Iranin tilanne (keskustelu)
Puhemies
(DE) Esityslistalla on seuraavana yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja komission antamat julkilausumat Iranin tilanteesta.
Toivotan erittäin lämpimästi tervetulleeksi korkean edustajan Javier Solanan. Javier Solana, puheenvuoro on teillä.
Javier Solana
Yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja. - (EN) Arvoisa puhemies, en halua puuttua käynnissä olevaan keskusteluun, mutta otan puheenvuoron kutsustanne. Aluksi haluan kiittää teitä tämänpäiväisestä kutsusta. Tämä on ensimmäinen kerta, kun puhun parlamentissa vuonna 2008. Olemme kaikki varmoja siitä, että vuodesta 2008 tulee vähintäänkin hyvin jännittävä. Haluan jatkaa perusteellista yhteistyötä parlamentin, teidän ja tämän istuntosalin arvoisien jäsenien kanssa.
Tänään meillä on hyvin tärkeä keskustelu - keskustelu asiasta, joka on yksi tärkeimmistä asioista kansainvälisen yhteisön esityslistalla. Haluaisin antaa siitä lyhyen julkilausuman ja kuluttaa tarvittavan ajan nähdäkseni, voimmeko yhdessä ymmärtää tätä hyvin monimutkaista asiaa - eikä vain ymmärtää vaan edistyä - tämän nykyään kansainvälisen esityslistan alkupäässä olevan asian ratkaisussa.
Aloitan esittämällä muutamia kommentteja. Iran on Lähi-idän keskeinen maa. Se on tärkeä strategisessa mielessä ja tärkeä myös alueellisena toimijana. Siksi haluaisimme rakentavan suhteen Iranin kanssa, mutta kuten tiedätte, tähän liittyy monia vaikeuksia.
Iran on elämää sykkivä yhteiskunta, täynnä lahjakkaita ihmisiä. Siellä naispuolisten akateemisen loppututkinnon suorittaneiden osuus on poikkeuksellisen suuri. Persia on yksi Internetin tärkeimmistä kielistä, erityisesti blogien osalta nuorten etsiessä keinoa ilmaista itseään.
Iranin poliittinen tilanne - kuten hyvin tiedätte - on näinä päivinä hyvin mielenkiintoinen. Siellä on demokratian aineksia, joita ei esiinny muissa Lähi-idän maissa, vaikkakin vaaliprosessi jättää vielä paljon toivomisen varaa. Esimerkiksi majlis-parlamentin vaaleissa maaliskuussa 30 prosenttia ehdokkaista hylättiin, ne kärsivät eniten, joilla oli uudistusmielisiä pyrkimyksiä. Joillakin on mahdollisuus valittaa asiasta, mutta ei kaikilla. Epätäydellinen demokratia on kuitenkin tyhjää parempi, ja on oikein, että meidän pitäisi olla yhteydessä Iranin parlamentin jäseniin. Olen hyvin kiitollinen Euroopan parlamentille siitä, että se lähetti sinne valtuuskunnan tapaamaan kollegoitansa Iranin parlamentista.
On myös oikein, että tämän parlamentin jäsenet ovat huolissaan Iranin oikeusvaltioperiaatteista ja ihmisoikeuksista. Maailman lehdistön vapauksien vertailussa Iran on melkein listan viimeisenä. Iran on lisännyt teloitusten määrää. Kidutuksesta on valitettavasti lukuisia kertomuksia. Tällaisia asioita on mahdotonta hyväksyä, ja ne vain vahingoittavat Iranin mainetta sivistysmaana.
Kaikki Iranin ihmisoikeuksien puolesta kampanjoivat, esimerkiksi miljoonan allekirjoituksen kampanja naisten oikeuksien puolesta, ansaitsevat tukemme ja ihailumme. Olen iloinen, että tänä aamuna minulla oli mahdollisuus kommentoida sitä Souhayr Belhassenille, joka on, kuten tiedätte, yksi Kansainvälisen ihmisoikeusliiton tärkeimmistä henkilöistä. Jos vapautta, vastuuta ja puolueetonta oikeutta olisi enemmän, Iran voisi olla yksi Lähi-idän luovimmista ja dynaamisimmista yhteiskunnista. Euroopan unioni kävi aiemmin ihmisoikeuksiin liittyvää vuoropuhelua Iranin kanssa, mutta vuodesta 2004 lähtien iranilaiset ovat olleet haluttomia osallistumaan siihen.
Meillä on kuitenkin Iranin kanssa monia kumpaakin osapuolta kiinnostavia aloja, joita ei vielä ole täysin hyödynnetty, selvin näistä energia-alalla - mutta on muutakin, mitä voisimme tehdä yhdessä huumausaineiden kaupan parissa ja terrorismin torjumiseksi.
Olisi hyvä, jos pystyisimme työskentelemään paremmin Iranin kanssa tällä alalla. Tämä on kuitenkin tällä hetkellä vaikeaa, kuten tiedätte, koska on vaikeaa pitää Irania rakentavana kumppanina. Tuntuu, että melkein joka osa-alalla huomaamme toteuttavamme erilaista, toisinaan vastakkaista politiikkaa. Me haluamme kahden valtion ratkaisun Palestiinaan. Me haluamme Annapolisin konferenssin onnistuvan. Iran on edelleen ainoa Lähi-idän maa, joka ei hyväksy kahden valtion ratkaisua. Se on Hamasin tärkein aseiden toimittaja. Meidän on täysin mahdotonta hyväksyä presidentti Ahmadinejadin huomautuksia Israelista ja sitä, että hän kiistää juutalaisten joukkotuhon. Iran, kuten tiedätte, on epävakautta lisäävä tekijä Libanonissa. Se on Hizbollahin tärkein aseiden toimittaja. Se on myös työskennellyt niiden ryhmien kanssa, jotka harjoittavat väkivaltaa Irakissa.
Kaikki tämä toiminta tekee Iranista meidän kannaltamme hankalan ja vaikean toimijan Lähi-idässä. Se kuitenkin pysyy toimijana, jota meidän on ymmärrettävä ja jonka kanssa meidän on oltava paremmin yhteydessä. Meillä on ollut Iranin kanssa yhteistyöjaksoja, esimerkiksi Afganistanissa, jotka ovat olleet hedelmällisiä, ja uskon, että meidän pitäisi jatkaa tällaisten mahdollisuuksien etsimistä.
Kuten tiedätte, yksi tärkeimmistä huolenaiheista on Iranin ydinohjelma. Mikäli Iran kehittäisi ydinaseen, se voisi johtaa perinpohjaiseen epävakauteen ja vaaraan Lähi-idässä. Se olisi myös hyvin vahingollista koko joukkotuhoaseiden leviämisen ehkäisemisjärjestelmälle. Jo epäilys, että Iran tavoittelee ydinasetta, voi lisätä epävakautta Lähi-idässä.
Tavoitteemme on poistaa nuo epäilykset. Loppujen lopuksi tämä voidaan tehdä vain neuvotteluratkaisun avulla.
Olemme iloisia siitä, että Iran työskentelee Kansainvälisen atomienergiajärjestön kanssa ja käsittelee joitakin niin sanottuja ”ratkaisemattomia”. Kuten tiedätte, nykyisessä vaiheessa tohtori ElBaradein kanssa Iranin on vastattava kysymyksiin tärkeistä asioista, kuten ydinaseiden kehittämisestä ja erityisesti saastumiseen liittyvistä asioista, jotka ovat hyvin tärkeitä.
Vaikkakin näihin menneisyyttä koskeviin kysymyksiin vastataan, se ei tarjoa pyytämäämme avoimuutta, joka liittyy Iranin nykyiseen rikastustoimintaan tai sen tuleviin aikomuksiin. Nykyinen avoimuus edellyttää Iranin ratifioivan ja panevan täytäntöön lisäpöytäkirjan, kuten olemme sanoneet monta kertaa.
Luottamus Iranin tuleviin aikomuksiin on vaikeampaa. Olettaen, että Iranilla oli aiemmin ydinaseiden kehittämisohjelma, miten voimme nykyään olla varmoja siitä, että nykyistä rikastustoimintaa harjoitetaan yksinomaan siviilitarkoituksessa? On erityisen vaikeaa, kun tällä hetkellä ei ole mitään merkkiä siitä, että Iran allekirjoittaisi sopimuksen ydinvoimalan rakentamisesta lukuun ottamatta sitä sopimusta, joka he ovat tehneet venäläisten kanssa Bushehrista, jota varten venäläiset ovat toimittaneet polttoaineen. Kuulemme vain rikastamisesta. Kysyessäni - ja te kysyitte jokin aika sitten - Iranin hallituksen edustajilta, mitä he aikovat tehdä rikastetulla uraanilla, en koskaan saa vastausta. Saitte todisteen tästä muutamia päiviä sitten.
Tosiasia on, että Iran voi kehittää siviiliohjelman vain niiden kuuden maan ryhmään kuuluvien maiden avustuksella, jotka neuvottelevat heidän kanssaan - tai yrittävät neuvotella heidän kanssaan - Japania lukuun ottamatta. Mikään muu maa maailmassa ei voi varustaa maata, joka haluaa käyttää hyväksi tai kehittää siviilikäyttöön ydinohjelman, ilman niiden maiden tai yritysten yhteistyötä, jotka kuuluvat niihin maihin, jotka ovat kuuden maan plus Japanin ryhmässä. Kenelläkään meistä ei ole ongelmaa Iranin siviiliohjelman kanssa; tosiaan, me tarjoudumme auttamaan. Kukaan meistä ei tee niin, ellemme ole varmoja, että Iranin aikeet ovat yksinomaan rauhanomaiset.
Siksi yritämme jatkuvasti päästä neuvotteluratkaisuun. Tähän mennessä emme valitettavasti - kuten tiedätte - ole onnistuneet. Valitettavasti on myös mahdotonta tehdä mitään niin kauan kuin Iran on edelleen välittämättä Kansainvälisen atomienergiajärjestön päätöslauselmista tai turvallisuusneuvoston päätöslauselmista. Siksi työ jatkuu New Yorkissa toisen päätöslauselman parissa. Näiden päätöslauselmien tarkoituksena ei ole rankaista Irania vaan taivutella se tulemaan neuvottelupöytään: omasta puolestani mitä pikemmin, sitä parempi. Euroopan unioni ja turvallisuusneuvoston pysyvät jäsenet ovat täysin yksimielisiä tästä. Meillä oli viime torstaina tärkeä kokous.
Ehkä voisin vielä lisätä yhden lisäkommentin, joka ei varsinaisesti liity Iraniin. Maailmassa, jossa kiinnostus ydinvoimaa kohtaan kasvaa, meidän on löydettävä keino vakuuttaa eri maille, että ne voivat saada ydinpolttoainetta ilman, että niiden pitää itse tehdä rikastus - joka on kallista niille ja aiheuttaa huolia ydinaseiden leviämisestä. Tuen itse vahvasti ajatusta kansainvälisten polttoainevarastovakuuksien luomisesta, ehkä polttoainepankin muodossa. Monet kumppanimme ja kansainvälisen yhteisön monet tärkeät henkilöt ovat leikitelleet tällä ajatuksella. Tällä alalla on monia hyviä ideoita. Uskon, että on tullut aika muuttaa nämä ideat toiminnaksi, todellisiksi.
Kuten sanoin aluksi, Iran on tärkeä maa. Olen nyt vuosia osallistunut suhteidemme normalisoimiseen. Me kaikki hyödymme tästä - sekä iranilaiset että eurooppalaiset. Uskon tähän ja jatkan herkeämättä työskentelyä kohti tätä tavoitetta, jonka luulen hyödyttävän ihmisiä Iranissa ja Euroopan unionissa.
Benita Ferrero-Waldner
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, nykyisessä ilmapiirissä on mielestäni väistämätöntä, että Iranista käytävät keskustelut keskittyvät ydinohjelmaan. Kansainvälinen yhteisö on yksimielinen etsiessään tyydyttävää ratkaisua. Tämä merkitsee sopivien kanavien läpikäymistä IAEA:n ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston kanssa. Se merkitsee myös korkean edustajan Javier Solanan sinnikkäiden ponnistusten tukemista kolme plus kolmen puolesta Euroopan unionin täydellä tuella, koska kansainvälinen yhtenäisyys pysyy keskeisenä, ja se näkyi viime kokouksessa Berliinissä.
Ottaessani viime viikolla vastaan tohtori Saeed Jalilin, Iranin pääneuvottelijan, muistutin häntä periaatteellisesta asemastamme. Kukaan ei ole koskaan kieltänyt Iranin oikeutta rauhanomaisen ydinenergian käyttöön, mutta oli vakavasti tarpeen rakentaa jälleen luottamus ja osoittaa aitoa poliittista tahtoa ratkaisun löytämiseksi.
Valitettavasti, Euroopan unionin yrittäessä parastaan, en huomannut vielä tällaista poliittista tahtoa iranilaisilla. Siihen saakka, kunnes huomaamme tällaista poliittista tahtoa, meillä ei valitettavasti ole mahdollisuutta parantaa suhdettamme, ei myöskään käynnistää tai käynnistää uudelleen kauppa- ja yhteistyösopimusneuvotteluja ja energiaan liittyviä neuvotteluja. Näin nimenomaan totesin tohtori Jalilille tavatessamme.
Olen luottavainen sen suhteen, että parlamentti on samaa mieltä ja että se jatkaa uskollisesti korkean edustajan Solanan tukemista ja sitä, että kolme plus kolme saa aikaan kestävän ratkaisun - ja diplomaattisen ratkaisun joka, samalla kun se säilyttää Iranin riistämättömän oikeuden ydinenergian kehittämiseen rauhanomaiseen tarkoitukseen, myös antaa objektiivisen takuun siitä, että tämä toiminta on yksinomaan rauhanomaista luonteeltaan.
Vaikka EU:n ja Iranin suhteen kehittyminen riippuu suuresti edistyksestä tämän asian suhteen, komission mielestä Iranin kanssa pitäisi käyttää useampia linjoja.
Tässä suhteessa haluaisin ilmaista arvostukseni työlle, jonka suhteista Iraniin vastaava valtuuskunta on tehnyt dynaamisena puheenjohtajanaan Angelika Beer. Hyvä jäsen Beer, haluaisin erityisesti kiittää valtuuskuntaa, jota johditte viime kuussa Teheraniin. Euroopan parlamentin yhteydet esimerkiksi iranilaiseen majlis-parlamenttiin ovat tärkeä viestintäkanava Euroopan unionin ja Iranin islamilaisen tasavallan välillä.
Tapaamisenne korkean tason virkamiesten kuten ulkoministeri Mottakin sekä iranilaisen yhteiskunnan monien eri toimijoiden kanssa ovat ja olivat hyvin arvokkaita. Naisaktivistien, vangittujen opiskelijoiden perheiden, ammattiyhdistyshenkilöiden ja vähemmistöryhmien tapaamiset ovat tärkeä osoitus siitä merkityksestä, jonka Euroopan unioni liittää täysin vapaaseen, demokraattiseen ja moniarvoiseen Iraniin kansainvälisten sopimusten mukaisesti, joihin Iranin islamilainen tasavalta on liittynyt vapaasti.
Ihmisten väliset kontaktit ovat erinomainen keino päästä ennakkoluuloista ja kielteisistä stereotyypeistä ja edistää molemminpuolista ymmärrystä. On esimerkiksi hyvin tärkeää tukea akateemisenvaihdon ja kulttuuri- ja taidevaihdon lisäkehittämistä Euroopan ja Iranin välillä, sillä kyseessä on kaksi ikivanhaa sivistyksen johtotähteä, joilla on paljon annettavaa toisilleen.
Siksi olen erityisen iloinen voidessani kertoa tänä akateemisena vuonna tapahtuneesta Erasmus Mundus external cooperation window -yhteistyöohjelman onnistuneesta käynnistämisestä: Se liittää eurooppalaiset yhteen opiskelijoiden ja professorien kanssa Irakissa, Jemenissä ja Iranissa Teheranista Shiraziin, Mashhadiin ja Alzahraan; tähän tilapäiseen yhteenliittymään osallistuvien iranilaisten yliopistojen verkko näyttää erityisen lupaavalta. Ensimmäinen akateeminen erä on jo mahdollistanut yli 50 iranilaisen opiskelijan ja professorin opiskelun Euroopassa. Toivon lujasti, että tämä järjestely toimii molemmin päin ja että eurooppalaiset opiskelijat ja professorit menevät Iraniin.
Tämän lisäksi teemme yhteistyötä Iranin kanssa usealla sektorilla kuten tukemalla afgaanipakolaisia tai taistelemalla huumeita vastaan. Tässä suhteessa haluaisin kiinnittää huomionne äskettäin esitettyyn ehdotuspyyntöön, joka koskee avustuksia valtiosta riippumattomille toimijoille ja paikallisviranomaisille Iranissa.
Ohjelman - se on muuten ensimmäinen Iranin kanssa - tarkoituksena on edistää ja vahvistaa osallistavaa ja vaikutusmahdollisuuksia tarjoavaa yhteiskuntaa. Se sisältää koulutustoimet sekä kehittämistoimet keskittyen toimenpiteisiin köyhyyden torjumiseksi.
Lopuksi, ohjelma tukee kansalaisyhteiskunnan ja paikallisviranomaisten välistä yhteistyötä ja niiden suorituskykyä vahvistavia toimia. Ehdotuksia voi nyt tehdä 11. helmikuuta saakka.
Huomautan vielä, että olen iloinen parlamentin täysistunnossa 13. joulukuuta viime vuonna tekemästä päätöksestä myöntää kolmen miljoonan euron määräraha television farsinkieliselle uutispalvelulle. Voimakkaasti eurooppalaisesta näkökulmasta katsotun tiedon tuottamisen ja lähettämisen edistäminen voi olla tärkeää edistettäessä parempaa molemminpuolista ymmärrystä iranilaisten kanssa.
Haluaisin lopettaa tärkeällä asialla: kysymyksellä demokratiasta ja ihmisoikeuksista. Täällä parlamentissa viime viikolla tohtori Jalili piti kiinni ihmisarvon merkityksestä. Olen tietysti samaa mieltä hänen kanssaan, mutta valitettavasti tavatessani hänet, saatoin vain kertoa hänelle olevani syvästi huolestunut ihmisoikeuksien huononemisesta ja ihmisoikeustilanteesta Iranissa.
AFP:n lehtitiedoista keräämän selvityksen mukaan Iranissa teloitettiin viime vuonna vähintään 297 ihmistä. Kokonaismäärä nousi jyrkästi vuodesta 2006, jolloin teloituksia oli Amnesty Internationalin mukaan 177. En sano mitään muista hyvin julmista ihmisten tappamiseen käytetyistä menetelmistä. Joten minun täytyi esittää toiveeni, että EU:n ja Iranin välinen vuoropuhelu ihmisoikeuksista voisi jatkua.
Lausuin myös toiveen, että tulevissa parlamenttivaaleissa olisi enemmän erityyppisiä ehdokkaita kuin ennen. Euroopan unioni pysyy erittäin aktiivisena tällä saralla. Viimeisin, kuolemantuomioista Iranissa 25. tammikuuta annettu julkilausuma on vain hyvä esimerkki tästä.
Olemme täysin samaa mieltä parlamentin kanssa siitä, että ilman Iranin ihmisoikeustilanteen järjestelmällistä paranemista suhteemme Iraniin eivät voi kehittyä kunnolla.
Michael Gahler
PPE-DE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, päätöslauselmassamme käsitellään Iranin ihmisoikeustilannetta ja kiistaa Iranin ydinohjelmasta. Ihmisoikeuksien osalta tämä parlamentti on vuosien kuluessa esittänyt selvästi mielipiteensä yhä uudelleen. Korkea edustaja puhui jälleen kerran tänään teloituksista ja kidutuksesta. Viimeaikaisten tapahtumien valossa haluaisin mainita kuolemaan tuomittujen Ahwazin arabiväestöön kuuluvien poliittisten aktivistien nimet ja vedota Iranin hallitukseen, ettei heitä teloitettaisi. Heidän nimensä ovat Zamal Bawi, Faleh al-Mansouri, Said Saki ja Rasoul Mazrea; sama pätee kahteen kurditoimittajaan, jotka ovat Abdolwahed 'Hiwa' Butimar ja Adnan Hassanpour. Suojelkoon tämä heidän ahdinkonsa tunnetuksi tekeminen Euroopassa heitä!
Mitä ydinohjelmaan tulee, Saeed Jalili, Iranin pääneuvottelija, ei ilmaissut ulkoasiainvaliokunnalle viime viikolla selvästi Iranin todellisia aikeita. Valiokunnan 24 jäsenen kysymykset käsiteltiin yhtenä kokonaisuutena pintapuolisesti. Tämä ei missään nimessä karkota kansainvälisen yhteisön ja Iranin välillä vallitsevaa syvää epäluottamusta. Solidaarisuus kansainvälisen yhteisön taholta on paras vastaus tällaiseen välttelyyn, minkä vuoksi päätöslauselmassamme otamme mielellämme vastaan Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston uuden päätöslauselman laatimiseen liittyvän sopimuksen, joka tehtiin Berliinissä 22. tammikuuta. Tämä tuo mukaan toimintaan Venäjän ja Kiinan, mikä antaa voimakkaan signaalin Iranille. Päätöslauselmassa määrätään lisätoimenpiteistä yhteisen lähestymistavan osana kansainvälisen yhteisön taholta.
Uskon olevan oikein, että pyrimme vuoropuheluun mikäli mahdollista, mutta meidän pitäisi myös tehdä selväksi yhä uudelleen, mitkä intressimme ovat, nimittäin toisaalta ihmisoikeudet mutta toisaalta yhteistyö, vaikkakin vain, jos ja kun Iran saa takaisin luottamuksensa yhteisöömme.
Hannes Swoboda
PSE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Solana, arvoisa komission jäsen, täällä on kyse kolmesta asiasta: ihmisoikeuksista, ydinaseista ja vapaista demokraattisista vaaleista Iranissa. Täällä ei ole tänään kyse siitä, pitäisikö Mujaheddin merkitä mustalle listalle vai ei; käsittelemme sitä erikseen.
Mitä ihmisoikeuksiin tulee, lukuisat ja usein raa'at teloitukset Iranissa ovat piikkinä lihassamme. Olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen Gahler sanoi tästä, ja toivon, että yleisellä mielipiteellä valtioissamme voi olla huomattava vaikutus asiaan.
Toinen kysymys liittyy ydinohjelmaan. Olemme täsmälleen samaa mieltä kuin korkea edustaja. Emme halua ydinaseita Iraniin; emme halua ydinaseita minnekään sillä alueella. Oli tarpeeksi häpeällistä, että monet maat - mukaan lukien valitettavasti Yhdysvallat - pysyttelivät syrjässä ja katsoivat, kun Pakistanissa kehitettiin pommi ja pomminrakennustekniikka siirrettiin sieltä Iraniin, koska Pakistan nähtiin vain siitä näkökulmasta, joka liittyi yleiseen Neuvostoliiton ja siten myös Afganistanin vastaiseen taisteluun.
Tarvitsemme valvontaa - ja pyytäisin teitä, korkea edustaja Solana, panostamaan tähän - sen varmistamiseksi, että ydinteollisuus ja erityisesti sen rikastus- ja jätteidenkäsittelytoiminta, liitetään täysin monenvälisiin puitteisiin ja että niitä valvotaan tarkemmin. Meidän on tehtävä enemmän tämän asian osalta, koska tämä ei koske ainoastaan Irania vaan myös muita valtioita.
Toinen asia, jota tarvitaan - ja tätä varten amerikkalaisten on oltava valmiita tekemään lisämyönnytyksiä - on oikeutettujen turvallisuusetujen tunnustaminen, ei jonkin hallituksen vaan Iranin. Tämä turvallisuus on taattava, ja sen jälkeen voisimme varmasti edistyä vuoropuhelussamme Iranin kanssa. Samoin hyväksyn YK:n päätöslauselman, koska se on merkittävä edistysaskel.
Vaalien osalta, korkea edustaja Solana, voin vain toistaa teidän näkemyksenne. Vaalit ja demokratia alkavat vastata tarkoitusta, kun vaalit ovat todella vapaat, ja jos presidentti Ahmadinejad uskoo, että hänellä on niin laaja kannatus Iranissa, voin vain kehottaa häntä varmistamaan, että oikeat vapaat vaalit voidaan pitää ilman ulkopuolisten puuttumista niihin, ja sitten näemme, nauttiiko hän niin laajaa kannatusta. Vapaat vaalit Iranissa ovat yksi koko alueen demokratisoitumisen avaintekijöistä.
(Suosionosoituksia)
Annemie Neyts-Uyttebroeck
ALDE-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa korkea edustaja Solana, arvoisa komission jäsen, on yhä paradoksi että, kuten korkea edustaja Solana sanoi, valtio, jolla on niin rikas historia, niin vaihteleva kulttuuri ja niin dynaaminen väestö kuin Iranilla, tekee mitä kauheimpia ihmisoikeusrikkomuksia. Kuolemanrangaistusten viimevuotinen lukumäärä - johon myös komission jäsen viittasi - on traaginen esimerkki tästä.
Siksi minusta tuntuu - samoin kuin ryhmästäni - että Iran itse asiassa pettää oman historiansa, kun nykyinen hallitus kohtelee kansaansa niin kuin se on valitettavasti tehnyt nyt jo monta vuotta. Siitä huolimatta olen sitä mieltä, että ratkaisuna on epäilemättä jatkuva vuoropuhelu väestön ja kansalaisyhteiskunnan kanssa mutta myös poliittisten viranomaisten kanssa, olipa se kuinka vaikeaa tahansa.
Tässä suhteessa viime viikon keskustelu tohtori Jalilin kanssa ei ollut oikeastaan erikoisen hauskaa, mutta se oli äärimmäisen tärkeää, koska hän tajuaa nyt, ettei yksikään ihminen tämän parlamentin mistään ryhmästä hyväksyisi tai edes harkitsisi sen hyväksymistä, että Iran alkaisi taas käyttää ydintutkimustaan sotilaskäyttöön ilman, että reagoisimme siihen.
Ryhmäni puolesta otan erityisen mielelläni vastaan korkean edustajan Solanan ehdotuksen siitä, että ryhdyttäisiin luomaan jonkinlainen monenvälinen, monikansallinen ydinpolttoainepankki, koska se on luultavasti hyvä tapa yhdistää huolemme joukkotuhoaseiden leviämisen ehkäisemisestä siihen, että annetaan maiden jatkaa siviilikäyttöön tarkoitetun ydinohjelmatoiminnan kehittämistä.
Konrad Szymański
UEN-ryhmän puolesta. - (PL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa korkea edustaja Solana, tärkein ja kiireellisin asia suhteissa Iranin kanssa on saada takuu siitä, että se ei hanki ydinaseita. Huolimatta eri lähteistä tulleista tiedoista, mukaan lukien kansallisen tiedusteluarvion raportti, emme voi nykyään olla varmoja siitä, ettei Iran kehitä tällaisia aseita.
On lapsellista uskoa, että vuodesta 2003 uraanin rikastus Iranissa on suunnattu ainoastaan siviilisovelluksiin. Tämän jälkeen uudistusmielisen presidentti Khatamin on korvannut paljon kovemman poliittisen linjan edustaja. Meidän täytyy myös muistaa, että kaikki ydinohjelmat on piilotettu alkuvaiheessa siviilihankkeiksi: näin tapahtui Venäjällä, Intiassa, Kiinassa ja Israelissa. On erittäin todennäköistä, että tämän päivän siviiliohjelma on vain askel tiellä mahdolliseen uraanin rikastamiseen sotilaskäyttöön. Siksi Euroopan unionin on painostettava mahdollisimman paljon Irania, sotilaallinen ratkaisu mukaan lukien.
Angelika Beer
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä sekä korkeaa edustajaa Solanaa että komission jäsentä Ferrero-Waldneria siitä, että he valmistautuivat niin perusteellisesti käyntiin täällä ja osallistuivat kanssamme neuvotteluihin ja vuoropuheluun sekä etu- että jälkikäteen.
Haluaisin kiinnittää huomiotta siihen - ja siitä ei ole epäilystäkään - että tästä keskustelusta kuullaan Iranissa. Se on valistunut ja moniarvoinen yhteiskunta, joka yrittää saada tarvitsemansa tiedon, ja me tuemme tätä etsintää farsinkielisen television uutispalvelun avulla. Tiedämme, että Ahmadinejadin hallituksen johtajat seuraavat tätä keskustelua, minkä vuoksi on oikein ja asianmukaista sanoa selvästi presidentti Ahmadinejadille ja hänen kannattajilleen, että 296:tta parlamenttipaikkaa tavoittelevien ehdokkaiden suuri määrä - heitä on yli 7 000, joista 2 000 luultavasti suljetaan pois - on varma merkki meille, että hän on lujilla kotimaan politiikassa. Solidaarisuutemme kohdistuu kansalaisyhteiskuntaan, naisiin, ammattiyhdistyksiin ja kaikkiin niihin, jotka ovat uhattuina ja joiden nimet luettiin meille ääneen hetki sitten.
(Suosionosoituksia)
On toinenkin syy siihen, miksi halusimme tämänpäiväisen keskustelun, josta olen todella kiitollinen. Iran on umpikujassa. Se on juossut pää edellä seinään eikä enää tiedä, miten jatkaa; se ei ole siinä asemassa, että voisi tehdä tarjouksia. Samaan aikaan kuitenkin ihmettelen, olemmeko me eurooppalaiset todella jo lyöneet pöytään kaikki korttimme. Iraniin tekemämme eri puolueiden yhteisen matkan havainto on, että meidän on löydettävä oma tapamme neuvotella, ja tämä voidaan tehdä vain ilman ennakkoehtoja, pitämättä veistä kenenkään kurkulla.
Yksi asia, jonka ymmärsin hyvin selvästi kaikilta ihmisiltä, jotka pystyimme tapaamaan ja jotka tarvitsevat tukeamme, on että pakotteet heikentävät kansalaisyhteiskuntaa ja vahvistavat presidentti Ahmadinejadia. Tästä syystä, jatkaminen entiseen malliin ei ole poliittinen vaihtoehto eikä ratkaise lukkiutunutta tilannetta.
Siksi lopetan sanomalla, että emme halua ydinaseita mihinkään maahan. Omalta osaltani en halua lainkaan ydinenergiaa, mutta jos presidentti Sarkozyn politiikkana on tehdä ydinenergiasopimuksia joka käänteessä ilman vakuuksia, kuten joukkotuhoaseiden leviämisen ehkäisemissopimuksia, Euroopan ulkopolitiikasta tulee joukkotuhoaseiden leviämisen ehkäisemistekijä sen sijaan, että se auttaisi torjumaan ne.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(DE) Kiitos hyvä jäsen Beer, ja toivotan pikaista paranemista tuolle ilmeisesti murtuneelle kädelle.
Tobias Pflüger
GUE/NGL-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, Yhdysvaltojen tiedusteluraporttien mukaan tilanne on muuttunut. Nyt tarvitaan lykkäystä ydinohjelmakysymyksen suhteen. Tapaus on otettava pois Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvostolta ja palautettava Kansainväliselle atomienergiajärjestölle. Iranilla on elämää sykkivä kansalaisyhteiskunta kaikista ammattiyhdistyksien kaltaisiin ryhmiin kohdistuvista sortotoimenpiteistä huolimatta. Siellä tapahtuu sietämättömiä asioita, kuten majlis-parlamentin vaalien ehdokkaiden hylkäys mutta vastustan jyrkästi tiukempia pakotteita. Ne vaikuttaisivat kielteisesti, erityisesti demokraattiseen oppositioon. Kuulemme yhä sotauhkauksia Irania kohtaan erityisesti Yhdysvalloista. Ryhmäni on hyvin vahvasti kaikkia sotauhkauksia ja sotasuunnitelmien valmistelua vastaan.
Korkea edustaja Solana, Yhdistyneesssä kuningaskunnassa ilmestyvässsä Guardian-sanomalehdessä henkilökuntanne jäsenen Robert Cooperin mainitaan sanoneen seuraavaa äskettäin käsiteltäväksi otetun uuteen Natoon liittyvän julistuksen yhteydessä: ”Ehkä me käytämme ydinaseita ennen kuin muut, mutta varoisin sanomasta sitä ääneen”. Korkea edustaja Solana, liittyykö tämä julkilausuma Iranin tilanteeseen ja milloin aiotte sanoutua siitä irti?
Toistan vielä: neuvotteluita Iranin kanssa, ei sodan asteittaista laajentamista eikä sotaa.
Bastiaan Belder
IND/DEM-ryhmän puolesta. - (NL) Arvoisa puhemies, Iranin islamilaisesta tasavallasta on hyviä ja huonoja uutisia. Hyvät uutiset tulivat viime kuussa, joulukuun puolivälissä Teheranista Iranin oppositiolta, joka vastusti erittäin selvästi presidentti Ahmadinejadin juutalaisten joukkotuhon kieltävää lausuntoa ilmoittaen, että juutalaisten joukkotuho oli historiallinen tapahtuma, jota ei voi kyseenalaistaa. Asianmukainen huomautus.
Huono uutinen on julkinen uhkaus, jonka ulkoministeri Mottaki esitti äskettäin Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostolle sanoessaan, että jos se hyväksyy Iranin vastaisia pakotteita koskevan uuden päätöslauselman ennen seuraavaa maan ydinohjelmaan liittyvää IAEA:n raporttia maaliskuussa, Teheranin reaktio olisi asianmukainen ja vakava.
Korkea edustaja Solana, haluaisin tietää, mitä ajattelette tästä julkisesta uhkauksesta ja mitä mieltä olette ajatuksesta, että IAEA:n asemaa vahvistettaisiin perustamalla riippumaton teknisistä asiantuntijoista koostuva Iranin ydinohjelmaan liittyvä valiokunta? Loppujen lopuksi tästä on ollut ennakkotapauksia UNSCOMissa ja UNMOVICissa. Valiokunnan mietintö toimisi lähtökohtana turvallisuusneuvoston mielipiteelle.
Philip Claeys
Arvoisa puhemies, Iranin hallitus uhkaa edelleen vakautta koko Lähi-idässä ja vielä kauempana. Iran tukee islamisti- ja terroristiryhmiä Libanonissa, palestiinalaisalueilla, Afganistanissa, Irakissa ja muissa paikoissa. Euroopan unionin strategiana on oltava Iranin eristäminen alueella mahdollisimman paljon. On myös tärkeää kannustaa Venäjää vähitellen lopettamaan ydinalan yhteistyö Iranin kanssa. Iranin ydinalan suunnitelmat ovat uhka maailmanrauhalle.
Amerikan kansallinen tiedusteluarvio yllätti koko maailman muutama kuukausi sitten väittämällä Iranin lopettaneen yrityksensä valmistaa ydinaseita vuonna 2003. USA:ssa vaaditaan nyt kansallisen tiedusteluarvion havaintojen lisätutkimuksia. Olisi kuitenkin väärin olettaa nyt yhtäkkiä, että Iranin hallituksen ydinuhkaa ei enää olisi olemassa. Miksi Iran esimerkiksi edelleen tekee asiat niin vaikeiksi Kansainvälisen atomienergiajärjestön tarkastajille?
Tiedämme kaikki, mihin Teheranissa toimiva hallitus kykenee. Sen ihmisoikeustilanne tiedetään, ja aiemmin saatiin selviä todisteita Iranin sekaantumisesta kansainväliseen islamistiterrorismiin. Kun presidentti Ahmadinejad sanoo julkisesti haluavansa pyyhkiä Israelin maailmankartalta, meidän on suhtauduttava siihen vakavasti. Siksi vallitsevissa olosuhteissa olisi väärin hellittää painostusta presidentti Ahmadinejadia kohtaan. Vuoropuhelua on oltava, mutta Euroopan unionin on oltava järkkymätön yrityksissään ja halussaan tehdä enemmän vapauden ja vakauden edistämiseksi.
