenže dnešná Európska únia už viac nezahŕňa 15 starých demokratických krajín; je nás 27. A napríklad v mojej krajine, členstvo v odborových organizáciách, ktoré sú na jednej strane prirodzené skupiny sociálneho dialógu, pokrýva okolo 5 % zamestnancov. Pracujúci nie sú členmi odborových zväzov z vlastnej slobodnej vôle. Majú na toto svoje vlastné dôvody, z ktorých jeden nepochybne je, že nevidia, že by odborové zväzy mali moc chrániť ich záujmy.
Komisia teraz vypracováva právny rámec a legislatívu, a mala by si byť vedomá, že existuje veľa krajín v podobnej situácii. Vyzývam na zváženie tohto bodu, inak skončíme s legislatívou, ktorá nebude fungovať v mnohých členských štátoch a nebude použiteľná.
Ewa Tomaszewska
v mene skupiny UEN. - (PL) Ako členka nezávislých autonómnych odborových zväzov "Solidarita" hovorím teraz tiež v mene mojich kolegov z odborových zväzov. Pokiaľ ide o otvorenie dialógu, zamestnávatelia chodia okolo horúcej kaše. Dialóg je v záujme členov odborových zväzov a pracovného prostredia.
Smernica 94/95 už dávno prestala byť všeobecne uznávanou a nie je harmonizovaná s ostatnými smernicami Európskej únie, predovšetkým so smernicou 2001/86, ktorou sa dopĺňajú stanovy európskej spoločnosti v súvislosti s účasťou zamestnancov na riadení a smernicou 2002/14, ktorá ustanovuje všeobecný rámec pre informovanie a porady so zamestnancami v Európskom spoločenstve. Tiež neexistuje riadna definícia postavenia odborových zväzov v robení príprav a fungovaní Európskej zamestnaneckej rady. Postup na ich zriaďovanie je komplikovaný, a toto je dôvod, prečo len jedna tretina potenciálne existujúcich zamestnaneckých rád naozaj existuje.
Nedostatok presných definícií o informovaní a konzultovaní spôsobuje vážne ťažkosti zamestnancom v získavaní prístupu k informáciám, predovšetkým počas privatizácie alebo prevzatia podniku. Čakáme pohotové vylepšenie tohto právneho uzákonenia.
Elisabeth Schroedter
v mene skupiny Verts/ALE. - (DE) Vážený pán predsedajúci, vážené kolegyne a kolegovia. Môžem len uvítať, pán komisár, že ste konečne vyňali európsku sociálnu politiku z čakacej listiny. Je totiž najvyšší čas. Koniec koncov, bolo už jasné, že rokovania medzi európskymi odbormi a Európskym zväzom zamestnávateľov boli odsúdené na stroskotanie, keďže jedna strana kategoricky odmietala revíziu. Odloženie tohto kľúčového zákonného návrhu zo strany pána komisára zanechalo u ľudí dojem, že Komisia vytrváva v úsilí vytvoriť výlučne liberálny model vnútorného trhu a nerobí nič pre model sociálnej Európy.
Nestačí totiž o sociálnej Európe len rozprávať, ale ľudia chcú vidieť aj skutky. Už dlho je jasné, že minimálny počet 1 000 zamestnancov je príliš veľa, aby boli schopní v dostatočnej miere zastupovať zamestnancov v stále sa meniacej situácii podnikov v celej Európe.
Je tiež jasné, že Európska zamestnanecká rada nemôže plniť účinne svoju zastupiteľskú úlohu, pokiaľ je informovaná príliš neskoro o fúziách, predajoch či čiastkových predajoch podnikov. Pokiaľ je Komisia na jednej strane presvedčená o tom, že dánsky model flexikurity je tak skvele spôsobilý pre Európsku stratégiu zamestnanosti, potom sa musí samozrejme starať aj o to, či existujú aj predpoklady na podporu dánskeho modelu zamestnanosti tvorené na európskej úrovni, myslím totiž účinné zastúpenie zamestnancov.
Potom však musí Komisia tiež posilniť práva odborov v rámci revízie smernice o zamestnaneckých radách. Okrem toho, Komisia by mala ako výsledok Európskej iniciatívy za transparentnosť a Kódexu korporačného riadenia zabezpečiť, aby sa všetky spoločnosti spadajúce do smernice o zamestnaneckých radách podieľali na budovaní Európskej zamestnaneckej rady. Môžem hovoriť len o mojej vlastnej krajine: zo spoločností s centrálou v Nemecku, ktoré mali budovať podnikové rady, tak spravilo len 30 %. Vyhnutie sa povinnostiam európskeho zamestnaneckého práva v praxi musí viesť k následkom. Toto je reálna výzva pre Komisiu.
Francis Wurtz
v mene skupiny GUE/NGL. - (FR) Vážený pán predsedajúci, pán komisár, pred ôsmimi rokmi Komisia uverejnila správu podľa smernice z roku 1994 o Európskej zamestnaneckej rade, v ktorej uznala, že za zdá, že uplatňovanie tohto textu v niektorých prípadoch - citujem - "zaručuje len veľmi nízku úroveň medzinárodných konzultácií a informácií". Zakončila to,, opäť citujem, že by to "v danom momente rozhodlo o možnosti revízie smernice". To bolo pred ôsmimi rokmi. Štyri roky prešli a nič sa nestalo. V roku 2004 pán komisár konečne začal prvú fázu konzultácií so sociálnymi partnermi. Potom boli ďalšie štyri roky stratené, dokonca aj keď pozícia všetkých strán bola dobre známa, a nič sa nezmenilo.
Podľa organizácií zamestnávateľov žiadna revízia smernice nie je bezvýznamná, pokiaľ odborové zväzy veria, že je nevyhnutná. Môžem dodať, že sama Komisia uznala, že v roku 2006 len tretina spoločností zriadila takúto radu, že 20 % Európskych zamestnaneckých rád, ktoré existovali, konzultovalo až po verejnom oznámení rozhodnutí manažmentu a že 30 % ich vôbec nekonzultovalo. V tomto čase došlo k prudkému nárastu počtu fúzií, reštrukturalizácií a presídlení.
Dnes sa konečne prebúdzame z tohto neospravedlniteľného zimného spánku. Nejaké návrhy už boli vznesené. Sú rozhodne tak načasované, že BusinessEurope, ktorá bola proti revízii, je potešená, že sú, podľa ich slov, menej predpisujúce ako inšpirujúce, ale aspoň môže začať diskusia. Teraz je to na Parlamente, a Parlament nemusí začínať od nuly. Musím spomenúť, že v roku 2001, bola na túto tému prijatá správa nášho kolegu v PPE v tom čase, pána Menrada. Tam sa medzi inými požiadavkami na presadenie v smernici uvádzali, citujem - "primerané sankcie na národnej a európskej úrovni za porušenie smernice" - presne stanovené a ťažké sankcie - právo na pozastavenie rozhodnutí manažmentu na požiadanie zástupcov zamestnancov, a význačnejšia úloha pre odborové zväzy.
Naša skupina podporí prerokovanie návrhov v starej správe PPE, ktorá získala väčšinu v roku 2001, a navrhuje, aby boli konkrétnejšie, osobitne v dvoch bodoch: Po prvé, Európske zamestnanecké rady musia mať prístup k strategickým informáciám o skupine, aby konzultácie neboli len formalitou, a predovšetkým musia mať právo pozastaviť každý plán reštrukturalizácie: nielen odsunúť konečný termín, ale aby mohli vykonať protikladný posudok, uviesť protikladnú ponuku a zúčastňovať sa na reálnych rokovaniach. Máme len málo času. Koniec tohto parlamentného volebného obdobia sa blíži. Myslím, že nastal rozhodujúci moment.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Rozhodla som sa pre skôr odlišný prístup od toho, ktorý si vybral môj kolega pán Bushill-Matthews. Súhlasím s ním v mnohých bodoch, napríklad v tom, že výsledkom fúzií, premiestnení, reštrukturalizácií a všetkého tohto naprieč štátnymi hranicami vo svete narastajúcej globalizácie je stále väčšia potreba lepšej informovanosti a konzultácií.
V súčasnej dobe je tu dobrých 800 až 820 Európskych zamestnaneckých rád reprezentujúcich asi 145 miliónov zamestnancov. Cesta, ktorú vidím, je v sociálne orientovanej trhovej ekonomike, ktorá môže v záujme zamestnancov zaistiť pokoj a stabilitu. Pracovný trh musí byť schopný fungovať čo najlepšie.
Pán predsedajúci, toto je to, prečo sú Európske zamestnanecké rady pre mňa také dôležité. Zamestnávatelia a zamestnanci musia ešte dosiahnuť dohodu, a vyzývam zamestnancov, aby pokračovali vo svojich snahách o dosiahnutie takejto dohody. Avšak ak sa vrátia k rokovaciemu stolu, musí tu byť tiež ponuka od zamestnávateľov, na ktorej budú rokovania založené.
Plne podporujem, čo sme odhlasovali v roku 2001 v rámci správy môjho kolegu, pána Menrada. Čo sme v tom čase povedali? Povedali sme, že nová legislatíva musí byť predložená zaručene skôr, včasnejšie poskytnúť informácie a zlepšiť konzultácie, znížiť limity počtu zamestnancov v Európskej zamestnaneckej rade, priniesť viac, rozdielnych a lepšie fungujúcich sankcií pre prípad možnosti, že legislatíva nebude riadne fungovať, a kvôli zlepšeniu okolností, za ktorých majú Európske zamestnanecké rady fungovať.
Vážený pán predsedajúci, vyzývam všetkých, aby si sadli za rokovací stôl. Ak sa to nestane, je to na vás, pán komisár Špidla, zaistiť, že tento nový text bude zavedený už tento rok. Ďakujem veľmi pekne.
Predsedajúci
Máme problémy s časom, vzhľadom na to, že Rada má hovoriť v nasledujúcej diskusii a zástupcovia Rady budú musieť odísť v konkrétnom čase. Preto sa vážené dámy a páni ospravedlňujem, ale z tohto dôvodu musím byť veľmi prísny pri striktnom dodržiavaní časov jednotlivých príspevkov.
Jan Andersson
- (SV) Vážený pán predsedajúci, zdá sa, že všetci súhlasia s tým, že toto je dôležitá smernica. Je dôležité, najmä v čase zvyšovania sa reštrukturalizácií, aby informovanie a konzultovanie riadne fungovalo. Tiež zdieľam názor Komisie a názor pána komisára Špidlu, že smernica, tak ako funguje dnes, nie je dosť dobrá. Zlepšenia sú potrebné. Vieme, že sa odohrali významné reštrukturalizácie bez toho, aby vôbec došlo k informovaniu a konzultáciám.
Taktiež sa prikláňam k názoru, že bolo celkom správne nechať túto problematiku sociálnym partnerom. Avšak ako sa veci teraz majú, musí znovu existovať šanca na predloženie smernice Parlamentu ešte v tomto volebnom období. Ak je toto prípad, že jedna rokovacia strana používa rokovania len na predĺženie procesu a po deviatich mesiacoch tu nie je zmluva, potom neprinesieme žiadnu smernicu a teda ani žiadnu zmenu. Existuje jasné riziko, že sa to v tomto prípade môže stať. Toto je dôvod, prečo sa jedna strana stiahla do seba. Ako vidíte, existuje jasné riziko, že ide len o odklad.
Toto je situácia, v ktorej sa dnes nachádzame. Ak je to tak, Komisia má povinnosť konať. Nachádzame sa v tejto situácii, pretože rokovania nemali úspech. Ak je to tak, potom Komisia musí poskytnúť návrh založený na princípoch, ktoré spomenul pán Špidla v predloženej analýze. Ak je to tak, my v Parlamente sľubujeme, ako sme to už prerokovali na stretnutí koordinátorov Výboru pre trhu práce, že sa vynasnažíme dosiahnuť smernicu, ktorá môže byť hotová v tomto volebnom období Parlamentu. Toto je to, čo je práve teraz dôležité. Komisia musí konať.
José Albino Silva Peneda
(PT) Vážený pán predsedajúci, pán komisár, vážené dámy a páni, najskôr by som chcel poďakovať Komisii za prácu, ktorú vykonala so sociálnymi partnermi kvôli revízii smernice o Európskej zamestnaneckej rade. Myslím si však, že rozpor medzi európskymi prázdnymi rečami a skutočnou realitou každodenného života ľudí napomáha v podkopávaní dôvery medzi manažmentom a zamestnancami.
Rozhodujúcim sa stalo podporovanie úrovne dôvery medzi dvoma stranami odvetvia v úmysle zvýšiť konkurencieschopnosť a súdržnosť v Európskej únii. Úroveň dôvery bude stúpať, ak zosilnie sociálny dialóg, a čím viac sociálny dialóg zosilnie, tým viac transparentnosti bude v rozhodnutiach o regulačných a reštrukturalizačných procesoch.
Pri zlepšení informačného toku medzi zamestnávateľmi a zamestnancami musíme prispievať k lepšiemu porozumeniu dopadu medzinárodných javov, ako aj pomôcť obidvom stranám dohodnúť sa na hľadaní riešení v procese reštrukturalizácie. To je to, prečo potrebujeme kontrolovať a modernizovať právne mechanizmy vzťahujúce sa na konzultácie a účasť zamestnancov s cieľom dosiahnuť právny rámec, ktorý bude podporovať sociálny dialóg.
Preto vyzývam Európsku konfederáciu odborových zväzov, aby prehodnotila svoju pozíciu a sadla si k rokovaciemu stolu so zástupcami zamestnancov s cieľom preskúmať tento koncept smernice. Ak sa ukáže, že je to nemožné, mrzí ma to, ale musím tiež povedať, že Komisia musí za to prevziať zodpovednosť, a bude dobré, ak bude proces revízie smernice ukončený ešte počas tohto volebného obdobia Parlamentu a Komisie.
Harald Ettl
(DE) Pán predsedajúci, keď Komisia hovorí európskym sociálnym partnerom, že sa majú "znovu pokúsiť" nájsť spoločnú reč, poukazuje to na určitú neznalosť politickej reality. Zamestnávatelia nie sú ochotní participovať a Komisia nevie pochopiť, prečo mechanizmus sociálneho partnerstva funguje tak zle.
V rýchlo sa meniacich priemyselných podmienkach, ktoré si vyžadujú okamžitú adaptáciu, je rozhodovanie založené na dosiahnutí jednomyseľnosti, tak ako v prípade BUSINESSEUROPE, nepraktické. Veď aj Medzinárodná konfederácia odborových zväzov (ITUC) hlasuje kvalifikovanou väčšinou, ktorá umožňuje flexibilitu a zmenu. Práve tento rozhodovací mechanizmus sociálnych partnerov bol dôvodom, že v roku 1994 politici ako Helmut Kohl a Európsky parlament dohodli a presadili smernicu o európskych zamestnaneckých radách, a zároveň bolo už vtedy prijaté ustanovenie umožňujúce po uplynutí piatich rokov revíziu a ďalšiu úpravu. Teraz máme rok 2008 a Komisia znovu chce iniciovať rokovania, ktoré budú určite presahovať toto funkčné obdobie, a to napriek tomu, že zamestnávatelia nie sú ochotní alebo nie sú schopní o tom rokovať kvôli svojím vnútorným rozhodovacím mechanizmom.
Aby som to zhrnul, pre vašu informáciu, toto je rovnaká situácia ako v roku 1994. Chceme zlepšiť taký dôležitý nástroj ako Európske pracovné rady, ako tu v pléne vysvetlil pán Barroso, alebo chceme len predstierať že sme aj tak chceli revíziu a že nakoniec sa to nepodarilo kvôli okolnostiam, tak ako je to často aj s inými sociálnymi otázkami?
Ak je to tak, tak potom nevynakladáme dosť úsilia na dosiahnutie lepšieho riešenia a výsledok celej našej snahy týkajúcej sa sociálnych a zamestnaneckých otázok počas tohto funkčného obdobia bude vyzerať ešte horšie. To sa nesmie stať!
Alejandro Cercas
Pán predsedajúci, ďakujem Vám, pán komisár. Ak som Vám správne rozumel - a dúfam, že som Vám správne rozumel a nesplietol som si moje priania s realitou - myslím, že chcete túto bitku bojovať, a že sa nevzdáte práva na iniciatívu, a že sa pokúsite zabezpečiť, že pred skončením funkčného obdobia tohto Parlamentu a funkčného obdobia Komisie budeme mať po ôsmich rokoch konečne novú smernicu o zamestnaneckých radách. V období svojho vzniku bola smernica samozrejme veľkým pozitívom, ale teraz ju už udalosti vo veľkej miere prekonali.
Ak sa to potvrdí, pán komisár, potom máte našu plnú podporu, moju plnú podporu, pretože si myslím, že máte právo a povinnosť trvať na iniciatíve tejto Komisie, ak jedna zo strán nechce revíziu tejto smernice napriek skutočnosti, že je potrebné ju urobiť. Je to nevyhnutné, pretože v hre je verejný záujem. Európski zamestnanci sú veľmi nahnevaní a majú na to dôvod.
Karin Jöns
(DE) Pán predsedajúci, pán komisár, zdá sa, že Komisia opäť raz len hovorí o myšlienke sociálnej Európy. Vy ste zodpovední za skutočnosť, že ešte stále nemáme návrh na reformu zamestnaneckých rád, pretože je to Komisia a nik iný, kto ignoruje vyhlásenie ETUC, že začne rokovať s BUSINESSEUROPE, až keď bude ich záujem úprimný. Zavádzate úplne nové pravidlá hry, pretože článok 138 Zmluvy neobsahuje zmienku o tretej fáze procesu konzultácií. Takáto fáza nikdy neexistovala. Taktika Komisie je jasná - hrá o čas.
Je Komisia skutočne znovu na strane zamestnávateľov? Zásadnú reformu zamestnaneckých rád v podstate nikto nechce, určite nie pred budúcimi európskymi voľbami. Dovoľte mi, aby som vám pripomenula, že Jacques Delors nám už predstavil návrh, len dva týždne po tom, ako zamestnávatelia odmietli rokovať. Mohli ste urobiť to isté. Koniec júna je príliš neskoro, a to ani nehovorím, že "vyvážený návrh" vyzerá úplne inak.
Proinsias De Rossa
Pán predsedajúci, chcem sa poďakovať pánovi Špidlovi za jeho vyhlásenie a skutočnosť, že má v úmysle reformovať smernicu o európskych zamestnaneckých radách. Ale ak chceme úspešne ubezpečiť Európanov, pracujúcich Európanov, že Európa je viac ako len jednotný trh, naliehavo potrebujeme konečné termíny a činy.
Musím povedať, že nenachádzam logiku na strane tých osôb v EPP, ktorí vinia ETUC za odstúpenie od rokovaní. ETUC, odbory a zamestnanci sú tí, ktorí budú mať prospech zo serióznej revízie smernice o európskych zamestnaneckých radách. Sú to samé nezmysly. Ak by boli presvedčení, že existuje možnosť rokovaním dosiahnuť zlepšenie, rokovali by. Ale nie sú pripravení podstúpiť šarádu deväťmesačných rokovaní, aby potom zamestnávatelia od nich odstúpili.
Preto si myslím, že je absolútne nevyhnutné, aby Komisia bez meškania predložila návrh.
Pier Antonio Panzeri
(IT) Pán predsedajúci, dámy a páni, myslím, že dokonca i Vy, pán komisár, chápete, že je tu skutočný rozpor medzi tvrdením, že revízia smernice je jednou z priorít Komisie, keď potom nedokáže toto tvrdenie realizovať: potrebujete viac odvahy a odhodlania, bez toho aby vás ovplyvňovali rokovania, ktoré neprinášajú výsledky, a to nie kvôli ETUC, ale kvôli ľuďom, ktorí pod zámienkou že chcú rokovať, v skutočnosti len plytvajú časom.
Existujú dva dôvody, prečo by ste mali prijať väčšiu zodpovednosť: prvý spočíva v postupe. Nesmieme sa zastaviť a Komisia musí chrániť svoje rozhodovacie právomoci. Druhý dôvod je politický: viete, že súčasná legislatíva neumožňuje CA efektívne fungovanie. Revízia smernice je potrebná nielen preto, aby mohla reagovať na pôvodné ciele, ale aj zabezpečila, aby sme boli lepšie pripravení čeliť súčasným výzvam.
Preto Vás vyzývam, pán komisár, aby ste vyslali jasný signál a ukázali, že máte odvahu rozhodnúť!
Genowefa Grabowska
(PL) Pán predsedajúci, smernica o európskych zamestnaneckých radách je z roku 1994. Odvtedy sa v globalizovanej ekonomike objavili nové výzvy, do EÚ vstúpili nové členské štáty, vrátane môjho, Poľska. Z tohto dôvodu smernica naliehavo potrebuje zmenu. Zmenu ukladá aj Lisabonská zmluva, ktorá sociálny dialóg stavia výrazne do popredia. Smernica sa musí zmeniť aj preto, že si to vyžaduje Charta základných práv, ktorej článok 27 jasne hovorí: "Pracujúci alebo ich zástupcovia musia mať (...) zaručené informácie konzultácie (...)."
Nová smernica by preto mala zlepšiť súčasný mechanizmus a nutne zaviesť nové - mechanizmy, ktoré umožnia zmierniť stres spojený s organizačnými zmenami, ako rozdeľovanie alebo zlučovanie spoločností, hromadné prepúšťanie a hlavne premiestňovanie spoločností a zariadení v rámci EÚ.
Som si istá, že včasné informácie o týchto nepopulárnych opatreniach umožnia zmierniť stresy na pracovnom trhu a zjednotia smerovanie Európskej únie.
Ilda Figueiredo
(PT) Pán predsedajúci, tieto procesy reštrukturalizácie, zlučovania a čiastočného alebo úplného premiestňovania nadnárodných spoločností sa dejú v rôznych krajinách EÚ vrátane mojej krajiny, Portugalska, bez rešpektovania práv zamestnancov a úplne bez rokovaní s odbormi - ako tu už bolo mnohokrát spomenuté - a bez akýchkoľvek priamych informácií.
Revízia tejto smernice už dlho mešká a je nevyhnutná pre zlepšenie ochrany práv zamestnancov. Revízia musí obsahovať nielen záruky týkajúce sa informovanosti, ale aj záruky týkajúce sa účasti zamestnancov, zástupcov zamestnancov a odborov na celom priebehu, ako aj záruky zabezpečujúce zamestnancom právo, v prípade potreby, prejaviť nespokojnosť a odpor vrátane práva vetovať reštrukturalizáciu alebo premiestňovanie, ktoré nerešpektujú práva zamestnancov, práva regiónov alebo práva krajín. Toto sa malo urobiť už veľmi dávno a preto Vás vyzývam, komisár, aby sa to viac neodkladalo.
Vladimír Špidla
člen Komisie.- (CS) Dámy a páni, bohužiaľ nemám dostatok času na detailnú odpoveď. Dotknem sa ale niektorých najdôležitejších otázok. Prvou otázkou je pozícia sociálnych partnerov. Som pevne presvedčený, že sociálni partneri majú najlepšiu možnú pozíciu, aby sa na takejto zmene priamo podieľali. Na druhej strane, bolo Komisii udelené právo na iniciatívu a návrh smernice prirodzene nebol predložený narýchlo, ale vychádzal z hodnotenia súčasnej situácie a z dosiaľ nadobudnutých skúseností. Komisia sa preto nenechá brzdiť správaním sociálnych partnerov. Napriek tomu zastávam názor, že je, a bolo, vhodné naposledy vyzvať sociálnych partnerov na účasť.
V diskusii bolo spomenuté, že návrh zdanlivo karhá niektorých sociálnych partnerov. Rád by som pripomenul, že žijeme v právnom prostredí a tak nikto, kto si uplatňuje svoje práva, nesmie byť za to trestaný. To znamená, že ak jeden sociálny partner využije svoje právo nezúčastniť sa na rokovaní, nemalo by to ovplyvniť vývoj takýchto rokovaní. Musím zdôrazniť, že v minulosti to boli zamestnávatelia, kto prerušil rokovania a nevyjednával. Z tohto pohľadu majú sociálni partneri svoje práva a môžu ich uplatňovať, a samozrejme to má dôsledky, ktoré treba zohľadniť. Je nevyhnutné brať následky do úvahy, ale pokiaľ ide o účel rokovaní o tomto texte, nemôžeme im pripisovať rozhodujúci význam.
Cieľom Komisie je zlepšiť smernicu o zamestnaneckých radách a to ešte v tomto funkčnom období a prirodzene od toho závisia všetky konečné termíny. Naším cieľom je urobiť smernicu účinnejšou. Napriek kritike pojmu "vyvážený" verím, že vyvážený prístup je základnou podmienkou pre takýto komplexný text.
Všimol som si nadšenie všetkých politických skupín tu v Parlamente, ktoré zvýraznilo, hoci aj v tomto obmedzenom zložení, komplexnosť smernice a jej rozvetvenosť. Teším sa preto na ďalšiu spoluprácu s Parlamentom, Európskou radou a sociálnymi partnermi na prípravách zameraných na zlepšenie smernice.
Predsedajúci
Rozprava sa skončila
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Mary Lou McDonald  
písomne. - Pri revízii smernice o európskych zamestnaneckých radách sa Komisia musí plne zamerať na ochranu práv zamestnancov.
Zamestnanci by mali mať úplný prístup k informáciám o procesoch reštrukturalizácie a možnosť rozhodne do takéhoto procesu zasiahnuť. Zamestnanci sa príliš často dozvedia o plánoch na reštrukturalizáciu obsahujúcich významné zníženie počtu pracovných miest alebo zhoršenie platových alebo pracovných podmienok až potom, ako bolo rozhodnutie prijaté. Zamestnanci si zaslúžia právo byť zapojení do procesov reštrukturalizácie vo všetkých fázach a možnosť ovplyvniť ich spôsobom, ktorý ochráni pracovné miesta a pracovné podmienky.
Luís Queiró  
Diskusia o európskych zamestnaneckých radách priniesla k rokovaciemu stolu rôzne návrhy so zámerom čo najlepšie posilniť myšlienku participácie, spolupráce a partnerstva medzi rôznymi zainteresovanými partnermi. Napriek tomu táto diskusia kladie neustály dôraz na neekonomické vízie, ktoré v dobrom úmysle často vedú k návrhom, ktoré nepodporujú ekonomický úspech ani nechránia pracovné miesta. Sú to prípady opatrení, ktoré sa usilujú ochrániť pracovné miesta aj vtedy, keď konkrétne záväzky nie sú realizovateľné alebo daný podnikateľský sektor nie je udržateľný. Nikoho by samozrejme nenapadlo zakázať používanie digitálnych fotoaparátov alebo pridať k ich cene príplatok. Napriek tomu, rozšírené používanie digitálnych fotoaparátov bolo priamou príčinou zrušenia tisícov pracovných miest v spoločnostiach vyrábajúcich filmy do "staromódnych" fotoaparátov.
Široká účasť zamestnancov musí vychádzať z konceptu zamestnateľnosti, ochrany jednotlivca a prekonávania ekonomických kríz, nie z vízie, v ktorej je ekonomická realita len čírym detailom. Technologický rozvoj a otváranie trhu musíme vnímať ako príležitosť a ekonomický dialóg by sa mal uberať týmto smerom.
