Letecká bezpečnost: seznam EU uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy (rozprava) 
Předsedající
Dalším bodem je rozprava o otázce k ústnímu zodpovězení, kterou Komisi předložil Brian Simpson jménem Výboru pro dopravu a cestovní ruch ohledně letecké bezpečnosti: seznamu EU uvádějícím letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy - B7-0205/2010).
Silvia-Adriana Ţicău
zastupující autora. - Paní předsedající, otázku předložil Brian Simpson jménem Výboru pro dopravu a cestovní ruch Evropského parlamentu v návaznosti na zprávu Komise zhodnocující účinnost seznamu EU uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ("černé listiny EU"). Černá listina EU byla vytvořena v roce 2006 s cílem jmenovat, pranýřovat a dokonce zakázat ty letecké společnosti, které nesplňují mezinárodní bezpečnostní požadavky. Byla to odpověď na obavy ve věci spolehlivého uplatňování mezinárodních norem pro leteckou bezpečnost a důsledek několika vážných leteckých havárií, které se staly v krátkém rozmezí let 2004 a 2005.
Po čtyřech letech nyní vidíme, že se černá listina osvědčila jako účinný a důležitý prostředek prosazování norem pro bezpečnost Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a ochrany občanů EU. Dnes před námi stojí otázka, jak na tomto úspěchu můžeme nyní stavět? Jinými slovy, jak můžeme ochranu rozšířit i za naše hranice, abychom dále pracovali na zlepšování bezpečnosti letecké dopravy celosvětově? Úkolem černé listiny je nejen stanovit, kde hrozí bezpečnostní rizika, ale také zajistit, aby tyto informace byly účinně sdělovány občanům EU. Jak lze v souladu s tím zajistit, aby občané EU cestující mimo Evropu znali letecké dopravce, kterým byla sice zakázána činnost, ale mohou i dál poskytovat své služby v jiných regionech světa?
Jak jistí si můžeme být tím, že bude cestujícím hrozící situace známa i v případě, kdy bylo poskytovateli letecké dopravy povolení odebráno, a na černé listině se tudíž nevyskytuje? Viděli jsme, že bylo účinné sloučení jednotlivých vnitrostátních černých listin pod jedním seznamem na úrovni EU. Tento náš seznam je však dobrý pouze do té míry, jak kvalitní je náš přístup k informacím ohledně bezpečnosti poskytovatelů letecké dopravy. Jak můžeme na tyto informace, které tvoří základ seznamu, navázat zlepšováním přístupu k dalším věrohodným a spolehlivým informacím? Znamená to soustředit se nejen na posilování kontrol v členských státech EU, ale také na uznávání údajů získávaných od států mimo EU.
Mohu se Komise zeptat, zda uvažuje o vytvoření jednotné a standardizované předletové kontroly a o podávání zpráv o těchto kontrolách? Co se týče zvýšení kvality údajů získaných od třetích zemí, zváží Komise možnost vytvoření účinného systému sdílení spolehlivých informací, které by vznikaly za účelem jakési celosvětové černé listiny, o níž vím, že již byla předmětem jednání v minulosti? Dále je vhodné poukázat na to, že černá listina se osvědčila jako účinné opatření podněcující letecké společnosti ke splnění mezinárodních norem pro leteckou bezpečnost. Jak se však můžeme aktivněji podílet na splnění konečného cíle zlepšování bezpečnosti letectví v celosvětovém rozměru? Myslím tím to, jakým způsobem Komise zamýšlí podpořit vnitrostátní orgány letecké dopravy při nápravě nedostatků zjištěných audity ICAO a jak hodlá zlepšit dohled ze strany této organizace?
Naším stěžejním úkolem je zajistit účinnou komunikaci s veřejností, kromě toho je však z dlouhodobého hlediska i nadále mimořádně důležitá naše práce, která se týká podpory prosazování mezinárodních norem pro bezpečnost letecké dopravy po celém světě. Jedině tím se totiž v konečném důsledku zlepší bezpečnost pro všechny cestující. Výbor pro dopravu a cestovní ruch Evropského parlamentu se těší na spolupráci s Komisí ve vytváření seznamu EU uvádějícím letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy (černé listiny EU), a zúročení toho, co jsme v této oblasti již dosáhli.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Paní předsedající, děkuji paní Ţicăuové za její velmi kladné zhodnocení postoje k černé listině. Komise je přesvědčena, že stávající opatření již velmi vysokou úroveň informovanosti a práv cestujících na letech v rámci Evropské unie a mimo ni zabezpečují.
Seznam leteckých dopravců, kteří v Evropské unii podléhají zákazu provozování letecké dopravy, je dostupný široké veřejnosti na internetu a prostřednictvím cílených informačních aktivit. Při každém doplnění seznamu Komise úzce spolupracuje s evropskými a mezinárodními asociacemi cestovních kanceláří. Tak mohou tyto subjekty poskytovat cestujícím tu nejlepší pomoc.
Vnitrostátní orgány civilního letectví a letiště na území členských států jsou povinny cestující na tento seznam EU upozorňovat, a to jak na svých internetových stránkách, tak případně rovněž ve svých prostorách.
Pro osoby, které si přejí vycestovat mimo Evropskou unii, je seznam zdrojem užitečných informací, jak se vyvarovat využívání služeb těchto leteckých společností. Seznam nemá mezinárodní účinnost - neplatí mimo Evropskou unii. Proto nařízení stanoví právo každého cestujícího znát totožnost letecké společnosti, jejíchž služeb na své cestě využívá. Smluvní dopravce - nebo cestovní kancelář či poskytovatel zájezdů - musí cestujícím při vytváření rezervace sdělit totožnost leteckého dopravce nebo dopravců provozujících daný let. Cestující také musí být již při odbavení či nejpozději při nástupu do letadla informován o jakékoli změně provozujícího dopravce. Nařízení také cestujícím dává právo na náhradu nákladů či přesměrování cesty, pokud byl dopravce, který přijal rezervaci, následně na seznam zařazen a dotčený let tak musel být zrušen.
Informace pro sledování a zhodnocení shody poskytovatelů s mezinárodními normami pro bezpečnost pocházejí z několika zdrojů; jmenovitě z bezpečnostních prověrek Mezinárodní organizace pro civilní letectví, z podkladů poskytnutých příslušnými úřady třetích zemí, z podkladů poskytnutých Evropskou agenturou pro leteckou bezpečnost v rámci jejích prohlídek a šetření na území Evropské unie či technických misí mimo Evropskou unii, dále z výsledků předletových kontrol letadel či leteckých dopravců provedených na letištích EU v rámci Programu posuzování bezpečnosti zahraničních letadel dle požadavků příslušných předpisů EU, a také jsou získávány z informací o nehodách a z vyšetřovacích zpráv ze závažných nehod.
Chtěl bych se dále zmínit, že Evropská komise v tuto chvíli nemá úplný seznam všech zemí, v nichž platí obdobné právní předpisy, jako v EU, ale některé státy - Korejská republika, Bahrajn a Saúdská Arábie - uplatňují tatáž omezení, jež definoval evropský seznam.
Mohu potvrdit, že Komise je připravena spolupracovat s Parlamentem na skutečném zlepšení předpisů týkajících se černé listiny, avšak listina již tolik potřebnou bezpečnost letového provozu zajišťuje.
Christine De Veyrac
jménem skupiny PPE. - (FR) Paní předsedající, jelikož jsem pro toto nařízení byla před téměř pěti lety zpravodajkou, jsem velmi ráda, že jsme vytvořili fungující mechanismus, který mohl být v průběhu let dokonce ještě rozšířen. Zpráva Komise o uplatňování nařízení o "černé listině" se zdá být komplexní a obsahuje mnoho podnětů k zamyšlení. Souhlasím především s myšlenkou celosvětové černé listiny, která jediná zůstává zárukou celosvětově harmonizované úrovně letecké bezpečnosti.
Ráda bych nicméně položila několik otázek Komisi. Zaprvé by mne zajímalo, jakým způsobem je zajištěné právo na ochranu v případě, že je činnost zakázána ne jen jednomu leteckému dopravci, ale všem dopravcům v zemi. Oznámí tuto skutečnost všichni letečtí dopravci, nebo jen orgán civilního letectví dotčené země, a jak se v tomto směru mohou zapsání na černou listinu vyhnout bezpeční letečtí dopravci?
Další velmi důležitou otázkou je podle mne sledování letadel. Sleduje Komise i nadále všechna letadla leteckého dopravce, který byl zapsán na černou listinu nebo mu bylo povolení odebráno, aby tak zajistila, že tato letadla nevzlétají znovu pod jiným jménem? Označila v tomto ohledu Komise státy, jejichž vlajky jsou pravděpodobně využívány jako smluvní a které přijímají letecké dopravce, jimž byla zakázána činnost a kteří si tak později jen změní jméno a zemi registrace? Dále, dostává Komise v případě, že je letecký dopravce zařazen na černou listinu, zprávy o tom, že cestovní kanceláře a prodejci letenek informovali cestující a nahradili jim náklady či nabídli jinou možnost cesty?
A konečně na závěr bych se chtěla zeptat na konkrétní věc: řada poslanců obdržela různá sdělení, která by se dala označit jako naléhavá a týkají se Indonésie, jejímž všem dopravcům byla zakázána činnost; žádá se v nich, abychom Komisi vyzvali k vyjmutí Indonésie z této černé listiny. Tento nátlak mi připadá nepatřičný, protože obchodní zájmy nemohou být ceněny výše než životy cestujících. Zajímalo by mne, jaká je současná situace v této zemi, a ráda bych věděla, zda Indonésie, která je na černé listině již několik let, podnikla kroky k nápravě nedostatků, ze kterých byla obviněna.
Saïd El Khadraoui
jménem skupiny S&D. - (NL) Paní předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, mít tuto rozpravu v době, kdy je celé evropské letectví v chaosu, je zjevně poněkud surrealistické, ale chápu, že zítra budeme mít příležitost pro tematickou a naléhavou rozpravu a přesně takovou ji budeme vést.
Černá listina je sama o sobě vysoce důležitým tématem, a mimo jiné i díky úsilí paní de Veyrac, která na ní při její přípravě před několika lety odvedla skutečně náročnou práci, můžeme tuto listinu prohlásit za úspěch. Musíme to zúročit a poučit se ze zkušeností, které jsme získali. Je tady několik oblastí, kde je potřeba realizovat další kroky.
V prvé řadě to je komunikace s cestujícími. Je správné, že cestující musí být informováni, jestliže je let, který si někde rezervují, například v cestovní kancleáři, zakázán; často ale dochází k tomu, že cestující se pro vnitrostátní let rozhodnou, až když jsou na konkrétním místě. Můj návrh proto je, abychom prověřili, zda by bylo možné, aby cestovní kanceláře a letecké společnosti, jež rezervují letenky do zemí, kde jsou neprověřené letecké společnosti a neprověřená letadla, o této skutečnosti informovaly cestující automaticky, i kdyby samotné tyto společnosti a letadla pochopitelně na černé listině nebyly. To je potřeba důkladně zanalyzovat.
Druhým souvisejícím tématem je pomoc cestujícím, jak se vyvarovat letadel, leteckých společností a zemí, které byly na černou listinu zapsány. U pomoci pro třetí země, a hlavně země nejchudší, při budování jejich kapacit, by Evropská unie mohla poskytnout podstatně rozsáhlejší pomoc a know-how a zajistit, aby také orgány letecké dopravy měly na vyřešení otázek, s nimiž se potýkají, potřebnou kapacitu. Jedním z bodů, které zmínila před okamžikem paní de Veyrac, je samozřejmě klamání lidí. Je náš systém doopravdy tak nepropustný? Jsme si jistí, že neexistuje žádná skulina, díky které by letecké společnosti ze zemí uvedených na černé listině mohly provozovat své služby skrze jiné země či ostrovy? Mámě několik příkladů takové činnosti.
Na závěr bych i já rád podotknul, že bychom měli pracovat na celosvětové černé listině. Zajímalo by mne, jaké úsilí jste již spolu s vašimi kolegy, například na úrovni ICAO, vyvinuli, aby se tato listina stala skutečností.
Gesine Meissner
jménem skupiny ALDE. - (DE) Paní předsedající, v tuto chvíli je provoz v našem vzdušném prostoru zastaven - to víme, řada kolegů se o tom již zmínila. Brzy budeme diskutovat o tom, jakým způsobem můžeme tuto situaci napravit. Možná bychom se měli obávat, že letecké společnosti budou muset brzy čelit ještě větším problémům, obzvláště z hospodářského hlediska. To samozřejmě nesmí mít negativní vliv na bezpečnost.
Jde o bezpečnost letectví pro evropské cestující. Je naším velkým úspěchem, že máme v Evropě možnost volného pohybu a spotřebitelé si mohou svobodně zvolit, jak chtějí cestovat, lety jakých dopravců si přejí využít a jakých ne. Abychom se mohli svobodně rozhodovat, je nutno mít ovšem i všechny příslušné informace.
Právě jsme si vyslechli, že tato černá listina funguje již od roku 2006, a lidé že by v zásadě měli být informovaní, zda cestují bezpečně nebo ne. Pro mě je otázka velmi jednoduchá - stejně jako o tom hovořili paní De Veyrac a pan El Khadraoui - zda jsou nějaké skuliny v tomto systému a zda je opravdu vždy zajištěna informovanost lidí o tom, že situace je nebezpečná. Chceme prostě to, aby každý, kdo cestuje letadlem v Evropě, cestoval a doletěl bezpečně.
A konečně hraje v souvislosti s leteckou bezpečností svou úlohu to, že spotřebitelé se chtějí dozvědět, zda je letecká společnost dostatečně finančně silná. Letecké společnosti se musí pravidelně obracet na příslušné vnitrostátní orgány a zajišťovat si povolení létat v evropském vzdušném prostoru - a nejedná se pouze o prověření toho, zda splňují všechny povinnosti týkající se bezpečnosti, provádějí veškeré předepsané kontroly a jsou schopny bezpečně převážet osoby, zjišťuje se rovněž to, zda mají dostatečné finanční zázemí a budou schopny dlouhodobě obstát v dopravním podnikání. Pokud vím, dodnes nebyla na černé listině jediná evropská letecká společnost. I přesto jsme vloni řešili otázku společnosti SkyEurope. Co se stalo pak? Evropští občané měli u této evropské společnosti zakoupené letenky, ale neměli jediný náznak toho, že je tato společnost na pokraji bankrotu. Nastoupili do letadla, ale zpátky už se nedostali, takže žádné informace, které by je pomohly ochránit, neměli.
To mne udivuje, že i když Komise tvrdí, že má informace k dispozici a že je zveřejňuje, existuje dokonce povinnost jejich zveřejňování - že například tato informace zveřejněna nebyla. Opravdu můžeme zaručit, že veškeré informace, které cestující potřebují vědět, všechno, co je nutné, je jim vždy předáno? Ráda bych na tyto otázky dostala v rozpravě odpověď.
Eva Lichtenberger
jménem skupiny Verts/ALE. - (DE) Paní předsedající, pane komisaři, v otázce navrhování této černé listiny Parlament prokázal velkou iniciativu. Pracoval rovněž uvážlivě, což znamená, že spotřebitelům listina poskytuje tu nejvyšší možnou míru ochrany. Je však třeba zjistit - a to je také otázka, která vyvstala teď -, zda se černá listina reálně osvědčila i s ohledem na aktuální situaci.
Moje první otázka proto zní: je možné získat nformace přes internet, ale u některých leteckých společností to není tak snadné. Sama jsem to zkoušela. Občas je obtížné nalézt například informace o navazujících letech, které vyžadují mezipřistání ve třetí zemi. Zde je tedy problém.
Nyní ke druhé otevřené otázce, která mne osobně velmi zajímá: jaké zkušenosti měli lidé s pronájmem letadel s posádkou, tzv. "wet leasing"? Objevily se zde vážné obavy ohledně mezery v právní úpravě, která by mohla být zneužita podniky s nevalnou pověstí. Jaký je současný stav? Došlo v této záležitosti k nějakým pozitivním či negativním změnám?
Třetí, a velice důležitá otázka: měl tento způsob regulace společností pomocí černé listiny i preventivní účinek, aby tyto letecké společnosti - zejména mimoevropské - lépe plnily pravidla bezpečnosti? Jak funguje adresné schvalování jen některých letadel patřících určité letecké společnosti, pokud jí do Evropy dovolujeme létat pouze těmi letadly, kde si můžeme být jistí, že nedojde ke škodám?
Ryszard Czarnecki
jménem skupiny ECR. - (PL) Paní předsedající, pane Piebalgsi, i když si vůbec nejsem jistý, tak doufám, že sopečná činnost na Islandu nijak nedolehne na evropské cestující, hovoříme-li o ceně letenek. Přesto máte pravděpodobně pravdu, že přerušení leteckého provozu bude asi vyrovnáváno zvýšením těchto cen. Tato skutečnost by nemusela být v zájmu spotřebitelů a je důležité ji zmínit. Již tradičně probíhá diskuse na toto téma v Evropském parlamentu. To ukazuje, jaký význam této otázce přikládáme. Mluvil jsem o této záležitosti před několika měsíci. Tehdy hovořila i řada z vás a pamatuji si, že i během minulého volebního období jsme o této otázce hovořili velice otevřeně. Po všem, co již bylo řečeno, mám k tomu osobní poznámku. Jeden novinář z nejvlivnějších novin v Polsku se mne zeptal "Co vy to v tom Evropském parlamentu děláte? Jedná se přece o tak nedůležitý problém." Až teď si média uvědomila, že to je problém naopak velmi významný, že se v něm jedná o bezpečnost, a že z hlediska zájmů evropských občanů, daňových poplatníků, voličů a spotřebitelů je to problém naprosto zásadní.
Je nenormální, abychom spravovali černou listinu v rámci Evropské unie, a přitom abychom nevěděli, jaká je situace mimo Unii. Je to úplně schizofrenní situace.
A na závěr velice důležitá věc: evropský cestující za svou bezpečnost nesmí nést další náklady - je to koneckonců záležitost, která se týká států a vlád.
Mathieu Grosch
(DE) Paní předsedající, pane komisaři, z tohoto pohledu byla černá listina zajímavým úspěchem tohoto Parlamentu pod vedením Christine De Veyracové a jejích kolegů v předchozím volebním období.
Černá listina však může mít vliv na letecké společnosti, země či letadla, a já jsem přesvědčen, že Komise by v tomto případě měla k otázkám, které tu zazněly, poskytnout ještě další podrobnější informace, především pokud jde o to, do jaké míry mají společnosti vliv na rozhodovací procesy v různých zemích a proč se tento proces váže k jednotlivým letadlům.
Nicméně i další rozvoj je pro nás důležitý. Už v rozpravě před několika lety jsme vysvětlili, že velmi důležitou otázkou pro nás zůstává, aby Komise zlepšila přijímání návazných kroků na akty a opatření v oblasti komunikace, přinejmenším s Parlamentem. Existují zde totiž otázky, které pro nás stále zůstávají otevřené, v neposlední řadě sledování leteckých společností, ale i situace, kdy letadlo může v určitý moment vzlétnout pod jiným jménem, naše komunikace je však důležitá také proto, že v dnešní době takováto rozhodnutí, zejména v případě, kdy by mohla být přijímána na poslední chvíli, vyžadují vyšší úroveň transparentnosti.
Tím se dostávám k bodu, který je pro mne nanejvýš důležitý: informace. Celkově vzato jsme všichni toho názoru - a myslím, že to platí napříč politickými skupinami - že naši občané a zejména cestující mají právo na to, aby je společnosti systematicky informovaly, že fakta související s černou listinou lze bez jakýchkoli problémů obdržet na letištích i v cestovních kancelářích a aby tyto kanceláře, obzvláště při letech do dnes nechvalně známých "určitých zemí", upozorňovaly cestující při vyřizování rezervace na problematické společnosti, a že by to vlastně měla být jejich povinnost.
Naším cílem je, aby se toto opatření, které již úlohu ve zlepšování bezpečnosti skutečně plní, nevztahovalo jen na Evropu a na evropské cestující, ale aby bylo přijato v celém světě.
Fiona Hall
Paní předsedající, chtěla bych poukázat na záležitost, která je s leteckou bezpečností úzce spjata a která zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby černá listina EU fungovala co nejefektivnějším možným způsobem.
V prosinci 2008 přijala Rada kodex chování EU pro transfery zbraní. Ten upravuje podmínky vývozu vojenské technologie a dalšího vojenského vybavení z EU. Panují však obavy, že evropské zbraně jsou i nadále vyváženy do oblastí konfliktu a ne všechny země EU, které zbraně vyvážejí se kodexem řídí.
V potírání nelegálních dodávek zbraní se však velmi osvědčil jeden nástroj, jímž je seznam EU uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy (černá listina EU). Podle švédské studie z roku 2008 se ukázalo, že nákladní letečtí dopravci, kteří se podíleli na transferech zbraní do oblastí konfliktu, jsou současně těmi provozovateli, jež obvykle porušují normy pro leteckou bezpečnost.
Možná ani nepřekvapí, že lehkovážný přístup dopravců k bezpečnosti, se u některých z nich projeví i ve vztahu k přepravovanému nákladu. Kladným důsledkem v této souvislosti je nicméně skutečnost, že přísná opatření v oblasti kontroly letadel koncipovaná na ochranu evropských občanů pomáhají chránit i občany jiných světadílů, především Afriky, před destrukcí, kterou představují konflikty přiživované hojně dostupnými malými a lehkými zbraněmi.
Chtěla bych proto Andrise Piebalgse jako komisaře pro rozvoj požádat, aby se osobně angažoval v úsilí Komise o účinné a systematické zavádění černých listin..
Marian-Jean Marinescu
(RO) Černá listina nebezpečných leteckých přepravců je opatření k ochraně evropských cestujících, a já jej s radostí vítám. Vytvořená listina by měla být účinně zveřejňována, a to jak Evropskou komisí, tak členskými státy, a zejména cestovními kancelářemi. Za současného stavu vše závisí jen na dobré víře a dobré vůli cestovních kanceláří a poskytovatelů zájezdů.
Na druhé straně je třeba nalézt řešení situací, kdy je konkrétní destinace obsluhována jen nebezpečnými leteckými dopravci. Mnoho dopravců na černé listině obsluhuje destinace v rozvojových nebo nerozvinutých zemích v Africe a jihovýchodní nebo střední Asii. Z toho vyplývá jedna oprávněná otázka: do jaké míry lze ještě zaručit spravedlivou hospodářskou soutěž mezi velkými leteckými dopravci z Evropy, Spojených států a Dálného východu a malými společnostmi založenými v těchto rozvojových zemích?
V tomto ohledu se domnívám, že musíme přemýšlet, jak může Evropská unie pomocí zvyšování bezpečnosti a zabezpečení jejich letů podpořit jejich rozvoj, spíše než je zákazem vyloučit z trhu. Evropské unii to zároveň umožní splnit svou čestnou povinnost podporovat udržitelný rozvoj odvětví letecké dopravy v těchto znevýhodněných státech.
Jörg Leichtfried
(DE) Paní předsedající, rád bych se k situaci nejdřív obecně vyjádřil a pak se zeptal na dvě nebo tři věci podle toho, kolik času mi necháte. Moje obecná připomínka je následující. Zdá se mi až směšné, že my, skupina Pokrokové aliance socialistů a demokratů v Evropském parlamentu, jsme ve třech zprávách o letecké bezpečnosti měli k dispozici celkem devět minut řečnické doby. Zítra se samozřejmě na toto téma pořádá zvláštní schůze, i přesto jsem však přesvědčen, že by tato sněmovna měla věnovat více pozornosti otázkám, jejichž důsledky lidé skutečně pociťují, a naopak se v rozpravách trochu méně zabývat problémy, jejichž význam je uměle nafouknutý.
Co se týče samotných otázek, pane komisaři - pro mne jsou nejdůležitější tyto: jaká je situace v oblasti code-share letů - tedy letadel, která sice létají pod evropskou společností, ale následně jsou využity jinými společnostmi, i těmi, co jsou na černé listině? Děje se něco, aby ti, kdo potřebují letět, měli dostatečné informace? Pro mne je tato otázka skutečně palčivá a čekám, že mi odpovíte. Zůstanu jen u této jedné otázky.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, řešíme-li nyní leteckou bezpečnost - a pozítří budeme hovořit a hlasovat o Evropské agentuře pro leteckou bezpečnost (EASA) - rád bych využil situace a promluvil o další problematické oblasti.
Lidé, kteří se angažují v Rakousku a jinde v Evropě v leteckém sportu, se potýkají s tím, že životně důležitý soubor pravidel pro takové sporty je dostupný jen v angličtině. Tito sportovci často umí anglicky výborně, avšak občas není lehké porozumět již tak složitému tématu v odborném žargonu cizího jazyka. Ve výsledku se pak členské státy snaží získat odborné posudky od EU. Takto vynaloženému času a úsilí bychom se podle mne mohli vyhnout, pokud by byla pravidla dostupná v příslušných jazycích. Já sám se pokouším vytvářet životně důležité předpisy pro letecké sporty také v němčině a francouzštině, tedy ve dvou jazycích s širším vlivem.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Na černé listině je po aktualizaci ze dne 30. března tohoto roku zapsáno 278 společností ze 17 zemí. EU musí rozvinout své technické a správní kapacity,, jejichž prostřednictvím zajistí dodržování nezbytných norem pro civilní letectví a zaručí, že v Evropské unii budou moci létat jen ty letecké společnosti, které splňují pravidla pro mezinárodní bezpečnost. Zároveň je však nutné pomáhat třetím zemím, aby i ony zlepšily své normy pro leteckou bezpečnost.
Třetí země by měly usilovat o zlepšení schopnosti svých příslušných orgánů sledovat letecké dopravce, jimž udělují licence. Rozbory bezpečnosti letů prováděné v Evropské unii u leteckých dopravců ze třetích zemí budou zahrnovat též prohlídky letadel těchto společností na zemi. Z nových poznatků vyplývá, že v uplynulém roce se tito dopravci potýkali s vážnými potížemi a haváriemi. Cestujícím je však třeba po celou dobu cesty poskytovat informace, které se musí týkat všech společností, jež tito cestující ke své cestě využijí. Příslušné informace by cestující měli obdržet nejpozději ve chvíli, kdy nakupují letenku.
Andris Piebalgs
člen Komise. - Paní předsedající, rád bych poděkoval všem za jejich otázky. Je to poselství o tom, že postoj této sněmovny k černé listině je velmi kladný. Jménem místopředsedy Kallase vám mohu slíbit, že zlepšíme komunikaci o této záležitosti s Parlamentem.
Také vám mohu slíbit, že veškeré vznesené dotazy budou řešeny na úrovni písemných odpovědí, protože na všechny z nich bych ve zbývající minutě a půl určitě nestihnul ústně odpovědět. Budu se tedy teď věnovat jen některým dotazům, ovšem zdaleka ne proto, že bych na ostatní nedokázal odpovědět.
Zaprvé jsou to mezinárodní aspekty: Komise vynakládá na posílení mezinárodní spolupráce se třetími zeměmi maximální úsilí, a to nejen tím, že se je snaží přimět k účasti na programu posuzování bezpečnosti zahraničních letadel, který zahrnuje všech 40 států v Evropě, ale též zapojováním těchto států do projektů, jejichž cílem je dosáhnout celosvětových standardů.
Hodně spolupracujeme i s ICAO. Na konci března jsme se v Montrealu zúčastnili bezpečnostní konference ICAO na vysoké úrovni a v současnosti jednáme o memorandu o spolupráci, které by mělo k další spolupráci s touto organizací rovněž přispět. Máte pravdu, že je třeba k této otázce přistupovat globálně, ale zároveň bychom neměli podcenit dopady tohoto řešení s černou listinou na další země.
Pro příklad zmíním Indonésii, na niž jsem byl dotazován. Indonésie věnovala modernizaci svého leteckého systému, včetně právních předpisů, organizace schvalujícího orgánu, a tedy i postupů certifikace, a dohledu nad leteckými společnostmi usazenými v této zemi, nemalé úsilí. Doposud se prokázalo, že k významnému zlepšení došlo u čtyř leteckých dopravců: Garuda, Airfast, Mandala a Premier. Stalo se tak s přispěním Komise, ale i členských států a průmyslu. Je to proces vyžadující dostatek zdrojů, ovšem Komise s těmito orgány a leteckými dopravci v zemi dále velmi úzce spolupracuje a zajišťuje další pozitivní vývoj. Náš přístup tak jednoznačně podporuje země v tom, aby změnily svůj přístup k letecké bezpečnosti, a to je jen jeden z příkladů.
Skončím jednou velmi důležitou otázkou, jíž je informovanost spotřebitelů. Požadujeme, aby cestovní kanceláře při rezervaci informovaly cestující, a to buď ústně, nebo písemně. Cestovní kanceláře také často požadují, aby se cestující, kteří jsou ochotni cestovat s dopravcem, jemuž je zakázána činnost, vzdali jakýchkoli práv na pozdější náhrady, ale rád odpovím na všechny dotazy písemně, protože vidím, že zneužívám vaší laskavosti, paní předsedající.
Předsedající
Rozprava je skončena.
Franz Obermayr
(DE) Paní předsedající, rád bych hovořil podle článku 173 jednacího řádu kvůli události, která se zde stala před několika minutami, konkrétně během jednominutových projevů. Ve chvíli, kdy jste vyzvala Hans-Petera Martina, byl ještě zde a procházel okolo nás. V žertu jsme se jej zeptali, jestli prospal svůj vlastní projev, a on se místo odpovědi zastavil, srazil paty a zasalutoval hitlerovský pozdrav.
Takové jednání je nepřijatelné, paní předsedající, je to závažné porušení pravidel této sněmovny dle článku 9, a proto vás vyzývám, abyste se proti takovému nevhodnému a nepřijatelnému jednání ohradila. Také vás tímto žádám, abyste se ujistila, že toto gesto je zachyceno v záznamu. Je to nepřijatelné. I když to snad byla jen komická provokace, v této sněmovně není pro takové vtipy místo.
Předsedající
Velice vám děkuji za upozornění. Podíváme se na to znovu a budeme se touto věcí odpovídajícím způsobem zabývat.
Písemná prohlášení (Článek 149)
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz  
Paní předsedající, s odkazem na otázky položené panem Simpsonem bych rád požádal Komisi, aby vysvětlila, jaké nové postupy a plány připravuje v souvislosti se zajišťováním bezpečnosti cestujících z členských států, kteří využívají služeb leteckých společností, jejichž vnitrostátní lety nespadají do jurisdikce Evropské unie, ale trvale porušují předpisy a ohrožují tak cestující. Navrhuji Komisi, aby o této záležitosti uzavřela prostřednictvím vysoké představitelky mezinárodní dohodu, která by se stala zárukou naší společné bezpečnosti. Navíc bych byl rád, kdyby černá listina zpřístupňovala podrobné informace o leteckém dopravci včetně odpovídajících dat a statistik, aby ukázala rizika, jimž jsou cestující vystaveni, a to jak z pohledu bezpečnosti, tak pohodlí.
Artur Zasada  
Dnešní rozprava je pro bezpečnost cestujících, kteří létají nad Evropskou unií, bezpochyby velice významná. Těší mne skutečnost, že se členské státy EU v oblasti postupů a technologií mezinárodní letecké dopravy řídí normami ICAO. Je však zjevné, že se letecká doprava neomezuje jen na vzdušný prostor Evropské unie. Proto vyvstává otázka: jak můžeme zajistit pasažérům z EU bezpečnost i mimo území Evropské unie? Evropská komise by podle mého názoru měla povzbuzovat země, které nepatří do Společenství k tomu,, aby spolupracovaly na vytvoření černé listiny založené na standardech EU, nebo zaujmout vůdčí roli při vytváření celosvětové černé listiny. Kromě toho bych vás také rád upozornil na možný problém: bude Komise v případě, že sleduje leteckého dopravce uvedeného na listině, podrobně sledovat i celý letový park, který patří danému dopravci? Mohlo by se totiž stát, že tato letadla nepoužije přímo dopravce uvedený na listině, ale že je bude využívat například jiná společnost, která si letectvo najímá u různých charterových stájí.
