Olukord Albaanias (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on komisjoni avaldus olukorra kohta Albaanias.
Štefan Füle
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tänan, et kutsusite mind täna õhtul siia rääkima olukorrast Albaanias. Ehkki Albaania asub Euroopa mandril, oli ta suurema osa 20. sajandist eraldatud. Nüüd on aga Albaania avatud ja ligipääsetav. Ta on saanud riigiks, millel on väljavaade lõimuda Euroopaga.
Praegu on Albaanias poliitiline kriis. Reedel, 21. jaanuaril 2011. aastal Tiranas aset leidnud sündmused olid traagilised. Järjest teravamaks muutuv poliitiline ummikseis tõi kaasa nelja inimese asjatu surma. Tiranas valitsev üldine õhkkond peab muutuma. Ohtlik allakäiguspiraal tuleb peatada. Poliitiline kriis tuleb lahendada. See on Albaania poliitiliste liidrite ühine kohustus.
Just seda ootavad Albaania kodanikud ning neil on õigus. Demokraatlikult valitud esindajad peavad tegutsema ka sellele vastavalt - esindama inimesi ja leidma demokraatliku kompromissi.
Kriisi lahendus on kohalike juhtide käes, kuid meil, kõrvaltvaatajatel, tuleb teha kõik selleks, et aidata kaasa niisugusele lahendusele. Euroopa välisteenistuse tegevdirektor Miroslav Lajčák käis kaks korda Tiranas, et kohtuda presidendi, peaministri ja opositsiooni juhiga, ning mul on hea meel, et ta ühines täna minuga.
Tema sõnum, mille ta edastab kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi Cathy Ashtoni nimel, ja ka minu sõnum on selged: kõigepealt lõpetage vägivald ja uurige asjakohaselt 21. jaanuari sündmusi. Selle uurimise peavad korraldama kohtuorganid ilma poliitilise sekkumiseta.
Teiseks, lõpetage verbaalne väärkohtlemine ning riigi institutsioonide kahjustamine nii seest- kui ka väljastpoolt.
Kolmandaks tuleb saada poliitiline dialoog uuesti õigele kursile: tunnistage, et teil on ühine kohustus tagada Albaaniale helgem tulevik. Lähitulevikus tähendab see vabade, õiglaste ja läbipaistvate kohalike valimiste tagamist ühiselt.
Neljandaks, hakake täitma tähtsat ülesannet ja viima ellu 12 prioriteeti, mis on esitatud komisjoni 2010. aasta arvamuses. Valitsus ja opositsioon peavad tegema seda koos.
Poliitilised liidrid ja üldsus reageeris Miroslav Lajčáki külaskäigule julgustavalt ja heatahtlikult. Seega on olemas hoog, mida saaks ja tuleks kasutada selleks, et muuta kriis võimaluseks.
Kaks Albaania juhti tunnevad heameelt neile osutatud tähelepanu üle, kuid neid takistab nende omavaheline ummikseis ning ELi hea tahe ja abi ei saa asendada kahe juhi vahelist dialoogi.
Ma saame aidata seda lõhet ületada aktiivse osalusega. Me ei saa aga teha seda enne, kui mõlemad asjaosalised näitavad üles tõelist tahet seada Albaania väljavaated lõimuda ELiga parteipoliitikast ja isiklikust umbusaldusest tähtsamaks.
Siin pole ruumi valikuliseks tegutsemiseks. Albaanial tuleb täita kõiki Kopenhaageni kriteeriume - sealhulgas saavutada vastastikune poliitiline dialoog ja toimiv parlament - või ei ühtegi neist.
Albaanial on praegu võimalus saada kooskõlas nõukogu järelduste ja Kopenhaageni kriteeriumidega ELi liikmeks. Komisjoni 2010. aasta arvamuses määrati kindlaks 12 konkreetset prioriteeti, mille täitmine võimaldaks Albaanial alustada ELiga ühinemise läbirääkimisi. Need 12 prioriteeti hõlmavad muu hulgas järgmist: parandada demokraatlike institutsioonide toimimist ja poliitilist dialoogi, tugevdada õigusriiki ja reformida kohtusüsteemi, võidelda organiseeritud kuritegevuse vastu ja kaitsta inimõigusi.
Need 12 prioriteeti ja Kopenhaageni kriteeriumid ei ole üksnes poliitikute ülesanne. Need annavad hoopis kodanikele selget, mõõdetavat kasu. Albaania poliitikud peavad kiiremas korras seadma oma riigi kodanike huvid esikohale.
Muutkem need prioriteedid Euroopa raamistikuks, mille abil lahendada Albaania poliitilisi probleeme. Sellel põhjusel saatsin ma nädal enne jaanuaris toimunud meeleavaldusi peaminister Berishale kirja, milles pakkusin välja nendel 12 prioriteedil põhineva tegevuskava, et aidata Albaanial väljuda praegusest ummikseisust. Me nägime kõik sellest tulenevaid traagilisi sündmusi.
Praegu ei ole veel hilja. Kui me saame tagasivõetamatu sõnumi, et mõlemad asjaosalised on valmis kasutama koos Euroopa raamistikku, et saada järk-järgult üle poliitilisest ummikseisust ja hiljutisest kriisist, siis me vastame sellele heatahtlikult.
Ka Euroopa Parlamendil tuleb täita otsustavat osa. Teie saate poliitikutena edastada selge sõnumi poliitikutele. Selge ühtne sõnum siit parlamendist ja kogu EList ning valmisolek kaasa aidata paneks kõiki Albaanias parima kursi üle järele mõtlema.
Lubage mul kasutada võimalust ja kutsuda Albaania peaministrit Berishat üles looma Albaanias tõeliselt kaasavad poliitilised tingimused. Teistele poliitilistele jõududele ja kodanikuühiskonna organisatsioonidele oleks Euroopaga lõimumine samuti kasulik.
Lubage mul kutsuda ka sotsialistliku partei juhti Ramat üles tagama, et tema erakond oleks tõeliselt asjalik opositsioon - selline, mis naudib niisuguse kaasava poliitilise keskkonna hüvesid, nagu me Albaanias näha soovime, kuid täidab samal ajal ka sellest tulenevaid kohustusi.
Michael Gahler
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Kõigepealt soovin teid tänada selge avalduse eest. Usun, et see võeti hästi vastu. Olen seisukohal, et demokraatia areng ja õigusriigi tugevdamine on eeldus, et Albaania saaks alustada ELiga ühinemise protsessi. See hõlmab muu hulgas demokraatlike institutsioonide toimimist ja nõuetekohast kasutamist. Demokraatlikud arutelud peaksid aset leidma just parlamendis. Seepärast ongi kodanikud parlamendiliikmed valinud. Seda foorumit ei saa asendada tänaval aset leidvate sündmustega ja eriti mitte niisugusel viisil nagu Edi Rama püüdis seda 21. jaanuaril teha.
Ma kutsun sotsialistlikku parteid üles osalema täielikult parlamendi töös ning pakkuma parlamendis välja erinevaid poliitilisi valikuid. Kätte on jõudnud aeg hajutada kahtlused valimistulemuste suhtes. Sotsialistlik partei peaks hakkama täitma oma parlamendi opositsiooni ülesandeid. Ta peaks kasutama võimalust ja esitama konkreetsed ettepanekud tuleviku, sealhulgas parlamendi uurimiskomisjoni suhtes. Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon (OSCE) ja OSCE demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste büroo (ODIHR) on koostanud soovitused valimiste põhitingimuste parandamise kohta. Oluline on, et sotsialistid osaleksid ka selles valdkonnas. Ma kuulsin, et kui Edi Rama Strasbourgis käis, kinnitas ta, et osaleb 8. mail toimuvatel kohalikel valimistel. Mul on hea meel tema otsuse üle. Loodan, et see kinnitus ei hõlma endas mingisuguseid tingimusi või võimalusi sellest möödahiilimiseks. Edi Rama kuulab ilmselgelt häid nõuandeid, mida sotsiaaldemokraatidest kolleegid talle andsid ja mida ta sai ka kohtumistel teiste fraktsioonidega.
Võin talle kinnitada, et paljud meie fraktsiooni liikmed täidavad meie nimel Albaanias aktiivset osa ning toetavad kaasavat käsitlusviisi, millele volinik viitas. See on võimaldanud anda meil ühise toetuse positiivse tuleviku tagamiseks Albaaniale.
Adrian Severin
fraktsiooni S&D nimel. - Lugupeetud juhataja! Albaania praegust poliitilist olukorda võib kahtlemata nimetada ummikseisuks. Mõnikord on see kriis rahulikum, mõnikord vägivaldsem, kuid selle lõppu ei paista.
Eelmisel aastal võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles kutsus kõiki poliitilisi osalejaid üles otsima kriisile ühisel arutelul põhinevat poliitilist lahendust ning saavutama minimaalset rahvuslikku üksmeelt. Poliitilised jõud ja eriti valitsus eirasid seda resolutsiooni. Samamoodi jäetakse praegu tähelepanuta komisjoni ja nõukogu soovitused.
See on lubamatu, et kogunemis- ja meeleavaldamise õiguse kasutamist nimetatakse riigis, mida vaevab korruptsioon, riigipöördeks.
See on lubamatu, et riigi institutsioonide - presidendi, riigiprokuröri ja teiste - usaldusväärsust kahjustavad valitsusjuhi avaldused.
See on lubamatu, et neid, kes tulistasid tsiviilelanikest meeleavaldajaid, nimetatakse rahvuskangelasteks ja neile lubatakse anda amnestiat.
Varsti toimuvad uued kohalikud valimised. Praegustes tingimustes pannakse nendega proovile kõik poliitilised sidusrühmad. Me palume volinik Fülel ja tegevdirektor Lajčákil teha kõik endast olenev, et tagada rahvusvaheline abi ja nende valimiste rahvusvaheline järelevalve nii, et need oleksid vabad ja õiglased või et meil oleks vähemasti võimalik hinnata seda, kui vabad ja õiglased need on.
Toetame komisjoni ja eriti volinik Füle käsitlusviisi. Samuti toetame Miroslav Lajčáki tegevust. Peame paluma kõikidel poliitilistel jõududel see kriis lõpetada, sest vastasel korral Albaania isoleeritakse ja tema väljavaated saada ELi liikmeks seatakse ohtu.
Marietje Schaake
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Mis puudutab Albaaniat, siis mul oli täna väga huvitav päev. Ma rääkisin kahe sealse suurema partei esindajatega. Küsisin neilt nende arvamust selle kohta, kuidas viia riiki edasi ning lõpetada poliitiline ummikseis, et lahendada kõiki kodanikke puudutavad probleemid: võidelda organiseeritud kuritegevuse vastu, lõpetada korruptsioon, suurendada tööhõivet ja luua noortele võimalused.
Keegi neist ei suutnud küsimustele vastata. Süüdistamine näis olevat nende jaoks tähtsam. Mulle näib, et Albaania poliitilised jõud on mures rohkem iseenda kui oma rahva pärast. Ma ei pea teile ütlema, kui raske on meil veenda meie valijaskonda meiega ühinema, kui meil tuleb selgitada neile ELi laienemise vajadust. Hoolimata vastuseisust, soovib Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon, et Lääne-Balkan saaks ELi territooriumi osaks.
Usume, et EL on väärtuste ühendus, mis on jätnud eraldatuse selja taha ja valinud ühtse tuleviku. Me peame Albaania ametiasutusi kutsuma üles tegema seda sama ning mitte laskma mineviku varjudel enda üle võimust võtta, vaid astuma tuleviku valguse kätte. Ärgem laskem neil unustada, et just nemad vastutavad kodanike heaolu eest, samuti ei tohi jätta neid ilma väljavaatest ELiga lõimuda, sest see on täiesti selge, et poliitiline kriis takistab mis tahes edusammude saavutamist.
Uued valimised toimuvad mais ning ettevalmistused selleks käivad. Neid peaksid toetama kõik erakonnad. Mul on hea meel soovituse üle, et EL peaks püüdma teha kõik selleks, et need oleksid nii vabad kui ka õiglased. Demokraatliku korra rajamine on aga pikk protsess ning kindlasti ei piirdu see põhimõttega üks inimene, üks hääl. See eeldab demokraatlikke institutsioone ja õigusriigi põhimõtet ning selle tugevuse määrab vähemuste austamine. Demokraatiat ei iseloomusta põhimõte, et võitja võtab kõik.
ELiga ühinemine on pikk teekond, mis eeldab tublit tööd ja ühiseid püüdlusi ning reformid, mida Albaanias tehtud on, täidavad oma eesmärki kõige paremini siis, kui neid toetab koostöö ja ühine püüdlus ELiga lõimumise suunas.
Marije Cornelissen
Lugupeetud juhataja! Albaania kriisis ei ole midagi uut. Kriis ei alanud jaanuaris meeleavaldajatevastase vägivallaga ega ka 2009. aastal, kui sotsialistlik partei boikottis pärast valimisi parlamenti ja kui algas näljastreik.
See kriis on poliitilise kultuuri kriis. Boikott, näljastreik ja meeleavaldused on Albaania poliitilise tegevuse tavapärased meetodid. Sama moodi on seda ka korruptsioon, ajakirjandusega manipuleerimine ja ametisse määramine poliitiliste vaadete alusel. See kõik on kaugel niisugusest poliitikast, mida me soovime näha riigis, mis tahab ELiga ühineda.
Loodan tõesti väga, et Albaania kodanikud saavad lõpuks vastutustundliku valitsuse ja parlamendi, mis koosneb poliitikutest, kes seavad kodanike heaolu oma mainest ja huvidest ettepoole. Mõlemad asjaosalised peavad tegema järeleandmisi niisuguse olukorra saavutamiseks. Eriti suurt vastutust sellega seoses kannab valitsus. Valitsustele kuulub vägivalla monopol ning neil on lisakohustus mitte laskuda parteipoliitikasse, et tegutseda kodanike huvides.
Meil peaks olema võimalik loota, et see valitsus teeb kõik endast oleneva, et hoida ära jaanuaris toimunud sündmuste kordumine. Samuti peaks meil olema võimalik loota, et ta teeb täielikku koostööd selle nimel, et algatada jaanuaris toimunud sündmuste sõltumatu uurimine, kaotada enda liikmete hulgas korruptsioon ning luua tingimused parlamentaarseks aruteluks. Ka opositsioonil on oma kohustused. Ka tema peab tegema kõik võimaliku, et hoida ära jaanuaris aset leidnud vägivallategude kordumine. Selleks tuleb tal teha täielikku koostööd, et mais toimuvad valimised oleksid nõuetekohased ja õiglased, ning osaleda parlamentaarses arutelus, mis on loodetavasti sisukas ja käsitleb näiteks ulatuslikku tööpuudust Albaanias.
Kuidas aga saada mõlemad asjaosalised nii kaugele? Minus tekitas suurt lootust volinik Füle, kui ta andis novembris mõista, et nüüd on Albaania kord tegutseda, ja ütles, et midagi ei toimu enne, kui see probleem on lahendatud. Seejärel saame anda Albaaniale kandidaatriigi staatuse. Kahjuks ei toonud see kaasa mitte mingisuguseid muutusi. Loodan nüüd, et Miroslav Lajčákil õnnestub see, mida teised ei suutnud teha, nimelt tuua asjaosalised ühe laua taha ja saavutada läbimurre. Ma olen lootusrikas, kuid ei ole kindel, kas see on võimalik, ilma et meie taktikeppi hoiaksime.
Arvan, et me peaksime hoidma varuks võimalust neile sanktsioone kehtestada. Neil peab olema selge, et läbirääkimiste ebaõnnestumisega ei lepita niisama. Sanktsioonid peavad aga puudutama poliitikuid, mitte kodanikke. See tähendab seda, et me ei tohi mitte mingil juhul seada kaalukausile viisanõude taaskehtestamist, mida on soovitatud kuluaarides. Sellega kahjustaksime tõsiselt kodanikke. Soovin volinikult saada tõepoolest kinnitust, et selles poliitilises protsessis ei kuritarvitata viisanõudest loobumise otsust.
Veel üks mõte, mida võiksime kaaluda, on see, et jätta Albaania ilma võimalusest kontrollida ühinemiseelse abi rahastamisvahendi kasutamist ning teha see uuesti ELi ülesandeks. Sellega jätkuks olulisemad investeeringud riiki, kuid valitsus ei saaks enam nii vabalt tegutseda. Minu arvates mõjutaks see sanktsioon just poliitikuid, mitte rahvast. Loodan väga, et seda kõike ei ole vaja ette võtta ja et mõlemad asjaosalised on valmis järeleandmisi tegema ning et Miroslav Lajčák saavutab Albaania inimeste huvides edusamme.
Charles Tannock
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Kui Albaania soovib teha edusamme oma lõppeesmärgi - ELiga ühinemise - suunas, tuleb tema poliitilistel liidritel tegutseda asjalikumalt, demokraatlikumalt ja küpsemalt. Eelmise kuu vägivaldsed sündmused tuletasid meelde, kui ebastabiilne on Albaania sisepoliitika.
Ma olen samuti mõelnud, kas nõukogu ja komisjon on kaalunud oma eelmisel aastal tehtud otsuse muutmist anda albaanlastele võimalus sõita ELi viisavabalt, arvestades seda veresauna, mis võib mõistagi suurendada majanduslikku rännet Schengeni alale, kui välisinvesteeringud otsustavalt vähenevad.
Niisugune samm tooks kahtlemata esile asjaolu, et Albaania ei vasta ikka veel kaugeltki ELi ootustele. Organiseeritud kuritegevus ja korruptsioon lokkab endiselt ning kohtunikud peavad liiga sageli tegutsema poliitikute näpunäidete kohaselt. Peaminister Berisha sekkus isegi peaprokuröri korraldusse vahistada sõdurid, kes tulistasid meeleavaldajaid, väites, et need sündmused oleksid viinud riigipöördeni. Demokraatlikud institutsioonid on nõrgad ja ajakirjandusvabadus peaaegu puudub.
Sotsialistliku partei juhi Edi Rama otsus boikottida väidetava valimispettuse tõttu parlamenti on muutnud Albaania veelgi ebastabiilsemaks. Albaanial ei ole mitte mingisugust võimalust isegi alustada reforme, mis on vajalikud selleks, et taastada praeguses poliitiliselt ebastabiilses olukorras usaldusväärsus ELi ees. See ebastabiilsus võib nüüd panna ka NATOt oma laienemispoliitikat läbi vaatama, sest Albaania ühines NATOga vähem kui kaks aastat tagasi. Organisatsiooni juhid peavad nüüd küsima, kas Albaania võeti liikmeks võib-olla liiga vara.
Peale selle, et mulle valmistab muret Albaania poliitiline ebastabiilsus ja selle mõju riigi püüdlustele saada ELi liikmeks, olen ma skeptiline ka Albaania strateegiliste prioriteetide suhtes. Albaania on Islami Konverentsi Organisatsiooni täisliige. See teeb järjest jõulisemat ja mõjukamat lobitööd ÜROs, kaitstes oma liikmete huve, ning hääletab inimõigusi ja välispoliitikat käsitlevates küsimustes tervikuna. Islami Konverentsi Organisatsiooni kuuluvad teiste hulgas nii Albaania kui ka Türgi. Nad on mõlemad allkirjastanud inimõigusi käsitleva Kairo deklaratsiooni, milles on öeldud, et islamimaades on inimõiguste aluseks šariaat.
Albaania - nagu Türgigi - peab valima, kas võtta omaks läänelikud väärtused või seada esmatähtsale kohale šariaat, mis Strasbourgis asuva Euroopa Inimõiguste Kohtu seisukoha järgi euroopalike väärtustega kokku ei sobi, ehkki praegu näib minu arvates Albaania olevat Islami Konverentsi Organisatsiooni liige ausalt öeldes vaid nime poolest. Tegelikkuses on Albaania ilmalik riik. Näib, et Albaania juhtide eesmärk Islami Konverentsi Organisatsiooniga ühinemisel oli vaid meelitada ligi Lähis-Ida riikide investeeringuid, mitte ei põhinenud tugevatel usulistel veendumustel, kuid see kõik võib mõistagi edaspidi muutuda.
Nikolaos Chountis
Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Lootsin, et kaheksateist kuud pärast Albaania viimaseid parlamendivalimisi on poliitiline ummikseis kaotatud. Lootsin, et pärast esitatud soovitusi ja Euroopa Parlamendi vastu võetud resolutsiooni arvestatakse meie öelduga. Olin veendunud, et Albaania lootused lõimuda ELiga on tugev ajend - sest just seda soovivad Albaania elanikud -, et lahendada peale poliitiliste probleemide ka majanduslikud, sotsiaalsed ja demokraatlikud küsimused. Ummikseis aga kahjuks püsib. Mis puudutab küsimust, kes rohkem vastutab, siis arvan, et meie ülesanne ei ole otsustada Albaania rahva üle.
Kahjuks on aga asjaolud läinud halvemaks. Soovin veel kord väljendada oma kurbust 21. jaanuari meeleavalduse ohvrite pärast. Me oleme vägivalla süvenemise vastu ning nõuame repressioonide lõpetamist, inim- ja demokraatlike õiguste austamist ning süüdlaste karistamist.
Ma ei püüagi aga varjata seda, et olen mures peagi, mais toimuvate kohalike valimiste pärast. Meil tuleb teha lihtsalt kõik võimalik tagamaks, et nende tõrgeteta sujumiseks on võetud kõik vajalikud kaitsemeetmed. Meil tuleb veenda kõiki poliitilisi jõude osalema valimiste ettevalmistamises ning need valimised tuleb korraldada kooskõlas nõuetekohaste ja demokraatlike valimiste rahvusvaheliste eeskirjadega.
Usun, et meie abi, Euroopa Parlamendi ja ELi abi üldiselt - ja nõustun siinjuures volinik Fülega -, peab olema täiendav abi ning ilmselgelt ei tohi sellele tooni anda parteiline kuuluvus ja, vabandust väljenduse eest, poliitiline sõprus. Meie ülesanne ei ole leida lahendus Albaania ühiskonna probleemile. Seda peavad tegema Albaania inimesed ja poliitilised jõud. Ma ei nõustu nendega, kes ähvardasid meetmete võtmisega, sest enamik neist, millest me kuulnud oleme, on Albaania elanike vastased meetmed. Ma ei arva, et see oleks kuigi tulemuslik.
Usun, et me saame avaldada võimalikult suurt survet ELi institutsioonide ja meie suhete kaudu selle riigiga, mis koputab ELi uksele, rõhutades, et kahjuks vähendavad kõik need protsessid tema väljavaateid saada ELi liikmeks. Meil tuleb juhtida tähelepanu sellele, et ummikseisu saab lahendada vaid poliitiliste liidrite vastutustundlik hoiak ja valmisolek poliitiliseks dialoogiks, mitte võitja-võtab-kõik-hoiak ning muud sarnased tavad ja tegutsemisviisid.
Usun, et kui Albaania poliitilised liidrid soovivad jätkata niisugust tava ja niisugust tegutsemisviisi, siis ummikseis ja kriis süvenevad ning riik ei saa käsitleda ei poliitilist probleemi ega ka muid raskeid probleeme, mis tekivad - kui nad ei ole juba tekkinud - naaberriike Itaaliat ja Kreekat tabanud majanduskriisi tagajärjel, arvestades, et nendest riikidest tulenev raha toetab mõningal määral Albaania majandust. Seega aitavad poliitilise ummikseisu lahendamine, poliitiline vastutustunne ja dialoog poliitilistel liidritel leida kiire lahenduse Albaania probleemidele.
Bastiaan Belder
Lugupeetud juhataja! Ma külastasin 1990ndatel Albaaniat ajakirjanikuna mitmel korral. Iga kord avaldasid mulle muljet andekad noored inimesed, keda ma seal kohtasin. Riigil, millel on niisugused noored, peab kahtlemata olema tulevik. Eelmisel aastal osalesin Vlorë maakonnas suvekoolis ja minu usk sellesse, et Albaanial on väljavaade lõimuda ELiga, sai veel enam kinnitust.
Täna hommikul suhtlesin ma tänaõhtuse arutelu teemal e-kirja teel paari Albaania haritlasega. Nad on mõlemad 30ndates aastates ning mõlemad on otsustanud jääda Albaaniasse - nad teeniksid välismaal rohkem, kuid jäävad siiski sinna. Nad tahavad olla kasulikud oma rahvale ja kirikule. Mida nad saaksid aga ette võtta oma kodumaal valitseva poliitilise ummikseisu suhtes? Mõlema sõnum on selge ning see kujutab endast palvet Euroopale, et see ei jätaks nende poliitilisi liidreid omapäi. Vastasel korral hävitavad poliitikud rahva tuleviku. Euroopa peaks sundima mõlemat poolt - nii sotsialiste kui ka demokraate - läbi rääkima, kuni nad leiavad lahenduse.
Lugupeetud volinik! Ma olen esimene, kes tunnistab, et seda on lihtsam öelda kui teha, kuid sellele vaatamata on tegemist abipalvega. Olen aga kindel, et te soovite teha kõik endast oleneva, et täita lootus, mille paljud Albaania lugupeetud kodanikud on Euroopale ja teile, vastutavale volinikule, pannud. Soovin teile palju jõudu ja edu selles.
Lõpetuseks tahan juhtida tähelepanu veel ühele Albaaniaga seotud küsimusele, mis on samavõrd tähtis. Üks Tirana informaator juhtis mu tähelepanu ärevaks tegevale asjaolule, et sellel kevadel kavatsevad paljud Albaania tüdrukud ja naised sõita Lääne-Euroopasse ning hakata prostituudiks. Lugupeetud volinik! Kas ka teile valmistab see muret ja milliseid vahendeid saab EL kasutada, et võtta ennetavaid meetmeid ja hoida ära Albaanias naistega kaubitsemist ning tüdrukutega kontakti otsimist prostitutsiooni eesmärgil?
Béla Kovács
(HU) Lugupeetud juhataja! Albaania poliitilised suhted on alates 2009. aastal toimunud parlamendivalimistest olnud ummikseisus. Parlament ei saa täita valitsuse üle järelevalve teostaja volitusi ning parlamendi institutsioonid ei tegutse kahjuks tulemuslikult. Asjaolu, et sotsialistid süüdistavad valitsust valimispettuses ja korruptsioonis ning nõuavad valitsuse tagasiastumist ja ennetähtaegseid valimisi - korralised valimised peaksid toimuma 2013. aastal -, ning asjaolu, et peaminister Berisha keeldub tagasi astumast ja süüdistab opositsiooni selles, et see tahab jõuga võimule pääseda, näitavad, et läbirääkimised ELiga ebaõnnestuvad tõenäoliselt väga kiiresti.
EL peab äärmiselt oluliseks seda, et kandidaatriigid suurendaksid oma jõupingutusi võitluses korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu. See ei ole tähtis mitte ainult ELi jaoks, vaid see on kasulik ka asjaomaste riikide ühiskonnale, rääkimata sellest, et see aitab parandada kandidaatriikide kuvandit. Sellepärast vajab praeguse olukorra lahendamine kindlasti demokraatlike institutsioonide taastamist.
Eduard Kukan
Lugupeetud juhataja! Albaania poliitiline kriis on kestnud juba liiga kaua. Jah, tegemist ei ole surnud seisu või ummikseisuga, tegemist on poliitilise kriisiga. See kahjustab riigi mainet, tema kodanikke ja tema püüdlusi saada ELi liikmeks.
Me ei tohiks lasta sellel poliitilisel kriisil ja pingetel süveneda. Meil tuleb edastada ühine sõnum, et me soovime, et Albaania saaks kandidaatriigiks, kuid mõlema poole juhtpoliitikud peavad näitama üles tahet lahendada poliitilised probleemid täielikus kooskõlas õigusriigi põhimõtete ja põhiseadusega ning demokraatlike institutsioonide asutamisega.
Oleme liiga kaua püüdnud leida olukorrale lahendust, kuid pole saavutanud käegakatsutavaid tulemusi. Me mõistame täielikult hukka vägivallateod, mis pandi toime Tirana tänavatel 21. jaanuari meeleavalduste ajal. Sündmuseid, mis põhjustasid nelja inimese surma, tuleb põhjalikult uurida.
Albaanias toimuvad selle aasta mais kohalikud valimised. See on järjekordne demokraatia proovikivi riigi jaoks. Nüüd on juhtpoliitikutel aeg keskenduda oma jõupingutustele, et leida tagatised, mille abil hoida ära pingete ja kriisi süvenemine valimiste tagajärjel.
Lõpetuseks soovin rõhutada seda, kui tähtsad on poliitiline sõnum ja ettepanekud, mida hõlmas volinik Füle sõnavõtt tänase arutelu alguses. Parim, mida Euroopa Parlament selle olukorra parandamiseks teha saab, on toetada täiel määral neid ettepanekuid ning sellele vastavalt edastada Albaania erakondadele selge ühine sõnum.
Hannes Swoboda
(DE) Lugupeetud juhataja! Soovin kõigepealt tänada volinik Fület ühemõttelise avalduse eest ja selle eest, et on nii kaua aega selle küsimusega innukalt tegelenud. Samuti soovin tänada Miroslav Lajčákit tema pühendumise eest viimastel kuudel. Ta on harjunud keeruliste probleemide käsitlemise ja lahendamisega. Ma soovin neile mõlemale edu. Selle arutelu tulemusel on tekkinud ühine rinne ja avaldatakse ühiselt toetust mõlema mehe püüdlustele leida lahendus Albaania probleemile.
Pean tunnistama, et olin selle arutelu alguses skeptiline. Miski ei saa Albaania arengu jaoks olla halvem kui olukord, kus siinse parlamendi üks tiib esitab teise vastu süüdistusi, mis on samasugused, kui need, mida kaks tähtsamat poliitilist asjaosalist - valitsus ja opositsioon - Albaanias üksteise vastu loobivad. Olen väga rahul, et meil on õnnestunud jõuda üksmeelele ühise käsitlusviisi suhtes - vähemasti praegu. Loodan, et see on ka edaspidi nii. Mõlemad poliitilised asjaosalised - valitsus ja opositsioon - peavad seadma endale eesmärgiks kriisile lahenduse otsimise.
Nõustun kolleeg Belderiga. Käisin veidi aega pärast Hoxha režiimi kukutamist Albaanias. Mind hämmastas seal valitsenud meeleolu ja noorte innukus. Kui ma aga vaatan, mis sellest saanud on - või saanud ei ole -, olen ma väga pettunud. Pean ütlema, et Albaania poliitikud ei suuda täita inimeste soove ega nende ideid ellu viia.
Mõistagi on meil poliitilised liitlased ja meie isiklik sõprus. Nüüd aga tuleb meil öelda mõlemale asjaosalisele, et nad peavad istuma ühise laua taha ja püüdma tagada, et vähemasti kohalikud valimised oleksid läbipaistvad ja avatud. Peame kutsuma mõlemat asjaosalist üles olema valmis täitma kas õigusaktide või praktilise tegevuse abil nõudeid, mis OSCE demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste büroo kehtestas nendele valimistele, et tulevikus oleksid valimised tõeliselt õiglased ja läbipaistvad.
Samuti arvan, et Euroopa Parlament peaks saatma valimistele võimalikult palju vaatlejaid, vaatamata sellele, et tegemist on kohalike valimistega, sest valimised võivad tähistada uue poliitilise olustiku tekkimist Albaanias. Seda vajab Albaania hädasti.
Nõustun nendega, kes arvavad, et kui Albaanias midagi ei muutu, on ta peagi teistest isoleeritud. Seda me aga ei soovi. Me soovime, et ta alustaks ELiga lõimumise teekonda.
Stanimir Ilchev
(BG) Lugupeetud juhataja! Tahan kõigepealt öelda, et Albaania ühiskond ja tema rahvas on erijuhtum, kuid ärge mõistke mind valesti. Tema ajalugu ja kultuuritraditsioonid on erinevad ning mõningad nendest erinevustest on jäänud püsima tema rahvuslikus olemuses ja selles, kuidas see riik on praeguseni arenenud. See aga avaldab mõju sellele, kuidas inimesed tajuvad poliitilisi protsesse ja neid arendavad.
Seega, kui me tahame aidata kõnealust probleemi lahendada, tuleb meil näidata üles loovust, paindlikkust ja kujutlusvõimet. Mina näiteks arvan, et me ei peaks ühendust võtma mitte ainult kahe vaenutseva erakonnaga, vaid ka Albaania ühiskonna mitteametlike juhtidega.
Siin esitati mõningad õiged tähelepanekud šariaadi ja Islami Konverentsi Organisatsiooni kohta, kuid meil tuleb meeles pidada, et albaanlased pooldavad riigi kõiki kolme tähtsamat ususuunda, sealhulgas nii õigeusku, islamit kui ka katoliiklust. Kõigil kolmel kogukonnal on mõjukad juhid, nagu ka vabaühendustel ja noortel. Me peaksime ka nende juhtide poole pöörduma, kui püüame kahte erakonda lepitada.
Ulrike Lunacek
(DE) Lugupeetud juhataja, auväärne volinik, austatud Miroslav Lajčák, head kolleegid! Soovin samuti tänada volinikku ja Miroslav Lajčákit tubli töö eest ning püüdluste eest otsida sellele probleemile lahendust. Ma olen rahul, et tänane arutelu ei kujunenud jageluseks fraktsioonide vahel, mis on Albaanias üksteisega vaenujalal. Vastasel korral oleks see olnud Euroopa Parlamendi jaoks väga kahetsusväärne ning loodan, et seda ei juhtu.
Albaania institutsiooniline kriis on tõepoolest ka poliitilise kultuuri kriis. Selle kriisi käigus on verbaalne sõim muutunud vägivallaks tänavatel ning põhjustanud nelja inimese surma. Nõustun nendega, kes ütlevad, et seda tuleb uurida. Oluline on teada saada, kes tegelikult süüdi on. See protsess aga, mille käigus on verbaalne vägivald muutunud tegelikuks vägivallaks tänavatel, võib seada ohtu Albaania ühinemise ELiga.
Nagu volinik Füle juba selgitas, tuleb poliitilistele vastastele Albaanias selgeks teha, et nende ülesanne on tegutseda Albaania elanike huvides. ELiga lõimumiseks tuleb sellele poliitilisele kriisile lahendust otsida, istuda ühise laua taha ja lõpetada pidev üksteise süüdistamine, kusjuures vastastikuse süüdistamise käigus ei mõista kumbki asjaosaline, et võiks ka ise olukorra muutmiseks midagi ette võtta. Just seda on vaja. Pidevatel süüdistustel selle kohta, kes alustas ja kes on süüdi, ei ole euroopalikus riigis kohta. Loodan, et vastaspooled õpivad sellest ning mõistavad, et see olukord ei saa jätkuda.
Kui Edi Rama ja tema erakond tahavad tõepoolest osaleda kohalikel valimistel - nagu ta on praegu mõningatele meie seast mõista andnud - ning nimetab valimiskomisjoni liikmed, on mul selle üle hea meel ja ma loodan, et see on esimene samm tagamaks, et need kohalikud valimised oleksid avatud ja läbipaistvad ning et nende tulemused saaks heaks kiita.
Euroopa Parlament toetas täielikult viisanõude kaotamist, mida on mitmel korral mainitud. Soovin paluda volinik Fület, et komisjon ei kaaluks Albaania kodanikele viisanõude kaotamisest loobumist võimaliku sanktsioonina kahe vaenupoole suhtes. Loodan, et seda ei tehta. Minu teine küsimus puudutab võimalusi avaldada rohkem survet kahele asjaosalisele, kui nad ei jõua üksmeelele. Nagu kolleeg Cornelissen juba ütles, on üks võimalus võtta valitsuselt ära õigus kontrollida ühinemiseelse abi rahastamisvahendit ning anda see õigus komisjonile. Teine võimalus oleks nimetatud rahastamisvahendi vahendite külmutamine. See aga põhjustaks kannatusi elanikkonnale, mis ei saa olla meie eesmärk. Mida on teil kavas teha juhul, kui lahendust ei leita?
Ja viimane punkt: Euroopa Nõukogule esitatud Marty aruandes süüdistati Albaania salateenistust selles, et see osales elundikaubanduses või toetas seda. Kas te teate, kas Albaania salateenistus ja õiguskaitseasutused on valmis koostööd tegema?
Jaroslav Paška
(SK) Lugupeetud juhataja! Alates 2009. aasta üldvalimistest on Albaania poliitikas pingeline olukord, mis tekkis napi valimisvõidu tagajärjel, mida valimised kaotanud poliitilised jõud on nimetanud valimistega manipuleerimiseks.
Edi Rama juhitud Albaania sotsialistid süüdistavad peaminister Sali Berishat peale valimispettuse ka ulatuslikus korruptsioonis ning inimeste elutingimuste halvenemises. Opositsiooni korraldatud protestimeeleavaldusel, mis toimus 21. jaanuaril Albaania pealinnas Tiranas, osales rohkem kui 20 000 inimest, kes nõudsid Sali Berisha valitsuse tagasiastumist. Politsei aga sekkus veekahurite, pisargaasi ja kummikuulidega ning selle tagajärjel sai neli inimest surma ja 150 haavata. Politsei jõhker sekkumine ning ka asjaolu, et Sali Berisha andis kõikidele julgeolekujõudude liikmetele, kes osalesid meeleavalduse mahasurumises, ühe kuupalga ulatuses preemiat, on selge tõestus selle kohta, et Albaania valitsusjuht ostab endale julgeolekujõudude soosingut ning püüab võita selle toetust ja vastandada julgeolekujõudusid Albaania elanikele.
Korralikes, tsiviliseeritud riikides otsustavad valitsuse üle tavaliselt kodanikud - valijad -, mitte altkäemaksuga äraostetud julgeolekujõud või politsei. Kui peaminister Berisha on unustanud selle demokraatliku valitsemise aluspõhimõtte, siis minu arvates ei ole tal mingit õigust olla demokraatliku riigi juht. Head kolleegid! Ma ei usu, et keegi meist sooviks Euroopas näha niisuguste valitsuste soodustamist, mis rajavad oma võimu valimispettusele ja korrumpeerunud politseijõududele ning mida esindab väike arv diktaatoreid, kes ei tea, kuidas anda riigi valitsemine üle teistele asjakohaselt. Seepärast peame olema valvsamad ning kaitsma demokraatiat Albaanias.
Doris Pack
(DE) Lugupeetud juhataja, auväärne volinik, austatud Miroslav Lajčák, head kolleegid! Probleem, mida me täna arutame, ei tekkinud 21. jaanuaril. Seepärast tuleb meil küsida endalt ja ma küsin ka teilt, miks ei tegutsenud komisjon ja rahvusvaheline üldsus otsustavalt probleemi lahendamiseks siis, kui see 2009. aasta keskpaigas tekkis? 2009. aastal toimunud valimised olid seni Albaanias toimunud valimistest parimad ning need põhinesid valimiseeskirjadel, mis olid hämmastaval kombel vastu võetud sotsialistide ja demokraatide üksmeele alusel. Üksmeele saavutamine on Albaanias midagi täiesti uut. Minu arvates on see oluline. Kõik sotsialistidest valimiskomisjoni liikmed, OSCE demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste büroo esindajad, valimiste vaatlejad ja ka meie ise olime seisukohal, et valitsused toimusid nõuetekohaselt.
Valimistulemuste põhjal moodustatud valitsus oli samuti midagi uut Albaanias. Kaks erakonda, mis ei suuda üksteisega kõrvuti olla, istusid laua taha ja tegid koostööd: ühelt poolt demokraatlik erakond ja teistelt poolt väiksem sotsiaaldemokraatlik erakond. Kaks vastaspoolt ühendasid jõud, et aidata Albaanial teha edusamme. Riik ühines NATOga ning tema suhtes kehtestati viisavabadus, kuid kahjuks ei ole seni antud talle kandidaatriigi staatust.
Kuid just siis, kui valitsus oli moodustatud, otsustas opositsioon, et valimised ei toimunud nõuetekohaselt ning nõudis valimiskastide taasavamist. Milline valitsus avab uuesti valimiskastid? Mitte selline, nagu minu või teie kodumaal. Meie peame pöörduma konstitutsioonikohtu või valimiskomisjoni poole. Niisugused protestid nagu me nägime toimuvat, näljastreigid ning parlamendiga koostööst keeldumine olulise õigusakti vastuvõtmisel on täiesti vastuvõetamatud. Meil tuleb see selgelt välja öelda ja vaadata fakte. Kõike ei ole alati võimalik mõõta ühe ja sama mõõdupuuga.
Soovin teada saada, mis on kõige otsustavamad ja kõige keerulisemad küsimused. Süüdistused, mis esitati nii hiljuti kui ka alguses, kui probleem tekkis, puudutavad valimiskastide taasavamist. See ei ole võimalik, sest põhiseadus ei luba seda. Kuidas saab kõnealust küsimust arutada, kui põhiseadus ei luba seda teha? Olukord on nüüd muutunud halvemaks ning neli inimest sai surma.
See on hea, et te püüdsite täna pakkuda välja tegevuskava. See aga võib olla kerge liialdus, kui nii võib öelda. Lugupeetud volinik Füle! Ma soovin väga, et teie ja Miroslav Lajčák kasutaksite seda tegevuskava selleks, et töötada välja lahendus, mis tagab selle riigi elanikele parema tuleviku.
Victor Boştinaru
Lugupeetud juhataja! Mul on hea meel voliniku avalduse üle. Ma soovin tuua esile ka Miroslav Lajčáki osatähtsust lahenduse otsimisel sellest keerulisest olukorrast ülesaamiseks.
Hiljuti Tuneesias ja Egiptuses toimunud meeleavaldused olid kahtlemata suunatud nende riikide diktaatorite vastu, kes pidid lõpuks riigist lahkuma, kuid need toimusid ilma suurema vägivalla ja hävitustööta, mitte aga see, mida me ajakirjanduse vahendusel Tiranas nägime. Mis puudutab peaministri Berisha väiteid, et meelavaldused ei olnud midagi muud, kui vaid riigipööre, mille korraldasid opositsioon, Albaania president, peaprokurör ja salateenistuse juht, kes on kõik määratud ametisse peaminister Berisha korraldusel, siis kas kõik need inimesed on nüüd sotsialistid või on peaminister Berishal midagi viga?
Ma soovin siinjuures viidata USA välisministeeriumi aseministri asetäitja Thomas Countrymani sõnadele. Ta lükkas hiljuti avalikult ümber väite, et 24. jaanuaril toimunu oli riigipööre. Me peame olema samavõrd pühendunud ja asjalikud nagu USA ja NATO praegu on ning püüdma otsustavalt aidata kahel asjaosalisel Albaanias saavutada üksmeelel põhinev lahendus, neid lahenduse poole suunama. Samal ajal kutsun ma aga üles kolleege, kes toetavad tingimusteta peaminister Berishat, lõpetama oma ühepoolne käsitlusviis. Oluline on avaldada survet mõlemale asjaosalisele nii, et nad leiaksid lõpuks lahenduse.
Seni on näidanud vaid üks neist teatud määral valmisolekut rakendada nii Euroopa Parlamendi resolutsiooni kui ka 12 ettepanekut, mida volinik enne nimetas. Ma kutsun komisjoni üles olema tugev ja seadma endale eesmärgiks saavutada Euroopa Parlamendi resolutsioonil ja eespool nimetatud 12 tingimusel põhinev kokkulepe, arvestades, et ilma mõlema asjaosalise täieliku kokkuleppeta võidakse Albaania lõimumine Euroopaga täielikult külmutada.
Antonio Cancian
(IT) Lugupeetud juhataja! Tahan tänada volinikku Albaaniale välja töötatud tegevuskava eest, mida ta täna õhtul tutvustas ja mida ma täielikult pooldan. Olen täiesti veendunud, et sellel riigil on võimalus saada tulevikus ELi liikmeks ning seepärast peaks ta saama kandidaatriigiks.
21. jaanuaril toimunud veresaun kahandas riigi saavutatud edu märkimisväärselt. Mul oli tunne, et me näeme samasugust protesti- ja vägivallapilti nagu nägime 1990ndatel. Seepärast olen ma hiljutiste sündmuste ja riigi lähituleviku pärast väga mures.
Viimati külastasime riiki 2010. aasta novembris delegatsiooniga Kagu-Euroopa riikidega suhtlemiseks ning 3. ja 4. mail 2010. aastal parlamentaarse stabiliseerimis- ja assotsieerimiskomitee ning teiste kolleegidega ning ma nägin neid raskusi oma silmaga. Meil ei õnnestunud viia läbirääkimisi lõpuni, sest ei saavutatud lõplikku otsust kokkuleppele jõudmiseks. Kas on võimalik, et meil ei õnnestunud käsitleda riigi tõelisi probleeme? Kas peale pelga poliitilise alkeemia tõelist ühiskondlikku probleemi - tööpuudust - üldse nimetati? Meil tuleb taastada oma poliitiline vastutustunne, sest just seda me ka nõuame.
Kui püüame saavutada enamuse ja opositsiooni põhireeglite ühtlustumist kas või mingilgi määral, tuleb kõikvõimalikul viisil tagada, et järgmised valimised oleksid võimalikult läbipaistvad ja demokraatlikud. Linnapea Edi Rama kandideerib valimistel Tirana piirkonnas, seega on meil peagi võimalik jälgida ja hinnata poliitilist olukorda ning demokraatia standardit, sest mõistagi oleme ka meie seal kohal.
Vaatamata Albaania sellel perioodil saavutatud edusammudele ei tohi Euroopa kunagi loobuda dialoogi ja koostöö otsimisest. Soovin tänada volinikku töö eest, mida ta on teinud ja ka edaspidi teeb, sest meie kohalolu Albaanias on väga tähtis.
Maria Eleni Koppa
(EL) Lugupeetud juhataja! Olen jälginud Albaania sündmusi suure murega. Traagilised juhtumid, mis leidsid aset korruptsioonivastase meeleavalduse ajal ja mille tagajärjel said kokkupõrgetes julgeolekujõududega surma inimesed, tuleb üheselt hukka mõista.
Jätkuvas poliitilises kriisis peitub suur oht riigi stabiilsusele. Teatud määral vastutavad selle eest kõik. Valitud valitsus peaks aga kuulama oma rahva sõnumit, et riik vajab kindlakäelist juhtimist. Albaania valitsuse üks prioriteete peab olema õigusriigi põhimõtte kehtestamine ja korruptsiooni kaotamine. Inimestel on õigus avaldada õigusnormide piires meelt, kui nad on seisukohal, et valitsus tegutseb nende huvide vastaselt.
ELil tuleb teha kõik võimalik, et aidata taastada rahu ja mõistlikkus. Meil tuleb kõigil selles osaleda.
Ma kutsun kolleege Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioonist üles mitte vaatama mööda valitsuse suurest vastutusest ning mitte süüdistama poliitilises kriisis vaid opositsiooni. Arvan, et praegu peaks jätkuma poliitiline dialoog ning tuleks leida lahendus, kasutades selleks põhiseaduses ja muudes õigusaktides sätestatud korda.
Simon Busuttil
(MT) Lugupeetud juhataja! Kui ma vaatan Albaanias toimuvat, siis see teeb mind väga kurvaks, sest mulle meenub minu kodumaa olukord kaheksakümnendate alguses - kolmkümmend aastat tagasi. See oli üsna sarnane: sügav lõhe, pinged, poliitiline vastasseis, ähvardused ja isegi vägivald. See oli masendust tekitav õhkkond, mistõttu ma ei olnud uhke oma kodumaa üle. Ma usun, et ka Albaania inimesed kurvastavad oma riigi praeguse viletsa olukorra pärast ega ole toimuvaga kaugeltki rahul.
Praegu olen mina oma kodumaa üle väga uhke sellepärast, et me oleme rajanud stabiilse, demokraatliku süsteemi, kuid eeskätt sellepärast, et me kuulume nüüd Euroopa perre. Poliitiline olustik on muutunud märkimisväärselt. Ma soovin, et Albaania saavutaks samuti oma eesmärgi ja muutuks stabiilseks riigiks, mis kuulub Euroopa perre. Selge on aga see, et kui riigi kaks tähtsamat erakonda on jätkuvalt kangekaelsed, ei täideta seda eesmärki kunagi. Sellest on kahju, kuid see on tegelikkus.
EL teeb kõik, mis on võimalik - muuhulgas kaotati albaanlastele viisanõue. Siiski tuleb Albaanial täita oma kohustusi, kuid selleks tuleb kõikidel asjaosalistel, sealhulgas valitsusel ja opositsioonil, võtta omaks teistsugune poliitika - niisugune, mis rajaneks dialoogil ning Albaania inimeste suhtes küpsel ja vastutustundlikul tegutsemisel ning mis mitte ei eraldaks, vaid ühendaks.
Meie ei saa albaanlastele ja Albaaniale öelda, mida teha tuleb. Me saame neile öelda vaid seda, et otsus selle kohta, kas Albaania leiab endale koha Euroopa peres, on nende teha.
Anna Ibrisagic
(SV) Lugupeetud juhataja! Ehkki Albaania kriis on kestnud kaua aega, hakkas see halvenema alles praegu ning sellel korral tegutses EL viivitamatult ja õigesti. Volinik Füle ja teiste pühendumise kaudu on EL näidanud, et Albaania ei pea lahendama oma poliitilisi kitsaskohti üksi. Tegemist on suure probleemiga ning see kahjustab riigi kuvandit, mille kohaselt ta püüab innukalt ELile lähemale jõuda.
Küsimus ei seisne mitte selles, kellel on õigus ja kellel mitte, vaid vajaduses panna poliitilised institutsioonid tegutsema poliitilise dialoogi alusel. Me ei tohiks toetada kumbagi asjaosalist ning meil tuleb täiesti selgeks teha, et mais toimuvad valimised näitavad, kummas suunas Albaania liikuma hakkab - kas ELi või jätkuva isolatsiooni suunas.
Zigmantas Balčytis
(LT) Lugupeetud juhataja! Ma jagan kolleegide seisukohta. Albaania olukord on murettekitav ja võib avaldada halba mõju peale Albaania enda ka kogu Balkani piirkonna riikide edasistele väljavaadetele. Eelmise aasta lõpus väljendas EL veendumust, et Albaania ning Bosnia ja Hertsegoviina suutsid saavutada ja saavutasid edusamme tähtsate reformide algatamisel ning lihtsustas nende kodanikele kehtivat viisakorda. Mõned kuud pärast seda algasid aga poliitilised rahutused, mis põhjustasid mitme inimese surma - seega Albaania ei sooritanud seda katset.
Vägivalla puhkemine Albaanias sunnib meid uuesti kaaluma piirkonna lõimumise pikaajalisi väljavaateid, sest ELi poliitika keskendub piirkondlikule stabiilsusele ja niisugune käsitlusviis on õige. Seega tuleks Balkani piirkonna riikidel olla solidaarne ning suurema piirkondliku lõimumise ja poliitilise stabiilsuse säilitamine ja edendamine peaks olema nende ühistes huvides.
Elena Băsescu
(RO) Lugupeetud juhataja! Jaanuari lõpus Albaanias tekkinud pingeline olukord näitab, kui oluline on hoida poliitilises arutelus teatavaid piire. Valitsuse ja opositsiooni vaheliste erimeelsuste märkimisväärne süvenemine põhjustas inimeste surma. Tahan rõhutada, et demokraatlikus riigis ei tohiks niisugused konfliktid parlamendi ruumidest väljuda. Tänav ei ole nende jaoks õige koht. Rünnak, mille korraldasid opositsiooni organiseerunud erakonnad valitsuse hoone vastu, et võimu jõu abil üle võtta, on tõsine küsimus, samas võte, mida kasutasid mõningad ametiasutused selleks, et süüdlasi varjata, on vastuvõetamatu. Seepärast kutsun ma Albaania opositsiooni juhte üles jätkama arutelu parlamendis. 2009. aastal toimunud valimised olid õiglased ning erakondade kohustus on austada inimeste tahet. Riigi institutsioonide kompromiteerimine ei ole veendumuste või rahulolematuse väljendamiseks õige viis.
Georgios Papanikolaou
(EL) Lugupeetud juhataja! Soovin esitada järgmise tähelepaneku: üllatav on see, et samal ajal kui Albaania majandusnäitajad pidevalt paranevad, kusjuures 2010. aastal, kui maailma majanduse olukord oli väga ebastabiilne, oli sealne majanduskasv rohkem kui 2% ning prognooside kohaselt on see 2011. aastal ligikaudu 3%, muutub olukord järjest halvemaks, mitte paremaks.
Lugupeetud volinik! Ilmselgelt ei ole majanduskasv tekitanud Albaania inimestes heaolutunnet. Vastupidi, samavõrd selge on ka see, et rahulolematus ja sellest tulenev kartus, et naaberriike tabab uus sisserändajate laine, suureneb. Me kogesime seda väga teravalt Kreekas 1990ndatel.
Käesoleval pöördelisel ajal on seega Euroopal kohustus lisaks Albaania juhtidele poliitilise nõu andmisele jagada nendega ka tavasid ja kogemusi, nii et majanduskasvust saaksid kasu ühiskonna kõik osad.
György Schöpflin
Albaanias valitsevat olukorda kirjeldab kõige paremini termin "külm sõda”. Erakonnad on üksteisega vaenujalal ja tõmbavad kogu riigi kaasa allakäiguspiraali. Seda selgitab asjaolu, et nii parem- kui ka vasakpoolsete vaadete esindajad on seisukohal, et neil peaks olema ainuvõim, nagu kunagi kommunistlikul parteil.
Kui niisugune eraldumine on juba alanud, on väga raske muuta olukorda nii, et see sarnaneks demokraatlikule korrale, sest nende seisukohta arvestades on ainuvõim täiesti ratsionaalne, mis on kurb. Kas sellele on lahendus? Jah, on - seesmine puhastus. Seda saab aga tekitada vaid suur kriis või ajalooline kompromiss.
Štefan Füle
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Tänan teid selle toreda arutelu eest ja enne, kui esitan teile oma kokkuvõtvad tähelepanekud, lubage mul käsitleda kahte küsimust, mis arutelu ajal tõstatati.
Esimese neist tõstatas Bastiaan Belder ning ma vastan sellele kirjalikult, arvestades meie tänase arutelu peateemat. Kuid tõstatati veel teinegi küsimus ning see puudutas seda, kas me oleme kaalunud sanktsioone. Ei, ei ole. Miks? Sest laienemise küsimuste puhul toimib tingimuslikkus väga hästi, nagu ilmselgelt ka selle juhtumi puhul. Kui riik täidab tingimusi, võimaldatakse tal ühinemisprotsessi jätkata ja lõpuks saab ta ELiga ühineda. Kui riik ei täida tingimusi ja nõudeid, siis protsess aeglustub ja lõpuks seiskub. See on aga kahjuks hind, mida ei maksa lõppkokkuvõttes mitte ainult poliitikud, vaid ka selle riigi kodanikud.
Püüame kõrge esindajaga jätkuvalt edendada Albaania enamuse ja opositsiooni vahelist dialoogi. Meil on selge ettekujutus, kuidas seda teha. Vajame ka teie toetust, et peamise opositsioonierakonna juhid ja Albaania peaminister mõistaksid meie sõnumit.
See võib aidata lahendada riigi poliitilise kriisi ja võimaldab astuda tulemuslikke samme riigi Euroopaga lõimumise suunas. EL lubas kõikidele Lääne-Balkani riikidele, et neil on võimalik ühineda ELiga. Me peame oma lubadust ning suurendame oma jõupingutusi, kui riik täidab kriteeriumid. Albaanial on hädavajalik rakendada arvamuse 12 põhiprioriteeti.
Muu hulgas tuleb käsitleda demokraatia aluspõhimõtteid, nagu parlamendi asjakohane toimimine, võimude lahusus, valimiste läbiviimine ja õigusriigi põhimõtte austamine. See kõik on võimalik alles siis, kui praegune poliitiline olukord on muutunud otsustavalt paremaks ning parlamendis jätkub täielik ja tulemuslik poliitiline dialoog, austatakse riigi kõiki institutsioone ja mõistetakse, et Albaania inimestel on püüdlused, mis vajavad tähelepanu. Albaania juhid peavad tegutsema nüüd oma kodanike huvides.
EL on valmis neid aitama.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Niki Tzavela
kirjalikult. - (EL) Albaanias on kriis, mis ohustab Balkani poolsaare geopoliitilist stabiilsust ning tekitab suurt muret ja ärevust. Valitsuse ja opositsiooni poliitiline ummikseis seab kahtluse alla Albaania võimalused ELiga ühineda ning peaminister Sali Berishal ei ole mitte mingisugust kavatsust tagasi astuda. Ehkki Albaania ja Põhja-Aafrika riikide hiljutiste sündmuste vahel on mõningaid sarnasusi, on nende ühine joon vaesus, töötus, korrumpeerunud ja klientelistlik kord ning demokraatia puudumine. Kuigi Albaania poliitiline kriis on ajutiselt summutatud, tuleb meil Albaaniaga tihedat koostööd teha, et leevendada sealset poliitilist olukorda. Komisjon peaks selgitama, kuidas ta kavatseb tagada kreeklaste ja teiste Albaanias elavate vähemuste õigused süsteemi tõrgeteta ja demokraatliku toimimise kaudu ning tugevdada Frontexi jõude Kreeka ja Albaania vahelisel piiril, arvestades ohtu, et poliitiliste rahutuste tõttu tabab Kreekat sisserändajate laine. Komisjon peaks võtma tõsiselt arvesse ka asjaolu, et albaanlastel ei ole enam vaja viisat Türki sõitmiseks, mistõttu on sealt lihtsam ületada ebaseaduslikult Euroopa lõunapiiri, alustades Kreekaga, mis on esimene sihtkoht ja millele järgneb kogu ülejäänud Euroopa.
