3. Venezuela: prípad Manuela Rosalesa
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je rozprava o troch návrhoch uznesení o Venezuele.
Pilar Ayuso
Vážená pani predsedajúca, pán komisár, podpísala som toto uznesenie a požiadala o možnosť prehovoriť na tomto plenárnom zasadnutí, pretože som bola svedkom takzvaného "vyhostenia" nášho kolegu Luisa Herrera, ktoré bolo v skutočnosti únosom. Mala som navyše možnosť vidieť, že politické prenasledovanie, zneužívanie moci Chávezovým režimom, zastrašovanie opozície, hrozby, neúcta voči ľudskej dôstojnosti a zneužívanie justície sú bežnou súčasťou života vo Venezuele.
Prípad Manuela Rosalesa bol poslednou kvapkou a katalyzátorom tohto uznesenia, ale existujú tisíce rovnako krvavých prípadov ako ten jeho. Niektoré sú v uznesení spomenuté, niektoré v ňom nie sú, napríklad prípad Eligia Cedeña, ktorý sa narodil v chudobnej štvrti Caracasu v Petare, mimoriadne nebezpečnej štvrti známej tým, že v nej zvolili starostu, ktorý nepatril k Chávezovmu režimu. O Eligiove vzdelanie sa postarali cudzí ľudia, konkrétne z banky Citibank. Podarilo sa mu otvoriť si vlastný podnik, banku Bank of Caracas, a potom žil normálnym životom a zároveň pomáhal tým, ktorí to najviac potrebovali. Dnes je však protiprávne väznený vo väzení v Caracase po dvoch rokoch vyšetrovacej väzby bez toho, aby bol proti nemu vedený ucelený súdny proces. Jeho jediným zločinom bolo, že bol súčasťou hospodárskej oligarchie.
Ďalším príkladom je prípad Nixona Morena, študentského vodcu z Andskej univerzity, ktorého viackrát zvolili do rady univerzity a za predsedu Federácie univerzitných centier. V roku 2003 vyhral voľby do federácie a porazil súčasného ministra vnútra a spravodlivosti, čím sa dopustil zločinu. Dnes je obvinený z pokusu o vraždu a z mravnostných násilných činov napriek tomu, že bol spod týchto obvinení už oslobodený.
Vo Venezuele, kde sú podobné prípady realitou každodenného života, je prenasledovanie opozície s cieľom vypudiť ju z politického života a zastrašovanie disidentov normálnou súčasťou života. Napriek tomu musíme vyslať pozitívnu správu, že pre demokraciu vo Venezuele existuje nádej. Som si istá, že napriek problémom v krajine bude nastolená demokracia a prezidenta Cháveza už nezvolia.
Marios Matsakis
autor. - Vážená pani predsedajúca, prípad Manuela Rosalesa je ďalší príklad arogancie a paranoidného správania, ktoré niekedy predvádza stále autoritatívnejšia vláda Venezuely. Politické prenasledovanie pána Rosalesa a mnohých ďalších je poľutovaniahodné a musíme ho odmietnuť čo najráznejšie. Požiadame vládu tejto krajiny, aby sa vážne začala správať rozumne a demokraticky a skoncovala s porušovaním ľudských práv svojich občanov.
Vážená pani predsedajúca, keďže to je naposledy, čo prehovorím v tomto pléne, dovoľte mi využiť túto príležitosť a poďakovať sa vám a všetkým našim kolegom, ktorí sa poctivo zúčastnili rozpráv o ľudských právach vo štvrtok poobede a prispeli k tomu, aby bol náš svet lepším miestom pre život.
Dovoľte mi tiež využiť možnosť, ako som to často urobil v minulosti, pripomenúť kolegom poslancom situáciu v mojej krajine, na Cypre, ktorej severná časť za posledných 35 rokov trpela pod vojenskou okupáciou Turecka. Občania, podotýkam občania EÚ, z oblastí ako Kyrenia, Famagusta, Karpasia a Morfou žili od ničivého vpádu Turecka v roku 1974 v exile. Obraciame sa na Európsku úniu, aby splnila ich skromné želanie vrátiť sa do svojich domovov a žiť v mieri a bezpečí. Dúfam, že ich EÚ nesklame.
Ewa Tomaszewska
Vážená pani predsedajúca, keď politické zmeny smerujú k obmedzeniam práv opozície na slobodu verejného prejavu, musíme sa mať na pozore. To je jasný signál, že demokracia je ohrozená. Uväznenie opozície je ešte jasnejší signál.
To sa dnes deje vo Venezuele. Manuel Rosales, starosta Maracaiba a protivník prezidenta Cháveza vo voľbách v roku 2006, musel utiecť z krajiny. Krátko potom, čo prezident Chávez uspel v referende, ktoré mu umožnilo vykonávať úrad prezidenta aj ďalšie volebné obdobia, vydali zatykač na pána Rosalesa. Podarilo sa mu utiecť do Peru, kde sa ukrýva.
Táto záležitosť by mala byť predmetom ďalšieho zasadnutia zhromaždenia EUROLAT. Venezuela je povinná rešpektovať dohovory, ktoré podpísala a ktoré garantujú dodržiavanie ľudských práv.
Bernd Posselt
Vážená pani predsedajúca, socializmus padol pred 20 rokmi na paneurópskom pikniku na rakúsko-maďarskej hranici. Mal som tú česť zúčastniť sa na súvisiacich prípravách a nikdy nezabudnem, ako krátko nato spolkový kancelár Helmut Kohl a pápež Ján Pavol II, dva piliere tohto vývoja, prechádzali cez Brandenburskú bránu a hovorili, že socializmus by nemal byť nahradený dravým kapitalizmom, ale slobodou a sociálnym trhovým hospodárstvom.
Dnes sme v Latinskej Amerike svedkami nebezpečného návratu k socialistickej diktatúre a útlaku. Zárodok, z ktorého to pochádza, je žiaľ Venezuela. Prezident Chávez sa pokúša potláčať slobodu v celej Latinskej Amerike prostredníctvom peňazí pochádzajúcich z predaja ropy. Z toho dôvodu je prípad Manuela Rosalesa taký dôležitý. Pán Rosales nie je len výnimočný demokrat, ktorého musíme obraňovať, ale je to aj symbolická postava reprezentujúca demokraciu v Latinskej Amerike. Budeme ho podporovať a pokračovať v boji za slobodu ľudí v Latinskej Amerike.
Pedro Guerreiro
Prostredníctvom ďalšieho smiešneho cvičenia v prekrúcaní skutočnosti sme opäť svedkami prízemného pokusu Európskeho parlamentu zasahovať do vnútorných záležitostí Venezuely. Tento pokus v podstate vytvára možnosť na manévrovanie pre tých, čo sa spojili proti demokratickému a zvrchovanému procesu oslobodenia a sociálneho pokroku, ktorý pred desiatimi rokmi začali obyvatelia Venezuely a ktorý potvrdili v 14 volebných procesoch.
Ešte raz opakujem, autorom tejto iniciatívy v skutočnosti prekáža to, že napriek všetkým problémom, hrozbám, nebezpečenstvu a zasahovaniu sú obyvatelia Venezuely príkladom toho, že sa oplatí bojovať a že je možné vybudovať spravodlivejšiu, demokratickejšiu a mierumilovnejšiu krajinu a svet.
Poukazuje na to rozvoj širokej občianskej angažovanosti, zníženie úrovne chudoby, sociálnej nerovnosti a nezamestnanosti, boj proti negramotnosti a rozšírenie vzdelania na všetky úrovne, prístup miliónov Venezuelčanov k zdravotnej starostlivosti, vnútroštátna sieť potravinových obchodov s dotovanými cenami, de facto znárodnenie štátneho ropného priemyslu a strategických odvetví hospodárstva, používanie výnosnej pôdy farmármi a solidarita s ostatnými národmi, a to sú len niektoré príklady.
Musíme sa spýtať, aké právo má koniec koncov tento Parlament dávať lekcie z demokracie a rešpektovania ľudských práv, keď sám chce zaviesť návrh zmluvy, ktorú odmietli občania Francúzska, Holandska a Írska, keď prijal neľudskú smernicu o návrate, ktorá porušuje ľudské práva migrantov, z ktorých mnohí pochádzajú z Latinskej Ameriky, a keď ani jediným slovkom neodsúdil barbarskú agresiu Izraela proti palestínskemu ľudu v pásme Gazy.
Opakovane hovoríme, aby ste prestali predstierať, že môžete svet poúčať.
Erik Meijer
(NL) Vážená pani predsedajúca, sám som žil vo Venezuele a poznám históriu tejto krajiny, zvlášť diktatúru Marcosa Péreza Jiméneza v päťdesiatych rokoch minulého storočia. V tom čase boli chudoba a nespravodlivosť súčasťou každodenného život a osobne považujem vládu Huga Cháveza za veľmi významný a veľmi potrebný krok vpred.
Napriek tomu zastávam názor, že solidárna vláda by sa mala správať slušne k svojim oponentom a vyvarovať sa akýchkoľvek postupov, ktoré nadmieru sťažujú ich život.
Budem hlasovať za spoločné uznesenie z celkom rovnakého dôvodu, pretože kritizuje úroveň ochrany demokracie vo všeobecnosti a nebolo formulované s cieľom rozvrátiť režim Huga Cháveza, ktorý je podľa môjho názoru užitočný.
José Ribeiro e Castro
(PT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, chcel by som opraviť pána Guerreira, ktorý vás nesprávne informoval, pretože podľa údajov Rozvojového programu OSN (UNDP) za posledných 10 rokov Venezuela neznížila chudobu ani v najmenšom.
Prezident Chávez priniesol demagógiu a diktatúru, nanešťastie nielen s podporou svojich voličov, ale aj rozsiahlym zastrašovaním ľudí, ako na to opäť raz poukazuje prípad Manuela Rosalesa.
Stretol som sa s Manuelom Rosalesom. Mal som tú česť zoznámiť sa s ním počas návštevy Venezuely. Osud, ktorý ho postihol, je veľká hanba, pretože chce byť vo svoje vlastnej krajine slobodným mužom, ale vo svojej vlastnej krajine ním byť nemôže. V tom je problém Venezuely.
Zoznámil som sa s ním, keď ho zvolili za guvernéra štátu Zulia. Jeho prívrženci ho zvolili za starostu Maracaiba, no vo svojej krajine žiť nemôže, pretože vo Venezuele ľudí prenasledujú a ohovárajú. Ohovárajú ich, čo sa bohužiaľ deje aj v prípade Manuela Rosalesa. To je najväčšia rana, akú možno politikovi uštedriť, a my, čo sme sami politikmi v tomto Parlamente, si to musíme uvedomiť.
Môžeme sa biť za svoje myšlienky, no nemáme právo nikoho ohovárať, prenasledovať ani uvrhnúť do väzenia. Presne toto sa teraz deje vo Venezuele.
Nastal čas, dámy a páni, aby sme vymedzili stratégiu pre Latinskú Ameriku. Pre Latinskú Ameriku to musí byť stratégia aktívnej diplomacie. Musí v každom prípade stáť na strane sociálneho pokroku, byť v súlade s mnohými miliónmi, ktoré každoročne investujeme do rozvoja a spolupráce, ale musí na 100 % stáť na strane demokracie, na 100 % na strane pluralizmu a musí na 100 % stáť aj na strane základných slobôd. Nech žije slobodná Venezuela!
Zita Pleštinská
(SK) Chudoba je vždy živnou pôdou pre totalitných vodcov, ktorí sa rozhodli byť spasiteľmi a zachrániť svoj ľud. V skutočnosti to však robia iba pre vlastný prospech. Najprv Hugo Chávez nehovoril o socializme, len o práve na lepší svet. Postupom času ale začal o socializme hovoriť. Jeho oponenti neboli prizvaní k spolupráci a stali sa jeho úhlavnými nepriateľmi, neskôr politickými väzňami. Potom nastal zásah do slobody médií a tie, ktoré nehrali do karát, boli zrušené. Jednostranné informácie, vodca-záchranca, porušovanie ľudských práv, nesloboda, jednoducho totalita. Prípad Manuela Rosalesa moje slová iba potvrdzuje.
V týchto vodách loví nielen Hugo Chávez, ale aj Castrovi pohrobkovia, Lukašenko a im podobní. Ďakujem všetkým kolegom, že z Európskeho parlamentu aj prostredníctvom týchto štvrtkových popoludní počas plenárnych zasadnutí Európskeho parlamentu sme mohli vyslať jasný signál do celého sveta, že porušovanie ľudských práv vo svete Európsky parlament nikdy tolerovať nebude.
Vážená pani predsedajúca, ďakujem za vedenie našich schôdzí v Európskom parlamente, za spoluprácu, aj za osobné priateľstvo.
Zdzisław Zbigniew Podkański
(PL) Vážená pani predsedajúca, súčasné volebné obdobie Európskeho parlamentu sa blíži ku koncu, a tak nastal čas na isté hodnotenie. Môžeme objektívne povedať, že sme vykonali obrovské množstvo práce a že medzi výsledkami našej práce možno vidieť záväzok ochraňovať ľudské práva a jeho účinky. To je zvlášť viditeľné v tretích krajinách. Sme schopní urobiť veľmi dôkladnú analýzu situácie v Iráne, na Madagaskare a voVenezuele, ako to práve robíme. Môžeme prijať vhodné uznesenia a dokonca ich aj uviesť do praxe. Tieto uznesenia neprinesú vždy požadované výsledky, no pracujeme veľmi ďaleko od krajín, ktoré majú tieto problémy, a naša komunikácia a schopnosť realizovať a sprostredkovať naše myšlienky nie sú vždy práve dobré.
Dámy a páni, situácia s demokraciou a ochranou ľudských práv je horšia v rámci Európskej únie. To je nepríjemná a trápna záležitosť. Milióny ľudí dnes pracujú nezákonne. Čo sa teda stalo s ľudskými právami? Obchodovanie s deťmi a ženami prekvitá. Čo sa teda deje s ľudskými právami v EÚ? Ako ich chránime? Prečo nie sme efektívni?
Treba tiež povedať, že sa vyskytol nepríjemný prípad, keď sme tu v Parlamente demonštrovali za referendum a pán Pöttering zavolal bezpečnostnú službu, čo bolo porušením ľudských práv a nášho práva prejaviť nesúhlas a vyjadriť svoj názor. Celkový výsledok je však pozitívny a myslím si, že v nasledujúcom volebnom období by sme určite mali pokračovať v tomto druhu rozpravy a v týchto krokoch.
Christopher Beazley
Vážená pani predsedajúca, vznášam procedurálnu námietku v súlade s naším rokovacím poriadkom. Chcem urobiť osobné vyhlásenie. Toto je moja rozlúčková reč venovaná Európskemu parlamentu, pretože som bol prvýkrát zvolený pred dvadsiatimi piatimi rokmi a môj otec bol zvolený pred tridsiatimi rokmi: Peter Beazley, poslanec Európskeho parlamentu za okresy Bedfordshire a North Hertfordshire.
Rád by som poďakoval všetkým svojim kolegom poslancom v tomto Parlamente, zvlášť nášmu predsedovi pánovi Hansovi-Gertovi Pötteringovi, s ktorým som mal tú česť zabezpečiť členstvo britských konzervatívcov v Skupine Európskej ľudovej strany.
Rád by som pripomenul funkčné obdobie lorda Plumba, pána Henryho Plumba, ako predsedu tohto Parlamentu, britských komisárov za všetky strany, Roya Jenkinsa (predsedu), Arthura Cockfielda, Chrisa Pattona, premiéra Teda Heatha a Winstona Churchilla, všetko pravých Európanov.
Predseda našej strany, pán David Cameron, urobil vážnu chybu. Je na omyle. Myslí si, že keď bude v Dolnej snemovni protieurópsky, zabezpečí si tým miesto premiéra v našej krajine. Ja ako britský konzervatívec si vyhradzujem právo námietky, čo je moje posledné slovo. Sú tu britskí toryovci, socialisti, liberáli. Sme Európania. Budeme stáť pri našich partneroch a spojencoch. Ak chce predseda mojej strany zničiť 30 rokov práce britských toryovských zástancov EÚ, je na omyle!
(Parlament podporil rečníka potleskom v stoji.)
Leonard Orban
člen Komisie. - Komisia podrobne a so znepokojením sleduje situáciu vo Venezuele. Komisia je informovaná o prípade Manuela Rosalesa. Získal politický azyl v Peru potom, čo bol vo Venezuele obvinený z korupcie. Komisia vzala na vedomie vysvetlenie, ktoré poskytol predseda strany pána Rosalesa, podľa ktorého sa ukryl pre svoju vlastnú bezpečnosť.
Komisia si myslí, že žiadosť o azyl, o ktorý požiadal pán Manuel Rosales, a jeho prijatie peruánskou vládou sú bilaterálnym prípadom a Komisii neprislúcha vyjadrovať sa k podstate tejto žiadosti.
Sme si vedomí, že justičné orgány nedávno začali niekoľko súdnych procesov proti opozičným vodcom vo Venezuele. Vieme, že niektoré skupiny venezuelskej spoločnosti kritizovali rozširovanie opatrení, o ktorých si myslia, že nepriaznivo ovplyvňujú právo na slobodu prejavu a slobodu výkonu politických práv. Tá istá skupina sa domnieva, že vláda netoleruje kritiku. Sme si vedomí týchto skutočností a podrobne sledujeme situáciu vo Venezuele.
Chcel by som podčiarknuť význam, ktorý Európska únia prikladá slobode prejavu a názoru, ktorá je základným ľudským právom a základným kameňom demokracie a právneho štátu. Dúfame, že demokratické inštitúcie vo Venezuele budú rešpektovať princípy právneho štátu a v krajine zachovajú demokraciu, pričom budú dodržiavať záväzky vyplývajúce z medzinárodných dohôd, ktoré Venezuela podpísala a ratifikovala vrátane Amerického dohovoru o ľudských právach, predovšetkým ustanovenia o dodržiavaní politických práv stanovené v článku 23.
Parlament chcem opäť ubezpečiť, že Komisia bude naďalej podrobne sledovať vývoj vo Venezuele. Záväzok Komisie podporovať a posilňovať demokraciu a chrániť a podporovať ľudské práva a základné slobody sa bude naďalej odrážať v našich programoch na spoluprácu a vzťahy s Venezuelou.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční hneď teraz.
