Drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct este raportul întocmit de Antonio Cancian, în numele delegaţiei Parlamentului European la Comitetul de conciliere, referitor la proiectul comun, aprobat de Comitetul de conciliere, de regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul şi de modificare a Regulamentului (CE) nr 2006/2004 (00063/2010 - - 2008/0237 (COD)).
Antonio Cancian
Dle preşedinte, dle comisar, doamnelor şi domnilor, negocierile pe care le-am condus în primul an şi mai apoi, în timpul concilierii - prima procedură de conciliere de după Tratatul de la Lisabona, aş spune - sub îndrumarea dnei Kratsa-Tsagaropoulou şi cu sprijinul preşedintelui Comisiei pentru transport şi turism, dl Simpson, au fost mai dificile şi mai complicate decât se aştepta.
Prin acest regulament, cei 70 milioane de pasageri care călătoresc cu autobuzul şi autocarul în Europa se vor bucura şi ei de o serie de drepturi care până acum au fost mult reduse sau aproape inexistente în comparaţie cu alte mijloace de transport.
Obiectivele pe care am vrut să le îndeplinim în timpul negocierilor cu privire la această problemă importantă cu cele trei preşedinţii prin rotaţie, au fost următoarele:
un regulament care să protejeze accesul nediscriminatoriu la transportul cu autobuzul şi autocarul;
un regulament care să ţină cont de specificul sectorului, care implică întreprinderile mici şi mijlocii care nu ar fi putut suporta sarcini economice suplimentare şi excesive impuse acestora;
un regulament care ar putea umple un vid de reglementare care a lăsat sectorul de transport cu autobuzul şi autocarul într-o poziţie anormală în comparaţie cu alte mijloace de transport şi care ar asigura, prin urmare, garanţii minime pentru toţi pasagerii;
un regulament care să protejeze cât mai mult posibil drepturile persoanelor cu mobilitate redusă, având în vedere atitudinea intransigentă din cadrul Consiliului;
un regulament care să aibă în vedere nevoile unei populaţii care îmbătrâneşte, pentru care transportul public va reprezenta o resursă esenţială în următoarele decenii.
Textul votat azi este rodul unui compromis obţinut cu greu, dar unul care ne bucură având în vedere direcţia luată în cadrul dezbaterii şi chiar în timpul negocierilor.
Principalele probleme întâlnite au constat în primul rând în definirea domeniului de aplicare. De fapt, regulamentul se aplică tuturor serviciilor regulate, regionale, naţionale sau internaţionale, pe o distanţă mai mare de 250 km. În orice caz, noi am pregătit o listă cu drepturi fundamentale care nu pot fi ignorate, indiferent de o astfel de distanţă. Aceste drepturi se concentrează în principal pe dreptul la transport, precum şi la formare, informare şi responsabilitate.
La distanţe de peste 250 km, regulamentul prevede, în esenţă, compensarea şi asistenţa în caz de accident, drepturile pasagerilor în caz de anulare sau întârziere şi drepturile persoanelor cu handicap sau ale persoanelor cu mobilitate redusă. În plus, în ceea ce priveşte reclamaţiile, transportatorii trebuie să instituie şi să activeze un sistem de soluţionare a reclamaţiilor referitoare la drepturile şi obligaţiile prevăzute de prezentul regulament. Timpul necesar pentru a oferi un răspuns definitiv nu poate fi mai mare de trei luni de la primirea plângerii.
În cele din urmă, fiecare stat membru trebuie să desemneze un organism nou sau, chiar mai bine, un organism existent, responsabil cu aplicarea prezentului regulament. Statele membre vor putea să evite punerea în aplicare a regulamentului pentru o perioadă de patru ani, care poate fi reînnoită o singură dată după notificarea prealabilă a Comisiei cu privire la motivele acestei acţiuni.
Statele membre sunt îndemnate şi invitate, de asemenea, să elaboreze un bilet viitor unic pentru fiecare tip de transport şi un organism naţional unic responsabil cu drepturile călătorilor pentru toate mijloacele de transport. Textul final poate fi considerat un compromis satisfăcător şi echilibrat. Rezultatul procedurii de conciliere trebuie considerat drept o victorie a Parlamentului.
Enikő Győri
preşedintă în exerciţiu a Consiliului. - Dle preşedinte, este o plăcere să iau parte la această dezbatere cu privire la propunerea de regulament privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul. Acesta este un moment foarte important, deoarece discuţiile noastre despre acest act legislativ se apropie de sfârşit, după o perioadă de doi ani.
Mai întâi de toate, în numele Consiliului, aş dori să-mi exprim mulţumirile şi aprecierea faţă de Parlamentul European pentru cooperare şi pentru spiritul de compromis, care ne-a permis să ajungem la un acord în cadrul Comitetului de conciliere, în beneficiul pasagerilor europeni care călătoresc cu autobuzul şi autocarul, în special, în ceea ce priveşte persoanele cu handicap şi pasagerii cu mobilitate redusă.
Discuţiile dintre cele trei instituţii nu au fost uşoare, dar au fost întotdeauna constructive şi ghidate de un spirit de compromis. Textul comun asupra căruia s-a ajuns la un acord la reuniunea Comitetului de conciliere şi care va fi, sperăm, adoptat astăzi, reprezintă un compromis între grupurile politice. Prin urmare, aş dori să le mulţumesc tuturor celor implicaţi în lucrările referitoare la această propunere legislativă şi în special vicepreşedintei KratsaTsagaropoulou, lui Brian Simpson - preşedinte al Comisiei pentru transport şi turism, dlui Cancian - raportor, şi raportorilor alternativi, pentru munca lor. Împreună, a trebuit ca ei să aducă procesul legislativ la un rezultat de succes.
Mulţumirile mele se îndreaptă, de asemenea, către comisarul Kallas şi echipa sa, precum şi omologilor acestora de la secretariatele din Parlamentul European şi Consiliu. Împreună, toţi aceştia au lucrat neobosit pentru a face ca lucrurile să înainteze. Nu în ultimul rând, aş dori să-mi exprim aprecierea pentru munca excelentă depusă de Preşedinţia belgiană cu scopul de a asigura sprijinul necesar în cadrul Consiliului pentru compromisul la care s-a ajuns în cadrul Comitetului de conciliere.
Sunt convinsă că textul comun la care s-a ajuns în urma reuniunii Comitetului de conciliere reprezintă un echilibru corect între drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul şi intereselor transportatorilor, dintre care majoritatea sunt întreprinderi mici şi mijlocii.
În opinia Consiliului, obiectivul principal al regulamentului este de a acorda drepturi pasagerilor care călătoresc regulat atunci când distanţa programată este egală cu sau depăşeşte 250 km. În plus, o serie de drepturi garantate se vor aplica independent de distanţa parcursă. Noile reguli se concentrează în special pe sprijinirea persoanelor cu handicap şi a pasagerilor cu mobilitate redusă.
În discuţiile dintre cele trei instituţii, am fost capabili să găsim soluţii reciproc acceptabile la o serie de probleme dificile, şi anume domeniul de aplicare, drepturile pasagerilor în caz de anulări sau întârzieri, compensarea şi de asistenţa în caz de accidente, prevederi pentru relaxarea tranziţiei la noile norme şi, în sfârşit, drepturile persoanelor cu handicap şi ale persoanelor cu mobilitate redusă.
După cum ştiţi deja, Consiliul a aprobat textul comun în cadrul reuniunii sale din 31 ianuarie 2011. Acest act legislativ va fi, prin urmare, semnat mâine. Publicarea sa în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene poate fi prevăzută în luna martie.
preşedintă în exerciţiu a Consiliului. - (IT) Dle preşedinte, în cele din urmă, aş dori să îl felicit pe dl Cancian cu privire la munca sa excelentă.
preşedintă în exerciţiu a Consiliului.-Permiteţi-mi să vă felicit pentru rezultatul bun obţinut.
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei. - Dle preşedinte, propunerea legislativă privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi cu autocarul despre care discutăm astăzi este rezultatul unui proces foarte dificil, ajungându-se inclusiv la procedura de conciliere. Lungile negocieri din noaptea de 30 noiembrie 2010 din cadrul Comitetului de conciliere au dus la un progres şi la un compromis, după mai mult de doi ani de negocieri.
Permiteţi-mi să vă transmit mulţumiri din inimă pentru că aţi făcut ca acest lucru să devină realitate. În primul rând, mulţumiri dnei vicepreşedinte Kratsa-Tsagaropoulou pentru modul său abil de a conduce aceste negocieri, dlui Simpson, preşedinte al Comisiei pentru transport şi turism, dlui Cancian, raportor, şi, desigur, trebuie să menţionăm şi Preşedinţia belgiană.
Sunt recunoscător Parlamentului pentru că a insistat întotdeauna pentru un nivel ridicat de protecţie a pasagerilor. După avizul Consiliului din 31 ianuarie, vă invit să adoptaţi, de asemenea, prezentul regulament pentru a încheia în mod oficial procedura.
Propunerea privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul completează acum măsurile necesare pentru protecţia călătorilor şi se va asigura că pasagerii beneficiază de aceleaşi standarde de calitate a serviciilor de bază oriunde călătoresc în Uniunea Europeană.
Textul de compromis conţine realizări importante: acesta oferă un set de drepturi de bază tuturor pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul. Aşa cum a menţionat deja dl Cancian, au existat puncte dificile nerezolvate până în ultima clipă a negocierilor. Unii ar putea spune că domeniul de aplicare a regulamentului privind serviciile de transport cu autobuzul şi autocarul pe distanţe de peste 250 km este prea limitat şi şi-ar fi dorit să vadă protejaţi şi pasagerii care utilizează transportul local. Alţii ar putea pretinde că textul conţine dispoziţii a căror punere în aplicare ar fi costisitoare, în special pentru operatorii mai mici. Eu sunt de părere că textul reprezintă un compromis foarte bine echilibrat.
Nu trebuie să uităm că o serie de drepturi de bază se aplică serviciilor de toate tipurile şi oferă o protecţie specială celor mai vulnerabili pasageri. Pe de altă parte, potenţialele implicaţii legate de costuri pentru sectorul industriei au fost reduse la minimum. Per ansamblu, textul de compromis constituie un progres real pentru cetăţenii care călătoresc şi pentru imaginea sectorului de industrie.
Mathieu Grosch
Dle preşedinte, dnă Győri, dle Kallas, doamnelor şi domnilor, aş dori să-i mulţumesc dlui Cancian în special pentru efortul susţinut depus, deoarece acesta nu a fost un dosar simplu, dar am ajuns la o concluzie pozitivă.
În mod clar, compromisurile au întotdeauna avantajele şi dezavantajele lor. Unii vor crede că am mers prea departe, iar alţii că nu am mers îndeajuns de departe. Procesul din cadrul Consiliului nu a fost uşor şi, prin urmare, aş dori să exprim sincerele mele mulţumiri Consiliului pentru că ne-a permis să ajungem la un compromis în ultimul moment. Cred că domeniul de aplicare a raportului este corect. Am spus că trei ţări nu sunt afectate direct. Cu toate acestea, deoarece Luxemburg-ul este implicat într-un context transfrontalier, există de fapt doar două ţări pe care legislaţia nu le afectează în mod direct. În cazul transportului public local, va fi uşor să se includă prevederi în specificaţiile cerinţelor pentru licitaţii care să afirme că drepturile pasagerilor trebuie să fie respectate şi consolidate. Prin urmare, nu este realist să ne criticaţi pentru faptul că am exclus transportul local. Acest lucru poate fi tratat la nivel regional.
Grupul Partidului Popular European (Creştin Democrat) va acorda sprijinul său general acestui compromis. Noi vedem drepturile pasagerilor ca pe un pachet complet şi sperăm că va fi posibil în viitorul apropiat să se producă o versiune consolidată care să acopere întreaga zonă, astfel încât să putem pune în aplicare în curând drepturi de care să beneficieze cetăţenii, nu avocaţii. În opinia mea, mai există încă o serie de probleme, în special în ceea ce priveşte punerea în aplicare, acolo unde reglementările nu sunt utile cetăţenilor şi nu sunt suficient de clare pentru a stabili drepturile pasagerilor. În acest context, aş dori să le mulţumesc tuturor celor implicaţi pentru munca grea depusă. Sper că vom putea obţine o mare majoritate în plen, în favoarea acestui compromis sănătos.
Brian Simpson
în numele Grupului S&D. - Dle preşedinte, în primul rând, aş dori să exprim mulţumirile mele şi cele ale Grupului S&D dlui Cancian, pentru contribuţia sa importantă la ceea ce a fost într-adevăr un dosar foarte dificil şi foarte complicat.
Două întrebări îţi vin în minte atunci când te uiţi la acest acord în special. Prima este, "Este ideal?", iar a doua este, "Oare ne duce mai departe?". Ca răspuns la prima întrebare, din punct de vedere parlamentar, cred că trebuie să spunem că nu este ideal. Fiind un compromis, există lucruri la care Parlamentul a trebuit să renunţe, în special referitoare la domeniul de aplicare, acolo unde ne-ar fi plăcut să fi introdus o distanţă mai mică înainte ca regulamentul să înceapă să intre în vigoare.
Dar oare ne face să înaintăm? Ei bine, da, deoarece vom avea acum un set de drepturi aplicate pentru autobuze şi autocare similare celor pe care le avem în prezent pentru alte mijloace de transport. De asemenea, ne face să înaintăm în angajamentul nostru de a îmbunătăţi accesul la călătoriile cu autobuzul şi autocarul pentru persoanele cu mobilitate redusă şi persoanele într-adevăr cu handicap, în întreaga Uniune Europeană.
Aş alege doar un singur aspect, care se referă la cerinţa de a avea un personal instruit, care să ajute persoanele cu mobilitate redusă şi handicap, astfel încât acestea să poată beneficia de acelaşi acces la transportul public ca aceia dintre noi care suntem apţi din punct de vedere fizic Ştiu că există o derogare pentru statele membre de a amâna acest lucru pentru cinci ani şi sper că nu vor face uz de aceasta.
În cele din urmă, cred că este important să sprijinim acest acord final, astfel încât drepturile pentru toate mijloacele de transport să fie acum aplicate. Ştiu că în viitor le vom analiza şi le vom revizui din nou, dar cred că am făcut un pas înainte în acest domeniu şi că Parlamentul ar trebui să sprijine acordul de conciliere la care au ajuns dl Cancian şi Consiliul.
Gesine Meissner
Dle preşedinte, o procedură lungă a ajuns acum la final, ceea ce este o veste bună. Există unele aspecte pozitive în legătură cu toate acestea. Unul dintre ele este că drepturile de bază pentru persoanele cu handicap include dreptul la informare şi dreptul la acces. O altă caracteristică pozitivă este faptul că daunele plătite de către întreprinderile mici şi mijlocii au fost menţinute la un nivel rezonabil, ceea ce nu a fost iniţial cazul. De asemenea, este bine că am ajuns la un acord, pentru că altfel am fi fost blocaţi în procedura de conciliere şi nu ar fi existat nicio lege care să acopere un domeniu specific de transport.
Cu toate acestea, aş dori, de asemenea, să aleg câteva aspecte negative, deoarece nu am fost în măsură să producem o soluţie europeană veritabilă. Deşi spunem că libera circulaţie a persoanelor, bunurilor şi serviciilor este un principiu european, nu am ajuns la o soluţie europeană în acest domeniu, dacă trei ţări nu sunt incluse, iar alte ţări nu au rute de autobuz atât de lungi. Dreptul persoanelor cu handicap de a fi însoţite, un lucru de care au nevoie de multe ori pentru a putea călători, este garantat doar pe distanţe lungi. În plus, clauza privind catastrofele naturale majore, care nu se aplică transportului aerian, deoarece a trebuit să se plătească daune în cazul norului de cenuşă, a fost aplicată pentru autobuze şi autocare. Aceasta înseamnă că pasagerii mai săraci, în special cei care fac deplasări scurte, nu vor fi compensaţi şi nu vor avea drepturi. Acesta, desigur, nu este un lucru bun.
Prin urmare, din cauza acestui amestec de caracteristici pozitive şi negative, ne-am abţinut de la vot în timpul sesiunii de la miezul nopţii din cadrul procedurii de conciliere şi la fel vom face şi astăzi.
Eva Lichtenberger
Dle preşedinte, în ciuda faptului că UE este semnatară a convenţiei în cauză, drepturile persoanelor cu mobilitate redusă nu sunt luate în considerare în acest dosar.
Am menţionat acest lucru la începutul comentariilor mele în legătură cu acest raport, pentru că eu cred că cel mai grav eşec este faptul că noi am inclus mereu restricţia "dacă este posibil”. Din păcate, eu sunt suficient de familiarizată cu aceste situaţii pentru a fi în măsură să spun că acest "dacă este posibil”, în general, are ca rezultat, de obicei, incapacitatea de a oferi o soluţie eficientă pentru persoanele cu mobilitate redusă.
Am fost foarte dezamăgită când s-a pus restricţie pe formatele folosite pentru a pune la dispoziţie informaţii despre călătoria cu autobuzul şi autocarul. Acest lucru a fost, de asemenea, estompat, astfel încât persoanele cu mobilitate redusă să nu poată găsi nici măcar unde pot obţine asistenţă şi aşa mai departe.
Există şi alte probleme care apar ca urmare a ultimei runde de negocieri, în care dl Cancian şi-a pus cu adevărat sufletul şi aş dori să îi mulţumesc pentru asta. El a depus toate eforturile pentru a obţine un rezultat bun, dar încercările sale au fost blocate de abordarea insensibilă a Consiliului. Un alt aspect este distanţa de 250 kilometri, care a fost deja menţionat. Mi-e teamă că rutele mai lungi vor fi împărţite şi că rutele de 500 de kilometri vor fi defalcate în două părţi, astfel încât să nu existe niciun risc de a fi obligaţi să acorde pasagerilor drepturile cuvenite. Acest lucru trebuie luat în considerare în timpul procesului de aplicare.
O caracteristică bună a fost introducerea unui organism de arbitraj, care va fi util pentru consumatori. Printre alte aspecte pozitive se numără faptul că se aplică principiul de îmbunătăţire constantă şi că va fi prevăzută formarea personalului. Cu toate acestea, sub alte aspecte, doamnelor şi domnilor, acest lucru nu este deloc o capodoperă a legislaţiei europene.
Roberts Zīle
Dle preşedinte, doresc şi eu să adaug mulţumirile mele tuturor părţilor implicate în obţinerea acestui compromis, dar aş dori să-i mulţumesc în special dlui Cancian, care cred că a găsit absolut posibilităţile corecte de a ajunge la un compromis în numele Parlamentului. Odată cu includerea drepturilor pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul, am introdus acum, în principiu, drepturile pasagerilor în toate mijloacele de transport. Desigur, s-ar putea spune că, între diferitele moduri de transport, aceste drepturi variază foarte mult, când vine vorba de nivelurile de compensare, în funcţie de durata întârzierii sau de eliminarea unui traseu deservit de acel mod de transport. Cu toate acestea, chiar dacă pasagerii noştri din Uniunea Europeană pot fi dezorientaţi în primii ani, acest lucru reprezintă încă un pas înainte în asigurarea drepturilor pasagerilor, iar faptul că aceste drepturi pentru pasagerii care călătoresc cu autobuzul şi autocarul sunt chiar ultimele care urmează să fie introduse demonstrează că, probabil, ele au reprezentat pasul cel mai dificil de făcut.
Sunt deosebit de mulţumit cu privire la drepturile de bază pentru persoanele cu handicap şi persoanele cu nevoi speciale şi, de asemenea, că aceste drepturi se aplică acestora în cazul călătoriilor cu autobuzul de mai puţin 250 km, cu o excepţie invocată de dl Simpson, şi anume, că operatorii care oferă aceste servicii pot amâna instruirea personalului. Sper foarte mult că acest lucru nu se va face cu rea intenţie, la fel cum statele membre nu pot amâna punerea în aplicare a prezentei directive de două ori pe perioade de patru ani, până la ultima dată posibilă. Vă mulţumesc.
Jaromír Kohlíček
Dle preşedinte, în ultimii ani, drepturile pasagerilor în toate formele de transport au devenit un subiect tot mai important de dezbatere în Parlamentul European. Trebuie să spun că în multe cazuri, văd probleme care pot apărea drept consecinţă a aplicării drepturilor pasagerilor, iar multe instituţii financiare vor avea de profitat, cu siguranţă, oferind asigurări.
Pe de altă parte, tarifele vor creşte în mod logic, ca urmare a acestor noi costuri. Nu este deloc nou faptul că cei din Consiliu au încercat să schimbe elementele de bază ale proiectului de regulament în mod fundamental cu privire la drepturile pasagerilor în transportul cu autobuzul şi autocarul. Noi suntem familiarizaţi cu această poziţie a Consiliului din procedurile de conciliere anterioare. În acest context, aş dori să le mulţumesc vicepreşedintei delegaţiei, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, preşedintelui Comisiei pentru transport şi turism, Brian Simpson, şi raportorului, Antonio Cancian, pentru o muncă deosebită. Aceştia au realizat un compromis cu adevărat foarte rezonabil.
Consider că următoarele elemente sunt deosebit de pozitive:
1. definiţia transportului pe distanţe lungi ca un transport în care lungimea întregului traseu este de peste 250 km, cu condiţia că regulamentul se va aplica, de asemenea, persoanelor care utilizează ruta pe distanţe lungi numai ca parte a călătoriei lor;
2. îmbunătăţirea poziţiei - chiar dacă nu este ideală - persoanelor cu handicap şi mobilitate redusă în legătură cu acest mod de transport;
3. compensarea şi de asistenţa în caz de accident. Aş dori să menţionăm în acest sens că, în caz de deteriorare a echipamentului, cum ar fi scaunele cu rotile, este avută în vedere compensaţia integrală, ceea ce implică un nivel de incertitudine şi va fi cu siguranţă necesar să se clarifice formularea în scopul asigurării, de exemplu, prin stabilirea unei limite superioare;
4. drepturile pasagerilor în cazul în care călătoriile sunt întrerupte sau întârziate sunt relativ clar stabilite. Eu consider, de asemenea, că o mai bună informare a pasagerilor este pozitivă;
5. precum majoritatea colegilor mei, salut faptul că perioada de tranziţie pentru punerea în aplicare a prezentului regulament ar trebui să fie redusă la un maxim de patru ani. Pe de altă parte, eu nu sunt deloc încântat de posibilitatea extinderii acestei perioade cu încă patru ani.
Cred că nu va fi nicio problemă fundamentală nici chiar în definirea aplicării drepturilor pasagerilor pe rute paralele cu secţiuni de transport pe distanţe lungi în viitorul apropiat. Rămâne o întrebare în ceea ce priveşte stabilirea limitelor financiare, desigur, cu lipsa unui supliment de inflaţie pentru a ajusta limitele financiare în conformitate cu rata de schimb a monedei euro, astfel încât limitele să rămână aceleaşi în termeni reali.
Consider că acordul reprezintă un bun compromis. Scopul final constă în extinderea în continuare a drepturilor călătorilor la toate formele de transport, iar acest pas suplimentar în transportul cu autobuzul şi autocarul este cu siguranţă un rezultat de succes pentru procesul de conciliere. Grupul Confederal al Stângii Unite Europene - Stânga Verde Nordică susţine acest rezultat.
Juozas Imbrasas
Dle preşedinte, este bine că, în urma dezbaterii şi a coordonării poziţiilor, textul final poate fi privit ca un compromis foarte satisfăcător şi bine echilibrat. Acesta reuşeşte să asigure drepturile pasagerilor fără a impune, în acelaşi timp, sarcini restrictive asupra transportatorilor, dintre care majoritatea sunt întreprinderi mici şi mijlocii. În special, rezultatul procedurii de conciliere poate fi considerat o reuşită pentru Parlamentul European şi îl felicit pentru acest lucru.
Ţinând seama de creşterea constantă din acest sector de transport, scopul acestei propuneri este de a stabili la nivel comunitar drepturi de protejare a pasagerilor similare celor din alte moduri de transport şi de a asigura condiţii echitabile de concurenţă între transportatorii din diferite state membre, precum şi între diferitele mijloace de transport.
Regulamentul consolidează dreptul pasagerilor la o compensaţie în caz de deces, inclusiv cheltuielile rezonabile de înmormântare sau vătămare corporală, precum şi pentru pierderea sau deteriorarea bagajelor din cauza accidentelor. Mai mult decât atât, în caz de accident, pasagerii au dreptul la asistenţă pentru a acoperi nevoile lor practice imediate, inclusiv, dacă este necesar, furnizarea de alimente şi haine, transport, facilitarea de prim ajutor şi de cazare. În cazul în care călătoria este anulată sau întârziată timp de mai mult de 120 de minute, pasagerii au dreptul la o despăgubire în valoare de 50% din preţul biletului, în plus faţă de rambursarea preţului biletului.
Regulament consolidează, de asemenea, prevederea de a acorda asistenţă persoanelor cu handicap şi persoanelor cu mobilitate redusă, ceea ce este foarte important. Pasagerii trebuie să primească informaţii actualizate în timp real, prin mijloace electronice.
Aceasta este o decizie bună, felicitări!
Franz Obermayr
(DE) Dnă preşedintă, îmbunătăţirea drepturilor pasagerilor care călătoresc în mod obişnuit cu autobuzul sau autocarul este un obiectiv dezirabil. Totuşi, unele puncte ale propunerii merg prea departe. De exemplu, pasagerii au dreptul la până la două nopţi de cazare într-un hotel dacă plecarea unei curse obişnuite de autobuz este întârziată cu mai mult de 90 de minute. Numai că transportul rutier este deseori afectat de factori care nu pot fi controlaţi de operatorii individuali, factori cum sunt ambuteiajele provocate de accidente, condiţiile meteorologice nefavorabile şi deszăpezirea necorespunzătoare a străzilor. Aceste situaţii vor avea drept consecinţă nişte cazuri costisitoare de despăgubiri, în cadrul cărora nu va putea fi aplicat principiul potrivit căruia partea responsabilă are obligaţia de a plăti pagubele.
Cel mai recent regulament al UE privind drepturile pasagerilor pe rute feroviare se află într-o situaţie asemănătoare. În prezent, companiile trebuie să plătească pentru întârzieri pe care nu le-au provocat. De exemplu, o societate feroviară federală din Austria este răspunzătoare pentru numărul de ore de întârziere a trenurilor, număr care anul trecut a ajuns la 2.800, în condiţiile în care trenurile sosesc foarte târziu din Germania. Trebuie să evităm pe viitor măsuri nepotrivite cum este aceasta.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Dnă preşedintă, dle Kallas, doamnelor şi domnilor, salut cu entuziasm rezultatul procedurii de conciliere. Când regulamentul va fi pus în aplicare, pasagerii care călătoresc cu autobuzul şi autocarul, inclusiv cei cu mobilitate redusă, vor beneficia de acelaşi grad de protecţie valabil în cazul altor forme de transport. În plus, regulamentul garantează un nivel general înalt de protecţie a consumatorului şi are în vedere faptul că acest sector de transport este format în special din companii mici şi mijlocii. Cerinţele extreme care ar fi făcut ca transportul cu autobuzul să devină aproape imposibil au fost eliminate, cum s-a întâmplat şi cu cele care ar fi exclus majoritatea statelor membre din domeniul de aplicare a regulamentului.
Serviciile de transport cu autobuzul şi autocarul, care sunt în beneficiul majorităţii cetăţenilor, trebuie să ofere servicii de înaltă calitate şi pentru persoanele cu handicap şi pentru cele cu mobilitate redusă. Aceste persoane trebuie să beneficieze de dreptul de a primi ajutor, iar acesta trebuie oferit gratuit, în interesul integrării sociale.
Debora Serracchiani
(IT) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, doresc şi eu să îi mulţumesc dlui Cancian pentru eforturile depuse în vederea realizării acestui compromis dificil. Graţie acestui regulament, pasagerii care călătoresc cu autobuzul şi autocarul se pot bucura de aceleaşi drepturi ca şi pasagerii altor mijloace de transport, cum sunt trenurile şi vapoarele.
Acest regulament, care se aplică tuturor serviciilor naţionale şi internaţionale care efectuează curse pe distanţe de cel puţin 250 de kilometri, protejează totodată şi pasagerii care călătoresc în mod obişnuit pe distanţe mai scurte. Mă refer, în special, la persoanele cu handicap şi la persoanele cu mobilitate redusă, cărora li s-a garantat acces nediscriminatoriu la transport, dreptul de a beneficia de despăgubiri în cazul pierderii sau deteriorării cărucioarelor cu rotile, precum şi instruirea angajaţilor din companiile de transport cu autobuzul şi autocarul în privinţa nevoilor persoanelor cu handicap.
De asemenea, sunt încântată de faptul că s-a ajuns la un acord în ceea ce priveşte despăgubirile în caz de deces, incluzând cheltuielile rezonabile de înmormântare, rănire şi pierdere sau deteriorare a bagajelor ca urmare a accidentelor. Consider totodată că este un lucru pozitiv faptul că pasagerii pot opta între a continua călătoria fără a plăti costuri suplimentare şi a accepta rambursarea preţului biletului în caz de anulare, întârziere mai mare de două ore sau suprarezervare.
În ceea ce priveşte informaţiile pentru pasageri, cred că ar fi fost util să le oferim acestora informaţii despre legăturile cu alte mijloace de transport, asigurând astfel dialogul între serviciile de transport pentru pasagerii care călătoresc cu autobuzul şi cu trenul. În fine, sunt foarte încântată de faptul că, în timpul negocierilor, am reuşit să căutăm şi să garantăm nivelul maxim de asistenţă pentru persoanele cu handicap şi persoanele cu mobilitate redusă, oferindu-le opţiunea de a avea un însoţitor fără a plăti costuri suplimentare.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Dnă preşedintă, doresc să îi mulţumesc dlui Cancian, care a lucrat asiduu pentru a ajunge la acest acord, document asupra căruia s-a căzut de acord în urma unor negocieri complexe.
S-au făcut progrese în domeniul drepturilor pasagerilor în ceea ce priveşte despăgubirile şi asistenţa în caz de accident, anulare sau întârziere, dar şi în ceea ce priveşte recunoaşterea drepturilor fundamentale ale pasagerilor, indiferent de distanţa pe care călătoresc; acordul include, de asemenea, drepturile persoanelor cu handicap şi ale celor cu mobilitate redusă.
Totuşi, definirea domeniului de aplicare, respectiv călătoriile pe distanţe mai mari de 250 de kilometri, implică faptul că trei ţări rămân în afara acestei legislaţii europene. După părerea noastră, rezultatul nu este suficient de bun, cu toate că recunoaştem progresele înregistrate comparativ cu situaţia iniţială. Prin urmare, grupul nostru se va abţine.
Ryszard Czarnecki
(PL) Dnă preşedintă, Parlamentul European transmite astăzi un mesaj foarte pozitiv pasagerilor, contribuabililor şi alegătorilor europeni, inclusiv persoanelor cu handicap, care călătoresc cu autobuzul şi autocarul. Oamenii care ne votează şi care ne plătesc salariile se aşteaptă ca noi să luăm decizii concrete ca aceasta. Este adevărat, s-au făcut comentarii în acest plen cu privire la faptul că aceasta nu este cea mai importantă chestiune din planul general şi cu siguranţă nici nu este. Totuşi, cred că este un pas foarte important făcut înainte, un pas datorită căruia Europa şi Uniunea Europeană devin mai umane şi mai deschise nu faţă de nevoile politicienilor, ci ale consumatorilor sau, cu alte cuvinte, ale celor care folosesc diversele mijloace de transport. Doresc să îi mulţumesc foarte mult vecinului meu, dl Cancian, pentru activitatea sa perseverentă în calitate de raportor.
Anna Rosbach
(DA) Dnă preşedintă, pasagerii care călătoresc cu autobuzul pe distanţe lungi au aproximativ aceleaşi drepturi ca şi cei care călătoresc cu avionul, trenul sau vaporul în ceea ce priveşte întârzierile, amânările, pierderea bagajelor şi alte câteva aspecte. În principiu, acest lucru este bun. Totuşi, doresc să aduc câteva critici. Persoanelor cu mobilitate redusă le-au fost acordate mai multe drepturi în această privinţă. Cu toate acestea, nu toate autobuzele pot accepta în acelaşi timp pasageri cu handicap şi pasageri fără handicap şi nu toate autobuzele pot fi transformate în aşa fel încât să poată transporta persoane cu handicap. Prin urmare, mai sunt multe lucruri de făcut în acest domeniu dacă vrem să ajungem la cel mai înalt nivel de egalitate posibil. Preţurile biletelor pentru călătorii lungi sunt în general menţinute la cele mai mici niveluri pentru a putea concura cu transportul aerian. Prin urmare, eu consider că este imposibil ca societăţile mici de transport să poată plăti toate revendicările privind despăgubirile şi drepturile la care se face referire în document. Capacitatea lor de a fi competitive va fi redusă semnificativ şi vor fi ameninţate în curând cu desfiinţarea. Acest lucru nu poate fi în interesul Uniunii, pentru că UE doreşte foarte mult să susţină întreprinderile mici şi mijlocii.
Georges Bach
(DE) Dnă preşedintă, doresc să îi felicit pe toţi cei implicaţi, însă în special pe dl Cancian, pentru eforturile depuse în timpul procesului lung şi dificil de a ajunge la un compromis în acest dosar complicat.
Unele dintre succesele înregistrate au fost menţionate deja, însă au existat şi dezamăgiri, în special în ceea ce priveşte domeniul de aplicare şi alte chestiuni minore la care s-a făcut referire. Ajungând la acest compromis în ceea ce priveşte transportul cu autobuzul şi autocarul, am stabilit drepturile pasagerilor pentru toate tipurile de transport. Următorul pas pe care trebuie să îl facem este să creăm un program-cadru comun, coerent şi eficient pentru toate drepturile pasagerilor.
Este extrem de important pentru credibilitatea UE în rândul cetăţenilor europeni ca noi să stabilim drepturi corecte şi clar definite. Pentru a fi credibili, trebuie să ne asigurăm că drepturile stabilite pentru diversele mijloace de transport sunt coerente. Criteriile referitoare la drepturile pasagerilor care călătoresc cu avionul nu trebuie să fie foarte diferite de cele ale pasagerilor care călătoresc cu trenul, de exemplu.
Prin urmare, este deosebit de important să nu ne bazăm programul-cadru pe cele mai joase şi slabe standarde. În schimb, trebuie să ne stabilim obiective ambiţioase, în numele cetăţenilor Europei.
Saïd El Khadraoui
(NL) Dnă preşedintă, doresc să încep, bineînţeles, prin a-i mulţumi raportorului pentru eforturile sale, dar şi raportorilor alternativi, dlui Simpson şi tuturor celor care au contribuit la acest rezultat; Preşedinţia belgiană nu trebuie nici ea uitată.
Totuşi, permiteţi-mi să încep cu o critică, adresată în special Consiliului. Regret faptul că domeniul de aplicare se referă doar la călătorii de 250 de kilometri. Dintr-o perspectivă europeană, ar fi logic dacă toate legăturile transfrontaliere ar intra sub incidenţa prevederilor acestei directive. Chiar limitată la aceste călătorii de 250 de kilometri, directiva abia a obţinut suficientă susţinere din partea statelor membre încât să fie adoptată.
Judecând nu doar după acest dosar, ci după multe alte dosare, se pare că a devenit din ce în ce mai dificil să convingem o majoritate de state membre să raţioneze în interesul consumatorilor sau dintr-o perspectivă europeană, iar acest lucru mi se pare îngrijorător.
Acestea fiind spuse, acest regulament completează lista. Există acum reguli europene referitoare la drepturile pasagerilor pentru toate mijloacele de transport. Următorul pas - iar dl comisar a anunţat că va acţiona în acest sens - trebuie să fie învăţarea din experienţa acumulată în diversele sectoare şi stabilirea unei abordări mai integrate cu privire la drepturile pasagerilor. Aceste lucruri trebuie puse în aplicare în special pe teren.
Acest regulament va însemna un pas făcut înainte, în special pentru persoanele cu mobilitate redusă. Acestora nu li se va mai refuza accesul şi vor putea beneficia de asistenţă, dacă vor avea nevoie. Acest aspect este important, după părerea mea. Ca şi în cazul altor modalităţi de transport, s-au acordat despăgubiri pentru mai multe situaţii şi există aranjamente privind cazarea pentru pasagerii blocaţi, în cazul unor întârzieri de lungă durată.
Din aceste motive, dorim să susţinem acest compromis. Nu facem acest lucru cu foarte mare entuziasm, pentru că regulamentul va intra în vigoare abia peste doi ani. Totuşi, acesta este un pas făcut în direcţia corectă şi reprezintă un compromis între poziţia extremă a Consiliului, pe de-o parte, şi obiectivele noastre mai ambiţioase, de cealaltă parte.
Vilja Savisaar-Toomast
(ET) Dnă preşedintă, în Estonia există un proverb: "Repetiţia e mama învăţăturii”. Din păcate, nu se poate spune acelaşi lucru în cazul directivei privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autocarul, document care, după o lungă procedură de conciliere, s-a îndepărtat în cele din urmă de principiile solicitate de Parlamentul European. Este, într-adevăr, un lucru bun că acum există drepturi fundamentale minime, însă este inacceptabil faptul că din cauza stabilirii traseelor la 250 de kilometri aceste drepturi sunt interzise în trei state. În plus, aceste drepturi sunt minime în alte trei-patru state, pentru că aici există doar unul sau două trasee de autocar atât de lungi.
Mai mult, este inacceptabil că au fost excluse serviciile transfrontaliere de transport cu autocarul, indiferent de distanţă, şi nu putem susţine perioada de opt ani acordată statelor membre pentru care nu este obligatorie punerea în aplicare a acestei directive. Din păcate, guvernul estonian a susţinut chiar aceste condiţii şi chiar a solicitat să se stabilească o distanţă mai mare a rutelor. Trebuie să ne întrebăm acum dacă susţinem într-adevăr drepturile pasagerilor sau drepturile companiilor de transport şi profiturile acestora. În orice caz, deşi susţin cetăţenii Uniunii Europene, nu înţeleg de ce o parte din Europa este exclusă de la aplicarea acestei directive. Prin urmare, nu pot vota în favoarea acestei directive sau a raportului.
Philip Bradbourn
Dnă preşedintă, susţin cu fermitate principiul drepturilor pasagerilor şi este corect ca şi clienţii să se aştepte să beneficieze de servicii la standarde înalte.
Totuşi, trebuie să ne păstrăm simţul proporţionalităţii şi să analizăm efectele reale ale acestei măsuri. Trebuie să facem o comparaţie între beneficiile reale pentru utilizatori şi costurile corecte implicate de măsură pentru societăţile din acest sector.
Acest Plen şi Comisia adoptă deseori o abordare universală, însă trebuie să acceptăm faptul că drepturile pasagerilor diferă în funcţie de mijloacele diferite de transport. Călătoriile cu avionul nu sunt la fel ca cele cu autobuzul. Dar mai important, diferenţa constă în numărul de companii mici şi mijlocii din acest sector. Cred că toţi cei din acest plen ştiu cât de importante sunt serviciile fiabile şi profitabile de transport cu autobuzul şi autocarul pentru economiile noastre locale şi din acest motiv susţin cu tărie introducerea regulii privind traseele de 250 de kilometri. Nu este corect ca pe umerii societăţilor mici locale, care prestează servicii la nivel local sau regional, să fie puse astfel de poveri.
Având în vedere introducerea acestei protecţii şi valoarea principiului fundamental al acestei legislaţii, susţin cu tărie compromisul.
Jim Higgins
Dnă preşedintă, această iniţiativă s-a aflat în proces de elaborare aproape trei ani şi de această dată, sunt de partea Consiliului, nu de cea a Parlamentului.
Fără îndoială, trebuie să protejăm drepturile pasagerilor, în special pe cele ale pasagerilor cu handicap, însă dacă va fi adoptată, propunerea iniţială - aşa cum a spus Philip Bradbourn - va avea consecinţe grave pentru micii transportatori. Într-adevăr, i-ar falimenta pe mulţi dintre aceştia. Din acest motiv, procesul de conciliere era esenţial, iar compromisul la care s-a ajuns realizează un echilibru corect între drepturile pasagerilor, pe de-o parte, şi drepturile transportatorilor, pe de altă parte. Sunt absolut de acord cu ceea ce a spus dl Bradbourn, că nu putem pune semnul egal şi nu putem încadra în aceeaşi categorie drepturile pasagerilor care călătoresc pe mare, drepturile celor care călătoresc pe calea aerului, drepturile celor care călătoresc cu trenul şi drepturile celor care folosesc autobuzul. Din acest motiv, pur şi simplu nu este fezabil şi nici realizabil să vorbim despre un pachet consolidat.
Doresc să îl felicit pe preşedintele Comisiei pentru transport şi turism, dl Brian Simpson, care a avut o contribuţie excelentă, pe raportor, dl Cancian, şi pe coordonatorul nostru, Mathieu Grosch. În cele din urmă, am obţinut un pachet corect şi echilibrat, care este benefic pentru toate părţile interesate.
Oldřich Vlasák
(CS) Dnă preşedintă, în ultimii ani, Parlamentul European, alături de Consiliu, a adoptat legi privind drepturile pasagerilor din domeniul transportului aerian şi feroviar. Prin urmare, este logic ca acum să adoptăm o măsură analogă şi pentru transportul cu autobuzul, în ciuda faptului că în Europa, călătorii încă preferă transportul individual şi că standardele din domeniul transportului cu autobuzul şi autocarul se îmbunătăţesc într-un ritm rapid.
Totuşi, efortul şi entuziasmul nostru în ceea ce priveşte regulamentul ar trebui să aibă limite clare. Este logic să definim standarde fundamentale în Uniunea Europeană pentru călătoriile transfrontaliere, protejând astfel grupurile vulnerabile de pasageri şi asigurând drepturile acestora. Pe de altă parte, efortul de a extinde drepturile la transportul local şi încercările de a garanta cele mai mari despăgubiri posibile sau de a stabili reglementări până la cel mai mic detaliu, toate acestea reprezintă o imixtiune nepotrivită în piaţa internă. Este clar că toate obligaţiile inutile implică costuri mai mari pentru operatorii de servicii de transport, costuri care se vor reflecta în cele din urmă în preţurile biletelor.
În calitate de fost primar, am urmărit aşadar cu îngrijorare propunerea privind includerea transportului urban şi suburban în domeniul de aplicare a directivei. Mă bucur că simţul realităţii a avut întâietate în acest caz şi că transportul urban şi cel suburban vor fi ferite de aplicarea unor regulamente excesive.
Ville Itälä
(FI) Dnă preşedintă, ţin să le mulţumesc tuturor celor care au fost implicaţi în formularea compromisului, în special raportorului şi dlui Simpson, preşedintele comisiei. Cu toate că este vorba de un compromis, este totodată un pas înainte important din punctul de vedere al publicului. Dacă avem în vedere problema întârzierilor şi a pierderii bagajelor, este extrem de important ca publicul să ştie că am introdus o legislaţie care le protejează drepturile.
Limita de distanţă de 250 de kilometri nu este cea mai bună soluţie şi nici nu a fost un succes atât de mare cum au spus mulţi dintre cei de aici. Cred că acesta este poate cel mai slab punct al documentului şi cu siguranţă va trebui să revenim la această problemă pe viitor, însă, pe de altă parte, este un pas uriaş în procesul de îmbunătăţire semnificativă a drepturilor persoanelor cu handicap şi ale celor cu mobilitate redusă. Din punctul de vedere al publicului, acest lucru reprezintă exact genul de legislaţie pe care ar trebui să o introducem.
Seán Kelly
Dnă preşedintă, această prevedere este parţial bună, parţial rea. Este bună doar pe bucăţele. Eu salut în special prevederile privind persoanele cu handicap sau cu mobilitate redusă, însă mă preocupă aceleaşi chestiuni care au fost menţionate de alţi vorbitori, referitoare la limita de 250 de kilometri. Nu există o singură măsură care se să potrivească tuturor. În Uniunea Europeană, care este formată din 27 de ţări de mărimi diferite, ar fi trebuit să existe o oarecare flexibilitate în ceea ce priveşte ţările, astfel încât prevederile să fie valabile pentru toate.
Eu însumi locuiesc la o distanţă de peste 300 de kilometri de capitala ţării. Există o mică societate de transport cu autocarul care asigură legătura între zonele rurale din regiunea mea şi capitala Dublin. Acum, această societate va fi supusă unei presiuni mari, din cauza prevederilor acestei propuneri şi în special din cauza costurilor ridicate privind asigurarea, care ar putea duce la faliment. Dacă societatea dă faliment, mulţi îşi vor pierde locul de muncă, iar facilităţile pentru pasageri vor dispărea şi ele. Va trebui să monitorizăm această situaţie pe măsură ce avansăm.
Ádám Kósa
(HU) Dnă preşedintă, salut raportul privind drepturile pasagerilor care folosesc transportul cu autobuzul şi autocarul. Cetăţenilor UE, inclusiv persoanelor cu handicap, le va fi mai uşor să folosească acest tip de serviciu. Compromisul a fost precedat de consultări îndelungate. În timpul acestora, Parlamentul European şi dl Cancian au susţinut până la final cauza persoanelor cu handicap. Din păcate, Consiliul European s-a dovedit a fi mai mărginit şi mai inflexibil în privinţa acestui aspect. Regret profund că cei din Consiliul European nu reuşesc să recunoască faptul că trăim într-o societate care îmbătrâneşte rapid. Numărul persoanelor cu handicap va creşte foarte mult în scurt timp. Trebuie să ne dăm seama că toţi cetăţenii UE vor fi afectaţi de această problemă şi că mai devreme sau mai târziu, toată lumea va avea nevoie de asistenţă. În fine, doresc să subliniez faptul că munca noastră nu s-a terminat. S-a ajuns deja la un compromis în ceea ce priveşte patru mijloace de transport, iar acum este momentul să creăm o cartă unică a drepturilor pasagerilor, care va putea ulterior să faciliteze afirmarea drepturilor pasagerilor.
Olga Sehnalová
(CS) Dnă preşedintă, Parlamentul European este pe cale să voteze asupra unui compromis important, care va spori semnificativ drepturile pasagerilor care folosesc transportul cu autobuzul şi autocarul. Mi se pare important că, în afară de acordarea de despăgubiri pentru pasageri în cazul pierderii sau deteriorării bagajelor, rambursări în cazul întârzierii autobuzelor şi alte măsuri, compromisul include, de asemenea, şi extinderea drepturilor pasagerilor cu handicap şi ale persoanelor cu mobilitate redusă. Susţin în special dreptul persoanelor cu handicap de a beneficia de informaţii şi servicii de asistenţă, cel puţin în conformitate cu ceea ce s-a convenit în final în procesul de conciliere. Transportul public este o parte fundamentală şi importantă a vieţii de zi cu zi a persoanelor cu mobilitate redusă. Nu a fost uşor să se ajungă la acest compromis şi, prin urmare, doresc şi eu să îi felicit pe raportor şi pe toţi deputaţii care au făcut parte din echipa de negociere pentru activitatea desfăşurată. Aprobarea acestui regulament va crea un cadru comun de protecţie pentru toate tipurile de transport la nivel european şi chiar dacă acesta nu este ideal în domeniul drepturilor pasagerilor, el reprezintă un pas foarte important făcut înainte.
Frédérique Ries
(FR) Dnă preşedintă, alături de liberali, mă voi abţine în cadrul votului de astăzi referitor la regulamentul privind drepturile pasagerilor care folosesc transportul cu autobuzul şi autocarul. Acesta este ultimul element din pachetul privind protecţia călătorilor, după călătoriile aeriene, feroviare şi maritime, însă din păcate - aşa cum s-a spus - este cu mult mai puţin ambiţios. Acest lucru a fost menţionat, printre alţii, de dl Simpson şi de dl El Khadraoui, din partea Grupului Socialist; au spus exact acest lucru. Prin urmare, va trebui ca oamenii să călătorească pe distanţe mai mari de 250 de kilometri pentru a fi protejaţi de acest regulament. Dacă mergeţi de la Bruxelles la Amsterdam cu avionul, sunteţi protejaţi; dacă mergeţi cu autocarul, nu sunteţi. Măsura este cu atât mai nedreaptă, aş adăuga, dacă ne gândim că cei care folosesc acest mijloc de transport nu sunt prea înstăriţi.
Nici intrarea ei în vigoare nu prea are logică, întrucât mai multe derogări ar putea să o amâne până în 2011. Atunci vor exista drepturi noi, precum şi despăgubiri în caz de accident, întârziere sau anulare. Această asistenţă este esenţială pentru persoanele cu handicap, însă realitatea este că ea nu va fi introdusă imediat şi mai important decât atât, nu toată lumea va avea dreptul de a beneficia de ea.
Michael Cramer
(DE) Dnă preşedintă, este un lucru bun că acum au fost stabilite drepturi ale pasagerilor pentru toate mijloacele de transport, însă aceste drepturi nu pot ascunde faptul că transportul feroviar, care este ecologic, a fost din nou pus într-un dezavantaj grav. Societăţile feroviare plătesc taxe de acces la liniile de cale ferată pentru fiecare kilometru pe care îl parcurg, dar sistemul nu se aplică şi în cazul autobuzelor şi autocarelor, iar acest fapt avantajează societăţile de transport rutier. Liniile de cale ferată sunt incluse în sistemul de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră, dar autobuzele nu sunt, fapt care, din nou, avantajează autobuzele şi dezavantajează trenurile. Dacă un tren întârzie, un procent de 25% din costul călătoriei este rambursat drept despăgubire după o oră. În cazul autobuzelor, perioada de timp este de două ore.
Toate aceste avantaje sunt inacceptabile. De aceea avem nevoie de o abordare integrată. Este nevoie să existe drepturi pentru pasagerii tuturor mijloacelor de transport, însă este nevoie totodată şi de condiţii fundamentale corecte. Nu trebuie să se întâmple ca un pasager să primească despăgubiri abia după trei sau cinci ore, iar pentru un altul această perioadă de aşteptare să fie de o oră. Mai sunt foarte multe lucruri de făcut în acest domeniu şi acesta nu este un compromis bun în acest sens. Nu înţeleg de ce călătoriile pe calea ferată, care sunt ecologice, sunt puse mereu în dezavantaj.
Jaroslav Paška
(SK) Dnă preşedintă, în urma unor negocieri complexe purtate în cadrul procesului de conciliere, s-a ajuns la un acord complex asupra textului regulamentului privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul. Deşi proiectul de regulament se referă doar la serviciile regulate pe distanţe mai mari de 250 de kilometri, el aduce totodată reguli noi şi o mai bună protecţie pentru pasagerii care călătoresc cu autobuzul.
Cel mai important beneficiu pentru pasageri va fi, probabil, definirea drepturilor pe care le au în cazul anulărilor sau întârzierilor în prestarea serviciilor, întrucât regulamentul penalizează operatorii de transport pentru întreruperi organizaţionale în timpul transportului, impunând obligaţia de a rambursa sume ce pot ajunge chiar la întregul cost al călătoriei, precum şi plata unei sume de până la 50% din costul călătoriei pentru alte pierderi survenite. Singura chestiune care, după părerea mea, ar fi putut fi abordată mai bine, este cea a excepţiilor de la programul stabilit, excepţii care le permit statelor membre să amâne cu patru ani punerea în aplicare a directivei, permiţând prelungirea ulterioară a acestei perioade cu încă patru ani. O perioadă totală de opt ani pentru punerea în aplicare a acestei directive mi se pare excesiv de lungă.
Siim Kallas
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, doresc să le mulţumesc stimaţilor deputaţi pentru comentariile făcute, care au fost în general pozitive.
Ne aflăm acum în faţa provocării aplicării regulamentului. Ne confruntăm cu această provocare în cazul întregii legislaţii privind drepturile pasagerilor. Fără îndoială, procesul de ajustare a legislaţiei va fi îndelungat pentru noi, însă eu rămân la părerea că acest compromis la care am ajuns va fi probabil adoptat printr-un document viitor şi că este un punct bun de plecare. De asemenea, am introdus anumite principii privind drepturile pasagerilor şi în cazul transportului cu autobuzul şi autocarul, un domeniu foarte extins. Probabil că va fi nevoie de compromisuri modeste; totul trebuie perfecţionat şi pus în aplicare, însă acesta este un punct de plecare foarte important şi sper că veţi vota în favoarea acestui regulament.
Enikő Győri
preşedintă în exerciţiu a Consiliului. - (HU) Dnă preşedintă, dle comisar, dle Cancian, doamnelor şi domnilor, doresc doar să adaug două remarce şi să comentez în legătură cu dezbaterea valoroasă care s-a desfăşurat aici. Această dezbatere a ilustrat foarte bine dificultăţile pe care a trebuit să le depăşească dl Cancian, dar şi noi, membrii Consiliului, dl comisar şi experţii. Nu cred că aceasta este cea mai bună variantă posibilă pentru călătorii care folosesc transportul cu autobuzul şi autocarul, însă cred că poate cea mai importantă întrebare pe care trebuie să ne-o adresăm este dacă situaţia se va îmbunătăţi după ce legislaţia va intra în vigoare. Cred că putem răspunde clar "da” la această întrebare; pasagerii care călătoresc cu autobuzul şi autocarul vor beneficia de mai multe drepturi pe viitor, chiar dacă acesta nu este un compromis perfect.
Un compromis înseamnă a ajunge la o înţelegere în ceea ce priveşte anumite probleme dificile. Am observat că în aproape toate discursurile, s-a pus problema limitei dincolo de care vom garanta drepturi într-o asemenea măsură încât să afectăm actori economici importanţi şi întreprinderile mici şi mijlocii, a căror situaţie încercăm să o ţinem sub control. Totuşi, în acelaşi timp, intenţia noastră a fost să acordăm pasagerilor drepturi suplimentare. Îi înţeleg foarte bine pe cei care privesc această chestiune din punctul de vedere al persoanelor cu handicap. Cred că am făcut un pas important înainte şi în acest sens. După părerea mea, aceasta este o parte foarte bine elaborată a proiectului şi am încredere că legislaţia va oferi progrese pentru aceste persoane, în special pentru aceste persoane.
Doresc doar să le reamintesc stimaţilor deputaţi că Preşedinţia ungară are în vedere o Uniune Europeană puternică, o Uniune Europeană care acordă drepturi suplimentare cetăţenilor săi şi care pune întotdeauna cetăţenii în centrul acestor politici puternice. Mai mult decât atât, sunt convinsă că actuala dezbatere pe tema acestui proiect de lege va contribui la acordarea de drepturi suplimentare cetăţenilor din Uniunea Europeană. Doresc să le mulţumesc din nou tuturor pentru activitatea depusă şi am încredere că astăzi vom trece de votare fără probleme.
Antonio Cancian
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, mulţumindu-le tuturor colegilor deputaţi care au luat cuvântul, doresc să îmi exprim şi eu părerea că, deşi acesta nu este cel mai bun regulament posibil, este totuşi singurul la care s-a putut ajunge având în vedere poziţia Consiliului.
Este o chestiune cu adevărat importantă, întrucât cred că este esenţial ca atât sectorul transporturilor, cât şi sectorul turismului - două subiecte de care răspunde Comisia pentru transport şi turism - să găsească un echilibru şi pentru aceste mijloace de transport.
Este vorba de menţinerea echilibrului între, pe de-o parte, necesitatea de a proteja întreprinderile mici şi mijlocii - un subiect pe care l-am discutat pe îndelete în ultimele câteva ore - implicate în sectorul transporturilor cu autobuzul şi autocarul şi, pe de altă parte, necesitatea de a proteja drepturile persoanelor cu mobilitate redusă, ale persoanelor cu handicap, ale pensionarilor în vârstă, ale persoanelor cu mobilitate redusă temporar şi în general, ale categoriilor vulnerabile, pentru ca numărul conflictelor să scadă. Acesta este echilibrul pe care îl căutam şi cu ajutorul tuturor, sper că l-am obţinut.
Reformularea anunţată de dl Kallas se bazează, cred, pe ideea de a crea un regulament unic pentru toate mijloacele de transport. Într-adevăr, crearea unei pieţe unice a transporturilor nu a fost încă însoţită de măsuri potrivite, menite să protejeze drepturile pasagerilor. Dle comisar, în afară de formularea unui regulament unic, eu sper că vom putea crea un organism unic de referinţă, un ghişeu unic de bilete şi un bilet unic pentru diversele modalităţi de transport.
Doresc să le mulţumesc din nou tuturor deputaţilor care au luat cuvântul, celor care au urmărit acest dosar - în special raportorilor alternativi - şi celor care au jucat un rol important în cadrul negocierilor finale. Le mulţumesc celor din Comisia pentru transport şi turism şi personalului Secretariatului, Consiliului, în special personalului din cadrul Preşedinţiei belgiene şi nu în ultimul rând, îi mulţumesc dnei Győri, care se află aici, alături de noi.
Dacă îmi permiteţi, în cele din urmă, doresc să-i mulţumesc Comisiei Europene, dlui Kallas şi asistenţilor săi pentru rezultatul constructiv la care au contribuit mereu, precum şi personalului Secretariatului Comitetului de conciliere a Parlamentului European, care au dat dovadă de mare pricepere şi profesionalism - calităţi indispensabile atunci când trebuie luate decizii importante în numele cetăţenilor noştri.
Acesta a fost, în general, un test bun, care a generat rezultate excelente pentru Parlament.
Preşedinta
Dezbaterea a fost închisă.
Votarea va avea loc la prânz.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Robert Dušek
Raportul referitor la drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul urmăreşte să instituie drepturi de protecţie ale pasagerilor, aplicabile în întreaga Uniunea Europeană pentru toţi pasagerii şi diferitele forme de transport. Consiliul nu a fost de acord cu amendamentele introduse de către Parlamentul European şi de aceea a fost necesară demararea aşa-numitei proceduri de conciliere. Principalele puncte ale acordului la care s-a ajuns sunt în mare parte compatibile cu propunerile iniţiale ale Parlamentului. Este deosebit de important faptul că reglementarea se va aplica tuturor formelor de transport regulat, intern şi transfrontalier şi că statele membre vor putea aplica excepţii pentru serviciile regulate şi câteva servicii speciale, pentru o perioadă de până la opt ani. În cazul unui accident, pasagerii vor avea dreptul la compensaţii de până la 220 000 euro pe persoană şi de 1 200 euro pentru bagaje. În plus, în cazul unui accident, furnizorii de servicii de transport vor trebui să asigure asistenţa de bază (hrană, îmbrăcăminte şi asistenţă medicală) şi cazare pentru maxim două nopţi. În cazul unei întârzieri de peste 120 minute sau a anulării unei legături, furnizorii de servicii de transport trebuie să le ofere pasagerilor opţiunea de a continua călătoria, de a redirecţiona călătoria fără costuri suplimentare pentru pasageri sau de a rambursa preţul biletului. Dacă nu pot face aceasta, vor trebui să ramburseze preţul biletului şi să plătească suplimentar 50% din preţul biletului. Acordul protejează, de asemenea, drepturile persoanelor cu handicap şi a celor cu mobilitate limitată. Din motivele de mai sus, susţin pe deplin adoptarea raportului.
Ian Hudghton
în scris. - Susţin acest compromis referitor la drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul, care garantează dreptul la transport, dreptul la informaţii accesibile în legătură cu călătoria, obligaţia operatorilor de transport cu autobuzul de a organiza pentru conducătorii autobuzelor cursuri obligatorii de formare în vederea conştientizării necesităţilor persoanelor cu handicap, dreptul la despăgubiri pentru scaunele pe rotile avariate, un mecanism de soluţionare a plângerilor pentru toţi pasagerii, cu organisme naţionale independente pentru punerea în aplicare a regulamentului şi emiterea sancţiunilor.
Pentru toate călătoriile cu autobuzul şi autocarul pe o distanţă de cel puţin 250 km, se va acorda o asistenţă specifică gratuită pentru persoanele cu handicap şi cele cu mobilitate redusă, atât la terminale, cât şi la bord, şi dacă este cazul, transportul gratuit pentru persoanele însoţitoare.
În special pentru persoanele nevăzătoare şi parţial nevăzătoare, prevederile de a oferi informaţii accesibile în legătură cu transportul şi cursurile de formare ale conducătorilor autovehiculelor în vederea conştientizării necesităţilor persoanelor cu handicap vor constitui o diferenţă uriaşă.
Accesul egal la servicii de transport este esenţial pentru independenţă. Fără acces egal la servicii de transport, persoanele cu handicap nu pot merge la muncă, la cumpărături şi nu pot lua parte la activităţi culturale sau alte activităţi din timpul liber.
Cu toate că textul nu conţine tot ceea ce aş dori, prin sprijinirea lui şi consolidarea drepturilor tuturor pasagerilor cu handicap, cred că se va face un pas important înainte, pentru a permite utilizatorilor europeni de câini de asistenţă să se deplaseze în toată Uniunea Europeană la fel ca şi ceilalţi cetăţeni.
Jarosław Leszek Wałęsa
Sprijin rezoluţia legislativă privind textul comun aprobat de către Comitetul de conciliere pentru un regulament al Parlamentului European şi al Consiliului privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul şi de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004. Dată fiind creşterea constantă a sectorului transporturilor, cred că este de o importanţă capitală să se stabilească unele drepturi pentru protecţia pasagerilor care să se aplice pretutindeni în UE, în mod similar cu drepturile de care se bucură pasagerii care călătoresc cu alte mijloace de transport şi, de asemenea, să se asigure condiţii egale pentru transportatori, indiferent de statul membru din care provin sau de mijloacele de transport pe care le operează. Având în vedere faptul că aceste drepturi se concentrează în special asupra nevoilor persoanelor cu handicap şi a persoanelor cu mobilitate redusă, această iniţiativă merită sprijinul nostru. Are o importanţă fundamentală faptul că rezoluţia stabileşte drepturi de compensaţie pentru pasagerii care au fost răniţi în accidentele de autocar. Se prevede că pasagerii vor avea dreptul la compensaţii în caz de deces, vătămare, pierderea sau avarierea bagajelor determinată de un accident.
Artur Zasada
Aş dori să-l felicit pe dl Cancian pentru munca lui. Sunt încântat că în cele din urmă am reuşit să ajungem la un acord în Comitetul de conciliere. Principala noastră realizare o constituie, desigur, drepturile pasagerilor la compensaţii şi asistenţă în cazul unui accident, garanţii pentru pasageri în cazul anulărilor şi întârzierilor şi drepturi garantate pentru persoanele cu handicap şi pasagerii cu mobilitate redusă (PMR). Sunt încântat în special de faptul că pasagerii cu mobilitate redusă au fost incluşi în acest document, după cum am menţionat anterior, dar totodată am îngrijorări bine întemeiate în acest sens: în cazul pasagerilor din transportul aerian, nici liniile aeriene şi nici aeroporturile nu ştiu exact care pasageri trebuie consideraţi ca fiind pasageri cu mobilitate redusă. Ca urmare a lipsei de cunoştinţe din partea transportatorilor şi aeroporturilor se întâmplă deseori să se acorde ajutor mamelor neînsoţite şi taţilor neînsoţiţi care călătoresc împreună cu copii mici. Prin urmare, aş dori să fac următorul apel: munca noastră nu va fi terminată după votarea documentului în sesiunea plenară. Avem, de asemenea, sarcina de a verifica dacă regulamentul este aplicat în mod corespunzător.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Aş dori să-i adresez raportorului sincerele mele mulţumiri pentru munca depusă, care a fost foarte eficientă. Până acum nu a existat nicio garanţie în legătură cu protejarea corespunzătoare a pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul, deoarece, în această privinţă, aceasta a fost singura formă de transport care nu a făcut obiectul niciunei reglementări comunitare. Una dintre consecinţele schimbărilor care au fost făcute va fi faptul că pasagerii vor putea să solicite compensaţii în cazul unui accident. Faptul că se va garanta asistenţă din partea transportatorilor pentru persoanele cu handicap şi că în cadrul acestei garanţii o persoană însoţitoare poate călători pe cheltuiala transportatorului constituie alte aspecte deosebit de semnificative.
Nu voi ascunde faptul că a fost o provocare excepţională pentru mine faptul că am putut juca un rol activ în cadrul procedurii de conciliere, pentru prima dată de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona. Pe parcursul negocierilor, care au durat până noaptea târziu, împreună cu dl Cancian, am reuşit să votăm asupra unui compromis care face obligatorie aplicarea prevederilor pentru distanţe mai mari de 250 km. Trebuie remarcat faptul că şi acesta este un aspect destul de important, că regulamentul garantează 12 drepturi fundamentale, în special pentru persoanele cu handicap. Ar trebui să punem un accent mai mare pe o campanie adecvată de informare care să facă ca cetăţenii Uniunii Europene să devină conştienţi de drepturile de care se bucură de acum încolo.
Anneli Jäätteenmäki
Legislaţia privind drepturilor pasagerilor care călătoresc cu autobuzul şi autocarul, care va fi votată astăzi, ar putea fi considerată ca fiind lipsită de ambiţii. Compromisul la care s-a ajuns după multe discuţii aprinse este în orice caz mai bună decât nimic. Este regretabil că propunerea de regulament se aplică doar călătoriilor interne şi transfrontaliere de cel puţin 250 km. Aşa stând lucrurile, de exemplu Luxemburg, Malta şi Cipru nu vor fi afectate deloc. De asemenea, este regretabil că legislaţia va intra în vigoare doar peste câţiva ani. Patru sau probabil chiar opt ani constituie un timp prea lung pentru a aştepta în staţiile de autobuz pentru o nouă legislaţie.
Bineînţeles, există ceva bun în compromisul la care s-a ajuns. În propunerea originală a Consiliului existau doar trei drepturi de bază pentru pasageri, indiferent de distanţă. Sunt încântat că în compromisul final există 12 drepturi şi că s-a acordat o atenţie specială nevoilor persoanelor cu handicap şi persoanelor cu mobilitate redusă. Intrarea în vigoare a regulamentului va uşura persoanelor cu handicap călătoria cu autobuzele sau autocarele. Totodată, regulamentul creează condiţii de egalitate pentru aceştia din urmă cu ceilalţi pasageri.
Când noua legislaţie va intra în vigoare, statele membre vor trebui să se asigure că regulamentele sunt aplicate eficient şi în mod adecvat. Aceasta nu este doar în interesul persoanelor cu handicap şi al persoanelor cu mobilitate redusă, ci şi în interesul celorlalţi cetăţeni ai noştri care călătoresc cu autobuzul sau autocarul.
Marian-Jean Marinescu
în scris. - Regulamentul votat astăzi reprezintă un succes foarte important, fiind prima oară când drepturile pasagerilor cu autocarul şi autobuzul vor fi protejate prin lege. După doi ani de negocieri dificile, Parlamentul European şi statele membre au căzut de acord asupra punctelor-cheie care consolidează drepturile pasagerilor pe această cale de transport. Printre ele se numără atât compensaţiile în caz de întârziere sau anulare a călătoriei, compensaţiile pentru pierderea sau deteriorarea bagajelor, cât şi răspunderea companiilor şi asistenţa oferită în caz de accidente. Nediscriminarea şi asistenţa persoanelor cu dizabilităţi şi mobilitate redusă, precum şi dreptul călătorilor de a fi informaţi înainte şi după călătorie au fost introduse în regulament ca drepturi fundamentale care se vor aplica indiferent de distanţa călătoriei. Regulamentul nu impune noi cerinţe tehnice, dar solicită ca transportatorii să îşi asume răspunderea pasagerilor lor.
Am luat, de asemenea, în considerare situaţia economică actuală şi efectul ei asupra companiilor vizate de aceste regulament, oferind o perioadă de derogare de 4 ani care poate fi reînnoită o dată.
Consider că odată cu intrarea sa în vigoare în 2013, acest regulament va contribui la atingerea obiectivului armonizării şi consolidării drepturilor pasagerilor la nivel european, indiferent de mijlocul de transport ales.
