Drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este recomandarea pentru a doua lectură venită din partea Comisiei pentru mediu, sănătate publică şi siguranţă alimentară referitoare la poziţia Consiliului în prima lectură în vederea adoptării unei directive a Parlamentului European şi a Consiliului privind aplicarea drepturilor pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere (11038/2/2010 - C7-0266/2010 -
(Raportoare: Françoise Grossetête).
Françoise Grossetête
Dle preşedinte, voi vorbi timp de patru minute, păstrând cele două minute rămase pentru finalul dezbaterii.
Dle preşedinte, dnă Győri, dle comisar, putem vedea în sfârşit lumina de la capătul tunelului în ceea ce priveşte acest subiect, care este extrem de important pentru pacienţi.
Nu mai puteam rămâne într-o situaţie confuză în care legea era decretată de către Curtea de Justiţie a Uniunii Europene. Acum, directiva stabileşte reguli clare privind mobilitatea pacienţilor în Europa. Ce fel de tratament poate cineva să primească în străinătate? În ce mod şi pe baza căror criterii i se pot rambursa cuiva cheltuielile? Cum se împart responsabilităţile între statul membru de afiliere şi statul membru de tratament? Toate răspunsurile la aceste întrebări apar acum în proiectul de directivă.
Permiteţi-mi ca, înainte de toate, să mulţumesc Preşedinţiei belgiene pentru activitatea sa excelentă pe tot parcursul negocierilor. Capacitatea de convingere a acesteia a jucat un rol decisiv, deoarece trebuie subliniat că mai multe state membre nu au dorit această directivă, dând astfel dovadă de lipsă de responsabilitate.
Doresc de asemenea să îi mulţumesc prietenului meu şi fostului deputat, dl Bowis, care se află în tribuna oficială. În calitate de raportor în prima lectură, a fost şi el implicat în crearea acestei directive şi a luptat întotdeauna pentru drepturile pacienţilor. Bineînţeles că aş dori să mai mulţumesc şi dlui comisar Dalli, colegilor mei raportori alternativi, care au contribuit cu toţii foarte activ la finalizarea negocierilor şi fără de care nimic nu ar fi fost posibil.
Care este miza actuală din punctul de vedere al pacienţilor? Progresul medical înseamnă că asistenţa medicală nu mai poate fi oferită exclusiv la nivel local în cazul tuturor afecţiunilor şi că uneori trebuie să fie oferită peste graniţe. Acesta ar putea fi cazul pacienţilor care trăiesc în zonele de frontieră, unde cel mai apropiat punct în care se poate primi asistenţă medicală se află, câteodată, în străinătate, şi nu în propria lor ţară. Această situaţie s-ar mai putea datora faptului că există mai multe resurse şi expertiză disponibilă într-un alt stat membru, cum este cazul anumitor afecţiuni care reclamă un tratament foarte specializat.
În cele din urmă, pentru unii dintre europeni ar putea fi pur şi simplu mai practic să primească asistenţa medicală în afara ţării de afiliere, deoarece aceştia au familii care trăiesc într-un alt stat membru. Consumatorii, lucrătorii, studenţii şi acum pacienţii vor putea beneficia de drepturile de mobilitate în cadrul Uniunii datorită unei legislaţii clare.
Bineînţeles că ideea nu este de a încuraja vreo formă de turism medical, din moment ce sistemele de securitate socială, organizarea şi gestionarea acestora rămân în deplina responsabilitate a statelor membre. În general, pacienţii vor putea să primească într-un alt stat membru asistenţa medicală la care sunt îndreptăţiţi acasă şi să li se ramburseze cheltuielile în limita costurilor asumate de propriul sistem de securitate socială.
Pentru tratamentul medical implicând internarea în spital pentru cel puţin o noapte sau folosirea unei tehnologii specializate şi costisitoare, statele membre pot stabili un sistem de autorizare prealabilă. Aceasta va însemna că pot fi luate în considerare necesităţile de planificare şi investiţii ale statelor membre în structurile proprii de asistenţă medicală. Parlamentul a reuşit să se asigure că condiţiile de refuzare a autorizaţiei prealabile sunt limitate şi prevăzute într-o listă exhaustivă, pentru a asigura pacienţilor securitatea juridică.
De asemenea, Parlamentul a mai progresat şi în privinţa altor aspecte: fiecare stat membru va trebui să înfiinţeze puncte naţionale de contact pentru a pune la dispoziţia pacienţilor cea mai bună informaţie şi consiliere posibilă, bazată pe necesităţile acestora. Fiecare punct naţional de contact va acţiona ca un ghişeu unic şi va trebui să coopereze cu alte puncte naţionale de contact. Acest lucru va însemna că pacienţii primesc informaţii clare şi exacte.
Problema rambursării, care este de fapt un obstacol fundamental, a fost în mare măsură ameliorată, astfel încât fie se poate folosi un mecanism de compensare, cum este în prezent cazul cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004 privind securitatea socială, fie pacientul va trebui să plătească pe loc, urmând să i se ramburseze costurile cât mai rapid posibil.
De asemenea, am reuşit, în final, atât să ne asigurăm că pacienţii cu boli rare nu trebuie să se îngrijească singuri într-o măsură atât de mare şi pot recurge la expertiza externă pentru diagnosticarea bolii, ceea ce va permite autorizarea prealabilă a asistenţei medicale.
Voi încheia spunând că, datorită cooperării europene în domenii precum cel al reţelelor europene de referinţă, pacienţii vor avea acces la asistenţă medicală de înaltă calitate, scopul fiind acela de a încuraja utilizarea în comun a experienţelor în vederea îmbunătăţirii performanţei, diagnosticării şi tratamentului în interesul pacienţilor.
De aceea, astăzi, ne putem spune nouă înşine că ne-am atins scopul şi doresc încă o dată să le mulţumesc colegilor mei deputaţi. Aş putea spune că ceea ce se construieşte prin această directivă este o Europă a sănătăţii.
Enikő Győri
preşedintă în exerciţiu al Consiliului. - Dle preşedinte, dnă Grossetête, distinşi deputaţi ai PE, permiteţi-mi să continui în limba mea maternă, limba maghiară.
(HU) Mă bucur foarte mult că am ocazia de a participa la această dezbatere referitoare la aplicarea drepturilor pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere. Este un moment foarte important, pentru că acum, după doi ani şi jumătate, discuţiile noastre despre acest act legislativ se apropie de final. Înainte de toate, permiteţi-mi să mulţumesc tuturor acelora care au făcut posibilă pentru noi realizarea acestui acord foarte important. În primul rând, membrilor anteriori ai Preşedinţiei tripartite, Belgiei şi predecesoarei sale Spania, pentru activitatea excelentă prin care au contribuit la ajungerea la acest compromis în cadrul Consiliului. În continuare, în numele Consiliului, doresc să mulţumesc Parlamentului European pentru excelenta sa cooperare şi disponibilitatea de a ajunge la un compromis, care s-a materializat în acest acord. Sunt convinsă că acordul va aduce multe beneficii pacienţilor din Uniunea Europeană şi că acesta constituie un alt pas important în garantarea drepturilor pacienţilor europeni.
Astfel cum ne amintim cu toţii, discuţiile dintre cele trei instituţii nu au fost uşoare, însă au rămas până la sfârşit constructive şi orientate către obţinerea de rezultate şi au fost impregnate de spiritul de compromis. Am înţeles că dezbaterile din cadrul Parlamentului European nu au fost nici ele uşoare şi că raportul asupra căruia veţi vota mâine reflectă şi el un compromis realizat între grupurile politice din Parlament. De aceea, mai doresc să îmi exprim aprecierea şi faţă de toţi cei a căror muncă a contribuit la stabilirea unei poziţii unice aici în Parlament, în mod special faţă de dna Françoise Grossetête, alături de care am petrecut aproape umăr la umăr un an în acest Parlament şi faţă de toţi coraportorii, fără a căror cooperare acest proces legislativ nu ar fi reuşit.
Sunt convinsă că textul adoptat va crea un echilibru adecvat între drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere şi obligaţia statelor membre de a organiza şi oferi servicii de sănătate şi asistenţă medicală. Pe parcursul consultărilor dintre cele trei instituţii, au putut fi găsite soluţii acceptabile pentru toată lumea în mai multe probleme de ordin politic. În primul rând, am convenit asupra chestiunilor referitoare la calitatea şi siguranţa serviciilor medicale. Am stabilit criteriile pentru autorizarea prealabilă şi am determinat condiţiile generale aplicabile rambursării costurilor asistenţei medicale transfrontaliere.
În plus, am convenit atât asupra chestiunilor referitoare la tratamentul pacienţilor diagnosticaţi cu boli rare, cât şi asupra continuării cooperării dintre statele membre în legătură cu sistemele de e-sănătate. Consiliul consideră că ne-am atins cel mai important obiectiv, care este consolidarea jurisprudenţei Curţii Europene de Justiţie privind libera circulaţie a bunurilor şi serviciilor în domeniul asistenţei medicale. Cu toate acestea, există factori suplimentari importanţi care ar putea contribui în viitor la facilitarea accesului pacienţilor la asistenţa medicală transfrontalieră. Printre aceştia figurează în mod notabil punctele naţionale de contact care urmează a fi create de statele membre şi care vor pune informaţiile la dispoziţia pacienţilor.
Mai mult decât atât, recunoaşterea reciprocă a prescripţiilor între statele membre, alături de cooperarea şi asistenţa reciprocă, reprezintă în egală măsură paşi importanţi. Nu în ultimul rând, directiva va clarifica relaţia cu Regulamentul (CE) nr. 883/2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, garantând astfel pacienţilor o certitudine juridică sporită. Pe parcursul implementării directivei, statele membre vor fi călăuzite de principiile care, în câteva ocazii, au fost deja recunoscute de Parlamentul European, Consiliu şi Comisie. Acestea sunt principiile universalităţii, dreptul la o îngrijire de calitate, echitatea şi solidaritatea. Doresc de asemenea să adaug că, de această dată, vom putea să decidem asupra măsurilor care sunt eficiente şi în acelaşi timp să îmbunătăţim competitivitatea.
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, Preşedinţia maghiară este dedicată adoptării de către Consiliul a acestei legi cât mai curând posibil. Conform procedurii legale, Consiliul va adopta textul după finalizarea juridică şi lingvistică obişnuită, după care directiva poate fi publicată în cel mai scurt timp posibil în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Vă mulţumesc şi permiteţi-mi să îi felicit încă o dată pe toţi cei care prin activitatea lor au contribuit la elaborarea acestei directive.
John Dalli
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, permiteţi-mi să felicit Parlamentul pentru realizarea majoră pe care o reprezintă atingerea unui acord asupra acestei directive. Sunt în mod special recunoscător raportoarei, dna Grossetête, şi raportorilor alternativi, pentru munca lor dificilă şi pentru dedicarea faţă de drepturile pacienţilor. Doresc în plus să mulţumesc celor două preşedinţii anterioare - celei spaniole şi celei belgiene - pentru efortul depus în vederea finalizării acestui dosar.
Cred că noua directivă va pune la dispoziţia pacienţilor de pe tot cuprinsul Europei un set de reguli coerent şi uniform. Aceasta va genera o nouă etapă a cooperării dintre 27 de sisteme naţionale de sănătate.
Drumul către deznodământul de succes de astăzi a fost departe de a fi uşor. Îmi amintesc că, anul trecut, când am preluat mandatul, oamenii mi-au spus că negocierile referitoare la directivă se aflau în impas. Directiva este un exemplu bun pentru a ilustra necesitatea conducerii politice: aceasta arată că, cu curaj şi determinare, se pot lua decizii importante pentru cetăţeni. Cred că cei care legiferează nu ar trebui să lase Curtea Europeană de Justiţie să decidă în locul lor şi nici să lase cetăţenii fără alte mijloace de recunoaştere a drepturilor care le aparţin, decât recursul la instanţă.
Curtea a recunoscut, în baza tratatului, dreptul pacientului la mobilitate. Este rolul legislatorului să decidă cum să ofere astfel de drepturi.
Permiteţi-mi acum să vă împărtăşesc câteva opinii asupra acestei directive. În primul rând, directiva clarifică faptul că toate statele membre au datoria de a investi acasă, pentru a pune la dispoziţia propriilor cetăţeni asistenţa medicală de care aceştia au nevoie, fără întârzieri nejustificată.
Directiva va contribui astfel la reducerea inegalităţilor referitoare la accesul la asistenţă, contribuind la minimizarea întârzierilor pe teritoriul UE. Pacienţii vor putea să solicite asistenţa primară de la furnizorul ales de ei înşişi pe întreg teritoriul Europei. În ceea ce priveşte asistenţa spitalicească, directiva prevede că atunci când întârzierea - adică, vreau să spun perioada de aşteptare pentru primirea tratamentului - este prea lungă, pacientul va putea să aleagă un furnizor dintr-un alt stat membru şi va fi rambursat. Cu toate acestea, ce înseamnă exact un interval acceptabil de aşteptare, va trebui să fie analizat cu atenţie şi definit.
Principalul progres obţinut prin această directivă atunci când o comparăm cu legislaţia existentă, este că pacienţii vor putea să aleagă furnizorul de servicii medicale şi vor avea acces la informaţiile referitoare la calitatea şi siguranţa asistenţei pe care o vor primi. Pot să vă asigur că modul în care statele membre implementează directiva în această privinţă va fi monitorizat cu atenţie de către Comisie.
În al doilea rând, directiva va da pacienţilor accesul la informaţiile privind drepturile lor şi asistenţa medicală transfrontalieră - informaţii validate de punctele naţionale de contact şi nu lăsate la dispoziţia iniţiativelor private pe internet ori prin alte mijloace mass-media.
În al treilea rând, în ceea ce priveşte calitatea asistenţei, directiva oferă transparenţă şi responsabilitate în relaţie cu standardele naţionale. Acest lucru ar trebui să conducă în mod treptat la un anume grad de convergenţă în privinţa calităţii şi siguranţei asistenţei în întreaga Europă.
În final, directiva pune bazele colaborării europene în domeniul sănătăţii. Deşi reţelele de cooperare înfiinţate de directivă au caracter voluntar, sunt convins că toate statele membre vor realiza că, lucrând împreună, au mult de câştigat. Aceasta este o chestiune de solidaritate în Europa. De aceea, mă bazez pe statele membre să lanseze iniţiative de cooperare în domenii cheie, cum sunt e-sănătatea şi evaluarea tehnologiilor din domeniul sănătăţii.
Directiva prevede şi centre de referinţă europene, care vor facilita utilizarea în comun a cunoştinţelor şi diseminarea acestora în toată Europa. Cred că astfel de centre vor conduce la o asistenţă medicală mai bună pentru cetăţenii noştri.
Dle preşedinte, dle ministru, stimaţi deputaţi, compromisul final care se află astăzi pe masă reflectă spiritul esenţial şi scopul fundamental al acestei directive: acela de a consolida drepturile pacienţilor la asistenţă medicală transfrontalieră, luând în acelaşi timp în considerare sustenabilitatea sistemelor de sănătate. Este o zi importantă pentru construirea unei "Europe pentru sănătate”.
Aş dori să închei cu următoarea declaraţie legată de un aspect instituţional al textului:
"Comisia are anumite îndoieli cu privire la faptul că unele dintre actele viitoare pe care a primit competenţa să le adopte prin actul legislativ, ar fi acte de punere în aplicare. În exercitarea competenţelor sale de punere în aplicare, Comisia nu va adopta, în baza competenţelor acordate, acte pe care le consideră ca fiind acte delegate în înţelesul articolului 290 al Tratatului privind funcţionarea Uniunii Europene”.
Peter Liese
în numele Grupului PPE. - (DE) Dle preşedinte, dnă Győri, dle Dalli, doamnelor şi domnilor, aceasta este cu adevărat o zi importantă pentru pacienţii din toată Europa. A fost total inacceptabil să vedem cum Curtea de Justiţie a Uniunii Europene (CEJ) a acordat pacienţilor dreptul de a călători într-un alt stat membru, dar multe state membre nu au pus în aplicare această hotărâre.
Singura opţiune disponibilă pentru fiecare dintre pacienţi a fost să acţioneze în justiţie şi chiar să meargă până acolo încât să prezinte cazurile lor particulare CEJ. Cred că aceasta este o abordare cinică, deoarece aceşti oameni nu sunt puternici. Sunt oameni bolnavi, căci în caz contrar nu ar avea nevoie de tratament, oameni care în cel mai rău caz ar putea muri înainte ca CEJ să decidă asupra cazurilor lor. De aceea este timpul să clarificăm situaţia din punct de vedere juridic.
Dna Grossetête şi toţi cei implicaţi au obţinut foarte multe şi pentru acei pacienţi din ţările în care hotărârea a fost pusă în aplicare într-o mai mare sau mai mică măsură, prin înfiinţarea punctelor naţionale de contact şi a reţelelor europene de referinţă. Rezultatul a fost o îmbunătăţire a situaţiei şi în acele ţări unde hotărârea CEJ a fost în principiu pusă în aplicare, sub forma unei mişcări către o Europă pentru pacienţi şi o Europă sănătoasă, exact cum a spus şi dl Dalli.
Nu am mult timp la dispoziţie, aşa că doresc să folosesc ultimele 15 secunde pentru a-i mulţumi raportoarei, raportorilor alternativi, dlui comisar Dalli, care s-a dedicat cu adevărat acestei cauze, şi mai presus de toate, dlui Bowis, care se află în galeria oficială şi este părintele acestei directive. Felicitările şi mulţumirile mele sincere merg către toţi cei implicaţi.
Dagmar Roth-Behrendt
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, această legislaţie este de fapt superfluă. Sper că va continua să fie superfluă deoarece pacienţii nu vor avea nevoie să o folosească. Într-o lume ideală, pacienţii ar primi cea mai rapidă şi cea mai bună asistenţă medicală în ţara în care s-au născut sau în cea în care trăiesc.
Faptul că discutăm acest lucru astăzi şi adoptăm legislaţia mâine, astfel cum dl Liese a spus în mod justificat, este semnificativ pentru abordarea cinică existentă printre statele membre. Acest lucru înseamnă că statele membre nu au recunoscut ceea ce le datorează propriilor cetăţeni, adică o asistenţă medicală de înaltă calitate, rapidă şi eficientă. De asemenea mai arată şi faptul că acestea ar investi mai degrabă în alte lucruri decât în aceste domenii care furnizează servicii cetăţenilor lor, iar acest lucru este o ruşine. În plus, negocierile din Consiliu pe marginea acestui subiect nu constituie motiv de mândrie. Dacă însă legislaţia va fi aplicată la un moment dat, pentru că pacienţii au nevoie de ea, ceea ce nu ar fi deloc bine, atunci voi fi foarte mulţumită de ceea ce am realizat. Sunt recunoscătoare raportoarei, dnei Grossetête şi colegilor mei deputaţi pentru cooperarea lor.
Am realizat foarte multe. Am reuşit în sfârşit să punem accentul pe bolile rare. Oamenii care suferă de aceste afecţiuni au fost întotdeauna marginalizaţi şi le-a fost dificil să obţină vreun tratament. Am reuşit până la urmă să stabilim în statele membre puncte de informare care vor informa oamenii cu privire la drepturile lor. Nimic asemănător nu a fost disponibil în trecut. Dacă în viitor se vor înfiinţa reţelele de referinţă, va fi în sfârşit posibil pentru statele membre să facă schimb de cele mai bune practici, informaţii despre cele mai înalte standardele şi progrese ştiinţifice. Acest aspect nu a fost coordonat până în prezent. Există câteva semne de excelenţă, dar nu există coordonare.
Toate aceste lucruri reprezintă succese majore, alături de asistenţa în regim ambulatoriu şi alte sectoare la care nu o să mă refer acum. Bineînţeles că există de asemenea şi lucruri care mă întristează. Aş fi preferat să nu fi avut tevatura şi ciondănelile referitoare la autorizarea prealabilă, care nu arată decât că statele membre nu au recunoscut lucrurile care sunt cu adevărat importante. Totuşi, există din fericire câteva state membre cu care putem lucra bine şi am demonstrat acest lucru astăzi. Obiectivul nostru trebuie să fie să asigurăm în fiecare ţară un sistem de asistenţă medicală atât de bun, încât nimeni să nu dorească să călătorească într-o altă ţară a cărei limbă nu o vorbeşte. Dacă ceea ce facem astăzi şi mâine reprezintă un mic pas către acest deziderat, deoarece va deveni mai clar care dintre ţări au servicii bune şi care au servicii deficitare, care dintre acestea fac ceva pentru cetăţenii proprii şi care nu fac, atunci vom fi realizat foarte mult.
Sper ca unul dintre minorele efectele adverse ale acestor aspecte să fie transparenţa. Trebuie să ştim care dintre statele membre au standarde înalte şi care se află la un nivel scăzut. Provin dintr-o ţară în care mă pot simţi relativ relaxată. Cu toate acestea, cunosc problemele oamenilor din multe alte state membre şi mă simt din această cauză ruşinată, deoarece este nedemn pentru Uniunea Europeană.
Aş dori să mulţumesc raportoarei pentru munca sa dificilă şi în special Comisiei, dlui Dalli şi echipei sale, care au acordat Parlamentului European şi părintelui acestei legislaţii din legislatura anterioară, dl Bowis, tot sprijinul pe care ni l-am fi putut dori. Aş dori de asemenea să mulţumesc în particular Preşedinţiei belgiene, care nu este prezentă astăzi, dar care a făcut tot ceea ce a fost posibil pentru a se asigura că acest proces va fi încununat de succes. Deşi Preşedinţia belgiană a făcut tot ceea ce i-a stat în putinţă, nu a putut întotdeauna să obţină foarte mult, din cauza atitudinilor încăpăţânate, antediluviene ale altor state membre. Cu toate acestea, ceva s-a realizat şi cred că mâine vom putea vota în favoarea acestei legislaţii cu conştiinţa curată.
(Aplauze)
Antonyia Parvanova
în numele Grupului ALDE. - Dle preşedinte, uitându-mă în urmă cu patru ani la lansarea campaniei Grupului ALDE "Europa pentru pacienţi” am motive întemeiate să salut acordul realizat în decembrie cu Consiliul. Doresc, în primul rând, să o felicit pe raportoare, dna Grossetête, ca şi pe ceilalţi raportori alternativi pentru buna lor cooperare şi rezultatul excelent pe care l-au realizat, şi de asemenea pe părintele acestei iniţiative, colegul nostru, dl John Bowis.
Parlamentul a rămas unit şi ferm pe parcursul negocierilor cu Consiliul. Am fost fermi pentru pacienţi şi pentru prima dată va exista un cadru legislativ clar în UE pentru pacienţii care solicită tratament într-un alt stat membru. Trebuie să privim acordul realizat drept un pas mic, dar care este o adevărată realizare pentru pacienţii din Europa, care va consolida drepturile lor, concentrându-se în acelaşi timp asupra nevoilor lor, a informaţiilor care le sunt disponibile şi asupra calităţii şi siguranţei asistenţei.
Cu toate acestea, sunt sigur că Parlamentul ar fi sprijinit un rezultat şi mai ambiţios. Deşi recunosc necesitatea statelor membre de a institui un sistem de autorizare prealabilă pentru a menţine sustenabilitatea sistemelor lor de sănătate, regret totuşi că acestea - inclusiv Preşedinţia belgiană - au pus uneori considerentele de ordin organizaţional deasupra intereselor şi necesităţilor pacienţilor. Dar noi îi reprezentăm pe cetăţenii noştri şi suntem responsabili pentru reprezentarea lor aici, în acest Parlament.
Permiteţi-mi voie să menţionez un singur exemplu: calitatea şi siguranţa. În timp ce statele membre doreau cu ardoare să stabilească drept criteriu pentru refuzul autorizării prealabile riscurile referitoare la calitate şi siguranţă, acestea au fost ezitante în a accepta - şi s-au opus - oricărui sistem la nivelul UE privind schimbul de informaţii şi îmbunătăţirea cerinţelor în acest domeniu.
Grupul ALDE salută viitoarea directivă, dar vom fi stricţi în ceea ce priveşte implementarea ei şi ne vom asigura că există o raportare şi monitorizare adecvată, care să asigure atât faptul că directiva este implementată corect, cât şi faptul că prevederile referitoare la autorizarea prealabilă şi rambursare nu devin obstacole nejustificate pentru pacienţi.
La final, permiteţi-mi să scot în evidenţă unul dintre regretele mele: lipsa de ambiţie a dispoziţiilor convenite pentru cooperarea în domeniul e-sănătăţii, şi de această dată tot din cauza opoziţiei puternice manifestate de cele mai avansate state membre din acest domeniu. Propunerea iniţială a Comisiei a fost într-o mare măsură atenuată. Aş dori de aceea să îi pun o întrebare dlui Dalli. Ar lua în considerare Comisia elaborarea unei propuneri independente privind e-sănătatea, care să consolideze cooperarea şi să permită interoperabilitatea datelor şi siguranţa pacienţilor, transformând-o astfel într-o realitate în Europa?
Jean Lambert
în numele Grupului Verts/ALE. - Dle preşedinte, mulţi dintre cei aflaţi în acest Parlament îşi vor aminti că în prima lectură, acesta a fost un subiect de discuţie extrem de arzător şi cred că noi auzim doar unele din diferenţele dintre noi. Au existat preocupări referitoare la posibilitatea ca forţele pieţii să câştige în faţa serviciilor de interes general; şi că cei care erau preocupaţi de drepturile pacienţilor de a alege şi călători erau asmuţiţi împotriva acelora care întrebau care dintre pacienţi îşi vor exersa în realitate această opţiune.
Cred că ceea ce avem este până la urmă un compromis rezonabil. Astfel cum unii au arătat, pentru cazurile în care lucrurile sunt necesare din punct de vedere medical şi este nevoie de un tratament urgent, există deja un sistem în cadrul coordonării securităţii sociale. Această directivă se concentrează mai degrabă pe sistemul de piaţă, pe alegere şi pe abilitatea oamenilor de a alege unde să meargă şi să aibă bani care să îi urmeze la destinaţie. Deci, avem în prezent claritate, care constă în faptul că statele membre pot institui sisteme care să le permită să se asigure că aceste necesităţi pot fi acoperite.
Această directivă mai trebuie salutată şi pentru că abordează subiecte referitoare la dimensiunea juridică şi certitudinea juridică: cui îi revine responsabilitatea pentru continuarea tratamentului; la întrebarea referitoare la despăgubiri în cazul în care există probleme; şi la aspecte menite să garanteze că procedurile sunt efectuate de cadre medicale calificate.
În privinţa bolilor rare, am realizat de asemenea un compromis mai bun decât cel propus în cadrul primei runde.
Astfel cum s-a spus, pentru mulţi dintre pacienţi lucrurile vor funcţiona bine, însă trebuie să avem grijă şi de pacienţii din propriile noastre state membre.
Milan Cabrnoch
Dle preşedinte, doresc să încep prin a mulţumi ambilor raportori, dna Grossetête şi dl Bowis. Astăzi se împlinesc exact doi ani, şase luni şi 16 zile de când Comisia Europeană a înaintat mult aşteptata directivă privind drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere, însă istoria acestei directive începe mult mai devreme, atunci când acest subiect făcea parte iniţial din directiva privind serviciile. Acum este clar ce greşeală imensă a fost să lăsăm serviciile medicale în afara directivei privind serviciile. Nu trebuie să uităm faptul că directiva convenită are în vedere doar drepturile pacienţilor, iar subiectul liberei circulaţii a serviciilor medicale în UE rămâne nerezolvat. Sistemele de sănătate ale statelor membre ar putea să se bazeze pe aceleaşi principii generale, însă organizarea dispoziţiilor referitoare la asistenţa medicală variază într-o măsură importantă de la un stat membru la altul.
Textul asupra căruia vom vota mâine şi pe care îl sprijin, este un compromis major între drepturile cetăţenilor şi pacienţilor şi îngrijorările guvernelor din statele membre. În ciuda multor concesii şi adversităţi, propunerea înaintată reprezintă un progres mic dar important. Deşi într-o manieră imperfectă, directiva propusă clarifică drepturile pacienţilor, oferindu-le accesul la informaţie, confirmând deplin, conform principiului subsidiarităţii, responsabilitatea exclusivă a guvernelor statelor membre pentru organizarea şi finanţarea asistenţei medicale şi pentru calitatea, siguranţa şi accesibilitatea îngrijirii medicale în cadrul propriilor teritorii, dându-le acestora posibilitatea să specifice regulile în baza cărora un cetăţean trebuie, acolo unde este cazul, să obţină acordul prealabil primirii îngrijirilor în străinătate.
Doamnelor şi domnilor, mai sper şi că vom continua să lucrăm în acest Parlament asupra acestei directive în anii următori şi că astfel vom consolida drepturile pacienţilor în UE.
Kartika Tamara Liotard
Dle preşedinte, mâine este o zi importantă, când asistenţa medicală devine un produs al pieţei interne. Noua directivă tratează asistenţa medicală ca pe o parte a unui bun ce poate fi supus negocierilor comerciale. Cei care au cei mai mulţi bani vor fi primii care să acceseze locurile cu cea mai largă şi mai ieftină furnizare a îngrijirilor medicale. Cu toate acestea, propunerea va menţine sistemul actual de asistenţă medicală pe două niveluri. Mă întreb câţi dintre colegii mei deputaţi se pot identifica cu ceea ce eu spun. Asistenţa medicală este o necesitate de bază la care fiecare ar trebui să aibă acces egal. Aceia dintre dvs. care vor vota mâine în favoarea propunerii, se gândesc probabil că se angajează în apărarea pacienţilor, însă în mod sigur nu aceasta va fi realitatea. Sunt în favoarea oricărui lucru care aduce un progres în domeniul drepturilor pacienţilor, dar dacă adoptăm această directivă, putem să ne aşteptăm de fapt la multe probleme în acest domeniu; vă voi da câteva exemple.
Asigurătorii nu vor putea fi decât bucuroşi să trimită pacienţi peste frontiere, dacă există opţiunea unui tratament mai ieftin acolo. Acest lucru va reduce furnizarea îngrijirilor în ţările de origine ale pacienţilor. Orice tratamente care nu mai sunt profitabile nu vor mai fi oferite în regiunile cele mai costisitoare. Nu numai că nu le va oferi mai multe drepturi, dar acest lucru îi va lăsa pe pacienţi fără nici o opţiune şi vor trebui să călătorească peste graniţe. Pe de altă parte, pacienţii din regiunile în care îngrijirile sunt mai ieftine nu vor putea să călătorească în alte regiuni, din moment ce ei nu vor fi în mod automat compensaţi pentru costurile adiţionale astfel ocazionate. Turismul medical, care este obiectivul urmărit de această directivă va fi în consecinţă rezervat doar pentru cei bogaţi.
Mă întorc acum la regiunile în care asistenţa medicală este ieftină iar termenele de aşteptare sunt scurte. Până la urmă, acestea vor avea atât de multe persoane care practică turismul medical, încât proprii lor pacienţi locali vor fi lăsaţi pe dinafară. Am putut citi un astfel de exemplu în ediţia de luni a ziarului belgian De Standaard şi vă pot încredinţa că multe astfel de exemple vor mai apărea. Cred că fiecare pacient are dreptul la îngrijiri de calitate puse la dispoziţia sa în limba pe care o vorbeşte, în apropierea locului în care locuieşte, cu familia aflată în apropiere şi la îndemână. În loc de asta, Europa încurajează pacienţii să solicite îngrijiri în străinătate, pentru ca mai apoi să lase piaţa să îşi facă treaba. Cei care sunteţi de acord cu acest lucru veţi vota mâine în favoarea propunerii; cei care sunteţi de acord cu mine, trebuie în mod categoric să votaţi împotrivă.
Oreste Rossi
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, iniţial directiva a conţinut câteva domenii dificile. Pe parcursul discuţiilor din cadrul comisiei şi al trialogului am ajuns la un acord asupra unui text care este în ansamblu echilibrat şi care ia în considerare necesităţile siguranţei şi calităţii asistenţei medicale, principiile generale de rambursare, autorizarea prealabilă, cooperarea transfrontalieră privind tratamentul bolilor rare şi serviciile electronice de sănătate.
Ne-am propus să atingem obiectivul de a recunoaşte dreptul pacienţilor la asistenţă medicală transfrontalieră, prevenind deci turismul medical. Costurile pe care un serviciu de sănătate trebuie să le suporte pentru a trata un cetăţean al altui stat membru, trebuie în mod corect să fie suportate de statul de origine al pacientului.
Am dorit de asemenea, să obligăm statele membre să garanteze niveluri minime de asistenţă medicală, dar acest lucru nu a fost posibil. În lumina îmbunătăţirilor aduse textului care au fost obţinute prin mediere, vom vota pentru. Aceasta se aplică şi celuilalt text aflat în discuţie, cel privind iniţiativa europeană pentru boala Alzheimer şi alte demenţe, care este un pas preliminar către înaintarea unei propuneri legislative îndreptate către realizarea unei integrări a diverselor politici actuale.
Obiectivul comun al ambelor măsuri este de a sublinia necesitatea unei mai bune coordonări între statele membre, în interesul exclusiv al cetăţenilor.
Csanád Szegedi
(HU) Dle preşedinte, dnă Győri, doamnelor şi domnilor, personal, sprijin raportul privind aplicarea drepturilor pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere. Exemple numeroase au demonstrat că un mare număr de pacienţi solicită servicii de asistenţă medicală în alte state membre. Cunoaştem cu toţii cazul Kohl din Luxembourg, care este o dovadă pozitivă a acestui fenomen. Din nefericire, diferenţele interne şi externe din cadrul UE, prin care înţeleg diferenţele dintre regiunile vest-europene şi est-europene, nu se limitează la diferenţele de ordin economic sau la cele privind serviciile sociale. Există de asemenea o prăpastie uriaşă în privinţa asistenţei medicale şi este sarcina Parlamentului European să reducă aceste diferenţe, adică diferenţele dintre Europa de Est şi de Vest, deoarece o asistenţă medicală cu un standard de calitate înalt şi uniform poate oferi mijloacele de reducere a numărului persoanelor dintr-un stat membru care utilizează serviciile de asistenţă medicală ale altui stat membru. În plus, este vital să armonizăm rolul companiilor de asigurări de sănătate, deoarece am putea astfel să ne asigurăm că nu ar exista nici un prejudiciu pentru principiul european universal al libertăţii de circulaţie.
În plus, cred că este important să coordonăm recomandările colegiului profesional de a ne asigura că fiecare stat membru aplică aceleaşi tratamente pentru aceleaşi categorii de boli. Sănătatea nu trebuie să fie un privilegiu şi aceleaşi boli nu pot fi tratate diferit în Ungaria sau în Suedia, doar pentru că prima se află în Europa de Est, iar oamenii trăiesc în condiţii mai puţin favorabile din punct de vedere financiar, în timp ce ultima aparţine Europei de Vest, iar cei de acolo o duc mai bine.
Christofer Fjellner
(SV) Dle preşedinte, cred că votul de mâine va fi unul dintre cele mai importante în care am fost implicat în cei şase ani de când sunt în Parlamentul European. Acest lucru nu se datorează faptului că produce efecte asupra multor persoane - bineînţeles că multe dintre acestea doresc şi au dreptul de a primi la timp îngrijiri bune acolo unde locuiesc. Importanţa votului se datorează însă faptului că, pentru aceia pe care îi afectează, ar putea fi extraordinar de important. Ar putea chiar să fie o chestiune de viaţă şi de moarte. Toate acestea privesc şi ideea fundamentală a cooperării europene - libera circulaţie. Este de fapt ruşinos că doar acum extindem libertatea de circulaţie la aceia care au cea mai mare nevoie de ea; aceia care sunt bolnavi, aceia care sunt pacienţi.
Acesta este un compromis şi ştiu că atât eu, cât şi colegii mei din Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) am fi mers mai departe în multe dintre aspecte, dar trebuie să ne reamintim care era situaţia nu cu mult timp în urmă, cu toate discuţiile despre turismul medical, ameninţarea cu colapsul sistemelor naţionale de asistenţă medicală, cerinţa notificării prealabile, sau ca să o spun în mod direct, ca pacienţi eram forţaţi să cerem permisiunea înainte de a ne exersa drepturile pe care Curtea Europeană de Justiţie ni le-a acordat. Aceasta era situaţia înainte şi din această perspectivă faptul că avem totuşi o decizie, constituie un succes enorm.
Nu consider că este o decizie pe care o luăm ca rezultat a ceea ce suedezii sau stânga europeană au făcut, ci mai degrabă în ciuda a ceea ce au făcut. Îmi amintesc formularea anterioară şi faptul că, de exemplu, social democraţii suedezi s-au abţinut de la votul la prima lectură. Cineva a cerut ieri să se introducă notificarea prealabilă în Suedia. Sper ca Suedia să nu facă acest lucru. Ne-am descurcat mulţi ani fără notificarea prealabilă şi sper că vom continua şi în viitor să ne descurcăm de asemenea, fără aceasta.
Cu toate acestea, decizia noastră se va lua mâine, aici în Parlament, iar mai apoi totul va depinde exclusiv de statele membre şi de Comisie. Implementaţi această directivă astfel încât să consolidaţi drepturile pacienţilor şi nu să le reduceţi. Aceasta este rugămintea pe care o adresez statelor membre. Comisiei i-aş spune: urmăriţi îndeaproape statele membre, pentru că noi ştim că acestea vor încerca să evite implementarea directivei.
Gilles Pargneaux
(FR) Dle preşedinte, dnă Győri, dle comisar, permiteţi-mi în primul rând să îmi exprim satisfacţia faţă de progresul făcut de directiva pe care o vom adopta mâine. Timp de mai mulţi ani, Curtea de justiţie a Uniunii Europene, a soluţionat disputele referitoare la asistenţa medicală transfrontalieră şi drepturile pacienţilor.
Astăzi, mobilitatea pacienţilor nu mai este un fenomen neobişnuit în Europa, ci a devenit o parte a vieţii de zi cu zi. Tratamentul transfrontalier reprezintă acum 1 % din totalul cheltuielilor cu sănătatea din Europa.
Cu toate acestea, nu trebuie să confundăm mobilitatea pacienţilor cu turismul medical care s-a dezvoltat pe parcursul ultimilor ani. Acesta devine organizat şi, din nefericire, se dovedeşte a fi din ce în ce mai profitabil. Sănătatea devine treptat o piaţă competitivă.
Un german merge în Ungaria pentru tratament stomatologic, un cetăţean britanic - dacă are mijloacele necesare - merge în Franţa pentru a fi operat mai repede. Există multe exemple de acest gen. Cu toate acestea, trebuie să ne asigurăm că sănătatea nu este tratată ca o marfă, ca să fim cu toţii egali. Din acest motiv am apărat timp de trei ani principiul autorizării prealabile de către statul membru de afiliere pentru tratamentul în regim spitalicesc şi nespitalicesc.
Aş dori să îmi exprim aprecierea faţă de munca raportorilor - dna Grossetête şi raportoarea noastră socialistă, dna RothBehrendt, pe care aş dori să le felicit în special - care au facilitat realizarea unui progres important, cum sunt de exemplu, rambursarea costurilor îngrijirii medicale, înfiinţarea punctelor naţionale de contact şi a reţelelor europene de referinţă, tratamentul bolilor rare şi cooperarea dintre statele membre.
Dle preşedinte, dle comisar, munca noastră s-a încheiat. Trebuie să mergem mai departe, dincolo de progresul care a fost făcut, pentru a elimina disparităţile pe care încă le mai avem în Europa şi ştiu că împreună ne putem asigura că pacienţii şi cetăţenii europeni primesc un tratament egal.
Corinne Lepage
(FR) Dle preşedinte, dnă Győri, dle comisar, meritul principal al acestui acord este acela că oferă un anumit grad de clarificare juridică, astfel cum au arătat şi colegii mei deputaţi. Până acum, responsabilă pentru aceste aspecte a fost Curtea de Justiţie, acesta fiind şi motivul pentru existenţa nesiguranţe juridice pe care o eliminăm acum, şi cred că ar trebui să fim foarte recunoscători atât raportoarei, dna Grossetête, cât şi raportorilor alternativi şi dlui Dalli pentru activitatea lor. Această legislaţie îmbunătăţeşte informarea pacienţilor, calitatea îngrijirii, procedurile privind costurile şi rambursarea.
Sunt de asemenea mulţumit de sistemul de autorizare prealabilă în cazul tratamentului mai costisitor, incluzând tratamentul în regim spitalicesc, tratamentul specializat sau tratamentul prezentând un risc particular pentru pacienţi. Scopul este în mod evident acela de a nu îi împiedica pe pacienţi să primească tratamentul în străinătate, dar şi de a împiedica turismul medical şi de a preveni, de asemenea, riscurile pentru sistemele de securitate socială.
Am cu toate acestea sentimente amestecate cu privire la condiţiile pentru implementarea acestei proceduri, care ar putea prezenta riscuri referitoare la un tratament inegal între pacienţii din statele membre.
În primul rând, ce înseamnă "termen rezonabil”? Trebuie să avem grijă să ne asigurăm că termenul "rezonabil” nu pune în pericol necesităţile pacienţilor.
Mai trebuie să avem în vedere faptul că statele membre stabilesc proceduri financiare ca să se asigure că pacienţii, în special cei care sunt cel mai puţin înstăriţi, nu trebuie să plătească de la început prea mult. Nu ar fi acceptabil ca dificultăţile administrative să diminueze drepturile pacienţilor.
În final, diversele decizii ale statelor membre referitoare la rambursarea costurilor ocazionate de asistenţa medicală ar putea de asemenea să genereze inegalităţi între pacienţi dacă există un nivel minim al rambursării, pe de o parte, şi ceva diferit pe de altă parte.
Dle preşedinte, dle comisar, acestea sunt chestiunile pe care doream să le abordez.
Claude Turmes
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, dle Bowis, această directivă stabileşte drepturi clare, transparente. Dacă eu vreau să călătoresc în străinătate, situaţia va fi clară şi deciziile nu vor mai fi arbitrare, astfel cum a fost cazul în unele ţări. În plus, dacă aleg să merg într-o altă ţară, vor fi disponibile informaţii mai bune. Cu toate acestea, directiva va trebui să fie implementată de guvernele naţionale. Ceea ce directiva a împiedicat să se întâmple este ceva la care au visat unii membrii ai Comisiei şi poate ai acestui Parlament, adică deschiderea graniţelor pentru a îmbunătăţi sistemele naţionale de asistenţă medicală. Sunt mândru de faptul că cu doi raportori, inclusiv dna Grossetête, am reuşit să menţinem un echilibru. Ne-am arătat opoziţia faţă de turismul medical şi sprijinul pentru asigurarea faptului că sistemele naţionale nu sunt subminate. Directiva nu va rezolva problemele diferenţelor privind calitatea îngrijirilor medicale. Acest lucru poate fi obţinut exclusiv prin niveluri investiţionale suficiente în fiecare stat membru.
Acum că există această directivă, aş fi mulţumit dle Dalli, dacă dvs. şi Comisia v-aţi concentra mai îndeaproape asupra regulamentului privind securitatea socială, care constituie sistemul pe care se bazează totul, care clarifică cine este plătit şi unde este totul bine organizat. Ar trebui să puneţi mai multă presiune asupra statelor membre pentru a vă asigura că regulamentul este implementat mai eficient, în loc să puneţi în discuţie noi idei despre reducerea nivelului de reglementare şi concurenţă.
Kay Swinburne
Dle preşedinte, această directivă a făcut paşi concreţi către consolidarea drepturilor pacienţilor de a accesa serviciile de asistenţă medicală din întreaga UE. Directiva mi-a captat interesul deoarece implementarea sa va avea un impact special în circumscripţia mea electorală din Ţara Galilor unde, în ciuda faptului că guvernul Regatului Unit negociază cu UE în probleme legate de sănătate, gestionarea şi prestarea ulterioară a asistenţei medicale constituie o competenţă delegată care revine guvernului Adunării Galeze.
Primele mele îngrijorări referitoare la impactul potenţial al rambursării şi autorizării prealabile asupra sistemului de asistenţă medicală din Ţara Galilor au fost rezolvate, deoarece a fost introdus un anume grad de flexibilitate în aceste propuneri. Posibilitatea statelor membre şi a consiliilor regionale de a decide asupra tratamentelor eligibile pentru autorizarea prealabilă şi asupra stabilirii unui plafon privind rambursările, va contribui într-o oarecare măsură la atenuarea preocupărilor referitoare la sistemele de asistenţă medicală deja suprasolicitate şi împovărate.
Urmare a activităţii foştilor şi actualilor mei colegi din acest Parlament, în special a dlui Bowis, putem fi încrezători că am făcut un pas înainte atât în asigurarea unei clarificări pentru pacienţi şi a unei opţiuni îmbunătăţite privind asistenţa medicală, cât şi a unei cooperări intensificate între diferitele sisteme de asistenţă medicală din UE. Acest lucru ar trebui să conducă la o ridicare a standardelor în întreaga UE, prin intermediul alegerii exercitate de pacient.
João Ferreira
(PT) Dle preşedinte, intenţia din spatele acestei directive a fost clară de la început: aceea de a include serviciile de sănătate în obiectivul de liberalizare a serviciilor şi satisfacerea în acest mod a intereselor grupurilor economice şi financiare, prin extinderea domeniilor de afaceri în sectorul asistenţei medicale din toate ţările din Uniunea Europeană, dar şi prin tratarea asistenţei medicale ca şi cum ar fi doar o altă marfă, iar pe beneficiarii acesteia, ca şi cum ar fi simpli consumatori.
Această propunere va exacerba inegalităţile dintre europeni, prejudiciindu-i pe aceia care nu au mijloacele necesare de a apela serviciile de asistenţă medicală privată sau la asistenţa medicală dintr-un alt stat membru al UE. Chiar şi cu amendamentele care au fost incluse, adoptarea sa şi costurile foarte înalte pe care le-ar putea implica, ar putea avea consecinţe grave pentru unele ţări, nu în ultimul rând, pentru Portugalia şi sistemul său naţional de sănătate.
În practică, aceeaşi Uniune Europeană care impune limitări severe asupra bugetelor naţionale, în cazul finanţării serviciilor publice cum este cel de sănătate, nu mai este îngrijorată de supraîncărcarea acestor bugete când este vorba despre canalizarea banilor publici către orice grup financiar şi economic privat implicat în afacerile privind asistenţa medicală sau către încurajarea turismului medical.
De fapt, în înflăcărarea sa de a promova afacerile, această propunere nu a pus la dispoziţie şi garanţiile adecvate pentru siguranţa beneficiarului sau calitatea asistenţei medicale, în special în cazul asistenţei medicale în regim nespitalicesc. Contrar a ceea ce au spus unele persoane, sistemul de aprobare prealabilă nu prevede în mod adecvat aceste cazuri. Este de aceea necesar ca aceste intenţii să fie de asemenea blocate, într-un mod similar cu ceea ce s-a întâmplat în 2007 în privinţa excluderii serviciilor de asistenţă medicală din scandaloasa directivă Bolkenstein.
Jaroslav Paška
(SK) Dle preşedinte, doresc să încep prin a-mi exprima o anumită dezamăgire privind poziţia Consiliului referitoare la directiva privind drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere, deoarece Consiliul nu a reuşit să adopte în primă lectură multe dintre propunerile bune de amendament ale Parlamentului European.
Cu alte cuvinte, Parlamentul European a stabilit în prima lectură o fundaţie solidă pentru aplicarea corectă a regulilor de acordare a asistenţei medicale transfrontaliere în statele membre astfel încât pacienţii puteau, în cazuri justificate, respectând regulile stipulate şi fără a aglomera instanţele, să primească îngrijirile necesare în regim spitalicesc şi nespitalicesc într-un alt stat membru.
Este de aceea bine că la elaborarea raportului în comisie pentru a doua lectură, a fost posibilă continuarea filozofiei iniţiale exprimând poziţia Parlamentului în primă lectură şi, pornind de la situaţia opacă actuală privind acordarea asistenţei medicale transfrontaliere, progresarea către o soluţie respectabilă la această problemă.
Textul de compromis susţinut de jurisprudenţa Curţii de Justiţie şi înaintat pentru dezbaterea de astăzi le oferă cetăţenilor noi posibilităţi şi o nouă calitate a asistenţei medicale, iar noi trebuie - în opinia mea - să ne străduim ca această directivă să fie aplicată în viaţa de zi cu zi cât mai rapid posibil.
Licia Ronzulli
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, după un proces juridic care a durat timp de mai mulţi ani, mâine vom vota în cele din urmă raportul care le va asigura o bază juridică solidă cetăţenilor europeni care sunt forţaţi să meargă în străinătate în fiecare an pentru a primi o îngrijire medicală adecvată.
Acest lucru le va permite tuturor pacienţilor, nu doar celor mai bine informaţi ori celor mai înstăriţi, să beneficieze de drepturile care au fost deja recunoscute de-a lungul anilor în hotărârile Curţii de Justiţie a Uniunii Europene. Prin deschiderea punctelor naţionale de contact, accesul transfrontalier la asistenţă medicală nu va mai fi ca până acum o chestiune de încredere oarbă, în care, pacienţi deja slăbiţi de boală, au trebuit din nefericire mult prea adesea să înfrunte probleme financiare, lingvistice şi birocratice.
În ceea ce priveşte îngrijirea în regim spitalicesc, statul de afiliere poate cere pacienţilor care decid să solicite tratament în străinătate o autorizare prealabilă, iar acest lucru este în mod evident necesar pentru protejarea stabilităţii sistemului său de sănătate. Poate s-ar fi putut face mai mult în anumite aspecte pentru protejarea pacienţilor, de exemplu în privinţa sistemului de notificare prealabilă, care va permite statelor membre să avanseze cheltuielile medicale, dar numai în mod voluntar.
În final, doresc să subliniez entuziasmul pe care l-am încercat luând parte la această dezbatere care a fost condusă indiscutabil într-o manieră generală, având un singur numitor comun, mai exact prioritatea de a se pune capăt chinului miilor de pacienţi din toată Europa, iar acest moment pare să fi venit până la urmă.
Karin Kadenbach
(DE) Dle preşedinte, dnă Győri, dle Dalli, în accepţiunea mea, rolul politicii este să ajute la protejarea şi îmbunătăţirea calităţii vieţii cetăţenilor noştri. În acest moment aceasta nu este o sarcină uşoară în domeniul asistenţei medicale. Este în primul rând responsabilitatea statelor naţionale să garanteze furnizarea asistenţei medicale şi accesul la cele mai bune tratamente medicale, indiferent de veniturile pacienţilor şi regiunile în care aceştia trăiesc.
Cu toate acestea, chiar şi în cazul celor mai bune sisteme de asistenţă medicală, vor exista şi cazuri în care pacienţii vor avea nevoie sau vor dori ajutor, sprijin şi tratament medical din altă ţară. Această directivă pune bazele juridice şi garantează că pacienţii pot accesa aceste servicii fără birocraţie suplimentară, fără nesiguranţă juridică şi fără a trebui să facă plăţi mari în avans.
După un îndelungat proces de negociere, privesc această directivă ca pe un succes real, chiar dacă va fi nevoie de un efort major al sistemelor de asistenţă medicală din fiecare stat membru şi al companiilor de asigurări, pentru a o implementa. Sper foarte mult că veţi menţine presiunea în această privinţă, deoarece chiar şi cele mai bune dintre directive pot fi eficiente doar dacă sunt bine implementate. Mai fac de asemenea un apel la dvs. să perseveraţi în încercările de a extinde măsurile preventive şi asigurarea asistenţei medicale. Consider că dorim ca cetăţenii europeni să rămână sănătoşi pe o perioadă cât mai mare cu putinţă şi să aibă cel mai bun acces la îngrijiri medicale de cea mai mare calitate la preţurile cele mai mici cu putinţă.
Frédérique Ries
(FR) Dle preşedinte, dnă Győri, dle comisar, doresc să îi mulţumesc şi să o felicit pe raportoare, dna Grossetête, care a făcut o treabă minunată preluând ştafeta predată de fostul nostru coleg deputat, dl Bowis. Judecând după numeroasele felicitări pe care le primeşte, se poate crede într-o oarecare măsură că îl sărbătorim astăzi pe dl Bowis!
Cred că este important să evidenţiez rolul important jucat de Preşedinţia belgiană care a făcut tot ceea ce a fost necesar pentru a ajunge la acest compromis dificil cu Parlamentul şi în mod special, cu câteva state membre a căror poziţie a fost - cum aş putea să o descriu? - refractară în anumite cazuri.
Această directivă privind asistenţa medicală transfrontalieră este esenţială, chiar dacă se referă doar la 1 % din bugetele naţionale de sănătate, deoarece, pe lângă aceste cifre, noi ar trebui să ne concentrăm pe valoarea de simbol a dreptului legitim al fiecărui cetăţean european de a fi tratat în străinătate şi de a fi rambursat pentru tratamentul primit, cu toate informaţiile corecte.
A fost de asemenea important să stabilim în mod clar garanţiile pentru a preveni orice formă de turism medical dar şi să introducem suficientă flexibilitate în text pentru a încuraja diagnosticarea şi tratamentul de ambele părţi ale unei graniţe. Mă gândesc în special la anumite afecţiuni, precum bolile rare.
Voi încheia, dle preşedinte, spunând că este un prim pas esenţial, dar că va trebui să mergem mai departe şi să ne luptăm în continuare pentru a avansa în direcţia unei Europe a sănătăţii care ne este tuturor atât de dragă.
Tadeusz Cymański
(PL) Dle preşedinte, nu există legi ideale. Toate au avantaje şi dezavantaje, dar această directivă naşte în mod clar mai multe speranţe decât temeri. În ciuda schimbărilor rapide care au loc, Europa rămâne un continent al unor importante diferenţe şi chiar al contrastelor. Acestea se referă la nivelul şi amploarea asistenţei medicale şi este evident că cele mai multe temeri sunt exprimate de ţările mai sărace, care se află într-o etapă de transformare şi încearcă să le ajungă din urmă pe cele mai prospere. Nivelul finanţării şi acoperirea necesităţilor medicale în ţările care se află în curs de transformare este cu toate acestea mult, mult mai scăzut.
Directiva este în consecinţă o uriaşă oportunitate şi o sursă de speranţă pentru toţi pacienţii din ţările la care mă refer. Guvernele sunt confruntate cu o mare provocare, dar de fapt, în mod paradoxal, această directivă va impune multe reforme şi va atrage atenţia la amploarea subfinanţării asistenţei medicale, deoarece subfinanţarea nu este doar rezultatul capacităţii financiare limitate a unor astfel de ţări dar este, de asemenea, şi un efect al greşelilor din politica actuală şi al subestimării uriaşei importanţe pe care o are sănătatea pentru cetăţenii europeni.
Mulţumindu-vă pentru atenţie, fac un apel pentru sprijinirea acestei directive, indiferent de forma finală a ceea ce se numeşte clauza de salvgardare. Clauza de salvgardare este o expresie a compromisului, iar "compromis” este un cuvânt pe care îl salutăm.
Sabine Wils
(DE) Dle preşedinte, proiectul de directivă privind mobilitatea pacienţilor ar putea să conducă rapid la reducerea la cel mai mic numitor comun a asistenţei medicale în UE, prin intermediul unei abordări bazate pe servicii. Grupul meu se opune cu hotărâre atât transformării capacităţii de plată într-un criteriu pentru asigurarea asistenţei medicale cât şi transformării pacienţilor în consumatori.
Directiva propusă va permite companiilor de asigurări de sănătate să trimită pacienţi în străinătate pentru tratament mai ieftin. Acest fapt va conduce la niveluri ridicate de concurenţă şi presiune asupra preţurilor din sectorul asistenţei medicale. Dacă un anume tratament este disponibil la un preţ mai mic la câteva sute de kilometri distanţă şi dacă pacienţii sunt trimişi acolo de către companiile lor de asigurări, rezultatul va fi că acel tratament nu va mai fi disponibil la nivel local. În consecinţă sectorul sănătăţii va urma logica neoliberală a pieţii, în loc să dea prioritate bunăstării pacienţilor.
Aş dori să vă întreb, doamnelor şi domnilor, dacă doriţi să fiţi martorii turismului medical în acest sector vulnerabil. Sunt în favoarea primirii tratamentului de către pacienţi aproape de locul în care trăiesc. Aceasta este o responsabilitate publică, ca parte a prestării serviciilor de interes general, care trebuie să fie disponibilă la nivel local pentru fiecare.
Anna Rosbach
(DA) Dle preşedinte, nimeni nu doreşte atunci când este bolnav să meargă într-o ţară străină dacă tratamentul este la fel de bun în ţara sa de origine. Acestea fiind spuse, prezenta propunere este tot ceea ce putem obţine mai bun. Ne asigurăm că modelul de finanţare este modificat şi că sistemele naţionale de sănătate nu sunt subminate, asigurându-ne în acelaşi timp că pacienţii au şanse mai bune de a fi trataţi în alte ţări ale UE.
Pacienţii pot mai uşor să solicite tratament într-o altă ţară dacă, de exemplu, expertiza şi tratamentul oferite nu sunt de găsit în ţara lor de origine. Acest lucru este important atunci când este vorba despre boli foarte rare, care necesită cunoştinţe foarte specializate. Dacă putem concentra tratamentul acestor boli rare în câteva locuri din UE, şansele pacienţilor de refacere sunt mult mai mari, deoarece doctorii care îşi folosesc mai frecvent competenţele de specialitate sunt mai performanţi în obţinerea unor rezultate bune. Totuşi, acest lucru nu ar trebui să însemne că statele membre îşi subţiază sistemele de sănătate - ceea ce şi textul declară. Vă mulţumesc, dle preşedinte, şi aş dori să mulţumesc şi comisarului Dalli şi raportoarei. Vă mulţumesc pentru activitatea dvs. excelentă.
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Dle preşedinte, în primul rând aş dori să o felicit pe raportoare, dna Grossetête, care a îndeplinit o sarcină dificilă. Nu a fost una uşoară din cauza poziţiilor diferite ale statelor membre ale Uniunii Europene şi a sistemelor diferite de asistenţă medicală din diferite ţări. Realizarea unui compromis între aşteptări şi posibilităţi nu a necesitat doar aptitudini de negociere dar, mai presus de orice, a necesitat cunoaşterea subiectului. Suntem cu toţii conştienţi că măsurile conţinute în directiva privind drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere - iar raportoarea a vorbit foarte detaliat despre aceste măsuri - sunt ceea ce rezidenţii Uniunii Europene doresc, în special în acele ţări unde accesul la specialişti şi proceduri moderne este limitat.
Este important că pe parcursul elaborării textului directivei, mulţumită compromisurilor la care s-a ajuns, a fost posibil să schimbăm atitudinea statelor membre care iniţial blocaseră prevederile acesteia. Caracteristicile esenţiale ale directivei sunt accesibilitatea, uşurinţa şi certitudinea cu privire la asistenţa medicală, dar şi dreptul pacientului la folosirea serviciilor de asistenţă medicală ale unui alt stat membru şi la rambursarea costurilor specificate. Directiva nu se bazează pe resursele financiare ci pe necesităţile pacienţilor.
Doresc să arăt că dispoziţiile directivei nu vor însemna numai o îmbunătăţire a stării de sănătate a pacienţilor, dar cred că vor constitui şi baza de îmbunătăţire a sistemelor de asistenţă medicală în unele ţări ale Uniunii Europene. Ar trebui arătat faptul că directiva este un prim pas fundamental către mobilitatea pacientului, consolidând drepturile pacienţilor şi eliminând inegalităţile privind nivelul serviciilor din state membre diferite.
Andres Perello Rodriguez
(ES) Dle preşedinte, cred că este corect să îi felicit pe raportori, în special pe dna Grossetête şi dna Roth Behrendt, din propriul meu grup, pentru activitatea depusă şi faptul că au luat un text legislativ care stagna şi l-au transformat într-unul util, deoarece acesta a admis ca dreptul la sănătate publică să fie inclus ca bază juridică şi a oferit o nouă direcţie care să ne permită ca, în interesul cetăţenilor, să punem temelia garantării siguranţei şi calităţii pe care ei o aleg întotdeauna. Mai important, activitatea lor a însemnat că rolul statelor membre de origine care trebuie să plătească şi rolul acelora în care tratamentul este primit pot fi reglementate în mod clar.
Nu cred totuşi că ar trebui să ne mulţumim doar cu acest lucru, ci ar trebui mai degrabă ca acesta să fie începutul unui mult mai amplu pas înainte, astfel încât, astfel cum dna Roth Behrendt spunea, această directivă să devină doar o formalitate, deoarece nivelul de egalitate obţinut în toate statele membre să însemne că nu este necesar ca fiecare cetăţean să fie returnat în ţara de origine.
În această luptă, ceea ce trebuie să obţinem este mai degrabă o legislaţie care să garanteze drepturile cetăţenilor în legătură cu îngrijirea pe care trebuie să o primească - beneficii şi siguranţă -decât exclusiv dreptul la mobilitate între statele membre, pe care aceştia îl au deja. Cea care va crea uniunea este calitatea, căci în caz contrar vom avansa cu multă lentoare.
Miroslav Ouzký
(CS) Dle preşedinte, aceia dintre noi care sunt de mai mult timp în Parlamentul European, îşi vor aminti cu siguranţă modul în care s-a născut acest standard. Povestea este aproape amuzantă. La început a existat raportul dnei Gebhardt care ar fi trebuit să introducă libera circulaţie a serviciilor peste tot în UE. Am separat o parte din acel raport şi am decis că serviciile de sănătate merită un standard special. Când în cele din urmă Comisia a trimis directiva, libera circulaţie a serviciilor de sănătate a fost în mod gradual îndepărtată, lăsându-ne nouă partea care descrie dreptul pacienţilor de a circula liber în întreaga Uniune Europeană în căutarea serviciilor de sănătate şi a furnizării asistenţei medicale.
Prin aceasta doresc să subliniez că sentimentul nostru european are de a face câteodată mai mult cu aceste pancarte şi simboluri, decât cu implementarea libertăţilor de ordin practic pe care se presupune că ar trebui să se bazeze Uniunea Europeană. Directiva a provocat pentru fiecare dintre statele membre îngrijorări numeroase referitoare la exploatarea excesivă şi prăbuşirea bugetelor naţionale.
Aş dori să închei spunând că nu este exact ceea ce ne-am dorit, dar este o mişcare corectă şi cu siguranţă un pas în direcţia corectă. Doresc să adresez urările mele cele mai bune raportorilor şi să le mulţumesc pentru activitatea lor.
Horst Schnellhardt
(DE) ) Dle preşedinte, salut cu bucurie faptul că această directivă intră în cele din urmă în vigoare. Doresc să reamintesc Parlamentului că la un moment dat se părea că întregul proces legislativ ar eşua. Cred că datorită abilităţilor raportoarei şi ale echipei de negociere şi, bineînţeles, ale Preşedinţiei belgiene, avem acum un rezultat de care putem fi foarte mulţumiţi. Sunt mulţumit în special de faptul că dreptul statelor membre de a pune restricţii asupra tratamentului într-o altă ţară a fost definit în mod mai clar. Nu la fel stăteau lucrurile în propunerea înaintată de statele membre. Cred că avem acum o decizie care va permite ca refuzarea unei cereri de tratament să fie urmărită şi verificată. Acesta este un progres important.
Pe cine ajutăm noi, mai exact? Cred că ajutăm 60 000 de persoane care se află pe listele de aşteptare pentru transplanturile de organe. Bineînţeles că am adoptat deja directiva privind transplantul de organe dar aceasta constituie încă o măsură care va reduce timpul de aşteptare. Mai ajutăm de asemenea milioanele de persoane care suferă de una dintre cele 30 000 de boli rare. Acestea vor putea să primească un tratament mai bun din punct de vedere calitativ şi mai specializat dacă călătoresc într-o altă ţară.
Cu toate acestea, nu cred că această directivă va avea ca efect dezvoltarea turismului medical în Europa. Cred că temerile exprimate de cei din partea stângă a acestui Parlament sunt total nefondate. Aceasta nu este o problemă care trebuie să ne preocupe.
Edite Estrela
(PT) Dle preşedinte, acest text este rezultatul unui mare volum de muncă şi negociere astfel încât ar trebui să îi mulţumim dlui Bowis, dnei Grossetête şi dnei Roth Behrendt. Este corect să recunoaştem progresul realizat, pentru că această nouă versiune oferă mai multe garanţii privind siguranţa şi calitatea serviciilor. Deşi formularea articolelor 7 şi 8 a fost îmbunătăţită, cred că s-ar fi putut face mai mult în vederea asigurării unui grad mai mare de echitate.
Majoritatea pacienţilor, mai ales cei din grupuri socio-economice mai dezavantajate, nu doresc să fie trataţi în străinătate din cauza barierelor de ordin lingvistic şi lipsei de sprijin familial. Europenii cu un nivel mai ridicat al veniturilor nu se confruntă cu astfel de obstacole. Mă tem de aceea că, în ţări cu sisteme de asistenţă medicală universale şi în mare măsură gratuite, noua legislaţie ar putea acţiona ca un stimulent pentru reducerea investiţiilor în sistemele naţionale şi ar putea contribui la crearea unei pieţe a asistenţei medicale pentru bogaţi. Cu toate acestea, sper că aplicarea acestei directive va contribui la reducerea inegalităţilor din sectorul asistenţei medicale.
Mairead McGuinness
Dle preşedinte, ca şi ceilalţi, salut această dezbatere şi această directivă şi îi mulţumesc raportoarei noastre.
Sunt poate un pic mai precaută în privinţa ei decât sunt unii dintre deputaţi. Cred că nu ar fi bine ca din acest Parlament să plece în afară ştirile că totul este în regulă de acum înainte cu privire la asistenţa medicală transfrontalieră. Mai sunt multe de dezbătut şi instituit pentru a o face să fie funcţională. Pot să citez doar - şi sper să o fac exact, propriile cuvinte ale comisarului? Acesta a spus că este clar că toate statele membre au datoria de a investi acasă pentru a pune la dispoziţia cetăţenilor lor asistenţa medicală de care au nevoie. Îl văd chiar acum dând din cap aprobator ceea ce înseamnă că l-am citat corect.
Este bine că avem acest mesaj pe care să îl ducem înapoi în statele membre care nu fac acest lucru şi acelora care au lungi liste de aşteptare. Propria mea ţară Irlanda este inclusă aici. Adevărul este că oamenii ar prefera să fie trataţi aproape de casă. De aceea avem proteste nesfârşite - şi foarte întemeiate - în Irlanda, faţă de închiderea spitalelor locale şi a serviciilor locale. Acest lucru arată că această directivă ar putea funcţiona dacă forţează statele membre şi furnizorii lor de servicii de sănătate să se uite la propriile servicii de acasă şi să îmbunătăţească furnizarea de servicii acelora care au nevoie de ele. Oricum vor trebui să plătească pentru ele, dacă cetăţenii îşi exersează drepturile pe care această directivă le conferă.
În concluzie, oamenii au deja dreptul de a călători pentru asistenţa medicală transfrontalieră în temeiul Regulamentului nr. 883/2004 dar nu ştiu acest lucru. Dacă ar şti, am vedea mult mai mulţi pacienţi transfrontalieri circulând pentru a-şi obţine serviciile. Prin urmare, haideţi să ne informăm cetăţenii cu privire la drepturile lor şi haideţi să sperăm că nu este nevoie să călătorim peste graniţe, dar dacă o facem, putem să o facem în mod liber şi vom avea serviciile de care avem nevoie.
Edit Herczog
(HU) Dle preşedinte, salut prima dezbatere a Preşedinţiei maghiare. În primul rând, aş dori să remarc că a meritat să discutăm această problemă în afara contextului Directivei privind serviciile, deoarece chestiunea asistenţei medicale transfrontaliere are numeroase caracteristici unice. Doresc să îi felicit pe raportori şi pe raportorii alternativi, dar şi pe John care se află în galeria oficială. Cu toate acestea, este extrem de important să nu punem sub semnul întrebării obligaţia statelor membre de a oferi îngrijirea medicală primară. Statele membre sunt responsabile pentru punerea îngrijirii medicale la dispoziţia propriilor cetăţeni. Este foarte important să afirm că această directivă nu este un privilegiu pentru cei înstăriţi, ci un instrument pentru oferirea unei mai bune îngrijiri pentru pacienţii cu boli rare. Am fost ghidaţi în activitatea noastră de acest scop. O altă apreciere importantă este că directiva ne va permite să folosim mai bine condiţiile naturale. Mă refer de exemplu la izvoarele minerale maghiare care pot vindeca anumite boli mult mai eficient şi care nu pot fi mutate. Evident, pacienţii sunt cei care trebuie să vină la noi. Este important să continuăm pe acest drum, astfel încât cei sănătoşi, cei bolnavi, cetăţenii europeni, să poată simţi că Uniunea Europeană este despre ei şi pentru ei.
David Casa
(MT) Dle preşedinte, mulţi dintre noi acordă puţină atenţie sănătăţii noastre atât timp cât avem o sănătate bună şi nu avem nevoie de îngrijiri medicale. Totuşi, atunci când ne aflăm într-o situaţie medicală precară, începem automat să înţelegem cât este de importantă cu adevărat pentru noi şi cât este de vital să avem un sistem de sănătate adecvat, nu doar unul bun, dar în egală măsură unul eficient şi efectiv.
Cetăţenii europeni pot beneficia de tratament medical din oricare dintre statele membre atunci când starea acestora nu este curabilă în propria lor ţară. Trebuie să reţinem că aceasta trebuie să reprezinte ultima opţiune, care nu trebuie încurajată, deoarece este cea mai costisitoare şi este în plus şi cea mai nepractică. Ar trebui să facem apel la aceasta doar atunci când nu ne-a mai rămas altă opţiune. Cu toate acestea, când suntem puşi într-o astfel de situaţie trebuie să ne asigurăm că birocraţia implicată este redusă la maximum şi că îmbunătăţim calitatea accesului şi siguranţa.
Statelor membre trebuie să li se pună la dispoziţie instrumentele necesare pentru protejarea sistemelor lor de sănătate şi pentru a face faţă fluxului suplimentar de pacienţi provenind din alte ţări, cu care s-ar putea confrunta. Ar fi ideal de aceea ca această autorizare să le fie anticipat acordată statelor membre. Ceea ce reiese în mod clar din acest context este faptul că regulile actuale stabilite nu sunt adecvate - dimpotrivă, sunt neclare şi incoerente. Cu toate acestea, astfel cum am observat în cazul donării de organe, trebuie să ne străduim să venim cu soluţii, astfel încât Europa să poată progresa în acest domeniu şi să poată oferi cele mai bune servicii medicale cetăţenilor săi.
Zuzana Roithová
(CS) Dle preşedinte, doresc să salut cu o enormă uşurare faptul că Parlamentul a realizat în cele din urmă un acord politic asupra dreptului pacienţilor la servicii de sănătate transfrontaliere în condiţiile în care, timp de mai mulţi ani, acest drept a fost garantat doar de Curtea Europeană de Justiţie prin intermediul procedurilor judiciare. Sunt mulţumită că compromisul de astăzi formulează acelaşi gen de condiţii de plată, ca cele pentru care unii dintre noi au pledat acum şapte ani în legătură cu directiva privind serviciile. Doresc să adresez sincere mulţumiri colegilor mei, dna Grossetête şi dl Bowis, pe care îi salut cu respect atât pentru obţinerea acestui acord acceptabil, cât şi pentru elaborarea unor garanţii de punere în aplicare a acestui drept. Cred că dreptul la mobilitate va face accesibil tratamentul afecţiunilor grave pentru toţi europenii şi va conduce în final la scurtarea perioadelor de aşteptare pentru operaţii în întreaga UE. Unul dintre obiectivele mele de o viaţă în domeniul asistenţei medicale a fost astfel îndeplinit. Aş dori să adaug că încă ne confruntăm cu o serie de probleme, de exemplu, cu rezolvarea problemei serviciilor online de asistenţă medicală, a celei privind mobilitatea lucrătorilor din sănătate şi altele.
Theodor Dumitru Stolojan
Doresc în primul rând să o felicit pe doamna ministru Gyori pentru mandatul pe care îl are în faţă, să îi doresc mult succes, ca şi Preşedinţiei maghiare. Aş vrea să îi felicit pe toţi cei care au contribuit la acest proiect de raport care se află astăzi în dezbaterea noastră.
După cum poate aţi aflat, România face parte din grupul de ţări care a avut rezerve la o serie de compromisuri la care s-a ajuns în cadrul Consiliului. Aceste rezerve nu reprezintă împotrivirea României la asistenţa medicală transfrontalieră, ele exprimau îngrijorarea guvernului român faţă de sustenabilitatea financiară, faţă de dimensiunea asistenţei transfrontaliere, pe care poate să o capete, deoarece, după cum ştiţi foarte bine, există state membre cu un venit naţional foarte mic.
Dar, investiţiile reprezintă un mijloc pentru a reduce acest risc, dar, în acelaşi timp, consider că reformele sistemelor medicale în statele membre au o mare importanţă şi cred că aici Comisia Europeană ar trebui să se implice mai mult în ceea ce priveşte aceste reforme ale sistemelor medicale.
Christa Klaß
(DE) Dle preşedinte, mobilitatea pacienţilor reprezintă un pas uriaş în direcţia unei Europe pentru cetăţeni iar această directivă este clar structurată. Nu are doar un tată, pe dl Bowis, dar are şi o mamă, pe dna Grossetête. Doresc să le mulţumesc foarte mult pentru eforturile lor.
Am petrecut mult timp discutând care este drumul pe care să mergem şi noi ştim acum că nu avansăm încă rapid şi sigur. Cu toate acestea avem o fundaţie solidă, bine definită, pe care să construim. Situaţia este una complexă. Avem 27 de state membre, fiecare aflat la un punct de plecare diferit în ceea ce priveşte structura proprie a serviciilor de asistenţă medicală şi a serviciilor de asigurări. Autorizarea prealabilă pentru tratamentul în regim spitalicesc într-un alt stat membru şi recunoaşterea principiilor etice şi morale ale legislaţiei fiecărei ţări referitoare la asistenţa medicală, reprezintă abordarea corectă. Pe de o parte, aceasta permite sprijinirea companiilor de asigurări şi încurajarea responsabilităţii naţionale, iar pe de altă parte, permite tuturor cetăţenilor să aibă acces la serviciile oferite de alte state membre.
Acesta este un pas înainte important, în special în privinţa bolilor rare. Fiecare stat membru are un nivel diferit de înzestrare. Cu toate acestea, toate statele membre pot acum beneficia de descoperirile ştiinţifice şi structurile existente altundeva. În plus, specialiştii vor avea şansa de a-şi dezvolta în continuare competenţele, din cauza unei creşteri a cererii rezultând din accesul mai multor persoane la servicii. Pentru oamenii din regiunea mea, care este apropiată de graniţa cu Luxemburg, Belgia şi Franţa, accesul transfrontalier la serviciile de sănătate este un beneficiu major şi va îmbogăţi viaţa lor de zi cu zi.
José Manuel Fernandes
(PT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, drepturile care sunt conferite de această directivă - drepturi care, de fapt, au fost deja recunoscute de curtea de Justiţie a Uniunii Europene - le permit tuturor pacienţilor din Uniune să beneficieze de asistenţă medicală.
Această propunere clarifică şi facilitează accesul la asistenţă medicală transfrontalieră, însoţit de exercitarea de către statul membru de afiliere a dreptului său la rambursare. Acesta este un pas înainte în procesul integrării europene, către consolidarea solidarităţii, într-o Europă a cetăţenilor.
Vom avea astfel liste de aşteptare mai scurte, o calitate sporită a asistenţei medicale, concurenţă şi o încurajare a cercetării ştiinţifice. Bolile rare sunt o prioritate, iar diagnosticarea şi tratamentul pot fi acum desfăşurate în statul membru cel mai potrivit acestui obiectiv. Această directivă este pentru toţi europenii care au nevoie de asistenţă medicală.
Ministrul portughez al sănătăţii se înşeală deci atunci când spune că această opţiune există pentru persoanele mai bine educate şi cu resurse financiare mai mari: acest lucru se întâmplă în prezent, în absenţa directivei. Portugalia are asistenţă medicală excelentă şi specialişti în asistenţă medicală excelenţi şi nu poate să rămână la periferia acestui important proiect. Ţara trebuie să profite de această directivă pentru a se moderniza şi mai mult şi a concura în privinţa abilităţii de a oferi servicii în acest domeniu tuturor europenilor care au nevoie de acestea.
Felicitările mele unei raportoare excelente, care a făcut o treabă excelentă: dna Grossetête.
Preşedinte
Vom trece acum la procedura "catch-the-eye”. Există 17 persoane care au cerut să ia cuvântul. Având în vedere importanţa şi semnificaţia acestei măsuri, intenţionez să acord cuvântul fiecăruia, dar trebuie să vă limitaţi la un minut iar microfonul va fi închis la expirarea timpului.
Vreau doar să spun părinţilor acestei măsuri, dlui John Bowis aflat în galeria oaspeţilor şi dnei Grossetête, raportoarea actuală, dar şi tuturor raportorilor alternativi: puterea pacienţilor a vorbit; Parlamentul European a ascultat. Vă mulţumesc tuturor foarte mult.
Csaba Sógor
(HU) Dle preşedinte, ceea ce salut în această directivă este definirea mai clară a drepturilor pacienţilor, sfârşitul nesfârşitelor liste de aşteptare şi soluţia propusă pentru problema lipsei specialiştilor din propria ţară. Sunt sigur că suntem cu toţii empatici şi am înţeles poziţia sistemelor de asistenţă medicală ale noilor state membre cu capacităţi financiare modeste, după cum trebuie să luăm în considerare şi riscul emigrării forţei de muncă calificate.
Dacă votăm da, vom cere un alt efort imens din partea sistemelor de asistenţă medicală ale statelor membre cu mijloace mai modeste, dar dacă votăm nu, ne vom asigura că exact în aceleaşi ţări aplicarea drepturilor pacienţilor va rămâne limitată. Sunt convins că vom putea să identificăm posibilităţile de echilibrare a funcţionării sistemelor de asistenţă medicală inegal echipate din statele membre. Ţara mea, Ungaria, ar putea de exemplu să ofere servicii competitive în balneologie, fizioterapie sau stomatologie.
Richard Howitt
Dle preşedinte, sunt foarte tulburat că amendamentul nostru, prin care se solicita ca autorităţile de reglementare din domeniul medical dintr-o ţară să-şi informeze omologii din UE atunci când un cadru medical este subiectul unor proceduri disciplinare sau penale, nu a trecut de faza discuţiilor din comisie şi nu va fi supus votului final asupra acestei noi reglementări a UE privind sănătatea transfrontalieră.
Permiteţi-mi să vă povestesc cazul doctorului german Daniel Ubani care, în dispreţul legii, l-a ucis pe alegătorul meu din Cambridgeshire, David Gray, administrându-i o doză de analgezic de 10 ori mai mare decât doza recomandată. Acestuia i s-a interzis să profeseze în Marea Britanie, dar totuşi continuă şi astăzi să practice în Germania.
Mai există şi cazul doctorului Marcos Ariel Hourmann, condamnat pentru omor deoarece a administrat în mod deliberat o injecţie letală în Spania, care încă lucrează la departamentul de accidente şi urgenţă al spitalului West Suffolk, din nou în circumscripţia mea electorală, în ciuda cererii clare adresată Spaniei vizând aptitudinea de a mai profesa a acestuia.
Aceste exemple arată că există o uriaşă lacună în dreptul european care le dă posibilitatea cadrelor medicale recunoscute ca fiind nepregătite să profeseze într-una dintre ţările noastre, să lucreze şi să pună în pericol pacienţi în alta. Aş dori să-i cer dlui comisar să explice de ce.
Krisztina Morvai
(HU) Dle preşedinte, aş dori ca reprezentanţii Preşedinţiei maghiare ca şi cei ai Consiliului să folosească această jumătate de an, perioada de şase luni a Preşedinţiei maghiare, pentru a include în aceste dezbateri problemele unice ale noilor state membre, foste ţări comuniste, cum este şi Ungaria. Atunci când, de exemplu, vorbim despre introducerea unui sistem de asistenţă medicală transfrontalieră cvasi-standardizat la nivelul întregii Europe, nu trebuie să uităm să luăm în considerare faptul că în Ungaria, de exemplu, asistentele medicale calificate şi bine pregătite lucrează pentru salarii de aproximativ 250 EUR pe lună, iar doctorii pentru 500 sau 600 EUR. Nu consideră UE a fi extrem de lipsit de etică, imoral şi inacceptabil să sărbătorească un anume gen de sistem european de asistenţă medicală standardizat fără a lua în considerare salariile ...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Siiri Oviir
(ET) Dle preşedinte, facem paşi importanţi înainte, în interesul pacienţilor. Mulţi au vorbit despre acest lucru astăzi. Totuşi, pentru mine, ceea ce a reieşit a fost faptul că a existat din nou o reliefare a temerii privind încurajarea turismul medical. Ceea ce a reieşit din acele discursuri a fost temerea că pacienţii din statele membre cu un nivel de trai mai scăzut sau cu un buget de sănătate mai redus ar bloca operaţiile efectuate de doctori în ţările mai bogate, însemnând că pacienţii din aceste ţări ar fi daţi la o parte.
Haideţi totuşi să ne gândim la acest lucru. Această temere nu este justificată. Pacienţilor li se vor rambursa costurile din ţara de origine, iar diferenţa trebuie plătită de către pacient. Pacienţii nu vor avea destui bani ca să acopere diferenţele, dacă preţurile sunt dublul sau triplul sumei din ţara lor de origine. Mă simt jenat să aud că ne este încă frică de mitul aşa numitului instalator polonez.
Marina Yannakoudakis
Dle preşedinte, importanţa asistenţei medicale şi a acestei directive nu pot fi accentuate suficient. Pot avea consecinţe fundamentale asupra sistemelor de sănătate ale statelor membre.
Sunt mulţumită că pot spune că domeniile controversate şi cele care provoacă îngrijorări au fost abordate şi rezultatul este unul solid, definitoriu pentru directiva care va consolida poziţia statelor membre în cadrul asistenţei medicale.
Provocarea a fost aceea de a proteja integritatea sistemelor de asistenţă medicală, oferind în acelaşi timp pacienţilor o mai mare posibilitate de alegere. Necesitatea statelor membre de a-şi păstra controlul asupra direcţiei politicii şi asupra cerinţelor bugetare ale serviciilor proprii de asistenţă medicală a fost îndeplinită, prin intermediul clauzei de autorizare prealabilă şi prin aceea că statele membre ar alege serviciile pe care să le desfăşoare.
S-a abordat într-o manieră foarte atentă şi e-sănătatea, prin aceea că aceasta este asigurată pentru a oferi flexibilitate, iar statele membre o pot adopta dacă doresc şi atunci când doresc.
În general, avem în faţă o realizare care asigură autonomia statelor membre în cadrul sistemelor proprii de sănătate, oferind în acelaşi timp pacienţilor cele mai bune servicii. O felicit pe raportoare şi pe John Bowis pentru o treabă bine făcută.
Seán Kelly
(GA) Dle preşedinte, aţi oferit tuturor cu generozitate şansa de a vorbi. De aceea voi respecta regula şi voi vorbi doar un minut.
A fost o foarte interesantă dezbatere, iar din punct de vedere personal, una foarte instructivă. Sunt în special mulţumit de faptul că Uniunea Europeană acordă prioritate pacienţilor noştri, fie ei bogaţi sau săraci. În plus, faptul că informaţia va fi disponibilă în fiecare ţară într-un singur loc va ajuta într-o importantă măsură pacienţii. Această directivă va pune de asemenea presiune asupra tuturor statelor să ofere un serviciu de înaltă calitate, deoarece în caz contrar, cetăţenii noştri vor dori să călătorească într-o altă ţară în care acel serviciu este disponibil. La final, nu s-au spus prea multe despre e-sănătate dar aceasta constituie de asemenea o resursă foarte importantă, iar noi vom auzi mai mult despre acest lucru în viitor.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Dle preşedinte, dnă Győri, dle comisar Dalli, o felicit pe dna Grossetête pentru acest raport excelent. Aş dori să subliniez patru dintre elementele sale. În primul rând instituirea punctelor naţionale de contact este extrem de importantă pentru obţinerea informaţiilor - adică, obţinerea informaţiilor de către pacienţi. Este extrem de important să ştim cu exactitate când ar trebui afecţiunile să fie supuse autorizării prealabile. Acest lucru este foarte important atunci când este vorba despre bolile rare. Ca regulă generală, este la fel de important ca pacienţilor să nu li se poată cere să facă plăţi în avans. În final, aş dori să mă refer la chestiunea regiunilor de asistenţă medicală transfrontalieră, care este foarte importantă Ungaria şi Europa Centrală, deoarece de-a lungul frontierei dintre Germania şi Austria sau dintre Ungaria şi Slovacia ori dintre Ungaria şi România, unde hotarele lingvistice nu se suprapun peste graniţele naţionale, există multe utilităţi de asistenţă medicală subdezvoltate, redundante sau neexploatate, în timp ce barierele lingvistice sunt inexistente. Vă rog încă o dată să acceptaţi felicitările mele.
Petru Constantin Luhan
Accesul la serviciile medicale transfrontaliere este o condiţie de bază pentru ca pacienţii să poată beneficia de cel mai bun tratament disponibil, iar stabilirea unor reguli cât mai clare şi funcţionale poate face posibil acest lucru. Îmbunătăţirea drepturilor pacienţilor, în special prin asigurarea furnizării de informaţii şi prin cooperarea dintre statele membre, este posibilă prin dezvoltarea sistemului de e-sănătate şi asigurarea diseminării informaţiei referitoare la asistenţa medicală transfrontalieră.
Acţiunile de promovare susţinute de programele de cooperare transfrontalieră pot crea pacienţilor un grad de informare care să facă posibilă utilizarea sistemului, cu cât mai puţine abuzuri, în conformitate cu normele agreate. De aceea, considerăm că e-sănătate şi asigurarea promovării eficiente a sistemelor de asistenţă medicală transfrontalieră trebuie să fie elemente de bază pentru îndeplinirea prerogativelor Directivei.
Zigmantas Balčytis
(LT) Dle preşedinte, aş dori să-i felicit pe toţi raportorii pentru elaborarea acestui document important. Astăzi, oamenii se confruntă cu mult prea multă incertitudine cu privire la accesul la îngrijire în alt stat membru al Uniunii Europene, rambursarea serviciilor furnizate şi responsabilitatea pentru monitorizare clinică. Prescripţiile emise într-un anumit stat membru nu sunt întotdeauna recunoscute în alte ţări. Această directivă este esenţială pentru cetăţenii noştri, deoarece sistemul actual este complicat şi informaţiile adecvate se obţin cu dificultate. În plus, progresul ştiinţific este foarte inegal şi, prin urmare, aceasta directivă ar oferi pacienţilor posibilitatea de a beneficia de tratament adecvat în altă ţară membră, dacă acesta nu este disponibil în ţara lor de origine. Aceasta ar permite pacienţilor să profite, cu adevărat, de beneficiile unei pieţe unice şi ar avea un efect pozitiv asupra unor reforme mai echitabile ale sistemului de sănătate din fiecare stat membru în viitor.
Salvatore Iacolino
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, această măsură este, cu siguranţă, o măsură cuprinzătoare şi raportoarea, împreună cu cei care au ajutat-o să o finalizeze, merită sincerele noastre felicitări.
Asistenţa medicală transfrontalieră înseamnă să desfiinţăm graniţele şi să le acordăm pacienţilor libertatea de alegere, ceea ce este pe deplin în conformitate cu libertatea de circulaţie tipică Uniunii Europene. Această mobilitate medicală este recunoscută, în prezent, atât pentru bolile rare, cât şi pentru bolile extrem de specializate, care necesită răspunsuri prompte.
Caracterul oportun şi adecvat al serviciilor face posibilă afirmarea unui drept: dreptul la sănătate. Furnizarea serviciilor medicale devine electronică şi va reduce diferenţele în tratament dintre cetăţenii Uniunii Europene. Pe termen lung, această măsură ar putea chiar să anunţe o formă de acreditare europeană care garantează înalte standarde personale şi tehnologice.
Olga Sehnalová
(CS) Dle preşedinte, scopul compromisului la care s-a ajuns după doi ani de discuţii în privinţa proiectului de directivă este, în principal, să ofere pacienţilor certitudine juridică în cazul asistenţei medicale transfrontaliere. Cu siguranţă, este un rezultat pozitiv. Totuşi, complexitatea discuţiilor a evidenţiat nu numai diferenţele dintre sistemele de asistenţă medicală din diferitele state membre, ci şi condiţiile financiare diferite care guvernează furnizarea de servicii medicale cetăţenilor europeni. Faptul că aceasta este o problemă extrem de sensibilă poate fi observat şi în urma actualelor demisii în masă ale doctorilor frustraţi din spitalele cehe. Fondul problemei include riscurile sau incertitudinile legate de impactul directivei, de exemplu, în sensul turismului medical, practicat pentru asistenţă medicală de înaltă calitate, dar mai ieftină. Numai în timp ne vom da seama dacă acest lucru se dovedeşte a fi o problemă marginală sau dacă vor prevala efectele pozitive indiscutabile ale directivei.
Miroslav Mikolášik
(SK) Dle preşedinte, aş dori să o felicit pe colega mea, dna Grossetête, raportoarea, şi pe părintele directivei, John Bowis, pentru munca extraordinară depusă pentru această directivă, al cărei obiectiv este asistenţa medicală transfrontalieră sigură şi de înaltă calitate.
Aş dori să subliniez în mod clar necesitatea acestei reglementări, având în vedere ambiguitatea actualului regim de tratament al pacienţilor în străinătate, care a dat naştere la incertitudine pentru pacienţi, în special în cazul bolilor grave. Sunt bucuros că acest regulament include măsuri specifice în special pentru acest tip de pacienţi.
Susţin poziţia adoptată de raportoare, care subliniază faptul că acest demers juridic este destinat pacienţilor care au nevoie de el, nu numai celor care îşi permit să plătească pentru a beneficia de acesta. Astfel, regulamentul reprezintă un pas important în direcţia mobilităţii pacienţilor în UE. Acordul cu Consiliul reprezintă un echilibru între poziţia statelor membre şi a Parlamentului European...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Mario Pirillo
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, până în prezent, accesul la asistenţa medicală transfrontalieră în Europa a fost afectat de diferite limitări referitoare la timpul de aşteptare îndelungat, un sistem complex de rambursare şi, de asemenea, la dificultăţile întâmpinate în identificarea responsabilităţii pentru monitorizarea clinică ce urmează asistenţei medicale transfrontaliere.
Directiva care urmează să fie votată în Parlamentul European este un important pas înainte deoarece clarifică aceste probleme administrative şi îmbunătăţeşte cooperarea dintre statele membre, consolidând, în acelaşi timp, calitatea asistenţei medicale şi normele de siguranţă.
Prin înfiinţarea unor puncte naţionale de contact, pacienţii vor putea să afle informaţii despre asistenţa medicală disponibilă într-un alt stat membru UE, procedurile administrative, procedurile referitoare la plângeri şi căile de atac. Această oportunitate nu se mai bazează pe capacitatea de a plăti, ci pe un drept autentic la o alegere mai informată.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Dle preşedinte, aş dori să o felicit pe raportoare şi pe toţi cei care au contribuit la elaborarea acestui document important. Drumul către acordul final a fost foarte lung. La o primă privire ar putea părea că toată lumea a acceptat documentul, dar există câţiva sceptici aici care se tem că vor exista, poate, costuri inegale sau prea multe cerinţe birocratice şi, eventual, turism medical, dar, în opinia mea, directiva dispune, cu adevărat, de mecanisme echilibrate pentru evitarea unui posibil efect negativ al acestui document. Totuşi, cel mai important lucru este să creăm condiţii pentru mobilitatea pacienţilor, să le oferim posibilitatea de a fi cu adevărat cetăţeni ai Uniunii Europene, adică, cel mai important lucru este să putem beneficia uşor de servicii, având posibilitatea de a ne deplasa liber pe teritoriul Uniunii Europene. Lucrurile care îi împiedică pe oameni să profite de această oportunitate sunt barierele lingvistice şi lipsa informaţiei. Prin urmare, punctele de contact planificate vor oferi pacienţilor toate informaţiile necesare, mai multă claritate, încredere şi auto-îngrijire. Sănătatea este importantă pentru noi toţi şi, unindu-ne forţele, vom asigura faptul că vom înainta în această direcţie.
Kriton Arsenis
(EL) Dle preşedinte, dnă comisar, dezbatem o directivă care nu rezolvă, cu adevărat, problema utilizării serviciilor de sănătate în alte state membre. Aceste servicii sunt deja utilizate. Totuşi, directiva armonizează şi reglementează condiţiile de utilizare a acestor servicii. Sunt de acord cu ce au spus colegii mei deputaţi referitor la necesitatea ca serviciile medicale să fie de înalt standard şi să fie disponibile cetăţenilor aproape de locul unde trăiesc. Cu toate acestea, trebuie, adesea, să utilizăm servicii medicale în alte state membre, în special în cazul bolilor rare şi al noilor tratamente.
Salut, de asemenea, faptul că se face referire specială la serviciile medicale în izvoarele termale şi spa-uri. Utilizarea acestor servicii ne permite să îmbunătăţim prevenirea şi tratamentul a numeroase boli la costuri reduse, iar acest lucru poate fi foarte important pentru "sănătatea” fondurilor noastre de asigurare.
Dle comisar, vă îndemn să sprijiniţi cu adevărat această iniţiativă de promovare a serviciilor.
Maria Da Graça Carvalho
(PT) Dle preşedinte, dnă Győri, dnă comisar, această directivă stabileşte normele de facilitare a accesului la o asistenţă medicală transfrontalieră sigură şi de înaltă calitate şi promovează cooperarea dintre statele membre, respectând pe deplin jurisdicţiile naţionale.
Include valori fundamentale de universalitate, de acces la îngrijire de bună calitate, de echitate şi de solidaritate. Există avantaje clare pentru pacienţi, în special pentru cei care suferă de boli rare şi complexe, deoarece vor putea să aibă acces la centre de expertiză din domeniul bolii de care suferă.
Această directivă este încă un exemplu al Europei la dispoziţia cetăţenilor. Merităm cu toţii felicitări, în special Comisia, Consiliul şi colega noastră, dna Grossetête, pentru munca excelentă şi pentru că au finalizat această directivă...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Antigoni Papadopoulou
(EL) Dle preşedinte, asistenţa medicală transfrontalieră este o necesitate în prezent. Această directivă creează condiţiile prealabile pentru o Europă fără graniţe în sectorul medical. Pacienţii care suferă de boli cronice grave pot să obţină acum îngrijire specializată, dispun de o mai mare mobilitate şi de informaţii mai cuprinzătoare furnizate de punctele de contact şi au posibilitatea să-şi acopere cu uşurinţă costurile. Noua directivă comunitară creează noi provocări, presiune privind modernizarea sistemelor naţionale de asistenţă medicală în cele 27 de state membre ale Uniunii Europene şi, fără îndoială, necesitatea stabilirii permanente a unor reţele şi a cooperării dintre toate sistemele medicale din cele 27 de state membre ale Uniunii Europene, urmărind schimbul de bune practici, promovarea sănătăţii electronice şi obţinerea unor îmbunătăţiri permanente ale standardului asistenţei medicale transfrontaliere. Aceasta este o provocare pe care trebuie să o abordăm...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
John Dalli
membru al Comisiei. - Dle preşedinte, încă o dată, permiteţi-mi să felicit Parlamentul pentru realizarea majoră de a ajunge la o concluzie privind această directivă. Sunt foarte bucuros că această directivă este adoptată.
Trebuie să spun că nu pot să fiu de acord cu concluzia că această iniţiativă promovează turismul medical sau că permite companiilor de asigurări de sănătate să micşoreze cheltuielile. În schimb, este o asigurare că persoanele care au nevoie de asistenţă medicală vor putea să o obţină mai uşor, eliberându-se de cătuşele birocratice care îi împiedică, uneori, să obţină acest lucru.
Cred că directiva este un adevărat progres pentru pacienţi şi pentru consolidarea unei Europe a sănătăţii. Trebuie să fiu de acord cu dna Roth-Behrendt, dna McGuinness şi cu alţi deputaţi că aceasta ar trebui să fie un stimulent pentru ca statele membre să investească în sistemele de asistenţă medicală proprii deoarece, după cum am afirmat public de multe ori referindu-mă la această directivă, nu vrem să ne transformăm cetăţenii în nomazi. Vrem ca cetăţenii noştri să obţină acasă cele mai bune tratamente posibile.
Cu această directivă, drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere sunt acum consfinţite în legislaţia UE, dar munca noastră nu se opreşte aici. Mă refer aici la întrebarea dnei Parvanova cu privire la posibilele propuneri independente privind interoperabilitatea. Trebuie să spun că interoperabilitatea este şi cheia pentru ca această iniţiativă, această directivă, să devină funcţională şi aplicabilă, deoarece nu văd cum putem să punem în aplicare directiva în mod cu adevărat eficient fără un sistem interoperabil adecvat de e-sănătate. Pe de altă parte, interoperabilitatea este foarte importantă şi pentru creşterea egalităţii în asistenţa medicală şi îmbunătăţirea sustenabilităţii asistenţei medicale.
Acum, aştept cu nerăbdare să lucrez împreună cu statele membre pentru ca această directivă să fie pusă în aplicare în mod adecvat pe întregul teritoriu UE. Rămân multe de făcut, atât la nivel european, cât şi naţional, pentru a putea garanta că va deveni realitate cooperarea între sistemele de sănătate din Europa. Puteţi să fiţi siguri că voi continua să lucrez la această provocare cu toată hotărârea şi energia.
Enikő Győri
Dle preşedinte, dnă comisar, stimaţi deputaţi, dle Bowis, vă mulţumesc foarte mult pentru această dezbatere productivă. Cred că a ilustrat foarte bine punctele care au fost cel mai dificil de abordat cu participanţii la dezbateri în timpul ultimilor ani, atât în Consiliu, cât şi în acest Parlament şi sunt foarte bucuroasă să iau act de acordul manifestat între majoritatea covârşitoare a deputaţilor.
Da, această directivă va crea o situaţie mai clară şi un sistem mai transparent care să fie în serviciul cetăţenilor europeni. Astfel cum va fi evident la prezentarea programului care va avea loc mâine, Preşedinţia maghiară intenţionează să pună oamenii în centrul acestui program. S-a evidenţiat şi faptul că ce am creat aici nu este perfect. Astfel cum a menţionat chiar acum dl Dalli, mai trebuie încă făcute multe.
Am considerat că dezbaterea despre piaţa unică şi Directiva privind serviciile şi despre modul în care se leagă de drepturile pacienţilor a fost interesantă. Cred că faptul că nu am abordat problema din perspectiva serviciilor a fost o soluţie foarte inteligentă, deoarece ne amintim cu toţii ce agitaţie a produs Directiva privind serviciile când a fost adoptată pentru prima oară. Elaborarea acestei directive prin prisma drepturilor pacienţilor a fost un pas corect. Aceasta va permite libertatea de circulaţie a pacienţilor, precum şi acces la servicii de o mai bună calitate şi la momentul adecvat. Prin urmare, cred că ne-am atins scopul, cu toate că prin intermediul unei abordări diferite. Este foarte important faptul că această directivă va consolida libertatea de alegere pe lângă principiile egalităţii de şanse, dreptul la îngrijire de bună calitate, echitate şi solidaritate, pe care le-am menţionat anterior.
Dle preşedinte, stimaţi deputaţi, sunt foarte bucuroasă să văd că această directivă a fost elaborată în timpul Preşedinţiei maghiare. Cu toate acestea, meritele nu ne revin nouă, ci predecesoarelor noastre, Belgia şi Spania, precum şi deputaţilor din acest Parlament. Sunt recunoscătoare că excelenta cooperare dintre Consiliu şi Parlament ar putea să servească cetăţenii într-o asemenea măsură.
Preşedinte
Bineînţeles, aş dori să profit de această ocazie pentru a o felicita şi eu pe dna Grossetête şi pe raportorii alternativi ai diferitelor grupuri pentru activitatea excelentă pe care au desfăşurat-o într-o problemă foarte delicată şi foarte complicată, pe care cred că ar trebui să o facem cunoscută la scară largă, fiind una dintre problemele care va ajunge, cu adevărat, la toţi cetăţenii celor 27 de state membre. Felicitări, dnă Grossetête.
Françoise Grossetête
Dle preşedinte, vă împărtăşesc în totalitate punctul de vedere şi, în primul rând, aş dori să le mulţumesc numeroşilor deputaţi care au vorbit în timpul acestei dezbateri pentru a susţine această directivă. Aş dori încă o dată să le mulţumesc raportorilor alternativi ai fiecărui grup politic - o văd pe dna Roth Behrendt, dar mă gândesc la toţi colegii deputaţi şi nu pot să-i numesc pe toţi. Vreau să le mulţumesc pentru că au avut cu toţii un rol activ şi au adus o contribuţie majoră la eforturile de obţinere a acestui acord politic cu Consiliul în data de 21 decembrie, care va fi încheiat cu succes mâine.
Colegilor deputaţi care şi-au exprimat anumite rezerve privind, printre altele, turismul medical, le spun: "Nu! Avem grijă ca asta să nu se întâmple.” Directiva conţine o clauză de salvgardare pentru statele membre şi le permite să aibă control asupra planificării asistenţei medicale şi a infrastructurilor, tocmai pentru a preveni turismul medical.
Celor care consideră că această directivă nu este suficient de ambiţioasă le spun: "Aveţi dreptate, şi eu aş fi vrut să mergem şi mai departe”. Totuşi, trebuie să luăm în considerare faptul că ne aflăm în prima etapă a acestei directive şi văd că dl comisar Dalli, care ne-a ajutat foarte mult în acest sens, este de acord cu mine.
Împreună ne vom asigura, în primul rând, că această directivă este transpusă în cele mai bune condiţii. În 30 de luni, această directiva se va aplica şi va trebui să fim cu toţii atenţi, în statele noastre membre, ca să asigurăm faptul că aceasta promovează, cu adevărat, drepturile pacienţilor.
Voi încheia spunând că votul de mâine este esenţial. Mă aştept să faceţi totul pentru ca această directivă să fie un succes imens, pentru că acest succes va fi un dar pentru pacienţi, deoarece vom recunoaşte, în cele din urmă, drepturile pacienţilor la asistenţă medicală de înaltă calitate.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc mâine, la ora 12.00.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
János Áder
În timpul dezbaterii din comisie privind proiectul de directivă referitoare la drepturile pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere, au existat anumite persoane care, asemenea colegului meu, dl Peter Liese, nu au observat pericolele, ci, mai degrabă, oportunităţile acestei legi. Noi, maghiarii, împărtăşim opinia domniei sale. Deşi compromisul obţinut acum, care poate fi considerat un compromis solid între drepturile pacienţilor şi îngrijorările statelor membre, este foarte diferit de proiectul de raport anterior, oportunităţile continuă să existe. Am putea spune că acesta este un pas mic în direcţia cea bună. Care sunt aceste oportunităţi? În timp ce, anterior, mulţi au prevăzut afluenţa bruscă a unui număr nerealist de mare de pacienţi din străinătate şi prăbuşirea sistemelor naţionale de asistenţă medicală, opinia mea este, în schimb, că aceasta reprezintă o posibilitate de a ne folosi mai bine bunurile naturale ale ţării în viitor. Aici nu mă refer numai la apele noastre medicinale, ci şi la poziţia geografică şi costul forţei de muncă calificată. Lucrătorii din domeniul asistenţei medicale au posibilitatea să-şi exploateze mai bine competenţele profesionale şi orice capacităţi suplimentare pe care le-ar avea. Pacienţii care, în alte state membre, vor avea acces nerestricţionat la serviciile de asistenţă medicală care nu există în ţările lor din cauza anumitor condiţii naturale, vor beneficia, de asemenea, de aceasta. Astfel, beneficiari vor fi atât cadrele medicale, cât şi pacienţii, iar statele membre pot să stea liniştite datorită numeroaselor restricţii incluse în directivă. O felicit pe raportoare şi pe colegii mei deputaţi care au contribuit la acest succes.
Giovanni Collino
Standardizarea asistenţei medicale din Europa va avea în vedere calitatea serviciilor oferite, care trebuie să fie unitare pentru cetăţenii tuturor celor 27 de state membre, indiferent de situaţia materială şi de capacitatea de plată, dacă vrem să finalizăm piaţa internă în ceea ce priveşte asistenţa medicală.
Îl îndemn pe domnul preşedinte şi pe colegii deputaţi să se asigure că intervenţia europeană nu se încheie cu adoptarea acestei iniţiative, ci că aceasta va impune acţiune şi la nivel local, în primul rând pentru punerea în aplicare a măsurii în fiecare stat membru.
Adoptarea tuturor măsurilor transfrontaliere necesare pentru ca întregul sistem să funcţioneze nu este mai puţin importantă. De exemplu, o regiune de frontieră cum este FriuliVenezia Giulia are nevoie de un mecanism adecvat de colectare a datelor, pentru a optimiza cooperarea atât pe teritoriul naţional - în special acum, când federalismul fiscal se apropie rapid pentru Italia - cât şi cu ţările învecinate, cum sunt anumite regiuni vecine din Slovenia, cu care desfăşurăm deja, de un timp, dialoguri constructive cu privire la gestionarea serviciilor de asistenţă medicală.
De asemenea, trebuie să asigurăm formarea adecvată a personalului, ai cărui pacienţi şi ale cărui competenţe trebuie să devină tot mai globale în cadrul unui scenariu care nu mai este pur şi simplu european.
Diogo Feio
În urma unui lung proces, am adoptat, astăzi, textul acestei directive privind aplicarea drepturilor pacienţilor în cadrul asistenţei medicale transfrontaliere. Acesta este un succes al Parlamentului dar, mai presus de toate, este o victorie a utilizatorilor. Noul cadru legislativ va permite cetăţenilor oricărui stat membru să primească asistenţă medicală în alt stat membru, în aceleaşi condiţii de care s-ar bucura în propria ţară. Această mobilitate le va permite pacienţilor să evite complet legitim listele de aşteptare de la nivel naţional, şi să profite de serviciile medicale oferite în alte ţări europene. De asemenea, deschide drumul către specializare, mai ales în cazul patologiilor rare, astfel încât să nu mai fi nevoie ca asistenţa medicală să fie acordată la nivel local, ci în locuri specializate în tratamentul respectiv. Prin aceasta nu urmărim să promovăm turismul medical, ci, mai degrabă, să asigurăm mobilitatea completă a europenilor pe teritoriul Europei în condiţii egale, ceea ce înseamnă că, de acum înainte, putem cu toţii să alegem să solicităm tratament oriunde acesta se dovedeşte a fi mai rapid, mai eficient şi de cea mai înaltă calitate şi să ni se ramburseze costurile de către statul membru de afiliere, în exact aceleaşi condiţii ca şi când asistenţa medicală ar fi fost furnizată acolo.
Lena Kolarska-Bobińska
Intrarea în vigoare a directivei "pacienţi fără frontiere” este o oportunitate excelentă pentru toţi pacienţii din Uniunea Europeană, dar, mai presus de toate, pentru pacienţii din ţările care sunt mai puţin dezvoltate, unde serviciile de asistenţă medicală lasă mult de dorit. Aceşti pacienţi vor avea un acces mai bun la tratament în altă ţară decât în prezent. Sunt speranţe şi în privinţa faptului că noile măsuri vor stimula introducerea unor modificări în sistemele naţionale de asistenţă medicală. Acest lucru vizează în special reducerea listelor de aşteptare lungi pentru persoanele care aşteaptă un anumit tip de tratament spitalicesc. Riscul unui flux de pacienţi către spitalele din alte ţări va impune în ţările unde există cele mai mari cozi adoptarea unor decizii administrative privind cea mai bună utilizare a paturilor şi cele mai bune proceduri. Obligaţia de a înfiinţa puncte de contact în fiecare stat membru al UE este importantă pentru pacienţi. Acest lucru le va furniza mai multe informaţii cu privire la opţiunile de tratament din altă ţară, precum şi la situaţia spitalelor din alte ţări în cazul tratamentului unor boli rare sau foarte grave. După intrarea în vigoare a noii legislaţii va fi important să întreprindem o monitorizare eficientă a efectelor sale şi a influenţei sale asupra îmbunătăţirii calităţii serviciilor, precum şi a accesibilităţii pentru diferitele grupuri de pacienţi din regiuni diferite ale Europei. Va fi important în special să obţinem informaţii despre cine foloseşte aceste servicii - numai grupurile sociale mai bine informate şi influente sau toţi cei care au nevoie de tratament.
Alajos Mészáros
Libertatea de deplasare a forţei de muncă şi dezvoltarea turismului impun o soluţie la problemele asistenţei medicale transfrontaliere. Normele privind accesul la servicii şi rambursare trebuie să fie mai clare şi bine cunoscute de cetăţenii statelor membre. Scopul este să le permitem cetăţenilor ca, fără nicio autorizare prealabilă, să aibă acces în alt stat membru la acele tratamente spitaliceşti şi nespitaliceşti pentru care ar fi eligibili şi în propriul stat membru şi să beneficieze de rambursarea costurilor aferente acestora într-o măsură specificată în sistemele din ţara proprie. Riscul unui posibil abuz - mă refer la "turismul medical” - nu trebuie să reprezinte o barieră în acest caz, dar, bineînţeles, trebuie să facem tot ce ne stă în putinţă ca să-l reducem la minimum.
Trebuie să subliniez faptul că propunerea se referă la mobilitatea pacienţilor pe teritoriul Uniunii Europene şi nu la "libera circulaţie a serviciilor”. Trebuie să se ia act de faptul că un sistem bine stabilit poate genera şi valoare adăugată prin exploatarea capacităţilor neutilizate şi evitarea pierderilor logistice. În anumite cazuri, asistenţa medicală transfrontalieră promptă poate salva vieţi. Un alt aspect important este faptul că asistenţa medicală transfrontalieră are o importanţă deosebită în cazurile în care nivelul de tratament adecvat pentru o anumită boală nu este disponibil într-un stat membru, dar este disponibil în altul. Cred că propunerea este echilibrată şi reprezintă un compromis între rezervele statelor membre şi ambiţiile Parlamentului European.
Rovana Plumb
în scris. - La ora actuală există prea multe incertitudini în ceea ce priveşte accesul la asistenţă medicală, rambursările şi responsabilitatea pentru supravegherea clinică în contextul asistenţei medicale transfrontaliere. Prezenta directivă permite tuturor pacienţilor - nu numai celor mai bine informaţi sau celor mai bogaţi dintre aceştia - să beneficieze de o serie de drepturi deja recunoscute de către Curtea de Justiţie a Uniunii Europene în ceea ce priveşte asistenţa medicală. Organizarea şi gestionarea sistemelor de securitate socială intră în responsabilitatea exclusivă a statelor membre. Propunerea se referă la pacienţi şi la mobilitatea acestora în cadrul UE, şi nu la libera circulaţie a furnizorilor de servicii. Directiva prevede cooperarea între statele membre în special în ceea ce priveşte recunoaşterea recomandărilor medicale (tratamente, reţete etc.) emise în alt stat membru, e-sănătate şi HTA (evaluarea tehnologiilor de vârf). Accesul cetăţenilor la aceste informaţii va fi facilitat prin reţeaua de referinţă, creată din punctele naţionale de contact. Astfel, Autorităţile române trebuie să se asigure că cetăţenii săi au acces la informaţii. Adoptarea acestui raport contribuie la asigurarea unui bun echilibru între drepturile pacienţilor din UE de acces la cel mai bun tratament medical şi protecţia durabilităţii financiare a sistemului naţional de asigurări sociale.
Bernadette Vergnaud
Comparativ cu propunerea iniţială a Comisiei, care facilita mobilitatea pacienţilor printr-o perspectivă asupra sănătăţii orientată către piaţă, salut progresul reflectat în acest acord. Pentru a ne proteja propriile sistemele de protecţie socială, a fost esenţial să reînfiinţăm un sistem de autorizare prealabilă pentru tratamentul spitalicesc sau costisitor. În mod similar, trimiterea la articolul 168 din Tratat era necesară pentru a asigura faptul că prerogativele statelor membre în ceea ce priveşte organizarea propriilor sistemele de sănătate publică au fost respectate. În cele din urmă, au fost obţinute progrese lăudabile în privinţa cooperării şi informării pacienţilor.
Totuşi, există, încă, neajunsuri majore: nu s-a acordat atenţie mobilităţii profesioniştilor, demografiei medicale şi îmbătrânirii populaţiei. Alte propuneri legislative ar trebui să rectifice aceasta omisiune - în special propunerea privind calificările profesioniştilor - iar în acele propuneri va fi important să reafirmăm faptul că sănătatea este un sector cu caracteristici specifice, nu o marfă guvernată numai de legile pieţei, ci, mai curând, cel mai preţios bun pe care îl au cetăţenii.
Anexă - Poziţia Comisiei
Amendamente:
Acceptabile direct: amendamentul 107 (textul în ansamblu, blocul nr. 1, amendament de compromis). Comisia este în favoarea adoptării textului de compromis elaborat de colegislatori.
