Socialna ekonomija (kratka predstavitev) 
Predsednik
Naslednja točka je kratka predstavitev poročila gospe Toia v imenu Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve o socialni ekonomiji.
Patrizia Toia
poročevalka. - (IT) Gospod predsednik, gospe in gospodje, vesela in ponosna sem, da Evropski parlament obravnava socialno ekonomijo in pripravlja praktičen predlog za stvarno podporo tega področja.
Moje poročilo ima tri cilje. Prvi je osvetliti sektor, ki ima velike vplive na številna področja, tudi na gospodarstvo, saj temu sektorju pripada 10 % evropskih podjetij, v njem pa je tudi 9 % do 10 % delovnih mest. To je sektor, ki vključuje različne organizacijske oblike - zadruge, vzajemne družbe, fundacije, socialna podjetja in združenja -, ki so jim skupne določene vrednote, njihov prispevek v BDP pa je znaten. Upamo, da mu bomo zagotovili večjo institucionalno prepoznavnost.
Drugi cilj je dokazati, da ne gre za obstranski sektor ali izjemo, pač pa je sektor trdno vpet v tržno gospodarstvo in ima svoja pravila, ki jih mora skupni trg priznati ter spoštovati. Sektor predstavlja alternativno možnost poslovanja, proizvodnje, potrošnje in zaposlovanja, ki pa si vseeno zasluži prostor na trgu. Ima vrsto posebnih lastnosti, ki jih ne gre prezirati, izvirajo pa predvsem iz želje združiti in uskladiti delo ter zaposlitev z vrednotami solidarnosti, odgovornosti in človekovega dostojanstva na vseh področjih, tudi v svetu dela.
Kot je rekel nekdo, in po mojem mnenju povsem utemeljeno, ta podjetja delajo s kapitalom, a ne za kapital. Gre za koncepte, ki so del ideološke dediščine Evropske unije - če pomislimo le na Delorsa -, saj pogosto smatramo socialno ekonomijo za temeljni kamen evropskega socialnega modela, zanjo pa storimo bore malo.
Zdaj je ravno pravšnji čas, da ponovno odkrijemo pomen takih podjetij, saj sedanja kriza v proizvodnji kaže, da so številni akterji tradicionalne ekonomije zelo ranljivi, zelo šibki in včasih tudi zelo brezobzirni. Svet socialne ekonomije pa je nasprotno bolj lokalno ukoreninjen, bližji stvarni ekonomiji in ljudem, zato pa tudi bolj odporen proti špekulacijam, kot se je izkazalo. To je tudi sektor s široko paleto akterjev, ki naredijo veliko za splošno dobrobit, in predstavlja prepoznavno stičišče socialnih mrež. Verjamem, da lahko pomaga pri preživetju socialnih sistemov v težkih časih.
Tretji cilj je ugotoviti, kaj lahko v praksi storimo v podporo temu sektorju. Zelo na kratko bom opisala enega ali dva predloga. Prvič, potrebujemo jasno opredelitev, da bomo lahko natančno razumeli profile in opredelitve teh zelo raznolikih organizacijskih oblik. Nujno je tudi natančno beležiti prispevke tega sektorja v nacionalnih statistikah po državah. Sektor ne spada niti v kapitalistično ekonomijo niti v javno ekonomijo, zato potrebuje lastno opredelitev. Komisija je s svojim priročnikom že napravila v korak v tej smeri, priročnik pa je treba začeti uporabljati. Prepričana sem, da pri tem lahko pomaga tudi akademska sfera, raziskave in univerze.
Na koncu potrebujemo tudi določene zakonodajne pobude. Precej je bilo že narejenega, na primer statut za zadruge in statut o ustanovitvi, opažam pa tudi, da je Komisija obnovila svoja posvetovanja. Torej moramo ugotoviti, kaj je koristno in ali je vredno nadaljevati delo v tej smeri. Ne smemo stiskati v kalup sektorja, ki živi od idej, motiviranosti in nezapletene administracije, kjer pa so predpisi Skupnosti potrebni ali bodo potrebni v prihodnje, jih je smotrno sestaviti.
Zadnja zahteva je vključitev tega sektorja v socialni dialog. Kje in na kakšni ravni naj potekata posvetovanje in dialog z Evropsko komisijo? In nazadnje, kakšno neposredno podporo velja zagotoviti iz evropskih programov - ali naj imamo ad hoc programe za socialno ekonomijo ali pa naj naredimo prostor za te organizacijske oblike v obstoječih programih? Ocena je stvar Komisije.
Preden zaključim, bi se rada zahvalila nacionalnim združenjem in evropskim omrežjem, ki so mi nudili dragoceno podporo pri tem delu, medskupini Parlamenta za socialno ekonomijo, ki kakovostno deluje, poročevalcema v senci, gospodoma Verheugnu in Špidli, s katerima smo si odprto in izčrpno izmenjevali stališča.
Poročilo, pri katerem imajo velik prispevek socialni akterji in združenja, predajamo Komisiji, v upanju, da bo kljub kratkemu času do konca mandata našla čas, komisar - tu ste danes kot predstavnik celotne Komisije -, za sestavo nekaterih pobud in za jasno sporočilo, tako da Parlamentu in Komisiji v naslednji sestavi ne bo treba začeti povsem od začetka, pač pa bosta imela trdno podlago za nadaljnje delo.
Janez Potočnik
član Komisije. - Gospod predsednik, Komisija pozdravlja pobudo Parlamenta za samoiniciativno poročilo o socialni ekonomiji. Zlasti v razmerah sedanje finančne in gospodarske krize si ta pomembni sektor zasluži več spodbude.
Podjetja socialne ekonomije poslujejo na poseben način, saj gospodarsko dejavnost pogosto združuje več članov organizacij, pogosto pa združujejo s poslovnimi cilji tudi socialne in družbene cilje. Zato imajo dobre možnosti prispevati k politikam in ciljem Skupnosti, zlasti na področju zaposlovanja, socialne kohezije, regionalnega razvoja in razvoja podeželja, varovanja okolja, varstva potrošnikov in socialne varnosti. Organizacije socialne ekonomije so sestavni del podjetniške politike Komisije. Ker gre pretežno za mikro, mala ali srednja podjetja, že zdaj uživajo ugodnosti v okviru Akta za mala podjetja in vseh ukrepov, namenjenih malim podjetjem.
Glede socialne ekonomije je naš cilj ustvariti pravno in upravno okolje na evropski ravni in na ravni vsake države članice, v katerem bodo organizacije socialne ekonomije vseh oblik in velikosti lahko uspevale in obvladovale izzive globalizacije in gospodarskih ciklov. Še konkretneje, politika Komisije želi zagotoviti razmere, v katerih bodo organizacije socialne ekonomije lahko rasle in uspevale ob drugih podjetniških organizacijskih oblikah. V ta namen Komisija posebej pozorno skrbi, da vse druge politike Skupnosti na področjih, kakršna so konkurenca, računovodstvo, pravo družb, javna naročila, zdravstvo, socialne zadeve, kmetijstvo, ribištvo, bančništvo, zavarovalništvo, javno-zasebno partnerstvo ter regionalni razvoj, upoštevajo posebne potrebe, zlasti cilje in način dela teh organizacij.
Za zaključek naj povem, da službe Komisije trenutno sestavljajo dokument, ki bo popisal napredek od leta 2004 do danes pri spodbujanju zadrug. Ocenil bo tudi stanje pri drugih organizacijskih oblikah socialne ekonomije in po potrebi predlagal nove ukrepe.
Predsednik
Točka se je zaključila.
Glasovanje bo potekalo v četrtek, 19. februarja 2009.
Pisne izjave (člen 142)
Iles Braghetto  
v pisni obliki. - (IT) Nepridobitne dejavnosti in neprofitne organizacije uživajo v Evropi stalno rast.
Danes, v času gospodarske in finančne krize, ki povzroča tudi resne socialne pretrese, je krepitev ekonomije, ki ne temelji na dobičku, pač pa na socialni koristnosti, strateška izbira, ki nam lahko omogoči omiliti učinke krize ter nadaljevati razvoj iz Lizbonske strategije v smeri enega od osrednjih ciljev, in sicer socialne odgovornosti.
Drugič, socialna ekonomija lahko deluje na lokalni ravni in tako postane zanesljiv partner javnih uprav, ki morajo načrtovati ukrepe za pomoč ranljivim članom družbe.
Zato velja pozdraviti poziv Evropskega parlamenta k priznanju - v zakonodaji in v statistiki - organizacij, ki s svojo sposobnostjo uresničevanja socialnih ciljev delujejo v evropskemu duhu in so globoko ukoreninjene v njem.
To je lokalna razsežnost, ki pomeni temeljni prispevek k evropskemu socialnemu modelu.
Gabriela Creţu  
v pisni obliki. - (RO) Socialna ekonomija lahko odigra bistveno vlogo v evropskem gospodarstvu pri vzpostavljanju nove vrste gospodarstva, temelječega na demokratičnih vrednotah, gospodarstva, kateremu so na prvem mestu ljudje in ki podpira trajnostni razvoj.
Socialna ekonomija pa se sooča s hudo oviro: pomanjkljiva institucionalna prepoznavnost, saj ni priznana kot gospodarski sektor, ločen od glavnih dveh sektorjev: javnega in zasebnega.
Pozivamo Komisijo in države članice, naj oblikujejo pravni okvir, ki bo priznaval socialno ekonomijo kot tretji sektor, in sprejme ureditev, ki bo natančno opredelila, katere organizacijske oblike smejo delovati v tem sektorju, tako da ne bo mogla ugodnosti financiranja ali politik, namenjenih spodbujanju organizacij socialne ekonomije, izkoriščati nobena druga vrsta organizacij.
Komisijo in države članice tudi pozivamo, naj zagotovijo finančno podporo, usposabljanje in svetovanje, pa tudi poenostavijo postopke ustanavljanja organizacij na področju socialne ekonomije.
Tako bo lahko socialna ekonomija prevzela svojo vlogo ob splošnem zastoju evropskega gospodarstva, ne le v boju proti revščini, pač pa tudi z olajšanjem dostopa do virov, pravic in storitev, ki so državljanom potrebni pri vključevanju v družbo.
Gábor Harangozó  
v pisni obliki. - Najprej bi rad čestital naši poročevalki, gospe Patrizii Toia, za kakovost poročila, ki ga predstavlja danes. Dejansko je pomembno zagotoviti več jasnosti pri opredeljevanju pojma socialna ekonomija in zagotoviti njen pravni status v široki paleti nacionalnih okolij. Socialna ekonomija mora v resnici postati bolj prepoznavna - z boljšim pregledom nad podatki na ravni EU -, da bo laže dosegala svoje cilje solidarnosti, zaposlovanja, podjetništva, rasti, konkurenčnosti, socialne kohezije in socialnega dialoga v Uniji kot celoti. Socialna ekonomija je vedno pomembnejši dejavnik na lokalni in regionalni ravni, zdaj - ob resnih učinkih finančne krize - pa ima še bolj kot doslej eno od glavnih vlog v evropskem socialnem in gospodarskem razvoju. Če res želimo najti nove inovativne rešitve, s katerimi bomo zagotovili našim državljanom stabilna delovna mesta in boljše življenjsko okolje s kakovostnimi skupnimi storitvami ter vključujočo družbo, mora Unija usmeriti svoje napore v podporo socialni in gospodarski dinamiki, s katero bo odpravila sedanjo ločitev med javnim in zasebnim sektorjem.
Magda Kósáné Kovács  
v pisni obliki. - (HU) Že nekaj mesecev poskušamo vključiti vse institucije in vire EU v lajšanje učinkov vedno globlje krize. Žarek upanja pri tem vliva dejstvo, da je danes na dnevnem redu plenarnega zasedanja poročilo gospe Patrizie Toia, saj so pobude, usmerjene v solidarnost, pa tudi socialno in regionalno kohezijo, v teh časih še posebej pomembne. To je žarišče socialne ekonomije, saj je slednja konglomerat organizacijskih oblik, katerih cilja sta solidarnost in skupne finančne koristi, ne pa dobiček. Takih ustanov ne more nadomestiti nobena tržno usmerjena organizacija. Odpirajo možnosti za omilitev učinkov ekonomskega razslojevanja na odrinjene člane družbe, zagotavljajo častno delo, s široko paleto oblik, od samozaposlitve do socialnih zadrug, pa lahko sadove svojega dela uporabijo v korist skupnosti.
O socialni ekonomiji smo že veliko govorili in pisali, brez evropske statistične baze podatkov pa ne bo postala prepoznavna v našem vsakdanjem življenju. Če družba tega pojma ne pozna, njena solidarnost ne more pomagati družbi. Organizacije, ki delujejo na tem področju, pa so premajhne, da bi lahko postale prepoznavne na makroekonomski ravni.
Poročilo gospe Patrizie Toia lahko pomaga odpraviti sume zakonodajalcev in udeležencev na trgu, da denar in izdelki, ki jih ustvarja socialna ekonomija, niso nič drugega kot poskus nekaterih podjetij, da bi se izognila pravilom konkurence.
Poročilo lahko tukaj in zdaj pomeni priložnost za socialno ekonomijo, da učinkovito in s sorazmerno malo napora obvlada krizo, s tem pa prepreči izgubo delovnih mest in izgubo sredstev za preživljanje.
Silvia-Adriana Ţicău  
v pisni obliki. - (RO) Socialna ekonomija zagotavlja stabilnost delovnih mest, saj v tem sektorju ni delokalizacije. Menim, da bi morale Evropska unija in države članice s svojimi zakonodajami in politikami spodbujati in podpirati organizacijske oblike socialne ekonomije, na primer zadruge, vzajemne družbe, združenja in fundacije.
Potrebno je oblikovati vrsto ukrepov za razvoj mikrokreditov in prilagojene oblike financiranja na ravni EU, saj se vrednote socialne ekonomije prekrivajo z evropskimi cilji socialne integracije ter prispevajo k vzpostavljanju ravnotežje med delom in življenjem, prispevajo pa tudi k večji enakosti spolov ter kakovosti življenja starejših oseb in invalidov. Menim, da je treba okrepiti vlogo žensk v socialni ekonomiji v skladu z njihovim sodelovanjem v združenjih in prostovoljnih organizacijah.
Nujno pozivam Komisijo, naj vključi socialno ekonomijo v druge politike in strategije socialnega in gospodarskega razvoja, zlasti v smislu Akta za mala podjetja, saj ustroj socialne ekonomije zajema predvsem mala in srednja podjetja ter storitve javnega pomena. Ta prizadevanja bi lahko podprli z vzpostavitvijo statističnega registra organizacij socialne ekonomije v vsaki državi članici Evropske unije in z vnosom podatkov v evropski statistični sistem EUROSTAT.
