Pregătirea Consiliului European (18-19 iunie 2009) (dezbatere) 
Preşedintele
Următorul punct este declarația Consiliului și a Comisiei privind pregătirea Consiliului European din 18 și 19 iunie.
Alexandr Vondra
--Președinte în exercițiu al Consiliului. - Dle Președinte, salut din toată inima această posibilitate de a mă adresa în fața dumneavoastră cu mult înainte de următoarea reuniune a Consiliului European, la care nu o să iau parte personal. Bineînțeles, de data aceasta circumstanțele sunt puțin neobişnuite, întrucât urmează să fie numit un nou guvern ceh. O să mai adaug câteva cuvinte despre acest lucru la sfârșitul declarației mele.
Vă rog să îmi permiteți să trec prin principalele chestiuni de pe ordinea de zi a Consiliului European din iunie, deoarece noi, președinția, o pregătim. O să încep cu chestiunile instituţionale. În decembrie 2008, Consiliul European a convenit asupra unei traiectorii menite să permită Tratatului de la Lisabona să intre în vigoare până la sfârșitul anului 2009. În esență, aceasta presupune acordarea de garanții juridice și de asigurări privind o serie de probleme ale poporului irlandez, în schimbul cărora guvernul irlandez se angajează să obțină ratificarea tratatului înainte de sfârșitul lunii octombrie.
Munca privind punerea în aplicare a acestui acord este încă în curs de desfășurare, iar în această etapă, nu sunt în măsură să intru în detalii. Am încredere că viitorul Consiliu European va fi în măsură să respecte partea sa de înţelegere.
După cum probabil știți cu toții, mâine va avea loc în Senatul ceh votarea pentru ratificarea Tratatului de la Lisabona. La miezul nopţii mă voi îndrepta spre casă, pentru a fi acolo dimineața devreme. Cred că rezultatul acestui vot va transmite un mesaj pozitiv celorlalte state membre și că va calma unele temeri nefondate. Lucrez din greu! Totuși, senatorilor cehi trebuie să li se acorde, în orice caz, independență necondiționată în acest proces democratic de luare a deciziilor. Este evident că orice încercare de a pune presiune asupra acestora s-ar putea dovedi contraproductivă.
În decembrie anul trecut, s-a convenit de asemenea că procesul de numire a viitoarei Comisii, în special numirea preşedintelui său, vor fi inițiate fără întârziere după alegerile pentru Parlamentul European din iunie 2009.
Sunt pe deplin informat cu privire la opiniile exprimate aici referitoare la dorinţa de a implica într-un mod adecvat Parlamentul European în acest proces. Bineînțeles, președinția va colabora strâns nu numai cu statele membre, ci și cu acest Parlament.
Voi spune acum câteva lucruri privind criza economică și financiară, care cu siguranță va domina o parte importantă de pe ordinea de zi și privind necesitatea de a răspunde în continuare crizei economice și financiare.
Criza a demonstrat necesitatea acută de a consolida eficiența supravegherii și a reglementării instituțiilor financiare și de a îmbunătăți mecanismele de gestionare ale crizei. Am început deja să facem acest lucru, atât la nivel comunitar, cât și global. În acest context, grupul condus de dl de Larosière a elaborat idei foarte interesante, iar Comisia a prezentat săptămâna trecută o primă serie de propuneri. Mai multe propuneri sunt așteptate în săptămânile următoare.
Acestea sunt și vor fi discutate de Ecofin - iar reuniunea Ecofin are loc astăzi - iar obiectivul nostru va fi să luăm primele decizii până la reuniunea Consiliul European. Acesta este un obiectiv ambițios și, în mod clar, activitatea va trebui să continue după luna iunie, deoarece este de o importanță fundamentală ca reuniunea Consiliul European din iunie să poată da un semnal puternic pentru adoptarea rapidă a propunerilor care urmează să fie prezentate de către Comisie.
Mai general, Consiliul European din iunie va trece în revistă situația privind piețele financiare și va evalua eficiența măsurilor luate până în prezent. Consiliul va ține seama și de măsurile luate pentru a sprijini economia "reală” și, în acest sens, va analiza situația ocupării forței de muncă.
Joi, poimâine, vom organiza o reuniune specială la nivel înalt privind ocuparea forței de muncă, în colaborare cu partenerii sociali de la Praga, care ar trebui să abordeze aceste probleme importante. Mai târziu în cursul acestei zile, în timpul unei dezbateri speciale, veți fi informați în detaliu cu privire la ordinea de zi a acestei reuniuni la nivel înalt.
Pe lângă rezultatul de joi al reuniunii la nivel înalt de la Praga, precum și seminariile și atelierele de lucru foarte interesante organizate în ultimele săptămâni în Republica Cehă, în Suedia și în Spania, Comisia va emite, de asemenea, foarte curând, o comunicare, în perioada de până la Consiliul European din iunie, astfel încât, până la Consiliul European vom avea o serie de idei interesante și recomandări pentru a le analiza.
Totuși, permiteți-mi să subliniez că acest lucru nu se referă la lansarea unei noi mari strategii pentru ocuparea forței de muncă. Avem deja una - strategia de la Lisabona pentru creștere economică și ocuparea forței de muncă. Am reafirmat recent orientările existente privind ocuparea forței de muncă și am adoptat recomandări specifice adresate fiecărui stat membru. Mai general, dați-mi voie să reamintesc faptul că pachetele de măsurile de stimulare pe care Uniunea și statele membre le-au adoptat de la sfârșitul anului trecut constituie contribuții importante pentru sprijinirea ocupării forței de muncă.
Cu privire la schimbările climatice, Consiliul European din iunie va reveni la pregătirile reuniunii la nivel înalt de la Copenhaga privind schimbările climatice. Acesta va trece în revistă progresele realizate, atât la nivel internațional, cât și în ceea ce privește propriile noastre pregătiri interne.
Aceasta este o problemă complexă, în special de când negocierile cu partenerii noștri internaționali se desfășoară în paralel cu propriile noastre discuții interne. Ieri a avut loc la Praga o reuniune la nivel înalt între UE și Japonia. Este evident că valori semnificative de finanțare vor fi necesare pentru a conduce la un acord ambițios la Copenhaga. UE se angajează să-și asume partea echitabilă din aceasta care, bineînțeles, necesită și un acord intern corect de repartizare a eforturilor.
Cât de departe mergem în cadrul Consiliul European din iunie în ceea ce privește propriile aranjamente interne ale UE va depinde în mare măsură de cât de departe au mers partenerii noștri internaționali, inclusiv SUA și privind statutul negocierilor în cadrul multilateral. Permiteți-mi să subliniez dorința continuă a UE de a arăta un spirit de conducere, cu obiectivul de a ajunge la un rezultat ambițios la Copenhaga.
În această etapă, este destul de prematur să vorbim în detaliu despre ordinea de zi a Consiliului European în ceea ce privește relațiile externe. Cu toate acestea, la sfârșitul acestei săptămâni vor avea loc la Praga două importante reuniuni la nivel înalt cu țările terțe: reuniunea la nivel înalt de la Praga privind parteneriatul estic din 7 mai și reuniunea la nivel înalt "Coridorul sudic - noul drum al mătăsii” din ziua următoare. Este foarte probabil ca în cadrul Consiliului European să se discute urmările acestor evenimente, care sunt de o importanță crucială pentru interesele Uniunii pe termen lung.
De asemenea, ne putem aștepta la unele dezbateri în cadrul reuniunilor la nivel înalt ale troicii cu Japonia și Canada și a altor reuniuni planificate deja pentru luna mai, inclusiv cu Rusia. Oricum, ordinea de zi a relațiilor externe va fi actualizată pe baza evoluțiilor prezente și anume reuniunile Consiliului afaceri generale și relații externe din mai și iunie, care vor trata probleme de dezvoltare și de apărare, care se adaugă la ordinea de zi obișnuită.
Aș dori să-mi exprim mulțumirile pentru interesul pe care-l aveți față de ordinea de zi a Consiliului European și, cu siguranță, voi fi încântat să vă ascult comentariile și opiniile motivante în următoarea discuție.
José Manuel Barroso
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, următorul Consiliu European va avea loc în aceeași lună cu alegerile europene. Acest esențial tur de scrutin se va desfășura într-un climat de dificultăți reale pentru mulți dintre cetățenii noștri. Mă gândesc, în special, la impactul crizei locurilor de muncă și vom avea ocazia să vorbim despre asta mai în detaliu, mai târziu în această după-amiază.
Răspunsul nostru la criză trebuie să se bazeze pe valorile noastre fundamentale de responsabilitate, solidaritate și justiție socială. Această criză este pentru noi o oportunitate de a reînnoi modelul european de economie socială de piață care este sensibil la mediu și bazat pe valorile noastre.
Toți europenii curajoși și de încredere trebuie să fie pregătiți să se implice. Aceștia trebuie să explice de ce Europa este atât de importantă, de ce cetățenii trebuie să își asume rolul în cadrul acesteia și de ce trebuie să voteze.
Doamnelor și domnilor, puteți fi, în mod justificat, mândri de munca realizată. Mandatul parlamentar care se apropie de sfârșit se poate mândri cu recordul său remarcabil. Parlamentul şi-a demonstrat hotărârea de a obține rezultate concrete pentru cetățeni. A dovedit că are o viziune ambițioasă asupra viitorului nostru comun.
Moştenirea acestor ultimi cinci ani este foarte importantă. Au fost luate decizii istorice pentru a lupta împotriva schimbărilor climatice și pentru a consolida securitatea noastră energetică. Au fost adoptate măsuri care au avut efecte directe asupra securității și libertății cetățenilor și care au deschis, de asemenea, noi posibilități pentru aceștia.
Au fost efectuate reforme fundamentale în domeniile pieței interne, agendei sociale, telecomunicațiilor, energiei, mediului, justiției și afacerilor interne. Cu privire la toate aceste aspecte, modernizarea Europei care a fost întreprinsă poartă semnătura Parlamentului.
De asemenea, în ultimele săptămâni ați colaborat cu Președinția cehă pentru a ajunge la acorduri privind un număr mare de probleme cheie. Până în prezent, aproximativ 50 de propuneri legislative din partea Comisiei au fost deja adoptate definitiv în codecizie, sub Președinția cehă.
Permiteți-mi să citez câteva care au fost printre cele mai importante pe ordinea de zi pentru Comisia pe care o prezidez: piața internă a energiei, securitatea maritimă, măsurile pentru consolidarea reglementării și a monitorizării piețelor financiare și pachetul de 5 miliarde EUR de măsuri de redresare pentru a transforma Europa într-o economie durabilă.
Doresc să felicit Parlamentul și Președinția cehă, sub conducerea dlui Topolánek și a dlui Vondra, pentru munca realizată. Sunt sigur că această muncă va continua până la sfârșitul lunii iunie.
Trebuie să ne adresăm clar electoratului și cu convingere în legătură cu această Europă a rezultatelor. Acest lucru ne va permite să dăm un nou impuls unei Uniuni Europene curajoase și încrezătoare. Europa are nevoie de acest lucru. Trebuie să transforme acest an de criză și de tranziție într-un an mai activ, mai imaginativ și mai sigur decât oricând.
Acesta va fi principiul călăuzitor pentru Consiliul European din iunie. Nu ne putem permite să încetinim ritmul eforturilor noastre. Trebuie să reușim, de dragul Europei. De aceea, nu voi examina acum alte aspecte - pe care dl Vondra le-a menționat oricum - precum Consiliul pentru parteneriatul estic, care este foarte important, ci vreau să mă concentrez, în special, asupra domeniilor care, în opinia mea, constituie priorități pentru Consiliul European din iunie.
Preşedinte al Comisiei Consiliul European va fi invitat să avanseze cu o serie de aspecte de importanță critică pentru lunile și anii ce vor urma.
I se va solicita să-și continue activitatea pentru a ne conduce către obiectivul nostru de a vedea Tratatul de la Lisabona intrat în vigoare. Uniunea Europeană are nevoie de beneficiile pe care le va aduce acest tratat. De aceea, trebuie să punem în aplicare pachetul instituțional asupra căruia s-a convenit în decembrie anul trecut și care este sprijinit de acest Parlament: pentru a stabili garanțiile juridice necesare pentru a duce mai departe procesul de referendum din Irlanda și pentru a continua măsurile de asigurare a unei treceri treptate și stabilitate instituțională.
Cu privire la schimbările climatice, trebuie să continuăm eforturile către un acord ambițios la Copenhaga, în decembrie. Am demonstrat că sunt posibile obiectivele puternice și credibile. Acum trebuie să-i încurajăm pe alții să urmeze un nivel comparabil de ambiție - și să arătăm că suntem pregătiți să-i ajutăm pe cei care au nevoie. Pe scurt, trebuie să transpunem aceste eforturi într-un rezultat cu adevărat global.
În mod inevitabil, principalul obiectiv al Consiliului European va fi din nou criza economică. De la început, Uniunea Europeană a trebuit să se adapteze diferitelor cerințe ale crizei: pentru a stabiliza criză financiară imediată; pentru a reclădi încrederea în sistemul financiar; pentru ca băncile să acorde din nou împrumuturi; pentru a asigura o acțiune la nivel mondial care să corespundă cu impactul global al crizei; și pentru a acorda ajutor direct celor care au fost concediați sau riscă să îşi piardă locurile de muncă.
De acum și până la Consiliul European, atenția se va concentra, în principal, pe două domenii. Primul este continuarea activității de reconstruire a unui regim de reglementare și de supraveghere - un regim care să determine încrederea publicului și a comunității de investitori deopotrivă. Nu este vorba numai despre construirea unui sistem mai puternic, pe termen lung, pentru a asigura că nu ne expunem din nou economia în același mod; este vorba, de asemenea și de reclădirea încrederii în prezent și de a arăta piețelor și publicului că Uniunea Europeană știe ce trebuie făcut.
Săptămâna trecută am prezentat propunerile noastre privind fondurile speculative și capitalul privat, precum și remunerația directorilor executivi. Acele propuneri demonstrează capacitatea noastră de a fi actorul principal în realizarea reformelor convenite în cadrul reuniunii G20 și de a stabili un standard pentru acțiunile pe care așteptăm ca partenerii noștri internaționali să le adopte, de asemenea, în următoarele luni. Într-adevăr, Comisia este primul organism executiv din lume care a venit cu propuneri concrete privind această chestiune complexă și foarte dificilă. Comisia, Parlamentul și Consiliul vor trebui să colaboreze strâns în următoarele luni, pentru a ajunge la un acord privind acele propuneri.
Următorul pas va fi să stabilim în detaliu modul în care ne propunem să organizăm supravegherea la nivel european. Nu are rost să ne învârtim în cerc. Sistemul actual de supraveghere națională a dat greş. De aceea am creat grupul de Larosière, pentru a furniza informații cu privire la modul de a construi o arhitectură europeană eficientă pentru supraveghere. La sfârșitul lunii mai, Comisia va prezenta planul său pentru modul de a organiza un astfel de sistem de supraveghere financiară în Europa. Aici, din nou, aș dori ca Europa să fie prima care să treacă la nivel global.
Cel de-al doilea domeniu este, bineînțeles, ocuparea forței de muncă. Vom discuta mai târziu în detaliu despre reuniunea la nivel înalt privind ocuparea forței de muncă. Pot deja să anunț că Comisia va continua această reuniune la nivel înalt cu o comunicare detaliată înaintea Consiliului European din iunie. Sunt convins că Uniunea Europeană trebuie să facă tot ce-i stă în putință pentru a-i ajuta pe cei mai afectați în acest moment de criză.
Răspunsul nostru la criză nu se poate limita la măsuri tehnice pentru a aborda probleme de reglementare. Acesta trebuie să fie și trebuie văzut ca având baza în valorile noastre fundamentale - valori precum solidaritatea, justiția socială și responsabilitatea, precum și responsabilitatea față de generațiile viitoare. Trebuie să profităm de această oportunitate pentru a reconstrui bazele propriului nostru model european de economie de piață socială și ecologică.
Acesta ar trebui să fie mesajul primordial al Consiliului European de luna viitoare: o Uniune Europeană activă, ce privește spre viitor, care muncește din greu în beneficiul cetățenilor și care merită încrederea acelor cetățeni.
Joseph Daul
Dle Președinte, dle președinte în exercițiu al Consiliului, dle președinte al Comisiei, doamnelor și domnilor, Consiliul European, care va încheia Președinția cehă, este în continuare destul de vag în ceea ce privește atât data, cât și conținutul său. Prin urmare, sarcina de astăzi este una dificilă, însă este o oportunitate pentru noi de a ne reafirma prioritățile pe măsură ce ajungem la sfârșitul acestei legislaturi. Prima sarcină a Consiliului European din iunie va fi să numească noul preşedinte al Comisiei Europene, în conformitate cu rezultatele alegerilor europene.
Așa cum a fost cazul în 2004, președinția Consiliului va fi invitată să aleagă un candidat din principalul grup al Parlamentului European, pentru a deține această poziție importantă, iar apoi, pe data de 15 iulie, va fi rândul Parlamentului nostru să dea avizul cu privire la această alegere, care va constitui una dintre primele acțiuni politice majore ale noii legislaturi.
Doamnelor și domnilor, publicul se plânge adesea că Europa nu are o identitate. Dorim să oferim Europei o identitate, prin încetarea sistemului de președinție prin rotație și asigurând astfel un Consiliu European stabil. Tratatul de la Lisabona prevede această măsură, care va constitui o evoluție pozitivă. Totuși, întrucât președinția Comisiei are un mandat de cinci ani, Europa are deja o identitate pe care toată lumea o cunoaște, iar președintele Parlamentului European, la rândul său, reprezintă vocea a 500 de milioane de cetățeni. Consiliul European din iunie va avea loc în cadrul juridic al Tratatului de la Nisa și se pare că anumite state membre vor fi tentate să aștepte Tratatul de la Lisabona înainte să adopte orice decizie instituțională și, mai ales, înainte de numirea Președintelui Comisiei.
De asemenea, este regretabil faptul că încă nu știm dacă și când va intra în vigoare Tratatul de la Lisabona, iar noi trebuie în mod clar să-l aducem în vigoare fără alte ezitări. Am amânat alegerile europene pentru că Tratatul de la Lisabona ar fi fost mai popular în cadrul Parlamentului European? Nu, nu am făcut acest lucru, iar grupul nostru așteaptă, cât mai curând posibil, un mesaj clar de la Consiliu, cu privire la intențiile sale privind această chestiune instituțională.
În mod similar, membrii din Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) Grupul şi al Democraţilor Europeni (PPE-DE) speră cu sinceritate că votul din Senatul ceh, așteptat mâine, va facilita viitoarea ratificare a Tratatului de la Lisabona de către țara care deține președinția Consiliului. Acesta ar fi un cadou minunat pentru 1 iulie, dle Vondra.
Aș dori, de asemenea, să spun cât de mult apreciem modul în care ați condus activitatea Parlamentului în primele câteva luni ale acestei președinții, într-o situație dificilă, cu criza energetică dintre Rusia și Ucraina și, bineînțeles, criza financiară. Ați subliniat, de asemenea, importanța continuității politicilor europene și ați demonstrat importanța unității între țările noastre cu privire la relațiile noastre cu principalii noștri parteneri, în timpul reuniunii la nivel înalt UE - SUA de la Praga, cu Barack Obama. Sper că Președinția cehă se încheie într-un spirit la fel de pozitiv și de constructiv precum a început. Credibilitatea Uniunii Europene este în joc.
Dle Președinte, doamnelor și domnilor, Consiliul European va dezbate, bineînțeles și ultimele evoluții ale crizei economice și măsurile puse în aplicare la cererea Europei, pentru a curăța sistemele financiare internaționale. În acest sens, aș dori să aduc elogii ultimelor propuneri ale Comisiei Europene și, în special cu privire la acordurile răspândite, primele plătite comercianților sau fondurile speculative. Acestea toate sunt măsuri care se îndreaptă în direcția bună, prin impunerea de norme pe piețele financiare, pentru a ne ajuta să ne întoarcem cât mai curând posibil pe drumul spre creșterea economică și ocuparea forței de muncă. Acestea toate sunt măsuri care evidențiază încă o dată că cei care, de multe ori din demagogie, acuză Comisia și Uniunea Europeană de paralizie sau slăbiciune, se înșală și induc în eroare pe cetățeni.
Când această președinție ajunge la sfârșit, lăsând loc președinției suedeze, europenii își vor exprima opiniile prin intermediul alegerilor europene și sper că opţiunile pe care le adoptă ne vor ajuta să ne asumăm împreună angajamentele importante care ne așteaptă.
Hannes Swoboda
Dle Președinte, aș dori în primul rând să vă mulțumesc dumneavoastră, dle Vondra, pentru angajamentul personal, întrucât doar datorită acestuia a fost posibil să demarăm marile pachete legislative din perioada președinției cehe. Pentru aceasta, aș dori să vă ofer mulțumirile mele sincere.
Totuși, aș dori să reiterez ceea ce ați spus, să fiu mai exact, referitor la numirea noii Comisii. Ați spus că veți consulta Parlamentul. Ar trebui să vă dau imediat un sfat, dumneavoastră sau Consiliului: știți foarte bine și dl președinte Barroso o știe de asemenea, că dorim o schimbare, bineînțeles. Dorim o schimbare, bineînțeles, dorim o Comisie care acordă mai multă atenție politicii sociale, decât a fost cazul anterior.
Din păcate, dle președinte al Comisiei, ceea ce dl McCreevy a afirmat cu privire la fondurile speculative nu este ceea ce dl Nyrup Rasmussen a propus și nu este ceva ce putem accepta. Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni (PPE-DE) pare a fi în urmă. Nu suntem în favoarea unei astfel de directive care, precum brânza elvețiană, are mai multe găuri decât conţinut. Nu avem încredere în planul dlui McCreevy.
Încă o dată, aș dori să revin asupra consultării dumneavoastră, pe care o puteți avea astăzi. Pentru noi, alegerea direcției înseamnă că politica socială trebuie să fie mult mai puternic reprezentată, atât în activitățile Comisiei, cât și ale Consiliului. În opinia noastră, trebuie de asemenea să aveți încredere în candidat și să le permiteți să aducă puterea socială în prim plan.
În cazul în care acest lucru este prea abstract, noi, Grupul Socialist din Parlamentul European, am prevăzut totul într-un document de poziție intitulat "Pentru o Europă a progresului social”. Acesta variază de la modificarea Directivei privind detașarea lucrătorilor la capitolul social, care în plus față de tratate, în plus față de Lisabona trebuie, de asemenea, să stabilească clar dimensiunea socială a acestei Europe. Acest document este diferit, dle Daul, față de cel pe care PPE-DE l-a încheiat de curând la Varșovia. Dacă comparați ambele documente, există o mare diferență. Ne angajăm în mod clar pentru o economie de piață socială, iar termenul "socială” este subliniat de trei ori. În documentul său, PPE-DE menționează economia de piață socială în unele părți și economia de piață liberă, adică nerestricţionată și nereglementată, în alte părți. Nu ne dorim acest lucru și aceasta este exact diferența dintre PPE-DE și grupul nostru.
Permiteți-mi să mai spun câteva cuvinte despre situația economică, pe care ați menționat-o. Dl Nyrup Rasmussen va exprima acest lucru în mod clar și precis. În plus față de această activitate, pe care dl Schulz o publică și o promovează în prezent pe teritoriul Europei - vă rog, prin urmare, să acceptați scuzele dlui Schulz - aș dori să clarific încă o dată: criza economică a arătat încă o dată că lipsa de coordonare economică, pentru care nu numai Comisia, ci și Consiliul sunt responsabile, este de vină parţial pentru modalitatea insuficientă în care abordăm această criză. Într-un mod sau în altul, ar fi existat o criză, însă faptul că nu deținem suficiente instrumente pentru a o contracara, că nu am făcut încă progrese cu fondurile europene, este un lucru care ne dezamăgește profund.
Ultimul aspect pe care aș dori să-l menționez, întrucât este de o importanță deosebită pentru mine, este creșterea ratei șomajului în rândul tinerilor. Dl comisar Špidla a spus-o foarte clar: o generație de oameni tineri intră acum pe piața ocupării forței de muncă și ce găsește? O imensă rată a șomajului în rândul tinerilor! Așadar, cu toții trebuie să facem ceva în legătură cu acest lucru. Fiecare dintre noi - Consiliul, Comisia, precum și guvernele individuale trebuie să depună eforturi pentru a se asigura că primul lucru pe care tinerii îl experimentează pe piața forței de muncă nu este șomajul, ci formarea profesională și educația suplimentară, astfel încât să fie mai bine pregătiţi pentru piața forței de muncă. Trebuie să transmitem împreună acest mesaj tinerilor, întrucât acesta este extrem de important pentru stabilitatea socială în societatea noastră.
Graham Watson
în numele Grupului ALDE.- Dle Președinte, ne apropiem de următorul Consiliu European cu anxietate temperată de ambiție. Un punct important de pe ordinea de zi ar trebui să fie, bineînțeles, numirea următorului președinte al Comisiei, însă acea numire nu poate fi considerată în mod izolat. Președintele este susținut de către comisari și, în lumina impasului în care se află Tratatul de la Lisabona, nu știm nici cum vor fi ocupate aceste posturi.
Așadar, când solicităm cetățenilor europeni să-și aleagă noii parlamentari în doar patru săptămâni de acum înainte, facem acest lucru pe baza incertitudinii și riscăm ca acel vid să fie umplut de oportunismul oponenților Europei. A venit timpul să clarificăm modul în care vom proceda. Dl Daul și-a exprimat hotărârea ca cel mai mare grup să propună președintele Comisiei, așa cum s-a întâmplat acum cinci ani. Grupul meu respectă această logică. Viitorul președinte al Comisiei, indiferent de momentul în care dumnealui sau dumneaei va fi numit, trebuie să cunoască temeiul juridic şi perioada de timp dedicată numirii colegiului comisarilor. Abordarea logică este de a face toate numirile pe baza Tratatului de la Nisa, sau toate pe baza Tratatului de la Lisabona. Acesta este tipul de certitudine de care au nevoie cetățenii. Acele state membre care încă trebuie să ratifice Tratatul de la Lisabona ar trebui să acționeze pentru ca acest lucru să se realizeze mai ușor. Mâine, Senatul ceh va vota tratatul, cu o majoritate necesară de trei cincimi. Presupunând aprobarea acestuia, documentul va fi trimis la biroul dlui Klaus. Acesta ar trebui să îl semneze imediat.
Dle președinte în exercițiu, președinția dumneavoastră nu a fost rea. Așa cum a spus dl Barroso, o serie de acte legislative au fost încheiate cu succes, însă faptele globale - în ciuda celor mai bune eforturi depuse de dumneavoastră și de echipa dumneavoastră, dle Vondra și vă dorim numai bine - sunt că am avut primul președinte eurosceptic al Consiliului și prăbușirea unui guvern la jumătatea președinției. De asemenea, îmi pare rău să vă reamintesc, însă ne poate lua ceva timp pentru a uita sculptura Entropa, indiferent de cât de mult ne-am dori acest lucru. Așadar, atunci când dl președinte îl înlocuiește pe dl prim-ministru în prezidarea reuniunii la nivel înalt, să-l lăsăm să-și încheie mandatul cu un punct pozitiv. Să-l lăsăm să-și confirme semnătura Tratatului de la Lisabona.
În ceea ce privește Tratatul de la Lisabona, acesta nu va defini campania electorală europeană. Alegătorii europeni sunt mai puțin interesați de aspectele constituționale decât de soluțiile practice pentru problemele cu care se confruntă și vă îndemn să recunoașteți aceste probleme în cadrul reuniunii dumneavoastră la nivel înalt. Economia Europei continuă să scârțâie sub greutatea recesiunii, iar cetățenii trebuie să știe cum vom ușura acea greutate. În acest sens, grupul meu salută propunerile Comisiei privind fondurile speculative, ca fiind un prim pas potrivit. Mediul european rămâne în pericol, în timp ce haosul climatic se apropie tot mai mult, iar alegătorii trebuie să vadă că Uniunea Europeană poate riposta. Valorile Europei sunt subminate de încălcarea drepturilor omului, care au loc în imediata noastră apropiere, iar oamenii trebuie să înțeleagă că Uniunea Europeană își păstrează dreptul de a rezolva aceste nedreptăți. Acestea sunt provocările din zilele noastre. Această campanie electorală trebuie să arate că Europa este la înălțimea sarcinii și că doar Europa este pregătită pentru a face acest lucru.
Brian Crowley
- Dle Președinte, dle președinte în exercițiu, dle președinte al Comisiei, reuniunea Consiliului care va avea loc luna viitoare va pune un accent deosebit pe problemele economice ale Uniunii Europene. Trebuie elaborate propuneri care să aducă economia la starea sa anterioară. Aceste propuneri trebuie puse în aplicare imediat, pentru a reporni economia.
în numele Grupului UEN - Astăzi, când vorbim despre viitorul Europei, 99% dintre oamenii cărora ne adresăm, sau cărora pretindem că ne adresăm, nu le pasă de viitorul Europei la fel de mult ca de propriul viitor. Acestora le pasă de situaţia economică și de incertitudinea care există în prezent. De prea multe ori în acest plen, sau chiar în cadrul instituțiilor Uniunii Europene, părem a fi blocați pe obținerea unor fixații ideologice peste alte fixații ideologice, mai degrabă decât să abordăm problemele reale și exigente cu care se confruntă oamenii.
În acest sens, cred că am văzut deja un mare spirit de conducere din partea Comisiei și a Consiliului în ceea ce privește răspunsul lor inițial la criza economică. O acțiune decisivă și imediată pentru a aduce stabilitate în sistemul bancar; acțiune decisivă și imediată pentru a crea un nivel de siguranță și încredere în modul de funcționare al piețelor din cadrul Uniunii Europene; și, cel mai important dintre toate, ambiția - o viziune ambițioasă a ceea ce poate deveni viitorul. Fără să se aștepte reacția sau răspunsul la evenimente în altă parte, ci să ducă lupta indiferent de ce se va întâmpla.
Mai degrabă decât să acuzăm un comisar sau un altul și decât să facem politica partidului, așa cum au încercat unii în această privință, ar trebui să ne străduim să ne reunim şi să stabilim o nouă cale cu privire la modul de a reacţiona cât mai bine. În realizarea acestui obiectiv, trebuie să fim inovatori, trebuie să fim creativi și, cel mai important, trebuie să fim cinstiți cu oamenii cu privire la ceea ce suntem capabili de a oferi și de a face. De prea multe ori avem tendința de a vorbi cu frânturi de fraze și de a juca pentru galerie, mai degrabă decât de a aborda evenimentele efective din fața noastră.
Am comis greșeli în trecut: a greși este uman, a ierta este divin, după cum spune proverbul. Chiar și mai important, după cum spune proverbul, poate că suntem cu toții în groapă, dar unii dintre noi privesc spre stele. Aceasta este ambiția de care avem nevoie acum pentru a ne asigura că putem soluţiona situația economică din Uniunea Europeană, crea noi locuri de muncă, noi speranțe și noi oportunități pentru a asigura că înțelepciunea colectivă, forța colectivă și puterea colectivă pe care le prezintă acum Uniunea Europeană pot fi folosite ca o putere a binelui, nu doar în Europa, ci în întreaga lume, pentru a stabili un exemplu a ceea ce ar trebui să se întâmple.
În sfârșit, aș dori să mulțumesc actualului președinte în exercițiu, dl Vondra, pentru contribuția sa continuă la această dezbatere în cadrul camerei, pentru respectul și curtoazia pe care ni le-a arătat de fiecare dată și, în ciuda circumstanțelor politice dificile care există acasă, pentru faptul că a continuat să furnizeze programul pentru Președinția cehă.
În concluzie, aș dori să spun că atunci când combatem aceste viitoare alegeri, nu beneficiez de luxul de care alți colegi pot avea parte, de a mă regăsi pe o listă. În fiecare zi trebuie să ies și să întâlnesc oameni obișnuiți și să mă confrunt cu preocupările lor obișnuite. Aceștia sunt îngrijorați de slujbele lor, de ipoteci și viitorul copiilor lor și la aceste lucruri ar trebui să răspundem noi.
Monica Frassoni
în numele Grupului Verts/ALE. - (IT) Dle Președinte, doamnelor și domnilor, mâine veți decide dacă veți aproba sau nu Tratatul de la Lisabona. Sperăm, bineînțeles, că ne veți elibera din această situație iritantă.
Acestea fiind spuse, putem doar afirma că situația în care ne aflăm astăzi dezvăluie încă o dată totala nepotrivire a procedurii de reformă a tratatului. Procedura unanimității este o greșeală. Acest Parlament a transformat-o într-un punct de controversă în 1984 și a propus, împreună cu Altiero Spinelli, ca tratatele să fie ratificate cu o majoritate și cine nu dorește să le ratifice, să fie exclus fără remușcări, cu un acord privind modul de a-şi continua activitatea. Considerăm că aceasta ar fi reprezentat o reformă constituțională pentru acele vremuri și mi-e teamă că acest Parlament a irosit cu adevărat o oportunitate în acest mandat pentru a fi o forță motrice pentru integrare și o forță motrice pentru reforma pozitivă a tratatelor, prin tolerarea acestei proceduri nesatisfăcătoare.
Este adevărat că dl președinte a subliniat, de asemenea, faptul că următorul Consiliu European va avea loc după alegeri - și a declarat, de asemenea, iar mulți dintre noi au retrăit sentimentul, că acest Consiliu European ar trebui să numească viitorul președinte al Comisiei. Totuși, nu considerăm că acest lucru este necesar, mai ales dacă nu este clar ce se va întâmpla cu tratatul: noi considerăm că fie întreaga Comisie, inclusiv președintele său, ar trebui numiţi în conformitate cu Tratatul de la Nisa, fie că președintele și, de asemenea, Comisia, ar trebui numiți în conformitate cu Tratatul de la Lisabona. Cred că ar fi o greșeală să "combinăm lucrurile”; ar fi o înșelătorie pentru alegători și pentru public, întrucât ar fi și mai clar că această instituție este doar un preș de şters picioarele când vine vorba de interesele statelor membre și ale guvernelor.
Dle Swoboda, l-ați criticat foarte ușor pe dl președinte Barroso pentru politica domniei sale, însă aș dori să vă repet ceea ce grupul nostru a spus deja de ceva timp: dacă vrem să evităm ca politicile dlui președinte Barroso să recâștige majoritatea în acest Parlament, nu numai că trebuie să câștigăm alegerile, ci trebuie să și propunem un alt candidat; un lucru pe care grupul dumneavoastră refuză să facă. Dl președinte Barroso este, în mod evident, complet pe cont propriu în această campanie și consider că aceasta este o greșeală foarte gravă, pentru care cred că grupul dumneavoastră este principalul responsabil: problema nu este bietul domn McCreevy, ci abordarea acestui întreg mandat parlamentar, eforturile Social Democraților precum dl Verheugen și alte lucruri care nu ne-au impresionat nici pe noi, nici pe dumneavoastră, în acest mandat.
Vreau să spun foarte repede două lucruri privind problema spiritului de conducere, sau a presupusului spirit de conducere al Uniunii Europene asupra schimbărilor climatice. Un lucru este foarte clar: Consiliul European nu a vrut să-și pună banii pe masă. Prin urmare, nu avem o înţelegere cu privire la cum stau lucrurile astăzi, întrucât este clar că și dacă Statele Unite ni se alătură, dacă nu oferim o înțelegere financiară, 100 miliarde EUR, țărilor care trebuie să adopte măsuri pentru a se adapta și a atenua schimbările climatice, nu vom avea un acord la Copenhaga. Din moment ce noi am fost cei care ne-am dat atâtea aere și mofturi ca lideri, dacă nu putem prezenta acești bani și aceste măsuri, nu vom reuși să obținem o înțelegere și cea mai mare parte a responsabilității va reveni cetăţenilor europeni.
Trecând la problema crizei pe piața financiară, aș dori să spun că suntem puțin inconsistenți, întrucât, pe de o parte susținem că trebuie neapărat să o gestionăm, să o limităm și să o reglementăm, însă pe de altă parte, când, de exemplu, propunem CARICOM să ajungă la un acord cu privire la această chestiune, ce propunem de fapt? Liberalizarea completă a conturilor curente pentru toți rezidenții, a conturilor de capital pentru investitorii cu active practic nelimitate fără norme pentru serviciile financiare: prin urmare, în ceea ce privește serviciile financiare, precum și în ceea ce privește schimbările climatice, adoptăm reguli pe care pe urmă nu le putem gestiona pentru a asigura că sunt respectate fie la nivel intern, fie în relațiile noastre externe. Cred că, în aceste zile, consecvenţa este adevărata problemă a Uniunii Europene.
Ilda Figueiredo
Dle Președinte, următoarea reuniune a Consiliului trebuie să ia în considerare situația economică și socială gravă, cauzată de criza în capitalism și de politicile neoliberale. Liderii Uniunii Europene nu se mai pot sustrage responsabilităților lor. Nici toți aceia care au împins pe fundal apărarea producției și a drepturilor sociale și de muncă, pentru a acorda prioritate liberalismului strategiei de la Lisabona, criteriilor iraționale ale Pactului de stabilitate și creștere, precum și abordarea făcută de Banca Centrală Europeană, cu independența sa falsă care, de fapt, a servit doar interesele grupurilor financiare și economice.
Previziunile actuale ale Uniunii Europene, care indică o scădere a PIB-ului cu aproximativ 4% anul acesta, cu stabilizare doar în 2010, însoțită de o pierdere de 8,5 milioane de locuri de muncă pe parcursul acestor doi ani și o previziune că rata șomajului va atinge în jur de 11%, sunt foarte grave și demonstrează ineficiența măsurilor adoptate până în prezent.
Cine poate fi indiferent la această creștere exponențială în șomaj, care poate atinge 30 de milioane de șomeri în Uniunea Europeană? Trebuie, așadar, să ne desprindem urgent de politicile neoliberale la nivel comunitar, care au agravat criza în capitalism. Trebuie să acordăm urgent prioritate creării locurilor de muncă cu drepturi, protecției producției bazate pe Comunitate, îmbunătățirii serviciilor publice și unei repartizări echitabile a venitului, pentru a reduce sărăcia. Avem urgent nevoie de coeziune economică și socială pentru a înceta să fim doar o expresie fără niciun conținut clar și avem nevoie ca principiul "scapă dacă poți” să fie abandonat.
Avem nevoie de o suplimentare a bugetului UE, pentru a asigura că există solidaritate și un sprijin crescut pentru oamenii cei mai afectați și pentru cele mai slabe economii. Trebuie să creăm locuri de muncă cu drepturi pentru tineri, femei și șomeri, să creștem puterea de cumpărare a populației, să stimulăm cererea și să sprijinim întreprinderile micro, mici și mijlocii.
În loc să continuăm să insistăm pe proiectul Tratatului de la Lisabona, trebuie să respectăm decizia suverană a poporului irlandez.
În loc să continuăm să insistăm pe prioritatea pentru sectorul financiar, trebuie să punem capăt paradisurilor fiscale și să acordăm prioritate sectoarelor productive ale Uniunii Europene, eliminând Pactul de stabilitate și creștere și înlocuindu-l cu un pact de dezvoltare și progres social.
În loc să continuăm să liberalizăm reglementările și să creștem flexibilitatea pieței muncii, trebuie să ne concentrăm asupra investițiilor publice, care pot stimula sectoarele productive, preveni surplusurile, reduce ziua medie de lucru fără nicio pierdere de plată, preveni șomajul și asigura accesul universal la serviciile publice de înaltă calitate în domeniul sănătății, educației și formării profesionale, cercetării, locuințelor, justiției și mediului.
Acestea sunt lucrurile pe care locuitorii țărilor noastre le așteaptă de la noi. Dacă vrem ca mai mulți cetățeni europeni să ia parte la alegerile europene, atunci trebuie să răspundem în modul în care publicul larg și lucrătorii din țările noastre îl doresc și îl merită.
Hanne Dahl
în numele Grupului IND/DEM. - (DA) Dle Președinte, reuniunea la nivel înalt privind ocuparea forței de muncă a fost plănuită, de fapt, pentru data de 7 mai, la Praga. După cum știm cu toții, în ultimii ani, ocuparea forței de muncă a reprezentat un punct constant pe agenda reuniunii la nivel înalt din primăvară. Liderii statelor membre au discutat aici așa-numita strategie de la Lisabona, care este planul UE pentru locuri de muncă mai multe și mai bune. Este, de asemenea, forumul în cadrul căruia reprezentanți ai partidelor de pe piața muncii au avut posibilitatea de a-și prezenta punctele de vedere privind ocuparea forței de muncă. Cu toate acestea, nu a devenit o importantă reuniune comună la nivel înalt privind creșterea ratei șomajului în Europa. În schimb, va avea loc o reuniune la nivel înalt a Troicăi, care este cu mult mai puțin ambițioasă. Cei aflați la conducerea UE au ales, astfel, să nu trimită un semnal clar înaintea alegerilor pentru Parlamentul European. Aproape că s-ar fi putut face intenționat!
La o întâlnire cu secretarul general al CES, dl John Monks, mi s-a dat de înțeles că anunțul este un semnal foarte prost pentru lucrători. Dl Monks nu are îndoieli asupra faptului că lasă impresia că liderii Europei nu sunt suficient de preocupați de șomaj. Lucrătorii au impresia că nu au nicio posibilitate să se adreseze la cel mai înalt nivel. Potrivit Comisiei - o serie din colegii mei deputați au atins acest subiect - șomajul va crește cu 11% în 2010, iar deficitul bugetar se va mări substanțial până la 7,5% din produsul intern brut. Aceasta nu este o supraestimare a situației; mai degrabă contrariul. Reprezintă o provocare semnificativă pentru actualul sistem de monedă unică.
O serie de țări au probleme foarte mari cu moneda euro. Printre acestea se numără Irlanda, țările mediteraneene și țările din Europa de Est, iar problemele au fost agravate în mod semnificativ de criza economică internațională. Țările care sunt în afara zonei euro, precum Marea Britanie, Danemarca și Suedia, se descurcă bine. În consecință, cred că o reuniune la nivel înalt în iunie poate evita adoptarea unei poziții privind faptul că există atât de multe tensiuni interne în sistemul euro. Reuniunea la nivel înalt din iunie trebuie să facă o declarație privind felul în care țările care se confruntă cu probleme deosebit de importante se pot salva din jugul de fier al monedei euro.
Firește, se poate alege să se creeze "guvernul economic”, însă mai trebuie doar să aud despre o țară care dorește să acorde UE părți substanțiale din politica sa financiară - nici măcar cea mai puternică națiune din UE, Germania. Prin urmare, aș întreba: câți oameni din UE vor avea de suferit în cadrul unui sistem euro care, de fapt, înseamnă că cetăţenii din Europa trebuie să sufere potrivit criteriilor fără speranță ale pactului de stabilitate și creștere? Așa cum am menționat anterior, situația este deosebit de gravă în Irlanda, Grecia și o serie de alte state. Cred că aceste țări trebuie să știe că pot, bineînțeles, să se elibereze de cerințele stricte ale monedei euro, chiar dacă nu există nicio clauză privind retragerea. Cred că este timpul ca țările să poată să stabilească propria politică a ocupării forței de muncă.
Jana Bobošíková
(CS) Dle președinte în exercițiu, dle viceprim-ministru Vondra, deși sunteți reprezentantul unui guvern în derivă, acest lucru nu vă scutește de responsabilitatea pe care o aveți, nu doar față de cetățenii din Republica Cehă, ci și față de întreaga Uniune Europeană. Prin urmare, fac apel la dumneavoastră să încetați promovarea nedemocratică și falsă a Tratatului de la Lisabona și să informați cetățenii cu privire la adevărata stare de fapt. Vă rog să le spuneți că Uniunea Europeană funcționează eficient chiar și într-o criză economică, că ia măsurile necesare, că statele membre pot să se ajute reciproc și că Tratatul de la Lisabona este complet inutil pentru toate acestea. Ar trebui să retrageți în mod public afirmația scandaloasă a președinției cehe că cine nu acceptă Tratatul de la Lisabona trebuie să părăsească Uniunea. Ar trebui să spuneți sincer că atuurile juridice se află acum în mâinile celor care nu au ratificat Tratatul de la Lisabona, ale irlandezilor și ale altor popoare din Europa care gândesc liber. Ar trebui să spuneți că tratatele actuale nu pot fi revocate în mod unilateral și că retragerea din UE este posibilă doar cu consimțământul tuturor statelor membre; și că, prin urmare, niciun stat membru nu poate fi exclus din UE fără propriul consimțământ.
În sfârșit, dle viceprim-ministru Vondra, ar trebui să vă retrageți afirmația falsă conform căreia 25 de țări au aprobat Tratatul de la Lisabona. Dacă sunteţi la curent cu evenimentele, atunci trebuie să știți că ratificarea nu a fost finalizată în șase țări, inclusiv Germania și Polonia. De asemenea, vă rog să rețineți faptul că Tratatul de la Lisabona a fost respins nu doar de cetățenii irlandezi, ci și, de exemplu, de proeminentul politician german de stânga, dl Oskar Lafontaine, de proeminentul politician creștin democrat și fost președinte al Curții Constituționale Federale și Președinte al Germaniei, dl Roman Herzog și de fostul membru al acestui Parlament, dl Graf von Stauffenberg, fiul presupusului asasin al lui Adolf Hitler. În final, dar nu în ultimul rând, este respins de președintele din propria dumneavoastră țară, dl Václav Klaus. Argumentele prezentate de aceste persoane au un numitor comun: îngrijorările cu privire la impactul unei pierderi masive a suveranității statelor membre asupra vieții de zi cu zi a cetățenilor din statele membre ale UE.
Dle viceprim-ministru Vondra, acum 20 de ani ați contribuit personal la căderea unui regim care și-a asuprit vecinii, și-a tratat cu dispreț cetățenii și și-a mințit poporul. Pentru acest lucru, sunteți respectat pe bună dreptate. De aceea, nu pot să înțeleg de ce vă coborâți acum la aceleași practici. Acordați pondere argumentelor tuturor celor care compară Uniunea Europeană cu Consiliul socialist pentru asistență economică reciprocă și care aseamănă Bruxelles-ul cu Moscova. Aș dori să subliniez faptul că reputația președinției cehe nu a fost știrbită de căderea guvernului ceh, ci de presiunea flagrantă ce se pune asupra Irlandei, în care Președinția cehă joacă un rol. Să nu mai vorbim despre minciunile spuse despre Tratatul de la Lisabona de cei mai înalți reprezentanți ai președinției - minciuni cu care discreditați procesele democratice ale Uniunii Europene. Poate că ați demisionat, dar încă aveți responsabilități. Vă rog să vă asigurați că ultimul Consiliu European din cadrul președinției cehe își îndeplinește funcția în așa fel încât impresia lăsată de țara noastră să nu fie una de totalitarism, coerciție și minciuni, ci una de respect pentru democrație, libertate și, mai presus de toate, pentru faptele adevărate. Doar în acest mod putem confirma că nu au fost în zadar demonstraţiile de acum 20 de ani, când oamenii şi-au zornăit cheile în pieţele oraşelor.
Timothy Kirkhope
Dle Președinte, Președinția cehă a obținut succese importante în momente dificile, iar acest record se datorează nu în ultimul rând aptitudinilor personale ale dlui prim-ministru Topolánek și ale dlui ministru Vondra, care este alături de noi astăzi. Aș dori să profit de această ocazie pentru a le aduce un omagiu și a le mulțumi pentru munca domniilor lor din ultimele cinci luni.
Fără îndoială, situația economică va domina reuniunea la nivel înalt din iunie, care se va concentra, desigur, asupra măsurilor pe termen scurt și mediu în urma cărora consumatorii să cheltuiască, iar băncile să acorde din nou credite. Totuși, ar trebui să analizeze și modul în care UE poate sprijini întreprinderile pe termen mai lung. Pentru unele afaceri mici, acest lucru va însemna îmbunătățirea accesului la finanțare și maximizarea oportunităților acestora pe piața unică, însă pentru multe dintre acestea, răspunsul va fi pur și simplu ca politicienii să reducă birocrația și interferența.
De aceea, nu i se poate permite Europei să o ia pe o cale socialistă în această lună iunie. Declinul economic a împins socialiștii să-și arate adevărata față. Aceștia consideră că politicienii ar trebui să dicteze numărul de ore pe care le puteți lucra. Ei consideră că sindicatele ar trebui să vă prescrie condițiile de muncă. Mai presus de toate, aceștia consideră că ei, mai degrabă decât oamenii, știu cel mai bine. Nimic nu ilustrează mai bine atitudinea "politicianul știe cel mai bine” decât recenta dezbatere asupra Directivei privind timpul de lucru.
Săptămâna trecută, deputații europeni au fost mulțumiți să poată vedea cea mai recentă încercare a deputaților europeni din cadrul Partidului Laburist din Marea Britanie de a eschiva Marea Britanie de la directivă. În Marea Britanie, 3 milioane de oameni fac uz de derogare. Afacerile sale, lucrătorii și serviciile publice se bazează pe această posibilitate.
Președinția cehă este de partea lucrătorilor în această dezbatere și o felicit pentru ajutorul pe care ni l-a acordat pentru a însoţi acest recent atac al socialiștilor. Invit Consiliul din iunie să rezolve această problemă o dată pentru totdeauna și să stabilească în mod clar faptul că lucrătorii şi nu politicienii, ar trebui să-și aleagă timpul de lucru.
Poul Nyrup Rasmussen
Dle Președinte, stau aici cu sentimentul că sunt pe o altă planetă și mă întreb ce se întâmplă chiar acum. Este ciudat. Ne aflăm în cea mai gravă criză de la 1929. Cu două zile în urmă, comisarul Almunia a spus că vom avea o creștere cu 4% mai puțin anul acesta, iar anul viitor vor fi 27 de milioane de șomeri. Dle Barroso, a comparat cu ultimii doi ani - anul curent și anul trecut - şi a precizat că este egal cu o creștere de 10 milioane de șomeri.
Și ce aud? Nimic! Nimic! Aud că intenția este de a avea un mesaj și aud că intenționați să faceți ceva pentru a-i ajuta pe cei care suferă cel mai mult. Pot însă să vă reamintesc că o rată a șomajului de 11,1% anul viitor înseamnă 27 de milioane de șomeri? Pot să vă reamintesc faptul că în cadrul reuniunii la nivel înalt G20, cu puțină rezistență din partea unor lideri europeni, ați acceptat că dacă există un motiv, suntem dispuși să facem mai mult pentru a ne angaja într-o creștere economică ridicată?
Dle președinte al Comisiei, am 27 de milioane de motive bune pentru a face mai mult. De aceea am recurs astăzi la dumneavoastră. Știu că sunteți un om rezonabil; Știu că ascultați argumentele. Pot să vă adresez următoarea propunere? Propun să organizați trei reuniuni la nivel înalt foarte atent planificate înainte de reuniunea la nivel înalt din iunie, cu un grup selectiv de persoane, în care să formulați un nou plan de redresare - un plan de redresare care să corespundă cu plus 2% din cererea reală, cu 0,5% finanțare la nivel european - jumătate finanțat de state și jumătate finanțat de municipalitate; în care să adăugați un nou plan social pentru a avea grijă de costurile imense ale acestei crize a lipsei locurilor de muncă și pentru a trece la distribuirea inteligentă a sarcinilor, în timp ce folosiți programul Erasmus pentru a asigura că tinerii, în loc să fie șomeri, sunt implicați într-un sistem de formare profesională; și, în cele din urmă, așa cum aţi precizat dumneavoastră în mod indirect astăzi, că acum încercați serios să propuneți euroobligațiuni într-un mod bine axat, bine făcut, bine planificat, pentru a avea grijă de acele țări care nu-și pot finanța propriul plan de redresare.
Putem realiza acest lucru dacă luăm o nouă decizie; putem realiza acest lucru dacă exersăm adevărata gestionare a crizei și putem să o facem dacă acum spunem cu adevărat: permiteți-ne să nu începem prin a întreba Berlinul, Londra sau Parisul ce să facem, ci haideţi să începem prin a arăta spiritul de conducere al Comisiei prin prezentarea unei propuneri care nu este destinată pentru a se potrivi tuturor. Nu toată lumea va fi fericită la început, însă este o precondiție pentru a scoate Europa din această teribilă criză economică.
Elisa Ferreira, excelenta noastră raportoare, împreună cu majoritatea Parlamentului European, v-a propus un nou efort puternic de redresare. Așadar, aceasta nu este doar poziția noastră din Grupul Socialist, Partidul Socialiștilor Europeni, Social Democrații, ci o dorință comună că ar trebui să faceți ceva mai mult. Vă rog să faceți acest lucru. Spiritul de conducere înseamnă să-ți asumi şanse, să-ți asumi riscuri și să preiei conducerea.
Andrew Duff
Dle Președinte, nu propun să se pună presiune asupra senatorilor cehi sau a poporului irlandez în dezbaterea din această după-amiază, așa că o să cresc presiunea asupra Comisiei - și în special asupra dlui președinte.
Se așteaptă ca Consiliul European să-l numească pe dl președinte Barroso pentru un al doilea mandat și, în astfel de circumstanțe, ne-am aștepta să vedem și să discutăm o declaraţie din partea dlui președinte Barroso. Va publica dumnealui un astfel de program și ce va conține? În mod central și sigur, ar trebui să tragă concluzii din turbulențele financiare și prăbușirea economică, în special pentru că ne apropiem de raportul bugetar înainte de 2012.
Trebuie să modificăm dimensiunea și forma bugetului, astfel încât să răspundă mai direct priorităților noastre politice de top. Noua Comisie ar trebui să pledeze în favoarea unui transfer de cheltuieli de la nivel național la nivel european, în interesul eficienței costurilor și a valorii adăugate. Ar trebui să includă, ca un obiectiv important, o extindere în dimensiune a zonei euro și să sprijine un Eurogrup mult mai puternic, dedicat unei discipline fiscale mai exigente și unei politici economice comune, nu doar politicile macroeconomice naţionale prost coordonate pe care le avem în prezent.
Și da, ar trebui să includă o propunere pentru creșterea euroobligațiunilor, plus supraveghere federală mai mare pentru sectorul financiar și un stimul fiscal adecvat, însoțite de un stimul adecvat al comerțului, declanșat de redeschiderea negocierilor comerciale de la Doha.
Georgios Toussas
(EL) Dle Președinte, singurul lucru nou pe care reuniunea la nivel înalt a Consiliului Uniunii Europene din 18 iunie 2009 îl poate adăuga sunt noi dificultăţi pentru clasele muncitoare și clasele populare și noi subvenții și sprijin pentru grupurile de monopol din Uniunea Europeană. Uniunea Europeană și guvernele statelor membre servesc în mod constant interesele de capital, iar lucrătorii vor plăti prețul crizei capitaliste. Știm cu toții ce înseamnă acest lucru: concedieri în masă, creștere abruptă a șomajului, reduceri drastice de salarii și de pensii, noi măsuri fiscale opresive, eliminarea zilei de muncă de opt ore, divizarea timpului de lucru în timp activ și inactiv, o creștere a timpului de lucru neplătit și o săptămână de lucru de 78 de ore și aplicarea generală a flexicurității, ceea ce înseamnă relații industriale minime, locuri de muncă temporare pe fracțiune de muncă, șomaj perpetuu, un atac asupra acordurilor colective și privatizarea suplimentară a sistemelor de asigurări și pensii, sănătate, asistență socială și educație, pe de o parte și subvenții și pachete de scutiri de impozite pentru monopoluri, pe de altă parte.
Viitoarea reuniune la nivel înalt privind ocuparea forței de muncă din 7 mai este pregătită pe baza acestei strategii de servire a intereselor capitalului. În același timp, agresiunea imperialistă și militarizarea Uniunii Europene sunt intensificate. Este promovată impunerea Tratatului de la Lisabona, în ciuda și împotriva dorinței oamenilor și a opoziției acestora exprimată în referendumuri, precum în Franța, Olanda și Irlanda. Isteria anticomunistă și ecuația vulgară și de nedescris a fascismului și a comunismului devin politica oficială a Uniunii Europene și a statelor membre, care vizează partidele comuniste, pentru a ataca drepturile fundamentale și realizările lucrătorilor. La sfârșitul acestei perioade, lucrătorii trebuie să aprecieze critic Uniunea Europeană pe baza criteriilor de experiență cotidiană și de experiență de viață. Ce au câștigat lucrătorii? Ce au câștigat monopolurile?
Frank Vanhecke
(NL) Doamnă preşedintă, iată că ne luăm rămas bun de la Preşedinţia cehă, care şi-a început în mod strălucit mandatul cu discursul preşedintelui Klaus în acest plen, pe o notă mai degrabă sumbră. Din păcate, acel discurs a rămas fără aproape nicio urmare.
Dacă şi parlamentul ceh ratifică mâine Tratatul de la Lisabona, aceasta înseamnă că am fost complet induşi în eroare atunci. Totuşi oficial, Europa se află într-o situaţie fără ieşire. Ceea ce ne trebuie cu adevărat este o Uniune pregătită să se limiteze la îndatoririle sale de bază şi care nu intenţionează să acţioneze asemenea unui principal superstat în formare.
Ne confruntăm în prezent cu o criză economică deosebit de înfricoşătoare, cu o creştere enormă a ratei şomajului în Uniunea Europeană şi încă nu ştim cum se vor sfârşi toate acestea. Un Consiliu al şefilor de stat sau de guvern care în aceste vremuri nu reuşeşte să decidă că este o greşeală, de exemplu, faptul de a continua eforturile în materie de imigraţie şi de a lua în considerare integrarea Turciei, o ţară aflată încă mult în urma noastră ca dezvoltare economică, este, din punctul meu de vedere, un Consiliu de neînţeles care, în orice caz, face o greşeală deosebit de gravă.
Alojz Peterle
(SL) Salut călduros ambiţia preşedinţiei cehe şi sunt mulţumit de rezultatele excelente pe care le-a obţinut în timpul unor perioade dificile. Nu cred că rotaţia următoare a preşedinţiei şi alegerile europene ar trebui să limiteze domeniul de aplicare al ambiţiilor Uniunii Europene, în încercarea de a răspunde provocărilor care cer în mod evident mai multe politici comune. Nu am de gând să repet cât este de important, privitor la acest lucru, să ratificăm Tratatul de la Lisabona.
Am fost încântat să îi aud, atât pe prim-ministrul adjunct Vondra, cât şi pe preşedintele Barroso, vorbind despre obiective ţintă. Dacă vrem să reuşim în lupta împotriva schimbărilor climatice, va trebui să ne fixăm obiective înalte la Copenhaga. Aceste obiective sunt cruciale pentru succesul restructurării economice. Cu mulţi ani în urmă ştim cu toţii că, atunci când statul japonez şi-a fixat obiective înalte în ceea ce priveşte mediul, economia japoneză şi-a întărit de fapt pentru prima dată competitivitatea.
Aş mai adăuga de asemenea că unele persoane pun în prezent la încercare sustenabilitatea modelului social european. În mod normal, este uşor să pui în aplicare un asemenea model într-o perioadă de prosperitate economică şi în timpul decadelor de creştere pozitivă, însă consider că forţa modelului social european şi a modelului economiei sociale de piaţă trebuie să se facă simţită tocmai în vreme de recesiune. Cred cu tărie că vom reuşi să învingem şi această provocare şi sper că vom reuşi să folosim această perioadă de criză pentru a îmbunătăţi modul în care abordăm dezvoltarea. Sper, de asemenea, că vom reuşi să afirmăm dimensiunea de mediu a acelei abordări, nu doar cea socială.
Robert Goebbels
(FR) Doamnă preşedintă, domnule Vondra, domnule Barroso, doamnelor şi domnilor, economia mondială se afundă din ce în ce mai adânc într-o recesiune gravă. În ciuda a numeroase reuniuni la nivel înalt şi a altor întâlniri între diverse părţi, prăbuşirea activităţii economice continuă să reprezinte o prioritate importantă în Europa şi în lume.
Diversele planuri de redresare economică au încetinit, în cel mai bun caz, această alunecare pe o cale fără de întoarcere, dar nu se arată încă semne evidente de redresare. Ceea ce este mai rău, este că şomajul continuă să crească şi va depăşi 25 milioane de şomeri în Europa, ajungând poate până la 27 milioane în acest an, după cum a sugerat domnul Rasmussen.
Cu toate acestea, în loc să se concentreze asupra situaţiei dramatice a ocupării forţei de muncă, şefii de stat preferă să-şi găsească de lucru la următoarea reuniune la nivel înalt de la Praga cu "politica majoră” privind relaţiile viitoare cu anumite ţări de la graniţa răsăriteană a Uniunii.
Relaţiile de bună vecinătate sunt cu siguranţă foarte importante, însă trebuie să fim perfect înţeleşi în această privinţă: Parlamentul s-a declarat în numeroase ocazii ca fiind împotriva oricărei extinderi viitoare a Uniunii, cu excepţia cazului în care nu se va pune în aplicare, ca o precondiţie, o reformă instituţională care să permită funcţionarea mai eficientă a celor 27 de state membre existente.
Aş dori să adaug că orice extindere viitoare trebuie să fie precedată de reformă fundamentală a perspectivelor financiare şi de o creştere adecvată a bugetului Uniunii. Diplomaţia fără resurse financiare este doar un gest inutil.
Preşedinţia cehă a Uniunii ar fi servit mai bine intereselor Europei organizând o reuniune la nivel înalt dedicată în totalitate ocupării forţei de muncă. Cu toate acestea, îmi dau seama că familia Sarkozy, care preferă manevrele publicitare în detrimentul activităţilor politice autentice, a sabotat această reuniune atât de necesară şi sper ca în iunie anul viitor, electoratul european să-şi folosească voturile pentru a alege membri capabili să stabilească adevăratele priorităţi pentru Europa: ocuparea forţei de muncă, ocuparea forţei de muncă, ocuparea forţei de muncă, protecţia socială şi apărarea puterii de cumpărare.
Nu sunt întotdeauna de acord cu primul meu ministru, Jean-Claude Juncker, însă are cu siguranţă dreptate atunci când prezice şi citez, "o criză socială în eventualitatea unei creşteri abrupte a şomajului, aşteptată în lunile următoare”. Aşadar, limitându-se la o întâlnire informală pe tema ocupării forţei de muncă, liderii europeni au bătut în retragere în faţa crizei şi riscă o criză socială şi politică foarte gravă.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Pe 9 mai 1950, Robert Schumann a propus "Planul Schumann”, care a pus bazele cooperării economice între naţiunile europene. Marii politicieni şi gânditori ai Europei au înţeles foarte bine că forţa care putea uni Europa era o abordare comună a problemelor economice. Grupurile financiare şi economice interstatale, care au creat valoare adăugată şi locuri de muncă, au constituit baza acestei abordări.
Prin punerea în aplicare a propriilor planuri naţionale de redresare economică, statele membre au perturbat activităţile acestor grupuri europene; ne confruntăm, aşadar, cu numeroase probleme şi vor urma şi mai multe, dacă nu reuşim să refacem coordonarea politicilor economice la nivelul Uniunii Europene.
Sper ca printre noii lideri ai Europei să se găsească oameni precum Robert Schumann, Jean Monet şi Konrad Adenauer, care să privească dincolo de propriile interese naţionale.
Tunne Kelam
Doamnă preşedintă, aş dori să felicit Preşedinţia cehă cu privire la iniţiativa de a propune un parteneriat estic, care în curând va fi prezentat oficial şi aş dori să fac un apel la guvernele statelor membre, pentru a se dedica complet acestei iniţiative. Mai presus de toate, vecinii noştri din est trebuie să se simtă parteneri egali, acceptaţi în mod sincer ca asociaţi pe termen lung.
Sunt de acord că parteneriatul estic ar trebui să fie guvernat în baza principiilor proprietăţii comune, diferenţierii şi condiţionării. Cu toate acestea, principalul obiectiv este asigurarea unei victorii concludente în ceea ce priveşte democratizarea şi stabilirea statului de drept în aceste ţări. În cazul Belarus, avem nevoie de un progres gradual pentru a reacţiona la fiecare semn de progres concret în direcţia democraţiei provenit din partea actualilor lideri ai Belarus.
Unul dintre aspectele cruciale ale parteneriatului estic va fi liberalizarea vizelor. Aş dori să vă reamintesc propunerea Comisiei din decembrie anul trecut de a elimina pe parcurs necesitatea vizelor pentru cetăţenii celor şase viitori parteneri. Din păcate, această abordare revoluţionară a fost înlocuită de una mult mai modestă: o ofertă de a introduce proceduri simplificate pentru obţinerea vizelor pe termen lung, aplicabile de la caz la caz. Cu toate acestea, un parteneriat estic de succes are nevoie de hotărâre şi de o deschidere pozitivă din partea noastră.
Este esenţial să ne motivăm partenerii pentru a-şi lua un angajament total faţă de valorile şi normele europene. Acest lucru se aplică în special Ucrainei. Nu putem demara parteneriatul nostru estic cu mesaje vagi şi ezitante cu privire la viitorul Ucrainei. O Ucraină democratică şi europeană solidă reprezintă cheia către o Rusie democratică, de încredere şi care respectă legea. -
Jo Leinen
(DE) Doamnă preşedintă, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, domnule preşedinte al Comisiei, reuniunea la nivel înalt din iunie va trebui să abordeze din nou Tratatul de la Lisabona - sperăm că pentru ultima dată înainte de a intra în vigoare. Domnule Vondra, vă urez numai bine mâine în cadrul Senatului ceh, sper ca lucrurile să decurgă bine şi să rămânem apoi doar cu referendumul din Irlanda. Va trebui apoi să negociaţi pachetul de garanţii cu Irlanda. Desigur, va trebui apoi să îndeplinim aşteptările populaţiei irlandeze şi ale guvernului irlandez. Cu toate acestea, trebuie să avem grijă să nu creăm noi obstacole pentru celelalte state membre, dacă, de exemplu, vreuna dintre aceste garanţii va trebui să fie ratificată ulterior încă o dată în toate statele. Poate că puteţi adăuga câte ceva referitor la modul în care acest pachet este pregătit pentru luna iunie.
În al doilea rând, domnule preşedinte al Comisiei, suntem interesaţi desigur de alegerea noului preşedinte al Comisiei. Noi, Parlamentul European, am dori un acord cu Consiliul cu privire la procedura din iunie/iulie. Am dori consultare, aşa cum este stipulat pentru viitor în Tratatul de la Lisabona. Domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, aţi putea spune şi dumneavoastră ceva despre acest lucru?
Olle Schmidt
(SV) Vă mulţumesc, doamnă preşedintă, domnule Barroso, preşedinte al Comisiei , domnule Vondra. Unul dintre principalele puncte din cadrul reuniunii la nivel înalt din iunie va fi probabil numirea unui nou preşedinte al Comisiei. Presa a relatat că Grupul Socialist din Parlamentul European nu va vota în favoarea realegerii dumneavoastră, domnule preşedinte Barroso, dacă nu promiteţi deschiderea Directivei privind detaşarea lucrătorilor.
Aceasta este o discuţie neobişnuită. Poziţia adoptată anterior de Comisie este de a încerca să evite deschiderea unei directive foarte complicate şi sensibile din punct de vedere politic şi de a se asigura în schimb că statele membre care întâmpină probleme în îndeplinirea condiţiilor directivei vor aduce modificări în propriile legislaţii naţionale. Domnule comisar Barroso, aş dori să vă pun o întrebare foarte explicită, având în vedere apropiata campanie electorală: Comisia şi dumneavoastră înşivă sunteţi încă de părere că, în situaţia actuală, nu există niciun motiv pentru a deschide Directiva privind detaşarea lucrătorilor?
Pervenche Berès
(FR) Domnule Preşedinte, domnule Vondra, domnule Barroso, sunt uşor surprinsă de cronologia Europei. Comisia ne expune prognozele economice, prevestind că, în decurs de trei luni, perspectivele de creştere economică în Uniunea Europeană şi în zona euro vor scădea de la minus 1,9% la minus 4%, iar la întâlnirea miniştrilor de finanţe, principalele lor domenii de interes sunt viabilitatea pe termen lung, calitatea finanţelor publice şi urmărirea reformelor structurale. Cred că glumiţi.
În turneul electoral, votanţii ne întreabă direct. Unde este Europa? Ce face Europa? Ce propuneri a făcut preşedintele Barroso pentru a-i ajuta pe acei oameni care s-ar putea trezi mâine fără locuri de muncă?
Ne aflăm într-o situaţie în care pare din ce în ce mai evident că realitatea strategiei alese de actuala echipă, sub conducerea domnului Barroso, este o strategie à la japonaise: cu alte cuvinte, acţionează prea târziu şi, astfel, într-o manieră ineficientă şi costisitoare. Nu aceasta este ceea ce ne dorim.
De asemenea, permiteţi-mi să vă spun, domnule Barroso, întrucât aceasta este fără îndoială ultima dată când vă întâlnesc în acest plen, că răspunsul dumneavoastră la provocarea ridicată de directiva privind fondurile speculative şi fondurile de investiţii a fost absolut inacceptabil. Dumneavoastră sugeraţi probabil că nu ar fi trebuit să fi comentat cu privire la activităţile în curs din cadrul Comisiei. Ce fel de text ar fi fost acesta, dacă nu l-am fi supus atenţiei dumneavoastră? Concluzia dumneavoastră referitoare la acest aspect este să credeţi că îl puteţi legifera, însă faceţi această legiferare doar în ceea ce îi priveşte pe manageri şi nu faceţi nimic pentru a interveni în realitatea acestor fonduri. Singura dumneavoastră preocupare este de a proteja investitorilor, cu toate că provocarea priveşte şi stabilitatea preţurilor. Nu aţi înţeles ideea, domnule Barroso.
Georg Jarzembowski
(DE) Doamnă preşedintă, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, domnule preşedinte al Comisiei, declaraţiile Consiliului şi ale Comisiei cu privire la pregătirea sesiunii Consiliului European i-au dezamăgit profund pe aceia dintre noi care suntem interesaţi de transport.
Îndeosebi în timpul actualei crize economice mondiale, este esenţial să dezvoltăm în mod adecvat infrastructura de transport - transportul feroviar, şoselele, navigaţia fluvială şi maritimă, porturile şi aeroporturile - şi să dezvoltăm o politică europeană de transport avansată, cu un transport inteligent şi sisteme logistice pentru creşterea comerţului din cadrul Uniunii Europene şi a importurilor şi exporturilor, care sperăm să aibă loc în curând.
În plus, cetăţenii noştri aşteaptă declaraţii clare din partea Uniunii Europene, referitoare la soluţionarea în mod ecologic a volumului transportului, nu prin intermediul unor instrumente dirijiste, ci bazate pe cunoaşterea pieţei. Un exemplu bun în acest caz este includerea aviaţiei în sistemul de comercializare a emisiilor începând cu 2012, care tocmai a fost încheiat de instituţiile europene.
Cu toate acestea, lipsesc în continuare alte norme, de exemplu, pentru navigaţia maritimă. Aşadar, avem nevoie de o eficientizare a politicii de transport, compatibile cu mediul înconjurător. Această temă este importantă, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, întrucât este esenţial să discutăm şi să cădem de acord asupra unor soluţii similare referitoare la eficientizarea compatibilă cu mediul înconjurător a transportului, cu cele mai importante state terţe, precum Statele Unite, Japonia, dar şi Rusia, China, India şi Brazilia. Doar în felul acesta putem obţine o îmbunătăţire a mediului la nivel mondial. Doar în felul acesta putem evita normele unilaterale care distorsionează competiţia în detrimentul economiei europene.
Grupul meu face, aşadar, un apel către Consiliul European - şi sper că preşedintele în exerciţiu al Consiliului îl va lua în considerare - pentru a discuta şi pregăti, în cadrul următorului Consiliu, abordări echilibrate cu privire la politicile ecologice mondiale de transport, anterior Conferinţei privind schimbările climatice de la Copenhaga. Dacă vrem să avem succes la Copenhaga, trebuie să discutăm de asemenea despre o politică de transport compatibilă cu mediul înconjurător.
Enrique Barón Crespo
(ES) Doamnă preşedintă, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, domnule preşedinte al Comisiei, doamnelor şi domnilor, întrunirea Consiliul European de pe 18 şi 19 iunie va avea loc la două săptămâni după alegerile europene, iar alegerile sunt fundamentale într-o democraţie.
Aş dori să mulţumesc domnului preşedinte în exerciţiu al Consiliului, căruia Senatul ceh îi va acorda mâine permisiunea să ratifice Tratatul de la Lisabona. Tot ceea ce lipseşte acum este ca preşedintele-împărat de la castelul de la Praga să binevoiască să semneze tratatul, însă, în orice caz, se pare că facem progrese.
De observat acum un aspect important: alegerile se vor desfăşura în temeiul Tratatului de la Nisa, dar următoarea legislatură va sta sub semnul Tratatului de la Lisabona. Din punct de vedere democratic, acest lucru înseamnă a-i conferi Comisiei mai multă putere decât în legislatura anterioară şi, permiteţi-mi acum să mă adresez unuia dintre candidaţi, domnul Barroso: sunteţi candidat de duminica trecută, dar sunteţi deja preşedintele interimar. Domnule Barroso, cred că este logic să vă întrebaţi care ar putea fi soluţiile economice şi sociale la problemele cu care ne confruntăm în prezent şi la criza cu care ne confruntăm, fără a profita de serviciile Comisiei, ci în calitate de lider al Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni; Consider că acest lucru este foarte important, astfel încât să nu ne trezim în situaţia în care Consiliul European ar dori ca Parlamentul să fie doar consultat (să ne aducem aminte de cazul Buttiglioni).
Doamnă preşedintă, în ultimul meu discurs în plenul Parlamentului European, permiteţi-mi să vă rog să discutaţi cu Preşedintele Parlamentului şi să îi spuneţi că este extrem de important ca, la reuniunea Consiliului European, să menţioneze faptul că următorul Parlament va avea 19 membri lipsă, întrucât Tratatul de la Lisabona nu a fost încă ratificat. Acesta este un aspect crucial pentru democraţie şi cred că Preşedintele Parlamentului ar trebui să îl apere.
Íñigo Méndez de Vigo
(ES) Doamnă preşedintă, permiteţi-mi, mai întâi de toate, să îi mulţumesc lui Enrique Barón pentru cariera sa în Europa şi pentru tot ceea ce a făcut pentru acest Parlament. Ne va lipsi foarte mult.
Doamnă preşedintă, la data de 9 mai sărbătorim "Ziua Europei” în toate ţările noastre, însă adevărul este că uneori ar trebui să avem o "Zi fără Europa”, pentru a vedea cum ar arăta Europa dacă Uniunea Europeană nu ar exista.
Cu toate acestea, cred că am avut parte de o anumită febră a alegerilor astăzi în Parlament şi mi se pare că o mare parte din critica pe care am auzit-o aici, îndeosebi cea privitoare la Comisia Europeană, este complet nejustificată. În opinia mea, Comisia a reacţionat bine în faţa crizei şi mă întreb ce s-ar fi întâmplat dacă nu am fi reacţionat. I-aş reaminti, de asemenea, unei dragi colege şi prietene, care nu mă ascultă acum, de un compatriot al său, André Gide, care a afirmat că orice lucru exagerat este lipsit de valoare şi consider că trebuie să clarificăm situaţia.
Doamnă preşedintă, permiteţi-mi să adaug ceva la ceea ce a spus preşedintele Leinen. Consider că este foarte important ca, pe parcursul acestui proces de alegere a preşedintelui Comisiei, să ne amintim spiritul Lisabonei. Sunt sigur că domnul Vondra şi succesorul său vor face astfel, întrucât sunt de părere că nu are niciun sens, din punct de vedere politic, să organizăm alegeri pentru Parlamentul European şi să nu luăm în considerare rezultatul acelor alegeri, sau să nu consultăm grupurile politice parlamentare înainte de a prezenta un candidat în faţa Camerei.
Acest lucru trebuie transmis cât se poate de clar Consiliului: "Nu faceţi greşeala de a vă opune la ceea ce Parlamentul intenţionează să adopte prin votul unei majorităţi covârşitoare în raportul domnului Dehaene”.
În final, domnule Vondra, aş dori să vă felicit pentru preşedinţia dumneavoastră. Până la urmă, trebuie făcută o deosebire între ceea ce este întâmplător şi ceea ce este necesar şi important, iar eu consider că aţi făcut o treabă bună. Cu mulţi ani în urmă, am aflat de la Milan Kundera şi de la alţii că Republica Cehă a reprezentat o parte importantă a Europei; dumneavoastră aţi demonstrat acest lucru, iar eu vă mulţumesc. Aţi trecut prin perioade dificile, dar, în cele din urmă, domnule Vondra, îmi place să cred că mâine va fi o zi mare în Senatul ceh şi ("Vom spune vreodată ce simţim?”, după cum spunea un autor clasic) mă simt şi mă voi simţi foarte mândru când Republica Cehă va ratifica mâine Tratatul de la Lisabona.
Mulţumesc, doamnă preşedintă şi fie să se adeverească, după cum spunem în ţara mea.
Genowefa Grabowska
(PL) Doamnă preşedintă, Preşedinţia cehă nu a fost uşoară, în mare parte din cauza problemelor interne şi, de asemenea, din cauza crizei economice mondiale. Cu toate acestea, consider că se va încheia cu un succes foarte important, dacă reuşeşte să obţină un rezultat favorabil în procesul de ratificare a Tratatului de la Lisabona. Aş dori, aşadar, să întreb dacă preşedinţia intenţionează să abordeze acele state membre care au încheiat procedurile parlamentare pe această temă şi al căror şef de stat este singurul care tergiversează semnarea acestui document. Este inclusă aici ţara mea, Polonia.
A doua problemă pe care aş dori să o ridic se referă la dialogul civil. Am fost raportoare pentru acel raport şi ştiu că europenii se aşteaptă ca Uniunea Europeană să trateze probleme serioase şi să dezvolte soluţii adecvate. Ei consideră că Europa se va descurca mai bine decât propriile lor state membre. Aş ruga ca acest lucru să fie de asemenea luat în considerare. Şi un ultim aspect, doamnă preşedintă. Vă rog să nu pierdeţi din vedere solidaritatea şi să nu permiteţi ca Uniunea Europeană să devină o platformă pentru naţionalism. Nu ne dorim o întoarcere la naţionalism. Aş dori să fac un apel foarte, foarte puternic la solidaritate.
Luís Queiró
(PT) Doamnă preşedintă, domnule preşedinte al Comisiei, doamnelor şi domnilor, unul din principalele aspecte dezbătute la începutul acestei legislaturi a fost cel instituţional. Am început cu Tratatul de la Nisa şi, cinci ani mai târziu, va trebui să folosim tot Tratatul de la Nisa pentru a adopta nişte decizii importante. Realegerea preşedintelui José Manuel Barroso, pe care evident, eu o susţin, este cu siguranţă una dintre acele decizii. Sper în continuare ca Tratatul de la Lisabona să intre rapid în vigoare, nu numai datorită avantajelor sale şi a îmbunătăţirilor de care s-a bucurat de-a lungul timpului, dar şi pentru a permite stabilizarea dezbaterii instituţionale. Sper îndeosebi ca energiile noastre să fie atunci mai bine utilizate şi direcţionate către Europa rezultatelor, de care a vorbit domnul preşedinte al Comisiei, acum şi întotdeauna.
Dacă la următorul referendum irlandezii spun da, acest lucru se va datora în principal faptului că ei vor fi înţeles că Europa este un port sigur, îndeosebi în vremuri de criză. Situaţia actuală este, prin urmare, cel mai puternic aliat al nostru, dar ne-ar putea fi şi cel mai de temut adversar. În zilele noastre, promisiunea modernă a Europei vizează îndeosebi prosperitatea şi bunăstarea pentru toţi, iar această promisiune depinde foarte mult de ceea ce reuşim să decidem, inclusiv la următorul Consiliu European. Avem nevoie, mai presus de toate, de voinţă politică pentru a răspunde actualei situaţii economice. Protecţionismul, naţionalismul şi teama de globalizare nu ne vor fi de ajutor. Trebuie să eliberăm şi să facem loc forţelor care pot dezvolta economiile noastre, trebuie să insistăm asupra reformelor şi respectării legii şi, bineînţeles, trebuie să îi sprijinim pe cei mai vulnerabili.
În acest mod, putem făuri o Europă a rezultatelor, fără abstractizarea faţă de care oamenii vor rămâne în mod inevitabil înstrăinaţi. Acum, doamnă preşedintă, întrucât părăsesc Parlamentului, doresc să îmi exprim această speranţă, aceeaşi speranţă care mă încurajează.
Proinsias De Rossa
Doamnă preşedintă, permiteţi-mi să sugerez ca persoanele din acest plen, care provin dintr-un alt stat membru decât Irlanda şi care doresc să vorbească în numele poporului irlandez cu privire la Tratatul de la Lisabona, să îşi scrie numele pe buletinele de vot din Irlanda pentru alegerile europene!
Ţine de poporul irlandez să decidă dacă vom ratifica sau nu Tratatul de la Lisabona. Eu sper că îl vom ratifica şi voi munci din greu pentru a obţine acest lucru. Doresc ca Irlanda să rămână un actor important în procesul de luare a deciziilor din Europa.
Toţi cei care cer un al doilea "nu” din partea irlandezilor speră ca Irlanda să poată fi folosită pe post de baros pentru a începe distrugerea Uniunii Europene. Nu voi tolera acest lucru. Istoria noastră ne îndeamnă să fim prevăzători. Ne-a învăţat , de asemenea, că solidaritatea şi împărţirea puterii cu alte state europene reprezintă cea mai bună garanţie a suveranităţii noastre şi cea mai bună garanţie a prosperităţii noastre. -
În declaraţia sa de deschidere, domnul ministru Vondra nu a făcut nicio referire la criza socială cu care ne confruntăm în prezent. L-aş îndemna să îşi revizuiască linia de argumentare. Ne confruntăm de fapt cu o criză economică, financiară şi socială: 27 milioane de oameni şi familiile lor vor înfrunta un adevărat infern pe parcursul următorilor ani. Nu putem avea o Uniune Europeană care să ignore acest lucru.
Elisa Ferreira
(PT) Doamnă preşedintă, domnule preşedinte al Comisiei, domnule preşedinte în exerciţiu al Consiliului, ne confruntăm cu o criză fără precedent. Nu era de fapt momentul să discutăm la nivel intern modul în care ne organizăm, de aceea îmi doresc ca Tratatul de la Lisabona să fie ratificat rapid, astfel încât să apărem pe scena mondială uniţi, umăr la umăr în calitate de europeni.
În ceea ce priveşte criza economică, raportul pentru care am fost raportoare şi pe care acest plen l-a adoptat cu majoritate de voturi, a recunoscut faptul că nu a fost suficient planul de redresare prezentat de Comisie. Avem acum certitudinea că nu este suficient. O criză care a fost iniţial financiară, se răspândeşte acum în economia reală, în domeniul ocupării forţei de muncă şi pe scena socială. Planul de redresare este insuficient şi nu are o ţintă precisă. Fiecare criză dă naştere unei oportunităţi; aceasta este oportunitatea Comisiei de a răspunde problemelor reale ale europenilor, printr-un regulament financiar complex, care să nu fie atât de limitat şi fragmentat ca în prezent şi care să nu fie alcătuit din scheme naţionale şi independente, ci dintr-o iniţiativă europeană adevărată. Răspunsul Comisiei nu trebuie să constea în miriade de măsuri, ci trebuie să se axeze pe adevărata provocare şi anume ocuparea forţei de muncă.
În fiecare criză rezidă o oportunitate; aceasta este oportunitatea Comisiei şi a Europei de a răspunde la problemele reale ale cetăţenilor europeni şi sper că acest lucru se va întâmpla printr-o nouă abordare a planului de redresare.
Alexandr Vondra
Preşedinte în exerciţiu al Consiliului. - Doamnă preşedintă, cred că aceasta va fi ultima mea apariţie aici, în faţa acestui Parlament şi consider că este momentul potrivit să vă mulţumesc. Aş dori să încep cu acest lucru, întrucât a fost o experienţă unică pentru mine. Am avut ocazional unele divergenţe de opinie, dar, ca experienţă generală, consider că a meritat să lucrez aici. În ciuda tuturor problemelor de acasă, precum şi din Europa, am obţinut rezultate în confruntarea cu actuala criză. Mă retrag devreme, iar dumneavoastră de asemenea vă retrageţi devreme, că mergeţi în campania electorală. Preşedinţia vă va convoca aici la sfârşitul lunii iunie. Unele persoane pot fi înlocuite, însă activitatea merge mai departe. Permiteţi-mi să vă mulţumesc încă o dată pentru activitatea desfăşurată împreună pe parcursul ultimelor două luni, cu dumneavoastră în calitate de colegiuitori. Consider că am făcut o treabă bună.
Eu plec, însă preşedinţia continuă. Un nou guvern va intra în exerciţiul funcţiunii la Praga, în după-amiaza zilei de vineri, 8 mai, după încheierea ultimei reuniuni importante privind coridorul sudic. Nu mă îndoiesc că va contribui la încheierea cu succes a mandatului preşedinţiei cehe. Astăzi am avut ocazia de a petrece o oră cu domnul Jan Fischer, care va prelua conducerea. Dumnealui este un european dedicat şi un om care înţelege mersul lucrurilor. Va fi pregătit să se întâlnească marţi, la Bruxelles, cu domnul preşedinte Barroso, în timpul primei sale vizite în capitală şi va munci din greu până la sfârşitul lunii iunie. Nu am motive să mă îndoiesc de faptul că Consiliul European din luna iunie va avea loc la timp, conform planificării şi că agenda de lucru va fi pregătită în mod profesionist.
În ceea ce priveşte Senatul, mulţi dintre dumneavoastră vorbeaţi despre votul de mâine. Senatul este suveran, iar eu nu pot hotărî rezultatul votului, însă am muncit din greu şi sunt destul de sigur că nu există motive de îngrijorare. Acest lucru este valabil şi pentru activitatea preşedinţiei în ceea ce priveşte unul dintre cele mai importante rezultate ale Consiliului din luna iunie, şi anume textul declaraţiei pentru Irlanda. Va fi pregătit.
Referitor la întrebarea dacă discutăm cu ceilalţi, răspunsul este "da”, însă nu vrem să exercităm presiune. Nu apelez la Curtea Constituţională Germană. Desigur, este suverană, însă cu toţii considerăm că rezultatul acestei partide va fi unul pozitiv.
Mulţi dintre dumneavoastră aţi vorbit despre ocuparea forţei de muncă. În contextul actualei crize economice, aceasta reprezintă cea mai importantă provocare pentru noi toţi. Jean-Claude Juncker a vorbit despre acest lucru luni - ieri - înainte de începerea reuniunii pentru afaceri economice şi financiare (ECOFIN) în cadrul Eurogrupul. Noi şi Comisia am muncit din greu de la începutul acestui an şi vom discuta despre acest lucru mai târziu în cursul zilei de astăzi. Aş dori să semnalez reuniunea care se va ţine la Praga în prezenţa primului-ministru ceh, a preşedintelui Comisiei şi a partenerilor sociali, precum şi a celor două preşedinţii imediat următoare - Suedia şi Spania - pentru a discuta cu privire la măsuri şi recomandări. Intenţia este în mod clar de a ne pregăti din punct de vedere profesional pentru Consiliul din iunie şi de a pregăti măsurile care pot fi luate, atât la nivel naţional, cât şi la nivel comunitar, cu privire la situaţia ocupării forţei de muncă. -
Domnului Rasmussen îi voi spune că José Manuel Barroso a fost cel care a preluat conducerea şi a încurajat angajarea în discuţie într-o perioadă în care numeroşi politicieni preferau mai degrabă să rezolve probleme acasă, întrucât aceasta reprezintă o provocare serioasă.
(Aplauze)
Nu voi amesteca Parteneriatul estic cu provocările privind ocuparea forţei de muncă. Aceea este o misiune strategică menită să promoveze stabilitatea, bunăstarea şi prosperitatea în vecinătatea noastră estică. Este o regiune cu probleme, însă trebuie să întindem o mână de ajutor şi să le oferim sprijin pentru a rezolva acele probleme. -
Revenind la Consiliul din iunie, mulţi dintre dumneavoastră vorbeaţi despre viitoarea Comisie. Am spus clar că noi, ca preşedinţie, vom consulta Parlamentul European imediat după alegeri. Trebuie, desigur, să aşteptăm rezultatul alegerilor, însă imediat după aceea ne vom lua obligaţia consultării şi putem face acest lucru în spiritul, nu în litera, Tratatului de la Lisabona.
Vă las acum cu testamentul meu personal. Discutăm referitor la cine va fi un lider bun, iar eu nu am nicio îndoială că acest domn este adevăratul lider al Comisiei Europene. Dacă doriţi recomandarea personală a lui Vondra - iar eu sunt o persoană privată şi, începând cu lunea viitoare, doar un senator obişnuit care aşteaptă cu nerăbdare să facă o excursie în Franţa, pentru că tocmai am citit că în Franţa durata medie de somn este de nouă ore pe zi, iar în ultimele luni eu am dormit doar două-trei ore pe zi - cred că acesta este omul potrivit să ne conducă în următorii cinci ani.
(Aplauze)
José Manuel Barroso
Preşedinte al Comisiei. - (FR) Doamnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, după cum au afirmat deja unii membri, aceasta este ultima dată când se află aici, în sesiune plenară, la o dezbatere ce precedă o reuniune a Consiliului European. Nu voi putea să îi întâlnesc în iulie sau în septembrie, întrucât, după cum ştiţi, mandatul actualei Comisii se încheie la sfârşitul lunii octombrie.
Aş dori, aşadar, să mă adresez îndeosebi tuturor acelora care au contribuit la proiectul european, care sunt membri ai Parlamentului European şi să le spun încă o dată: Puteţi fi mândri de activitatea îndeplinită de Parlamentul European.
Dacă facem un pas înapoi şi evaluăm activitatea realizată pe durata acestei legislaturi, consider că avem cu toţii motive de mândrie. Adevărul este că Europa a fost deschizătoare de drumuri în numeroase domenii, precum lupta împotriva schimbărilor climatice, lupta pentru o politică nouă cu privire la securitatea energetică şi în toate aspectele privind răspunsul la criza economică şi financiară care, într-adevăr, afectează foarte grav Europa. Cu toate acestea, nu am auzit să se vorbească prea mult despre vreuna dintre acestea astăzi.
Această criză afectează Statele Unite şi chiar a început acolo. Afectează Rusia, Japonia, chiar şi China. Afectează pieţele în curs de dezvoltare. Europa a încercat de la început să reacţioneze la această criză, nu doar pe termen scurt, ci şi prin programe care să soluţioneze chestiunile mai dificile cu privire la regulament şi supraveghere.
Acesta este mesajul pe care aş dori să vi-l fac cunoscut astăzi. Având în vedere actuala perioadă electorală, unii dintre dumneavoastră mi-au transmis o serie de provocări, însă consider că nu trebuie nici să accept, nici să resping acum aceste provocări. Viitoarea Comisie trebuie, desigur, să dezvolte programe proprii, însă eu nu sunt în măsură acum să vă spun ce anume va conţine declaraţia viitoarei Comisii.
Aşadar, accept provocarea dumneavoastră; mai mult decât atât, o iau ca pe un semn de încredere. Cu toate acestea, nu pot răspunde acestei provocări în prezent. Consider că, evaluând performanţele anterioare ale acestei legislaturi, avem motive întemeiate să fim mândri. Totuşi, aş prefera acum să mă concentrez asupra Consiliului European din luna iunie, care trebuie într-adevăr să rezolve nişte probleme foarte importante, care presupun o responsabilitate uriaşă.
În primul rând, este vorba despre problema Tratatului de la Lisabona şi despre trecerea de la o legislatură la alta, precum şi problema constituirii unei noi Comisii. Este o provocare extrem de delicată, aşa cum au menţionat unii dintre dumneavoastră, întrucât Tratatul de la Lisabona nu a intrat încă în vigoare - un tratat semnat, dar încă neratificat de cele 27 de guverne.
Aceasta nu este vina Parlamentului European şi nici a Comisiei. Adevărul este că aceste guverne au semnat un tratat pe care nu erau capabile să îl sprijine în mod categoric şi, din cauza acestei amânări, ne confruntăm cu o problemă serioasă în ceea ce priveşte tranziţia instituţională. Aceasta este o problemă ce presupune un uriaş simţ al responsabilităţii din partea tuturor părţilor implicate: Consiliul, Parlamentul şi Comisia.
De aceea, salut cuvintele înţelepte rostite de Preşedinţia cehă, precum şi membrii care şi-au exprimat poziţia oficială cu privire la acest aspect. Trebuie să găsim soluţii care să fie în acord absolut cu actualul tratat; suntem o Comunitate bazată pe statul de drept, nu putem suspenda un tratat care este deja în vigoare. În conformitate absolută cu legea, trebuie să găsim soluţii satisfăcătoare care să garanteze stabilitatea proiectului european. Voi face apel la şefii de stat şi de guvern în cadrul Consiliului European din iunie, pentru a discuta pe marginea acestui subiect.
Celălalt aspect pe care trebuie să-l clarificăm priveşte reacţia noastră la problema economică. Cred că trebuie să conştientizăm şi faptul că, în acest caz, prezentarea zilnică de noi programe nu denotă o responsabilitate reală. Acest lucru este o greşeală. Consider că actul de a conduce reprezintă mai degrabă un exerciţiu de responsabilitate; nu se rezumă doar la a face pe plac publicului.
Ar fi uşor pentru Comisie să prezinte idei noi în fiecare zi, ştiind prea bine că acestea n-ar avea nicio şansă să fie puse în aplicare. Cu toate acestea, nu vom face acest lucru, întrucât în calitate de Comisie Europeană, reprezentând interesul general al europenilor, considerăm că sarcina noastră merge dincolo de alegerea soluţiei la îndemână, sau de punerea în scenă a unor manevre publicitare. Dorim să propunem măsuri adevărate şi linii directoare care au şansa de a uni Europa, ca un tot, împreună cu celelalte instituţii, Parlamentul şi Consiliul şi să raliem cetăţenii Europei.
Dacă este să spunem adevărul, Comisia a fost cea care a înaintat în cele din urmă propunerile iniţiale pentru un plan european de redresare, utilizând toate instrumentele aflate la dispoziţia sa. După cum ştiţi, majoritatea acestor instrumente intră în domeniul de aplicare al statelor membre, precum bugetele naţionale. Bugetul european este minimal relativ la bugetele naţionale.
Poate că unii dintre aceia care sunt nerăbdători şi se aşteaptă la multe din partea noastră, vor putea asista Comisia pe durata următoarelor perspective financiare, convingând statele membre, îndeosebi acolo unde partidele au votat pentru un maximum de 1% din resursele lor - clubul celor 1% care au impus o limită cu privire la resursele lor financiare. Acesta este un lucru care ar merita să fie realizat în timpul următoarei legislaturi.
Pot confirma existenţa unui plan de acţiune pentru anul 2009; vom propune directive pentru revizuirea financiară şi pentru viitorul nostru plan de acţiune. Cu toate acestea, este inutilă chestionarea instituţiilor europene cu privire la ceva ce nu ne pot oferi în momentul de faţă.
Ar fi mai bine să ne întrebaţi ce putem face şi spun asta cu toată sinceritatea, pentru că am impresia că anumite critici, care au provin din partea unor persoane care împărtăşesc aceleaşi idealuri ca mine, sunt fundamental greşite în tendinţa de a critica permanent ceea ce Europa nu a realizat încă; ştiţi foarte bine că, dacă Europa nu a realizat încă un lucru, aceasta nu este din vina instituţiilor Comunităţii, ci mai degrabă din cauza lipsei de ambiţie la nivel naţional. Nu este corect să criticăm în felul acesta, nici nu ne face sarcina mai uşoară, sarcină care presupune continuarea proiectului european.
Adevărul este că Comisia a înaintat nişte propuneri ambiţioase, că monitorizăm constant situaţia economică şi că vom prezenta noi propuneri atunci când va fi nevoie. Acum însă, considerăm că este important să ne concentrăm asupra execuţiei - după cum am spus - a execuţiei şi a punerii în aplicare a ceea ce am decis şi nu doar asupra unor gesturi simbolice, pentru că suntem, de asemenea, foarte preocupaţi cu privire la stabilitate, în condiţiile în care datoria publică a atins un nivel cu adevărat alarmant în toată Europa. Situaţia din unele state membre este foarte gravă şi, de aceea, trebuie să înaintăm propuneri care să abordeze aceste aspecte.
Consider, de asemenea, că trebuie să sprijinim munca depusă de Europa. Îmi dau seama că există o tentaţie imensă de a ne opune uneori Europei, în probleme de politică imediată şi îndeosebi, în contextul alegerilor europene, cu atât mai mult din partea celor care, în ţările lor, sunt membri ai partidelor de opoziţie.
Vă cer să vă gândiţi atent, pentru că mâine veţi avea puterea, mâine le puteţi cere cetăţenilor să voteze pentru Europa, iar ei nu vor vota pentru o Europă pe care aţi descris-o ca fiind tribală. Oamenii vor vota pentru o Europă care are sprijinul tuturor forţelor politice de dreapta, de stânga şi de centru şi care se reflectă în proiectul european.
Aceasta este, în opinia mea, o provocare uriaşă. Sunt în favoarea unei Europe politice, însă mă opun politizării în legătură cu proiectul european. De asemenea, sunt împotriva diviziunilor politice inoportune, în termeni partizani. Adevărul este că nu putem clădi o Europă decât prin intermediul unor mari familii politice. Comisia este alcătuită din aceste familii: Partidul Popular European (PPE), social-democraţii, liberalii şi alţi independenţi. Comisia va continua să funcţioneze în felul acesta. Îmi dau seama că, din punctul de vedere al politicii imediate, îndeosebi în Parlamentul European şi în contextul alegerilor europarlamentare, dorim cu toţii să scoatem în evidenţă propriul nostru program şi partidul propriu.
Eu însumi sunt membru de partid. Am fost ales în Parlamentul Portugaliei la vârsta de 29 de ani. Am exercitat funcţiile de lider al opoziţiei şi de prim-ministru. Aşadar, sunt în mod evident membru de partid. Ţineţi însă cont de faptul că politica europeană are nevoie de oameni de partid care sunt totodată capabili să depăşească propriul partid, care pot fonda coaliţii care transcend diversele funcţii de partid. Dacă suntem supranaţionali, trebuie, de asemenea, să posedăm o viziune care să meargă dincolo de cea a propriului nostru partid.
Cu privire la acest lucru voiam să vă avertizez şi spun acest lucru cu tot respectul cuvenit, întrucât sunt conştient de faptul că mulţi dintre dumneavoastră sunt în momentul de faţă ocupaţi cu o campanie electorală, care poate fi extrem de solicitantă în contextul unor provocări naţionale majore. Cred că acest lucru este important pentru viitor. Dacă dorim să înţelegem provocările majore pentru Europa, trebuie să unim toţi europenii de stânga, de dreapta şi de centru, pe toţi aceia care sprijină principiile de bază ale proiectului european şi nu trebuie să cedăm în faţa acestui impuls de dramatizare partizană, pentru că, de fapt, este artificial în cea mai mare parte a timpului.
Pot să vă spun că propunerile privind fondurile speculative, pe care unii dintre dumneavoastră le-aţi criticat, au făcut subiectul unui consens în cadrul Comisiei, între toţi membrii Comisiei, membrii familiei socialiste, membrii familiei liberale şi membrii Partidului Popular European (PPE). Nu a existat niciun dezacord cu privire la această problemă. Aşadar, deşi înţeleg că în condiţiile luptei politice se explică acţiunea de a concentra critica unui membru sau altul al Comisiei, nu cred că este corect din punct de vedere politic sau intelectual.
În încheiere, aş dori să spun că îi admir din ce în ce mai mult pe părinţii fondatori. Să fim înţeleşi în privinţa adevărului: Republica Cehă se confruntă cu o problemă politică. Primul-ministru adjunct, domnul Vondra, a demonstrat multă sinceritate admiţând acest lucru fără ocolişuri. Este în mod evident foarte greu pentru o ţară care deţine preşedinţia Uniunii să fie nevoită să facă faţă unei crize politice interne şi să îşi înlocuiască propriul guvern. Adevărul este că, în ciuda acestui lucru, suntem pe cale să obţinem rezultate bune mulţumită dumneavoastră, Parlamentului European. Cred că îmi pot permite să spun că este şi mulţumită nouă, Comisiei, într-o mică măsură, pentru propunerile pe care le-am înaintat. Cu toate acestea, este şi mulţumită preşedinţiei cehe. Suntem în curs de a finaliza 50 de cazuri de codecizie, dintre care unele sunt extrem de dificile. Suntem capabili să facem acest lucru în timp ce ţara care deţine preşedinţia se află în plină criză politică. Cred că ar trebui să aducem un omagiu capacităţii instituţionale a Europei, datorită căreia, chiar şi într-o situaţie ca aceasta, Consiliul European este capabil să ofere rezultate.
De aceea, când tocmai mi-am adus omagiul preşedinţiei cehe şi în special domnului prim-ministru adjunct Vondra, am spus acest lucru cu cea mai mare sinceritate, pentru că ştiu că este extrem de dificil - întrucât am fost martor la acest lucru în fiecare zi - să lucrezi în aceste condiţii şi, cu toate acestea, să reuşeşti să obţii rezultate. De aceea trebuie făcută o alegere aici. Deşi, în cazul celor mai ambiţioşi dintre noi, incluzându-mă şi pe mine, recunoaştem că nu am atins încă obiectivele pe care ni le-am fixat nouă înşine, trebuie, de asemenea, să scoatem în evidenţă ceea ce am făcut deja, precum şi ceea ce am reuşit să facem împreună. În ceea ce îi priveşte, alţii se concentrează îndeosebi pe ceea ce nu a fost deocamdată cu putinţă să se realizeze. Mesajul pe care îl transmit cetăţenilor Europei este în mod constant unul negativ. Aşa cum am susţinut adesea, pesimismul proeuropenilor este uneori mai îngrijorător decât euroscepticismul antieuropenilor, întrucât nu transmite un mesaj de speranţă pentru cei care cred în Europa.
Aş dori acum să spun, în faţa domnului prim-ministru adjunct Vondra, căruia vreau să îi mulţumesc pentru discursurile sale, în faţa preşedinţiei cehe şi în faţa dumneavoastră, a tuturor, că aş dori să vă mulţumesc pentru ceea ce am reuşit să realizăm împreună, în ciuda tuturor divergenţelor noastre de opinie, pentru Europa, care reprezintă un proiect major de pace, libertate şi solidaritate.
Preşedintele
Dezbaterea este închisă.
Declaraţii scrise (articolul 142 din Regulamentul de procedură)
Charlotte Cederschiöld  
în scris. - Protecţionismul se ascunde în statele membre care manifestă mai puţină încredere unul faţă de celălalt şi mai puţin entuziasm în a coopera. UE a fost întemeiată nu numai ca o încercare de asigurare a păcii, dar şi ca un instrument de cooperare. În vremuri ca acestea, în momente criză economică şi financiară, este important ca statele membre să nu ridice ziduri în jurul graniţelor naţionale, ci să continue să acţioneze împreună într-un mod coordonat.
Trebuie să păstrăm solidaritatea europeană, în timp ce urmăm regulamentele şi principiile care derivă din Tratatul privind UE. Uniunea Europeană trebuie să exploateze la maxim piaţa unică şi să militeze pentru comerţul deschis în perioada de declin economic.
Tentativele de a găsi un ţap ispăşitor, cum ar fi pieţele financiare, nu vor rezolva problemele. Abuzul trebuie să fie stopat prin norme noi, dar nu trebuie să împiedice accesul la capital şi la investiţii, atunci când vom învinge criza.
Nu este uşor să depăşim problemele. Cu siguranţă protecţionismul nu este o soluţie. Soluţia, după ce activităţile prevăzute în caz de incendiu vor fi trecut, este mai mult comerţ, mai multă armonizare, o piaţă internă funcţională cu bunuri şi, chiar mai mult de atât, cu servicii. Cooperarea transfrontalieră duce la creşterea inovaţiei şi a locurilor de muncă, singura modalitate durabilă de a ieşi din criză.
Pedro Guerreiro  
Uniunea Europeană încearcă să "acopere soarele cu sita”, dar este evident cât de mult este responsabilă pentru deteriorarea constantă a condiţiilor de trai ale publicului general şi ale lucrătorilor.
În ultimii 23 de ani, CEE/UE a încurajat circulaţia capitalului şi financiarizarea economiei; a liberalizat pieţele şi a promovat privatizarea; a încurajat supraproducţia; a relocat şi a distrus capacitatea de producţie; a încurajat supremaţia economică a unora, în detrimentul dependenţei altora; a intensificat exploatarea lucrătorilor; a centralizat bunăstarea într-un mod fără precedent; şi a sporit inegalităţile sociale şi asimetriile regionale, toate sub controlul marilor puteri şi al marilor grupuri economice şi financiare.
Teribilele predicţii "din primăvară” ale Comisiei Europene nu sunt mai mult decât o descriere a consecinţelor politicilor neoliberale ale Uniunii Europene - hotărâte şi puse în aplicare de democraţii de dreapta şi de social-democraţi - în cazul Portugaliei: peste 600 000 de şomeri, o pierdere a venitului real, doi ani de recesiune, datorie publică în creştere şi un deficit bugetar care va depăşi încă o dată 6%.
Cu toate acestea, mult mai rea decât aceste predicţii este realitatea zilnică cu care se confruntă milioane de portughezi, care văd cum problemele lor sporesc de la o zi la alta.
Pe 7 iunie, portughezii vor avea o nouă ocazie să pună capăt acestei situaţii, votând pentru CDU (Coaliţia Democrată Unificată Portugheză).
