Az illegálisan tartózkodó harmadik országok állampolgárait foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciók(vita) 
Elnök
.A következő napirendi pont Claudio Fava jelentése az illegálisan tartózkodó harmadik országok állampolgárait foglalkoztató munkáltatókkal szembeni szankciókról
Claudio Fava
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, négy perc elég lesz arra, hogy összefoglaljam önöknek két év - nehéz, de reményeim szerint hasznos - munkáját, melyben a Parlament mellett részt vett a Bizottság, a javaslata útján, valamint a Tanács is. A munka lényege egy olyan irányelv kidolgozása volt, amely most először szankciókat állapít meg az olyan munkáltatók ellen, akik az illegális bevándorlók munkájából profitálnak.
Azt hiszem, sikerült megváltoztatnunk az irányelv alapvető elgondolását, amely eddig csak az illegális bevándorlás elleni küzdelemre szorítkozott. A Tanáccsal egyeztetett kompromisszumos szöveg némi védelmet is nyújt az illegális munkára kényszerített bevándorlóknak, akiket gyakran bűnszervezetek tartanak fogva túszul. Enélkül, tisztelt elnök asszony, fennállna a veszélye annak, hogy kétszer büntetik meg őket: egyszer mint kizsákmányolt munkásokat, akiket gyakran méltatlan munkafeltételek elfogadására kényszerítenek, és másodszor mint illegális bevándorlókat, akiket haza kell telepíteni, de a visszaküldési tilalom sok ország esetében hosszú éveket jelenthet.
Ebben az összefüggésben a 7. és 14. cikkben megállapítottuk, hogy a kiskorúakkal, nagyfokú kizsákmányolással vagy emberkereskedelemmel kapcsolatos esetekben a tagállamok számára kötelező lesz szabályokat alkotni olyan ideiglenes tartózkodási engedélyek kiállításáról, melyeknek az érvényessége meghosszabbítható addig, amíg a munkavállalónak járó minden járandóságot ki nem fizettek. Szerettük volna ezt a lehetőséget minden illegális bevándorlóra kiterjeszteni, de a múlt évben elfogadott kiutasítási irányelv ezt megakadályozta. Én nem támogattam az irányelvet.
Sikerült azonban bevezetnünk egy olyan szabályt, amely lehetővé teszi a tagállamok számára, hogy a bevándorlók számára kedvezőbb intézkedéseket alkalmazzanak a tartózkodási engedélyek kiállításakor. Véleményem szerint a 10. cikk a legfontosabb. Először tartalmaz büntetőjogi szankciókat a legrosszabb esetekre, ideértve azokat az eseteket is, ahol a rendes munkavállalók kiskorúak.
Úgy vélem, fontosak a 8. cikkben foglalt mellékbüntetések is, például az engedélyek megvonása, különösen súlyos esetekben a létesítmények bezárása, valamint az európai forrásból származó állami támogatásokból való kizárás. Enélkül rendkívül álszentek lennénk: egyik kézzel büntetnénk a munkáltatókat, míg a másikkal bőségesen támogatnánk őket.
Úgy vélem, alapvető fontosságú, hogy sikerült bevezetnünk a díjazás olyan meghatározását, mely egyenlővé teszi az illegális bevándorlóknak járó fizetést a rendes munkavállalók fizetésével, bármiféle diszkrimináció nélkül.
Az irányelv hatályát kiterjesztettük a munkaerő-kölcsönző cégekre is. Bizonyos országokban - így az én hazámban is - különösen ezek a cégek toboroznak illegális munkavállalókat, a legrosszabb fajta kizsákmányoló feltételek mellett. Gondoljunk csak a bűnügyi rovatokat régóta megtöltő, mezőgazdasági feketemunkásokkal kapcsolatos esetekre.
Kértük, és sikerült is elérni, hogy közigazgatási és polgári ügyekben a szakszervezetek képviselhessék a bevándorlókat. A szövegben korábban általában véve harmadik felek szerepeltek, de most már szakszervezeteket említ
Szükség van egy bevezető időszakra, hogy lássuk, hogyan működik, ezért arra kértük a Bizottságot, hogy az irányelv hatályba lépése után három évvel tegyen jelentést a Parlamentnek és a Tanácsnak, különösen az ellenőrzésre, tartózkodási engedélyekre, szankciókra és alvállalkozásra vonatkozó szabályokról.
Az alvállakozást illetően - a 9. cikk, amely vita tárgya volt a Parlament és a Tanács között, valamint a Tanácson belül is - az előadó szerette volna kiterjeszteni a felelősséget a teljes szerződési láncolatra, ahogyan azt a Bizottság eredetileg is javasolta. A Tanács és a Parlament, vagyis inkább a Parlament egy része teljesen kivette volna az alvállalkozás kérdését, de végül olyan kompromisszumos megoldásra jutottunk, amely véleményem szerint megvalósítható: kettős felelősség bevezetése; ez azonban nem zárja ki, hogy a jövőben újraszabályozzuk ezt a kérdést. Ezért holnap a magam részéről és a többi társelőadó nevében, akiknek köszönöm a kétéves együttműködést, arra fogom kérni a Tanácsot, hogy a szavazásra bocsátott kompromisszumos szöveget egészítse ki egy olyan nyilatkozattal, miszerint a 9. cikkben foglalt rendelkezések nem érintik az alvállalkozásra vonatkozó jövőbeni jogalkotást.
Összefoglalásként, tisztelt elnök asszony, úgy vélem, ennek az irányelvnek köszönhetően elképzelhetünk egy olyan Európát, ahol a bevándorlás kollektív felelősség tárgyát képezi, és amely nemcsak szabályokat hoz a bevándorlók ellen, hanem elismeri a jogaikat is.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Tisztelt elnök asszony, természetesen szeretnék köszönetet mondani Fava úrnak és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságnak.
Számos szereplő nagy erőfeszítéseket tett annak érdekében, hogy első olvasatra megállapodás szülessen, és tekintettel arra, hogy pár napja az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságban és karácsony előtt az Állandó Képviselők Bizottságában is nagy többség támogatta a javaslatot, úgy gondolom, sikerül valóban megállapodnunk.
Ez a szöveg természetesen nem felel meg mindenben a kezdeti elképzeléseknek. A Bizottság azonban habozás nélkül támogatni tudja a kompromisszumot. Az irányelv lehetővé teszi, hogy hatékony eszközt, közös keretet vezessünk be a harmadik országokból származó, jogellenesen itt tartózkodó munkavállalók alkalmazásának visszaszorítására.
A Bizottság éberen figyeli majd az ellenőrzéseket. A kompromisszumos szöveg célzottabb, kvalitatív ellenőrzéseket ajánl, így a következő években látjuk majd meg, hogy használják-e a minőségi kritériumokat, és hogy valóban hatékony volt-e a tagállamokra rótt kötelezettség, miszerint a területükön rendszeresen meg kell határozniuk az illegális foglalkoztatás szempontjából kockázatos szektorokat. Ezt szeretnénk elérni annak érdekében, hogy szembeszálljunk a harmadik országokból származó, jogellenesen itt tartózkodó személyek foglalkoztatásával, és ami a legfontosabb, hogy szankciókat alkalmazzunk az ilyen személyekből hasznot húzó munkáltatókkal szemben. Az irányelv alkalmazására vonatkozó jövőbeli jelentéseiben az ellenőrzésekre vonatkozó szabályok végrehajtásának vizsgálata tehát kiemelt fontosságú lesz a Bizottság számára.
Továbbá természetesen vannak pozitív eredményei is a kompromisszumnak, különösen az alvállalkozások bonyolult kérdéskörében elért konszenzus. Tudomásul vettem, hogy Fava úr nyilatkozatra számít a Tanácstól és a Parlamenttől. Személy szerint ennek nem látom semmi akadályát.
A Bizottság elégedett azzal, hogy az irányelv büntetőjogi szankciókat javasol a kirívóan súlyos ügyekben, amelyeknél ezek a szankciók szükségesek és megfelelőek is. Szükségesek ahhoz, hogy fokozzák a visszatartó erőt, mivel a komolyabb ügyekben a közigazgatási szankciók nem rettentik el kellően a gátlástalan munkáltatókat. És megfelelőek, vagyis illenek az illegális bevándorlás elleni küzdelem nagyratörő európai célkitűzéséhez. Ebben az összefüggésben a Bizottság értékeli, hogy a végső kompromisszum során visszakerült a szövegbe az emberkereskedelem áldozatait foglalkoztatók büntethetővé nyilvánítása.
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, ez az irányelv az első jelentős lépés az illegális bevándorlás elleni küzdelemben. A gátlástalan munkáltatók tevékenysége ellen irányul, míg védi a migráns munkavállalókat, akik az ilyen esetekben legtöbbször áldozatok.
Az irányelvet gyorsan el kell fogadni és végre kell hajtani. A Bizottság azzal fogja támogatni és kísérni ezt a folyamatot, hogy az átültetés időszakában rendszeres találkozókra hív össze tagállami szakértőket a felmerülő problémák megbeszélése érdekében. Ez egy fontos eszköz és a Bizottság minden szükséges lépést megtesz majd annak érdekében, hogy biztosítsa, hogy hatékonyan használják.
Nagyon köszönöm a Parlamentnek, Fava úrnak és az Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottságnak.
Edit Bauer
Azt reméljük, hogy a harmadik országokból érkezett illegális bevándorlókat foglalkoztató munkáltatók elleni jogi szabályozás csökkenti majd az illegális migráció "pool-faktorát”. Másfelől azonban látszik az is, hogy pozitív hatással lehet majd a verseny feltételeinek javítására, és véleményem szerint segíti majd az emberkereskedelem elleni küzdelmet is.
Egyes nézetek szerint ez a szabályozás nem jár majd hozzáadott értékkel. Mivel közösségi szinten nem létezik még ilyen jogi eszköz, néhány tagállam számára magas lesz a hozzáadott érték, míg más országok számára, ahol már van ilyen szabályozás, esetleg nem lesz egyértelmű.
A Bizottsággal és a Tanáccsal kötendő lehetséges kompromisszumokról szóló egyeztetéseken a megbeszélések bizonyos problematikus területekre koncentráltak. Az első ilyen kérdés a fővállalkozó felelőssége az alvállalkozó törvényes kötelezettségeiért; itt a javaslattervezet korlátozza a közvetlen alvállalkozók tevékenységéért viselt felelősséget. A második terület: olyan hatékony eljárások biztosításának lehetősége, melyek segítségével az illegális bevándorlók hozzájuthatnak a nekik még járó munkabérhez; itt a megkülönböztetés-mentesség elvét követtük, és olyan megoldást kerestünk, mellyel segítséget nyújthatunk az illegális bevándorlóknak és eszközöket adhatunk nekik ahhoz, hogy akkor is megkapják a bérüket, ha már visszatértek a hazájukba. A harmadik kérdéskör: annak lehetséges hatásai, ha elhalasztjuk az illegális bevándorló kiutasításának végrehajtását addig, míg meg nem kapja a bérét. Ehhez hozzáfűzném, hogy az ilyen döntések végrehajtásának elhalasztása nagyban aláásná és talán el is lehetetlenítené a tervezett szabályozás célját. És végül, annak tudatában, hogy a szabályozás hatékonyságának biztosításában létfontosságú szerepet játszanak a munkaügyi felügyelők, az ellenőrzések kérdése a tagállamokra maradt.
Kétségtelen, hogy számos nézet létezik arról, hogyan oldjuk meg ezeket a problémákat és a javaslatban foglalt többi kérdést. Néhányról majd döntést hozunk, mikor a megvalósításra kerül a sor. Végezetül szeretnék köszönetet mondani Fava úrnak, a Bizottságnak és a francia elnökségnek, hogy sikeresen létrehozták a kompromisszumot.
Esther de Lange
a Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság véleményének előadója. - (NL) Én is szeretném megköszönni az előadó munkáját, nem megfeledkezve az Európai Néppárt (Kereszténydemokraták) és az Európai Demokraták Képviselőcsoportja társelőadója, Busuttil úr, valamint a szociális ügyi előadó, Edit Bauer asszony tevékenységéről sem. Végtére is az ő erőfeszítéseik eredménye az, hogy a végső kompromisszum megfelel a céljának, vagyis az illegálisan az Európai Unióban tartózkodó munkavállalók büntetése által megszünteti a munkalehetőségek illegális bevándorlást ösztönző vonzerejét.
Ellentétben azzal, amit itt a Parlamentben néhány párt kezdetben próbált elérni, ez a szabályozás nem lett az illegális bevándorlók későbbi legalizációjának eszköze. A legális bevándorlásról szóló vita valóban nem itt zajlik. A Nőjogi és Esélyegyenlőségi Bizottság előadójaként azonban úgy vélem, több figyelmet kellene szentelnünk a nemek közti egyenlőség kérdésének, mikor az Európai Unióban illegálisan tartózkodó személyek csoportjával foglalkozunk, akik - mint ahogy már elhangzott - gyakran kizsákmányolás áldozatai.
Az arra vonatkozó becslések, hogy hány harmadik országbeli személy tartózkodik illegálisan az Európai Unióban, nem pontosak, és 4,5-8 millió fő közt mozognak. Ráadásul ezek a becslések nem utalnak a férfi-nő arányra és nem adnak betekintést azokba a speciális problémákba, melyekkel a női illegális bevándorlók szembesülnek. Felhívnám a figyelmüket arra a tényre, hogy a női illegális bevándorlók nagyon védtelenek és gyakran válnak kényszermunka, emberkereskedelem vagy erőszak áldozatává. Ez tehát külön képzést kíván az ilyen ügyekkel foglalkozó testületeknél.
Ám, mint minden, ez is a hatékony felügyeletről szól. Örülök, hogy a kezdetben javasolt önkényes 10%-os ellenőrzési szintet elvetették és a kompromisszumos szövegben kockázatalapú megközelítés szerepel. A De Standaard című belga lapban múlt nyáron megjelent, a Berlaymont-épülettől kőhajításnyira, Brüsszel bizonyos nagykövetségein dolgozó házirabszolgákról szóló beszámolók bizonyítják, hogy ezek a tervek nem túlzóak. Azt szeretném hát mondani az Európai Bizottságnak, hogy a puding próbája az evés. Nézzenek szembe a feladattal, és vizsgálják meg kritikus szemmel, hogy hogyan kezelik az országok a szabályozást, és hogy hatékonyan hajtják-e végre.
Simon Busuttil
Ez a jogszabály, tisztelt elnök asszony, talán az egyik első olyan, amely a jogi szabályozás eszközeivel közvetlenül kezeli az illegális bevándorlás jelenségét, és most már elmondhatjuk, hogy végre itt van. Nagyon kellett már, így rendkívül örülök neki, hogy kiváló kompromisszumra sikerült jutnunk. Pontosan mit is értünk el e jogszabály által? Az egyik legfőbb olyan pontot támadtuk meg, amely az embereket az illegális bevándorlásra készteti. Az ösztönző erőre mértünk csapást. Miféle ösztönzőről beszélünk? Az ösztönző erő az, ha egy például Afrikában élő személy talán az életét kockáztatja azért, hogy egy másik országba utazzon, azt gondolva, hogy ott majd munkát talál, még ha illegálisan is. Mostantól kezdve azt az egyértelmű üzenetet küldjük, hogy nem tűrjük tovább az illegális foglalkoztatást, így nincs értelme átkelni Európába abban a téves hitben, hogy itt munkalehetőségek várnak az emberre. Mostantól ez teljességgel lehetetlen lesz. Ahogyan az előző felszólaló is mondta, fontos az, hogy ezt az eszközt ne a szabálytalan helyzetek szabályossá tételére használjuk, hanem egyértelmű üzenetként kell közvetítenie, hogy az illegális foglalkoztatás nem tűrhető tovább. Ezt hatékony intézkedésekkel és szankciókkal hajtjuk végre: pénzügyiekkel, közigazgatásiakkal és akár büntetőjogiakkal is. Ezek is azt szolgálják, hogy eljusson a munkáltatókhoz az a félreérthetetlen üzenet, hogy nem tűrhetjük tovább az engedély nélküli munkavállalók toborzását. Köszönöm.
Stavros Lambrinidis
Tisztelt elnök asszony, itt az Európai Parlamentben sikerült radikálisan megváltoztatnunk az általunk ma tárgyalt irányelv célját. Ehhez különösen Claudio Fava úrnak kell gratulálnunk. Először is sikerült rendelkeznünk a kitoloncolt bevándorlóknak járó elmaradt fizetések kötelező kifizetéséről. Másodszor segítettük annak biztosítását, hogy szigorú és kötelező büntetőjogi szankcióval sújtsák a bevándorlókat elfogadhatatlan életkörülmények közt alkalmazó munkáltatókat. Harmadsorban biztosítottuk a szakszervezetek és más testületek azon jogát, hogy a bevándorlók nevében bírósághoz forduljanak, és negyedjére megteremtettük a jogosultságot arra, hogy a bűnözői szervezeteket leleplező illegális bevándorlók hosszabb vagy rövidebb távú tartózkodási engedélyt kapjanak. Más szóval végre emberi lényekként kezeljük az illegális bevándorlókat, anélkül, hogy ugyanakkor legalizálnánk az illegális bevándorlást. Ezért támogatjuk ezt a kompromisszumot.
Azonban még mindig veszélyesen eltér az illegális bevándorlás rendőrségi megközelítése és a számos tagállamban tapasztalható valós helyzet. Ezért igényel különleges figyelmet az irányelv alkalmazása is. Illegális bevándorlók ezrei szegényedhetnek el, szorulhatnak gettókba vagy válhatnak bűnözőkké, és bár nyíltan nem tudjuk vagy nem akarjuk kitoloncolni őket, ezek az illegális bevándorlók munka nélkül maradhatnak. Ha valóban számos illegális bevándorló dolgozik jelenleg Európában olyan munkahelyeken, melyeket az európaiak nem töltöttek be, akkor ebben a házban most végre a legális bevándorlás közös szabályairól és az ilyen személyek jogi helyzetének rendezéséről kellene tárgyalnunk, nem a kitoloncolásukra vonatkozó új szabályokról.
Végezetül, a fekete munkaerőpiac elleni abszolút szükséges küzdelem nyilvánvalóan nem csak az illegális bevándorlókat érinti, hanem főként legális bevándorlókat érint, európai polgárok millióit érinti, akiknek a munkával kapcsolatos jogait a munkáltatójuk naponta tiporja lábbal, érinti azt a tényt, hogy a munkaügyi jogszabályokat lábbal tiporják, mindenféle komoly ellenőrzés vagy komoly szankció nélkül. A ma tárgyalt irányelv jogi alapja ezért véleményem szerint a be nem jelentett munka elleni általános küzdelem kell, hogy legyen, nem csak a bevándorlás. Az, hogy bármi rossz történik Európában, mindig a bevándorlókat célozzuk meg, nagyon veszélyes az országokon belüli társadalmi kohézió szempontjából. Nyilvánvaló, hogy szembe kell szállni az illegális bevándorlással, de nem démonizálhajuk azokat az embereket, akik egy jobb élet reményében menekülnek el a saját országukban uralkodó nyomorúságos körülmények közül.
Jeanine Hennis-Plasschaert
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (NL) Az Európai Uniónak sok éve kell már küszködnie a területén lévő sokmillió illegális bevándorló jelenlétével, és a nyomás, hogy megoldást találjunk, egyre fokozódik. A nyomás jelentős, és őszintén szólva jogosan az. Ha kezelhető és megbízható migrációs politikát szeretnénk elfogadni, melyben a menekülteknek joguk van a védelemhez és amelyben átlátható lehetőségeket biztosítunk a legális migrációra, akkor olyan megközelítés szükséges, amely kellő mértékben figyelembe veszi az illegális bevándorlást ösztönző és visszatartó tényezőket.
Tavaly nyáron a Tanács és a Parlament megegyezett az úgynevezett kiutasítási irányelvről, amely főként magukra az illegális bevándorlókra koncentrál, de ma a munkáltatókat vizsgáljuk, akik nem haboznak illegális bevándorlókat alkalmazni. Ez nemcsak jelentős vonzerő az illegális bevándorlók számára, hanem elkerülhetetlenül visszaélésekhez és nagymértékű kizsákmányoláshoz vezet.
Az összehangolt európai politika fontossága véleményem szerint vitán felül áll. Végülis ha nem léteznek belső határok, akkor "A” tagállam hiába aggódik rendkívüli mértékben, ha "B” tagállam csak alig, vagy egyáltalán nem foglalkozik az illegális bevándorlók alkalmazásának kérdésével, akkor "A” tagállam aggodalma csak pusztába kiáltott szó marad.
Viszonylag lassú kezdés után most, a Tanáccsal folyt intenzív egyeztetés után egy olyan kompromisszum van előttünk, amely számomra elfogadható, és szeretnék köszönetet mondani az előadónak a konstruktív és pragmatikus munkastílusáért. Olyan ez, mint egy fuvallatnyi friss levegő, ami nem mondható el sok már képviselőtársáról, akik mindenáron ragaszkodnak a kiegészítő írásos nyilatkozathoz, ehhez a színpadias kellékhez, ami nem tesz jót a Parlamentről kialakult képnek. De a képviselőcsoportom elfogadja ezt is.
Ezen túlmenően világossá kell tenni, hogy az irányelv elfogadása után a tagállamokra marad, hogy cselekvésre bírják önmagukat. Világossá kell tenni, hogy amikor a döntésképességen és végrehajtáson a sor, sem az Európai Bizottságnak, sem az Európai Parlamentnek nincs varázspálcája. A Tanács félreérthetetlenül ellenezte a kötelező ellenőrzési rátát, és gyakran pontosan ez okozza a problémát - amint az már sokszor elhangzott itt a parlamentben, és a biztos is elmondta. Most mindössze annyit tehetek, hogy arra biztatom önöket, tegyék valóságossá a végrehajtást, így biztosítva, hogy nem ragadunk le már megint a papírra vetett üres szavaknál, hiszen az senkinek nem használ.
Ami az átfogó bevándorlási politikát illeti, a javaslat egy újabb lépés a megfelelő irányba. Ám még hosszú út áll előttünk, így most ki kell tartanunk. Ezt illetően fel szeretném tenni a húszmilliós kérdést, ami ma mindenkit foglalkoztatott: miért nem vesz részt a Tanács ezen a vitán? Őszintén szólva véleményem szerint ez elfogadhatatlan.
Zdzisław Zbigniew Podkański
az UEN képviselőcsoport nevében. - (PL) Tisztelt elnök asszony, az Európai Unió nem boldogul az illegális bevándorlással. Sokminden igazolja ezt, és látszik Fava úr indokolásából is, ahol többek közt azt olvashatjuk, hogy "becslések szerint 4,5-8 millió illegális bevándorló él az Európai Unióban, ez a szám folyamatosan nő, különösen azért, mert könnyű illegális munkához jutni.” Már maga az a tény, hogy 4,5 és 8 millió közötti szám szerepel, mutatja, hogy a problémának még a nagyságrendjét sem tudjuk pontosan megállapítani. Sok uniós tagállamot mégis nyugtalanít a gazdasági migráció is, különösen a nemrég csatlakozó országokat.
Manapság többmillió lengyel és más országbeli állampolgár vándorol az EU-n belül a régebbi tagállamokba. Ezeket a polgárokat ugyanazok a gondok sújtsák, és ugyanolyan helyzetben vannak, mint a harmadik országokból érkezett bevándorlók. Mert az illegális foglalkoztatás a munkavállalók kizsákmányolását jelenti, miközben megtagadják tőlük az egészségbiztosítást vagy a nyugdíjjogosultságot, a fiatalok kizsákmányolását jelenti, és akár emberkereskedelmet is. Csak szigorú jogi szankciókkal, és azok következetes alkalmazásával győzhetjük le ezt a jelenséget.
Jean Lambert
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony, nagyra értékeljük mind a Állampolgári Jogi, Bel- és Igazságügyi Bizottság részéről Fava úr, mind a Foglalkoztatási és Szociális Bizottság részéről Bauer asszony munkáját. Úgy vélem, a foglalkoztatást és migrációt összekapcsoló intézkedésekkel kapcsolatban itt a Parlamentben hozzá kell szoknunk a megerősített együttműködési eljáráshoz .
Ahogyan már elhangzott, az irányelv az Európai Unió közös bevándorlási politikájának része lenne, a munkalehetőségek húzóerejével foglalkozna, amely gyakran az informális gazdaságban, a védtelen és nem szervezett munkavállalók közt jelentkezik. Olyan esetekre is vonatkozhat azonban, amikor a nemzeti munkaerőpiacról nem betölthető, valódi álláslehetőségek vannak, amikor a tagállamok nem adnak ki elég munkavállalási engedélyt, vagy amikor a nyikorgó bürokrácia nem tud elég gyorsan reagálni a munkaerőpiaccal kapcsolatos kérelmekre. Van még egy hézag, amit be kell töltenünk, azokra vonatkozóan, akik nem térhetnek vissza a származás szerinti országukba - például Zimbabwéba -, és akik jogi értelemben gyakran rászorulók, és fenn kell tartaniuk magukat valahogyan.
A tagállamok többségében elméletben már vannak intézkedések a jogszerűtlen bevándorlás kezelésére, és úgy vélhetnénk, ez a cselekvés iránti nyilvánvaló elkötelezettség jele. A Bizottság eredeti dokumentumában szereplő, felügyeletre vonatkozó bizottsági javaslatokon azonban nagyon sokat enyhítettek, és a Parlamentnek még a 15. cikk jelenlegi tartalmáért is küzdenie kellett. Reméljük, hogy a felügyelet során nem csak kis cégeket választanak majd ki, hanem néhány nagyobb vállalatot is megvizsgálnak, amelyek végső soron nagymértékben a kiszolgáltatott munkavállalókra támaszkodnak. Ezért volt az alvállalkozói felelősség kérdése nagyon fontos sokunknak a Parlamentben. Néhányan úgy véljük, hogy megint csak a Bizottság eredeti javaslatának egy felvizezett változata maradt meg.
Néhányan említették a tartózkodási engedély kérdését, ahol a tagállamok dönthetnek úgy, hogy a különösen kirívó esetekben, ahol panaszt is tettek, lehetővé teszik a tartózkodási engedély kiadását. Úgy vélem, ez előrelépés - legalábbis onnan, ahol pár tagállam tartott.
Az egyik sokunkat aggasztó ügy a járandóságok kérdése volt - mikor a munkaszerződés időtartama nem meghatározható -, és a nemzeti biztosítás valamint az adók megfizetése, amiket, mint tudjuk, gyakran sok kiszolgáltatott munkavállaló béréből levonnak, de a hatóságokhoz már nem feltétlenül jut el a pénz.
Az elvégzett munkáért járó fizetség kérdése sokunk számára elvi kérdés; arról is szól, hogy a cégek és gazdaságok jól jártak, és nem az illegális bevándorló megbüntetése a jogi szabályozás célja. Ha egy átfogó politika részének tekintjük, a fenntartható ellenszolgáltatás része, hogy az emberek a keresetükkel együtt térnek haza.
Nincs garancia arra, hogy a tagállamok biztosítani fogják, hogy mindenki megkapja a bérét. Afelől bizonyosak vagyunk, hogy lesznek mechanizmusok az igények benyújtására, de a pénz kifizetésével már nem ez a helyzet. Így nem garantált, hogy a fizetés tényleg megtörténik. Páran úgy gondolhatják, hogy az egyének kockáztatnak, és ennek megvan a veszélye, de ha az emberi méltóság kérdéseit tekintjük, és azt, hogy hogyan illik ez a közös bevándorlási politika átfogó célkitűzései közé, akkor nagyon komoly kérdésről van szó.
Az én képviselőcsoportom számára tehát a javaslat mérlege már sem a felügyelet, sem a járandóságok tekintetében nem egyértelmű, a többi területet pedig nagyon felpuhították. Úgy érezzük, a tagállamok nem mutatnak túl nagy elkötelezettséget, és ezért nem fogjuk támogatni a javaslatot.
Giusto Catania
a GUE/NGL képviselőcsoport nevében. - (IT) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, négy és fél és nyolc millió közötti számú nem uniós polgár van jogszerűtlen helyzetben Európában - ezek a Bizottság számadatai.
Ez teljes mértékben elhanyagolható szám: alig több, mint az Európai Unió lakosságának 1%-a. Nyilvánvaló, hogy nagyon eltúlozzák a problémát. Munkavállalókról van szó, akik hasznos szolgálatot tesznek, például személyi szolgáltatásokat nyújtanak vagy az idegenforgalom területén dolgoznak, és az esetek túlnyomó többségében felszívta őket a munkaerőpiac. Olyan munkavállalók ők, akik hasznosak a gazdaságunk számára, de kizsákmányolt munkavállalók is - kizsákmányolják őket a munkaerőköltség csökkentése és a gátlástalan munkáltatók meggazdagodása érdekében. Olyan munkavállalók, akik gyakran az uniós polgárok által el nem végzett munkát végzik el.
Szükségünk van ezekre az emberekre, de illegálisan érkeztek Európába azon egyszerű oknál fogva, hogy legális úton nem jöhetnek. Ugyanez történt a ma már legális helyzetű, de az Európai Unióba illegálisan belépő polgárok nagy többségével is.
Más intézkedésre lett volna szükség: olyanra, amely rendezi e többmillió ember helyzetét. Olyan intézkedésre lett volna szükség, amely megszabadítja őket a rabszolgaságtól, zsarolástól és kizsákmányolástól. Ehelyett egy olyan irányelvünk van, amely ott folytatja, ahol a kiutasítási irányelv abbahagyta. Először a kiutasítási eljárásról döntöttünk; most arról döntünk, kiket lehetne kiutasítani, és még az is meghatározzuk, ki fogja megfizetni az eljárást. Ezzel az irányelvvel a kizsákmányoltak többet fizetnek, mint a kizsákmányolók. Sajnos nem rendelkeztek egy általános jogállás-rendezési intézkedésről, még azok számára sem, akik bejelentik a saját helyzetüket, vagy feljelentik a kizsákmányolóikat vagy az elkövetett bűncselekményt. Onnan, hogy az illegális munka során kizsákmányolják őket, egyenesen a kitoloncoláshoz vezet az útjuk.
Valami másra lett volna szükségünk. Olyan intézkezdésre, amely a legalitást támogatja, nem a jelenleg illegálisan itt tartózkodók büntetendővé nyilvánítását. Olyan intézkedés kellett volna, ami visszafogja az idegengyűlöletet. Az olasz belügyminiszter tegnap kifejezetten azt mondta, "keménynek kell lennünk az illegális bevándorlókkal”; más szavakkal, keménynek kell lennünk a védtelenekkel. Úgy vélem, ezzel az irányelvvel ezt a fajta idegengyűlölő hozzáállást támogatjuk.
Itt az Európai Unióban szükségünk van a bevándorlókra - a Bizottság maga mondja ezt: 2060-ig 50 millióra -, mert egy demográfiai válság közepében vagyunk, mégsem teszünk semmit a belépésük megkönnyítésére. Ehelyett harmonizáljuk a kiutasítási rendszert és ma arról döntünk, hogy kitoloncoljuk az illegálisan itt tartózkodókat annak ellenére, hogy lehet, hogy már felszívta őket az európai munkaerőpiac.
Úgy vélem, az irányelv hatásai pusztítóak lesznek, mert még mélyebbre taszítja a bevándorlókat és a munkaerőpiacot, és növeli az elvtelen főnökök kizsákmányoló bűncselekményeinek számát.
Nigel Farage
az IND/DEM képviselőcsoport nevében. - Tisztelt elnök asszony, az illegális bevándorlás probléma, amelyet a népek szabad mozgása csak tovább ront. A Britanniában jelenleg gyorsan terjedő nyugtalansági hullámot azonban természetesen a legális migráció és az Európai Unió saját szabályai okozták.
A Jacques Delors által elbájolt brit szakszervezetek 20 évig abban a hitben éltek, hogy az Európai Unió az érdeküket szolgálja. Most azonban leesett a tantusz, és rájöttek, hogy a brit kormány képtelen a brit érdekeket előtérbe helyezni.
Attól tartok, a helyzet még meglehetősen sokat fog romlani. Ahogy egy sor nagy közfinanszírozott projekt indul, mint az olimpiai játékok és az önkormányzati lakások építése, sok ezer európai munkavállaló jár majd jól. Amíg az EU tagjai vagyunk, nem lehet a brit munkavállalóknak brit munkát garantálni. Az a kilátás, hogy brit adófizetők külföldi munkavállalókat finanszírozzanak, őszintén szólva elfogadhatatlan.
De a kormány határozottan kitart amellett, hogy az Európai Unió csodálatos dolog. Ez nem túl meglepő, ugye? Lord Mandelson továbbra is évi 78 000 angol fontot kap az Európai Bizottságtól, és természetesen alig néhány év múlva nyugdíjat is ehhez kapcsolódóan - ez aztán az érdekellentét.
Most az a nagy kérdés, hogy jól jár-e az idegengyűlölő szélsőjobb. Ezt sem szeretnénk. Az UKIP részéről egy nem rasszista programot kínálunk a briteknek az európai választásokon, amely szerint ideje a brit érdekeket előtérbe helyezni. Nem vagyunk protekcionisták, de józan észre van szükség. A saját határainkat mi akarjuk ellenőrizni, és mi akarjuk eldönteni, ki él, dolgozik vagy telepedik le az országunkban.
Andreas Mölzer
(DE) Tisztelt elnök asszony, egy jól fizető állás megszerzésének reménye világszerte nagy vonzerőt jelent. Különösen gazdaságilag nehéz időkben indul növekedésnek a feketegazdaság, és ez természetesen ahhoz vezet, hogy sok ember teszi kockára az életét az ígéret földjét keresve. Fontos világossá tennünk, hogy nem tűrjük tovább az illegális foglalkoztatást.
Az alapvető emberi jogokról szóló legutóbbi jelentés azonban felvet pár problémát ebben a tekintetben. A jelentés azt jelzi, hogy az EU-ba való belépés feltételeinek megszegése esetén jutalom jár majd, mivel a bevándorlók magasabb szintű védelmet kapnak, mint az európaiak, akiknek az identitását és társadalmi harmóniáját veszélyezteti a tömeges bevándorlás. Az illegális bevándorlást trivializálja, ha a jövőben minden illegális bevándorlót egyszerűen érvényes munkavállalási engedély nélküli személynek tekintünk.
Azonban nem szabad elfelejtenünk, hogy a tartózkodási engedély nélküli bevándorlókat végül ki kell majd toloncolni. Fontos, hogy leszámoljunk az ösztönző tényezőkkel, mint amilyen a tömeges legalizáció vagy a foglalkoztatás lehetősége. Ezenkívül a kitoloncolással kapcsolatban hatékony megállapodásokról kell tárgyalnunk a származás szerinti országokkal. A FRONTEX határbiztonsági szervezetet is ki kell bővíteni végre, hogy hatékonyan lehessen bevetni.
Marian-Jean Marinescu
(RO) A jelenlegi irányelv segít az illegális bevándorlással kapcsolatos közös politika konszolidációjában, és azáltal, hogy pénzbeli büntetéssel sújtja a munkáltatókat, az első lépést jelenti az illegális munkavállalás elleni küzdelemben. Azonban mindenkit emlékeztetnék arra, hogy minden tagállamban léteznek nemzeti jogszabályok az illegális munkavállalás, az adó- és járulékcsalás ellen. E jogszabályok alkalmazása segít az illegális bevándorlók alkalmazásának felderítésében is.
Ezért gondolom úgy, hogy fontos a megfelelő szabályozás, de még fontosabb, hogy a tagállamok biztosítsák a rendelkezések szigorú alkalmazását. Üdvözlöm a végső szövegváltozatban szereplő, az illegális alkalmazottak számával arányos szankciókra vonatkozó rendelkezéseket, és azt is, hogy kisebb bírságokat vessenek ki azokban az esetekben, amikor a munkáltató természetes személy, a munkavállaló személyi szolgáltatásokat vagy háztartási segítséget nyújt, a munkakörülmények pedig nem tekinthetők kizsákmányolónak.
Az Európai Parlament és a Tanács közti tárgyalások eredményeképp tisztázódott a felelősségre vonható alvállalkozóra vonatkozó elképzelés, és megállapították a munkáltató által teljesítendő visszamenőleges fizetések összegét. Szilárd meggyőződésem, hogy az irányelv alkalmazásának hatására javul majd a helyzet, vagyis a munkahelyek betöltésekor jobban figyelembe fogják venni a közösség preferenciáit.
Úgy vélem, az irányelv alkalmazása további okot kellene hogy adjon a tagállamoknak arra, hogy feloldják az európai polgárokra vonatkozó munkaerő-piaci korlátozásokat, figyelembe véve, hogy azzal, hogy korlátozzák az illegális bevándorlók alkalmazásának esélyét, új lehetőségek nyílnak az EU előtt a saját polgárainak munkába állítására.
Inger Segelström
(SV) Azzal kezdeném, hogy köszönetet mondok Claudiónak és mindenki másnak, aki lehetővé tette a jelentés elkészültét. A menekültügyi, menekült- és migrációs politikáról szóló korábbi viták során főként azokra koncentráltunk, akik illegálisan tartózkodnak itt, akik jó oktatásban részesültek és megengedjük, hogy jöjjenek, vagy azokra, akik egyszerűen csak szegények, el akarják tartani a családjukat, és ide szeretnének jönni.
Most azokra a munkáltatókra helyezzük a felelősség terhét, akik alkalmazzák a papírok nélküli embereket. Nem tartózkodna itt olyan sok ember papírok nélkül, ha nem lennének mindig olyan felelőtlen munkáltatók, akik fizetnek nekik és kizsákmányolják őket. Nekem jogosnak tűnik a szankciók kivetése és a munkáltatók számára a tájékoztatási kötelezettség előírása, és ha egy munkáltató kizsákmányolt valakit, fizetnie kell akkor is, ha az a személy már hazatért.
Van azonban egy javaslat, amit elutasítottam volna, ha nem szavaztunk volna már a bizottságban, ez pedig az, hogy a többség kevésbé szigorú szabályokat vezet be a háztartási alkalmazottakra. Számomra ez egyenlőségi kérdés, mivel nagyrészt nőket alkalmaznak a háztartásokban alacsony bérért. Ennek a csoportnak is nehezebb dolga van, mint a több alkalmazottat foglalkoztató munkahelyeken dolgozóknak, de első lépésként el tudom fogadni.
Sajnálattal hallottam a mai hírekben, hogy a konzervatív párti svéd kormány negatívan tekint a jelentésre, amelynek célja a felelősségteljes vállalkozások támogatása és büntetni rendeli a felelőtlen vállalkozásokat, ahol kizsákmányolják a papírok nélküli munkavállalókat.
Végül elmondanám, hogy természetesen nyugtalanítanak a jelentést illetően a szakszervezetektől hallott vélemények is. Remélem, sikerül megoldanunk ezeket a kérdéseket, mielőtt döntést hozunk. Minden munkáltatóra ugyanazoknak a szabályoknak kell vonatkozniuk, például a munkaszerződésekkel kapcsolatban a megosztott felelősségnek, különben kiskapukat építenénk be, és a csalást támogatnánk.
Ignasi Guardans Cambó
(ES) Tisztelt elnök asszony, a bevándorlás ellenőrzött, a társadalmunk számára - gazdasági és társadalmi értelemben is - kezelhető formájának védelméhez a legjobb út az, ha szembeszállunk az illegális foglalkoztatással is.
Ez nem jelenti azt, hogy magukkal az illegális bevándorlókkal kellene megküzdenünk, hiszen mindegyiküknek megvan a saját története, hanem inkább az illegális bevándorlás jelenségével kell szembeszállnunk, mert ez az egyetlen módja annak, hogy indokoljuk és valóban szervezetté tegyük az ellenőrzött bevándorlást, különösen a mai világban.
Ezt természetesen nemcsak a munkát keresőkön keresztül kell megtennünk, hanem a munkát kínálókon keresztül is. Az illegális bevándorlás elleni harcot nem lehet csak a londoni vagy madridi metrómegállókban megvívni, hanem ki kell terjeszteni annak a sok vállalatnak a személyzeti osztályára, ahol illegális munkavállalókat alkalmaznak, hogy kizsákmányolják őket és megfosszák őket a jogaiktól.
Tehát ezért támogatjuk teljes mértékben az irányelvet. Olyan irányelv ez, amely kontextusba helyezi a munkáltatók kötelezettségeit, és természetesen a jogfosztott munkavállalókat saját javukra kizsákmányoló munkáltatók elleni szankciókat is.
Ez egy kiegyensúlyozott irányelv. Gratulálnunk kell az előadónak ahhoz, hogy igazságos kompromisszumot ért el, és hogy megfelelően egyensúlyban tartotta az ügyet.
Szeretném kiemelni a kizsákmányolt munkavállalók jogait védő cikkeket. Ezek megvédik a munkavállalókat, hogy azok jelenthessék, milyen helyzetbe kerültek. Azáltal védik meg őket, hogy garantálják, hogy követelhetik a keresetüket, természetesen anélkül, hogy ez tartózkodási joghoz vezetne. Azonban természetesen ellentételezni fognak minden illegálisan, nemzeti biztosítás vagy fizetség nélkül végzett munkát, tekintet nélkül az illegális munkavállaló foglalkoztatási státuszára.
A szankciók természetesen megfelelőek és arányosak. Az alvállalkozással kapcsolatos megállapodás, amelyre az előadó már utalt a beszédében, kiemelt fontosságú. Nagyon fontos a gyakorlatban, és mi a gyakorlatról beszélünk.
Egy végső megjegyzés: az irányelv átültetésére rendelkezésre álló 24 hónapot túlzásnak tartom. Tudom, hogy nem lehet megváltoztatni, de a 24 hónap túl sok, és le kellene rövidíteni, ha lehetséges.
Ewa Tomaszewska
(PL) Tisztelt elnök asszony, az Európai Unióban illegálisan tartózkodó harmadik országbeli állampolgárok foglalkoztatása lehetetlenné teszi az igazságos versenyt, és megfosztja az érintett munkavállalókat a megfelelő védelemtől.
Legelső sorban a biztonságos munkakörülményekre, és munkahelyi baleset esetén a szociális védelemre gondolok. Az EU-ban tartózkodó illegális bevándorlók, akik számát 4,5-8 millióra becsülik, leggyakrabban az építőipar, mezőgazdaság, idegenforgalom, szállodaipar és a szolgáltató szektor területén dolgoznak. A kizsákmányolás és gyermekmunka feltételei között néha rabszolgamunkára is van példa. Az illegális foglalkoztatás jelentős szerepet játszik a foglalkoztatás színvonalának csökkenésében.
Ezért olyan fontos a szakszervezetek azon jogosultsága, hogy képviselhetik e munkavállalók érdekeit. A munkáltató az, aki dönt arról, hogy illegálisan itt tartózkodó személyt vesz fel, ezért a törvény megszegéséért járó büntetésnek a munkáltatót kell sújtania. Az EU összes országának összehangolt fellépése szükséges ahhoz, hogy az illegális foglalkoztatás minden vetületével foglalkozzunk.
Mary Lou McDonald
Tisztelt elnök asszony, ilyen gazdasági trauma idején sürgős szükség van arra, hogy védjük a munkavállalókat a kizsákmányolástól, és kétségtelenül szükséges biztosítanunk, hogy az európai munkavállalókra vonatkozó feltételeket ne rontsa le szisztematikusan a kiszolgáltatott migráns munkavállalók kizsákmányolása. Ez egyértelműen a tagállami hatóságok és kormányok felelőssége.
Bár a tagállamoknak lépniük kell a bevándorlás szabályozása érdekében, nagyon sajnálom, hogy jelen javaslat jogalapját az illegális bevándorlás elleni küzdelem adja. Az igazi harc a gazember kizsákmányoló munkáltatók ellen folyik, és jelenleg inkább a munkavállalókat támogató, mint bevándorló-ellenes programra van szükségünk.
A politikai és gazdasági kötelességünk az kell, hogy legyen, hogy véget vessünk a jogellenes migránsok kizsákmányolásának és megbüntessük a gátlástalan munkáltatókat, nem pedig az, hogy bűnbakká vagy bűnelkövetővé nyilvánítsuk a munkavállalókat, attól függetlenül, hogy migráns vagy másmilyen munkavállalóról van-e szó. A javaslatban foglalt büntetőjogi szankciók alkalmazása nem az EU hatáskörébe kellene hogy tartozzon, és akik szerint a migráns munkavállalók kitoloncolása a megoldás a kizsákmányolásra, azok tévednek. Ez az irányelv nem találta meg a kellő egyensúlyt.
Johannes Blokland
(NL) Majdnem két év telt el azóta, hogy Frattini biztos felfedte az Európai Unióba munkavállalási céllal érkező illegális bevándorlók folyamatos áradatát garantáló illegális munka kezelésére vonatkozó terveket. A helyzet egyre rosszabb, és ennek véget kell vetni.
Tisztelt elnök asszony, nem értek azonban egyet az előadóval abban a kérdésben, hogy az Európai Uniót bele kell-e vonni a büntetőjogba. Nem támogatom, hogy a büntetőjog Európa hatáskörébe kerüljön. Ehelyett a nyílt koordinációs módszerre van szükség. Örömömre szolgál tehát, hogy a módosított kompromisszumos javaslat óvatos a büntetőjog alkalmazásában. A pénzbeli büntetések elegendően ösztönzik a munkavállalók gondos kiválasztását. Remélem, hogy a cégeknél végzett vizsgálatok bátorítják majd a tagállamokat a büntetőjog alkalmazására.
Philip Claeys
(NL) Üdvözlendő, hogy olyan irányelvet vezetünk be, amely bünteti az illegális bevándorlók foglalkoztatóit. Azt mondják, és jó okkal, hogy az Európai Unióban való elhelyezkedés lehetősége vonzó tényező az illegális bevándorlás terén. Következetesnek kell azonban lennünk, és kezelnünk kell a bevándorlókat vonzó egyéb tényezőket is. Ezek közül a legfontosabb az Európába illegálisan érkező külföldiek büntetlensége. Sőt, olyan tagállamok is vannak, amelyek megjutalmazzák az illegális külföldieket, gondolok itt az illegális bevándorlók jogi státuszának Spanyolországban, Olaszországban és Belgiumban történt tömeges rendezésére.
Ott van még az úgynevezett humanitárius alapon történő egyéni legalizálás képmutatása is. Csak tavaly nem kevesebb mint 12 000 esetben került erre sor egy olyan kis országban, mint Belgium. Az illegális bevándorlókat kitoloncolni kell, nem legalizálni, mert minden egyes legalizált illegális bevándorló újabb bevándorlók sokaságát vonzza. Minden tagállam, aki rendezi a jogi státuszukat, a többi tagállam nevében teszi ezt. Ezért nem elég csak a munkáltatók kérdését megoldani. Az illegális bevándorlással teljes összefüggésében kell foglalkoznunk.
Carlos Coelho
(PT) Tisztelt elnök asszony, Barrot út, hölgyeim és uraim, e plenáris ülés alatt számos intézkedést fogadtunk el, melyek célja a koherens és egységes bevándorlási politika megteremtése. Ennek a közös politikának először is legális bevándorlási csatornákat kell tartalmaznia, valamint szerepelnie kell benne a bevándorlók befogadó társadalmakba való integrációjának is. Ebből a célból két hónappal ezelőtt elfogadtuk a "kék kártyáról” szóló irányelvet és az EU-ban való tartózkodásra és munkavállalásra vonatkozó összevont engedélyre irányuló összevont kérelmezési eljárásról szóló irányelvet.
Ezzel egyidőben hatékonyan kell küzdenünk az illegális bevándorlás és az azzal kapcsolatos bűnözés minden formája ellen is. Ez a kezdeményezés az európai térségbe irányuló bevándorlás húzó tényezőivel remél szembeszállni, és véget akar vetni az illegális munkavállalók kizsákmányolásának. Azoknak, akik bármi áron megpróbálnak bejutni az európai térségbe - és ezért gyakran a saját életükkel fizetnek -, fontos megérteniük, hogy csak egy lehetséges út áll előttük: a legális bevándorlás és az azzal együtt járó minden jog és lehetőség. Becslések szerint 5 és 8 millió között van az Európai Unióban illegálisan tartózkodó bevándorlók száma; jelentős hányaduk alacsony képzettséget igénylő, viszonylag rosszul fizetett munkákat végez, és néhány esetben súlyos kizsákmányolás áldozata. Gratulálok az előadónak, Fava úrnak, és különösen kollégámnak, Bauer asszonynak a munkájukhoz és az elért kompromisszumhoz.
Egyetértek tehát azzal, hogy az egész Európai Unióban küzdjünk az illegális bevándorlás ellen. Az irányelv célja annak biztosítása, hogy minden tagállam képes legyen hasonló szankciókat bevezetni az illegális bevándorlók alkalmazása esetére, és hatékonyan be is tudja tartatni ezeket. Háromféle szankciót lehet majd kivetni: pénzbelit, közigazgatásit és büntetőjogit, a jogsértés súlyától függően. Követelmény lesz a munkáltatók felé, hogy megelőző intézkedéseket tegyenek, és hogy annak érdekében, hogy ne alkalmazzanak az Unióban illegálisan tartózkodókat, ellenőrizzék le e személyek bevándorlási státuszát.
Wolfgang Kreissl-Dörfler
(DE) Tisztelt elnök asszony, először is gratulálok kollégámnak, Claudio Favának a jelentéshez és ahhoz, hogy sikerült megállapodásra jutni a háromoldalú találkozón. Természetesen mindig lehet még többet kérni és még többet elérni. Azonban maga a tény, hogy az Európai Unióban végre felismerték, hogy az elfogott illegális bevándorlóknak is jogokat kell adni és meg kell őket védeni a kizsákmányolástól, fontos lépést jelent.
Ennek természetesen egy átfogó migrációs és bevándorlási politika részét kell képeznie. Ezt senki nem vitatja. Van azonban valami, amit nem értek. Míg a Zöldek - Jean Lambert már nincs itt - vagy a baloldaliak az úgynevezett kommunista oldalról, mint Giusto Catania, fenntartják, hogy ez nem működik, hogy már megint nem lett belőle semmi, hogy semmi sem segíthet, én azt szeretném mondani, hogy nem segítség az, ha az ilyen nehéz helyzetben élő embereknek négyfogásos vacsorát ígérünk, de aztán a mindennapi kenyerüket sem adjuk meg nekik. Ez gyáva és haszontalan. Azt kérdezem magamtól, mit akarnak valójában a Zöldek, ha mindig az olyan intézkedések ellen szavaznak, amelyek jobbá tennék az emberek helyzetét. Ezt már sok jelentés és intézkedés kapcsán láttuk.
Ráadásul semmi nem akadályozza meg az államokat abban, hogy megfelelő ellenőrzéseket vezessenek be, bírságokat szabjanak ki és kizárják az illegális bevándorlókat alkalmazó cégeket a támogatásokból és a nemzeti vagy EU-s források eléréséből.
Ugyanazt a kemény hozzáállást, amelyet a tagállamok néha az illegális bevándorlókkal szemben alkalmaznak, szeretném látni az adócsalókkal és a feketepiacon dolgozókkal szemben is. Természetesen beszélnünk kell a nemzeti parlamentekben lévő kollégáinkkal is, hogy arra biztassuk őket, követeljék, hogy az illegális bevándorlók megkapják azokat a jogokat, melyekről itt döntöttünk. Egy dologban természetesen biztosak lehetünk. Ha valaki nem képes tovább életben maradni a saját országában és ezért illegálisan dolgozik, akkor nincs meg az a lehetősége, hogy a rendőrséghez forduljon elmondani, hogy kizsákmányolják. Ugyanígy a megerőszakolt nő sem jelentheti a bűncselekményt. Mindketten tudják, hogy ha a hatóságokhoz fordulnak, kitoloncolják őket.
Ezért fogjuk a szavazásnál támogatni a jelentést. Az első lépést jelenti a jó irányba.
Alexander Alvaro
(DE) Tisztelt elnök asszony, tisztelt bizottsági alelnök úr, úgy vélem, Kreissl-Dörfler úrnak igaza van. Szeretném megköszönni Fava úrnak a jelentést, és a kiváló munkát, amit végzett.
A jelentés nyilvánvalóvá teszi, hogy az illegális foglalkoztatásban érintett mindkét fél egyenlő felelősséggel tartozik, és ez jogi egyensúlyt fog teremteni. Az illegális foglalkoztatást büntetni és tiltani kell minden tagállamban.
A tilalom fenntartása a munkáltatók felelőssége kell, hogy legyen, de az érintett hatóságoknak is feladata a tilalom betartásának ellenőrzése és a büntetések kiszabása. A legfontosabb az, hogy megvédjük az ilyen munkaügyi viszonyok közt dolgozó személyeket a kizsákmányolástól.
A jogi büntetések megállapítása mindenképpen előrelépést jelent. A hatóságoknak azonban több ellenőrzést kell életbe léptetniük és eljárás alá kell vonniuk a bűncselekmények gyanúsítottjait. A jelentés kompromisszum a Tanács és az Európai Parlament közt, és minimális standardokat határoz meg.
Mindazonáltal nem túl lelkesítő a kilátás, hogy a tagállamok megemeljék vagy csökkentsék a követelményeket. Megtettük az első lépést előre. Az út további részét is együtt kellene megtennünk. Azt hiszem, a magam és a képviselőcsoportom egy része nevében, ha nem is a többség nevében, elmondhatom, hogy tiszta lelkiismerettel tudjuk támogatni a jelentést.
Kyriacos Triantaphyllides
(EL) Tisztelt elnök asszony, a vizsgált irányelv az országaink fejlődésének és gazdasági fenntarthatóságának egyik legalapvetőbb kérdését érinti. Az illegális foglalkoztatással foglalkozik, amely gyakran a bérek csökkenését és az állami bevételek visszaesését eredményezi, az ezekkel együtt járó összes ellátási nehézséggel, és a jóléti állam működésének gyengülésével. Megfosztja a munkavállalókat attól, hogy hozzáférjenek a társadalombiztosításhoz és más biztosításokhoz, a nyugdíjhoz, vagy hogy olyan szervezetekhez fordulhassanak, amelyeknek a munkahelyi körülmények védelme a feladata.
Az illegális foglalkoztatás sajnos része a jelenlegi rendszernek, ami olyan globális gazdasági válsághoz vezetett, amellyel szemben nemcsak kezelő, hanem valódi korrekciós intézkedéseket kell bevetnünk, amelyek biztosítják a hosszú távú jólétet. Úgy gondoljuk, az illegális foglalkoztatás elleni küzdelmet, mint olyat, nem lehet külön, egymagában vizsgálni. Nem vagyunk elégedettek a bevándorlókkal szembeni humánus megközelítés biztosítására javasolt intézkedésekkel. Legyünk hát óvatosak, hogy ne kettőződjön meg a probléma.
Panayiotis Demetriou
(EL) Tisztelt elnök asszony, az előadó, Claudio Fava és a társelőadók valóban megérdemlik szívből jövő gratulációinkat. Kivételes kompromisszumot sikerült elérniük a Tanáccsal, természetesen Barrot alelnök úr segítségével, akinek szintén gratulálok. Az illegális bevándorlók alkalmazóira szankciókat kiszabó irányelv végre eljutott a végső jóváhagyás stádiumáig. Úgy gondolom, az irányelv jelenlegi formájában hatékonyan szolgálja majd az illegális bevándorlók foglalkoztatása elleni küzdelem célját. Ez az első alkalom, hogy az Európai Unió a jó irányba fordította a figyelmét, azokra, akik kizsákmányolják az illegális bevándorlókat, a törvényeket megszegő munkáltatókra. Végre büntetendővé vált az illegális bevándorlók alkalmazása. Biztos vagyok benne, hogy az irányelvben foglalt büntetőjogi és egyéb szankciók elrettentésül szolgálnak majd, és segítségükkel korlátozni lehet és meg lehet előzni az illegális bevándorlók elfogadhatatlan kizsákmányolását. Sokrétű, kiegyensúlyozott és realisztikus szankciók szerepelnek az irányelvben. Bízom benne, hogy hatékonynak bizonyulnak majd. Annak ellenére, hogy az irányelv áldozatnak tekinti és védi az illegális bevándorlókat, számukra is küld egy visszatartó erejű üzenetet, azt, hogy nem lesz már olyan könnyű munkát találniuk, és ebből következően nem lesz már olyan vonzó, hogy kedvezőtlen feltételek mellett vállaljanak munkát. Különös gondot kell fordítanunk azonban azokra az illegális bevándorlókra, akik már az Európai Unióban vannak. Az én hazámban, Cipruson, ahol az illegális bevándorlás hatalmas probléma, már egy ideje büntetendővé tették az illegális foglalkoztatást. Ez természetesen nem törölte el teljesen a jelenséget, de korlátozta. Az irányelv által bevezetett többféle szankció és a munkáltatók felügyeletének rendszere bizonyára enyhíteni fogja az illegális bevándorlók alkalmazása, és általában véve az illegális bevándorlás problémáját.
Catherine Boursier
(FR) Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, szeretném megköszönni Fava úrnak az utóbbi hónapokban végzett figyelemre méltó munkát, amelynek eredménye ez a kiegyensúlyozott szöveg.
Nem volt könnyű feladat, az út buktatókkal volt tele. Az eredmény azonban véleményem szerint nagyon pozitív, különösen három pontot emelek ki.
A szankció a jogsértő munkáltatót sújtja, míg a bevándorlót áldozatnak tekintjük. A pénzbeli büntetéseken kívül büntetőjogi szankciókat javasol bűnismétlés, emberkereskedelem vagy kiskorúak kizsákmányolása esetén. Véleményem szerint a büntetőjogi szankciók alapvető fontosságúak, és úgy vélem, a mi feladatunk annak biztosítása, hogy rendszeres ellenőrzések történjenek és az irányelv hatékony legyen.
Egy másik említésre méltó pozitív elem a hátralékos bér automatikus kifizetése a munkavállalónak. Végre egyesületek és szakszervezetek képviselik az országban illegálisan élő munkavállaló érdekeit, így anélkül jelenthetik a tisztességtelen munkáltatót, hogy azután eljárástól kellene tartaniuk.
Természetesen, mint sok más szöveg esetén, ebben az esetben is mehettünk volna még tovább, de kockára tehetjük-e a kompromisszumos helyzetet, amikor ez a szöveg már így is nagy előrelépést tesz lehetővé a munkavállalók és az ő méltóságuk védelme terén?
A migráció kérdésével kapcsolatban kiegyensúlyozott nézőpontot kell támogatnunk, és fel kell ismernünk, hogy a foglalkoztatás céljából történő bevándorlás több mint szükséges, és a demográfiai előrejelzések tükrében egyre inkább az lesz.
Ebben az összefüggésben így fontos kijelentenünk, hogy olyan modellt szeretnénk, ahol a bevándorló munkavállalókat teljes értékű munkavállalóknak tekintik, akiknek ugyanolyan jogaik vannak, mint a tagállamokból származóaknak.
Így e jogok védelmében kell mozgósítanunk, és ezért gondolom úgy, hogy támogatnunk kell a jelentést, mert meghatározó lépést jelent a minimális standardok bevezetésében, valamint az illegális foglalkoztatás és a migráns munkavállalók kizsákmányolása elleni küzdelemben
Olle Schmidt
(SV) Tudjuk, hogy egyre több és több ember bújkál az EU határain belül. Tudjuk, hogy a közeljövőben az EU-nak egyre több bevándorló munkavállalóra lesz majd szüksége. Tudjuk azt is, hogy hetente több ezer ember próbál egy jobb életet találni Európában. Közülük sokan meghalnak a földrészünkre vezető út során. Tudjuk, hogy sok papírok nélküli ember kizsákmányolás áldozata és nyomorúságos körülmények között él. Ez nem méltó az Európai Unióhoz. Az EU által az egész világon elterjeszteni kívánt jogok közt szerepel a méltóságteljes élethez való jog is, minden ember számára. Szégyenteli ellentmondás van itt.
Az, hogy az EU-nak közös menekültügyi és migrációs politikája lesz, ésszerű, de nem jelentheti azt, hogy a keményvonalas, az embereket különféle módokon levadászni akaró országoknak kell a döntéseket meghozniuk. Ez csökkentené annak esélyét, hogy méltóságteljes életet lehessen találni Európában. Ugyanakkor fontos, hogy a kiszolgáltatott helyzetben lévő embereket kizsákmányoló fondorlatos munkáltatók tudják, hogy a büntetéseket és szankciókat bárhol ki lehet szabni az EU-ban.
Elismerem, hogy a jelentés bonyolult egyensúlyozó mutatvány, és meg tudom érteni Catania úr érvelését a fenntartásával kapcsolatban. A kompromisszum azonban a jó irányba tett lépés, még akkor is, ha megvan a magam véleménye például a munkáltatók jelentési kötelezettségének mértékéről.
Segelström asszonynak azt szeretném mondani, hogy Svédországban nem konzervatív párti kormányunk van. Négypárti kormányunk van, erős liberális elemekkel.
Maria da Assunção Esteves
(PT) A Fava-jelentés fejlődést és humanizációt visz a bevándorlással kapcsolatos szabályozásba. Azt a morális megerősítést nyújtja, amivel már a kiutasítási irányelv óta tartoztunk magunknak. Az illegális bevándorlók alkalmazásának általános tilalma nemcsak a bevándorlás vele járó illegalitását védi ki, hanem az emberi szenvedés kizsákmányolásának és kihasználásának lehetőségét is, amely általában együtt jár az ilyen típusú foglalkoztatással.
A Fava-jelentéssel kapcsolatos első alapvető dolog az, hogy megkérdőjelezi az illegális bevándorlással kapcsolatos azon felfogást, amely megelégszik a bevándorlók egyszerű, de elfogadhatatlan megvetésével, és ehelyett egy szisztematikus, az államot és a munkáltatót egyenlő mértékben felelőssé tevő választ tartalmaz. Eddig a bevándorlási politikák fő hibája az volt, hogy nem adtak igazságos választ az illegális bevándorlók szörnyű helyzetére, akikre a jogrendszer súlya nehezedett, és inkább elkövetőnek tekintették őket, mint áldozatnak.
A jelentéssel kapcsolatos második fontos dolog az, hogy beemeli az európai közéletbe az állam és a cégek közös felelősségének etikáját. A munkáltatók azon kötelessége, hogy előzetesen ellenőrizzék az alkalmazottak jogállását, értékes abból a szempontból, hogy egy hatáskört a magánszektornak ad át; ilyesmivel még nem gyakran próbálkozott az Európai Unió. Örömmel fogadjuk ezt a hatáskört, hiszen a törvényesség és a közéleti etika védelme nemcsak az állam felelőssége, hanem mindenkié. A jelentés így egy új politikai módszer számára vág utat, és ezt az utat más jelentéseknek is követniük kellene.
A harmadik - és véletlenül a legfontosabb - dolog a járandóságok kifizetésének elválasztása a tartózkodás jogszerűségének kérdésétől, ami döntő fontosságú. Egyszerű kinyilvánítása ez annak a morális elvnek, mely szerint az emberiesség megelőzi a jogrendszer szabályait, és előbbrevaló azoknál.
Ezért hát gratulálok Fava úrnak.
Javier Moreno Sánchez
(ES) Tisztelt elnök asszony, először is szeretném megköszönni az előadónknak, Claudio Favának a kemény munkát, ami arra irányult, hogy közös álláspontot alakítsanak ki a Tanáccsal; az eredmény számos, a Parlamentünk által javasolt módosítást tartalmaz.
Ezzel az irányelvvel ismét megmutatjuk, hogy elköteleztük magunkat egy globális megközelítésen alapuló, közös migrációs politika kialakítása iránt. Az irányelv célja egyértelmű: a maffiacsoportok elleni harc, a gátlástalan munkáltatók megbüntetése és a kizsákmányolt, a szociális védelem minden formáját nélkülöző bevándorlók védelme.
Azt szeretnénk látni, hogy eltűnik az éhbér, amely igazságtalan a bevándorlókkal szemben és ráadásul torzítja az átlagbéreket, különösen az építőiparban, mezőgazdaságban, a háztartási munkában és a szállodaiparban.
Ezen intézkedésekhez sok bátorság és erős politikai akarat szükséges, mivel az informális gazdaságban jelentős érdeltségek vannak és sok pénz forog. Különösen nehéz időkben minden eddiginél fontosabb, hogy intelligensen és nagylelkűen, de felelősségteljesen kezeljük a migrációs folyamatokat.
Könnyű lenne engedni annak a kísértésnek, hogy ne próbáljuk kordában tartani az informális gazdaságot. Nem nézhetünk félre és nem hagyhatunk nagyjából 8 millió illegális bevándorlót védtelenül a rabszolgasággal határos munkakörülményekkel szemben.
Hölgyeim és uraim, ha azt szeretnénk, hogy az irányelv hatékony legyen, szigorú ellenőrzésekre és gazdasági szankciókra van szükség, ideértve a legsúlyosabb esetekre a büntetőjogi szankciókat, melyek majd elrettentésül szolgálnak a munkáltatók számára.
Így majd sikerül csökkentenünk az informális gazdaság piacát és véget vetnünk az illegális munkavállalási lehetőségek immigrációt ösztönző erejének. Egyértelművé kell tenni, hogy az európai munkavállalás egyetlen útja a legális munkavállalás. Ebből a célból globális megközelítéssel szeretnénk tovább haladni, és tisztelt biztos úr, Barrot úr, arra hívjuk fel a Bizottságot, hogy amint lehet, az összes többi munkavállalási kategóriára is vezessék be az új "kék kártyát.”
Marek Aleksander Czarnecki
(PL) Annak, hogy könnyű illegális munkát szerezni, az az eredménye, hogy sokmillió illegális bevándorló van az Európai Unióban. A gyakran kizsákmányoló körülmények közt zajló illegális foglalkoztatás a bérszintek csökkenéséhez vezet az érintett szektorban, és veszélyezteti a vállalkozások közti versenyt. Ezenkívül a nem bejelentett alkalmazottaknak nincs egészségbiztosításuk és nem jogosultak nyugdíjra sem. Ezért nagyon fontos, hogy olyan mechanizmusokat hozzunk létre, amelyeknek köszönhetően a kizsákmányolt munkavállalók panaszt tehetnek a munkáltatójuk ellen, akár személyesen, akár egy harmadik személy közreműködésével.
Felhívom a figyelmüket arra is, hogy az irányelv alkalmazási körének ki kellene terjednie az EU-ban jogosan tartózkodó munkavállalókra is, különösen az EU-hoz 2004-ben és 2007-ben csatlakozott tagállamok állampolgáraira, akikre még mindig a legális munkához való hozzáférésüket korlátozó átmeneti rendelkezések vonatkoznak.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
(EL) Tisztelt elnök asszony, tisztelt bizottsági alelnök úr, a mai javaslat az Európai Unió bevándorlási politikájára megoldást kereső átfogó próbálkozás egy része, és ezen - be kell hogy ismerjük - érződik a tisztességtelenség. Tisztességtelenség, mert a politika bizonyos részeit próbáljuk kijavítani a kék kártyával, az illegális munkavállalók kiutasításával, a mai döntéssel, hogy megbüntessük az illegális bevándorlók munkáltatóit, de ezek csak néhány szeletét képezik annak a problémának, amelyet orvosolni szeretnénk.
Természetesen nem érthetjük meg, hogyan lehetséges, hogy egy illegális munkavállaló elhelyezkedik, és azt a személyt, aki felveszi őt, hogy fedezhesse a lakhatásának és túlélésének költségeit, végül megbüntetik. Ez logikai ellentmondás, amelyet rendes munkával kidolgozott rendelkezésekkel kell megoldanunk. Mind a 27 tagállam jogalkotása tiltja az illegális és be nem jelentett foglalkoztatást, főleg ha ilyen kettős probléma áll fent, mint a tagállamok területére való illegális belépés és az illegális kizsákmányolás. A probléma tehát összetett, és az elért kompromisszumban természetesen sok hézag van. Az egyik ilyen hézag azoknak a munkavállalóknak az esete, akiknek mások úgymond jótékonyságból adnak munkát, és akik természetesen dolgoznak is, de ugyanakkor megélhetést is találnak. Mi lesz velük? Hogyan fogják az életük hátralévő részét kényszer-illegalitásuk keretei közt leélni, tekintve, hogy a szomszédos országok nem fogadták el a bevándorlók kitoloncolását?
Donata Gottardi
(IT) Tisztelt elnök asszony, biztos úr, hölgyeim és uraim, amint azt ebben a házban jól tudjuk, a kompromisszumok elemzéséhez szét kell választani az előnyöket és a hátrányokat, és olyan átfogó értékelést kell alkotni, amely figyelembe veszi a korlátokat és a törvényhozói és politikai összefüggéseket.
Ami a foglalkoztatási szférát, a holnap szavazásra bocsátandó irányelv lényeges elemét illeti, az arról alkotott ítéletünk sok szempontból pozitív. A pozitív elemek közé tartozik a járandóságok olyan meghatározásának szerepeltetését, amely lehetővé teszi a jogszerű foglalkoztatási viszonyokkal való összevetést; a szankciók eljárási nehézségeinek csökkentése a háztartási és gondozási munkák esetében; valamint az emberkereskedelem és kizsákmányolás áldozatait, különösen a kiskorúakat védő közösségi előírások összekapcsolása és megerősítése. Fontos az is, hogy nem tekinti precedens értékűnek az alvállalkozásra vonatkozó szabályokat.
Maradnak kétségeink a munkáltatói láncolaton belüli felelősség kérdését illetően, valamint azokkal a nehézségekkel kapcsolatban, melyekkel a munkavállalóknak kell szembenézniük, hogy az ország elhagyása előtt megkapják a nekik járó fizetséget. A kérdés nem teljesen homályos, de mivel ez az irányelv szorosan kötődik a kitoloncolási irányelvhez, korlátozottak a lehetőségei, ami az illegális munkavállalók és a jogszerű alkalmazási módozatot nem találó munkáltatók helyzetét illeti.
A dokumentum első olvasatra történő elfogadásába vetett hitem nem inog meg attól, hogy kiemelek pár kockázatot: annak a veszélyét, hogy a nemzeti kormányok továbbra is nyomás alatt tartják majd a Parlament munkáját, és azt a veszélyt, hogy Európa "gonosz mostoha” imázsát erősítjük meg.
Patrick Gaubert
(FR) Tisztelt elnök asszony, ez az irányelvtervezet kulcsfontosságú az illegális bevándorlás elleni küzdelemben és nagyon fontos volt a közös bevándorlási politika bevezetéséhez. Mindannyian tisztában vagyunk azzal, hogy a sokezer férfi és nő számára, akik egy tisztességes állás reményében, a családjuk eltartása érdekében naponta átlépik a határainkat, a bejelentés nélküli foglalkoztatás jelenti a legfőbb vonzerőt.
A valóság az, hogy gyakran olyan munkáltatókat találnak, akik felhasználják és kihasználják az ingatag helyzetüket és hogy nincsenek tisztában a jogaikkal, és kizsákmányolják, olcsó munkaerőnek használják őket. Ezt nevezzük modern rabszolgaságnak.
Nem tagadhatjuk, hogy ez a jelenség olyan, akár európai, akár harmadik országbeli személyeket is érint, akik szabályosan tartózkodnak egy országban és szabályosan dolgoznak, de kívül esnek az irányelv hatályán, mivel az az illegális bevándorlás elleni küzdelem keretébe tartozik.
Nem arról van szó, hogy ujjal mutogassunk azokra a férfiakra és nőkre, akik gyakran jóhiszeműek, mégis a munkáltatók tisztességtelen hálózatának áldozatai. E szöveg célja pontosan az kell, hogy legyen, hogy megvédje e kiszolgáltatott embereket és biztosítsa a legalapvetőbb jogaik tiszteletben tartását; pontosan ez az elért kompromisszum kitűzött célja.
Nem vehetünk minden munkáltatót egy kalap alá, és azokat, akik jóhiszeműen alkalmaznak valakit, abban a hiszemben, hogy legálisan tartózkodik az országban, természetesen nem kezelhetjük ugyanúgy, mint akiknek az ilyen személyek helyzetének a kizsákmányolása a célja.
Határozottnak kell lennünk, egyértelmű üzenetet kell küldenünk. Bátor rendelkezésekre van szükségünk, melyeket lelkiismeretesen alkalmaznak. E szöveg elfogadása két világos üzenetet közvetít majd. Először is a munkáltatók számára azt, hogy nem élhetnek vissza tovább e kiszolgáltatott munkaerővel, és ez valóban meggyőzi majd őket arról, hogy ne vegyenek fel illegális bevándorlót. A második üzenet a több ezer lehetséges bevándorlónak szól, akiket visszatartanak majd a szigorú európai munkavállalási feltételek.
Köszönet minden társelőadónak és az előadónak, és mint annyian, én is azt remélem, hogy az illegális bevándorlás elleni küzdelem érdekében a szöveg hamarosan hatályba lép és így a bevándorlás támogatása...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Genowefa Grabowska
(PL) Tisztelt elnök asszony, azzal kezdeném, hogy gratulálok az előadónak. Tudom, hogy nem volt könnyű feladat olyan kompromisszumos megoldást találni, amely figyelembe veszi a nemzeti munkaerőpiacok érdekeit, de egyben védi a bevándorlókat a kizsákmányolástól. Fava úr feltétlenül dicséretet érdemel.
Olaszországba, Foggiába utaztam, amint az úgynevezett munkatáborokat felfedezték. Ez utóbbi helyen uniós polgárok és illegális bevándorlók is éltek és dolgoztak, borzasztó körülmények között. Mély nyomot hagytak bennem az élet- és munkafeltételeik. Gyakran megtörtént, hogy bele is haltak az éhezésbe és a kegyetlen, embertelen bánásmódba. Melegen üdvözlöm az irányelvet, mert végre civilizált alapokra helyezi a munkaügyi viszonyokat. Győzelmet jelent a mohó munkáltatók, az ő profitéhségük, az olcsó vagy gyakran akár ingyenes munkaerő utáni vágyuk valamint az illegális bevándorlók kizsákmányolása felett.
Ahhoz, hogy az irányelv hatályba lépjen, minden tagállamban végre kell hajtani. Ellentmondásos módon a tagállamok belső jogában az illegális foglalkoztatás büntetendőnek és bűncselekménynek számít. A jog mindazonáltal nem működik. Ezért mindent meg kell tennünk az irányelv végrehajtása érdekében. Az összes szükséges jogi mechanizmusnak a helyén kell lennie, hogy többé ne fordulhassanak elő ilyen szerencsétlen esetek.
Most a ház brit képviselőihez szólnék, és arra kérem őket, közöljék a brit munkáltatókkal, hogy a bevándorlók illegális foglalkoztatása bűncselekmény. Ne panaszkodjanak arról, hogy az Unió...
(Az elnök félbeszakítja a felszólalót)
Jörg Leichtfried
(DE) Tisztelt elnök asszony, e jelentés legfontosabb eredménye az, hogy nemcsak az illegálisan foglalkoztatott harmadik országbéli állampolgárokat, hanem az őket foglalkoztatókat is büntetéssel sújtja. Tudatában kell lennünk annak, hogy - és ez tényleg bűncselekmény - ezeket az embereket még egy olyan haladó államszövetségben is kizsákmányolják, mint amilyen az Európai Unió. Valaki szép hasznot húz belőlük. Nem jogosultak egészségügyi ellátásra vagy nyugdíjra, és folyamatosan rettegnek attól, hogy elfogják őket és visszaküldik a származás szerinti országukba.
Ezért úgy gondolom, nagyon fontos elem az illegális bevándorlókat kizsákmányoló munkáltatók megbüntetésének a lehetősége is. Ahhoz, hogy változzon a helyzet, olyan intézkedésekre van sürgősen szükség, mint amilyenek a bírságok, a kitoloncolás költségeiért való felelősség, a közfinanszírozás vagy támogatások visszavonása, vagy akár az üzem ideiglenes vagy végleges bezárása. E tekintetben természetesen nagyon fontosak az egyes tagállamok által végzett rendszeres és hatékony ellenőrzések is, valamint az adók és társadalombiztosítási járulékok visszamenőleges beszedésének lehetősége.
Az az Európa, ahol néhányakat kizsákmányolnak, nem valódi szociális Európa. Úgy vélem, az irányelv egy lépést jelent a jó irányba. Szeretném megköszönni az előadónak a kiemelkedő munkát. Azonban semmilyen körülmények között nem állhatunk meg ennél a lépésnél.
Daciana Octavia Sârbu
(RO) Érzésem szerint üdvözlendő ez a jogalkotási kezdeményezés ilyen időben, mikor a harmadik országokból származó munkavállalók az Európai Unió munkaerejének nem elhanyagolható hányadát adják, ezáltal aggodalomra adva okot az illegális bevándorlást illetően. Ezt szem előtt tartva hangsúlyoznám, hogy szükség van egy olyan szabályozási keret megalkotására, amely lehetővé teszi az Európai Unióban illegálisan tartózkodó harmadik országbeli bevándorlók alkalmazói elleni szankciók egyértelműbb meghatározását, tekintettel arra, hogy európai szinten riasztó probléma az illegális foglalkoztatás, és hogy a bevándorló munkaerő kizsákmányolása valóságos.
Annak is tudatában kell lennünk, hogy számos munkáltató papírok nélküli bevándorlók alkalmazásával növeli a nyereségét, így elkerüli, hogy társadalombiztosítási járulékot vagy adókat kelljen fizetnie az államnak. Gondoskodnunk kell arról is, hogy az ilyesfajta viselkedést kellőképpen megbüntessék.
Ezért kell minden egyes államnak intézkedéseket hoznia az illegális foglalkoztatás ellen és hogy fokozottabb védelmet nyújtson a bevándorlóknak, valamint hogy megszervezze a rendszeres ellenőrzéseket, különösen azokban a gazdasági szektorokban, ahol valószínűleg illegális bevándorlókat alkalmaznak. Azt is szeretnénk, hogy ellenőrzött módon hozzá lehessen férni az európai munkaerőpiachoz, és hogy tartsák tiszteletben a bevándorlók jogait. Ezért arra kérjük a tagállamokat, hogy hozzanak meg a hatékonyabb együttműködést és az érintett nemzeti hatóságok közti információcserét elősegítő minden szükséges intézkedést.
Yannick Vaugrenard
(FR) Tisztelt elnök asszony, először is gratulálni szeretnék Fava úrnak a kiváló munkához, amely lehetővé teszi majd az illegális bevándorlók alkalmazóival szemben szankciókat kiszabó irányelv elfogadását.
Szeretném azonban felhívni a figyelmüket arra, milyen összetett a jelenlegi helyzet. Olyan szabályozást kell alkotnunk, amely illeszkedik ehhez a bonyolult helyzethez.
Az egész Európai Unióban az tapasztalható, hogy a megrendelést adók a tagállamokban lévő alvállalkozók egész sorát veszik igénybe anélkül, hogy tudnák, hogy legálisan foglalkoztatják-e a munkavállalókat. Az egyik javasolt módosítás az alkalmazottak helyzetét ellenőrizte volna le. Miért nem került ez be a szövegbe?
Az is szerepel a szövegben, hogy a bérek kifizetéséért a fővállalkozó felel, de csak akkor, ha tud róla, hogy az alvállalkozó illegális bevándorlókat alkalmaz. Hát, nem sok olyan megrendelőt fognak találni, aki magától beismerné a bűnösségét.
És végül, a világ legjobb irányelve is csak akkor lehet hatékony, ha valódi ellenőrző mechanizmusok kísérik. Azzal javíthatnánk az ellenőrzéseket, ha minden európai országban több munkaügyi felügyelő lenne, szélesebb jogkörrel.
Elengedhetetlen, hogy minél előbb szigorúbb jogi fegyvertárat alkossunk, hogy a megrendelőket teljes felelősség terhelje, ha az alvállalkozók részéről hiányosságok merülnek fel.
Nem hunyhatunk szemet bizonyos, a szervezett illegális bevándorlási hálózatok tevékenységében részt vevő gazdasági szektorok ismert gyakorlatai felett.
Richard Falbr
(CS) Tisztelt elnök asszony, a jelentéssel kapcsolatban szeretném felhívni figyelmüket egy égető problémára, ami a jelen válsággal kapcsolatban állt elő. Néhány országban -köztük az enyémben - a kölcsönzött munkavállalók tömeges elbocsátásának vagyunk tanúi, akiknek többsége kelet-európai és ázsiai országokból érkezett hozzánk. Ők illegális munkavállalók lettek. Elbocsátásuk után megélhetés nélkül maradtak, így úgynevezett "vállalkozók” játékszereivé váltak, akik még jobban kizsákmányolják őket, mint a munkaerő-kölcsönzők tették. Ugyanakkor szeretném ismételten felhívni a figyelmet arra, hogy sok tagállamban teljesen elégtelen az az emberi erőforrás, ami a munkaügyi felügyelőségek rendelkezésére áll. Semmi sem fog változni, ha nem hozunk létre hálózatot alaposan kiképzett és felszerelt munkaügyi felügyelőkből, akik értenek a munkajoghoz és ismerik az európai irányelveket.
Míg az európai intézmények már megállapodtak bizonyos működési standardokról, a tagállamok általában élénken tiltakoznak, ha csak a legkisebb próbálkozás is történik arra, hogy valami hasonló történjen a szociális szabályozás terén. Hagyományra, szubszidiaritásra és effélékre hivatkozni egy olyan helyzetben, amikor az Európai Unióban munkavállalók féktelen kizsákmányolásnak vannak kitéve, nevetséges és képmutató. Ezért üdvözlök minden kísérletet, ami arra irányul, hogy eljárás alá vonják és megbüntessék az illegális bevándorlókat alkalmazó személyeket, és köszönetet mondok Fava úrnak.
Corina Creţu
(RO) Az illegális foglalkoztatás bizonyos szektorokban koncentrálódik, ahol a közfelfogás szerint a munkához nincs szükség képzettségre, ilyenek az építőipar, a mezőgazdaság, a takarítás és a szálloda- és vendéglátóipar. Ezeken a területeken riasztó az illegális munka mértéke. Főleg válságidőszakban nagy a kísértés a munkáltatók számára, hogy megpróbálják megkerülni a törvényt és az illegális foglalkoztatás eszközéhez nyúljanak a nyereség megőrzése, vagy egyszerűen csak a piaci túlélés érdekében.
A most előttünk lévő dokumentum a pénzügyi és társadalmi szempontból oly sok hátrányos hatással járó illegális foglalkoztatás előfordulásának visszaszorítása felé tett lépést jelent. Jó elképzelés, hogy büntetni kell a harmadik országbeli állampolgárok illegális foglalkoztatását, de nem szabad elfelejtenünk, hogy ugyanilyen viszontagságoknak vannak kitéve az Európai Unió kevésbé fejlett tagállamaiból érkező állampolgárok is. A románokat is számos visszaélés éri európai uniós munkáltatók részéről.
Ami a jelentés szövegét illeti, keményebb szankciókat szeretnék a munkaerő-piaci közvetítők büntetésére.
Sebastiano Sanzarello
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, úgy érzem, különösen érzékeny időszakban foglalkozunk ezzel a kérdéssel.
A nemzetközi gazdasági válság oda vezetett, vagy vezet, hogy a legsúlyosabb válságban lévő országok illegális munkaerőt használnak, ami majdnem mindig illegális bevándorlókat is jelent, főleg bizonyos szektorokban, melyek közül már említették az építőipart, a mezőgazdaságot és másokat. Ez elősegíti az illegális bevándorlást, ami a tapasztalt tragédiákhoz vezet. Így hát nem meglepő, hogy az illegális bevándorlás óriási mértékben nő, és ma délután és a holnapi nap folyamán Lampedusa és más határmenti területek problémáival foglalkozunk majd itt a Parlamentben..
Ez az intézkedés tehát a legjobb pillanatban történik. Ezért azt hiszem, hogy a munkáltatók számára lefektetett szankciók minden bizonnyal további elrettentő hatással lesznek, mert már vannak szankciók az illegális foglalkoztatás ellen, különösen ha az illegális bevándorlókat is érint. Ezek a szankciók még inkább elriasztják a munkáltatókat attól, hogy alkalmazottakat vegyenek fel.
Hallottuk, hogy 8 millió illegálisan itt-tartózkodó végez illegális munkát; azt kell feltételeznünk, hogy amint ezek az intézkedések hatályba lépnek, 8 millió illegális bevándorló kerül az utcára, és nekünk kezdenünk kell majd velük valamit. Azt hiszem, lassan fel kell ismernünk ezt a problémát, mert különben azokat, akik illegálisan bár, de megkeresik a kenyerüket, a munkáltatóik - akik már nem tudnak szállást adni nekik - hivatalosan bejelentik, mint illegális bevándorlót, és azzal a hatalmas problémával kell majd szembenéznünk, hogy van 8 millió ember Európában, akit ki kell toloncolnunk és segítenünk kell. Azt hiszem, ezzel a kérdéssel előre foglalkozni kell - befejezem, mert látom, lejárt az időm. Alaposan át kell tekintenünk az alkalmi munkavállalás kérdését, különösen a mezőgazdaságban, és csökkentenünk kell a bürokráciát, hogy elősegítsük a be- és elfogadást
Zuzana Roithová
(CS) Tisztelt elnök asszony, az illegális foglalkoztatás nem csak öt-tízmillió embert érint, hanem különösen azokat érinti, akik alkalmazzák őket. A jelentés szerzőjétől eltérően úgy vélem, hogy a probléma nemcsak harmadik országokból érkező illegális bevándorlóknál áll fenn, hanem európai uniós polgárok millióinál is, akik alkalmi munkát végeznek adózatlan bérért, amiből a munkáltatók nem vonják le a biztosítási járulékokat. Az illegális munka terjedése komolyan aláássa a gazdasági versenyt. A tagállamok rendelkezésére álló egyik hatékony gyógymód a foglalkoztatás adóterheinek csökkentése lenne. Ugyanakkor támogatom a Bizottság azon javaslatát is, hogy harmonizáljuk a munkáltatókat sújtó szankciókat, mivel azt hiszem, a főleg a visszaeső munkáltatókat célzó konzisztens szankciók korlátozni fogják az illegális munkalehetőségeket és így az illegális bevándorlók számát is. Ez a társadalmi kirekesztés mértékét is csökkenti, és, bizonyos mértékig, a harmadik országbéli állampolgárok kizsákmányolását is. Ugyanakkor problémásnak látom, hogy az alkalmazottak tartózkodási jogosultságának ellenőrzése a munkáltatók felelőssége legyen.
Janusz Onyszkiewicz
(PL). Tisztelt elnök asszony, szeretnék visszatérni azon munkáltatók kérdésére, akiknek alvállalkozói illegális munkavállalókat alkalmaznak. Súlyos kétségeim vannak ezzel a rendelkezéssel kapcsolatban, mert egy munkáltatónak nincs módja ellenőrizni, hogy az alvállalkozó alkalmaz-e ilyen embereket vagy sem. Ha fel is merül a munkáltatóban a gyanú, hogy ez a helyzet, mit tegyen? Jelentse a dolgot a rendőrségen, vagy mondja fel a szerződést? Ha a munkáltató felmondja a szerződést, azt kockáztatja, hogy bíróság elé kerül az ügy, és akkor bizonyítania kellene, hogy alapos indokkal mondta fel a szerződést. A munkáltató ekkor nincs abban a helyzetben, hogy releváns bizonyítékkal tudjon szolgálni. Ezért szeretnék ismét súlyos kételyeimnek hangot adni ezzel a rendelkezéssel kapcsolatban. Könnyen lehet, hogy a rendelkezés haszontalannak bizonyul. Vagy az is lehet, hogy arra használják majd, hogy méltánytalanul és igazolhatatlanul büntessenek meg munkáltatókat.
Colm Burke
Tisztelt elnök asszony, üdvözlöm a jelentést, mivel hangsúlyoznunk kell és kezelnünk kell az illegális bevándorlókat kizsákmányoló munkáltatók problémáját. Érkeztek hozzám panaszok a választópolgárok részéről, így üdvözlöm, hogy cselekszünk az ügyben.
A jelenség számos káros következménnyel jár, köztük a bevándorlók alulfizetés vagy, néhány esetben, nem fizetés révén történő kizsákmányolásával. Negatív nyomást gyakorol a legálisan itt tartózkodó munkások bérére és torzítja a versenyt azon társaságok között, amelyek betartják az munkaügyi szabályokat és azok között, amelyek semmibe veszik azokat.
Összefoglalva, ha arra törekszünk, hogy tagállamainkban kiirtsuk ezt az illegális gyakorlatot, meg kell értetnünk, hogy ez nemcsak a munkavállalók jogaival kapcsolatos probléma, hanem a versenyt is érinti..
Genowefa Grabowska
(PL) Tisztelt elnök asszony, szeretném befejezni azt a megjegyzésemet, amit a fő hozzászólásomban tettem, és elmagyarázni, mit szerettem volna mondani az egyesült királysági képviselőknek, akik azt kifogásolják, hogy ez az irányelv intervencionista és beavatkozást jelent a tagállamok belső ügyeibe. Valójában nem beavatkozik, hanem rendbeteszi a dolgokat.
Azt akartam mondani a kifogásuknak hangot adó egyesült királysági képviselőknek, hogy a körmére kellene nézniük az otthoni munkáltatóknak, hogy bizonyos legyen, hogy a bevándorlók jogait tiszteletben tartják és hogy nem alkalmaznak az Egyesült Királyság területén illegálisan tartózkodó személyeket. Akkor mindnyájan egyetérthetnénk abban, hogy ez egy jó irányelv.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elhangzott, hogy a migráció segíthet a demográfiai válság negatív következményeinek enyhítésében. Nagyon fontos, hogy arra biztassuk a harmadik országbéli állampolgárokat, hogy munkavállalás céljából lépjenek be az Unió területére. Azonban csak a legális tartózkodásban és legális munkavállalásban vagyunk érdekeltek. Az illegális külföldi munkavállalók költségvetési veszteséget jelentenek és torzítják a vállalkozások közötti egészséges versenyt. A munkáltatók profitálnak a legtöbbet az illegális munkavállalók erőfeszítéseiből. Könnyen jutnak olcsó munkaerőhöz. A harmadik országból érkezőket leginkább a legnehezebb és legrosszabbul fizetett munkákra alkalmazzák. Mivel nehéz helyzetben vannak, készek mindent megtenni, amit a munkáltatók kérnek tőlük, és ez utóbbiak gyakran kihasználják a munkavállalók kétségbeejtő helyzetét. Ezeket az embereket nemcsak hogy rosszul fizetik, de mindenféle szociális védelem vagy egészségbiztosítás nélkül dolgoznak, és állandóan fenyegeti őket az adott országból való kiutasítás veszélye. Az Uniónak meg kell könnyítenie a bevándorlók munkavállalását, és nekünk ennek megfelelően kell cselekednünk. Gondolok itt például az ukrán állampolgárok lengyelországi munkavállalására.
Jacques Barrot
a Bizottság alelnöke. - (FR) Tisztelt elnök asszony, azt hiszem, ez az érdekfeszítő vita, amiért köszönetemet fejezem ki minden hozzászólónak, megmutatta, hogy nagyon széles egyetértés van a Parlamentben arról, hogy azon munkáltatókat kell célba venni, akik az illegális bevándorlókat alkalmazzák, és, nagyon gyakran, kizsákmányolják.
Felhívom a Parlament figyelmét, hogy a Bizottság által elvégzett hatásvizsgálat azt mutatta, hogy a jelenlegi szankciók nem képesek garantálni a szabályok betartását. Az irányelv azzal javít ezen a helyzeten, hogy kötelezi a tagállamokat, hogy egyenlő büntetéseket vezessenek be, és biztosítsák azok hatékony alkalmazását. Jelen ülés kezdetén hangsúlyoztam azt is, hogy a Bizottság felügyelni fogja a tagállamok által elvégzendő ellenőrzéseket.
Szeretném továbbá ismét megköszönni Fava úrnak és a Parlamentnek, hogy lehetővé tették ezt a kompromisszumot. Nekem jó első lépésnek tűnik.
Arra is szeretnék rámutatni, hogy ez az irányelv az Európai Unió közös bevándorlási politikai keretének a része. Természetesen küzdenünk kell az illegális bevándorlás és az emberkereskedelem ellen. Ma ezzel a kérdéssel foglalkozunk, de ki kell emelnünk a legális bevándorlás előnyeit is. A 2007 októberében előterjesztett két javaslaton túl, melyek a magasan képzett migráns munkavállalóknak szóló kék kártyáról és a migránsok jogaihoz kapcsolódó összevont engedélyről szóltak, 2009 tavaszán a Bizottság három további irányelvtervezetet fog előterjeszteni a legális bevándorlás ügyében, melyek azt célozzák, hogy közös szabályokat alakítsunk ki az általában alacsonyabban képzett szezonális munkások, a cégükön belül áthelyezett személyek és a fizetett gyakornokok ügyében.
Hozzátenném, hogy a Bizottság, összhangban az Európai Parlament felé fennálló kötelezettségével, valamint a stockholmi program előkészítésének és végrehajtásának keretében, meg fogja vizsgálni, szükség van-e a migráns munkavállalók más kategóriáira vonatkozó szabályok meghozatalára is.
Hát tessék. Szükségét éreztem, hogy elhelyezzük ezt az irányelv-javaslatot az Európai Bevándorlási és Menekültügyi Paktum általános kontextusában. Azért akartam a Parlament elé hozni, hogy megmutassam, hogy az Önök kívánságainak megvan a hatása. Köszönet a vita magas színvonaláért is.
Claudio Fava
Tisztelt elnök asszony, hölgyeim és uraim, örömmel fogadom a biztos úr megjegyzéseit és reményeit. Azt hiszem, a Parlament eléggé világosan kimondta - és nem csak ma -, hogy szükség van a legális bevándorlással kapcsolatos szabályozásra és hogy a bevándorlást átfogó kontextusban kell kezelni, ami nem csak az illegális bevándorlás elleni büntető szabályok meghozatalára irányul.
E tekintetben késésben vagyunk, és természetesen nem szolgál örömünkre, hogy a Szerződések nem hatalmazzák fel e Parlamentet arra, hogy együttdöntési eljárásban járjon el a Tanáccsal a legális bevándorlás ügyében. A jogi alapot, ami most arra szorít minket, hogy csak a bevándorlás elleni jogi szabályozásról beszéljünk, magam is frusztrálónak találom, de ezeknek a szabályoknak kell engedelmeskednünk.
Mindezt nem elfelejtve azt hiszem, mai jelentésünk olyan cikkeket terjesztett elő, amik igazán védik a külföldi munkavállalók jogait, még akkor is, ha illegális bevándorlók. Gondolok itt a kizsákmányolt kiskorúak ideiglenes tartózkodási engedélyére. Gondolok itt a fizetésre: végre világosan ki lett mondva, hogy a fizetés nem lehet alacsonyabb, mint amit a törvény minden más európai polgár számára előír. Gondolok itt a szakszervezetek szerepére, amelyek most először védhetnek és képviselhetnek közigazgatási és polgári ügyekben külföldi munkavállalókat, még illegálisakat is.
Ezek, úgy gondolom, mind okot adnak arra, hogy helyreállított jogokról beszéljünk, arról, hogy előre léptünk és nem vissza, és egy olyan irányelvről, ami nehéz és érzékeny kérdéssel foglalkozik, de nem veszíti el egyensúlyérzékét, melyre e Parlament kifejezetten ügyel.
Elnök
A vitát berekesztem.
A szavazásra 2009. február 4-én, szerdán kerül sor.
Carl Lang  
írásban. - (FR) A jelentésnek számos érdeme van.
Az első, hogy informativitásra törekszik: regisztrálja az európai illegális bevándorlás növekedésének riasztó adatait, amely bevándorlás a Bizottság saját számadatai szerint 4,5 és 8 millió fő közé tehető. Azonosítja azon gazdasági szektorokat is, ahova az illegális munka leginkább koncentrálódik, nevezetesen az építőipart, a mezőgazdaságot, a takarítást, a szálloda- és vendéglátóipart.
Második érdeme, hogy felerősíti a be nem jelentett munka elleni küzdelmet, különösen az illegális munkavállalók munkáltatóit sújtó anyagi és büntetőjogi szankciók lehetősége által.
Sajnos a jelentésnek sok korlátja van. Semmit sem mond arról, milyen intézkedésekre lenne szükség, hogy gátat vessünk az illegális bevándorlás hullámainak. Még csak fontolóra sem veszi az ellenőrzés visszaállítását a belső határokon.
A társadalmi és gazdasági válság és a munkanélküliség nagymérvű emelkedése idején az Unió országainak első számú feladata a munkahelyek védelme. Ennek érdekében alapvetően fontos, hogy nemzeti és európai szociális védelmi politikák lépjenek érvénybe. A franciaországi munkahelyeket a franciáknak kell fenntartani, míg az európai munkahelyeket az európaiaknak. A nemzeti és európai preferencia és védelem alapelveinek alkalmazása alapfeltétele a gazdasági és társadalmi felépülésnek az Európai Unió országaiban.
Rareş-Lucian Niculescu  
Senkinek sem lehet kétsége az illegális bevándorlók foglalkoztatóit büntető intézkedések hasznossága vagy időszerűsége felől. Az általam képviselt országot kevésbé érintik ezek a gondok, mert még mindig inkább tranzitország az illegális bevándorlás szempontjából.
Ugyanakkor tudatában kell lennünk a bennünket fenyegető jövőbeli veszélyeknek. Ami magát a jelentést illeti, üdvözlöm azt a javaslatot, hogy töröljük a kötelező ellenőrzési rátát, amelyet a Bizottság be kíván vezetni. Ez a ráta túlzó, és csak bürokráciát és hatalmas közkiadásokat generálna anélkül, hogy tényleges hatása lenne.
Maria Petre  
Először is szeretnék gratulálni az előadónak, aki remek munkát végzett. Mindannyian tudjuk, hogy 4,5 és 8 millió közötti számú illegális bevándorló dolgozik az Európai Unióban olyan szektorokban, mint az építőipar, mezőgazdaság és idegenforgalom.
Üdvözlöm a tényt, hogy az irányelvben büntetőjogi szankciók szerepelnek a visszaeső, vagy nagyszámú törvénytelen státuszú személyt alkalmazó munkáltatók ellen, illetve arra az esetre, ha a munkavállaló emberkereskedelem áldozata és a munkáltató ennek tudatában van, vagy ha a munkvaállaló kiskorú.
A tagállamoknak ki kell alakítaniuk egy olyan mechanizmust is, amely lehetővé teszi az illegális bevándorlók számára azt, hogy panaszt nyújtsanak be, ha például kizsákmányolás áldozatai.
Nem szabad elfeledkeznünk arról, hogy az illegálisan itt tartózkodó személyek azért hagyták el származás szerinti országukat, hogy jobb jövőt teremtsenek családjuknak. Egyre több gyermeket hagynak hátra: némelyek felügyelet nélkül maradnak, míg másokat a nagyszülők és szomszédok gondjaira bíznak, vagy éppen intézetbe adnak.
Ha ezek a gyerekek elkísérik szüleiket, lehetővé kell tennünk a számukra, hogy hozzáférjenek az oktatási rendszerhez és a szociális védelemhez az Európai Unióban, akkor is, ha illegálisan tartózkodnak itt.
Nicolae Vlad Popa  
A Claudio Fava által összeállított jelentés része azon intézkedéscsomagnak, amely úgy próbálja felvenni a harcot az illegális bevándorlás ellen, hogy a vállalatokat elriasztja attól, hogy alkalmazzák ezeket az embereket. Az előadó sajnos túl nagy hangsúlyt fektetett a munkáltatókat büntető intézkedésekre, és támogatta az illegális bevándorlók jogainak kiterjesztését.
Mivel különösen fontos, hogy fenntartsuk az egyensúlyt a munkáltatókra kiszabható szankciók esetében, az általam javasolt módosítások útján megpróbáltam kiemelni a jelentés azon rendelkezéseit, ahol a munkáltatók elleni szankciók túl szigorúak és azokat, amelyek olyan értelmezésnek adhatnak teret, amik a munkáltatókkal szembeni visszaélésekhez vezetnének.
Ugyanakkor különös figyelmet kell szentelnünk a bevándorlók humanitárius helyzetének. Ezért kiemelkedő fontosságú, hogy arra ösztönözzük a tagállamokat, hogy büntetőjogi szankciókkal éljenek a súlyos esetekben, például ha a munkáltató tudja, hogy a munkavállaló emberkereskedelem áldozata. Ezenkívül a munkáltatókra háruló ellenőrzési és bejelentési kötelezettségek, amiket a jelentés előír, alkalmasak arra, hogy ez utóbbiak felelősségre vonhatók legyenek ezzel az akut problémával kapcsolatban, amellyel az EU-ban egyre gyakrabban szembesülünk.
Bogusław Rogalski  
A tagállamoknak szorosabban együtt kellene működniük az illegális bevándorlás elleni küzdelemben, mégpedig azáltal, hogy az Európai Unió tagállamainak szintjén erősítik a fellépést az illegális foglalkoztatással szemben. Az illegális bevándorlókat az EU-ba utazásra bátorító egyik legfontosabb tényező, hogy a jogi státuszuk rendezése nélkül állhatnak munkába. Az illegális bevándorlás és illegális tartózkodás elleni fellépésnek elrettentésül kell szolgálnia.
Mindazonáltal az illegális bevándorlás elleni irányelvnek nem szabad hátrányosan érintenie azon nemzeti szabályozást, mely tiltja a legálisan a tagállamok területén tartózkodó, de a szabályos tartózkodás feltételeit megsértő módon munkát vállaló harmadik országbeli állampolgárok illegális foglalkoztatását.
Megfontolandó a harmadik országbeli állampolgárokat foglalkoztató munkáltatók pénzbeli büntetésének csökkentése abban az esetben, ha a munkáltató természetes személy.
Az illegális bevándorlás elleni küzdelem területén a közös meghatározások, módszerek és standardok a közös európai migrációs politika megteremtésének sine qua nonjai.
Andrzej Jan Szejna  
írásban. - (PL) Hölgyeim és uraim, szeretném azzal kezdeni, hogy megköszönöm mindenkinek, aki közreműködött az irányelv kidolgozásában.
Az Unióban lévő illegális munkavállalók számáról szóló statisztikák riasztóak. Kétségkívül szoros együttműködésre van szükség az illegális bevándorlás elleni küzdelemben. Az illegális foglalkoztatás megoldása az EU bevándorlási stratégiájának kiemelten fontos eleme.
Az irányelvtervezet hagy némi kívánnivalót maga után. Lehetne szélesebb az alkalmazási területe, és lefedhetné azon állampolgárokat is, akik legálisan tartózkodnak az EU területén, de nagyon kedvezőtlen körülmények között foglalkoztatják őket. Szintén előnyös lenne kiszélesíteni a munkáltató definícióját, hogy beletartozzanak a munkaerő-kölcsönző és a munkaközvetítő cégek is. Hiányosságai ellenére a most vitatott tervezet dicséretet érdemel.
Igaz, hogy a munkáltatók felelősek az illegális foglalkoztatásért. Az irányelv további adminisztratív kötelezettségeket ró a munkáltatókra és egy sor különböző szankciót határoz meg arra az esetre, ha nem teljesítik e kötelezettségeiket. Ez ugyanakkor nem jelenti azt, hogy az irányelv csak a munkáltatók büntetéséről szól.
Szeretném nagyon világossá tenni, hogy elsődleges célunk az, hogy leszámoljunk azokkal a helyzetekkel, amikor az egyéneket kizsákmányolják a munkahelyükön. Lehetetlenné kell tennünk, hogy embereket méltatlan és embertelen körülmények feltételek mellett alkalmazzanak, megfosztva őket jogaiktól és az alapvető szociális ellátástól. Azt hiszem, a szóban forgó irányelv elengedhetetlen ahhoz, hogy létrejöjjön az illegális foglalkoztatást tiltó rendelkezések minimális harmonizációja. Abban is bízom, hogy a tagállamok hatékonyan fogják végrehajtani ezeket a rendelkezéseket.
