Situationen i Pakistan (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är rådets och kommissionens uttalanden om situationen i Pakistan.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! EU har som vi vet iakttagit den senaste utvecklingen i Pakistan med stor oro, särskilt de händelser som ledde fram till att undantagstillstånd infördes den 3 november i år och följaktligen till omfattande social oro och ett stort antal gripanden, bl.a. av överdomaren, som nu befinner sig i husarrest.
Detta utgör definitivt ett stort steg tillbaka för rättstatsprincipen och den demokratiska processen i Pakistan och innebär enligt min mening att alla förhoppningar som det pakistanska folket och det internationella samfundet som helhet kan ha haft när det gäller stärkt legitimitet för demokratiska institutioner i Pakistan har grusats. Ordförandeskapet gjorde därför den 6 november ett uttalande på EU:s vägnar där vi gav uttryck för vår djupa oro när det gäller införandet av undantagstillstånd och upphävandet av den pakistanska konstitutionen och av grundläggande friheter.
Två dagar tidigare, den 4 november, hade delegationscheferna i Islamabad och den höge representanten Javier Solana uttryckt oro för händelseutvecklingen. Våra ord, EU:s ord, kunde alltså läggas till de många andra upprepade förklaringarna om vikten av att återinföra konstitutionen, återställa den civila ordningen, garantera rättsväsendets oberoende och pressfriheten, frige alla politiska fångar, journalister och människorättsförsvarare och skapa förutsättningar för att parlamentsvalet ska kunna hållas som planerat i januari 2008.
Vi är övertygade om att en nations stabilitet och utveckling endast kan garanteras i en stämning av fullständig demokratisk trovärdighet. Vi är allvarligt oroade över rapporterna om en mängd gripanden, bojkotten av informationsfriheten, undertryckandet av den grundläggande yttrandefriheten för medborgarna och angreppen mot yrkesverksamma såsom domare, advokater, journalister och människorättsaktivister. Samtidigt vill vi dock starkt vädja till alla parter att visa största möjliga återhållsamhet och att samarbeta för att försöka nå en demokratisk och fredlig lösning på den pågående krisen, så att landet snabbt kan återgå till normala förhållanden.
EU erkänner de utmaningar som Pakistan står inför i dag när det gäller säkerhetssituationen och det pakistanska folkets uppoffringar och insatser i kampen mot extremism och terrorism, men det är vår bestämda övertygelse att lösningen inte får medföra ett avbrott i den demokratiska processen.
Vi får dock inte försumma att erkänna den allierade vi alltid har kunnat räkna med i denna kamp mot extremism och terrorism. Därför måste vi se till att Pakistan behåller sitt engagemang för kampen mot detta globala hot, där internationellt samarbete är ett nödvändigt redskap.
Slutligen hoppas EU att den osäkerhet som präglar läget i dag snabbt kan upphöra under fredliga former, och president Pervez Musharraf uppmanas att infria sitt löfte om att lägga undan militäruniformen och lämna sin ställning som stabschef.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Pakistan står på föredragningslistan för plenarsammanträdet för tredje gången på några få månader. Detta vittnar om den mycket svåra övergångsperiod som landet befinner sig i för närvarande. Att president Pervez Musharraf införde undantagslagar den 3 november i egenskap av överbefälhavare har skickat en djupt oroande signal till Europa och världen i övrigt och skadat demokratins utveckling i Pakistan.
Innan undantagstillståndet infördes kunde vi bevittna en positiv utveckling, med hopp om en mer öppen politisk process och starkare demokratiska institutioner, men tyvärr har detta nu äventyrats och i dag frågar vi oss om den här situationen fortfarande går att rädda eller om det är för sent att återställa förtroendet och förutsättningarna före parlamentsvalet.
President Musharraf sa i sitt tv-tal på natten den 3 november att han tillfälligt upphävde konstitutionen på grund av hot mot landet i form av en påtaglig upptrappning av terroristernas aktiviteter och terrorattackerna. Det råder inga tvivel om att Pakistan för närvarande lever under ett mycket allvarligt hot om religiös extremism och våld, vilket händelserna i Nordvästra gränsprovinsen och attacken mot Benazir Bhuttos konvoj i Karachi den 18 oktober klart visade. Men vi bevittnar nu också att tusentals advokater, journalister, partiarbetare och människorättsaktivister arresteras, däribland så framträdande personer som Asma Jahangir, ordförande för Pakistans människorättskommission, och Aitzaz Ahsan, ordförande för högsta domstolens advokatsamfund.
De är människor som står för ett öppet och tolerant Pakistan. De är inte terrorister och det är fel att hålla dem fängslade. De bör omedelbart friges. Jag anser att de drastiska åtgärder som har vidtagits mot Pakistans domarkår är särskilt allvarliga. Rättsstatsprincipen är central i alla demokratiska processer och ett fungerande demokratiskt system kan inte upprätthållas utan en självständig domarkår.
Ordförandeskapets uttalande, som vår ordförande också nyss upprepade för EU:s räkning, är därför mycket tydligt och detta förblir vår ståndpunkt. I söndags meddelade president Musharraf vid en presskonferens att han hoppas att parlamentsval kan hållas i Pakistan senast den 9 januari 2008. Det vore ett steg i rätt riktning, men det finns många problem kvar. När kan vi vänta oss att undantagstillståndet upphör? Hur kan vi få fria och rättvisa val när tryckta och elektroniska medier censureras, andra medborgerliga rättigheter och friheter upphävs och domarkårens oberoende har underminerats? Hur ska partierna kunna bedriva kampanjer när mötesfriheten är inskränkt och partiledare som Benazir Bhutto hålls i husarrest? På de här punkterna finns det ingen klarhet alls i det här läget.
För att få slut på den här osäkerheten är det av grundläggande vikt att ett definitivt valdatum meddelas så snart som möjligt, tillsammans med en tydlig tidsram för att upphäva undantagstillståndet. Om det här valet ska ha någon chans att alls vara demokratiskt och öppet är det viktigt att alla inskränkningar av politiska rättigheter och grundläggande friheter upphävs. Och som läget nu är verkar det inte bli möjligt att sända en valobservatörsdelegation. Vissa minimivillkor som fastställs i meddelandet från kommissionen om EU:s stöd till och övervakning av val är inte uppfyllda.
Om undantagstillståndet skulle hävas ganska snabbt och förutsättningarna snart förbättras markant skulle jag dock kanske fortfarande kunna se över detta. Hur som helst har jag gjort de nödvändiga förberedelserna för att kunna sända en valobservatörsdelegation från EU till Pakistan om förutsättningarna snabbt förbättras märkbart. Men som jag säger är jag mycket oroad för att detta kanske inte är sannolikt.
Det har funnits dem som vill dra in eller se över vårt stöd till Pakistan, och en del medlemsstater i EU har vidtagit åtgärder eller överväger åtgärder på det området. Jag vill påminna er om att Europeiska kommissionens stöd till Pakistan är inriktat på centrala frågor som minskad fattigdom och utbildning, bland annat i Nordvästra gränsprovinsen och Baluchistan, de mest missgynnade provinserna i Pakistan.
Därför tycker jag att vi måste fundera på hur vi bäst ska gå vidare, men med tanke på biståndets karaktär tror jag att vi måste tänka igenom det ordentligt.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Herr talman! Sanningen är att situationen är mycket oroande: upphävande av konstitutionsenliga garantier, undantagstillstånd, fängslande av många medlemmar av civilsamhället, bl.a. advokater som Aitzaz Ahsan, som är ordförande för högsta domstolens advokatsamfund, och regimkritiker, husarrest av oppositionsledaren Benazir Bhutto. Vad gör vi i denna situation?
Vi har fått veta att USA:s biträdande utrikesminister John Negroponte inom kort kommer att besöka Pakistan och att en medlemsstat, Storbritannien, har anslutit sig till FN:s krav att presidenten ska avsäga sig sitt ledarskap för armén och häva undantagstillståndet inom tio dagar.
Vad kan vi i Europeiska unionen göra? Jag anser att vi i ett första skede måste gå oerhört försiktigt fram. Ordförandeskapets företrädare har, helt riktigt som jag ser det, konstaterat att Pakistan är en mycket viktig partner i kampen mot terrorismen och dessutom ett land med kärnvapen.
Jag anser därför att EU å ena sidan måste uppmana regeringen att i möjligaste mån - för vi får inte glömma att terrorismen är en viktig faktor i Pakistan - återupprätta en viss ordning och stabilitet liksom konstitutionella rättigheter och friheter, och frige de människor som olagligen fängslats. Dessutom, fru kommissionsledamot, vill jag be er att samordna er avsevärda kapacitet och era insatser för att se till att fria och rättvisa val kan hållas och, med utgångspunkt i de garantier ni nämnde i ert anförande, att EU är på plats och deltar i den process i Pakistan som är så oerhört viktig för stabiliteten i regionen och alla förbindelser mellan den regionen och EU.
Vi har därför stor tilltro till er förmåga, era diplomatiska insatser och era ansträngningar, och vi hoppas att de verkligen kommer att bli framgångsrika så att EU kan närvara under valprocessen.
Robert Evans
för PSE-gruppen. - (EN) Herr talman! Jag vill tacka rådet och kommissionen, i synnerhet rådet för dess tuffa förklaring den 8 november.
Jag tror inte att någon tvivlar på att situationen i Pakistan är mycket allvarlig och instabil. Det är kanske svårt att inse att allt som har hänt faktiskt bara har skett de senaste tio dagarna eller så, sedan undantagstillståndet proklamerades. Åtskilliga ledamöter här träffade general Pervez Musharraf för några månader sedan, både i Bryssel och senare i Islamabad, och han gav oss försäkringar på en rad punkter. Han var benhård i fråga om att han skulle följa konstitutionen och att ett fritt och rättvist val skulle hållas. Jag välkomnar hans tillkännagivande av att valet kan hållas senast den 9 januari, men jag delar kommissionsledamotens oro och vill fråga följande: Mot bakgrund av vad som har hänt och de nuvarande undantagsåtgärderna - att en del tv-kanaler har stängts och andra mänskliga rättigheter har upphävts - är det möjligt att hålla ett fritt och rättvist val om mindre än åtta veckor?
Jag hänvisar till kommissionsledamoten men vill också fästa hennes uppmärksamhet i synnerhet på vår punkt 14 i den här resolutionen, där vi uppmanar kommissionen att överväga att utöka stödet till Pakistan för utbildning, fattigdomsbekämpning, hälso- och sjukvård och nödhjälp, men att slussa medlen genom sekulära icke-statliga organisationer i stället för direkt till regeringen under rådande omständigheter.
Vi har ingenting otalt med det pakistanska folket. Vi är medvetna om att Pakistan är en viktig allierad till väst, som José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra sa. Vi inser att landet har spelat en viktig roll på många, många områden och också fallit offer för terrorism. Men jag tror inte att det betyder att vi ska ställa oss vid sidan av och nonchalera det som händer nu. Min grupp ville också ha med en punkt om möjliga sanktioner, och uppmana rådet ...
(Talmannen bad talaren att tala långsammare.)
Jag trodde att jag talade en så tydlig engelska att de skulle klara det alldeles utmärkt, men jag ska förstås ta det lugnare.
Jag uppmanar också rådet att överväga riktade sanktioner, vilket är vad den socialdemokratiska gruppen skulle ha velat göra men inte fick något stöd för: reseförbud kanske, frysning av tillgångar. Men vi hoppas att allt detta inte blir nödvändigt och att Pakistan fortfarande kan vända om, att undantagstillståndet kan upphävas och att general Musharraf kommer att avgå som överbefälhavare. Jag ber om ursäkt för att jag talade för snabbt.
Sajjad Karim
för ALDE-gruppen. - (EN) Herr talman! Pakistan är en viktig allierad för Europeiska unionen. I dag ser vi att Pakistan befinner sig vid ett vägskäl. Jag tror dock att landet vill ha förbindelser med oss, och vi har återupprättat förbindelser med Pakistan under den senaste tiden som vad jag förstår fungerar ganska väl.
Men vi får inte glömma det historiska sammanhang som vi befinner oss i dag. Jag känner ganska väl till Pakistan och det allra största problemet som Pakistan har internt i dag är terrorhotet från Afghanistan på andra sidan gränsen. Afghanistan är ett gemensamt globalt problem. Vi i väst vände Afghanistan ryggen för några år sedan. Det är viktigt att vi inte vänder Pakistan ryggen i dag.
Pakistan har kämpat vid fronten i det här slaget och ibland burit en mycket tung börda åt världssamfundet, en tung börda som ibland bärs på svaga skuldror, en börda som Pakistans folk har burit och i det sammanhanget utsatts för så mycket våld och mördande som annars skulle ha funnit vägen till andra delar av världen. Lösningen är inte att isolera liberaler och liberala värden och ta ifrån Pakistans folk dessa liberala värden.
I dag ser jag att kommissionen än en gång har krävt att fångar ska släppas och jag stöder detta. Det inkluderar människor som Pakistans överdomare, liksom Aitzaz Ahsan, som är en ledande advokat i Pakistan. Pakistans president måste - och det måste vara vår utgångspunkt - omedelbart upphäva undantagstillståndet. Han måste återupprätta konstitutionen. Han måste återställa högsta domstolen och han måste gå mot ett fritt och rättvist val.
President Musharraf bör inse att vi inte har vänt Pakistan ryggen. Vi är fortfarande engagerade. Nu är det dags för honom att retirera från sin nuvarande position, att erkänna våra grundläggande värden och göra dem till gemensamma värden. Trots den desperata situationen har han helt klart ett unikt tillfälle att nu ge makt åt Pakistans folk, de verkliga väktarna av denna makt.
Eoin Ryan
för UEN-gruppen. - (EN) Herr talman! Även jag inser hur viktigt Pakistan är för oss alla i kampen mot terrorism, och landet har varit allas vår allierade i den kampen. Däremot tycker jag absolut inte att detta under några omständigheter kan rättfärdiga det som har hänt i Pakistan de senaste veckorna.
Avsteg från den allmänna demokratiska processen kan inte vara en lösning på de politiska problemen i Pakistan. En av de saker som verkligen oroar mig i fråga om detta är orsaken till att han gjorde det: han var rädd att han inte skulle få det beslut från högsta domstolen som han väntade sig och ville ha. Det är på ett sätt en ganska trivial fråga och det verkar som om han har vidtagit extrema åtgärder i sina mellanhavanden med folket i Pakistan, med domarkåren i Pakistan, som han har hanterat på ett oerhört farligt sätt.
Jag välkomnar att han har åtagit sig att hålla val, men världssamfundet får inte låta honom frångå detta löfte. Undantagstillståndet i Pakistan måste omedelbart hävas och Pakistans regering måste respektera sin konstitutions gränser. Stängningen av högsta domstolen orsakade omätbar skada på maktdelningssystemen i Pakistan. Det är ett mycket, mycket dåligt exempel som generalen har satt. Jag fördömer fullständigt massarresteringarna av generalens politiska motståndare, däribland 3 000 fredliga demonstranter och medborgar- och människorättsaktivister.
Europaparlamentet måste i dag sända ett mycket kraftfullt budskap till general Musharraf om att hans åtgärder den senaste tiden strider emot alla respekterade internationella konventioner och att han för Pakistan i en mycket negativ och farlig riktning.
Jean Lambert
för Verts/ALE-gruppen. - (EN) Herr talman! I likhet med många andra tror jag att vi här djupt beklagar och känner viss ilska över att vi än en gång måste diskutera situationen i Pakistan. Jag kan hålla med om praktiskt taget allt som har sagts här i eftermiddag. Läget är allvarligt, inte minst eftersom detta är en kärnvapenstat och risken att en kärnvapenstat faller samman verkligen bör få oss alla att bli väldigt nervösa.
Det är rätt att säga att makten att vända utvecklingen här i grunden ligger hos president Musharraf och hans anhängare. Att upprätthålla undantagstillstånd råder samtidigt som valet ska genomföras utan störningar håller inte. Det är definitivt inget ostört val om ledarna för de andra politiska partierna sitter i husarrest eller fängelse. Om det inte finns någon pressfrihet, om människor inte ens kan köpa parabolantenner eftersom importen av sådana nu har förbjudits, då finns det inga som helst förutsättningar för fria och rättvisa val.
Det är klart att vi vill att alla dessa politiska fångar ska släppas, att vi vill ha pressfrihet och att domarkåren ska kunna verka fritt, för om alla de som har uttalat sig för demokrati låses in, vilka blir då kvar ute på gatorna? Det budskap som Pakistans regering nu sänder genom sina åtgärder är därför oerhört oroande för en stat som säger att den vill vara demokratisk.
Jag håller med om det som Robert Evans sa. Vi måste ha vissa sanktioner redo att sätta in om tidsfristen den 22 november som samväldet och FN har satt upp inte respekteras och president Musharraf inte avgår som militär ledare och häver undantagstillståndet.
Vi bör stödja Amnesty Internationals aktionsdag i morgon för att minnas de politiska fångarna i Pakistan, och vi måste verkligen se över biståndet och hur det används. Pakistan har fått 10 miljarder US-dollar i bistånd från USA de senaste fem eller sex åren, främst för åtgärder mot terrorism och inte för att underhålla och utveckla utbildningsväsendet.
Georgios Georgiou
Herr talman! Jag har sett att hela västvärlden, med Förenta staterna i spetsen, kräver att valet i Pakistan ska tidigareläggas. De vill se ett val innan oppositionen friges och Aitzaz Ahsan, ordförande för högsta domstolens advokatsamfund, släpps ur husarresten.
Konsekvenserna kommer att bli kännbara i Pakistan. Det är också oundvikligt med politisk instabilitet och en negativ inverkan på ekonomin i ett land som redan befinner sig i en tillräckligt svår situation. Krisen får sannolikt andra återverkningar på regional nivå, och mer omfattande följder som påverkar stabiliteten i hela Asien. Utvecklingen i Pakistan och Kashmir kan inte, enligt min mening, skiljas från det som händer i Afghanistan.
Jag föreslår att EU insisterar på att säkra Pakistans avsevärda kärnvapenarsenal, om nödvändigt genom FN, åtminstone tills landet återgår till sitt tidigare politiska och, om möjligt, demokratiska tillstånd.
Eija-Riitta Korhola
(FI) Herr talman, fru kommissionsledamot! Vi och övriga västvärlden har i åratal sett Pakistan som en viktig allierad. Terrorhotet och den pakistanska regeringens löften och kompromisslösa retorik när det gäller att avvärja detta hot har också ingett tillförsikt i EU. Denna allians och ömsesidiga solidaritet har dock präglats av alltför många avbräck. Det är dags att till sist öppna ögonen.
Det undantagstillstånd som general Pervez Musharraf utropade den tredje dagen, en spricka i Pakistans konstitution, är bara toppen på isberget, och vi varnade för detta här i juli och oktober. Samhället har gradvis militariserats under årens lopp, och det avgörande provet av tillståndet för de mänskliga rättigheterna, religionsfriheten och minoriteternas rättigheter har visat på begränsningar. I stället för förberedelser i Pakistan inför demokratins triumfmarsch i år har vi sett tydliga tecken på ett allt hårdare diktatoriskt styrelseskick. Gripandena av oppositionsmedlemmar, avbrottet i högsta domstolens arbete, vägran att släppa in en oppositionsledare i landet och husarresten av en annan, fängslandet av en FN-företrädare och myndigheternas våld mot fredliga demonstranter - allt detta visar att Pakistan står på kanten av en avgrund.
Fru kommissionsledamot! EU bör nu sända ett tydligt och gemensamt budskap om att det är folkets demokratiska styrka och ett samhälle som respekterar mänskliga rättigheter, inte en armé, som utgör det starkaste skyddet mot att radikala grupper når en maktställning. Vi inser att landet står inför interna säkerhetshot som kräver en respons, men demokrati är inte ett säkerhetshot. Demokrati är också just det svar som krävs i kampen mot talibanisering. EU måste våga höja rösten och säga att vi ser uppbyggnaden av ett stabilt och demokratiskt samhälle som avgörande för vår allians. Det första steget i Pakistans stabilitet är att garantera att högsta domstolens kan arbeta oberoende och under fredliga förhållanden. Sedan har vi parlamentsvalet i januari. Vi skulle kunna visa vårt engagemang genom att ge internationellt bistånd till myndigheterna för utredningen av bombattacken i oktober. Ett samhälle som i alla fall officiellt sett är konstitutionellt, med långa demokratiska traditioner och ett folk som har en genuin önskan om demokrati, fred och stabilitet kommer inte att ge upp så lätt. Pakistan är därför fullt av hopp.
Libor Rouček
(CS) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Många länders erfarenhet på lång sikt visar att rättsstatsprincipen och demokrati är det bästa och effektivaste sättet att förebygga extremism, instabilitet och kaos. Sett ur detta perspektiv är president Pervez Musharrafs beslut att utfärda undantagstillstånd ett allvarligt misstag och en blunder. Pakistan saknar inte demokratiska traditioner - tvärtom. Att döma av det modiga och ansvarsfulla agerandet av pakistanska domare, advokater, journalister och andra företrädare för icke-statliga organisationer har civilsamhället djupa och starka rötter i Pakistan. Men detta civilsamhälle behöver hjälp. Vi vädjar därför till president Musharraf att häva undantagstillståndet, frige alla politiska fångar och återupprätta alla rättigheter och friheter som garanteras i konstitutionen, inklusive rörelse-, yttrande-, förenings- och mötesfrihet, så att ett i sanning demokratiskt, fritt och öppet parlamentsval kan hållas i början av nästa år.
Neena Gill
(EN) Herr talman! De senaste veckorna har varit en bergochdalbana av chockerande händelser i detta turbulenta och problemfyllda land. Införandet av krigslagar förklädda till undantagstillstånd är ett slugt försök att destabilisera Pakistan på grund av en mans personliga ambitioner.
President Musharraf rättfärdigar sina åtgärder som ett försök att hindra landet att begå självmord, men det handlar inte om att landet begår självmord utan om att en diktators åtgärder och handlingar dödar landet.
Det är fullständigt oacceptabelt att oppositionsledaren Benazir Bhutto har satts i husarrest och förbjudits att bedriva politisk verksamhet och att andra aktivister liksom medierna och den oberoende domarkåren har tystats.
Jag är medveten om att det finns reella hot från extremister i landet, men jag tror att general Musharrafs åtgärder bara kommer att göra extremisterna djärvare, inte utrota dem, och försvaga de demokratiska och moderata rösterna i landet.
Somliga säger att Pakistan håller på att kollapsa. Det måste vi förhindra genom en kraftfull reaktion. Moderata människor i Pakistan känner sig frustrerade och arga och är besvikna över EU:s svaga reaktion.
Därför uppmanar jag kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner och rådet att sända ett otvetydigt, tydligt budskap till presidenten om de allvarliga konsekvenser det kommer att få om förtrycket av konstitutionen, politikerna, medierna och domarkåren inte upphör omedelbart.
Philip Claeys
(NL) Herr talman! Nästan alla tidigare talare har påpekat att utropandet av undantagstillstånd i Pakistan och det sett på vilket det skedde är fullständigt oacceptabelt. Det är oacceptabelt att president Musharraf visar en sådan nonchalant brist på respekt för demokratin.
Undantagstillståndet bidrar dessutom till att ytterligare förvärra ett allvarligt problem genom att det så att säga öppnar en andra front, den islamiska terrorismens.
Som ni vet finns det redan en hel del att kritisera i Musharrafs regim: den är ineffektiv i sina åtgärder mot exempelvis talibanerna och grupper med anknytning till al-Qaida som opererar längs gränsen till Afghanistan. Utropandet av undantagstillstånd har öppnat dörren för terrororganisationer av det här slaget, och resultatet kan bara bli en ytterligare förvärrad situation.
Manuel Lobo Antunes
rådets ordförande. - (PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag vill till att börja med tacka Europaparlamentet för att man planerat in denna debatt som, mot bakgrund av situationen i Pakistan och det samarbete vi haft med det landet i den viktiga kampen mot extremism och terrorism, verkligen kommer mycket lägligt.
Vi kan inte och vi kommer inte att förhålla oss likgiltiga till ett land som Pakistan. Denna debatt visar också att de tre institutionerna - parlamentet, rådet och kommissionen - delar samma grundläggande och omedelbara målsättningar, dvs. ett snabbt och fullständigt återupprättande av rättsstatsprincipen och demokratiska friheter i Pakistan och anordnande av fria och demokratiska val. Detta är det mål som förenar oss och som vi alla måste sträva mot, särskilt de tre institutionerna inom ramen för vår respektive behörighet och våra befogenheter.
Jag vill också säga att vi från ordförandeskapets sida också inser, som kommissionsledamoten sa, att alla åtgärder som kan leda till ett eventuellt avbrutet samarbete och slår mot en befolkning som redan drabbats av många svårigheter måste övervägas och granskas noga. Pakistans folk har redan lidit tillräckligt och får inte utsättas för ytterligare lidande. Även detta är en fråga som måste övervägas noga om den uppkommer.
Våra målsättningar är nu under alla omständigheter tydliga och klart avgränsade, och jag kan försäkra er att ordförandeskapet och rådet kommer att ta alla initiativ och vidta alla åtgärder som bedöms som lämpliga för att hantera händelseutvecklingen.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag tycker att det har framgått mycket tydligt att vi alla anser att det är mycket svårt att förstå det som har hänt. Det är mycket allvarligt. Vi är alla bekymrade, för införandet av undantagstillstånd har verkligen äventyrat förstärkandet av de demokratiska institutionerna och byggandet av en demokratisk process med större allmän delaktighet. Därför är det av grundläggande vikt att medborgerliga och politiska rättigheter återupprättas till fullo, att restriktionerna mot medierna hävs och att det görs viktiga förbättringar av ramen och villkoren för valet. Stabilitet och utveckling kan bara åstadkommas med demokrati och rättsstatsprincipen.
Därför måste vi fundera vidare på frågan om ett eventuellt valobservatörsuppdrag. Som jag sa kanske vi kan skicka en mindre grupp rådgivare som följer processen under rådande omständigheter. Annars måste undantagstillståndet hävas mycket snart och de medborgerliga friheterna återställas, som jag sa.
När det gäller biståndet vill jag säga att vi redan hade ökat vårt stöd till Pakistan betydligt, särskilt när det gäller utbildning och landsbygdens utveckling. Därför tycker jag att vi måste luta oss tillbaka i det här läget, vänta ett ögonblick, och göra en mycket noggrann bedömning. Självfallet bör vi inte utsätta de fattiga människorna i Pakistan för fara, men vi måste sköta saker och ting på rätt sätt.
Talmannen
Jag har mottagit sju resolutionsförslag, som ingivits i enlighet med artikel 103.2 i arbetsordningen.
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på torsdag den 15 november 2007.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
David Martin  
skriftlig. - (EN) Pakistan är en viktig allierad i kriget mot terrorn. Därför har landet utsatts för ett enormt inre tryck och hotande instabilitet. President Musharraf har hanterat denna situation genom att införa undantagstillstånd.
Han hävdar att en onormal situation kräver onormala åtgärder. Hans reaktion är delvis förståelig, men helt felaktig. Antidemokratiska krafter ska bekämpas med demokrati. Han bör häva undantagstillståndet, meddela datum för valet och när han kommer att lämna in sin uniform. Sedan bör han efterlysa en öppen och omfattande debatt om Pakistans framtid.
Jag är övertygad om att en sådan debatt skulle visa att en stor majoritet av pakistanierna tillbakavisar extremism och fundamentalism och vill leva i ett land som präglas av inre fred, fred med grannarna och goda förbindelser med väst.
