Opțiunile de politică în perspectiva unui drept european al contractelor pentru consumatori și întreprinderi (prezentare succintă) 
Președintele
Următorul punct pe ordinea de zi este raportul elaborat de dna Wallis, în numele Comisiei pentru afaceri juridice, referitor la opțiunile de politică în perspectiva unui drept contractual european pentru consumatori și întreprinderi.
Diana Wallis
raportoare. - Dle președinte, vorbim despre dreptul contractual european de peste un deceniu; acum este timpul să acționăm și dacă a existat vreodată un moment în care piața unică să aibă nevoie de un impuls în materie de tranzacții suplimentare, acel moment este acum.
Comisia pentru afaceri juridice este în favoarea unui instrument opțional, un al doilea drept contractual european pentru toți cetățenii și toate întreprinderile. Credem că acest lucru ar ajuta. Dar am spus că vor exista criterii dure pentru următoarea etapă. Trebuie să existe un nivel ridicat de protecție a consumatorului, mai ridicat decât în multe dintre statele noastre membre. Acesta trebuie să fie ușor de utilizat pentru IMM-uri; acesta trebuie să le acorde o medalie de onoare pentru a-și realiza activitatea în cadrul acestui contract opțional și nu trebuie să existe nicio subminare a dreptului național.
Procesul trebuie să se bazeze pe dovezi, să fie evaluat din punct de vedere al impactului și să beneficieze de implicarea totală a Parlamentului și, după cum am spus, având în vedere acestea, timpul alocat vorbelor s-a scurs și trebuie să mergem mai departe. Există acele persoane care sunt agitate și spun, ei bine, haideți să folosim doar ideea unui set de instrumente. Permiteți-mi să le spun celor care au acea idee să fie foarte atenți, deoarece bănuiesc că un set de instrumente fără un instrument opțional este poate chiar mai invaziv pentru dreptul național decât un set cu un instrument opțional care să fie voluntar, să respecte autonomia părților și să nu fie în detrimentul dreptului național.
Pe măsură ce avansăm, haideți să încercăm ceva care să ofere în mod preventiv justiție cetățenilor și micilor întreprinderi UE; acest lucru chiar ne oferă un instrument care înseamnă justiție pentru creștere. Destul cu vorba, haideți să trecem acum mai departe.
Raffaele Baldassarre
(IT) Dle președinte, dnă comisar, în primul rând, felicitările mele pentru raportoare, dna Wallis, pentru activitatea ei și pentru conținutul raportului ei, cu care sunt complet de acord.
Consider că doar un instrument opțional care să fie adoptat prin intermediul unui regulament poate îndeplini în mod adecvat obiectivele întregii reforme a dreptului contractual european. Mai mult, un instrument opțional nu ar trebui să armonizeze, nici să înlocuiască drepturile contractuale naționale, ci mai degrabă să funcționeze pe lângă acestea ca un instrument alternativ care oferă libertate de alegere părților contractante.
Prin urmare, nu sunt de acord cu propunerile înaintate de cei care ar prefera să limiteze domeniul de aplicare al acestui instrument astfel încât să se aplice doar contractelor din comerțului electronic, întrucât acest lucru ar crea o distincție artificială și, mai presus de toate, inutilă între tranzacțiile online și cele față în față.
Sarcina noastră în calitate de legiuitori nu este de a limita natura regulamentului pe baza speculațiilor sau a prognozelor privind piața, ci mai degrabă de a asigura securitatea juridică și de a pune bazele unui limbaj juridic comun în domeniul comerțului.
Evelyn Regner
(DE) Dle președinte, dnă comisar Reding, viziunea dreptului contractual european este în mod clar una minunată. Cu toate acestea, în cele din urmă, acesta trebuie să ofere ceva pozitiv cetățenilor europeni, altfel ideea unui drept contractual european nu este decât o artă de dragul artei. De ce începe raportul cu cele mai vulnerabile părți de aici, consumatorii? Elementul cheie al raportului dnei Wallis, recomandarea instrumentului opțional, nu este o solicitare rezonabilă pentru consumatori, ca să nu spun altfel. Este derutant pentru aceștia și, în termeni practici, capacitatea de a decide care drept contractual național vor folosi până la urmă nu va fi niciodată a consumatorilor înșiși, ci mai degrabă a omologilor acestora, în special marile întreprinderi.
Oricum, acum nu este momentul să spunem că instrumentul opțional este ultimul cuvânt spus în această chestiune, ci ar trebui mai degrabă să privim mai îndeaproape și celelalte opțiuni - setul de instrumente menționat și modelele de contracte.
Jaroslav Paška
(SK) Dle președinte, aș dori să îi mulțumesc dnei Wallis pentru mișcarea sa îndrăzneață. Deși nu am nicio idee despre cum va evolua aceasta, este evident că trebuie să încercăm să ne asigurăm că cetățenii europeni, distribuitorii europeni și consumatorii europeni beneficiază de ceea ce aș numi norme egale, astfel încât să poată cumpăra, vinde și deci să se implice în afaceri pe baza acestor norme identice.
Având în vedere complexitatea mecanismului dreptului european și legislația națională, un singur sistem opțional care ar putea fi dezvoltat în toată Uniunea Europeană este o perspectivă atractivă, dar este probabil o muncă de Sisif, întrucât este evident că vom întâmpina diferite sisteme juridice, proteste din partea profesiei legale și probleme de jurisdicție. Mă tem că acesta ar fi foarte dificil de instituit, dar haideți să încercăm și să vedem ce se întâmplă.
Zuzana Roithová
(CS) Dle președinte, dnă comisar, deși legislația contractuală voluntară ar putea da naștere unor probleme juridice în ceea ce privește punerea sa în aplicare, aceasta reprezintă o modalitate de a elimina diferitele sisteme de drept contractual, care sunt unul dintre motivele ratei de eșec ridicate în achizițiile transfrontaliere de către consumatori, estimată la 60 %. Din păcate, întreprinzătorii se confruntă cu o serie de alte capcane. Nu doar dreptul contractual este insuficient armonizat, ci și dreptul consumatorilor. Există diferențe semnificative între regimurile fiscale și standardele de contabilitate. Plățile atrag adesea comisioane bancare suplimentare și utilizarea transfrontalieră a conținutului digital este adesea blocată din motive de licență. Mai mult, consumatorii din 10 state membre nu au putut să găsească oferte interne pentru cel puțin jumătate din cele 100 de produse testate, în timp ce consumatorii din 13 state membre au considerat că ofertele de preț transfrontaliere erau cu cel puțin 10 % mai mici decât în țara lor. Prin urmare, sprijin propunerea privind emiterea de contracte voluntare standardizate cu caracter juridic obligatoriu traduse în toate limbile. În același timp, aș dori să invit Comisia să joace un rol mai activ în rezolvarea chestiunilor urgente rămase, cu scopul de a opri fragmentarea pieței interne.
Viviane Reding
vicepreședintă a Comisiei. - Dle președinte, aș dori și eu să mulțumesc raportoarei, dna Diana Wallis, împreună cu Hans-Peter Mayer și Sirpa Pietikäinen, pentru munca excelentă asupra acestui dosar.
Este foarte clar că, în urma crizei economice globale, piața internă trebuie stimulată. Avem nevoie de piața internă dacă vrem să avem creștere, creare de locuri de muncă și inovare. Care este situația din prezent? Doar una din patru întreprinderi fac comerț transfrontalier și cele care o fac își limitează operațiunile la doar câteva state membre. Asta înseamnă că ratează posibilitatea de a utiliza piața internă.
Care sunt consecințele pentru consumatori? Ei bine, nici aceștia nu culeg roadele pieței interne. Multe comenzi transfrontaliere - până la 61 % din comenzile de pe piața online - nu sunt finalizate din acest motiv. Asta înseamnă că avem aici o lipsă de funcționare a pieței interne deopotrivă pentru întreprinderi și consumatori. Acesta este motivul pentru care Comisia a lansat o consultare referitoare la opțiunile de politică din domeniul dreptului contractual, pentru care Parlamentul își dă avizul astăzi.
Am văzut că eșecurile pieței interne se datorează parțial diferențelor din dreptul contractual național. Suntem de acord că există și alte motive pentru eșec, dar sondajele noastre Eurobarometru recente arată că obstacolele asociate dreptului contractual se plasează pe primul loc din cele unsprezece în calea tranzacțiilor dintre întreprindere și consumator. Din acest motiv, trebuie să eliminăm acele obstacole, unul câte unul, începând de acum cu dreptul contractual.
Apropo, Parlamentul discută acest lucru de zece ani, dar experții din exterior îl discută de 30 de ani. Așadar, toată munca depusă în vederea analizării și elaborării de propuneri se află pe masă. Nu am profitat niciodată de acest lucru. Din acest motiv, sunt de acord cu raportoarea că este timpul să acționăm acum și să vedem ce măsuri pozitive putem lua.
Am luat notă de evaluarea raportului privind opțiunile de politică prezentate în cartea verde și de sprijinul pentru soluția inovatoare a unui instrument opțional, ceea ce nu înseamnă armonizare, ci a oferi consumatorilor și întreprinderilor opțiunea de a avea un sistem la nivelul întregii Europe. Am observat și sprijinul pentru un instrument aplicabil deopotrivă în tranzacțiile între întreprindere și consumator (B2C) și între întreprinderi (B2B), ceea ce favorizează un domeniu de aplicare material care acoperă contractele de vânzare, contractele de furnizare de conținut digital și anumite contracte de prestări servicii. Am luat notă cu atenție de ceea ce s-a spus în Parlament, și anume că orice instrument viitor, indiferent de cum va arăta, ar trebui să ofere consumatorilor un nivel ridicat de protecție pentru a nu-i lipsi pe aceștia de protecția de care s-ar bucura de altfel în cadrul dreptului național. Aceasta este o conditio sine qua non. Dacă nu avem acest lucru, vom eșua în toate activitățile noastre.
Unde ne aflăm în prezent? La 3 mai 2011, Comisia a publicat rezultatele unui studiu de fezabilitate al grupului de experți pentru drept contractual european și am invitat toate părțile interesate să comenteze. Comisia analizează rezultatele consultării publice și va pregăti apoi o evaluare de impact detaliată pentru a vedea care ar trebui să fie pasul următor care, în perioada crizei, să fie potrivit pentru a da un impuls pieței interne și crea creștere și locuri de muncă în piața internă prin extinderea piețelor, în mare parte pentru IMM-uri și a oferi consumatorilor posibilitatea unei alegeri și a unor afaceri mai bune.
Președintele
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc miercuri, 8 iunie, la ora 12.00.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Cristian Silviu Buşoi
în scris. - În pofida faptului ca avem o piață internă, întreprinderile și consumatorii nu profită îndeajuns de oportunitățile acesteia, proporția tranzacțiilor transfrontaliere fiind în continuare una destul de scăzută. Relansarea pieței interne trece prin stimularea tranzacțiilor transfrontaliere și cred că acest raport contribuie la realizarea acestui obiectiv.
Evident, trebuie să respectăm diversitatea sistemelor juridice ale statelor membre și principiul subsidiarității, fapt pentru care o armonizare totală nu mi se pare opțiunea cea mai potrivită. În schimb, aplicarea opțională a unor reguli comune pentru contractele transfrontaliere mi se pare o alternativă viabilă. Mai mult, cred că dacă un stat membru dorește să extindă aplicarea dreptului european și la tranzacțiile la nivel național, ar trebui să fie liber să o facă. E foarte adevărat că aceasta nu este soluția la toate problemele. Există și alte obstacole în calea tranzacțiilor transfrontaliere, pe lângă aceste diferențe de drept contractual, cum ar fi cele în materie de fiscalitate, de proprietate intelectuală sau de disponibilitate a mijloacelor electronice de plată. Cu toate acestea, consider că acest instrument opțional merită încercat întrucât poate elimina o parte din povara administrativă care împiedică în prezent IMM-urile să își extindă afacerile în alte state membre decât cel de origine.
