Omröstning (forts.)
Talmannen
Före omröstningen ska vi lyssna till uttalandena från ordförandena för de politiska grupperna om valet av den nya kommissionen.
Joseph Daul
Herr talman, herr López Garrido, herr kommissionsordförande! Tack för att jag för Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) får tillfälle att framföra min fasta övertygelse om att José Manuel Barroso och hans kommissionskollegium, med bistånd av kommissionens personal, kommer att kunna gå i land med de utmaningar de står inför.
EU föddes ur en internationell kris, och för första gången på 60 år står EU nu inför en ny internationell kris av en annan typ, men som otvivelaktigt är allvarlig och farlig. EU är på väg ut ur krisen, även om vi inte är utom fara ännu. Euron har fyllt sin funktion som en monetär sköld, och det finns inte ord för att beskriva hur mycket vi är skyldiga euron, de automatiska stabilisatorerna, de berömda solidaritetsmekanismerna, som är så ... Ni har dragit stor fördel av dem, mina vänner!
(Applåder)
Var skulle vi stå nu utan solidaritetsstabilisatorerna? Alltför ofta har de betraktats som en börda som tynger ned våra ekonomier, men de har bidragit stort till att hålla den europeiska modellen flytande. En attraktiv och ofta kopierad modell som våra medborgare med rätta är fästa vid, men som ifrågasätts av nya utmaningar.
Världen har blivit flerpolig, men inte på det sätt som vi drömde om. Vi drömde om att den skulle vara idealistisk, fredlig och multilateral. Nej, den har blivit en värld av konkurrens, en kamp - visserligen en fredlig kamp men ändå hård - för att tvinga på andra den egna modellen.
Inför denna utmaning får unionen, som har så många verktyg till sitt förfogande, inte slösa bort dem. Unionen måste förbli lojal mot sig själv genom att anamma idéer och människor och genom att gå i täten för kampen mot den globala uppvärmningen, men den måste även utrusta sig med de resurser som krävs för att kunna konkurrera.
Jag vet att det är vad den nya kommissionen kommer att sträva efter att uppnå tillsammans med oss. Vi känner alla till EU:s svagheter: de demografiska problemen, brist på medel till framtida utgifter, industriutmaningar, statsunderskott och svagt ekonomiskt styre. Detta är ännu ett skäl till att vi måste göra det bästa av våra verktyg: euron och valutapolitiken, tekniska landvinningar, industriella flaggskepp och jordbrukets potential att trygga livsmedelssäkerheten för våra 500 miljoner medborgare.
Därför hoppas jag att kommissionen visar initiativrikedom och ledarskap i den EU-lagstiftning som vi kommer att ombes att anta. Jag förväntar mig att kommissionen försvarar EU:s intressen, kräver ömsesidighet från våra partner och inte tvekar att tillgripa de rättsliga medel som vi förfogar över i händelse av överträdelser.
Kommissionsledamöter, det är ert ansvar att fullborda den inre marknaden, tillsammans med oss och rådet. För att lyckas med detta måste vi komma till rätta med tabuförklarade frågor, som t.ex. beskattning och den sociala dimensionen. Medlemsstaterna kan inte längre agera som om dessa två områden är begränsade och oantastbara behörigheter, utanför räckvidden för gemensamma åtgärder.
Samtidigt måste vi emellertid agera mycket starkare när det gäller de yttre utmaningarna: säkerhet och försvar, men även handel, teknik, industrinormer och miljönormer. EU måste värna om sina värden, fred och välstånd för sina medborgare. EU måste vara en internationell aktör och inte bara ett område med välstånd och lag och ordning. EU får inte förvägra sig de verktyg som kommer med dess befogenheter.
PPE-gruppen förväntar sig att kommissionen arbetar aktivt på alla dess fronter, samtidigt. Om den gör det - och jag har inga skäl att tvivla på det - kommer den alltid att ha PPE-gruppens stöd.
Herr Barroso! PPE-gruppen har förtroende för er, och vi ber er att vara djärv, att reformera. Vi ber er att vara framsynt, till förmån för det viktiga mål som sammanför oss alla: skapandet av det politiska Europa.
(Applåder)
Martin Schulz
Herr talman, mina damer och herrar! Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet har inte fattat detta beslut lättvindigt. Vi röstade om kommissionens ordförande för fem månader sedan här i parlamentet, och även om vi inte gav honom vårt stöd då röstade majoriteten för honom. På grundval av denna majoritet, som tyvärr grundar sig på personer som faktiskt inte är för Lissabonfördraget, har han presenterat ett kommissionskollegium för oss, och i dag bedömer vi detta kollegium.
Det är också nödvändigt att vi bedömer det nya kommissionskollegiet. Vi har två alternativ: antingen kan vi agera så att parlamentet delas upp mellan dem som är på högersidan och dem som är på vänstersidan. Dessa grupper har stridande ideologier och måste rösta enligt detta. Det är ett alternativ. Men det är inte så EU fungerar. Vi har inte majoritet i parlamentet. Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) har inte heller majoritet, och inte heller gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa. EU är inte en enhet där vilken politisk kraft som helst kan lappa ihop en majoritet och säga att EU måste styras på ett visst sätt. EU är en ständig kompromiss. Det är det som gör EU så ohanterligt ibland och så svårt att förstå. Det är dock bättre med ett ständigt kompromissande, som leder till framgångar och ökad social rättvisa, än en ideologisk strid som i slutändan rinner ut i sanden utan konkreta resultat.
(Applåder)
Det är därför mycket svårt för oss att bedöma fördelarna. Självklart finner vi alla nöje i en dust. Även jag tycker att det är roligt att argumentera om principer med mina ledamotskolleger från andra grupper, men EU behöver även konkreta resultat. Vi frågade oss därför vad vi, som socialdemokrater - som socialister och demokrater - kunde begära och få godkänt. Därefter enades vi om kriterier. Ett kriterium var att vi ville att den politiska grupp som är den näst starkaste gruppen i EU skulle vara företrädd på en högre nivå i den här kommissionen. Vi ville att befattningen unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik skulle inrättas, och det lyckades vi med.
Jag vill säga en sak om den person som innehar detta ämbete. Catherine Ashton får inte tillåta att hon kallas för kommunist här i parlamentet av en man som i Frankrike har dömts för att ha förnekat förintelsen. Catherine Ashton har vårt fulla stöd.
(Ihållande applåder)
Vi undrade om det inte var möjligt att införa en social konsekvensanalys i EU-lagstiftningen som en regleringsmekanism. Vi undrade om en del åtgärder - som tjänstdirektivet tidigare - fortfarande kunde sättas igång över huvud taget. Nej, vi ville ha en mekanism för att granska eventuella åtgärder som den nya kommissionen kommer att vidta när det gäller åtgärdernas inverkan på medlemsstaternas system för social trygghet innan de vidtas. Det kravet togs med. Vi ville - och för mig är detta stort steg framåt i EU-politiken - att parlamentets lagstiftningsresolutioner ska omvandlas till kommissionens egna lagstiftningsinitiativ inom ett år. Det är ett enormt steg framåt eftersom det innebär att parlamentets initiativrätt, som tyvärr inte existerar, kommer att säkras genom indirekta medel. Vi ser detta som en viktig utveckling.
Som den näst starkaste kraften i parlamentet och även som en grupp utan vilken ingen kvalificerad majoritet skulle vara möjlig i parlamentet, ville vi även slutligen företrädas i kommissionen. Tre av de sju vice ordförandena är socialdemokrater. I detta avseende har ni frikostigt tillmötesgått våra krav. Under de senaste veckorna och månaderna har vi lyft fram många saker som oroar oss, även under vår debatt här under förmiddagen. För att väga dessa orosmoln mot de framsteg som har gjorts beslutade vi att ge er vårt stöd under de kommande fem åren. När jag säger ”er” menar jag kommissionskollegiet. Ni kan räkna med vårt stöd om ni tar det som jag säger till er på allvar: EU måste bli ett socialt Europa, annars kommer det att misslyckas. Det är vårt gemensamma ansvar att se till att det blir ett mer socialt Europa. S&D-gruppen kommer att stödja denna kommission.
(Applåder)
Guy Verhofstadt
Herr talman! Min grupp kommer att stödja kommissionen. Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa är en ansvarsfull grupp, och vi är fast övertygade om att de kommande fem åren kommer att bli ytterst kritiska för EU och för EU-medborgarna. Vi kommer därför att behöva en kommission som har ett brett EU-vänligt stöd här i parlamentet.
Men jag vill även vara väldigt tydlig. Vårt stöd gäller under vissa förutsättningar, i högre grad än de senaste fem åren. Vi förväntar oss att den nya kommissionen blir EU:s motor. Vi vill ha en kommission med en djärvare, mer ambitiös och mer integrerad ekonomisk och social strategi, en kommission som står i förgrunden för en sådan strategi - en strategi som tvingar medlemsstaterna att göra vad de måste.
Jag anser att vi särskilt i euroområdet måste inse att det finns ett stort behov av en verkligt ekonomisk och social pelare förutom den befintliga monetära pelaren. Problemen i euroområdet i dag är ett tydligt bevis på att den svaga strategi som vi har följt under de senaste tio åren med den så kallade öppna samordningsmetoden har misslyckats. Detsamma gäller för andra områden - klimatförändringen, den yttre politiken och försvarspolitiken.
Det grundläggande antagandet bakom denna nya djärva strategi är att vi inser att EU i morgondagens flerpoliga värld inte kan spela en viktig roll utan att vara mer effektivt och utan att ytterligare fördjupa sin egen integration inom den närmaste framtiden. Vi förväntar oss att ni tar till er detta antagande och lägger fram tydliga, fasta och ambitiösa förslag och reformer inom alla dessa områden. Vi förväntar oss att kommissionen för att uppnå detta kommer att utnyttja initiativrätten fullt ut. Jag talar naturligtvis om kommissionen i stort, som arbetar som ett kollegium, som ett samstämmigt politiskt organ för att gå vidare med den europeiska integrationen. En stark kommission kan vara till hjälp, men en stark kommission i det avseendet är en oumbärlig förutsättning.
Lissabonfördraget ger nya verktyg och har ökat våra möjligheter att agera. Fru Ashton, vi uppmanar er att använda dessa nya verktyg. Vi förväntar oss mer från utrikesrepresentanten än det vi har sett hittills. Er roll kräver detta, och EU kräver det. Utnyttja dessa möjligheter. Lärdomarna från Haiti är ett exempel. Lägg omedelbart fram en rapport för rådet om att inrätta en europeisk räddningstjänststyrka. Med utgångspunkt i vad jag har sagt kommer min grupp att stödja den här kommissionen, med sin starka liberala närvaro, och vi är beredda att engagera oss tillsammans med utrikesrepresentanten för att göra framsteg med EU.
(Applåder)
Daniel Cohn-Bendit
Herr talman! Ni vet mycket väl att gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen inte kommer att rösta för den här kommissionen, och samtidigt erbjuder vi er våra idéer, vår initiativrikedom och vår europeiska beslutsamhet.
Herr Barroso! Försök inte med tricket att säga att de som inte röstar för kommissionen är mot EU. Inte med oss, inte med De gröna. Ni kan försöka det tricket med andra, men inte med oss. Vi erbjuder vårt ovillkorliga samarbete om ni vill göra framsteg med ett skattesystem för EU. Om ni vill att EU ska ha sina egna medel stöder vi er mot medlemstaternas försvar av sin ekonomiska suveränitet. Jag nämner dem vid namn: vare sig det gäller Tyskland eller Frankrike kommer vi att stödja er.
Om ni vill vara fördragens väktare - det sker t.ex. förhandlingar i rådet om återsändande av flyktingar till Libyen, och vi uppmanar rådet att informera oss om vilken den rättsliga grunden för dessa förhandlingar är. Kommer parlamentet att delta i det ordinarie lagstiftningsförfarandet? Rådet säger att ”det får ni reda på i slutet av förhandlingarna”. Det är omöjligt; det är kommissionens ansvar att ingripa för att se till att EU-institutionerna informeras om den rättsliga grunden för dessa förhandlingar.
Jag kan ge er en hel rad med exempel. Om ni vill göra framsteg med klimatförändringen, om ni vill att EU ska gå längre än målet ”3 × 20”, om ni vill komma närmare 30 procent, kommer ni att ha hela Verts/ALE-gruppens stöd. Om ni vill gå längre på området för finansiell reglering efter finanskrisen kommer ni att ha vårt helhjärtade stöd. Om ni och er kommission vill gå längre när det gäller skyddet av EU kommer ni att ha vårt stöd. Om ni vill lösa Cypernproblemet kommer vi att stödja er. Om ni äntligen vill få slut på den galna situation där ett land som Grekland - som jag sade tidigare - spenderar 4,3 procent av sin BNP på försvar kommer ni att ha vårt stöd. Ni kommer att ha vårt oreserverade stöd!
Det är därför jag säger att vi kommer att rösta nej nu, men att vi kan missta oss. Vi vet att vi gjorde ett misstag den senaste gången när det gäller Stavros Dimas. Vi misstog oss och erkänner det. Om ni kan leva upp till våra drömmar, och inte till de förväntningar som vi har på er efter i dag, kommer vi uppriktigt att erkänna att vi gjorde ett misstag, och att vi kommer att stödja er.
(Applåder)
Timothy Kirkhope
Herr talman! En del medlemsstater anser att nomineringen av en kommissionsledamot är ett utmärkt tillfälle att reda ut inrikesproblem eller betala en politisk skuld. Kommissionen bör sammanföra de mest talangfulla och effektiva politiska ledarna från hela EU, personer med erfarenhet och kompetens, för att bidra till att hantera de enorma utmaningar vi har framför oss.
Efter år av institutionellt kivande måste EU nu rikta om sina insatser för att nå resultat på områden där det kan tillföra mervärde till medlemsstaternas arbete, och där våra medborgare förväntar sig att EU-länderna ska samarbeta. EU måste stödja insatserna för att stötta den bräckliga ekonomiska återhämtningen och skapa tillväxt och arbetstillfällen, och måste spela en ledande roll i arbetet med att hantera energisäkerheten och klimatförändringarna. EU måste föreslå centrala reformer av EU-budgeten och av många av programmen med de största utgifterna.
I José Manuel Barroso har vi den rätta ledaren för att föra kommissionen framåt. I sina politiska riktlinjer beskriver han en ambitiös agenda för att inrikta arbetet på viktiga saker, en agenda som vi generellt stöder. Varenda medlemsstat borde ha stött hans insatser genom att utse de mest kompetenta kandidaterna som kommissionsledamöter, och i vissa fall har han svikits grymt. Han måste naturligtvis stödja alla medlemmar i sin grupp - det är det minsta vi skulle förvänta oss av en ledare i hans ställning, och han måste organisera sin grupp. Även om vi ifrågasätter vissa portföljer har han förmodligen gjort det bästa med det han har haft.
Men medan vissa nominerade kommissionsledamöter är utmärkta och gjorde väl ifrån sig under utfrågningarna är andra medelmåttiga och gjorde ett dåligt intryck. Några tog avstånd från hans egna politiska riktlinjer. Om det blir ja i omröstningen kommer vi naturligtvis att arbeta konstruktivt med samtliga kommissionsledamöter och vi hoppas fortfarande på att bli positivt överraskade, men vi efterlyser åtminstone en årlig utvärdering från parlamentets sida av kommissionen.
Detta är fortfarande en i grund och botten svag process, och vi kan inte stödja den helhjärtat. Av dessa skäl kommer gruppen Europeiska konservativa och reformister att lägga ned sina röster i omröstningen i dag. En del grupper är splittrade, men vi är eniga om den ståndpunkten.
Lothar Bisky
Herr talman, herr Barroso, mina damer och herrar! Min grupp deltog också aktivt i utfrågningarna av kandidaterna. En del av dem gjorde ett genomgående positivt intryck på oss. Vi är mindre entusiastiska över det nya arrangemanget av många av portföljerna. Detta gäller även det mystiska - som kanske snart blir mindre mystiskt - ansvarsområdet för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som också är kommissionens vice ordförande.
Många av kandidaterna blev emellertid en besvikelse för oss när det gäller deras specialkunskaper. I detta avseende handlade våra frågor främst om politiska projekt. I vilken riktning bör den europeiska integrationsprocessen gå? Vilka åtgärder är de viktigaste för kandidaten? Vi fick alltför många vaga svar på dessa frågor, och svar som vi politiskt sett inte stöder. Trots kraven på ett mer socialt Europa framhärdar de i sitt förespråkande av avreglering, privatisering eller flexicurity-konceptet. Arbetstagarnas flexibilitet var topprioriteringen, och den sociala tryggheten hamnade allra längst ned på listan.
Klimatskyddet finns med på agendan, men vi ser inte att man går ifrån koldriven elproduktion eller kärnkraft. Jag ser inte att EU tar en ledande roll i klimatskyddet och utvecklingsstödet. Inget har sagts om kontinuerlig nedrustning, särskilt när det gäller kärnvapen inom EU. Hur mycket jag än uppskattar de kandidater som har deltagit i utfrågningarna kan min grupp inte rösta ja till ert kommissionskollegium.
Nigel Farage
Herr talman! Under de kommande generationerna kommer en historia att berättas för barnen. De kommer att få höra att en gång i tiden var Europa delat; det fanns en hög mur som delade Europa i två delar. Folket i öst var mycket fattigt och hade inte demokrati, och de levde under ett grymt system som kallades kommunism och som dödade miljontals människor. Men undret skedde, muren revs ned och vi blev en union av 27 nationer, och dessa 500 miljoner människor levde sedan i fred och demokrati ...
(Applåder)
Det kommer mer, jag lovar, det kommer mer.
(Applåder)
Jag måste säga att det är första gången någonsin som jag har fått en sådan applåd, och, herr Verhofstadt, jag är frestad att sätta mig ned, men historien fortsätter tyvärr.
De ansvariga politikerna blev mycket giriga; de ville roffa åt sig pengar för egen del, och de ville ha makt. Så de tog till lögner och svek, och iscensatte den mest spektakulära byråkratiska statskupp som världen någonsin sett. Men de behövde inte använda kulor för att göra det. De var mycket mer slipade, mycket mer beräknande än så. Vad de gjorde var att införa ett nytt fördrag - det kallades Lissabonfördraget. Sedan gav de 27 personer obegränsad makt. Det skulle vara dessa personer som stiftade alla lagar. De hade naturligtvis redan en flagga och en hymn, men de fortsatte att bygga upp en ny stat. Men de struntade i folket. Vad de gjorde, vare sig de visste det eller inte, var att återskapa det ytterst grymma system som folket i Östeuropa hade levt under förut. Det otroliga var dock att många av de nya cheferna också hade arbetat för samma grymma system förut. Planen sprack naturligtvis, och deras fantasifulla valutasystem kollapsade. Men de nya cheferna ville ändå inte lyssna till folket. Nej, de gjorde livet svårare och svårare för dem. De störtade tiotals miljoner människor i fattigdom; de lät inte folket ha något att säga till om, och till slut var människorna tvungna att ta till våld för att få tillbaka sina nationalstater och demokratier.
Sensmoralen med den här sagan är att de inte hade lärt sig något av historien. Jag vädjar till mina ledamotskolleger här i Europaparlamentet: innan ni ger den här kommissionen makt, kom ihåg att en järnridå fälldes ned för 60 år sedan i Europa, men nu, med den här kommissionen finns det en ekonomisk ridå först, och den är märkbar i Grekland i dag.
(Talmannen avbröt talaren.)
Hans-Peter Martin
(DE) Herr talman! Efter den saga som ni just har hört skulle jag vilja återvända till verkligheten. Min son är 17 år gammal och läser engelska intensivt, eftersom han vet att engelska är arbetsspråket, och han hoppas att det kommer att hjälpa honom att få ett bra arbete. Han är en entusiastisk europé, men är missnöjd med EU-politiken - och det med all rätt. I Tyskland skriver tidskriften Der Spiegel redan om ett utbrett politikerförakt - och det med all rätt. Trots detta vill miljontals unga européer ha en fungerande, kompetent och djärv demokrati för 2000-talet. Men är det vad vi erbjuds här i dag av kommissionen? Är dessa personer de kompetenta yrkesmänniskor - och de bästa - som vi behöver?
Vi som sitter här i de bakre raderna företräder en oberoende grupp av medborgare som har spelat en central roll för att se till att de högervridna radikalerna här i parlamentet inte inrättar en grupp igen. Vi är passionerade EU-vänner, men det är exakt därför som vi är ytterst besvikna över de kandidater som ni har presenterat för oss, och dessa personers kompetens. Skulle vi anställa en assistent som blir till åtlöje på det sätt som Günther Oettinger har blivit på YouTube i videon ”Oettinger talar engelska”? Förmodligen inte. När det gäller kompetens, skulle vi vilja se en österrikisk kommissionsledamot som inte har visat vad han går för över huvud taget på sitt område?
Herr Barroso! Det finns många erfarna parlamentariker här i parlamentet som ni skulle kunna pryda er kommission med. Ni har en sådan person i den svenska kandidaten; det är sant. Men varför vill ni inte ha Othmar Karas? Varför har ni inte tagit en tysk härifrån, i stället för dem ni har? För att ni inte får göra det. Trots Lissabonfördraget är vi nämligen fortfarande begränsade, eftersom vi fortfarande inte är så oberoende att vi kan fatta suveräna beslut - ni kan inte göra det, och inte heller vi kan göra det från parlamentets sida.
Tyvärr får vi fortfarande inte välja enskilda kommissionsledamöter. Det är den typ av demokrati som vi hade i Österrike på 1800-talet. Ett sådant system är inte lämpat för det EU vi behöver, som vi drömmer om. Jag ber er att lyssna till detta: om ni fortsätter på det här sättet kommer ni att spela i händerna på nationalisterna, och naturligtvis EU-motståndarna. Vad vi behöver i stället är mer demokrati.
Bruno Gollnisch
(FR) Herr talman! Det är exakt så jag känner det. Jag ska fatta mig mycket kort. Herr talman, mina damer och herrar, Martin Schulz nämnde mig - inte med namn, men ändå tillräckligt exakt - och sade att jag hade befunnits skyldig till revisionism av de franska domstolarna.
Jag vill informera Martin Schulz om att han misstar sig, och jag har till hans förfogande, och till hela parlamentets utskott som behandlar immunitetsfrågor, det mycket viktiga beslutet från den franska högsta domstolen, kassationsdomstolen, som ogiltigförklarar alla domar som har utfärdats mot mig. I sitt exceptionella utslag förklarar kassationsdomstolen att jag hade åtalats på grundval av delar av domar som avsiktligt hade satts ihop för att bilda ett uttalande, och att detta uttalande, som lappats ihop av mina politiska motståndare, inte omfattades av lagens bestämmelser. Detta är ett ytterst sällsynt beslut, eftersom domstolen ogiltigförklarar ett utslag från en lägre domstolsinstans och själv beslutar i målet, vilket den franska kassationsdomstolen gör mycket sällan. Första gången som kassationsdomstolen ogiltigförklarade en dom i vårt rättsväsendes historia var i Dreyfusaffären. Därför är Bruno Gollnisch lika oskyldig som Dreyfus.
(Talmannen avbröt talaren.)
Jag vill tillägga en sak. Jag sade inte att Catherine Ashton är kommunist. Jag sade att hon är en av de där pacifisterna som Lenin skulle ha kallat medlöpare.
(Talmannen avbröt talaren.)
Talmannen
Tack. Det var endast meningen att det skulle vara ett personligt uttalande.
