Majanduslanguse ja finantskriisi soolised aspektid - Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhiste 2006-2010 tulemuste hindamine ja soovitused tulevikuks - Naiste õiguste harta - järelmeetmed (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühendatud arutelu järgmistel teemadel:
naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel Raül Romeva i Rueda koostatud raport majanduslanguse ja finantskriisi sooliste aspektide kohta,
naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni nimel Ilda Figueiredo koostatud raport naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhiste 2006-2010 tulemuste hindamise ja soovituste kohta tulevikuks [2009/2242 (INI)] ning
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid Zita Gurmai ja Britta Thomsen Euroopa Parlamendi Sotsialistide ja Demokraatide Progressiivse Liidu fraktsiooni nimel, Ilda Figueiredo ja Eva-Britt Svensson Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsiooni nimel, Antonyia Parvanova Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni nimel ning Marije Cornelissen Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni nimel komisjonile: "Naiste õiguste harta - järelmeetmed” - B7-0305/2010).
Raül Romeva i Rueda
Austatud juhataja! Tänan teid võimaluse eest seda teemat arutada. Alustaksin küsimusega, mis on väga lihtne, ent toob minu arvates praegu arutatava probleemi olemuse väga selgelt esile: kui Lehman Brothersi asemel oleks olnud Lehman Sisters, kas me siis räägiksime täna sel teemal? Me ei tea, sest seda ei juhtunud, kuid on selge, et selline olukord oleks väga suurel määral erinenud praegusest, mida iseloomustavad laenuraha järsk vähenemine ning majandus- ja finantskriis.
Ökonomistide seas, kelle hulka kuulub nii feministe kui ka mittefeministe, valitseb erakordselt selge konsensus, et praeguse kriisi põhjustajaks on mitmed institutsioonid, mida põhimõtteliselt ja sisuliselt juhtisid mehed. Seega on meil objektiivsed andmed, mille kohaselt on mehed selle olukorra eest otseselt vastutavad.
Ei ole võimalik öelda, kas juhul, kui enamus oleks olnud naised, mitte mehed, oleks kujunenud samasugune olukord, aga ma usun, et nii kriisi põhjused kui ka ohjamine ja muidugi ka praegune taastumine oleksid olnud teistsugused.
Ma arvan, et on oluline rõhutada veel ühte olulist asjaolu: näiteks finantsasutused, mille juhtorganites on esindatud rohkem naisi, on sellises olukorras märksa vähem kannatanud. Ma arvan, et seetõttu on meil aeg peatuda ja järele mõelda, mis ongi selle raporti eesmärk.
Mingis mõttes on meie eesmärk osutada, et lisaks sellele, et käesolev kriis on erakordselt tõsine probleem, on see ühtlasi - ja peabki olema - võimalus teha korrektiive mõnes küsimuses, mille lahendamisel oleme selgelt liikunud valel teel. Halvad poliitilised otsused ning mitme poliitikasuuna elluviimisel valitsenud ebavõrdsus on üks osa nendest probleemidest.
Selles osas tahaksin esile tuua ning rõhutada väga selgelt poliitiliste kriisimeetmete mõnda puudujääki. Neis ei kasutata seda võimalust ära: näiteks ei viidata niinimetatud Lissaboni järgses perspektiivis, 2020. aasta strateegias kusagil soolisele mõõtmele. Vähemalt siiani ei ole võetud kindlasuunalist kurssi selge makromajanduspoliitika ja tööhõivesuuniste ning hästi mõistetava ja silmnähtava soolise mõõtme väljatöötamisele. Üks asi on koostada deklaratsioone, ent meie oleme praegu huvitatud sellest, et võetaks konkreetseid kohustusi.
Selle raporti eesmärk on käivitada vähemalt arutelu ning tõstatada mõningaid küsimusi, mis meie arust on olulised. Me teame, et mõned liikmesriigid ning mõned valitsused - sealhulgas eesistujariigi Hispaania valitsus - on selleteemalist arutelu suunanud ning mõningaid probleeme tõstatanud. Lisaks selle asjaolu rõhutamisele ja tunnustamisele tahaksin samuti toetada järgmisi eesistujariike, kes tõstatavad tulevikus samasuguseid probleeme või kavatsevad seda teha.
Ent ma arvan, et tähelepanu tuleks juhtida millelegi muule. Kui me tõesti tahame mõnda neist vigadest parandada, on väga oluline, et me mõistaksime, et põhjuste seas on mitu peamist tegurit, mille seast olulisim on poliitilise tahte puudumine selleks, et viia ellu selgesõnalist võrdõiguslikkuse poliitikat.
Selles raportis nõutakse seega esiteks poliitilist tahet, teiseks kujutlusvõimet, mida tuleb minu arvates rõhutada, ning kolmandaks - see on raporti peamine aspekt - käegakatsutavaid, selgeid ja, kui soovite, siduvaid ning kohustuslikke meetmeid. Meil on headest kavatsustest küllalt.
Vaja on kindlat kohustuste võtmist, ja ma ütlen uuesti: siduvaid ja kohustuslikke meetmeid, mis tuleb ellu viia. Näiteks täieliku tööhõive tagamine nii meestele kui ka naistele, kuid eriti naistele peaks olema eesmärk omaette.
Lühidalt, käegakatsutavad eesmärgid on saavutada 2020. aastaks naiste tööhõive määra tõus 75%-le ja vähendada palgaerinevust 0-5% tasemele. Need on eesmärgid, mille täitmist oleme juba tükk aega nõudnud. Need on meetmed, mille üle praegu vähemalt juba arutatakse ning mis võiksid mõne arvates meist olla - ma kordan - kohustuslikud.
Me teame, et nii volinik Reding kui ka eesistujariik Hispaania on neid küsimusi korduvalt tõstatanud, ning me palume teistel fraktsioonidel ja ka teistel riikidel mõista, et see ei ole üksnes kapriis, vaid käesoleva kriisiga seotud kohustus ning vajadus ja - ma kordan veel - võimalus. Igal juhul tahaksin lõpetuseks tunnustada erinevate fraktsioonide tehtud tööd ja väljendatud toetust ning kõiki nende jõupingutusi selle nimel, et see tekst väljendaks konsensust ja kompromissi ning rõhutaks selgelt nii probleemi kui ka lahendusi, mis selle jaoks olemas on ning peaksid olemas olema.
Ilda Figueiredo
Austatud juhataja, austatud volinik! Raport, mida ma praegu tutvustan, on valminud naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raames toimunud koostöö tulemusena, millega kaasnes ühtlasi naisorganisatsioonide ja ekspertide osalusel toimunud kuulamine ning milles osales ka Euroopa Komisjon. Tänan kõiki asjaosalisi.
Meie koostatud võrdõiguslikkuse juhiste (2006-2010) analüüsi kohaselt usume, et on tehtud mõningaid edusamme ning et naiste ja meeste võrdõiguslikkuse mõnda põhiaspekti on esile toodud. Ent tegelikkuses pole neid täielikult realiseeritud, kuna puudus vajalik poliitiline jõud.
Eriti tuleb rõhutada tegelikkuses eksisteerivat ebavõrdsust, nagu raskused tagatud õigustega ning väärika palgaga töökohtadele juurdepääsul, vaesus, jätkuv diskrimineerimine ja stereotüübid, mis aitavad põlistada ebavõrdsust, sealhulgas koolitusele ning juhtivatele ametikohtadele edutamisele juurdepääsu osas ning majanduslikus ja poliitilises mõttes. Selliseid tendentse süvendavad ka ELi poliitikameetmetes esinevad vastuolud, mistõttu enam kui 85 miljonit inimest - neist enamik naised ja lapsed - elab vaesuses, mille põhjuseks on tööpuudus, ebakindlad töökohad, madalad palgad, minimaalsest toimetulekutoetusest madalamad sissetulekud ja pensionid ning halb juurdepääs kvaliteetsetele avalikele teenustele.
Praegune majandus- ja sotsiaalkriis on eriti raskete tagajärgedega naiste jaoks, mis suurendab ebavõrdsust ja diskrimineerimist. See puudutab naiste ja meeste palga erinevust, mis ulatub keskmiselt üle 17%, ja kaudset diskrimineerimist, mis suureneb tööpuuduse kasvades, mõjutades naisi ja tütarlapsi.
Viimastel aastatel loodud töökohad, eelkõige noortele ja naistele loodud töökohad, olid valdavalt ebakindlad ja madala palgaga, mis ei vasta põhiõigustele, eriti seoses emadusega. See põhjustab samuti madalat sündimust. Eriti tekitab muret teatavate naissoost elanikkonnarühmade laialdane diskrimineerimine. Kõige rängemini mõjutab see eakaid, naisi ülalpeetavate pereliikmetega, sisserändajatest naisi ja vähemuste hulka kuuluvaid või puuetega naisi.
Lisaks vaesuse ja kuritegevuse kõrgele määrale on vägivalla ning diskimineerimise tõttu jätkunud või suurenenud naiste ja lastega kaubitsemine ning prostitutsioon paljudes Euroopa Liidu riikides. See nõuab kiireloomulist lahendust. Kahjuks käsitleti komisjoni esitatud Euroopa 2020. aasta strateegia ettepanekutes soolist mõõdet ebarahuldavalt. Seetõttu loodame, et olukorra lahendamise juurde pöördutakse tagasi ning et volinik seab võrdõiguslikkuse strateegia elluviimisel eesmärgiks nende probleemide lahendamise. Ent see ei kuulu ühegi üksiku Euroopa Komisjoni peadirektoraadi pädevusse ning vaja on palju suuremat kaasamist. Raportis kirjeldatud paljudest meetmetest tahaksin seega rõhutada nelja valdkonda.
Institutsiooni tasandil teeme ettepaneku, et Euroopa Liidu uus soolise võrdõiguslikkuse strateegia oleks Pekingi tegevusprogrammil ja selle saavutustel põhinev tegevuskava ja poliitiline kohustus, arvestades, et naiste ja tütarlaste inimõigused on üldiste inimõiguste võõrandamatu, lahutamatu ja jagamatu osa. Samuti peame tähtsaks, et nõukogu võtaks pärast parlamendiga konsulteerimist vastu komisjoni uue ettepaneku soolise võrdõiguslikkuse strateegia kohta. Selle eesmärk on anda võrdõiguslikkuse poliitikale suurem poliitiline jõud ja uus hoog ning eraldada selle tõhusaks elluviimiseks ELi rahalisi vahendid. Me usume, et hädavajalik on korraldada igal aastal nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendi kolmepoolne kohtumine Euroopa Liidu soolise võrdõiguslikkuse strateegia edusammude läbivaatamiseks, samuti iga-aastane soolise võrdõiguslikkuse konverents, milles osaleksid eri liikmesriikide naisorganisatsioonid ja ametiühingud ja muidugi Euroopa Parlamendi ja liikmesriikide parlamentide liikmed ning mis pööraks igal aastal erilist tähelepanu eelnevalt kindlaks määratud küsimusele.
Samuti tahaksin juhtida teie tähelepanu vajadusele võtta kõigi ettepanekute ettevalmistamisel arvesse soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamist. Lõpetuseks - austatud juhataja, ma lõpetan kohe - tahaksin rõhutada meie nõudmist, et juba välja kuulutatud meetmeid kohaldataks ja ellu viidaks. See puudutab nii võrdõiguslikkuse instituuti, vägivallakeskust kui ka kehtivate direktiivide täies mahus kohaldamist, nii et naiste emantsipatsioon ja nende isiklik ja ametialane eneseteostus saaks muutuda meie algatuse ning kogu strateegia keskseks eesmärgiks. Tänan teid väga. Palun kaaluge kindlasti meie tehtud soovitusi.
Zita Gurmai
esitaja. - Austatud juhataja! See on teretulnud asjaolu, et komisjon on otsustanud taas kord rõhutada oma kindlat kohustust tagada naiste ja meeste võrdõiguslikkus. Selleks on koostatud dokument pealkirjaga "Naiste harta”, mida esitleti rahvusvahelisel naistepäeval.
Teiseks ametiajaks tagasivalimisele eelnenud arutelude käigus andis komisjoni president Barroso parlamendile lubaduse töötada välja naiste harta. Lisaks on dokumendi valmimine seotud 15 aasta möödumisega tegevusprogrammi vastuvõtmisest ÜRO naiste maailmakonverentsil Pekingis ja ÜRO naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise konventsiooni 30. aastapäevaga. Seega täidab dokument mitut rolli, mis kõik on olulised.
Kuidas kavatseb komisjon sellesse algatusse kaasata muid ELi institutsioone, kodanikuühiskonda ja muid sidusrühmi?
Hiljutine Eurobaromeetri soolise võrdõiguslikkuse teemaline uuring tõi esile, et 62% eurooplastest usub, et sooline ebavõrdsus on endiselt probleem paljudes ühiskonna valdkondades. Kuidas saab naiste hartaga muuta seda tajutavat ebavõrdsust? Kuidas saab naiste harta sisu teisendada mõõdetavateks eesmärkideks ja selgeteks sihtideks?
Komisjon jätkab töötamist naiste ja meeste võrdõiguslikkuse strateegia põhjal, mis tavapäraselt hõlmab viit aastat. Praegused juhised katsid ajavahemiku 2006-2010. Kuidas täpselt kavatseb komisjon siduda valmiva viieaastase soolise võrdõiguslikkuse strateegia naiste hartaga ning kuidas kaasatakse sidusrühmad sellesse töösse?
Tuleviku osas näitab raport selgelt, et meie praegused probleemid on muu hulgas andmete ebapiisavus ning asjaolu, et soolise võrdõiguslikkusega seotud saavutusi pole selgete eesmärkide puudumise tõttu võimalik hinnata. Kui te olete otsustanud tulemusi saada, tuleb hinnata ebavõrdsuse põhjuseid ja meie tegevuse tulemusi. Raport puudutab aastateks 2006-2010 mõeldud soolist võrdõiguslikkust käsitlevate suuniste elluviimise hindamist, ent muidugi peame seadma endale kõrgemaid sihte.
Viimaks tahaksin veel mainida Euroopa lähenemiskeeldu. Me ei tohi kõigile Euroopa naissoost ohvritele parima kaitse pakkumisega enam viivitada. Kutsun komisjoni ja nõukogu jõudma eesistujariigi Hispaania juhtimisel võimalikult uuendusmeelse ja tõhusa kokkuleppeni.
Eva-Britt Svensson
Austatud juhataja! Täiuslikus maailmas ei oleks tänaõhtune arutelu vajalik. Me elaksime võrdõiguslikus ühiskonnas. Aga me ei ela täiuslikus maailmas ning peame seetõttu seda arutelu. Ent me ei tohi aruteluga piirduda. Naistele suuremate õiguste andmiseks ja soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks tuleb võtta konkreetseid meetmeid.
Naiste õiguste hartat, mis väljendaks kõiki poliitikavaldkondi hõlmavat seisukohta, on hädasti vaja. Ma arvan ja usun, et avalduste tegemisest ja võrdõiguslikkust ülistavast ilukõnest ei piisa. Eri valdkondi puudutavate ja eraldi seisvate, isoleeritud meetmete kohaldamisest samuti ei piisa. Ei, võrdõiguslikkuse küsimusega tegelevad meetmed - võrdõiguslikkuse strateegia ja Ilda Figueiredo esitatud raport - peavad lähtuma kõikehõlmavast lähenemisest, ent me vajame ka mitmekülgset naiste õiguste hartat.
Ma usun, et sellise harta koostamiseks peame kasutama teadmisi, oskusi ja kogemusi, mis pärineksid ka väljastpoolt parlamenti. Naiste organisatsioonides, valitsusvälistes organisatsioonides ja laiemalt kodanikuühiskonnas leidub oskusi, teadmisi ja kogemusi, mida peaksime kõikehõlmava harta koostamisel ära kasutama.
Komisjonil on võimalus käivitada ja kooskõlastada ELi institutsioonide, liikmesriikide parlamentide, valitsusväliste organisatsioonide ja teiste asutuste koostööd sellise harta koostamiseks. Olen kindel, et arvestades volinik Redingi pühendumust võrdõiguslikkuse edendamisele on meil võimalus selline harta koostöös komisjoniga välja töötada.
Tahaksin lisaks öelda, et sageli - vähemalt iga kord Euroopa Parlamendi valimiste eel - arutame, kuidas saada rohkem naisi parlamendivalimistel ning laiemalt poliitilises otsustusprotsessis osalema. Selles osas usun ma, et ei piisa sellest, kui me läheme ja kutsume naisi üles valimistel osalema. Ei, naised ja meie kodanikud üldiselt on selleks liiga arukad. Muidugi nad vaatavad, mida me oleme nende elu muutmiseks teinud, mida on teinud Euroopa Parlament nende olukorra parandamiseks ja nii edasi.
Sellepärast peaksime praegu kasutama seda parlamendi koosseisu ametiaega, näitamaks ELi ja maailma naistele, et me oleme tõesti võimelised enamiku naiste elu mõjutama.
Antonyia Parvanova
esitaja. - (BG) Täna, kui me hindame naiste ja meeste võrdõiguslikkuse suuniste elluviimise tulemusi, alustades samal ajal seda valdkonda puudutavate tulevaste suuniste väljatöötamist, tuleb meil erilist tähelepanu pöörata soolisele võrdõiguslikkusele otsest või kaudset mõju avaldavatele poliitikasuundadele.
Me ootame, et Euroopa Komisjon töötaks välja poliitika naiste abistamiseks, kes on langenud ebaõigluse, diskrimineerimise, nälja, vaesuse, inimkaubanduse või vägivalla muude vormide ohvriks. Peame arvestama, et kuigi sooline võrdõiguslikkus on vältimatu eeldus selleks, et saaksime täielikult kasutada oma peamisi inimõigusi, ja üks Euroopa Liidu aluspõhimõte, eksisteerib endiselt poliitikas ning naiste eludes ebavõrdsus.
Seepärast on eriti oluline, et me teeksime jõupingutusi soolise võrdõiguslikkuse poliitika tugevdamiseks, mis on majandusliku arengu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamise vahend. Me peame võtma arvesse uue, sotsiaalses mõttes jätkusuutliku mudeli vajadust, mis peab kaasama kõiki oskusi, mida naistel majandusele pakkuda on, taastama naiste ja meeste poolt avalikus ja eraelus võetavaid kohustusi puudutava tasakaalu ning tagama tasakaalu töö ja pereelu vahel.
Kui vaadata naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhiseid käsitlevat raportit, siis illustreerib kõnealune suuliselt vastatav küsimus eriti ilmekalt Euroopa Parlamendi suhtumist soolise võrdõiguslikkuse edendamise poliitikasse. Ma leian, et naiste õiguste harta ning käesoleva aasta jooksul vastu võetav jõustamisstrateegia tingib vajaduse tugevdada viimastel aastakümnetel selles vallas saavutatud edusammude ning töötada välja stabiilsem Euroopa poliitika arenenuma ühiskonna loomiseks.
Me ootame, et komisjon teeks ettepaneku lisada soolise võrdõiguslikkuse strateegiasse meetmed, mis tagaksid konkreetsed õigusloomega seotud algatused naiste vastu suunatud vägivalla vastaseks võitluseks ning õigusloomega seotud ja mitteseotud vahendid tööturul valitseva diskrimineerimise ja palgaerinevuste kaotamiseks ning naiste kvalifitseerimata töödele suunamise lõpetamiseks. Samuti tuleb osana Euroopa 2020. aasta strateegiast võtta tõhusaid meetmeid naiste tööhõive määra ja sotsiaalsete tagatiste parandamiseks, samuti viia ellu programme suurendamaks naiste keskkonnasäästlikus majanduses osalemist, teostada poliitikat, mis tagaks naiste suurema esindatuse juhtivatel ja otsuste langetamisega seotud töökohtadel, ning samuti viia läbi asjakohased õigusloomealased muudatused, et suurendada juhtivatel töökohtadel töötavate naiste arvu.
Euroopa naiste õiguste alase teadlikkuse suurendamine on meie ühine kohus. Ma usun ka, et meie ühiste jõupingutuste tulemusena jõutakse tõhusa Euroopa poliitikani, mille eesmärk on soolise võrdõiguslikkuse edendamine, mida toetavad asjakohased strateegiad, jõustamismeetmed ja konkreetsed programmid. Tahaksin juhtida erilist tähelepanu asjaolule, et ülemaailmse majanduskriisi taustal muutub esmatähtsaks naiste roll põllumajanduses.
Meie ühised meetmed, mille eesmärk on kaotada tööhõive alane ebavõrdsus ning kaasata rohkem naisi äriühingute juhtimisse ja üldisemalt igasse ühiskonna valdkonda, tagavad head tulemused. Soolise võrdõiguslikkuse saavutamine mõjutab kasulikult tootlikkust ja majandusarengut, pakkudes meie ühiskonnale ohtralt sotsiaalseid ja majanduslikke eeliseid.
Austatud volinik! Me pole lihtsalt piisavalt edasipüüdlikud. Me ei kasuta Euroopa Parlamendi tugevust otsustavalt ära. Me vastutame oma valijate ees. Nemad peavad soolist ebavõrdsust Euroopa Liidu kõige olulisemaks lahendamata probleemiks ning me ootame teie toetust, et saaksime selle probleemi lahendamise nimel koostööd teha.
Marije Cornelissen
esitaja. - Austatud juhataja! Euroopa Parlamendi uue koosseisu valimisest on möödunud peaaegu aasta. Volinik Redingi ametisse nimetamisest on möödunud peaaegu pool aastat. Nii et meile on jäänud naiste ja meeste ellu tegeliku muudatuse toomiseks kokku neli aastat. See, milline hinnang Euroopa Parlamendi ja volinik Redingi tööle nende nelja aasta pärast antakse, sõltub meie tegudest ning toetusest, mida me ühiskonnast leida suudame.
Ainult sõnadega ei avalda kellelegi muljet. Ma ei taha, et ma peaksin nelja aasta pärast ütlema: "Näete, siin on volinik Redingi allkirjaga paberitükk ja siin on suur kuhi parlamendi resolutsioone." Ma tahan, et ma saaksin öelda: "Jah, me tagasime kõigile Euroopas elavatele isadele kahenädalase vanemapuhkuse. Jah, me muutsime võrdõiguslikkust käsitlevaid õigusakte, et need hõlmaksid kõiki alasid, ka transseksuaalseid inimesi. Jah, meil on toimiv süsteem, mis tagab, et naised ja mehed oleksid järgmises Euroopa Komisjonis võrdselt esindatud." Ma tahaksin öelda: "Jah, naiste ja meeste ebavõrdsus väheneb ja varasemast rohkem naisi töötab väärika palgaga väärikatel kohtadel. Ning jah, väheneb ebavõrdsus seoses naiste ja meeste tegutsemisega hoolekande vallas ja varasemast rohkem mehi hoolitseb pere eest ilma palka saamata."
Ma loodan, et kõik Euroopa Parlamendi fraktsioonid võtavad homme need kaks raportit - Ilda Figueiredo ja Raül Romeva i Rueda raportid - üksmeelselt vastu, ning ma loodan, et volinik Redingil jätkub julgust viia need raportid ellu, ehkki nõukogus häälteenamuse saavutamine ei tundu praegu lihtne ülesanne.
Me ei saa sellega üksi hakkama. Me peame kaasama need inimesed, kelle jaoks on see oluline. Ma ei ole väga rahul sellega, et naiste harta väljatöötamine on seni kulgenud ilma parlamendi või kodanikuühiskonna kaasamiseta, ent ma pean vastuvõetavaks, et Euroopa Komisjon on sellisel moel teinud ettevalmistava avalduse, et anda märku oma pühendumisest soolise võrdõiguslikkuse tagamisele.
Olulisem on see, mis juhtub edasi. Kui volinik Rehn meie küsimustele vastab, tahaksin väga kuulda, millist edasipüüdlikku strateegiat ta järgmiseks neljaks aastaks kavandab.
Isabel Martínez Lozano
Tere õhtust, austatud juhataja. Tahaksin teid tänada võimaluse eest täna õhtul koos austatud Euroopa Parlamendi liikmetega selles arutelus osaleda. Nõukogu praeguse eesistujariigi nimel tahaksin teile täna esitatud raportite eest tunnustust avaldada. Pole kahtlust, et neis kirjeldatakse selgelt Euroopa naiste probleeme, probleeme, mis praegustel rasketel aegadel meie ees seisavad, ning raskusi, millega meie kui poliitikud järgmistel aastatel kokku puutuma peame.
Olen nende küsimuste - nende probleemide, mida te täna olete rõhutanud - lahendamise nimel töötanud viimased kuus kuud Hispaania kui nõukogu eesistujariigi esindajana ning mõned aastad enne seda komisjoni liikmena.
Nagu ma ütlesin, olen pühendanud osa oma tööst Hispaania kui nõukogu eesistujariigi esindajana sellele, et sooline mõõde kajastuks uues majanduskasvu ja tööhõive strateegias, ELi 2020. aasta strateegias, mis võetakse kõigi eelduste kohaselt vastu sel neljapäeval, 17. juunil. See strateegia on vaieldamatult oluline vahend, mis mõjutab järgmise kümne aasta jooksul kogu meie poliitikat.
Lisaks sellele, et antud strateegias käsitletakse soolist mõõdet, oli minu eesmärk ka soolise vägivalla vastu võitlemise lisamine tegevuskava prioriteetide hulka. On tõsi, et see küsimus, mis peegeldab vaieldamatult ebavõrdsuse julmimat aspekti, on liikmesriikides endiselt tõsiseks sotsiaalseks probleemiks, nagu tunnistatakse ka äsja esitatud raportites.
Seega võtsime vastu järeldused, mis aitavad kaasa komisjoni ja liikmesriikide seatud eesmärkide elluviimisele ja vahendite kasutamisele, et kaotada naistevastane vägivald. Vastuvõetud tekst kohustab 27 liikmesriiki ning komisjoni välja töötama ühiseid algatusi ja vahendeid, et naistevastane vägivald kui häbiplekk likvideerida.
Üks neist järeldustest käsitleb vajadust töötada välja soolise vägivalla ennetamise ja selle vastase võitluse Euroopa strateegia. Komisjon on juba alustanud tööd selle strateegiaga, mille põhieesmärk peab olema Euroopa tasandil võrreldava teabe kogumine, ühiste eesmärkide ja nende elluviimiseks vajalike vahendite väljaselgitamine ning esimeste sammude tegemine soolist vägivalda jälgiva Euroopa järelevalveasutuse loomise suunas.
Mis puudutab vägivalda, siis te teate, et nendes järeldustes tehti samuti ettepanek luua soolise vägivalla ohvritele tasuta nõustamistelefon, mis täiendab mitmeid naissoost ohvrite sotsiaalse kaitse tugevdamiseks võetavaid meetmeid. Palusime samuti komisjonil uurida õiguslikku alust võimalike uute õigusaktide vastuvõtmiseks, mis aitaksid meil nende kuritegude vastu kõigis liikmesriikides tõhusamalt võidelda.
Teiselt poolt käsitleti võrdõiguslikkuse küsimust 7. juunil tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu kohtumisel taas Euroopa tasandil seoses liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste vastuvõtmisega. Nagu ma just ütlesin, arutatakse neid suuniseid Euroopa Ülemkogu 17. juuni kohtumisel. Nendes suunistes loetakse meeste ja naiste võrdõiguslikkust peamiseks faktoriks, mis võimaldab lisaks praeguse majanduskriisi olukorras tööhõive taastamisele võtta järgmisel aastakümnel kasutusele ka uus, arukas, jätkusuutlik ja ühendav arengumudel. Põhjus on selles, et jätkusuutlik peab olema ka sotsiaalmudel, mis peab vastama prognooside kohaselt järgmise 20 aasta jooksul oluliselt vananeva elanikkonna vajadustele, arvestades, et elanikkonna eest hoolitsemine ei saa jääda ainuüksi naiste vabatahtlikult võetud ülesandeks.
Kui teie esitatud raporteid käsitlevate esialgsete arutelude ning Hispaania kui eesistujariigi peetud arutelude põhjal võib midagi kindlalt väita, siis seda, et kui me tahame majanduskasvu taastamisele tugeva aluse luua, peab Euroopa olema võimeline arvestama kõigi oma kodanike, sealhulgas kõigi naiste potentsiaali, võimete ja teadmistega. Ehkki naised on Euroopa Liidus kõrghariduse omandanud inimeste seas enamuses (60%), ei suuda naised mõne meie tootmissüsteemides valitseva struktuuri tõttu, mis on niihästi ebaõiglased kui ka ebatõhusad, oma võimeid täielikult välja arendada.
Selleks et kõrvaldada meie tööturul kõik sellised ebavõrdsuse ilmingud, mis on ühisele arengule tõeliseks takistuseks, peab eesmärk saavutada 2020. aastaks 75% suurune tööhõive määr kehtima nii meeste kui ka naiste puhul. Küsimus ei ole üksnes õigluses. Kui me võrdleme Euroopa Liidu meeste ja naiste tööhõive määra, võib näha, et töökoht on 76%-l meestest ning töötavate naiste protsendimäär on 63%. Seetõttu tuleb selles osas järgmistel aastatel teha erilisi jõupingutusi, et rohkem naisi jõuaks tööturule. Meie ühise arvamuse kohaselt tuleb naiste osalust tööturul suurendada ka viisil, millele osutas Raül Romeva i Rueda, nimelt võttes meetmeid palgaerinevuste kõrvaldamiseks, mille määr saavutas eelmisel aastal Euroopa Liidus keskmiselt peaaegu 18%.
Tähelepanu tuleb pöörata ka muudele soolise võrdõiguslikkusega seotud ning ELi 2020. aasta strateegias käsitletud küsimustele, näiteks sooliste stereotüüpide kaotamine hariduses ning kutsealases ja akadeemilises nõustamises. Me teame, et sellised stereotüübid toovad praegu kaasa segregatsiooni tööturul ning vajaduse leida tasakaal töö ja eraelu vahel.
Kui rääkida sotsiaalsest kaasamisest ja vaesusevastasest võitlusest - kinnitan Ilda Figueiredole, et see on erakordselt oluline küsimus -, siis pöörasime erilist tähelepanu naiste olukorrale, arvestades, et neid ohustab suurem vaesusrisk kui mehi, kuna nad saavad madalamat palka ja pensione ning võtavad endale ise ülesandeks tasustamata hoolekandetöö tegemise.
Ühtlasi teeb meile suurt heameelt, et saavutasime parlamendiga mees- ja naissoost füüsilisest isikust ettevõtjate võrdset kohtlemist käsitleva direktiivi ettepaneku osas üksmeele. Tänu sellisele kokkuleppele jõudmisele on järgmisel nõukogu kohtumisel võimalik see direktiiv vastu võtta. Selle direktiiviga antakse füüsilisest isikust ettevõtjatest naistele ja neid abistavate abikaasadele või partneritele täiendavad õigused.
Nagu ma ütlesin, oleme mitmel istungil käsitlenud täna arutusel olevate probleemidega seotud võimalusi ja ettepanekuid. Lõpetuseks - ja ma olen kindel, et volinik Reding räägib sellest samuti -, me arutasime ka tulevast soolise võrdõiguslikkuse strateegiat (2011-2015), mis annab Euroopa Parlamendile järgmistel kuudel kahtlemata alust intensiivseks aruteluks ning millega seotud juhised esitab komisjon järgmiste kuude jooksul.
Ma olen veendunud - austatud juhataja, sellega ma ka lõpetan -, et arutelu kriisi ja majanduse taastumise üle ei tohi juhtida tähelepanu Euroopa sotsiaalmudeli tugevdamiselt kõrvale. See oleks viga. Praegusel hetkel oleks see suur viga ning seetõttu pean ma vajalikuks võrdõiguslikkuse alaseid arutelusid ning poliitikat jätkata, kuna need on mitmete aastate jooksul aidanud meie majandusel mitte üksnes areneda, vaid lisaks sellele ka säilitada kadestamisväärse ning laitmatu sotsiaalse ühtekuuluvuse mudeli.
Viviane Reding
komisjoni asepresident. - Austatud juhataja! Euroopa Parlamendi raportööride töö avaldas mulle sügavat muljet. Samuti avaldab mulle sügavat muljet see, kuidas erinevad fraktsioonid väikeste erinevustega sama suunda järgivad. Erinevused pole nii olulised kui suund ise, oluline on see, et eesmärk on sama.
Tänan teid ka selle eest, et te kõik rõhutasite - nii eelkõnelejad, raportöörid kui ka suuliselt vastatava küsimuse esitajad -, et meil ei ole vaja rohkem pabereid, vaid tegusid. Olen teiega nõus, kuna tegelikult me teame, mida me tahame ja miks me seda tahame. Me teame, et ainukeseks võimaluseks meie ühiskonda arendada on sooline võrdõiguslikkus, mis ei puuduta üksnes naisõiguste küsimusi, vaid kõiki eluvaldkondi horisontaalselt.
Just sellepärast alustas komisjon esimest korda ajaloo jooksul oma viieaastast ametiaega sissejuhatava avaldusega - nagu seda on nimetatud -, hartaga, mis näitab komisjoni iga liikme pühendumist naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamisele oma vastutusalas ning mis seega näitab kogu komisjoni kohustust seada soolise võrdõiguslikkuse küsimus esmatähtsale kohale.
See on üks asi. Teine küsimus on: kuidas jõuda tegudeni? Kuidas anda komisjoni poolt märtsis esitletud naiste hartale mõjuv sisu? Nüüd jõuame rakendamise juurde. Esiteks palusin ma kõigil kaasvolinikel strateegia elluviimisele kaasa aidata, nii et enda juhitava ametiasutuse ja vastutusala piires annavad siinkohal panuse ka ülejäänud 26 volinikku, mitte ainult soolise võrdõiguslikkuse volinik, kes teiega praegu kõnelusi peab. Et seda pole kunagi varem juhtunud, on see väga oluline, ning ma usun, et selline suhtumine on kooskõlas taotlusega, mida kõik fraktsioonid siin on väljendanud.
Kuidas me nende ideedeni jõudsime? Hartas loetletud viis prioriteeti ei ole õhust võetud. Need on valminud sidusrühmadega peetud laiapõhjalise nõupidamise tulemusena, mille me 2009. aastal uut strateegiat ette valmistades läbi viisime. Tulen selle strateegia juurde hiljem tagasi.
Esmalt tahaksin rääkida Euroopa Parlamendi esitatud raportitest, millel on väga suur tähtsus. Esiteks Raül Romeva i Rueda raport. See on kooskõlas komisjoni seisukohaga, mis puudutab kriisi mõju naistele ning seda, kuidas kriisimeetmete elluviimisel tuleb võtta arvesse nende mõju naistele. Juhtisin sellele küsimusele tähelepanu juba oma viimases aastaaruandes meeste ja naiste võrdõiguslikkuse kohta, rõhutades, et käesolev kriis mõjutab naisi rohkem kui varasemad majandussurutised, kuna naised töötavad tänapäeval rohkem palgatöötajatena ning vähem tasuvatel töökohtadel. Kriisi algusaegadel nägime meeste tööpuuduse väga kiiret tõusu, mis oli peamiselt tingitud ehitus- ja tööstussektorit tabanud probleemidest. Nüüd võime näha, et meeste ja naiste tööpuudus suureneb samasuguse kiirusega ning valitseb oht, et riikide eelarvekärbete ning soolist võrdõiguslikkust puudutavate kulutuste kärpimise tõttu - mis ei ole loodetavasti liiga ränk, ent on siiski arvestatav - avaldab see kindlasti mõju naiste tööhõivele. Seega on väga oluline, et me sellest teadlikud oleksime ning et meil tuleb selleks meetmeid esitada. Seepärast toetan ma kindlalt jõupingutusi, mille eesmärk on majanduse elavdamise meetmete rakendamisel arvestada ka soolist mõõdet. Ma usun, et kriis annab meile ainulaadse võimaluse viia ellu poliitikat, mis parandab tulevikus meie tööturul ja ühiskonnas valitsevat soolist võrdõiguslikkust. Eesistujariik on juba väga selgelt välja öelnud, et meie eesmärki - jõuda 75% suuruse tööhõive määrani - ei ole võimalik saavutada ilma naiste osaluseta tööturul.
Kui rääkida Euroopa 2020. aasta strateegia soolisest mõõtmest, siis ei saa kolmes selle strateegia peamises valdkonnas ilma naisteta midagi saavutada. Naised moodustavad ülikooli lõpetajatest kuni 60% ning me ei kasuta neid tööturul. Ent kui me taotleme nutikat majanduskasvu, keskkonnahoidlikku majandust, kus me vajame teadmistega inimesi ja kus me ei saa neid väga hea haridusega intelligentseid naisi kõrvale jätta, siis ei saa me ilma naiste abita kunagi oma eesmärke saavutada. Seepärast usun, et 2020. aasta strateegia õnnestumiseks on vaja naisi aidata. Strateegia eesmärke ei ole võimalik saavutada, kui me ei paranda oluliselt naiste kaasamist tööturule. Seepärast pean ma väga positiivseks, et Euroopa Parlament on strateegias tugevalt esindatud soolist mõõdet pidevalt rõhutanud, käitudes väga õigesti, sest me peame tõesti tagama, et naised aitaksid strateegia elluviimisele kaasa ning saaksid sellest ka kasu.
Meie soolise võrdõiguslikkuse strateegia, mille ma tänavu sügisel esitan, sisaldab mitmeid väga konkreetseid punkte, mis ei puuduta lähikuid, vaid järgnevaid aastaid. Me vajame reaalseid juhiseid, mis näitaksid, kuidas viia neid väga konkreetseid punkte ellu 2010. aastast kuni meie volituste lõppemiseni - teie volituste lõppemiseni Euroopa Parlamendi liikmetena ning minu volituste lõppemiseni Euroopa Komisjoni volinikuna. Strateegia eesmärk on seega parandada juhtimist ning poliitilist dialoogi ja seda viiakse ellu Euroopa tasandil tihedas koostöös peamiste partneritega. Tänasel istungil öeldi väga õigesti, et me võime praegu ju soolise võrdõiguslikkuse strateegia kirja panna, ent praktikas peavad seda kohaldama liikmesriigid. Me võime näha, et kõik sidusrühmade vahendid, mis aastate jooksul on loodud - alates Pekingi tegevusprogrammist - toimivad hästi. Kriisi ajal peame kindlustama, et need toimiksid jätkuvalt hästi ja keegi ei prooviks neid likvideerida. Ma loodan parlamendi abile. Kui midagi sellist mõne valitsusega juhtuma peaks, olen kindel, et me tõstaksime Euroopa Parlamendis kohe häält.
Nii et see koostöö, millele tulevase strateegia ideed toetuvad, peab edasi arenema viljakaks ja, nagu te soovite, regulaarseks dialoogiks - ja nagu ma alguses ütlesin, olid sidusrühmad need, kes algatasid selle teema kohta avaliku arutelu. Seetõttu rõhutan Ilda Figueiredo koostatud uut strateegiat käsitleva raporti tähtsust. Austatud raportöör! Ma pean teie mõtet korraldada tehtud töö läbivaatamiseks igal aastal parlamendi, nõukogu ja komisjoni kolmepoolne kohtumine suurepäraseks. Ma arvan, et selle mõtte elluviimine oleks väga positiivne, kuna see annaks kõigile - komisjonile, nõukogule ja ka parlamendile - stiimuli teha rohkem. Selline soolist võrdõiguslikkust puudutav dialoog võiks põhineda Euroopa Komisjoni koostatud aastaaruandel soolise võrdõiguslikkuse kohta. Ma arvan, et see oleks edasiminekuks vägagi teostatav ja konkreetne võimalus.
Samuti arvestan sellega, et liikmesriigid toetavad komisjoni poolt soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas tehtud samme, esiteks sellega, et nad kiidavad heaks uue strateegia, mida nad teevad muidugi pärast seda, kui on kuulnud parlamendi arvamust minu poolt septembri lõpus esitatud ettepanekute kohta, ning lisaks sellega, et uuendavad ELi soolise võrdõiguslikkuse pakti.
Kokkuvõttes on olemas kolm valdkonda, milles ma tahaksin näha ELi väga tõhusaid ja väga käegakatsutavaid samme, ehkki juhul, kui ma räägin kolmest valdkonnast, ei tähenda see, et nende arv kolmega piirdubki, ja ma arvan, et me võiksime ehk need kolm valdkonda enda põhieesmärkideks lugeda.
Esiteks tuleb meil otsustavalt tegutseda, et võidelda naistevastase vägivalla vastu ning tagada ohvrite tõhus kaitse. Meie ühine õigusruum peab olema ala, kus ohvreid koheldakse väärikalt ja austusega ning neile pakutakse kõrgetasemelist kaitset ja toetust mitte üksnes ühes, vaid mitmes valdkonnas. Minu prioriteet on tagada, et komisjon esitaks 2011. aasta esimeses pooles antud valdkonda puudutava ühtse paketi. Ma tean, et Belgia kavatseb eesistujariigina korraldada novembrikuus olulise konverentsi, kus antakse hinnang seni tehtud sammudele, pooleliolevatele tegevustele ning neile meetmetele, mis tuleb tulevikus võtta. Hispaania eesistumisajal tehtud ettevalmistava töö tulemusi arendatakse edasi: sügisel antakse neile tulemustele hinnang ja kavandatakse lisameetmed ning 2011. aasta alguses esitatakse ühtne pakett.
Tahaksin korrata seda, mida ma kuulamisel ütlesin ja mis on komisjoni hartas samuti selgelt väljendatud: komisjon kasutab kõiki võimalikke vahendeid, vajaduse korral ka kriminaalõigust, et teha lõpp naiste suguelundite moonutamisele. Me leiame, et see on brutaalne komme, mille täitmine ei tohi Euroopas mingil juhul ja ühelgi ettekäändel jätkuda.
Me valmistame samuti ette õigusakti, mis parandab naiste osalemist otsustamisprotsessis. Teil on õigus: naised on nii riigiasutuste kui ka eraettevõtete kõigil otsustamistasanditel tugevasti alaesindatud, kõikjal peale ülikooliõpingute. Euroopa peab tegema samme, et see erinevus muutuks võimalikult väikeseks.
Ma tean, et ma ei rääkinud paljudest teistest küsimustest, näiteks mitmesugused puhkused, mida võiks rasedus- ja sünnituspuhkusele lisada, lastehoiuasutustega seotud eesmärgid, palgaerinevused ning meie võimalused selleks, et nende probleemide käsitlemist läbipaistvamaks muuta. Käsitletakse märgiste, hartade ja hüvitiste küsimust ning teisi küsimusi. Kõike seda arutatakse septembri lõpus.
Mis puudutab konkreetsete sammude küsimust, siis peaksite just teie siis sekkuma ja ütlema, et see on mõttetus, et need sammud pole piisavalt jõulised, ja ütlema, mida teie arvates vaja on. Ma töötan koos oma abilistega ühiselt nende probleemide lahendamise nimel. Me oleme kuulnud kõigi sidusrühmade arvamust. Me oleme tutvunud teie raportite ja resolutsioonidega ning me oleme ära kuulanud eesistujariigi Hispaania korraldatud väga olulisel konverentsil osalenud ministrite arvamuse. Ma arvan, et üheskoos saame me sellega hakkama, nii et te võite nelja aasta pärast öelda: "Jah, me saime sellega hakkama."
Lívia Járóka
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Austatud juhataja! Vaatamata ELi soolise võrdõiguslikkuse poliitikas viimase viiekümne aasta jooksul tehtud edusammudele, mida me täna arutasime, on veel palju eesmärke saavutamata, nagu mitmed kõnelejad ütlesid. ELi 2006-2010. aasta juhistes - ja paljud kolleegid viibisid siin, kui me komisjoniga eelmiste juhiste üle arutlesime -, väljendatud edasipüüdlike eesmärkide poole tuleb jätkuvalt liikuda. Need eesmärgid on majanduslik iseseisvus, era- ja tööelu ühitamine, võrdne esindatus, vägivalla kaotamine, stereotüüpide kaotamine ning soolise võrdõiguslikkuse edendamine välispoliitikas. Me kõik saame sellest aru.
Eelmiste juhiste eesmärkide täitmisel ning uute juhiste eesmärkide määratlemisel, millele praegune arutelu ja kõik raportid oleksid pidanud osutama, on näha, et komisjon peab võtma konkreetsed meetmed praeguste juhiste mõju tagamiseks ning samuti selleks, et juhiste puudustest õppida ja need kaotada.
Mulle teeb kõige rohkem muret nähtavus, nähtav mõju, mida me saame avaldada soolise võrdõiguslikkuse reaalseks tagamiseks mõeldud riiklikele ja piirkondlikele vahenditele. Ehkki finantskriisi mõju hindamine on endiselt raske, nagu kolleeg Romeva i Rueda kinnitas, on meile kõigile täiesti selge, et sel perioodil oli naistele erakordselt ränk mõju.
Seega on olukord ilmselgelt selline ning seda tuleks lõputult rõhutada, et naiste majanduslike ja sotsiaalsete võimaluste avardamiseks mõeldud investeeringute ebapiisavus piirab täielikult majandusarengut ning aeglustab Euroopas vaesuse ja sotsiaalse ebavõrdsuse vähenemist. Lisaks puudus eelmistes juhistes - sellest räägiti tegelikult palju, ent tehti vähe - viide võitlusele mitmesuguse diskrimineerimise vastu, kuna mitmekordne diskrimineerimine vanuse, puude, etnilise või rassilise päritolu, usu, rahvusliku päritolu ja sotsiaal-majandusliku olukorra tõttu loob naiste mõjuvõimu ja ühiskonnaelus osalemise suurendamisele mitmeid takistusi. Sellest probleemist me eriti ei räägi. Sama harva räägime me sellest, kui oluline on soolisel alusel eristatud andmete kogumine, töötlemine ja avaldamine. Lõpuks, peamiselt vahendid...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Edite Estrela
Austatud juhataja, austatud volinik, austatud nõukogu eesistuja! Hiljuti ajakirjas Time ilmunud artiklis "The New Sheriffs of Wall Street” öeldakse, et USA naised ei juhi Wall Streeti ega ole süüdi praeguse finantskriisi puhkemises, kuid finantsturu ebapiisava reguleerimise tõttu tekkinud olukorras on just naised need, kelle poole nüüd pöördutakse ja kes edutatakse juhtivatele töökohtadele, et nad oma meessoost ülemuste põhjustatud probleemid lahendaksid.
See on huvitav. Mehed põhjustasid kriisi ja naised peavad selle lahendama. Irooniat kõrvale jättes on ülemaailmne majandus praegu suurimas languses pärast Suurt depressiooni. See avaldab sotsiaalset mõju kogu Euroopa Liidule ning kriisi halvimad tagajärjed puudutavad naisi, kuna nende töökohad on ebakindlamad, nende vallandamine on tõenäolisem ning neile laieneb väiksema tõenäosusega sotsiaalkindlustussüsteemide kaitse. Sellega seoses eksisteerib põhjendatud hirm, et mitmed liikmesriigid võivad vähendada kulutusi sotsiaalsektorile, mis mõjutab taas eelkõige naiste olukorda. Pole õiglane, et kõige haavatavamad on need inimesed, kes peavad spekuleerijate vigade eest maksma.
Lõpetuseks tahaksin väljendada tunnustust eesistujariigile Hispaaniale, kes seadis prioriteediks võitluse soolise vägivalla vastu.
Sophia in 't Veld
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Esmalt tahaksin oma fraktsiooni nimel tänada mõlemat raportööri ning öelda, et minu fraktsioon toetab kogu hingest mõlemat raportit, kuna need käsitlevad väga olulist küsimust, nimelt soolist võrdõiguslikkust, mille tähtsust rõhutab minu arvates ka mõlemas raportis käsitletud lai teemaring.
Head kolleegid! Ma pean aga ütlema, et olen veidi pettunud, sest kui me väidame, et tahame tegusid, et tahame järgmise nelja aasta jooksul midagi saavutada, et see küsimus kuulub kõige tähtsamate hulka, et pool elanikkonnast kannatab diskrimineerimise all ja et pool elanike võimetest jääb kasutamata, siis millest tuleneb see, et me peame seda arutelu kõige hilisemal kellaajal? Kus on fraktsioonide juhid? Miks me lepime sellega, et seda küsimust ei peeta suurimaks prioriteediks? Head kolleegid! Ma teen ettepaneku nõuda, et järgmisel korral antaks selle teema arutamisele päevakorras võtmetähtsus, ning kui meile seda ei lubata, võiksime me end ukse külge aheldada. Ma ei arva, et peaksime sellega kauem leppima.
Marina Yannakoudakis
fraktsiooni ECR nimel. - Austatud juhataja! Tänase arutelu eesmärk on uurida võimalusi naiste olukorra parandamiseks; mõnikord pakub sellist võimalust positiivne diskrimineerimine, näiteks kvoodid, mõnikord konkreetselt soolist võrdõiguslikkust käsitlevad õigusaktid. Toetan seda, et raportites viidatakse liikmesriikide koostöö tugevdamisele palgaga seotud diskrimineerimisega võitlemise, töökohtadele võrdse juurdepääsu loomise ning naiste ja meeste vägivalla mis tahes vormide, sealhulgas inimkaubanduse ja naiste suguelundite moonutamise eest kaitsmise vallas, kuid samuti tuleb teha jõulisi samme naiste mõjuvõimu suurendamiseks, suurendades usku nende võimetesse, edendades haridust ja võttes meetmeid valikuvabadust soodustava keskkonna loomiseks.
Üks mees, kes pidi diskrimineerimist taluma, ütles ükskord: "Mul on unistus." Ka minul on unistus. Ma ootan päeva, mil me töötame mitte üksnes töökohtadel suurema võrdõiguslikkuse tagamise nimel, vaid ka naiste mõjuvõimu suurendamise nimel, et nad võiksid vabalt otsuseid langetada ja tunda end piisavalt tugevana, et enda seatud eesmärke saavutada. Need oleksid tõelised naisi puudutavad juhised. Ent me peame liikuma väikeste sammude haaval. Me kõik pooldame võrdõiguslikkuse põhimõtet ja ma ütleksin, et see on meie põhiõigus, ent miks kaasata teemasid, mis muudavad sõnumi segasemaks? Ettepanekute sisu on keeruline ning see, et neisse on kaasatud liikmesriikide pädevusse kuuluvad küsimused, nagu riiklikud tervishoiukulutused, ei aita olukorda parandada.
Praegu on teel takistusi. Mul on kahju seda öelda, aga kui me tahame võrdõiguslikkust saavutada, peame tagama, et häirivad tegurid on kadunud, sest me saame ühiselt edasi liikuda vaid takistustevabal teel.
Charalampos Angourakis
Austatud juhataja! Tahaksin osutada, et me oleme kuulnud palju sõnu, ent vähe põhjendusi. Selles mõttes pean ma mõlemat raportit, eriti kriisi mõju käsitlevat raportit parimal juhul soovide nimekirjaks. Ma ütlen seda sellepärast, et kahjuks ei käsitleta neis raportites probleeme, mida praegune vastuvõetamatu olukord on naistele põhjustanud.
Arvan, et kui praegu tõstetakse Kreekas naiste pensioniiga 5-17 aastat, siis on põhjuseks kapitalistlik süsteem ja 2020. aasta strateegia, mida ei vaidlustata. Ma ei taipa, kuidas saab volinik rääkida teistsugustest naiste võrdõiguslikkuse tagamise meetmetest ilma seda strateegiat vaidlustamata.
Austatud volinik! Ükskõik milliseid meetmeid te võtate, ei saa te 2020. aasta strateegias midagi kahtluse alla seada, sest te pole seda praktiliselt vaidlustanud. Seepärast leiame, et probleemi saab lahendada ainult naiste ja kõigi töötajate võitlusega kriisi tagajärgede vastu, võitlusega kapitalismi kukutamise nimel.
Angelika Werthmann
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Keskendun kahele küsimusele, mis mulle suurt huvi pakuvad: majandus- ja finantskriis ning neile järgnenud majanduslangus. Neid ei tohiks mingil juhul kasutada ettekäändena seni soolise võrdõiguslikkuse vallas saavutatud edusammude tühistamiseks. Keskpikas perspektiivis võib see majanduskasvu veelgi kahjustada.
Naiste ja meeste palgaerinevus püsib ning ma kardan, et kogu Euroopas kestab selline olukord endiselt edasi. Euroopas on meeste ja naiste palgaerinevus keskmiselt 17,8%. Siinkohal eksisteerib kahjuks ka negatiivseid hälbeid, nagu minu kodumaal Austrias. Austria föderaalvalitsuse viimase naisi käsitleva raporti kohaselt teenivad naised üksnes 58,4% meeste kogupalgast. Ainult kahes riigis valitseb suurem palgaerinevus. Meie üldine eesmärk peaks olema nende nähtamatute tõkete lõhkumine ja mineviku kolikambrisse saatmine.
Barbara Matera
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Ma arvan, et Ilda Figueiredo raportist rääkimine on oluline ja täiesti õige. Seda raportit arutati pikalt naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjonis, mille aseesinaine ma olen, nii kompromissmuudatusettepanekute esitamise kui ka Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni arvukate ettepanekute esitamise ajal.
Austatud kolleegid! Selles raportis tutvustatakse mõningaid suurt muret tekitavaid valdkondi, mis pole õigel ja asjakohasel viisil tähelepanu ja lahendust leidnud. Meie poolt esindatava ühiskonna enamiku jaoks peamise tähtsusega eetilisi ja kultuurilisi küsimusi ei võetud arvesse. Eelkõige ei keskendu raport endiselt 2006-2010. aasta juhiste hindamisele, ehkki nelja-aastase kava lõpp on lähenemas ning Euroopa Parlament peaks olema võimeline oma seisukohti selles küsimuses väljendama. Seetõttu ei saa ma varjata oma kahtlusi selle raporti suhtes.
Iratxe García Pérez
(ES) Austatud juhataja! Tahaksin Raül Romeva i Ruedat ja Ilsa Figueiredot tänada majanduslanguse soolist mõõdet ja võrdõiguslikkuse juhiseid käsitlevate raportite koostamisel tehtud töö eest.
Euroopa Parlament on väga selgel seisukohal, et soolise võrdõiguslikkuse poliitika vajab süvalaiendamist, arvestades, et jutt käib olulisest väärtusest, mis puudutab 52% Euroopa elanikest.
Meie strateegia peab hõlmama selliseid aspekte nagu pere- ja tööelu ühitamine, võrdne esindatus, stereotüüpide kaotamine ja soolise vägivalla kõigi vormide kaotamine.
Tahaksin kasutada käesolevat võimalust, et paluda volinik Redingil reageerida korduvatele üleskutsetele, mida on teinud Euroopa Parlament, suur osa liikmesriikidest ning Euroopa naiste lobi, mis alustas täna kampaaniat ohvritele lähenemiskeelu kehtestamise toetuseks. Praegu pole aeg takerduda menetluslikesse küsimustesse, mis selle algatuse elluviimist edasi lükkavad. Praegu on aeg dialoogiks ja mõistmiseks.
Meil on sada tuhat põhjust, et tegutseda kohe, viivitamata; ainuke asi, mida me vajame, on poliitiline tahe.
Siiri Oviir
(ET) Möödunud viiel aastal oleme saavutanud küll teatud edu naiste ja meeste majandusliku sõltumatuse valdkonnas, kus naiste tööhõivemäär tõusis pea kuuekümne protsendini, kuid samas ei ole toimunud mingitki muutust paremusele naiste ja meeste palgalõhe kaotamise osas. Naised said 2007. aasta andmetel keskmiselt 17% vähem palka kui mehed. Minu koduriigis Eestis oli see vahe üle 30 protsendi. 2007 oli majandusliku tõusu aasta. Milliseid numbreid me saame teada peatselt, kui tuleb järgmine vastav analüüs?
Kõigis riikides esitletakse edukate ettevõtete edetabeleid, esitletakse riigi rikkamaid, plaksutatakse neile. Ja need on reeglina 99% ulatuses mehed. Kui me nüüd mõtleme naiste ja meeste palgavahele, siis väljendub ju nimetatute kasumites ja väljavõetud dividendides naistele ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Krisztina Morvai
(HU) Mul on tänase naiste õiguste teemal peetava arutelu üle väga hea meel ja ma avaldan heakskiitu ka neile suurepärastele raportitele. Ent mulle ei tee erilist heameelt asjaolu, et vähemalt minu kodumaal Ungaris pole enamik naisi oma õigustest teadlikud ega võimelised neid kasutama. Selline olukord nõuab kiireloomulisi meetmeid. Üks põhjus, miks naised ei suuda oma õigusi kasutada, on see, et nad pole võimelised juristi palkama. Milliseid lahendusi ma soovitan? Me vajame erikoolitusega juriste, tasuta õigusabiteenuseid ning veebilehte, mis sisaldaks vastuseid kõigile igapäevastele juriidilistele probleemidele, millega naised kokku puutuvad. Millised need juriidilised probleemid on? Näiteks naine, kes pole kuude kaupa lapse ülalpidamistoetust saanud, peab teadma, mida teha, kelle poole abi saamiseks pöörduda. Naine, kes kannatab abikaasapoolse füüsilise väärkohtlemise all ja pöördub politseisse ainult selleks, et kuulda, et tegu on pereprobleemiga ja nad ei saa sekkuda, peab saama välja selgitada, kas politseinikel on õigus või on tal võimalik kelleltki abi saada. Kolme lapsega naine, kellele tööintervjuul kahekümnendat korda ning väljamõeldud põhjustel ära öeldakse, peab saama välja selgitada, kas tal on võimalus nõuda kahju kohtulikku hüvitamist. Naine, kes vallandatakse niipea, kui tööandja avastab tema raseduse, peab teadma, kas tal on võimalik kellegi poole pöörduda. Sellistel ja sarnastel juhtudel peaks...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Anna Záborská
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Täna arutatavas naiste õiguste hartas viidatakse ÜRO õigusaktidele. Selline menetlus kahjustab liikmesriikide valitsusi, kelle ainupädevusse kuulub riiklikest vajadustest lähtuvate otsuste elluviimine. ÜRO-le viitamine kõigutab tugevalt riigiasutuste autoriteeti.
Me ei vaja hartat olukorras, kus olemasolevaid õigusakte ei rakendata. Kollektiivse võhiklikkuse tõttu eelistame aga meie, naised, uut deklaratsiooni, selle asemel et võidelda juriidiliselt siduvate õigusaktide rakendamise nimel.
See harta on üks osa Euroopa Liidus toimuvast vastuolulisest arengust. Moraaliküsimuste reguleerimine on meile juba harjumuseks saanud. Praegu on Euroopa Liidus toimuv sotsiaalne manipuleerimine tekitamas ebahariliku paradoksi. Me tegeleme vaba konkurentsi ettekäändel riikide majanduse erastamisega, aga riigistame ühtlasi meeste ja naiste vahelisi suhteid. Euroopa Liit kopeerib Kesk- ja Ida-Euroopa halbu kogemusi. On kahju, et sotsiaalse manipuleerimise käigus ei võeta arvesse ajaloolisi kogemusi, mis võimaldaks vältida uut tagasilööki, mille esimesteks ohvriteks on naised.
Marc Tarabella
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Väljendan heakskiitu Raül Romeva i Rueda raportile, milles juhitakse tähelepanu kriisi sageli unustatud aspektile, nimelt selle tagajärgedele naiste jaoks.
Juba kriisi alguses oli Euroopa Parlament esimesi, kes hoiatas kahjulike tagajärgede eest, mida kriis võib naistele avaldada, kui asjakohaseid meetmeid ei võeta. Samuti osutasime, et asjakohase poliitika elluviimisel ja asjakohaste meetmete võtmisel pakub käesolev kriis võimalust muuta Euroopa Liit ühiskonnaks, mis võtab rohkem arvesse meeste ja naiste vahelist võrdõiguslikkust.
Arvestades, et erinevates kärpekavades ei tagata võimalust kriisile diferentseeritult reageerida, tuleb uskuda, et meie nõuandeid ignoreeriti. Kriis tabas esimesena tootmist ja ehitustööstust, mis annavad peamiselt tööd meestele. Hiljem on enamik mõjutatud sektoritest ning esimesed ohvrid kuulunud sotsiaal-majandusliku püramiidi alumisse kihti, kus naised on enamuses.
Seepärast on meil vaja selle probleemiga kiiresti tegeleda ning võtta Euroopa Liidus ja selle liikmesriikides vastu võetud kärpekavades arvesse ka naiste probleeme. Ma ei taha, et me peaksime ajas kolmkümmend aastat tagasi minema. Kaalul on naiste sõltumatus.
Roberta Angelilli
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Viimastel päevadel on Euroopa Liit, osaliselt majanduskriisiga võitlemise ettekäändel sundinud minu kodumaad Itaaliat täitma reeglit, mille kohaselt peavad avalikus sektoris töötavad naised 65aastaselt pensionile minema, muutes nende pensioniea seeläbi võrdseks meeste omaga.
Ma usun, et me peaksime selliseid võrdsete kohustuste tagamiseks mõeldud õigusnorme pooldama, kuid ma usun samuti, et naised tunnevad, et neil on teised prioriteedid: võitlus tööpuuduse ja ebakindlate töökohtade vastu ning vastuvõetamatu palgaerinevuse kaotamine.
Lisaks eksisteerib suur probleem seoses ebapiisavate teenustega. Kui tuua vaid üks näide, siis on võrdõiguslikkusest väga raske rääkida, kui lastehoiuasutusi on nii vähe. Isegi töökohta leida või säilitada on raske. Ma olen kindel, et Euroopa Komisjon näitab ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Olga Sehnalová
(CS) Austatud volinik, head kolleegid! Majandustegevuse aeglustumisel ja finantskriisil on vaieldamatult sooline mõõde. On oht, et ebavõrdsus, mille vastu me võitleme, süveneb veelgi. Palgaerinevused, tööõigust puudutav surve, raseduse ja sünnitusega seotud sotsiaalkindlustus ning tööturu tingimused on vaid mõned näited.
Eri liikmesriikide kriisiga seotud eelarvekärped on vältimatu reaalsus. Need mõjutavad peamiselt avalikke teenuseid ja nende teenuste kättesaadavust. Kulude vähendamise meetmed ei mõjuta eriti riigi kõige mõjukamaid ametiasutusi. Seetõttu keskendub säästmine valdkondadele, kus kärbetest mõjutatud rühmadelt oodatakse kõige väiksemat vastupanu, toetudes asjaolule, et inimesed saavad hakkama, kuna muud võimalust pole. Laste ja eakate vanemate eest hoolitsemise kohustus jääb igasuguses olukorras alles. Selle rolli peavad võtma eelkõige naised.
Kulude vähendamise meetmetest üks esimesi on vähendada toetust sotsiaalhoolekandeasutustele, mis annavad tööd peamiselt naistele. Liikmesriikide valitsuste kohustus on võtta eelarvekulude kärpimise meetmete ja nende mõju planeerimisel arvesse ka sellist vaatenurka ning lähtuda laiema elanikkonna koormuse suurendamisel tasakaalustatud lähenemisest.
Regina Bastos
(PT) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Tahaksin alustuseks öelda, et meie arvates oleks naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhiste (2006-2010) tulemuste hindamist käsitlev raport, mille eesmärk on mõjutada järgmise seda valdkonda puudutava strateegia väljatöötamist, võinud olla enesekindlam ning sisaldama vähem vaieldavaid kohti. Kui eesmärk oli tõesti saavutada võimalikult suur konsensus, oleks tulnud käsitleda mitut eetiliselt tundlikku teemat, eeskätt naiste seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu küsimust teistmoodi.
Kui see kõrvale jätta, tahaksin rõhutada, et ka nn normaalse majanduskasvu ajal on naiste õigused tõsises ohus, eriti seoses meeste ja naiste erineva olukorraga tööl, ühiskonnas ja pereelus, ent selline majanduslik ja sotsiaalne kriis, mida me praegu kogeme, süvendab neid probleeme olulisel määral. Seepärast peavad liikmesriigid kohalike ja piirkondlike asutuste ning ühenduse institutsioonide tasandil võtma suuremaid strateegilisi kohustusi seoses kaitsmisega ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Rovana Plumb
(RO) Majanduskriisi soolised aspektid, soolise võrdõiguslikkuse juhised ning naiste õiguste harta on kolm teemat, mida iseloomustab ühine nimetaja: naiste staatus ühiskonnas. Kui me tõepoolest tahame parandada naiste seisundit ühiskonnas, vajame konkreetset poliitikat ja meetmeid, mida tutvustatakse ka fraktsiooni S&D manifestis soovitatud naiste õiguste hartas.
Kui me tõesti tahame, et naised oleksid nii avalikus kui ka erasektoris otsuste tegemisega seotud ametikohtadel paremini esindatud, siis on Euroopa institutsioonides soolise võrdõiguslikkuse tagamine vältimatult vajalik. Ma usun, et Euroopa Parlament ja Euroopa Komisjon peavad 2014. aastal selles osas eeskuju andma, võttes endale kohustuse ja näidates üles tugevat poliitilist tahet.
Seán Kelly
Austatud juhataja! Mulle valmistab pettumust, et vaatamata Euroopa Liidus tehtud suurtele edusammudele, mis puudutavad eelkõige sama töö eest samasuguse palga saamist, räägime me 2010. aastal endiselt naiste õigustest.
Tahaksin ka rõhutada naiste õiguste puudumist eeskätt kolmandates riikides. Töötasin mõned kuud vabatahtlikuna Malawis ning sealsete naiste kohtlemine tekitas minus õudust. Esiteks tegid naised ära suurema osa rängast põllutööst, samal ajal kui mehed ringi logelesid, ning teiseks tekitas minus erakordset vastikust asjaolu, et mõned neist meestest, eriti üks, keda kutsuti Hüääniks, omasid naiste suhtes seksuaalseid õigusi.
Ma arvan, et Euroopa Liidul on aeg seada mõne sellise jälestusväärse kombe kaotamine neile riikidele arenguabi andmise tingimuseks. Valitsusvälised organisatsioonid võiksid seda praegusest veidi rohkem rõhutada. Ma ootan pikisilmi Euroopa naiste õiguste hartat, millest saab loodetavasti eeskuju, mida järgitakse kogu maailmas.
Silvia Costa
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Raportöörid - keda ma tänan - tõstatasid olulise teema, mida ka volinik Reding osaliselt käsitles. Me peame tagama, et poliitilised meetmed naiste õiguste ja võrdsete võimaluste tagamise kohta oleksid kaasatud ning tõhusamini lõimitud nii Euroopa kui ka liikmesriikide üldise poliitika kujundamisse. Ma pean silmas kriisi, vaesust, arengut, koostööd, tööhõivet ja heaolu.
Ma usun siiski, et komisjon, meie kui parlamendiliikmed ja liikmesriigid peaksid rõhutama kolme teemat. Esiteks soovin ma, et volinik Reding rõhutaks naiste rolli Euroopa Liidu välissuhetes. Ilda Figueiredo raport räägib uuest poliitikast, millest naised peaksid paremini teadlikud olema. Teine küsimus puudutab komisjoni toetust Euroopa lähenemiskeeldu käsitleva direktiivi eelnõule, mis on määrava tähtsusega vahend, aidates tagada ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Elisabeth Köstinger
(DE) Austatud juhataja! Viimastel aastatel ja aastakümnetel on Euroopa Liit olnud naiste ja meeste võrdse kohtlemise poolest eeskujuks. Me peame Euroopa rolli teerajajana süvendama. Komisjoni esitatud naiste harta on minu arvates hindamatu samm, mis aitab tagada Euroopa Liidus naistele ja meestele võrdsed õigused. Ent jõupingutused selleks, et tugevdada naise rolli majanduses, tagada võrdne palk ja tuua rohkem naisi otsuste langetamisega seotud ametikohtadele, ei tohi jääda üksnes tühjadeks sõnadeks. Me peame neid tegudega tõestama. Eelkõige peame tegema suuremaid jõupingutusi, et veenda meessoost otsustajaid oma murede ehtsuses. Naiste probleemid on ühiskonna probleemid, mis puudutavad igaüht. Ent me peame tegema lõpu naiste diskrimineerimisele nii meie ühiskonnas kui ka väljaspool seda ning me peame selleks otsustavalt tegutsema.
Evelyn Regner
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Palusin kõneaega sellepärast, et ootan teilt, austatud volinik, et te oleksite parlamendi käesoleva ametiaja lõpuks võimeline meile tehtust asjakohase ülevaate andma.
Teie tänane avaldus, et kavatsete kehtestada ELi tasandil nõuded, mis tagaksid kohustuslike kvootide abil naiste esindatuse ettevõtete juhatuses, on juba üsna paljutõotav. Teie teadaanne on mõistlik, õiglane, juba kaua viibinud ning ennustab eelkõige majanduslikku edu. Loodan siinkohal, et te teete oma sõnad teoks.
Olen ise korduvalt proovinud esitada muudatusettepanekuid finantsturgude reguleerimist, ärieetikat ning tööhõivepoliitika suuniseid puudutavate õigusaktide kohta. Ootan juba ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Mariya Nedelcheva
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Majanduslikuks ja lõpuks ka sotsiaalseks kriisiks kujunenud finantskriis avaldab meeste ja naiste võrdsuse osas tehtud edusammudele katastroofilist mõju.
Olenemata sellest, kas me räägime tööpuuduse määrast või palgaerinevusest, on selge, et naised kannatavad kriisi tagajärgede tõttu rohkem, kuna nad on meestest sageli haavatavamas olukorras. Seepärast on tähtis, et me seaksime endale selged eesmärgid lühikeses, keskpikas ja pikas perspektiivis, et me kehtestaksime konkreetsed meetmed, mis aitaksid kiireloomulisi probleeme lahendada ning võimaldaksid meie tegude ja eesmärkide elluviimiseks reaalseid vahendeid.
Liikmesriikidel on kindlasti üldsuse teadlikkuse tõstmise ning heade tavade vahetamise vallas palju teha. Sama kindel on aga see, et meie kui Euroopa Parlamendi liikmete ülesanne on vältida täiesti sisutühjade ning uuendusteta tekstide vastuvõtmist. Vastupidi, me peame tagama, et need sisaldaksid asjakohaseid ja konkreetseid lahendusi. Lihtsus, tõhusus, uuenduslikkus, see on ...
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Monika Flašíková Beňová
(SK) Esitatud raport on väga üksikasjalik ja kvaliteetne. See väärib tunnustust.
Tahaksin keskenduda mõnele konkreetsele punktile, mis on tüüpilised just postkommunistlikele riikidele, kuna riigiabi anti neis riikides eeskätt maskuliinse loomuga sektoritele või meessoost enamusega sektoritele, eriti autotööstusele, mis on ekspordile orienteeritud ja peamiselt meeste valitsetav sektor. Seevastu näiteks neid sektoreid, kus enamik töötajatest olid naised, valitsus niimoodi ei toetanud.
Samuti tuleks rõhutada, et postkommunistlikud riigid on alati olnud poolindustriaalse majandusega ning seetõttu on väga raske leida võimalust just nende sektorite toetamiseks, kus enamik töötajaid on naised. Ühtlasi on eriti postkommunistlike riikide sotsiaalkulutustes oodata väga ränki kärpeid ning see mõjutab kõige enam naisi. Seetõttu tuleb keskenduda ka sellele asjaolule ning leida sellele probleemile lahendus.
Hella Ranner
(DE) Austatud juhataja! Me oleme kõik selles küsimuses üksmeelel ning ma usun, et see on väljaspool igasugust kahtlust. Kuid ma tahaksin teha ettepaneku, mis võimaldaks ehk protsessi mõnevõrra kiirendada ja edusamme teha.
Me peaksime tagama, et kõigis Euroopa Parlamendis arutatavates raportites kajastataks ning võetaks alati arvesse soolise võrdõiguslikkuse küsimust. Ma olen kindel, et on mitmeid ettepanekuid, võib-olla mitte kõik, kuid igatahes mitmeid, mis hõlmavad võrdõiguslikkusega seotud kaalutlusi. See võib meil aidata oma institutsiooni sees kiiremaid edusamme saavutada. See annaks Euroopa Parlamendile ühtlasi võimaluse eeskuju anda.
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja, austatud volinik! Ma võiksin kommenteerida mitmeid täna arutatud küsimusi, kuid tahaksin seoses kriisiga öelda, et me peaksime keskenduma sellele, et kriisi põhikoormus ei langeks naiste õlgadele.
Kui me räägime liikmesriikide kõigis parlamentides ja Euroopa Parlamendis eelarve konsolideerimisest, siis see konsolideerimine ei tohi toimuda sotsiaalselt haavatavate rühmade arvel, see ei tohi toimuda laiemalt naiste arvel. Kui me hakkame kärpeid tehes kahjustama sotsiaalteenuseid, haridust ja koolitust ning eelkõige lapsehooldust, siis see mõjutab naiste tulevikku ja elukvaliteeti. Teisisõnu üritan teie tähelepanu juhtida järgmisele probleemile: Euroopa 2020. aasta strateegias tuleks soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamisele taas suurt tähelepanu pöörata ning tagada, et loogilise sammuna võetakse tulevikus vastu soolise võrdõiguslikkuse eelarve, sest üksnes siis saame tagada, et Euroopas viiakse ka tulevikus ellu kõik see, mida me praegu soovime ja nõuame.
Isabel Martínez Lozano
Austatud juhataja! Täna õhtul on välja öeldud palju huvitavaid asju. Tahaksin avaldada teile tunnustust tehtud töö ning nende ideede eest, mis on kahtlemata suurel määral seotud ka kriisist väljumist käsitlevate ettepanekutega.
Volinik Reding ütles, et meil on juba praegu palju dokumente ning nüüd on aeg tegutseda. Olen sellega täiesti nõus. Minu arvates on kodanikuühiskond seda valitsustelt nõudnud juba 1995. aastast: et me hakkaksime tegutsema. Tegutsemine tähendab tõelise võrdõiguslikkuse nimel töötamist ning - nagu Raül Romeva i Rueda ütles - kujutlusvõime ja poliitilise tahte ülesnäitamist. Tõeline võrdõiguslikkus tähendab naiste elu parandamist, nende igapäevaelu paremaks muutmist, päev-päevalt meeste ja naiste elu paremaks muutmist.
Seda, kui tähtis on näha kriisis võimalust, on täna õhtul korduvalt rõhutatud. Olen selle avaldusega nõus. Olen nõus, et kriis pakub meile ka võimalusi. Mõne jaoks pakub see juba praegu võimalusi, ent me ei tohi eirata asjaolu, et eksisteerib ka ohte ning tagasiminekuid.
Võrdõiguslikkuse küsimuses on alati edusamme ja tagasiminekuid, nagu naised liigagi hästi teavad. Kunagi pole tehtud edusamme, millega poleks kaasnenud tagasiminekud. Just seetõttu, selliste tagasiminekute vältimiseks pean ma vajalikuks, et me ei hülgaks Euroopa konsensust, et me ei kaotaks silmist juhiseid, mis on meil võimaldanud viimastel aastatel suuri edusamme teha. Samuti ei peaks meie, liikmesriigid, juhiste täitmisest kõrvale kalduma. Nagu volinik väga õigesti ütles, on väga oluline, et me täidaksime alati komisjoni soovitusi.
Ma lõpetan kohe ja ei jätka enam väga pikalt. Ma usun, et me ei saa oma identiteedi tunnusmärke ega poliitika ühtsust selja taha jätta; sama poliitika võimaldas meil maailmale oma häid külgi näidata. Olen Ilda Figueiredoga nõus, et tulevikus peame samas vaimus jätkamiseks kooskõlastama oma tegevust paremini nõukogu, komisjoni ja Euroopa Parlamendiga ning muidugi peame alati silmas pidama seda, mida nõuab kodanikuühiskond.
Tahaksin väljendada Euroopa Parlamendile tunnustust toimunud arutelu ja täna õhtul esitatud raporti eest. Hispaanial on enne eesistuja volituste Belgiale üleandmist jäänud nõukogu eesistujariigina 15 päeva. Me oleme teinud jõupingutusi selle nimel, et võrdõiguslikkuse küsimust praegusel poliitilises mõttes keerukal ajal tähelepanuta ei jäetaks. On enesestmõistetav, et eesistujariik Hispaania jätkab tööd selle nimel, et võrdõiguslikkuse küsimus muutuks Euroopa Liidu üheks prioriteediks.
Viviane Reading
Asutatud juhataja, te olete kogu õhtu jooksul olnud väga lahke ja võimaldanud parlamendiliikmetel soovi korral sõna võtta ning ma ei taha, et te peaksite rangust üles näitama sellega, et te mind mu kõne lõpus katkestaksite.
Seetõttu ei korda ma seni öeldut. Tahaksin kõigile sõna võtnutele lihtsalt öelda, et ma jätsin nende ettepanekud meelde. Eelkõige jätsin meelde kaks korduvat mureküsimust: esiteks kriisi mõju naistele ning teiseks konkreetsete tegude vajadus.
Ma jagan neid muresid volinike kolleegiumiga ning esitan teile septembri lõpus tegevusprogrammi. Meie strateegia toimib tegevusprogrammi kaudu, mille viivad oma nelja-aastase ametiaja jooksul ellu kolm nimetatud institutsiooni, tehes koostööd sotsiaalpartnerite ja sidusrühmadega, kelle all ma pean silmas naisühendusi ja liikmesriikides võrdsete võimaluste tagamisega tegelevaid asutusi.
Tänan teid koostöö eest, tänan kõiki naisi nende innukuse eest ning tänan iseäranis neid väheseid mehi, kes kõigi nende naiste hulgas vastu pidasid.
Raül Romeva i Rueda
Austatud juhataja! Tahaksin alustuseks rääkida pettumusest, mida kolleeg Sophia in 't Veldi mainis ning mida me kõik selgelt tunneme. Kuid nagu me oleme näinud, on samuti ilmselge, et see on vähemalt meie jaoks põhimõtteline, oluline ja esmatähtis küsimus. Niimoodi tajume seda meie ning me jätkame oma jõupingutusi, kuni teatud fraktsioonide esimehed mõistavad oma soost olenemata, et seda küsimust tuleb käsitleda prioriteetsena, mitte lihtsalt õhtu viimaste arutelude raames.
Teine küsimus, mida minu meelest tuleks rõhutada ja mida kolleegid mitmel erineval viisil väljendasid, puudutab seda, et võrdõiguslikkus ei ole kõigest kapriis ega tarbetu kulutus, vaid pigem investeering. Ning lisaks sellele, et tegu on vajaliku investeeringuga, on see ka naiste õigus.
Me peame seda selliste küsimuste arutamisel meeles pidama. Me peame mõistma, et praegusele sarnanevas kriisiolukorras on võrdõiguslikkuse nimel tehtavate jõupingutuste, aja, poliitilise tahte ja raha kulutamise jaoks vaja kogu meie leidlikkust ja selgelt ka kogu meie poliitilist tahet ja suurimat tähelepanu.
Kolmas küsimus, mida ma tahaksin samuti väga lühidalt puudutada, on seotud minu veendumusega, et rõhutada tuleb asjaolu, et kui me tahame saavutada 2020. aastaks eesmärgi tagada 75%-line tööhõive mitte ainult meestele, vaid ka naistele, tuleb mõista, et see eeldab aktiivsete meetmete võtmist, mis julgustaksid naisi avalikus elus rohkem osalema, ning samuti selliste meetmete võtmist, mis julgustaksid ja kohustaksid mehi pereelus suuremat rolli võtma. Üht eesmärki ilma teiseta saavutada pole võimalik. Oluline on see, et me võtaksime oma poliitika kujundamisel arvesse seda, et need küsimused on seotud. Vastasel korral kohustame taas naisi kahel lisapäeval töötama.
Samuti pean oluliseks neljandat ja viimast küsimust: kuidas vältida kriisi kasutamist kärbete eesmärgil valdkondades, kus see on kõige vähem vajalik. Me teame, et just Hispaania võrdõiguslikkuse ministeeriumi eelarve on praegu kõige väiksem. Võimalus, et selles valdkonnas kärpeid tehakse, tähendaks, et seda ei peeta esmatähtsaks. See oleks tõsine viga ning minu arvates peaksid ülejäänud Euroopa Liidu liikmesriigid mitte üksnes mõistma selle ministeeriumi tähtsust, vaid lähtuma sellest eeskujust ka oma riigis.
Ilda Figueiredo
Austatud juhataja! Ka mina tahaksin rõhutada, et kuigi praegune arutelu toimub õhtul, on sellel osalenud märkimisväärne arv Euroopa Parlamendi liikmeid, mis on sellisel kellaajal toimuva arutelu jaoks ebaharilik. Asjaolu, et arutelu ajal valitsenud tingimuste kiuste saavutati selline osalusprotsent, tähendab triumfi naiste õiguste ja võrdõiguslikkuse eest peetavas võitluses.
Teiseks tahaksin samuti rõhutada, et täna peetud kõnedes osutati üldiselt konkreetsele tegevusele ja ideedele, mille me nüüd peame ellu viima. Kõik siinviibijad saavad väljakutse vastu võtta ja need ideed ellu viia. Lõpetuseks usun ma, et tugevnenud poliitiline tahe ettepanekuid, kõnesid ja lubadusi ellu viia on tänaõhtuse arutelu väga meeldiv aspekt, mida ma tahaksin säilitada. Suurenenud poliitiline tahe, mis väljendub kas ELi ja liikmesriikide kogu poliitikas või konkreetsetes meetmetes naiste paremini nähtavale toomiseks, et võrdõiguslikkus saavutataks koos sotsiaalse arenguga, annab meie algatusele võtmetähtsuse ning me loodame, et nelja aasta pärast - nagu volinik ütles - saavutame parlamendi, komisjoni ja nõukogu tehtud tööle toetudes oodatud tasakaalu.
Seega lõpetaksin tõdemusega, et tänu suurenenud poliitilisele tahtele ja tähelepanule, mis on suunatud naiste unistustele ja püüdlustele, saame nende emantsipeerumisele ja unistuste täitumisele oluliselt kaasa aidata. See peab tähendama iga naise jaoks eneseteostust eraelus ja ametikohal, tööd ning õigustega töökohta, osalemist ühiskonnaelus ja soovi korral majanduselus ning poliitikas ja suuremat eneseteostust pereelus.
Juhataja
Arutelu on lõppenud. Hääletus toimub homme kell 12.00.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Corina Creţu  
ELi sotsiaalministrid on tunnistanud, et 120 miljonit eurooplast elab allpool vaesuspiiri. Kui vaadata enne majanduskriisi algust pärinevat statistikat, tõusis vaeste arv üksnes kahe aasta jooksul 50% võrra. Majanduslangus on süvendanud viimase kümne aasta jooksul valitsenud suundumust: vaesusega kokkupuutuvate naiste arv on palju suurem kui meeste oma. Töötus, ebatervislikud töötingimused, elatustaseme miinimumist madalamad pensionid ning kvaliteetsetele avalikele teenustele juurdepääsuga seotud probleemid kuuluvad vaesuse peamiste põhjuste hulka, mille iseloom võimaldab meil rääkida Euroopa vaeste feminiseerumisest. Kahjuks on mitmed parempoolsed valitsused majanduslanguse ettekäändel sugudevaheliste erinevuste vastu võitlevast poliitikast loobunud. Hooldusteenuseid ning vanemapuhkust võimaldavaid eelarveid on tabanud eriti rängad kärped, millel on tõsised kahjulikud tagajärjed, sealhulgas lastele. Jõudnuna vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta keskpunkti, on hinnang ikka negatiivne. Tegelikult tundub tulevik sünge, kuna paljude liikmesriikide valitsused ja Euroopa institutsioonid kulutavad vähe aega muretsemisele nende kaasinimeste elujärje parandamise pärast, kes kannatavad kõige enam.
Vasilica Viorica Dăncilă  
Igasuguse diskrimineerimise kaotamine kõigis ühiskonna ja majanduselu sfäärides on kõigi kodanike inimõiguste ja heaolu kaitsmise vältimatu eeldus. Küsimus, kuidas edendada meeste ja naiste võrdsete võimaluste põhimõtet ning tagada naiste suurem kaasamine täieõiguslike osalistena majandus- ja ühiskonnaellu, peab pidevalt päevakorral olema. Ma usun, et sugude õiglase ja võrdse esindatuse tagamiseks peab see suhtumine kajastuma ühises põllumajanduspoliitikas. Teiselt poolt võib see arusaam aidata tagada Euroopa tasandil erinevate poliitikate tõhusa elluviimise. Ma usun, et majanduses soolise võrdõiguslikkuse tagamine on maaelu arengu jaoks erakordselt oluline ning et selle küsimuse lahendamiseks 2. samba raames rakendatavaid meetmeid tuleb säilitada ka tulevases ühises põllumajanduspoliitikas. Arvestades, et Euroopa õigusaktides edendatakse soolise võrdõiguslikkuse põhimõtet ning see sisaldub vältimatu nõudena Euroopa 2020. aasta strateegias, peame vajalikuks kaasata see küsimus tulevasse ühisesse põllumajanduspoliitikasse, mis tähendab ühtlasi selle põhimõtte edendamiseks uute vahendite kasutamist.
Joanna Senyszyn  
Soolise võrdõiguslikkuse põhimõtet ei rakendata tõhusalt. Hispaanlasest kolleegi Elena Valenciano sõnul kaitstakse ELis lehmi paremini kui naisi. Me kannatame igas eluvaldkonnas diskrimineerimise all. Me teenime meestest 18% vähem, me oleme sagedamini töötud ning poliitikas, avalikus elus ja ärimaailmas alaesindatud. Kõige kahetsusväärsem on asjaolu, et naised ei saa isegi oma põhiõigusi täielikult kasutada. Naiste õigust elule ja isikupuutumatusele ja reproduktiivõiguseid rikutakse märksa sagedamini. Näiteks Poolas toetatakse naiste suhtes inimõiguste piiramist. 1997. aastal leidis konstitutsioonikohtu esimees abordiõiguse liberaliseerimist põhjendades, et raseda naise mõnest kodanikuõigusest ilmajätmine on enesestmõistetav. Lisaks sellele, et see ei kahjustanud tema karjääri, tugevdas see tema positsiooni "moraalse eeskujuna".
Soolise võrdõiguslikkuse küsimus peab liidu eelarves märgatavalt kajastuma. Majanduskriis ei tohi anda ettekäänet meeste ja naiste võrdõiguslikkust tagavate meetmete piiramiseks. Tulemusi võib saavutada üksnes sidusa, pikaajalise poliitilise strateegia abil. Lihtsalt eri soost inimeste võrdse kohtlemise edendamisest ning diskrimineerimisvastaste seaduste vastuvõtmisest ei piisa. Õigusaktid ei taga automaatselt võrdõiguslikkust. Töö peab algama rohujuure tasandil sotsiaalse teadlikkuse ning naistevahelise solidaarsuse loomisega. Naiste olukorra parandamine eeldab võitlust stereotüüpide ja diskrimineerivate tavade vastu ning meesšovinistide kõrvaldamist avalikust elust.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
Austatud juhataja, head kolleegid! Naiste olukord tööturul ei olnud enne kriisi rahuldav. Ent olukord oli paranemas, vaatamata keerukatele ja igavesti lahendamatutele probleemidele, nagu samasuguse töö eest makstava palga erinevused ning naiste alaesindatus ettevõtete juhtivatel ametikohtadel. Neid positiivseid arenguid ei tohiks arutelust välja jätta. Ühest komisjoni aruandest on näha, et 1995. aastast alates on naiste osatähtsus ELi majanduskasvus suurenenud veerandi võrra ning et naiste tööhõive määr suurenes viimase kümne aasta jooksul 7,1% võrra, jõudes 59,1%ni. Kriisi tõttu suureneb tööpuudus naiste seas kiiremini kui meeste hulgas. Naised töötavad peamiselt avalikus sektoris, nii et kulude vähendamise põhimõtte liigne kasutamine ohustab neid otseselt. Kohaldatud kriisiohjamismehhanismide eesmärk on võimaldada kiiresti tööle naasmine neile inimestele, kes jäid töötuks otseselt kriisi tagajärjel, ent seejuures jäetakse praegu tähelepanuta alalised töötud. Isikliku olukorra survel töötavad naised praegu sagedamini osalise tööajaga ning ebakindlatel töökohtadel. Olles kõigist neist ohtudest teadlikud, peaksime püüdma kasutada horisontaalseid lahendusi, et tagada kriisieelne tööhõive määr ning mitte lubada langustendentsi.
