Výsledky zasedání Evropské rady ze dne 11. a 12. prosince 2008 - Půlrok činnosti francouzského předsednictví (rozprava)
Předseda
Dalším bodem jsou prohlášení Rady a Komise o výsledcích zasedání Evropské rady z 11. a 12. prosince a prohlášení úřadujícího předsedy Rady o zprávě o činnosti francouzského předsednictví.
Chtěl bych velmi vřele přivítat předsedu Evropské rady, francouzského prezidenta Nicolase Sarkozyho. Vítejte již potřetí během francouzského předsednictví v Evropském parlamentu!
Chtěl bych rovněž velmi srdečně přivítat předsedu Evropské komise Josého Manuela Durãa Barrosa a zástupce Komise. Jsem potěšen, že zde dnes vidím tolik komisařů. Všechny vás velmi vřele vítám!
(Potlesk)
Dámy a pánové, provést hodnocení je úkolem skupiny předsedů a vaším úkolem, hovoříte-li za skupinu. Avšak nejprve bych chtěl pronést několik úvodních poznámek.
Pane předsedo Sarkozy, převzal jste předsednictví během rušného období, kdy bylo třeba rozhodného jednání a akce. Potýkáte se s těmito výzvami, včetně problému Gruzie, finanční krize, hospodářských obtíží a dalších problémů. Jako předseda Evropské rady jste v tomto Parlamentu potřetí a navštívil jste Parlament a hovořil s námi před tím, než jste se stal předsedou Evropské rady.
Ve svém oficiálním sídle, Elysejském paláci, jste také několikrát uspořádal Konferenci předsedů a pozval jste Komisi a Parlament do hlavního města vaší země na působivou oslavu konanou dne 1. července, tedy v den, kdy jste se ujal předsednictví, která byla rovněž podnětnou ukázkou vaší rozhodnosti sjednotit Evropu.
V Paříži jsme se znovu setkali ve dnech 13. a 14. července. Dne 13. července u příležitosti středomořského summitu svolaného kvůli založení Unie pro Středomoří. Dne 11. listopadu, 90 let po konci první světové války, jste nás také pozval na vzpomínkovou mši do Verdunu.
Všechny tyto příležitosti vyjadřují vaše uznání Evropskému parlamentu. Za to bych vám chtěl velmi srdečně poděkovat. A nyní bych vás požádal, abyste promluvil k Evropskému parlamentu.
Nicolas Sarkozy
Pane předsedo, dámy a pánové, když se Francie ujala předsednictví, situaci v Evropě ovládalo zastavení procesu ratifikace Lisabonské smlouvy poté, co byla v irském referendu odmítnuta.
Vůbec jsme si nepředstavovali, že by mohla vypuknout válka mezi Gruzií a Ruskem, a neuměli jsme si představit závažnost finanční, a poté i hospodářské, krize, se kterou se bude Evropa potýkat.
Pane předsedo, francouzské předsednictví se snaží opírat všechny své akce o dvě přesvědčení: prvním je, že svět potřebuje silnou Evropu, a druhým, že Evropa nemůže být silná, bude-li rozdělená. Samozřejmě jsem si jist, že se nejedná o nijak originální myšlenky, ale kvůli tomu nejsou o nic méně důležité.
Během posledních šesti měsíců jsme se pokoušeli zajistit, aby byla Evropa jednotná a silná a aby myslela samostatně. Co je to silná Evropa? Je to Evropa, která uvažuje, která je o něčem přesvědčena, která má odpovědi a představivost. Je to Evropa, která se nespokojí s tím, aby někoho následovala a která odmítá konsensus vycházející výlučně z toho, co nebylo řečeno, z problematických otázek a z toho, že čas vyléčí všechny rány, protože jsem přesvědčen, že čím déle budeme čekat, tím složitějšími se věci stanou.
Konečně toto předsednictví udává rytmus mezinárodním událostem, které zvrátily organizaci naší práce, a určitě není mou úlohou, abych to hodnotil. Pouze bych vám chtěl říci, jak se potýkáme s různými problémy.
Když v srpnu, 8. srpna, propukla gruzínská krize. Měli jsme pouze jediný cíl: zastavit válku a nedovolit, aby se zvrhla ve druhou Bosnu. Abych byl upřímný, a nesoudil příliš přísně, když byl zahájen konflikt v Bosně - v Evropě -, Evropa tam nebyla. Byly to Spojené státy, naši přátelé a spojenci, které nesly svou odpovědnost, a Evropa je následovala.
Předsednictví horlivě usilovalo o to, aby se Evropa chopila své odpovědnosti, a v srpnu, 12. srpna, jsme zahájili jednání o příměří, načež následovala dohoda o stažení vojsk ze dne 12. září. Nakonec se válce zabránilo, zahájilo se stahování, a především - díky všem členským státům EU - zůstala Evropa jednotná.
Nebylo to předem jasné, protože vzhledem k historii mnoha zemí, bolestivé historii těch Evropanů, kteří žili tolik let za železnou oponou, v podrobené Evropě, rozdělené Evropě, obětované Evropě, bylo zcela přirozené, že různé země měly rozdílné názory na naše ruské sousedy než ti, kdo znají pouze svobodu.
Přesto zůstala Evropa jednotná a předsednictví společně s předsedou Evropské komise se ze všech sil snažily zabránit nekontrolovanému roztočení válečné spirály. Dne 8.srpna stály ruské jednotky 40 km od Tbilisi; do dnešního dne opustili takřka všichni ruští vojáci gruzínské území, kromě Osetie a Abcházie.
Evropa dala pocítit svou přítomnost, aniž by se však nechala zatáhnout do agresivní politiky v zázemí našeho ruského souseda. Jsem přesvědčen, že do budoucna je naší jedinou možností spolupracovat s našimi sousedy na dosažení podmínek hospodářského rozvoje, bezpečnosti a míru a vysvětlit jim, že chtějí-li hrát úlohu na celosvětové úrovni - a Rusko je velká země -, bude třeba, aby dodržovali hodnoty, postupy a zvyklosti, jež se velmi liší od těch, které v Evropě používali v jiné době.
(Potlesk)
Evropa byla na místě. Pak přišla finanční krize. Nevznikla v srpnu 2007, jak jsem zaslechl: v srpnu 2007 začaly problémy, ale systémová finanční krize, kterou nyní pociťuje celý svět, začala, když se Spojené státy rozhodly pro to, co se nakonec ukázalo jako velmi závažný krok, tedy umožnit bankrot společnosti Lehman Brothers dne 18. září 2008. Tehdy, právě tehdy, jsme se ocitli ve finanční krizi globálního a bezprecedentního rozsahu.
Společně s předsedou Barrosem se snažíme o dvě věci. První je jednota Evropy, na čemž pracujeme postupně: nejdříve tím, že jsme shromáždili čtyři největší evropské země v rámci Komise, Evropské centrální banky a předsednictví euroskupiny; poté jsme poprvé od roku 2000 uspořádali setkání zemí euroskupiny na úrovni vedoucích představitelů států a vlád, a konečně v září jsme prostřednictvím shromáždění všech vedoucích představitelů států nebo vlád vypracovali plán obnovy evropských bank, který podporují všechny evropské země. Bylo to, jak víte, obtížné, protože závažnost krize způsobila předčasná rozhodnutí některých zemí: jsem si jist, že nemohly jednat jinak, například Irsko, když bylo zavaleno útoky na celý svůj bankovní systém.
Konečně se o měsíc později Evropa sjednotila kolem jediného plánu podpory bank a společně s předsedou Barrosem jsme se pokusili přeměnit evropský plán podpory, jenž má zastavit náš hroutící se bankovní systém, na celosvětový plán. Spojené státy postoupily od Paulsonova plánu I k Paulsonovu plánu II a nyní mají Paulsonův plán III, který je očividně inspirován evropským plánem I.
Netvrdím, že došlo k nápravě všeho; pouze říkám, že pokud by členské státy, Komise a evropské instituce nepřevzaly svou odpovědnost včas, dámy a pánové, čelili bychom nyní bezpříkladné vyhlídce zhroucení nebo bankrotu některých členských států a zničení evropského bankovního systému.
Evropa ukazuje svou jednotu a solidaritu. Mám na mysli zejména nechvalně proslulý víkend, kdy jsme potřebovali uvolnit 22 miliard EUR na úvěr pro Maďarsko, které bylo zasaženo poté, co bylo nutné uvolnit 17 miliard EUR pro Ukrajinu. Stále panují určité obavy ohledně pobaltských zemí, nehledě na celosvětové problémy, s nimiž se musíme potýkat.
Za finanční krize se Evropa sjednotila: požádala o washingtonský summit, požádala o G20 a dne 2. dubna v Londýně uspořádá summit o reformě světové finanční správy. Evropa hovoří jedním hlasem a říká, že chce kapitalismus založený na podnikání, nikoli na spekulacích, že chce reformu finančního systému, jinou úlohu rozvíjejících se ekonomik a etický kapitalismus; Evropa hovoří jedním hlasem, a hájí tak své zásady.
Dámy a pánové, pokud se týká hospodářské krize, nevyvíjí se diskuse přímo. Nevyvíjí se přímo ze dvou důvodů. Prvním je finanční situace, která není ve všech zemích stejná; druhým je, že nejsou stejné naše ekonomické kultury a politické subjekty. Takže nakonec všichni uznali, že je třeba koordinované podpory ve výši zhruba 1,5 % HDP, jak doporučovala Komise.
Zcela chápu, že mohou být lidé překvapeni určitým nesouhlasem, pochybami, zmatením a nedorozuměními. Chtěl bych upozornit ty, kdo sledují Evropu, že zde máme 27 zemí a že není jednoduché určit těmto 27 zemím současně stejnou politiku v době, kdy může být jakákoli země pod tlakem voleb - protože nevolíme všichni ve stejný den -, a v této sněmovně, chrámu evropské demokracie, všichni chápou, že nadcházející volební kampaně příliš nepřispívají k dosažení konsensu. Přes to všechno Evropa vytvořila za probíhající finanční krize společnou politiku, podařilo se jí téměř vytvořit společnou politiku pro hospodářskou krizi.
Také jsme se věnovali Unii pro Středomoří. Spíše se domnívám, že k vyjasnění dvou věcí byly nezbytné koordinace a kompromisy. Jednou je, že pokud Evropa dostatečně nepřispěje k míru na Blízkém východě, nikdo to za nás neudělá: na světě není žádná země, která by byla schopna podpořit mír mezi Izraelem a arabským světem. Evropa musí sehrát svou úlohu a musí nechat pocítit svou přítomnost, abychom předešli čelní srážce mezi arabským světem na jedné straně a hlavní světovou velmocí, Spojenými státy, na straně druhé.
Pokud se týká Unie pro Středomoří, jedná se o organizaci pro trvalý dialog mezi Evropou a Středomořím, včetně arabských zemí. Takový dialog potřebujeme my i Arabové. Evropa ho potřebuje, aby přestala být čistým dárcem a mohla mít politické důvody pro podporu míru, a aby tak namísto toho, že se spokojí s platbami, rovněž požadovala mír, vyvážený mír, zejména mezi Palestinci, kteří mají právo na moderní, demokratický a bezpečný stát, a Izraelem, který má právo na bezpečnost země, jež je zázrakem demokracie.
V rámci tématu Unie pro Středomoří bylo třeba určitého přesvědčování: přesvědčování, že Unie pro Středomoří nezpochybňuje jednotu Evropy, ale naproti tomu ji posiluje. Konečně, dámy a pánové, my jakožto Evropané můžeme být hrdí, že Unii pro Středomoří spolupředsedá předsednictví EU a že má pět náměstků generálního tajemníka, včetně izraelského a palestinského: je to poprvé, co arabské země uznaly Izrael za člena výkonného orgánu regionální organizace, jako je Unie pro Středomoří, a to je historický úspěch.
Chtěl bych ocenit Bernarda Kouchnera, který skvěle jednal na marseilleském summitu a dosáhl výsledku, o kterém jsme ani nesnili. Na oplátku Izraelci souhlasili s účastí Arabské ligy na činnosti Unie pro Středomoří. Tato unie nebude nijak bránit ani českému, ani švédskému předsednictví v budoucím rozvoji východních partnerství, která Evropa potřebuje.
Nyní se budeme zabývat energetikou a změnou klimatu. Ohledně tohoto tématu hovořme jasně: byl to neslavný boj a jsem si docela jist, že každý má důvody k nespokojenosti. Někdo se domnívá, že toho od průmyslu očekáváme příliš mnoho, jiní, že toho neočekáváme dost, jedna skupina si myslí, že bychom měli jít tímto směrem, druhá si myslí, že jiným směrem. Nakonec stanovilo německé předsednictví lhůtu do konce roku 2008. Stanovilo tři cíle - "třikrát 20" - a dohoda, kterou jsme uzavřeli v rámci Evropské rady a o níž doufám, že ji zítra Evropský parlament přijme, ve své podstatě odpovídá vašim cílům.
Musím být čestný a prohlásit, že by měly být všechny strany vyrozuměny o svých úkolech. Pro Evropu by bylo šílenstvím, kdyby se vzdala vlastních cílů právě ve chvíli, kdy nový prezident Spojených států stanovil ambiciózní cíle v oblasti ochrany životního prostředí pro nejmocnější zemi světa. Bylo by to nezodpovědné, protože pokud by Evropa nedosáhla jednoty ohledně energetického a klimatického balíčku Komise, nemohli bychom očekávat, že nás vyslyší Indie, Čína, Brazílie a všechny ostatní země světa, které se nyní musí chopit odpovědnosti za environmentální rovnováhu planety.
Abychom toho dosáhli, museli jsme být přesvědčiví a museli jsme nalézt prostor pro kompromis. O čem to bylo? Řekl jsem, že bychom se nikdy neměli vzdát cíle třikrát 20, ale je třeba, aby každý zde pochopil, že země, jako jsou nové východní členské státy, kde se těžký průmysl stal obětí přechodu od komunistického systému na tržní ekonomiku, souhlasily se zachováním referenční úrovně roku 2005, přestože měly dobré důvody pro požadavek na použití jiného referenčního roku, například 1990. Nebylo by to žádné překvapení s ohledem na to, co se v těchto zemích stalo a čím si prošly. Hovořím za pozorného dohledu Jeana-Louise Borlooa, který mě v těchto jednáních beze zbytku, neochvějně a účinně podpořil. Nechtěl jsem, aby bylo dosaženo proaktivního přístupu k životnímu prostředí na úkor sociální politiky, což by mohlo způsobit zhroucení těchto nových členů EU.
Fundamentalistům bych chtěl sdělit, že se podle mého nikdy nejednalo o ukládání požadavků v oblasti životního prostředí Polsku, Maďarsku a dalším, ale raději nestavět tyto země do situace, ve které by došlo ke zhroucení sociálního systému, a nenutit je, aby si musely vybrat mezi ochranou životního prostředí a růstem. Navrhli jsme nový druh růstu: udržitelný, ekologický růst, který by zabránil zvyšování cen a takovému dopadu na polské, maďarské a východní pracovníky, který nemůže tolerovat žádná demokratická vláda na světě.
Chtěl bych také dodat, že jsem na své poslední návštěvě Parlamentu velmi pozorně naslouchal vašim obavám. Někteří z vás mi říkali - a já to chápu: "vzdal jste se svých cílů, pane prezidente, protože jste souhlasil s jednomyslností pro rozhodování v Radě." Souhlasil jsem s jednomyslností z jednoho prostého důvodu: rozhodnutí v oblasti životního prostředí, která Evropa učiní, nesmí být vnucená, ale dobrovolná. Umíte si představit, jak slabá by byla dohoda, kdyby se k ní některé země nepřipojily? Jak důvěryhodný by byl klimatický a energetický balíček, kdyby byl ratifikován většinou, když se každý může přesvědčit o tom, že je to jednomyslnost, jež zaručuje splnění našich politických závazků?
(Potlesk)
Kromě toho mě někteří z vás upozorňovali, že se jednalo o záležitost spolurozhodování, a já bych rád uvedl, že jsem ho využil. Pane předsedo, musím se vší poctivostí říci, že viditelná přítomnost Parlamentu, která byla rozhodující pro dosažení dohody o energetickém a klimatickém balíčku, byla významným motivačním faktorem pro ty vedoucí představitele států a vlád, kteří byli méně ochotní k uzavření dohody.
V každém případě vám dnes předkládám jednomyslnou dohodu všech 27 vedoucích představitelů států nebo vlád o energetickém a klimatickém balíčku. Naložte s ní podle své vůle.
Zakončím dvěma stručnými poznámkami. Pokud se týká přistěhovalecké politiky, je pro Evropu nepředstavitelné - zejména pro státy schengenského prostoru, který je založen na volném pohybu osob a zboží pokračovat bez rozvoje společných hodnot pro vytvoření společné přistěhovalecké politiky. Práce je hotova a musím říci, že to proběhlo bez přílišného zdůrazňování. Vy v Evropském parlamentu jste učinili hodně pro utišení debaty o přistěhovalecké politice, která na vnitrostátní úrovni není vždy příkladem respektu k lidem, klidu, rozvahy a odpovědnosti. Nyní disponujeme jednomyslným základem společné přistěhovalecké politiky.
Nyní krátce k obraně; příští rok budeme mít společně s kancléřkou Merkelovou příležitost uspořádat summit NATO v Kehlu a Štrasburku. Pro mne je v tomto ohledu naším dosavadním nejdůležitějším rozhodnutím, to, že od nynějška 27 zemí chápe, že bezpečnostní a obranná politika náleží Evropě a NATO, že evropská bezpečnostní a obranná politika obdobnou politiku NATO doplňuje a neodporuje jí.
Nakonec zde máme institucionální problém. Po zamítavém hlasování v Irsku jsem se s Bernardem Kouchnerem vydal na pozvání irského ministerského předsedy Briana Cowena do Dublinu a ke zděšení některých lidí jsem prohlásil, že jediným způsobem, jak tento problém překonat, je znovu se poradit s našimi irskými přáteli. Toto prohlášení rozpoutalo debatu, jako by bylo neuctivé vyzvat lidi, že mají další příležitost rozhodnout!
Jaký je dnešní stav věcí? Dnes se 25 zemí nachází téměř na konci procesu ratifikace Lisabonské smlouvy. Dvacátá šestá, Česká republika, právě přijala důležité rozhodnutí, kdy ústavní soud prohlásil, že se ratifikační proces může uskutečnit, a ministerský předseda Topolánek v odvážném a odpovědném projevu prohlásil, že jeho cílem je navrhnout ratifikaci Lisabonské smlouvy. Tak nám zbývá Irsko.
Jedná se o dohodu, které jsme dosáhli jednomyslně. Především zaručuje, že pokud Lisabonská smlouva vstoupí v platnost, bude mít každá země jednoho komisaře. Vím, že je to pro některé z vás zdlouhavé, stejně jako pro některé vlády, které jsou přesvědčeny, že by Komise měla být menší, a tím efektivnější. Avšak chtěl bych vás požádat, abyste se zamysleli nad tímto: chceme-li Lisabon - a Evropa potřebuje silné, trvalé instituce -, můžeme jej mít pouze tehdy, budou-li Irové hlasovat a budou-li hlasovat pro, potřebujeme novou situaci. Evropská rada navrhuje, aby za této nové situace měl každý členský stát jednoho komisaře.
Druhým prvkem dohody je, že jsme učinili určité politické závazky týkající se irské debaty, například v oblastech neutrality, zdanění a rodiny. Tyto politické závazky nebylo obtížné učinit, takže kde je problém? Nejlepší je vyložit karty na stůl. Problémem je právní síla, kterou budou tyto politické závazky mít, protože Irsko disponuje ústavním soudem, a proto není pochyb, že kampaň proti Lisabonské smlouvě - což je jejich právem - půjde k irskému ústavnímu soudu, aby se zeptala, jakou sílu mají tyto politické závazky.
Kompromis navržený předsednictvím zní: žádná opětovná ratifikace Lisabonské smlouvy pro ty, kteří tak již učinili, a žádné změny Lisabonské smlouvy. Podle mě nemá smysl vyřešit jeden problém vytvořením 26 jiných. To je jasné. Na jedné straně při příštím rozšíření Evropy - pravděpodobně přistoupení Chorvatska v roce 2010 nebo 2011, půjde-li vše podle plánu - budeme, pane předsedo, potřebovat novou smlouvu, abychom mohli Evropu rozšířit o nový členský stát. Proto navrhujeme, abychom při rozšíření Evropy, nikoliv do té doby, přidali dva prvky do smlouvy o přistoupení s Chorvatskem: prvním bude "irský" protokol a druhý se bude týkat počtu poslanců Evropského parlamentu. Evropské volby se budou konat na základě Niceské smlouvy. Nemyslím si, že by existovala nějaká jiná možnost, protože některé členské státy by měly podle Lisabonské smlouvy v Evropském parlamentu zaručeny další poslance. Tímto problémem se můžeme rovněž zabývat při příštím rozšíření.
Proto se irská vláda odvážně zavázala k uspořádání dalšího referenda o Lisabonské smlouvě do konce roku 2009. To znamená, že pokud se věci obrátí správným směrem, a doufám, že ano - přestože je to na rozhodnutí Irů -, pak Lisabonská smlouva vstoupí v platnost o rok později.
Dámy a pánové, ani v tomto případě se nejednalo o jednoduchou záležitost k diskusi nebo organizaci, ani to nebude jednoduché, ať pro Iry, nebo další, ale evropský duch je především duchem kompromisu. Nemůže-li 27 z nás dosáhnout kompromisu, nemá cenu mít evropskou myšlenku. Evropskou myšlenkou je naslouchat druhým a spolupracovat na nalezení společných cest, abychom se vyhnuli problémům.
Na závěr bych chtěl poděkovat především Evropskému parlamentu. Chtěl bych rovněž podotknout, že pro předsednictví bylo velmi snadné a příjemné udržovat kontakty se všemi skupinami v této sněmovně, ať již je jejich směřování levicové či pravicové, liberální nebo ekologické, suverenistické či federalistické. Všichni svým způsobem ukazujete, že si přejete, aby se Evropa pohnula kupředu. Za předsednictví musím upřímně říci, že při dosahování výsledků hraje Parlament rozhodující úlohu. Dokonce bych chtěl prohlásit, že je snazší hovořit, pracovat a jednat s Evropským parlamentem, než s jinými kontakty, aniž bych uváděl jména. Na konci předsednictví je třeba být konkrétní v pochvalách, ale obecný při politováníhodných skutečnostech.
Rovněž bych chtěl uvést, že se pokoušíme spolupracovat v tandemu s předsedou Evropské komise, přičemž každý známe své úkoly, a abych k němu byl spravedlivý, předsednictví by nikdy nedosáhlo těchto výsledků, kdyby úzce nespolupracovalo s předsedou Barrosem. Domnívám se, že je to důležité zmínit, neboť to je, alespoň z mé zkušenosti, pravda.
Konečně bych chtěl poděkovat vedoucím představitelům států a vlád. Dámy a pánové, když budou státy odporovat, Evropu nevybudujeme: to je více než zřejmé. Jakkoli jste Evropany, Evropa není nepřítelem národů a národy nejsou nepřáteli Evropy. Řeknu vám jednu věc: pokud se nepokusíme pochopit problémy všech demokratických vlád, daleko se nedostaneme. Je chybou pokoušet se jít proti vedoucím činitelům zvolených představitelů svých zemí: to není evropský ideál, to je fundamentalismus, a já proti fundamentalismu bojuji celý svůj život, i proti evropskému fundamentalismu, protože když slyším "evropský fundamentalismus", zapomínám na slovo evropský a slyším pouze slovo fundamentalismus a fundamentalismus nikdy nebude dobrá myšlenka. Bylo by historickou chybou pokoušet se vybudovat Evropu proti vůli národů. Vedoucí představitelé vlád přijímají své úkoly a země zase svoje.
Závěrem bych chtěl v osobní rovině uvést, že jsem se toho během půlročního předsednictví hodně naučil a svou práci jsem si velmi užíval. Chápu, proč jsou poslanci Evropského parlamentu tolik zanícení ohledně své práce, protože když máme šest měsíců na to, abychom pochopili a zabývali se problémy 27 zemí, zjistíme, že pokud se týká tolerance, otevřenosti myšlenek a porozumění, je Evropa bezpochyby nejkrásnější ideou vymyšlenou ve 20. století a že takovou Evropu potřebujeme více než kdy jindy. Pokoušel jsem se Evropu přimět k pohybu, ale Evropa mě změnila. Chci uvést ještě jednu věc, protože je to moje velmi hluboké přesvědčení.
(Potlesk)
Opravdu se domnívám, že by všem vedoucím představitelům států a vlád prospělo, kdyby se chopili svých úkolů, především proto, že by jim to pomohlo pochopit, že problémy, s nimiž se potýkají jejich země, mohou být často vyřešeny pouze po dohodě s jejich sousedy. Rovněž by pochopili, že přes všechny naše rozdíly existuje mnoho a mnoho věcí, které nás spojují, a rovněž by se naučili něco velmi důležitého: že je pro Evropu snazší mít velké cíle než malé.
Poslední záležitostí, o níž jsem z hloubi svého srdce přesvědčen, je, že je jednodušší uspět v Evropské radě, Evropském parlamentu a Evropské komisi s velkými projekty než s malými, protože malé projekty postrádají hybnou sílu, kterou potřebujeme pro překonání národního sobectví. Potřebujeme velké projekty, velké cíle a velké myšlenky: pomocí těchto velkých myšlenek a velkých cílů můžeme překonat národní sobectví. Nechť tak Evropa zůstane ambicózní a nechť chápe, že svět potřebuje, aby rozhodovala! Když zameteme věci pod koberec, pouze odsouváme problémy na později. Problémy je třeba řešit tady a teď a není pravda, že evropské instituce zastavují přijímaná rozhodnutí. Přijímání rozhodnutí brání nedostatek odvahy, nedostatek hybné síly: je to oslabení ideálu. Rozhodnutí nemohou čekat na Lisabon! Nesmíme čekat na zítřek, ale přijmout rozhodnutí nyní, a hluboce věřím českému předsednictví, že bude v práci francouzského předsednictví pokračovat.
(Hlasitý potlesk)
Předseda
Pane úřadující předsedo Rady, chtěli bychom vám poděkovat - a potlesk naše poděkování jasně vyjádřil - za vaše vystoupení, ale zejména za vaši odvahu a vaše odhodlání sloužit Evropě.
Než předám slovo předsedovi Komise, chtěl bych srdečně přivítat dva ministry, Bernarda Kouchnera a Jeana Louise Borlooa, kteří výrazně přispěli k úspěchu francouzského předsednictví. I vás oba velmi srdečně vítám.
Zejména bych chtěl přivítat Bruna Le Mairea, ministra pro evropské záležitosti, který v úřadu nahradil Jeana-Pierra Jouyeta. Jean-Pierre Jouyet nyní předsedá francouzskému regulačnímu orgánu pro finanční trhy a v minulosti jsme s ním velmi úspěšně spolupracovali. Chtěl bych využít této příležitosti a srdečně mu poděkovat.
Doufám, že mi dovolíte, abych v přítomnosti dalších evropských institucí - vím, že to není běžný postup - poblahopřál Klausi Hänschovi, bývalému předsedovi Evropského parlamentu z let 1994-1997 a poslanci Evropského parlamentu od prvních přímých voleb, k jeho včerejším 70. narozeninám. Rád bych mu za nás srdečně poděkoval a vyjádřil naše uznání za všechnu jeho těžkou práci pro Parlament a Evropskou unii.
Nyní bych chtěl požádat předsedu Evropské komise Josého Manuela Durãa Barrosa, aby vystoupil před Evropským parlamentem.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, výsledek posledního zasedání Evropské rady se zapíše do historie EU. Evropská rada může jen zřídka kdy přijmout tolik rozhodnutí o tak zásadních politických otázkách. Zřídka kdy měla Evropa příležitost vyjádřit své uspokojení nad tolika pozitivními výsledky, dokonce trojnásobným úspěchem. V obtížné a velmi naléhavé krizové situaci se nám podařilo uskutečnit znatelný pokrok pro budoucnost Evropy a Evropanů. To je Evropa, na níž všichni tak lpíme: Evropa schopná toho nejlepšího.
Kromě dalších důležitých závěrů, týkajících se zejména bezpečnostní a obranné politiky, bych rád zdůraznil tři konkrétní oblasti: Lisabonskou smlouvu, hospodářskou obnovu a energetiku a změnu klimatu.
27 členských států spolupracuje, aby nalezlo společnou cestu a pokračovalo v politickém procesu vedoucímu k Lisabonské smlouvě. My v Evropské komisi jsme tuto smlouvu vždy podporovali a máme důvod se domnívat, že pokud budeme naslouchat obavám našich irských přátel, budeme schopni nalézt podstatné prvky řešení.
27 členských států kladně zareagovalo na iniciativu Komise ze dne 26. listopadu a rozhodlo o koordinaci svých plánů hospodářské obnovy, aby odolaly výjimečně těžké bouři. Dnes se shodujeme na růstu ekonomiky okolo 1,5 % HDP Evropské unie, jak doporučila Komise. Tento koordinovaný plán se vypořádá s recesí, a zejména lépe pomůže nejzranitelnějším členům společnosti. Současně nám umožní investovat do našich ekonomik tak, aby se přizpůsobily budoucím problémům. To znamená, že nám tato krize umožní investice do sociální Evropy a Evropy reforem.
Podle legislativních návrhů předložených Komisí dne 23. ledna 2008 a na základě významného přispění Evropského parlamentu se 27 členských států jednomyslně shodlo na závazku přeměnit Evropu na ekologickou, nízkoenergetickou ekonomiku pro budoucí generace. Dohoda o naší politice v oblasti energetiky a klimatu se drží cíle dosažení cílen "třikrát 20 %" do roku 2020. Tento historický průlom, bude-li zítra potvrzen touto sněmovnou, značí vítězství Evropy jakožto partnera, jinými slovy evropských institucí spolupracujících ruku v ruce s členskými státy v duchu spolupráce a se silnou společnou vůlí uspět.
Zde bych chtěl znovu zdůraznit naši vděčnost francouzskému předsednictví Rady za to, že Evropa uspěla jako partner. Pane předsedo, vaše předsednictví prochází výjimečně napjatými ekonomickými okolnostmi, jak jste nám právě připomněl: bezprecedentní finanční krizí a válkou mezi Ruskem a Gruzií. Vaše předsednictví čelilo těmto problémům účinně, s rozvahou a, jak se odvážím tvrdit, s citem a vervou. Francie je zpět v Evropě, řekl jste v předvečer dne vašeho zvolení, a my o tom ani minutu nepochybujeme: dokonce bych chtěl říci, že jsme ani neměli příležitost pochybovat, což mě velmi těší.
Proto bych chtěl co nejsrdečněji poblahopřát prezidentu Sarkozymu a celému týmu francouzského předsednictví: ministrům jeho vlády, diplomatům a odborníkům. Odvedli jste vynikající práci.
Jménem Evropy vám děkuji.
(Potlesk)
Pokud se týká úspěchu Evropy jako partnera, rád bych také podotkl, že jsem velmi hrdý na ústřední úlohu, kterou sehrála Komise, na její schopnost chopit se politické iniciativy založené na důkladné technické připravenosti a vhodnosti jejích návrhů. Komise prokazuje, že je stále nepostradatelnou silou při realizaci politických představ. Členské státy byly schopny dosáhnout jednomyslné dohody na základě návrhů Komise o energetice a změně klimatu, které byly poprvé předloženy na konferenci v Hampton Court na podzim 2005, prostřednictvím politické dohody o cílech z března 2007 a pod vedením německého předsednictví, což završily legislativní návrhy z ledna 2008. Na základě návrhů předložených Komisí ve dnech 29. října a 26. listopadu se rovněž členským státům podařilo dosáhnout dohody o společném plánu hospodářské obnovy.
Důrazná podpora těchto návrhů nám umožňuje zahájit novou éru Evropy a rád bych zdůraznil, že bez oddanosti předsednictví političtější Evropě by bylo velmi obtížné, ne-li přímo nemožné, těchto cílů dosáhnout. Přihlédněte k tomu, že jsem spolupracoval s devíti předsedy Evropské rady a mohu vám říci, jak je v současné době obtížné dosáhnout konsensu mezi 27 členskými státy, jejichž priority se občas zcela přirozeně liší. Proto v Evropě potřebujeme tohoto ducha partnerství.
Konečně, a stále k tématu úspěchu Evropy jako partnera, bych rovněž chtěl skutečně ocenit skvělou práci odvedenou v posledních měsících Evropským parlamentem, zejména pokud se týká klimatického balíčku. Bez oddanosti Parlamentu a bez neúnavné práce vašich zpravodajů, předsedů výborů a koordinátorů politických skupin by nebylo možné dosáhnout ničeho. Závěrečný kompromis, který je výsledkem trojstranných jednání z tohoto víkendu, zřetelně nese pečeť tohoto úsilí, ať již v oblasti systému pro obchodování s emisemi, dělby práce, obnovitelné energie nebo zachycování a ukládání uhlíku, kdy argumenty předložené Parlamentem umožnily zvýšit kvóty objemu, u nějž je možné financování, na 300 milionů tun.
Evropský parlament od počátku prokazoval své porozumění tomuto globálnímu kontextu: jedná se o projekt pro Evropu, ano, ale zahrnuje také příspěvek ke globálnímu úsilí a základní kámen naší strategie pro kodaňská jednání v příštím roce.
Proto doufám, že zítřejší plenární zasedání velkou většinou schválí tento výsledek naší práce. Vy, jako Evropský parlament, držíte poslední klíč k posledním dveřím, který umožní start Evropy 21. století. Evropa bude prvním globálním aktérem, který přijme právně závazná pravidla pro snížení svých emisí skleníkových plynů o 20 % do roku 2020 a současně se jasně zaváže k cíli 30 % v rámci mezinárodní dohody.
Přijetím této dohody velkou většinou Parlament vyšle velmi silný politický signál našim sousedům. Potřebujeme rovněž silný závazek našich partnerů, zejména našich partnerů z USA, a proto - jak jsem uvedl na závěr zasedání Evropské rady - se nyní my Evropané ujmeme v této záležitosti vedoucí úlohy, a proto můžeme říci našim přátelům z USA: "Ano, můžete! My můžeme; vy můžete!" Takový je signál, který musíme vyslat Spojeným státům, aby spolu s námi mohly pracovat na dosažení skutečné celosvětové dohody.
Svět kolem nás se mění, a stejně tak i Evropa. Společně jsme přijali řadu klíčových rozhodnutí, abychom vybavili Evropu prostředky, jejichž pomocí uspěje v éře globalizace, ochrání své obyvatele před dopady hospodářské a finanční krize, vytvoří podmínky pro obnovu udržitelného růstu a rovněž povedou k úsilí o reformu finančního systému a globální správy. Během několika posledních měsíců jsme při řešení těchto problémů urazili dlouhou cestu, ale - buďme upřímní - pro příští týdny a měsíce zbývá ještě mnoho práce.
V oblasti změny klimatu se nyní musíme zaměřit na přípravu jednání v Kodani. V oblasti globální správy, a zejména pokud se týká reformy finančního systému, je třeba, abychom připravili londýnský summit G20. Ohledně plánu hospodářské obnovy je třeba, abychom politickou dohodu převedli do konkrétních opatření. Ve všech těchto oblastech bude klíčem k úspěchu pokračující úzká spolupráce mezi institucemi Společenství. Zejména pokud se týká finanční a hospodářské krize bude třeba, aby nás jakožto spoluzákonodárci a rozpočtový orgán podpořily Parlament a Rada. O tom budu mít zítra dopoledne možnost podrobněji diskutovat s Konferencí předsedů Evropského parlamentu, ale dovolte mi ve stručnosti naznačit, co nás čeká.
Pokud se týká rozpočtu Společenství, zvýšíme od začátku roku 2009 předběžné platby, aby měly členské státy rychlejší přístup k prostředkům až do výše 1,8 miliardy EUR. Komise dnes přijme návrh na přizpůsobení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci současné situaci a k usnadnění přístupu k prostředkům. Pokud se týká nevyužitých finančních prostředků z rozpočtu Společenství, Evropská rada umožnila Komisi navrhnout přerozdělení prostředků pro projekty v oblasti infrastruktury transevropských energetických a širokopásmových propojení a k podpoře energetické účinnosti. Pro roky 2009 a 2010 předpokládáme částku ve výši 5 miliard EUR. Významná částka bude vyhrazena pro demonstrační projekty v oblasti zachytávání a ukládání uhlíku, která doplní financování ze systému pro obchodování s emisemi.
Spoléhám na to, že s podporou Parlamentu přesvědčíme všechny, kteří stále odmítají využití těchto nevyužitých prostředků. Důvěřuji francouzskému předsednictví, že realizuje jasné politické závěry Evropské rady. Je důležité, aby byl nyní na všech úrovních postupu rozhodování přijat cíl zveřejněný Evropskou radou.
Aby urychlila investice ze strany členských států, Komise rovněž tento týden navrhne dočasnou dvouletou výjimku z de minimis hranice pro státní podporu až do výše 500 000 EUR. Chtěl bych také zmínit využití zrychlených postupů ve směrnicích o zadávání veřejných zakázek v letech 2009 a 2010 kvůli současným výjimečným okolnostem. Budu hovořit zcela srozumitelně. Zatímco si současná krize žádá zrychlení postupů, nemůže v žádném případě sloužit jako záminka k pozastavení platnosti pravidel hospodářské soutěže nebo státní podpory, jež jsou páteří našeho jednotného trhu. Je třeba, abychom zachovali integritu našeho vnitřního trhu. Jedná se o jeden z největších evropských úspěchů - stejně jako je i euro. Chceme-li evropskou reakci, jež bude skutečně evropská, je třeba, abychom dodržovali pravidla Paktu stability a růstu a pravidla vnitřního trhu.
Komise rovněž zajistí, že se členské státy zaváží provádět svá vnitrostátní opatření koordinovaně. Provedeme to pomocí dobře vyzkoušených nástrojů - Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost a Paktu stability a růstu.
Žijeme ve výjimečné době, která si žádá výjimečná opatření. Francouzské předsednictví hraje významnou úlohu při krátkodobém krizovém řízení stejně jako při směrování Evropy na cestu ke dlouhodobému zotavení a obnově hospodářského růstu, ale v nadcházejících měsících je toho třeba udělat ještě mnoho. Věřím, že zachováním Evropy založené na partnerství mezi Evropskou komisí, Evropským parlamentem a Radou uspějeme, a prospějeme tak všem Evropanům.
Předsedající
Pane předsedo Komise, chtěli bychom vám poděkovat za vaše vystoupení, a zejména za vaši oddanost.
Joseph Daul
Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Evropské komise, dámy a pánové, především bych chtěl ocenit pozoruhodnou práci předsednictví Rady během posledního půl roku.
Pane Sarkozy, ve velmi krátkém čase se vám podařilo vytvořit skutečně politickou Evropu: a Evropu, která se postavila Rusku, která umožnila setkání G20, která je nyní respektovaným aktérem reforem světového finančního systému a která si stanovila pragmatickou a ambiciózní přistěhovaleckou politiku; konečně Evropu, jež se dohodla na prostředcích koordinované reakce na hospodářskou krizi a která převzala vedoucí úlohu v rámci mezinárodních jednání o boji proti změně klimatu.
Pane předsedo, podle výsledků vašeho předsednictví jste názorným příkladem myšlenky politické akce, již středové a pravicové strany vždy podporovaly. Naši občané chtějí konkrétní opatření a pragmatická a racionální řešení přijatá vedoucími představiteli, kteří si dovedou zachovat chladnou hlavu. To se Evropské komisi, Evropskému parlamentu a Radě podařilo pod vedením francouzského předsednictví.
Tváří v tvář finanční krizi nám politika záruk bankovních vkladů, rekapitalizace ohrožených institucí a finančních injekcí pro podporů úvěrů, to vše koordinovaně, umožnila zabránit řetězovým reakcím a ztrátám tisíců evropských pracovních míst.
V posledních měsících se ukázalo, že na výzvy, jako je hospodářská a finanční krize, může reagovat pouze jednotná, silná Evropa, a ukázalo se také, že náš společenský model, sociálně tržní ekonomika, může vytvořit vhodnou rovnováhu mezi zaměstnavateli a zaměstnanci, což všem umožní, aby profitovali z výsledků své práce a dosahovali svých cílů bez zbytečné zátěže nebo zbytečných překážek, a zajistí opravdovou solidaritu. Tento společenský model chceme my pravicoví a středoví politici nadále rozvíjet.
Pane Barroso, pane Sarkozy, dámy a pánové, vítám výsledky dosažené na jednání Evropské rady o klimatickém a energetickém balíčku. Je to výsledek, který Evropu v této oblasti posouvá do popředí a ukazuje, že i v tak složité otázce můžeme mezi 27 členskými státy dosáhnout v rekordním čase jednomyslné dohody.
Balíček, který Rada přijala v pátek, a v rámci sobotního trojstranného dialogu, srovnává naléhavost problému změny klimatu a potřebu podporovat naše hospodářské a sociální zájmy.
Blížíme se ke konci dlouhých jednání a rád bych poblahopřál všem zúčastněným, zejména svým kolegům poslancům z mé politické skupiny. Není to otázka vítězství nebo porážky: dosáhli jsme dohody mezi třemi institucemi a Evropská unie ukázala, že je schopna zaujmout vedoucí postavení v boji proti změně klimatu. Nyní je třeba tuto výhodu využít zdvojnásobením jejího výzkumného úsilí a podporou inovace a nových technologií.
Rovněž je třeba, abychom působili na naše obchodní partnery, včetně rozvíjejících se ekonomik, jež jsou jedněmi z největších znečišťovatelů, aby převzali svou odpovědnost. Zejména očekáváme, že v tomto ohledu uskuteční reálná opatření nová Obamova administrativa.
V této neklidné době je zřejmé, že Evropa potřebuje ve svých rozhodnutích větší stabilitu a efektivitu. Je pravda, že jsme i přes potřebu jednomyslnosti v posledních měsících pokročili, ale nic nenaznačuje, že bude jednoduché tento úspěch zopakovat.
Skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) žádá všechny země, všechny dotčené obyvatele, aby na základě znalosti veškerých faktů přijali svou odpovědnost a rozhodli o ratifikaci Lisabonské smlouvy. Žádáme je, aby rozlišovali mezi povrchními slogany a realitou, mezi populismem a odpovědností.
Co lidé chtějí? Chtějí plán pro změnu klimatu, na který mohou být pyšní, sociální model, který mohou odkázat svým dětem, nebo chtějí demagogické návrhy, které nejsou ničím jiným než plýtváním jejich časem? Otázka sama poskytuje odpověď. "Ano" pro Lisabonskou smlouvu poskytne prostředky pro splnění našich cílů. Na závěr znovu poděkuji francouzskému předsednictví za jeho politické úsilí a doufám, že následující předsednictví prokáže stejnou oddanost. To si přeji do roku 2009.
(Potlesk)
Martin Schulz
Pane předsedo, dámy a pánové, na závěr svého vystoupení jste, pane Sarkozy, řekl, že jste se pokusil Evropu posunout, ale Evropa vás změnila. Nejste sám.
Francouzské předsednictví také změnilo ostatní, například Daniela Cohna-Bendita. Když jsme minulý týden po naší schůzce odcházeli z Elysejského paláce, poskytl jste nám policejní doprovod s rozsvícenými majáčky a já seděl v autě s panem Cohnem-Benditem a před námi jeli policisté. Řekl jsem mu: "Podívejte, jak se doba změnila! V roce 1968 vás honila policie a nyní se ženeme Paříží za policií."
(Potlesk)
Doba se mění a také francouzské předsednictví změnilo mnoho věcí.
Pane předsedo, minulý týden německý týdeník Der Spiegel zveřejnil váš portrét nazvaný "Všeprezident": jednoho dne jste v Paříži, další v Bruselu, dnes ve Štrasburku, zítra v Londýně, i když nebyla pozvána paní Merkelová. Není mou úlohou, abych hodnotil vaši činnost v Paříži, protože není mým úkolem, abych diskutoval o sociální nerovnováze nebo mediální politice: to mají dělat mé pařížské protějšky.
Avšak je mým úkolem diskutovat, hovořit o vašem předsednictví Evropské unii a hodnotit ho, a to hodnocení není vůbec špatné.
(DE) Pane předsedo, dámy a pánové, jsem přesvědčen, že francouzské předsednictví má pozitivní výsledky. Velkým úspěchem je klimatický a energetický balíček. Jsem potěšen, že jste ocenil Evropský parlament tak, jak si zaslouží, protože bez Parlamentu by tento balíček nebyl tak úspěšný. Konkrétně bych chtěl poděkovat našim zpravodajům. V protikladu ke Komisi a jejím 22 000 úředníkům a velkým vládním aparátům, jež máte k dispozici, mají naši zpravodajové pouze tři, čtyři nebo pět zaměstnanců. Kvalita jejich práce je prvotřídní, protože vychází z Evropského parlamentu. Je dobře, že jste to uznal.
(Potlesk)
Jako příklad si vezměme směrnici o označování emisí CO2 u automobilů. Je v ní obsaženo mnoho práce pana Sacconiho a jen málo pana Sarkozyho, ale z celkového hlediska je to velký úspěch. Je to úspěch mojí skupiny, protože Skupina sociálních demokratů v Evropském parlamentu velmi usilovala o zajištění rovnováhy mezi nezbytnými hospodářskými podmínkami, které nemůžeme přehlížet, a povinnostmi ohledně ochrany životního prostředí, s nimiž se musíme vypořádat všichni. Jsem přesvědčen, že kritika, jež zazněla zejména z vámi popsaných oblastí, naznačuje, že jdeme správným směrem. Proto bude naše skupina jednomyslně hlasovat pro uvedený balíček. Doufám, drahý Josephe, že se skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů zachová stejně! Nebo se máme bát, že bude předložen pozměňovací návrh, který odloží systém pro obchodování s emisemi? Během posledních několika dnů jsme lépe porozuměli tomu, co znamená zkratka PPE-DE. PPE lze přeložit snadno, ale DE se nám jeví jako symbol evropského zmatku. Měli byste se rozhodnout, co chcete udělat. Chcete chválit pana Sarkozyho, ale nepodpoříte ho, nebo chcete přijmout tento balíček společně s námi? Se zájmem očekáváme hlasování skupiny PPE-DE.
Chtěl bych dodat, že dohoda v prvním čtení je výjimkou. Jako Parlament neumožníme, aby nám příští Rada sdělila: "V případě klimatického balíčku se vám to tak povedlo." Pokud jste vysvětlil, že první čtení bylo prostředkem nátlaku na neústupné vedoucí představitele států či vlád, aby si uvědomili důvod, pak se v tomto případě jedná o správnou věc. Avšak nemělo by se to stát precedentem pro ostatní případy.
Za finanční krize jednáte správně. Avšak dovolte mi vás upozornit na to, co jsem říkal společně se svým kolegou Poulem Nyrupem Rasmussenem během červencové rozpravy na počátku vašeho předsednictví. Říkali jsme, že sociální nerovnováha v Evropě způsobená nerovným rozdělováním zisku a nerovné rozdělování bohatství v Evropě jsou tikající časovanou bombou. Odpověď francouzského předsednictví zněla: "To není naše hlavní priorita." V posledních šesti měsících si uvědomujete, že je to hlavní priorita. Jednal jste správně, ale kdybyste jednal dříve, bylo by možné zabránit mnoha věcem, jež je třeba řešit nyní. Vedl jste si dobře, ale možná jste jednal poněkud pozdě.
Nemáme Lisabonskou smlouvu a nyní jsme slyšeli rozhodnutí Rady. Musíme s tím žít a musíme to přijmout. Avšak všechna rozhodnutí, jež jste učinil ohledně Komise, počtu křesel v Parlamentu, o privilegiích Irů zůstanou bez užitku, dokud irský ministerský předseda nebo irská vláda nechytnou býka za rohy a neřeknou irským občanům: "Podívejte se, co se děje! Podívejte se na solidaritu Evropanů, evropských států s Irskem a představte si,co by se stalo, kdyby Irsko čelilo finanční krizi osamoceně!" Pokud irský ministerský předseda neřekne svým občanům: "Nyní musíte solidárně ve vlastním zájmu spolupracovat s Evropany!", pak to vše zase přijde vniveč. Můžeme předat celý evropský projekt těmto lidem, panu Ganleymu a jeho machinacím. Potřebujeme odvážnou irskou vládu, která nebude jednat o polovičatých kompromisech, ale která prohlásí: "Chceme Evropu a chceme tuto smlouvu!"
(Potlesk)
Francouzské předsednictví bylo úspěšné. Chtěl bych vám poblahopřát zejména ke skutečnosti, že jste se projevil jako proevropský politik tím, že jste prohlásil: "Podporuji tento evropský projekt." V minulosti jsem o tom někdy pochyboval. Některé z vašich projevů znám velmi dobře. Jako prezident jste ukázal, že se držíte toho, co jste řekl na počátku. Budu šťastný, zachová-li se následující předsednictví stejně. Děkuji vám mnohokrát! Udělal jste hodně dobrého i některé věci, které nejsou tak dobré, ale těch si dnes nebudeme všímat. Celkově jsem přesvědčen, že francouzské předsednictví posunulo Evropu kupředu, a že tak je to správné. Nejednalo se pouze o Francii, ale o celou Evropu, a konečný výsledek je dobrý. Děkuji vám mnohokrát!
(Hlasitý potlesk)
Graham Watson
jménem skupiny ALDE. - Pane předsedo, vlastnosti tohoto francouzského předsednictví jsou až pohádkové: statečný princ jedoucí na bílém koni vojenského zastrašování ze strany EU zachránit gruzínskou princeznu, Popelka z Londýna konečně přizvaná na ples a plavovlasá princezna z Berlína, která podle reakce na nótu z kancléřství do Elysejského paláce poznává, že pokud chce být s princem Okouzlujícím, musí být připravena políbit žábu.
(Smích)
Pane úřadující předsedo, domnívám se, že jste si nevybral problémy, jimž čelí vaše předsednictví, ale zvládáte je energicky, s nadšením a kreativitou a předvedl jste sílu evropské solidarity. Blahopřejeme vám k úspěšnému zasedání Evropské rady z minulého týdne. Váš harmonogram hospodářské obnovy pomůže obnovit důvěru v trhy. Váš odpor vůči protekcionismu je chvályhodný. Vaše povolení státní podpory a veřejných zakázek jsou rozumná a doplňují váš závazek, že je budou doprovázet strukturální reformy stanovené v Lisabonské strategii.
Závěry ze zasedání umožňují snížení DPH. Liberální demokraté vyzývají radu Ecofin, aby nyní snížila DPH u úsporných zařízení a zařízení v oblasti obnovitelné energie, což prospěje průmyslu i životnímu prostředí. Vítáme také obnovený závazek k udržitelným veřejným financím a rychlému návratu ke střednědobým rozpočtovým cílům. Naše reakce na recesi musí vycházet ze solidarity a zdravých ekonomik.
Podle všeho jste nalezl praktickou odpověď na irské obavy z nové Smlouvy. Nemusí to být elegantní, ale je to hodné Jindřicha IV. Navarrského: Si Paris valait une messe, Dublin vaut un commissaire. Opravdového pokroku bylo dosaženo v oblasti bezpečnostní a obranné politiky: vytvoření jednotné plánovací struktury misí EBOP, strukturovaná forma spolupráce s NATO a vyhlášení našich cílů v boji za bezpečnost.
Avšak lze vás posuzovat přísněji, pokud se týká změny klimatu. Do závěrů Rady byla vepsána smršť výhod pro podniky; nové členské státy budou uplaceny z tajných fondů solidarity; povolenky na omezení emisí a obchodování s nimi budou po dražbách odstraněny a velkým subjektům, jako například elektrárenským společnostem, budou poskytnuty výjimky, jež se rovnají supersubvencím. To vše snižuje cenu uhlíku, snižuje získané finanční prostředky a ztěžuje dosažení emisních cílů. Kromě toho systém pro obchodování s emisemi nevstoupí v platnost do roku 2013.
Moje skupina však uznává vaši zásluhu na dosažení této dohody. Vítáme dohody o úsporách energie, o přidělení poloviny výnosů na další snižování emisí skleníkových plynů a zachytávání a ukládání uhlíku. V zítřejším hlasování to podpoříme.
Od každého předsednictví toho lze očekávat více. Pozorujeme posun v oblasti společné zemědělské politiky. Chtěli bychom vidět otevření. V oblasti přistěhovalectví přichází modrá karta omotaná stuhou byrokracie, a pokud se týká obchodu, přerušení rozhovorů v Dohá tento týden nenechává příliš naděje na pokrok. Ale toto předsednictví je úspěšné a vy, pane úřadující předsedo, si zasluhujete uznání.
Po těchto šesti měsících si také pravděpodobně zasloužíte přestávku. Nemusíte dělat všechno. Přenechejte ministry financí Jeanu-Claudeovi Junckerovi. Přenechejte euro Jeanu-Claudeovi Trichetovi. Ukončete pohádku předsednictví pohádkovým koncem. Následujte rady vaší nejoblíbenější zpěvačky: C'est le temps du départ, retournez à d'autres étoiles et laissez-nous la fin de l'histoire.
(Potlesk)
Daniel Cohn-Bendit
Pane předsedo, pane Sarkozy, pane Barroso, ano, oceňujeme váš aktivní přístup a ano, pokoušel jste se posunout Evropu kupředu. Pouze jsme tu měli několik Nicolasů a osobně se mi líbil Nicolas I., který nám v červenci 2008 před ohromenou sněmovnou sdělil, že "jednomyslnost zabíjí demokracii". To řekl Nicolas I. Evropskému parlamentu v červenci 2008. Nicolas I. měl pravdu, Nicolas III. se mýlí.
Takový je můj problém s francouzským předsednictvím. Je to korouhvička, která jednou tvrdí něco, co je pravda, a podruhé to, co pravda není, a podívám-li se na něj nyní zpětně, přijmu vše, co je pravda, a vše, co nefungovalo, nechám točit na korouhvičce, protože my se od sebe lišíme.
Omezujete Evropský parlament na viagru pro vlády, ale my tu nejsme proto, abychom se nechali využívat jako prostředek, jehož pomocí budou ostatní dělat to, co nechtějí. Nikdo zde neřekl, že chceme vybudovat Evropu proti národům. Nikdo to neřekl. Instituce Společenství jsou zcela správně Evropou národů a Evropou lidí a my zde lidi zastupujeme. Chcete ratifikaci Lisabonské smlouvy a možnosti jednomyslnosti jsou přesně tím, co Lisabonská smlouva omezuje, a proč? Protože jednomyslnost zabíjí demokracii, a pokud budeme pokračovat takto, zabijeme naši schopnost vytvářet evropskou politiku.
Samozřejmě máte pravdu, když jste uvedl, že předsedové potřebují zkušenosti, ale paní Merkelová, klimatická kancléřka, byla úřadující předsedkyní, a jakmile odsud odešla a stala se pouze německou kancléřkou, upadla do spárů německého průmyslu a zapomněla na evropský zájem. Tomu jste čelil v Evropské radě a měl jste dosáhnout kompromisu mezi různými národními zájmy: kompromis, který určitým způsobem posoudíme. Budeme hlasovat pro to dobré a proti tomu, co je špatné, a nenecháme se vydírat.
Je to pravda: domnívám se, že první čtení je vydírání, protože demokratickým postupem v parlamentu je předložit návrh, vyvracet ho a vrátit se zpátky k jednacímu stolu. Proto mám i v případě klimatického balíčku určité pochybnosti ohledně dohod dosažených v prvním čtení.
Vím, že máte rád francouzské šansony, ale duet milenců vaší Françoise Hardyové: "la main dans la main, et les yeux dans les yeux, ils s'en vont amoureux sans peur du lendemain", pane Sarkozy a pane Barroso, nikoho nepoblázní. Určitě ne nás, protože to, co děláte, je omezení Komise na sekretariát Rady. Pro to je Barrosova Komise dobrá, to je vše. Nic víc!
Ano, pánové, brzy budou volby a budeme o těchto tématech hovořit, o tom, jak jste vy, z obou stran, otroky svých vlád. Zde v Parlamentu není naším úkolem sloužit našim vnitrostátním politickým stranám: naším úkolem je hájit evropské zájmy, zájmy Společenství, nikoliv národní zájmy. To jsem vám chtěl říci, nalevo i napravo.
Pokud se týká klimatického balíčku, byli jsme silní a převzali jsme vedoucí úlohu a je pravda, že cíl "třikrát dvacet" byl zcela správný, i když to nestačilo, jak jsme několikrát slyšeli. Avšak posunuli jsme se od cíle "třikrát dvacet" k legitimitě ekonomiky "čtyřikrát čtyři". Proto jsme přestali sledovat klimatický balíček, a proč? Řeknu vám proč: protože v plánu obnovy, jak jste ho navrhl - a to není vaše vina, to netvrdím -, je to proto, že v něm existují některé věci, které nemůžete udělat ani vy, pane Sarkozy, a ani vám se nemohou povést!
Například jste zbaběle ustoupil tváří v tvář německému nacionalismu. Vy, vy a pan Barroso, jste nám řekli: "1,5 % HDP", ale nakonec celý svět ví, že plán pana Obamy počítá se 3 až 4 % HDP na obnovu životního prostředí a ekonomiky, a nám se to nepodařilo. Víte, co vám pan Obama řekne? Řekne vám: "ne, nemůžete, nezvládnete to, to nestačí", stejně jako to řekl pan Krugman panu Steinbrückovi a panu Krugmanovi byla právě udělena Nobelova cena za ekonomii. Kdybych to řekl já, namítl byste, že nevím, o čem mluvím, ale řekl to pan Krugman.
Závěrem ještě jednu věc: Jak jsem řekl, plán obnovy životního prostředí nepostačuje, protože není dostačující jeho obsah. To není jen vaše chyba a není to evropský plán.
Avšak nyní vám chci říci toto. Minulý týden byl v Pekingu uvězněn významný disident Liou Siao-po. Vidíme vaši politiku vůči Číně: řekl jste nám v této sněmovně, že nemůžeme Čínu ponižovat. Neponižujete Čínu, Čína ponižuje vás. Převálcovali vás. Konec konců jste nám řekl: "Nikdo mi nezabrání, abych se v tajnosti sešel s dalajlamou v Gdaňsku." Ale ne! Sám jsem velmi hrdý na to, že tento Parlament udělil Sacharovovu cenu disidentovi Chu Ťiaovi, a jsem hrdý na to, že jsme neudělali to, co po nich chtělo předsednictví, zejména pokleknout před Číňany, zatímco oni denně vězní a mučí lidi a Evropská unie mlčí, stejně jako mlčela, když pan Putin uvěznil dav demonstrantů, kteří nepožadovali nic víc než sociální rovnost. Taková je politika: když jsou s námi důležité osoby, poklekneme, a proto odmítáme tuto politiku, pokud je vyjadřována takovýmto způsobem.
(Potlesk)
Cristiana Muscardini
Pane předsedo, dámy a pánové, také bych vám chtěla poděkovat. Protože jsem členkou skupiny s názvem Unie pro Evropu národů, je pouze přirozené, že zejména já vaše slova vítám.
Vaše předsednictví dokazuje, že projekt evropské politiky, a politické Evropy, může existovat. Pouze je nezbytné mít odvahu, jež se ukázala v konfliktu mezi Ruskem a Gruzií, a schopnost zvládnout finanční krizi novými pracovními postupy a přístupným výkladem, spíše než lpěním na Paktu stability a růstu. Vítáme a podporujeme politickou vizi předsednictví, které znovu umisťuje politiky do středu debaty, a tím i Evropu do středu světové debaty.
Jsme přesvědčeni, že by nezávislost Evropské centrální banky měla znamenat její povinnost rychleji vycházet vstříc institucím. Nyní se skutečně ukázalo, že krizi nemohou zvládnout samy centrální banky, pokud seshora postrádají jasnou politickou vizi a společnou strategii rozvoje. Vytvoření klimatického a energetického balíčku, který překonává problémy vnitrostátních zdrojů, je významným úspěchem a dává nám společně s Unií pro Středomoří naději do budoucna, plán pro mír a rozvoj.
Avšak některé priority zůstávají nevyřešeny a doufáme, že o nich rozhodne trojka a příští předsednictví. Sem kromě přistěhovalectví a kontroly hranic a revitalizace zemědělství náleží také skutečně stejná mzda mužů a žen. Dnešní Evropa hovoří o rovnosti žen a mužů, pokud se týká jejich věku pro odchod do důchodu, ale já se domnívám, že by bylo vhodné začít s dosažením stejných mezd.
Pane předsedo, jsem přesvědčena, že řešení spočívající v jednom komisaři za každou zemi je to nejspravedlivější, a tak jsme se vyjádřili v Konventu. Děkujeme francouzskému předsednictví, že tento návrh znovu oživilo. Konečně jste definoval krizi jako systémovou, a proto, pane předsedo, podporujeme váš požadavek na reformu systému, který bude založen na schopnosti posílit reálnou ekonomiku tak, aby předčila finanční ekonomiku, a skutečná aktiva tak, aby měla větší váhu než papírová.
Francis Wurtz
Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, pane předsedo Komise, na toto francouzské předsednictví bezpochyby nezapomeneme. Budeme si ho pamatovat kvůli závažnosti událostí posledních šesti měsíců a výjimečnému významu některých problémů, jež muselo řešit. Avšak zcela uznávám, že si na něj budeme pamatovat také kvůli poněkud nezvyklému stylu úřadujícího předsedy Rady, kombinaci odhodlání, vynalézavosti a obrazoboreckých metod týkajících se zavedených zásad Společenství, což jsou všechno věci, které bych schvaloval. Kromě stylu si budeme především pamatovat způsob řízení Evropské unie, který zahájil, zejména vpád politiky do světa, kde pro ni tradičně nebylo místo, tedy něco, po čem jsme vždy volali.
Jsem rovněž přesvědčen, že předseda Evropské rady možná přímo neocení, ale alespoň přijme s větší laskavostí než při své posledním vystoupení před Evropským parlamentem moje odchýlení se od uhlazených, smířlivých poznámek, tentokrát v souvislosti s posledním zasedáním Evropské rady, abych poukázal na několik problémů, protože reálná politika zahrnuje upřímnou, ale zdvořilou výměnu názorů.
Zaprvé musím zmínit klimatický a energetický balíček. Samozřejmě by bylo tragické, kdyby byla zmařena snaha Evropské rady v této otázce významné pro civilizaci. Chápu tedy zdůrazňování skutečnosti, že existuje kompromis mezi 27 členskými státy, a to kvůli jeho významu pro autoritu Evropské unie, a zejména pro následný postup.
Je proto třeba hovořit o historické dohodě a o dohodě, která z Evropské unie učiní vzor? To si nemyslím. Představuje tento kompromis riziko, že se drtivá většina evropského průmyslu zbaví všech ekologických omezení? Riskuje Evropa nepochybně snížení svých emisí pouze o malou část tím, že se spokojí s přispěním k jejich snížení mimo Evropu prostřednictvím kompenzačního mechanismu? Vyjadřují nepochybně rozvojové země správně svou hořkost, když čelí nedostatečným závazným mechanismům finanční solidarity, které se jich týkají?
Pokud se tento model ve stávající podobě rozšíří, bude nemožné dosáhnout klíčových cílů stanovených světovou vědeckou obcí. Proto je dobře, že evropská dohoda existuje, ale v této fázi její rozsah nepostačuje k naplnění očekávání nebo potřeb.
(Potlesk)
Obhajuji stejnou srozumitelnost, pokud se týká posouzení plánu obnovy přijatého v Bruselu. Hlasité blahopřání sama sobě podle mě vysílá kontraproduktivní signál našim spoluobčanům. V době, kdy spotřeba domácností klesá, kdy se oznamuje stále více plánů na snižování počtu pracovních míst a kdy roste sociální napětí - podívejte se na Řecko -, vyvolává tento plán mnoho otázek.
Obnova pro koho? Kdo zaplatí miliardy za tento nový plán? Jaké bude mít výsledky? Proč v rámci stejného plánu zvyšuje jeden členský stát kupní sílu svých obyvatel, zatímco jiný pouze pomáhá podnikům? Jak to, že se úvěry zaručené bankám nevztahují také na společnosti, protože právě ony nyní potřebují přímou pomoc? Proč se členské státy, které zachraňují banky, systematicky neujímají kontroly, aby vytvořily podmínky pro zodpovědné řízení s cílem vytvářet pracovní místa a bohatství, jež jsou užitečná pro společnost? Existuje tolik rozumných otázek, že by na ně bylo moudré odpovědět dříve, než se začne uvažovat o čemkoliv dalším.
Konečně nikoho nepřekvapí, že moje skupina neblahopřeje Evropské radě za to, že vyvíjí nátlak na obyvatele Irska. Víte, že Irové, stejně jako všichni Evropané, očekávají mnohem hlubší změny než ty, které jste popsal. Zakrátko se vám to opět ukáže v ulicích Štrasburku. Musíte jim naslouchat a odpovídat, protože zametání prachu pod koberec povede v budoucnu k potížím, přesně jak jste řekl, pane předsedo.
Nigel Farage
jménem skupiny IND/DEM. - Pane předsedo, pan Sarkozy přinesl do svého předsednictví energii a dynamiku, ale všude zdůrazňoval, že chce pro Unii více pravomocí a že chce Lisabonskou smlouvu.
Nyní, když brzy začne české předsednictví, se domnívám, že prostřednictvím hrozných útoků na prezidenta Klause vidíme skutečnou tvář této moderní Evropy. Zeptám se vás, pane předsedo Sarkozy: Jakou Evropskou unii chcete? Protože nyní zde existuje Unie, která s opovržením ohrožuje demokracii.
Brian Crowley řekl prezidentu Klausovi, že Irové chtějí Lisabonskou smlouvu. Dobře, starý brachu, omlouvám se, ale řekli "ne"! Prosím, akceptujte výsledek! V minulosti vystoupil Martin Schulz a řekl, že záporné hlasování povede k fašismu a že se nemáme uchýlit k populismu. Takže je to Unie, která pohrdá demokracií, a je to Unie, jež se nevypořádá s žádným alternativním názorem. "Vaše názory mě nezajímají," řekl prezidentu Klausovi Danny Cohn-Bendit. Dříve pan Cohn-Bendit v této sněmovně prohlásil, že jsou odpůrci této Smlouvy duševně nemocní.
Tento krok je pro Unii velmi nebezpečný. Tato unie se chová jako zločinec a násilník, a když pan Cohn-Bendit položil evropskou vlajku na stůl prezidenta Klause a řekl mu, aby ji vyvěsil z Hradu, mohl by dost dobře být německým úředníkem z doby před 70 lety nebo sovětským úředníkem z osmdesátých let. Danny volnomyšlenkář, který je nyní autoritář, muž, který se změnil ve všechno, proti čemu se podle svých slov před 40 lety stavěl - a to je, pane předsedo Sarkozy, tvář Evropské unie. A k tomu všemu pobízel předseda Pöttering, který kdysi pokutoval poslance této sněmovny za inzultace jiných hlav států.
Pane Sarkozy, je to taková Unie, jakou chcete, nebo společně se mnou odsoudíte to zcela strašné jednání s prezidentem Klausem z minulého týdne?
(Potlesk)
Bruno Gollnisch
(FR) Pane předsedo, současná krize je krizí evropského globalistického systému. Vede k velkému úsilí z vaší strany, ale skutečný kontext tohoto úsilí svědčí o skutečnosti, že Evropská unie neodpovídá svému účelu.
Jak jsem již měl příležitost vám sdělit, dosud přijatá opatření náležela buď do vnitrostátního kontextu, nebo do tradiční vícestranné diplomacie. Ve vnitrostátním kontextu se jedná například o opatření pro hospodářskou obnovu, která budou společně formálně schválena přesto, že se v jednotlivých členských státech liší - a na tom není nic šokujícího. Všichni to vědí. Uspěl jste v převléknutí rozdílných, nebo dokonce protichůdných, politik pana Browna, paní Merkelové a dalších za evropskou politiku, ale zdání může klamat. Pro vnitrostátní kontext je proto dobré, že existují hranice, jež jej ochrání, že jsou členské státy nezbytné a že suverenita umožňuje rychlou a účinnou akci.
V kontextu tradiční dvoustranné nebo vícestranné diplomacie jste usiloval o zastavení gruzínské krize, nebo v případě hospodářské krize o setkání G20 ve Washingtonu za účasti pouhých několika členských států EU a USA, Číny, Indie, Japonska, Kanady, Saúdské Arábie a dalších. To je jasný důkaz skutečnosti, že je Evropská unie příliš těsná pro řešení problémů, s nimiž se potýkáme.
V přívalu umělé euforie se toho mnoho přičítá kreditu Evropské unie, ale je třeba uvést věci na pravou míru. Například klimatický a energetický balíček má tolik odchylek, že kvůli krizi prakticky ztrácí svůj smysl. Nová omezení se neuplatní na ta průmyslová odvětví, jejichž náklady vzrostou o více než 30 %, nebo která vyváží více než 30 % své výroby, tedy tři čtvrtiny dotčeného průmyslu. Plán hospodářské obnovy, jak již bylo řečeno, tvoří 1 nebo 1,5 % HDP v porovnání se 4 % ve Spojených státech a více než 10 % v Číně. Ještě snad ani nestačil zaschnout inkoust a italská vláda již porušila Pakt o přistěhovalectví, když právě oznámila regularizaci 170 000 nelegálních přistěhovalců. Kam půjdou? Je také zřejmé, že návrhy týkající se přistěhovalectví a další evropská "modrá karta" nebudou mít jiný dopad než to, že připraví rozvojové země o zkušené pracovníky, jež pro svůj rozvoj potřebují nejvíce. Tato opatření tedy nekontrolované přistěhovalectví nenahradí, ale naopak ho zvýší a zhorší.
Konečně litujeme ohavné mezinárodní praxe, kdy lidé odmítají katastrofální vývoj Evropské unie, která podle všeho nabízí více omezení než přínosů, a jsou do nekonečna nuceni hlasovat znovu a znovu, dokud se nepodrobí, aniž by mohli tento exces Evropské unie zpochybnit.
Pane předsedo, dobře víte, že Lisabonská smlouva není ani minismlouvou, ani zjednodušenou smlouvou, ale Evropskou ústavou, kterou odmítli Francouzi i Nizozemci. Představuje evropský superstát, který je stále více autoritářský a totalitní, jak lze soudit z panovačných poznámek pana Cohna-Bendita vašemu nástupci, a představuje represivní iniciativy pana Barrota, který navrhuje rozšířit na celou Evropu právní předpisy, které v době jejich přijetí náš kolega poslanec Toubon označil za stalinistické.
Taková Evropská unie, ať říkáte cokoliv, je skutečným nepřítelem národů. Je hnací silou globalizace, připravuje náš hospodářský, morální a kulturní rozvrat. Není prostorem bezpečnosti a svobody, na který mají naši občané nárok a který nepřestaneme požadovat.
Martin Schulz
(DE) Pane předsedo, chtěl bych se omluvit, že vás okrádám o čas. Požádal jsem o osobní prohlášení kvůli vystoupení pana Farage. Díky bohu je stále ve sněmovně, a mohu mu tedy odpovědět. Obvykle odchází ihned po svých projevech, ale dnes zůstal.
Především bych chtěl prohlásit, že jsem nikdy neřekl, že záporné hlasování povede k nějakému druhu fašismu. Nikdy jsem to neřekl! Vaše prohlášení je prostě mylné.
Zadruhé, pan Cohn-Bendit, pan Watson a já, pan Pöttering a pan Crowley jsme se zúčastnili schůzky na Pražském hradě.
(Ironický potlesk)
Kdo? Paní Belohorská.
Nebyli jsme předem informováni, že bude naše diskuse na tomto setkání nahrávána. Všichni v místnosti předpokládali, že bude schůzka důvěrná, stejně jako setkání Konference předsedů s panem Sarkozym v Elysejském paláci minulý týden.
Zjistili jsme, že český tisk informoval o obsahu schůzky bez vědomí prezidenta Klause. Nevím, jaký režim se tam uplatňuje v případě podobných událostí, ale určitě není vhodný pro demokratický stát.
Předseda
Kromě toho nebyly podány informace o celém setkání, a zpráva tedy nebyla přesná, protože neobjasňovala mnohé souvislosti. Avšak nechceme, aby se situace nadále vyostřovala, a proto jsem o tom dosud nemluvil veřejně. Postačí prohlášení, že nebyly podány informace o celé schůzce, a proto není zpráva přesná.
Nicolas Sarkozy
Pane Daule, francouzské předsednictví si váží trvalé podpory vaší skupiny tím více, že nebylo vůbec jednoduché, i v rámci skupiny, politicky rozumně a důvěryhodně rozhodovat, nalézat kompromisy a umožnit dosažení dohody. Jsem si dobře vědom vaší úlohy jakožto předsedy, pane Daule, a je pro nás rozhodující výhodou.
Se vší upřímností musím prohlásit, že vaše skupina svou podporou Lisabonské smlouvě zastává soudržné stanovisko k Evropě, silné Evropě se stabilními institucemi a předsednictvím na dva a půl roku, jež se bude věnovat pouze evropskému předsednictví.
Domnívám se, že se jedná o rozumné myšlenky, které nám umožní poskytnout něco reálného všem, jako jsme my, pane Daule, a vaše skupina, kdo chtějí Evropu, která chrání a která se připravuje na budoucnost, a nikoliv Evropu, která je budoucností znepokojena, a bojí se jí. V každém případě si můžete být jist, že neoblomná podpora vaší skupiny je rozhodující součástí francouzského předsednictví a výsledků, jichž jsme dosáhli.
Pane Schulzi, chce to odvahu souhlasit s rozhovorem s někým, kdo nesdílí vaši politickou orientaci. Když jsme se setkali s vámi a panem Daulem, na začátku jsme prohlásili, že to nebude jednoduché kvůli blížícím se evropským volbám, což věci nevyhnutelně ztíží. Se vší upřímností musím prohlásit, že pro nás, francouzské předsednictví, pane Schulzi, jste byl vy a vaše skupina náročným partnerem - může vás někdo kritizovat za to, že razantně hájíte své myšlenky? -, ale také zcela zodpovědným partnerem. Osobně pro mě byla spolupráce s vámi velkým potěšením, ale současně je pro mne vždy skutečně inspirující, když poslouchám vaše rady nebo rady pana Daula, protože velmi dobře vím, že bychom těchto výsledků bez vzájemné spolupráce nikdy nedosáhli. Panu Cohnovi-Benditovi řeknu, že to chce mnohem více odvahy vystoupit před jinou osobou, než povykovat ve svém křesle a jednat jako prorok soudného dne.
Je to osoba, která něco buduje, která je odvážná, nikoliv osoba, jež někoho obviňuje. Pan Schulz a pan Daul nám umožňují budovat, posunout Evropu kupředu. Po našem boku zde stojí další lidé, i když nesdílí naše názory, jako například paní De Sarnezová, a velmi mě těší, že nás podporuje. To nijak nezlehčuje přesvědčení kohokoliv z nich, pana Schulze ani paní De Sarnezové. Taková je prostě evropská civilizace: rozumní muži a rozumné ženy dobré vůle, kteří usilují o to, aby se věci pohnuly kupředu. Nevybral jste si mě, pane Schulzi, a já si nevybral vás, ale je naší povinností, abychom spolupracovali. Činíme tak a chtěl bych vám říci, že z tohoto hlediska to pro mne bude velká zkušenost.
Evropu je možné změnit, a musíme v tom pokračovat. Řekl jste, že jsem hodně cestoval, ale konec konců, když jste předsedou Evropské rady a nerad cestujete, měl byste toho nechat, protože podle mne jediným způsobem, jak přiblížit Evropu svým občanům je, aby evropští občané, Evropané, viděli, že ti, kdo jsou dočasně vedoucími představiteli jejích institucí, přicházejí a hovoří s nimi a dávají těmto institucím lidskou tvář. Jsem přesvědčen, vy to víte, pane Schulzi, že jsem během svých cest, zejména v Dublinu, ale i v Gdaňsku a vlastně i jinde, opravdu cítil, že Evropě nechybí ani tak instituce, jako tváře. Je třeba, aby nás lidé viděli z masa a kostí a abychom jim říkali, že Evropa není jen institucionální monstrum tvořené lidmi, které nikdo nezná, ale jednotlivými lidmi, včetně jejich slabších stránek. Samozřejmě se nejedná o otázku personalizace, to není cesta kupředu, ale možná jsme s neosobní povahou úkolů různých osob zašli příliš daleko.
Chtěl bych vám říci jednu věc, a budete ji pravděpodobně považovat za naivní, a to, že jsem tuto práci skutečně miloval, a domnívám se, že lidé, kteří vedou Evropu, by měli svou práci milovat. Jak můžeme chtít, aby lidé milovali Evropu, když nemilujeme svou práci? Ve Francii jsem měl příležitost říci jednomu ze svých ministrů, že Evropský parlament je velmi důležitý, že je velmi důležitá Evropa. Přesto pokud nejsme sami spokojeni s naší prací, nejsme na ni hrdí a nejsme jí oddaní - jako vy všichni -, jak můžeme čekat, že budou občané oddaní Evropě?
K budování Evropy existoval přístup, který byl podle lidí trochu odtažitý, poněkud technokratický. Technokracie však není o technických znalostech, ale o tom, že do své činnosti nikdy nevkládá cit. Jsem přesvědčen, že si Evropa zaslouží, abychom do ní vkládali city. V každém případě oceňuji vaši pochvalu: nemusíme souhlasit, pane Schulzi, ale navzájem jsme se o něco obohatili. Nezměnil jste nijak své názory, stejně jako jsem je nezměnil já. Prostě dokazujeme, že se pro budování navzájem potřebujeme, což bude velkým momentem demokracie.
Pane Watsone, jak si vzpomínám, naposledy jste hovořil o Carle. Dnes jste mluvil o Angele. Máte vkus, pane Watsone, a oceňuji vaše poznámky!
(Smích)
(Potlesk)
Musím říci, že mi bylo velkým potěšením spolupracovat s panem Watsonem, který je velmi přesný člověk. Velmi oceňuji vaši svědomitost, vaše znalosti a vaši preciznost. Musel jsem dělat kompromisy a řekl jste, že byly odůvodněné. Nebudu zde před Evropským parlamentem popírat, že byly přijaty kompromisy. Kdo může v Evropě prohlásit, že přijde do Evropské rady, nebude naslouchat nikomu jinému a odejde s tím, že ve všem dosáhne uspokojivých výsledků? Jedinou otázkou nejsou kompromisy zabudované do konstrukce Evropy. Jedlinou otázkou je vědomí, zdali jsou odůvodněné.
Zjistil jsem, že jsem zapomněl - a omlouvám se za to - promluvit o DPH. Nicméně je divné - a zde mě pan Barroso podle potřeby opraví -, že pokud si země přeje snížit DPH u všech výrobků, může tak učinit zcela na vlastní pěst. Ale když chce snížit DPH u určité skupiny výrobků, musí počkat na souhlas všech ostatních. Pochopte mě, prosím, pane Watsone: chci nám všem jen připomenout naše povinnosti. Jak to mohou evropští občané pochopit?
Nesoudím rozhodnutí Gordona Browna. Je předsedou vlády, které si vážím, a je mužem, jenž velmi přispívá k boji proti finanční krizi, ale za svou zemi rozhoduje o snížení DPH. Všichni evropští občané - každý má v této záležitosti právo na vlastní názor - by se tím měli zabývat a ptát se svých vlád. Když chce někdo z nás snížit DPH pouze u jednoho výrobku, musí sdělit svým občanům toto: "Je mi líto, ale musí to být jednomyslné rozhodnutí!" Tvrdím, že toto pravidlo je překonané. Toto pravidlo musí být stejné pro všechny. Také Komisi říkám, že zachování jednomyslnosti nepovažuji za rozumné. Každý má právo na nápady, a nikoliv na to, aby se obával vždy, když se nový nápad objeví. Pan Watson se mě na to zeptal, a já se tím chci zabývat komplexně.
Společně s panem Barrosem jsme předložili návrh rozhodnutí Rady. Je to důležité, protože o problémech snižování DPH hovoříme tři roky. Bylo rozhodnuto - je to vlastně dohoda, kterou jsem navrhl s německou kancléřkou paní Merkelovou -, že bychom měli zastavit rozhovory a v březnu na radě Ecofin rozhodnout. Domnívám se, že se jedná o rozumnou dohodu; nyní je třeba rozhodnout.
Existuje celý problém ekologických výrobků. Pane Watsone, chtěl bych uvést, že není důvod, aby ekologické produkty stály více než produkty způsobující znečištění. Chtějí-li země snížit sazbu DPH, aby podpořily vytváření vyšší ekologické kvality, aby podporovaly méně znečišťující automobily a ekologické výrobky, měly by tu možnost mít. Chci říci jednu drobnost: DPH u tmavé čokolády se nachází ve snížené sazbě, zatímco u mléčné čokolády je DPH 16,9 %. Jak to může někdo pochopit? Osobně toho lituji, protože mám radši mléčnou čokoládu než tmavou, ale mluvím samozřejmě pouze sám za sebe.
Horší je situace v případě knih a kulturních produktů. Evropa by měla těžit z větší diskutovanosti kultury a sportu. Pokud jde o kulturní produkty, DPH na knihy - a je to velmi správné rozhodnutí - činí 5,5 %. Jak může kdokoliv pochopit, proč je tedy DPH u filmů a CD 19,6 %? Jsou to kulturní produkty: brzy se již žádná videa ani CD nebudou v Evropě kvůli pirátství prodávat. Je v zájmu všech, aby se zabývali kulturními záležitostmi. Stejné odůvodnění platí pro služby v oblasti vytváření pracovních míst. Doufám, že ministři financí na březnovém zasedání rady Ecofin vyslyší vzkaz od vedoucích představitelů států a vlád.
Pane Watsone, musím pronést několik slov k počtu komisařů. Řeknu vám svůj názor. Jestli Komisi tvoří 24 komisařů, 27 nebo zítra 33, nezmění se nic. Jsem přesvědčen, že nakonec budeme potřebovat posílit pravomoci předsedy Komise. Tady vám říkám svůj osobní názor. Proč? Protože pouze předseda Komise může vytvořit společnou doktrínu pro všechny komisaře, kteří na stejném místě čelí různým situacím.
Doplním jeden poslední bod. Nepovažoval jsem za rozumné vysvětlovat členským státům, že bychom měli mít společného prezidenta voleného na dva a půl roku, a tedy že předsednictví Rady rotující každého půl roku zůstane zachováno, ale bude virtuální, a že současně odstraníme právo každé země na svého komisaře. Nedomnívám se, že to Komisi posílí. Je to tedy kompromis, který jsem vyjednal a navrhl, zejména proto, že ho považuji za užitečný pro budoucnost.
Pane Cohne-Bendite, jaké zvláštní věci se to s vámi neustále dějí! V soukromí, když vás někdo pozve na oběd, jste zdvořilý, tolerantní a příjemný člověk: chápete argumenty druhých. Jeden by si mohl myslet, že se s vámi chce znovu setkat, ale pak, když se před vámi objeví televizní kamery, se zdá, že jste zešílel. Stejný člověk, se kterým lze v soukromí dobře vycházet...
(Potlesk)
...jehož společnost je tak příjemná, stejný člověk se náhle změní a chci sdělit veřejnosti, která nás sleduje: "Ani trochu nevěřte obrazu, který jste právě viděli. Daniel Cohn-Bendit je mnohem lepší; není jako karikatura sebe sama, jíž vám právě předvedl."
Řeknu vám proč, pane Cohne-Bendite, protože vás znám dlouho osobně. Často si telefonujeme a třikrát jste přišel na oběd do Elysejského paláce. Je pravda, že jste jednou přišel pozdě, ale neposlal jsem pro vás motocyklovou eskortu. Takže abyste se příště neopozdil, poslal jsem ji pro vás. Neodmítl jste ji, což ukazuje, že hodláte dodržovat pravidla republiky, ale především, pane Cohne-Bendite, jste opravdový Evropan, když hovoříte o Evropě. Ale když hovoříte tak, jako jste hovořil ke mně, nejste Evropan, protože urážlivé chování není evropské, protože urážlivé chování je velmi protievropské. Zůstaňte tím člověkem, kterého známe a máme rádi, pak budu mít možnost říci panu Schulzovi: "Podívejte, byl jsem schopen trochu změnit Evropu, ale ne Daniela Cohna-Bendita."
(Potlesk)
Paní Muscardiniová, děkuji vám za podporu, ale rád bych podotkl jednu věc - když jsem hovořil o tom, že nás podpořilo Německo, a o Spojeném království -, tedy že mě potěšila podpora z Itálie, která nebyla vůbec tak samozřejmá jako v případě klimatického a energetického balíčku. Předseda Komise mě v případě potřeby opraví. Několik zemí na počátku zaujalo své stanovisko a musím říci, že nám italská vláda a pan Berlusconi na posledním zasedání Evropské rady náš úkol ulehčili. Říkám to, protože je to pravda. Neříkám to proto, abych upřednostnil jednoho před druhým. Říkám to proto, že vybudování evropského konsensu je třeba, aby měli všichni jistotu, že si jich někdo váží, nikoliv pro obranu národních zájmů, ale podle evropských zájmů. Paní Muscardiniová, máte úplnou pravdu: reálná ekonomika se nyní musí stát naší prioritou a v průběhu roku 2009 podle závažnosti krize a pro určitá průmyslová odvětví zjistíme, zdali musíme učinit více, než o čem jsme dosud rozhodli.
Pane Wurtzi, vážím si našich debat, a zejména oceňuji skutečnost, že jste podpořil právo na politickou činnost v Evropě. V Evropě nám velmi schází skutečná tvorba politiky, odrážející politická rozhodnutí Evropanů a současně respektující vzájemnou toleranci a otevřenost. Politika se musí vrátit do Evropy! Co je to politika? Je to nabídka volby! Není o tom, předkládat lidem pouze jednu možnost, což mě přivádí k tomu, abych vám v reakci na pana Wurtze připomněl slova pana Farage. Je třeba mít ve věcech jasno!
Existuje země, která odmítla Lisabonskou smlouvu. Toto odmítnutí chápeme a snažíme se mu porozumět a reagovat na něj. Můžete říci: pozor, to směřuje k diktatuře. Avšak není diktaturou, když jedna země tlačí dalších 26 do situace, do politiky, kterou nechtějí?
(Potlesk)
Ve Francii se nacházím, pane Faragi - a hovořím také k panu Wurtzovi - ve stejné situaci. Francie odmítla Ústavní smlouvu 55 %. Francie musela vyvinout úsilí, aby došlo k přehodnocení. Jaké úsilí? Během kampaně jsem se zavázal - byl jsem jen jedním z kandidátů -, že nebude uspořádáno referendum. Přijímám za to politickou odpovědnost; zavázal jsem se k Lisabonské smlouvě. Jak je možné tvrdit, že je skoro fašistické žádat naše irské přátele o nové hlasování? Co pak můžeme prohlašovat o ostatních 26 zemích, které tuto smlouvu ratifikovaly, některé také pomocí referenda, a které by se z tohoto hlediska měly vzdát své volby?
Pravdou je, že Evropa Irsko potřebuje. Je nás 27 zemí a chceme, aby se ohledně Lisabonské smlouvy těchto 27 zemí sjednotilo. Každý zná nyní své úkoly. Pokud Irové chtějí evropského komisaře, pak je tu Lisabon, protože podle Niceské smlouvy nebudou mít komisaře všichni. Chápou-li Irové situaci správně, zdá se mi, že byli všichni šťastní, že při nich stojí všichni ve finanční bouři, jež Irsko málem smetla, i z toho, že předseda Komise našel řešení - a nebylo to jednoduché -, když v první vlně zašla irská vláda tak daleko, že se zaručila za všechny banky, všechny bankovní produkty, a na chvíli zapomněla, že se zahraničními bankami v Irsku se musí jednat stejně jako s bankami irskými.
Domnívám se, že z tohoto hlediska krize nutí veřejnost, aby se zastavila a přemýšlela. Pane Wurtzi, nikdo nemůže zůstat stranou uprostřed bouře. Myslím si, že je důležité, aby Irové hlasovali znovu a budu vší silou usilovat o to, aby řekli své "ano". Řeknou-li "ne", bude to politické rozhodnutí. Má se všech ostatních 26 států vzdát svých cílů? Dostaneme-li se do této situace, budeme muset tuto otázku projednávat, ať se stane cokoliv.
Konečně, pane Faragi, rád bych vám řekl, že odvážný a odůvodněný postoj pana Pötteringa vůči panu Klausovi schvaluji. Každý chce být respektován, ale abyste byl respektován, musíte respektovat ostatní a někdy nad některými výroky prezidenta jedné z význačných zemí Evropské unie zavládne překvapení. Chce být respektován, tomu zcela rozumím, ale upřímně, zdejší Evropany zranilo, když viděli snímání vlajek ze všech veřejných budov v této skvělé zemi, v České republice. Toto jednání nikomu nepřidalo na vážnosti a jsem potěšen, že ministerský předseda pan Topolánek měl tu odvahu, že se nenechal tímto proudem strhnout.
Předseda Pöttering a předsedové skupin mohou počítat s plnou podporou tohoto předsednictví. Bez ohledu na politickou příslušnost takto nejednáme s předsedy politických skupin, nejednáme tak s předsedou Evropského parlamentu a nejednáme tak se symboly Evropy, to se neděje a nemělo by se to stávat.
(Potlesk)
Konečně, pane Gollnischi, říkáte, že Evropa neplní svůj účel. Takový je vždy váš postoj, a já ho samozřejmě respektuji, ale můžete také vidět, jak členské státy stojí osamocené ve svém koutu, a to také nemá smysl. Říkáte, že jsme jednali osamoceně, ale tak tomu není. Pokud by se každý z nás izolovaně rozhodl podpořit naše banky, žádné banky nepodpoříme. Ani jednu, a to z velmi prostého důvodu, že evropské banky vzájemně přebírají úvěry a rizika. Kdybychom každý za sebe řekli: "můžeme se z toho dostat sami," pak by se celý systém zhroutil bez možnosti podpory, úspěchu, nebo návratu ke klidovému stavu. Rozhodování je samozřejmě na členských státech, protože členské státy schvalují svůj rozpočet, ale tato rozhodnutí by měla být přijímána koordinovaně.
Za chvilku skončím. Evropa je silná, pokud se opírá o silné a zodpovědné státy, a protože jsou tyto státy silné, přijmou potřebu kompromisu v evropském zájmu. Velmi chybná je myšlenka, že, aby byla Evropa silná, musí být členské státy slabé. Osobně se domnívám, že jsou silné členské státy nezbytné pro vybudování silné Evropy, protože pouze silní jsou schopni podat ruku a učinit kompromis. Pouze slabí jsou sektáři a obrací se do sebe. Jsem přesvědčen, že musíme tuto lekci z krize dobře využít.
Tímto skončím. To znamená, že velké evropské země nemají více práv než nejmenší země, ale mají pravděpodobně větší odpovědnost. V posledních letech nefungovalo to, že se velké země snažily vyhnout a někdy se zbavit své odpovědnosti, kterou byly povinny přijmout. Také v krizi to nebylo samotné předsednictví, kdo svou odpovědnost přijal, byly to všechny velké země, jež přijaly svou. Všichni máme stejná práva, ale někteří máme více povinností než jiní. Říkám to, protože se tak domnívám z hloubi svého evropského přesvědčení.
José Manuel Barroso
Pane předsedo, rád bych se stručně zmínil o dvou nebo třech záležitostech. Zaprvé, pokud se týká cíle tohoto balíčku, chci zdůraznit skutečnost, že cíl klimatického balíčku předloženého Komisí je obsažen v závěrečném kompromisu schváleném Evropskou radou.
V rámci cílů určitě existují některé úlevy. Tyto úlevy byly nezbytné jako reakce na požadavky některých členských států, ale uspěli jsme a já se domnívám, že bychom si k tomu měli poblahopřát, protože to nebylo jednoduché a přihlíželo se k podmínkám hospodářské a finanční krize. Opakuji, že jsme uspěli v zachování 20% cílů do roku 2020.
Kromě toho bezpochyby víte, že toto historické rozhodnutí Evropské unie přivítali generální tajemník Organizace spojených národů a konference v Poznani, a proto bych chtěl navrhnout, aby Evropa nebyla znovu v tomto ohledu masochistická. Nyní jsme v této problematice první na světě. Žádná jiná země, žádný další region světa, ať již Amerika, Latinská Amerika nebo Asie, neudělaly nic srovnatelného nebo podobného. Proto pokud někdo z vás žádá víc, může tak učinit tím, že požádá ostatní, aby následovali evropského příkladu, a nikoliv zpochybňováním dohody, která je pro zbylý svět skutečným příkladem.
Komise samozřejmě předložila ambiciózní balíček, to jsme věděli od počátku, ale mohu vám říci, že jsme pomocí ducha kompromisu úspěšně zachovali hlavní cíle klimatického balíčku.
Pokud se týká obnovy ekonomiky a plánu hospodářské obnovy v členských státech, musím poopravit některá prohlášení. Je pravda, že Američané dosud nic nepředložili. Tyto myšlenky se opakují, ale musíme se také podívat na to, co bylo předloženo. Chtěl bych vám také s ohledem na hospodářskou a měnovou politiku říci, že není jisté, jestli jsou nám schopny nejlépe poradit Spojené státy. V každém případě jsme přesvědčeni, že tato krize vznikla kromě čistě finančních otázek z určité zásadní makroekonomické nerovnováhy. Americká měnová a rozpočtová politika je přinejmenším nerealistická. Proto bych vás chtěl varovat před všemi poznámkami, které se mohou objevit - vidím, že se tak již děje -, že bychom měli jednat úplně stejně jako Američané. Nenacházíme se ve stejné situaci, a kromě toho se domnívám, že by byla vhodná určitá opatrnost, pokud si to někdo myslí také o střednědobé a dlouhodobé udržitelnosti.
Přesto prezident Evropské centrální banky tvrdil Evropské radě, že bychom si mohli myslet, že v Evropě by měla automaticky stabilizující účinek alespoň 1,2 % HDP. To znamená, že pokud přičtete úlohu ekonomických stabilizátorů k 1,5 % navrženým Evropskou radou, nevzdalujeme se příliš od zveřejněných záměrů, a myslím tím zveřejněných, zvoleného prezidenta Spojených států.
Současně beze zbytku podporuji větší koordinaci hospodářské sféry se Spojenými státy. Je zřejmé - tak zněly závěry ze zasedání G20 -, že pro opětovné nastartování světového hospodářství bude třeba světového úsilí. Tato krize dokládá, do jaké míry jsou vzájemně provázány naše ekonomiky. Předkládáme tedy společnou agendu pro globalizaci, abychom mohli na hospodářské obnově pracovat také v atlantickém prostoru.
Pokud se týká otázky Komise a její úlohy v rámci institucí, rád bych vám srozumitelně objasnil své myšlenky. Jsem přesvědčen, že v Evropě není nikdo silnější proto, že jsou ostatní slabší, a myslím si, že je zásadní chybou některých analytiků a některých mých evropských přátel, některých, jak otevřeně přiznávám, kteří patří mezi přesvědčené Evropany, když se domnívají, že úloha Komise trpí v případě silného předsednictví Rady. Pravdou je přesný opak. To vám nyní mohu sdělit se zkušeností ze spolupráce s devíti různými předsednictvími Evropské rady.
Pokud se někdo domnívá, že je Evropský parlament silnější, protože je Komise slabší, nebo Komise slabší, protože je slabší Rada, tak se hluboce mýlí. Kromě toho je to malicherný názor, se kterým se neztotožňuji.
Evropská unie je dnes se svými 27 členskými státy a jejich rozdílnými prioritami tak složitá, že evropským institucím umožní dosahování jejich cílů pouze duch partnerství a vzájemné podpory. Proto se například ohledně změny klimatu jedná o návrhy předložené Komisí před několika lety.
V našem zájmu je samozřejmě existence silného předsednictví Rady, kterému se podaří dosáhnout konsensu s členskými státy. Proto jsou samozřejmě důležité akce, iniciativy a práce Evropského parlamentu. V tomto ohledu se domnívám, že bude třeba určitým způsobem změnit přístup. Nacházíme se v situaci, kdy tyto instituce musí potvrdit svou autoritu, svou vůdčí úlohu nikoliv tím, že oslabí úlohu jiných institucí, ale naopak posílením své schopnosti nalézat pozitivní kompromisy, kompromisy, které podpoří evropskou myšlenku.
Na závěr mohu ohledně určitých prohlášení učiněných některými čelními českými politiky jednoduše prohlásit, že když někdo porovnává Sovětský svaz a Evropskou unii, tak ukazuje tři věci: zaprvé nechápe, co to byl Sovětský svaz, zadruhé nerozumí tomu, co je to Evropská unie, a zatřetí má velmi mlhavou představu o demokracii a zásadách demokracie, zejména svobodě a solidaritě, jež jsou našimi evropskými zásadami.
(Potlesk)
Timothy Kirkhope
Pane předsedo, chtěl bych nejdříve ocenit úlohu, kterou sehrál prezident Sarkozy během své funkce předsedy Rady. Jeho čas u kormidla byl bezpochyby velmi viditelný a zaměřovala se na něj pozornost, a konkrétně bychom chtěli připomenout jeho příspěvek k mírovému procesu v Gruzii po invazi ruských sil. Rovněž připomínáme jeho rozhodnost při zajišťování dohody o klíčovém klimatickém a energetickém balíčku, což konzervativci ze Spojeného království beze zbytku podporují, přestože litujeme, že nemůžeme stejným způsobem podpořit Lisabonskou smlouvu.
Jsme přesvědčeni, že by EU měla i nadále zastávat vůdčí pozici v otázkách klimatu. Avšak během posledních šesti měsíců nevyhnutelně převládala finanční a hospodářská krize. Přes tvrzení ministerského předsedy Spojeného království, že jeho reakce na krizi disponuje širokou podporou, neměli bychom zapomínat na poznámky německého ministra financí z minulého týdne, který vládě Spojeného království sdělil, že "stejní lidé, kteří by nikdy v minulosti nedopustili deficitní výdaje", nyní "rozhazují miliony", a že "celkový posun od politiky nabídky k úplnému keynesiánství bere dech". S poukazem na sazbu DPH ve Spojeném království uvedl, že "vše, čeho se tím dosáhne, bude nárůst dluhu Spojeného království na úroveň, kterou bude muset odpracovat celá generace". Toho lituji, protože má úplnou pravdu: ekonomika Spojeného království směřuje k pravděpodobně nejdelšímu a nejhlubšímu poklesu ze všech hlavních ekonomik EU, a ministerský předseda Spojeného království si již nemůže činit jakýkoli nárok na rozpočtovou obezřetnost a seriózní řízení hospodářství.
Prezidente Sarkozy, to byla situace, kdy měl ministerský předseda Spojeného království následovat ostatní evropské vedoucí představitele a samozřejmě disciplínu, již jiné země ukazují v oblasti řízení hospodářství. Chtěl bych vám znovu poblahopřát k půl roku v úřadu. Doufám, že příští půlrok bude pro obyvatele Evropy úspěšný.
Bernard Poignant
(FR) Pane předsedo, nebylo by správné říkat vám, že vaše předsednictví bylo bezchybné, ale bylo by nečestné říkat vám, že bylo neúspěšné. V jednom nebo dvou případech bych si z něj vzal ponaučení.
Nyní je čas změny, protože od tohoto předsednictví bude v případě problémů trhu řešením stát. Doufám, že je tato změna hluboká a trvalá, a protože jsem francouzský socialista, s potěšením zjišťuji, že příčinou našich problémů není 35hodinový pracovní týden, ale banky, a že "paní Pětatřicetihodinová" je lepší než "pan Madoff".
Druhým poučením je, že na konci tohoto předsednictví budete muset zlepšit vztahy Francie s Německem, které se otřásly při vytváření Unie pro Středomoří. Německá kancléřka nebyla pozvána na důležité setkání, a pak požádáme ji a Německo, aby platily jako v roce 1918 reparace, nebo v roce 1945 za obnovu, či v roce 1955 příspěvky, nebo v roce 1990 za sjednocení. Ano, bráním Německo. Vidíte to, Martine? Bráním ho. Víte, že Francouzi říkají: "nelez na kokosové palmy, když máš díru v kalhotech." Myslím si, že pár věcí je ještě třeba vyřešit a že je třeba obnovit francouzsko-německé vztahy.
Konečně, aby bylo předsednictví úspěšné - jaké to hezké poučení - musel jste si přizvat dva socialisty: Bernard Kouchnera, který byl ministrem za pana Mitterranda, a pana Jouyeta, který spolupracoval s pány Jospinem a Delorsem. Říkám panu Le Maireovi, novému ministrovi: pozor na Sarkozyho, je to villepinista. Předpokládám, že znáte toto jiné rčení: "Odpouštím všem, kdo mě obviňují, ale vedu si seznam!"
(Potlesk)
Předseda
Mnohokrát vám děkuji, pane Poignante. Tím se skoro nabízí otázka, zdali byste chtěl požádat o vstup do vlády.
Marielle De Sarnez
(FR) Pane předsedo, snad se nyní můžeme vrátit zpět k Evropě.
Tváří v tvář regionální, finanční, hospodářské, společenské a klimatické krizi toto francouzské předsednictví zápasí s celosvětovou agendou. Je schopné reagovat a díky vašim podnětům bylo schopno vypořádat se s problémy. Domnívám se, že toto tvrzení je správné a užitečné. Rovněž je užitečné, abychom se všichni společně podívali na to, čeho zbývá dosáhnout, aby byla reakce na krizi co nejúplnější.
Naše reakce na finanční krizi byla koordinovaná a poměrně promyšlená, ale domnívám se, že nyní musíme přistoupit k akci a začít na základech systému světové správy, a to nejen v oblasti regulace. Madoffova aféra jasně ukázala, že potřebujeme nejen monitorování, ale i postihy. Potřebujeme evropský regulační orgán a časem také evropského veřejného žalobce.
Podobně toho ještě musíme dost vykonat, abychom reagovali na hospodářskou a sociální krizi. Jak víte, evropský plán není naneštěstí tak uspokojivý jako plán americký. Potřebujeme velké projekty, inovaci, výzkum, infrastrukturu, udržitelné přizpůsobení se. To musí být v nadcházejících měsících součástí evropské agendy.
Stejně tak musíme věnovat pozornost ponaučením, která krize přináší pro budoucnost, usilovat o lepší finanční a měnovou soudržnost, zejména v eurozóně, což případně pomůže vyřešit nedorozumění mezi Francií a Německem, tím, že si sami stanovíme manévrovací prostor, jenž bude velmi užitečný v čase recese, pokud se růst, jak doufám, co nejdříve obnoví, a tím, že obnovíme ústřední úlohu Komise, protože se za žádných okolností nesmí vzdát svého práva na iniciativu. Domnívám se, že v době krize se jedná spíše o povinnost iniciativy, kterou byste měli mít.
Konečně jsme za vašeho předsednictví dosáhli kompromisu ohledně klimatické krize. Je to kompromis, není bez chyb, ale existuje. Vyjadřuji politování nad tím, co v tuto chvíli zůstalo stranou - klíčové otázky pomoci rozvojovým zemím, které nadále trpí dopady změny klimatu, za niž nijak nezodpovídají.
Pane předsedo, s ohledem na všechny tyto otázky proto doufám, že budoucí Evropa bude schopna naplnit očekávání našich spoluobčanů.
Ian Hudghton
Pane předsedo, francouzské předsednictví opravdu čelí mnoha výzvám, přestože je diskutabilní, zdali se poslední zasedání Rady přiměřeně zabývalo výzvou boje proti změně klimatu.
V oblasti ekonomiky si všímám, že pan Sarkozy uznal, že Irsko jako první podpořilo své banky a nyní jej následuje celá Evropská unie, což je podle mne příhodnější než nedávné přeřeknutí Gordona Browna, že bez cizí pomoci zachránil svět.
Chtěl bych znovu poděkovat irské vládě za to, že ukázala, jaký vliv mohou mít na Evropskou unii malé státy. Děkuji také irskému lidu za "přerušení" ratifikačního procesu Lisabonské smlouvy, jak to nazval prezident Sarkozy. Záruky dané Irsku pomohou rovněž mé zemi, Skotsku, tím, že zdůrazňují existenci daňové nezávislosti v Evropě a že my, jako nezávislý členský stát, můžeme jmenovat komisaře.
Pan Sarkozy řekl, že nemůžeme mít silnou Evropu, pokud nebude jednotná. Nezapomínejme, prosím, že "jednota v rozmanitosti" není pouhé heslo, ale něco, o co musíme usilovat: nesmíme zapomínat na to, co nás naplňuje hrdostí na to, že jsme Skotové, Velšané, Irové, Francouzi, Češi, nebo odkudkoliv odjinud, a také jako občany - nikoliv subjekty - Evropské unie.
Brian Crowley
(GA) Pane předsedo, setkání vedoucích představitelů států Evropské unie z minulého týdne bylo velmi pozitivní pro Irsko i pro Evropu. Evropská rada schválila evropský plán hospodářské obnovy ve výši 200 miliard EUR.
Je důležité, abychom při pohledu na výsledky ze zasedání Evropské rady ocenili to, co si ocenění zaslouží. Hledání řešení a kompromisů problémů, které byly obtížné - nebo se takovými jevily - a které se objevily náhle jako smetana na mléce v hrnku. Pane předsedo Sarkozy, blahopřeji vám k vašemu úsilí, a to i v případě Irska. Velmi si ceníme dosaženého kompromisu umožňujícího, aby Irové znovu rozhodli o Lisabonské smlouvě.
Velmi stručně bych chtěl poukázat na některé kolegy, kteří včera a dnes hovořili o tom, co jsem měl minulý týden pronést na Pražském hradě. Zaprvé jsem nikdy nezmínil svého otce, jak je uvedeno v přepisu zveřejněném prezidentem Klausem. Zadruhé jsem nikdy neřekl, že Irové touží po Evropě. Řekl jsem, že je záležitostí Irů, aby rozhodli, co se stane s Lisabonskou smlouvou.
Vzhledem ke zkušenostem zejména z posledního půl roku je proto, abychom se posunuli kupředu, opravdu třeba Evropy, která spolupracuje, koordinuje a společně usiluje o dosažení společných cílů na základě porozumění a tolerance vůči odlišným názorům a odlišným hospodářským cyklům v Evropské unii.
(FR) Pane předsedo, omluvte mou velmi špatnou francouzštinu. Vaše předsednictví obnovilo velký evropský projekt, evropský projekt s velkým srdcem, vycházející z rovnosti a tvrdé práce jak v Evropě, tak na celém světě. Děkuji vám a hodně štěstí!
(Potlesk)
Bairbre de Brún
(GA) Pane předsedo, Irsko by mělo být součástí Evropské unie. Spolupráce s našimi evropskými partnery je velmi přínosná. Ale způsob, jakým se jednalo s irským odmítnutím, nevytváří důvěru. Může dokonce přiživit opozici vůči EU, a to nejen v Irsku.
Rada odmítá jakékoli změny Lisabonské smlouvy. Irům by se ale mělo dostat povzbuzujících slov a mělo by se jim říkat, aby změnili své myšlení.
Rada se nezabývala skutečnými obavami Irů, jež se týkaly militarizace EU, práv pracujících a veřejných služeb. Propast mezi vedoucími představiteli Unie a občany se kvůli záporným hlasováním v Irsku i jinde prohlubuje.
Závěry ze zasedání Rady neposkytují hodnověrné záruky v oblastech, kde jich je třeba. Neposkytuje kladné důvody pro to, aby občané hlasovali pro Lisabonskou smlouvu. Namísto toho umožňují, aby zde existovaly obavy. Některé otázky jsou matoucí. Opakované referendum zcela ovládnou strach a špatné informace.
Pokud se týká závěrů Rady ohledně klimatického a energetického balíčku, je důležité, aby existovaly právní předpisy s právně závaznými cíli. Avšak některé části balíčku nejsou uspokojivé a nejsou tak přísné, jak by měly být.
Bernard Wojciechowski
(PL) Pane předsedo, již v říjnu letošního roku tisk naznačoval, že české předsednictví může proběhnout bez povšimnutí. Také se říkalo, že vaše přání předsedat euroskupině je pokusem o nepřímou kontrolu Čechů. Proto bych chtěl od vás slyšet, pane předsedo, jak se končící předsednictví hodlá zachovat vůči nadcházejícímu českému předsednictví.
Pane předsedo, v reakci na otázku, kterou jsem položil ohledně prezidenta Kaczyńského, jste v této sněmovně před dvěma měsíci prohlásil, že ho přesvědčíte a že dohody budou dodržovány. Nikdo však netušil, že se pan Kaczyński nechá ovládat irskými občany více než vlastním bratrem. Půjdete stejnou cestou, pokud jde o vítězství nad prezidentem Klausem? Budou se opravdu konat rozhovory? Nakonec, doufám, pane předsedo, že si užijete poslechu Elvise.
Sylwester Chruszcz
(PL) Pane předsedo, jsem jedním z poslanců této sněmovny, který vám nebude blahopřát k úspěchu tohoto půlročního předsednictví. Jsem skutečně přesvědčen, že dva hlavní projekty, jež jste prosazoval v posledních měsících, opravdu škodí. Skutečně poškozují nejen mou zemi, Polsko, ale také celou Evropu. Přestože je nyní o něco přijatelnější, je klimatický balíček stále špatný, a jeho přijetí za této situace je jednoduše absurdní. Kromě toho oživení Lisabonské smlouvy odmítnuté vnitrostátním irským referendem je výsměchem demokracii. Neklamte sám sebe, pane, když si myslíte, že vám jedno křeslo navíc v Evropském parlamentu umožní koupit si v Polsku větší podporu Lisabonu.
Pane předsedo, rád bych vám řekl, že i když vám váš politický talent pomohl minulý týden v Bruselu přesvědčit vedoucí představitele států a vlád, aby podpořili vašich kontroverzních myšlenek, hluboce doufám, že občané suverénních států tyto myšlenky ve volbách do Evropského parlamentu konaných v příštím roce odmítnou.
Hartmut Nassauer
(DE) Pane předsedo, pane úřadující předsedo Rady, když i pan Schulz chválí francouzské předsednictví, musí být skutečně vynikající, protože sociální demokraté dosud nepatřili mezi velké obdivovatele předsedy Sarkozyho.
Jménem skupiny Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů) a Evropských demokratů bych vás rád ujistil, pane předsedo Sarkozy, že je vaše předsednictví vynikající a zcela úspěšné. V obou krizích, jež se objevily v průběhu tohoto roku, jste jednal rozhodně a úspěšně. Dodal jste Evropské unii větší politickou vážnost a zlepšil jste její pověst ve světě. Nepochybně jste získal zpět určitou důvěru jejich občanů, a v neposlední řadě jste byl schopen zdůrazňovat příznivé a stabilizující dopady společné měny, eura, v této obtížné době. Stručně řečeno: naštěstí pro nás jste byl správný muž na správném místě a ve správnou dobu. Rád bych si myslel, že to samé budeme moci říci po následujícím předsednictví.
Klimatický a energetický balíček je úspěchem Rady. Neměli bychom však zapomínat, že je to z hlediska budoucnosti dalekosáhlé rozhodnutí, jehož dopady budou znatelné až tehdy, kdy již většina za něj zodpovědných osob nebude ve svých úřadech a nebudou mít možnost převzít odpovědnost za jeho důsledky. Musíme učinit obtížné rozhodnutí a zvolit si mezi cíli politiky v oblasti klimatu, které plně podporujeme, a nevyhnutelnou zátěží, jež můžeme očekávat z oblasti hospodářství.
Pan Schulz vyzývá skupinu PPE-DE, aby toto rozhodnutí učinila. To samozřejmě uděláme, ale nejprve si přečteme, o čem máme rozhodovat. Pokud jste se rozhodl včera, nebylo možné přečíst si tento text. Rozhodujete se pouze slepě na základě levicové politiky. Pokud se týká vaší kritiky ohledně dohody v prvním čtení, kdy i pan Cohn-Bendit ronil krokodýlí slzy, zcela souhlasím s obsahem vaší kritiky. Avšak kdo nás k tomu donutil? Oklamala nás Rada během tohoto postupu? Vydírala nás Komise? Rozhodla většina v Parlamentu. Na konferenci předsedů hlasoval pro první čtení jako vhodný postup pouze pan Joseph Daul. Doufám, že se z toho poučíme a že již nebudou dohody v prvním čtení přijímány, alespoň u tak rozhodujících projektů.
Poul Nyrup Rasmussen
Pane předsedo, předsedovi Sarkozymu bych rád řekl toto:
(FR) "nejtěžší činností je být aktivní v politice."
Vy i já to víme, pane předsedo.
Jak jste sám řekl, Evropa je nejen o kompromisech, ale také o zajištění dynamiky. To je můj názor. Domnívám se, že jste zavedl Evropu tak daleko, jak jste jen mohl zavést 27 ministerských předsedů a hlav států, ale prosím, nedělejte si nadměrné nároky na výsledky. To platí zejména pro pana předsedu Barrosa. Nečiňte si přílišné nároky na výsledky. Pokud tak učiníte, obrátí se to proti důvěře obyčejných lidí v Evropskou unii. Nyní máme hospodářskou krizi a ještě neskončila. Jak jste řekl, ještě neskončila. Prosím, neříkejte lidem, že hodnota balíčku pro povzbuzení ekonomiky odpovídá 1,5 % HDP. Neodpovídá. Pokud z tohoto výpočtu na chvíli odebereme úvěrové záruky a podíváme se na skutečné investice a skutečnou poptávku, hodnota poklesne v průměru na 0,6 % HDP Evropské unie. Je to tak, pane Barroso. Potvrzují to ekonomické výpočty Bruegelu a Kodaňské univerzity. Tak buďte v tomto ohledu opatrný.
Pouze dvě země - a Spojené království je kritizováno Německem - dosáhnou 1 % HDP pro pobídky v oblasti reálné ekonomiky, a jsou to země, jimž předsedají Gordon Brown a pan Zapatero. Francie se jim přibližuje. Ale skutečný současný problém je v Berlíně. Prostě nechápu, jak může německá kancléřka paní Angela Merkelová lidem tvrdit, že je dostatečné to, co nyní dělají pro zaměstnanost v Evropě. Tak tomu není.
Pane předsedo, nesouhlasím s tvrzeními pana Grahama Watsona. Neměl byste jen odpočívat. Měl byste si udržet svou energii, protože potřebujeme další balíček pobídek a budeme ho potřebovat velmi brzy, již na jaře. Doufám, že budete dne 2. dubna v Londýně aktivní, stejně jako určitě na jarním zasedání. Jak jste sám řekl, přibližování Evropy občanům spočívá také v zajištění pracovních míst lidem.
Předseda
Dámy a pánové, pan předseda Sarkozy bude muset brzy odejít. Nyní mu znovu udělím slovo a poté s námi zůstanou pánové Borloo a Le Maire.
Nicolas Sarkozy
Dámy a pánové, pane Kirkhope, děkuji vám za podporu. To mi dává příležitost, abych se obrátil na konzervativce ze Spojeného království a řekl jim, jak je pro nás v Evropě důležité, že tato velká strana, Konzervativní strana Spojeného království, zůstává hluboce oddána evropské integraci.
Nemám nic co do činění s politikou ve Spojeném království. Máte mladého vůdce, pana Camerona, a vaše strana má dlouhou historii. V Evropě vás potřebujeme a nic v Evropě, pane Kirkhope, nemůže být úspěšné izolovaně. Neznám budoucnost pana Gordona Browna nebo pana Camerona, ale ať bude mít Spojené království jakéhokoliv vůdce, bude pro pokrok, pro ochranu svých zájmů, pro úspěch v Evropě potřebovat ostatní. To nikdo nezvládne sám a chtěl bych vám říci jednu věc: konkrétně to, že jsem byl vždy přesvědčen o zvláštní úloze, kterou musí Spojené království hrát v Evropě. Někdy jsem kritizován, protože Spojené království hovoří největším světovým jazykem, protože disponuje dynamickou ekonomikou, ale zamyslete se nad tím. Podívejte se na cenu, kterou Spojené království platí za své příliš jednostranné propojení se Spojenými státy, jakou cenu platí za příliš jednostranné spojení s finančními službami; podívejte, Evropa potřebuje Spojené království, ale stále se domnívám, že Spojené království potřebuje Evropu.
Když jsem byl ve Spojeném království, prohlásil jsem, že tato "srdečná dohoda" mezi Francií a Spojeným královstvím nestačí. Gordon Brown navrhl "znamenitou dohodu". Osobně se opravdu domnívám, že je možné vyjít z krize silnější, protože se Spojené království jasně rozhodlo pro Evropu. Chtěl bych uvést, že jsme spolu v minulosti nikdy nevycházeli tak dobře, a aniž bych chtěl zabíhat do vnitrostátní politiky, myslím si, že je to pravda.
Pane Poignante, francouzské předsednictví určitě není dokonalé, ale není ani neúspěšné, a pokud se týká vás, jste věrný odkazu pana Mitterranda, což je bezchybné "ani ... ani". Proto to nemyslíte ani dobře ani špatně. Skutečně se domníváte, že bych nebyl úspěšný bez dvou socialistů... dobře, tři tvoří kolektiv, pane Poignante: Jouyet, Kouchner ... Cítím v tom nějakou závist! Ale vážně, chtěl bych se, bude-li to možné, ohradit proti tvrzení všech, kdo se domnívali, že mezi Francií a Německem existovaly strukturální neshody. Nyní mám příležitost tyto věci vysvětlit a říkám to také paní Marielle De Sarnezové.
Francouzsko-německá osa, přátelství mezi Francií a Německem, není volba: je to absolutní povinnost. Naše dvě země se nalézaly ve středu největší tragédie 20. století. Není to volba, nikoliv proto, že se k tomu nepřipojuji, ale proto, že se jedná o povinnost vůči světu a Evropě. Musíme kráčet ruku v ruce. Pane Poignante, jsem bezmezně přesvědčen, že je to odpovědnost, jež přesahuje paní Merkelovou, nebo mou osobu, nebo bývalého kancléře Schrödera, nebo pana Chiraca: je to historická skutečnost. Nemůžeme se navzájem oddělit právě kvůli našim dějinám v minulém století.
Ale současně, aniž bych si přál dotknout se kohokoliv, musím říci, že francouzsko-německá osa nemůže být stejná v Evropě 27 zemí jako v Evropě šesti zemí. V Evropě šesti nebo devíti států, možná dvanácti, stačila dohoda Německa a Francie a ostatní je následovali.
Tak tomu bylo, ale neplatí to pro dnešní Evropu, a proto jsem požadoval dvoustrannou obnovu francouzsko-německé osy. Potřebujeme ji, ale nemůžeme s ní nakládat tak, jako by Unii tvořilo dvanáct států. Pamatuji si, že když se Německo a Francie dohodly - nebylo to v mé éře - na kandidátovi na předsedu Komise, druhý odstoupil, protože měl dojem arogance. Proto je přátelství Francie a Německa nutné, ale to nevylučuje další dohody nebo další přátelství. To je první věc, kterou vám chci sdělit, protože mám někdy pocit, že se někteří lidé dívají na Evropu 30 let starými brýlemi, zatímco se na ni musíme dívat s ohledem na to, co bude za 30 let.
Druhou věcí je, že paní Merkelová důrazně hájí německé zájmy. Když by to nedělala ona, kdo by to měl dělat? Za to ji jistě nemůžeme kritizovat. Dělá to s citem, dělá to důrazně a dělá to rozhodně. Také hájím zájmy své země. Není to důvod, proč jsem byl zvolen?
Někdy se neshodneme přímo. A co? To je úplně běžné. Je demokracie nebo cit pro kompromis nemožný, pokud jde o Německo, nebo pokud jde o Francii? Ano, musím ustupovat paní Merkelové; ano, ona musí ustupovat mně. A co je na tom? Je to ve prospěch Německa. Jen proto, že jde o Německo, nebo proto, že jde o Francii, tak bychom neměli o ničem debatovat, neměli bychom o ničem diskutovat? Našim německý přátelům se příliš nezamlouvala Unie pro Středomoří. Došlo k nedorozuměním. Tato nedorozumění jsem vyřešil diskusí. V čem je problém?
V každém případě nemám v úmyslu neustále obhajovat, když se s paní Merkelovou shodneme, podporujeme, nebo když si pomáháme. Nezapomínám však na to, že Německo je federální stát, zatímco Francie je i přes decentralizaci mnohem více centralizovaná. Rytmus, čas potřebný pro rozhodování není stejný. To nijak nesouvisí se schopnostmi paní Merkelové nebo s nějakou mou chybou; souvisí to se strukturou obou států, jež se liší. Kromě toho má Německo koaliční vládu. Nejsem si jist, zdali si paní Merkelová vybrala sociální demokraty do své vlády o své vlastní vůli. Já jsem za výběr socialistů do své vlády odpovídal. To je druhý rozdíl, ale také rozdíl, který vysvětluje čas potřebný k přijímání rozhodnutí.
Buďte si však jisti, že se v žádném případě nejedná o útok na Německo. Německo je největší evropskou ekonomikou. Potřebujeme Německo a Německo potřebuje Evropu. Ale je rovněž třeba uvést, že Francie ani Německo nemají více práv než ostatní; máme větší odpovědnost, kterou také musíme nést společně. Neobávejte se. Dobře o tom vím.
Máte pravdu, paní De Sarnezová, že je třeba toho ještě hodně udělat. Nebudu se vracet k vašim poznámkám o předsednictví. Je toho ještě třeba vykonat hodně. Hovořila jste o potřebě evropského regulačního orgánu a máte úplnou pravdu. Řekněme si, jaká je realita. Zatím jsme ho nevytvořili, protože se několik menších zemí domnívá, že pokud by musely jednat bez vnitrostátního regulačního orgánu, mohlo by to znamenat určité problémy pro národní suverenitu. K tomu musíme přihlédnout, přestože se domnívám, že bychom mohli mít alespoň kolegium evropských regulačních orgánů.
Zadruhé, potřebujeme evropského veřejného žalobce? Je to fascinující debata, do níž patří i další otázky a určitě lepší spolupráce.
Ohledně velkých projektů vás musím požádat, abyste na nás nebyli tak přísní, protože 5 miliard EUR uvolňuje předseda Komise. Bylo to docela obtížné, paní De Sarnezová, protože ne všechny země měly stejný názor na způsob financování velkých projektů, a se vší upřímností musím prohlásit, že Komise byla o něco ambicióznější než některé členské státy. Jednoduše je to tak, že aby mohla Komise využít těchto 5 miliard na velké projekty, musí souhlasit všechny členské státy. Tento souhlas jsme dostali a alespoň nyní máme 5 miliard.
Konečně, pokud se týká pomoci rozvojovým zemím, obávám se, že s vámi nemohu souhlasit. Společně s panem Barrosem jsme použili 1 miliardu EUR, což některé členské státy opět nechtěly, a na summitu na ostrově Hokkaidó jsem musel přesvědčit své evropské partnery, aby pro účely rozvojových cílů tisíciletí povolili panu Barrosovi použít nevyužité finanční prostředky, což je ona 1 miliarda EUR, o níž jsem mluvil.
Paní De Sarnezová, na summitu v Dohá mě překvapilo, když jsem u jednacího stolu zjistil, že jsem tu jediným vedoucím představitelem západního státu. Ze všech představitelů států a vlád zemí G20 jsme tam byli jen dva: jihoafrický prezident a předseda Evropské Rady a také pan Barroso. Nikdo další tam nebyl. Jen si představte, co byste mi říkali, kdybych se tam neobtěžoval cestovat! Byli jsme tam, protože krize nesmí být používána jako omluva pro to, aby nejchudší země platily nejvíce za krizi, za níž nejsou nijak zodpovědné. Domnívám se, že zde by mohlo znovu dojít k neshodám.
Pane Hudghtone, rozmanitost a jednota: buďte si jist, že v otázce rozmanitosti už nelze pokročit dále! Upřímně, pokud bych se musel svou energií postavit za jeden projekt, podpořil bych jednotu, protože beru na vědomí, že nikdo v Radě nezapomíná, odkud pochází. O něco obtížnější je zjistit, kam kdo směřuje. Významný francouzský etnolog Lévi-Strauss rozhodně prohlásil, a bylo to v jeho případě velmi neobvyklé, že "identita není nemoc". Identita není v Evropě nemoc, takže jakýkoliv přebytek energie by měl být vynaložen na jednotu.
Pane Crowleyi, děkuji vám za podporu v Evropské radě. Bylo mi potěšením přivítat vás v Elysejském paláci jako zástupce vaší skupiny a musím prohlásit, že velmi oceňuji odvahu a upřímnost, které vždy projevujete.
Paní de Brúnová, ano, Iry musíme ujišťovat a přesvědčovat. Řekla jste mi, že jsme nezašli dostatečně daleko. Omlouvám se, ale nemůžeme zajít dále, protože by to okamžitě způsobilo zmatek v ostatních zemích. Pokud za účelem vyřešení irského problému znovu otevřeme debatu o ratifikaci v jiných zemích, například ve Spojeném království, dostaneme se do neudržitelné situace. Nejobtížnějším kompromisem byla diskuse odehrávající se v pátek časně, velmi časně ráno na zasedání Evropské rady mezi ministerskými předsedy Irska a Spojeného království, když se pokoušeli dohodnout. Pan Brown - rozumím tomu - nechtěl nové otevření debaty o ratifikaci smlouvy ve Spojeném království, když všichni vědí, jak byla velmi obtížná. Proto se domnívám, že nemůžeme zajít dále. Ale upřímně, urazili jsme docela dlouhou cestu, když jsme slíbili protokol k první smlouvě o přistoupení do dvou let.
Pane Wojciechowski, pomůžeme českému předsednictví. O tom nesmíte pochybovat. Co mi řekl pan Kaczynski? Velmi mě to mrzí, že vám to musím sdělit, protože mi naposledy řekl něco, co nedodržel. Na zasedání Evropské rady prohlásil, že nebude klást překážky Lisabonské smlouvě, pokud budou Irové hlasovat pro. Připomněl jsem mu pouze jednu věc - a udělal jsem to, aniž bych hovořil s ministerským předsedou panem Tuskem -, stalo se to v mém úřadu ve tři hodiny ráno, v červenci 2007, za německého předsednictví a za účasti pana Zapatera, Tonyho Blaira a pana Junckera, tedy že nám polský prezident podepsal dokument, který se měl stát Lisabonskou smlouvou, zatímco on hovořil ve Varšavě se svým dvojčetem, ministerským předsedou.
Respektuji polského prezidenta, ale musím říci, jak mě překvapilo, že někdo mohl podepsat smlouvu v Bruselu, a pak odmítnout podepsat stejnou smlouvu ve Varšavě. Opravdu! Pouze tvrdím, že pokud se někdo podepíše jménem státu, jedná se o slib! To chápete. Už k tomu nic dalšího neřeknu, ale tak mi to bylo sděleno. O Lisabonské smlouvě nejednal ministerský předseda pan Tusk, ale polský prezident pan Kaczynski a jeho bratr, který byl v té době ministerským předsedou. Tak to je, a to je vše. Nakonec nebyla zcela ratifikována, protože chybí jeden podpis, ale byla ratifikována parlamentem. To je celé.
Tímto prohlášením se nijak nepletu do vnitrostátní politiky, ale je to upřímné a já musím být upřímný, se vší svou odpovědností musím sdělit, co se přesně stalo, s kým se jednalo a kdy. Jinak bychom si nemohli důvěřovat. Není to záležitost levice nebo pravice, nejde o východní nebo západní země, je to pouze otázka dodržování slibů. Když nebudou respektována vaše slova, nebude existovat právní stát, nebude existovat Evropa. Je to tak prosté.
(Potlesk)
Pane Chruszczi, upřímně si myslím, že víte, že jsem pro Polsko udělal vše, co bylo v mých silách, aby nalezlo způsob, jak dosáhnout kompromisu. Na zasedání Evropské rady v červenci 2007 vedeném německým předsednictvím jsme nebyli daleko od katastrofy, když některé členské státy prohlásily, že bychom měli pokračovat bez Polska. Kompromisu o Lisabonské smlouvě jsme dosáhli na poslední chvíli. To je pravda. Nikdo nechtěl Polsko vynechat. Polsko má 38 milionů obyvatel, které z něj činí šestou největší evropskou zemi podle počtu obyvatel. Potřebujeme vás. V rámci kompromisu jsem byl v Gdaňsku, abych jednal s Polskem a dalšími osmi členskými státy. Chápali jsme polské problémy. Polsko podpoříme, ale tato země musí rovněž chápat nás, že jako jedna z větších evropských zemí má nejen práva, ale také povinnosti.
Povinnosti jsou konec konců protějškem práv a prokázali bychom jim špatnou službu, kdybychom prohlásili, že budete mít méně povinností kvůli tomu, že jste členy Evropské unie kratší dobu než jiní. Polsko je významnou evropskou zemí. Neměli byste nám vyčítat, že se k němu tak chováme, tedy že po něm žádáme o něco více právě proto, že je Polsko významnou zemí. Přesně to jsem chtěl udělat a doufám, že to Poláci pochopí.
Pane Nassauere, děkuji vám za vaši podporu zkušeného poslance Evropského parlamentu a německého poslance Parlamentu. Nezaskočila mě vaše obhajoba průmyslu obecně, ani konkrétně německého průmyslu, protože příliš často vidím - to říkám panu Schulzovi i panu Daulovi -, příliš často vidím zničující dopady finanční krize v zemích, které dostatečně nechrání svůj průmysl. Myslím, že to překlenuje rozdíly mezi námi, protože nechceme, aby se Evropa stala průmyslovou pouští. Průmyslová poušť s sebou nese další miliony nezaměstnaných, protože ztratíme-li pracovní místa v průmyslu, další na řadě budou služby. Není správné říkat, že chráníme služby, ale nikoliv pracovní místa v průmyslu.
Domnívali jsme se, že ochrana průmyslu znamená, že jej budeme nutit do modernizace, protože Evropané již neakceptují průmysl způsobující znečištění. Usilovali jsme o tuto rovnováhu. Je to obtížné a bolestivé, protože Německo je velkou průmyslovou zemí a velké průmyslové země jsou nevyhnutelně postiženy více než země, které již žádným průmyslem nedisponují. Vaše země sousedí s Polskem. Pokud bychom stanovili, že Polsku povolíme odchylky v období let 2013-2020, nemůžeme se vyhnout otázce nových elektráren v Německu, abychom zabránili narušení hospodářské soutěže mezi dvěma tak blízkými zeměmi. To bylo v tomto případě podle mého názoru opět poctivé.
Pane Rasmussene, s výsledky si nedělejte starosti. Máte úplnou pravdu. Nezapomínejte však na sociální stabilizéry, protože naši američtí přátelé jsou velmi talentovaní na zveřejňování, na oznamování udivujících čísel. Ale nyní jsou to pouze prohlášení. Vzpomínám si na Paulsonův plán I. Všichni jsme byli ohromeni: ministr financí náhle hovořil o 700 miliardách! Všichni se zajímali, zda by Evropa byla schopná něčeho podobného. Co jsme pak viděli? O tři dny později nebyl plán schválen Kongresem a Američané byli zpět na začátku.
Co se stalo potom? Částka pak nebyla taková, jak se očekávalo. Sociální systém ve Spojených státech se v ničem nepodobá evropskému systému, v žádné z našich zemí. K finančním prostředkům vyčleněným na obnovu musí být přičteny sociální stabilizéry, tedy všechny platby dávek, které provádíme, abychom je ochránili před nárůstem inflace, a všechny další, jež vkládáme do systému. Ale věřme proboha alespoň v plán, který provádíme! Krize bude možná tak závažná, že budeme muset udělat něco dalšího. Ale to není podstatné! Dosažené výsledky nejsou maličkost. Říkáte mi, že se Spojené království a Španělsko snaží více. Ale Španělsko má přebytkový rozpočet a čelí realitní krizi v bezprecedentním rozsahu. Pan Zapatero reaguje velmi dobře, ale těžko můžeme závidět Španělsku stav jeho ekonomiky.
Ohledně Spojeného království a bank mi lidé často říkají: "Pan Brown toho dělá více než vy." Ano, ale rozdíl je ten, že anglické banky byly plně začleněny do amerického systému a existovalo zde riziko bankrotu, který jsme v takovém rozsahu nezažili - to bylo tématem diskuse mezi Komisí a námi - v jiných členských státech. Musíme být rozumní a chvíli počkat, abychom zjistili, jak se bude vyvíjet provádění různých plánů. Zůstávám optimistický ohledně schopnosti Evropy spolupracovat.
Na závěr ještě jeden bod: pane Rasmussene, říkáte mi, abych pokračoval. Ano, abych zůstal takový, jaký jsem! Dobře, musím vás o tom ujistit. Není zde žádné riziko.
(Potlesk)
Silvana Koch-Mehrin
(DE) Pane předsedající, pane Le Maire, pane Borlooe, v posledních měsících EU velmi prokazuje svou cenu. Jeto vaše zásluha, zásluha francouzského předsednictví.
Chtěla jsem osobně poděkovat panu prezidentovi Sarkozymu za to, že učinil nepříjemný krok a jasně německé kancléřce řekl, co si myslí o letargii německé vlády. Ostatní evropské země podnikají opatření, aby předešly krizi, zatímco Německo čeká, až na nás krize dopadne, nebo čeká do voleb do německého parlamentu. Německo je největší ekonomikou EU, a proto je správné, že partneři z EU upozorňují německou vládu na její odpovědnost. Prezident Sarkozy tuto připomínku právě zopakoval.
Kdyby EU neexistovala, museli bychom si ji vymyslet přinejmenším v důsledku finanční krize. Žádná země jednající na vlastní pěst by nebyla, nebo není, schopna této krizi čelit. Euro je rovněž důležitou stabilizující silou. Opět se jasně ukazuje, jak je společný trh pro prosperitu a stabilitu Evropy důležitý. Avšak nesmíme finanční krize využívat jako omluvy pro ohrožení toho, čeho jsme společně dosáhli. Proto by měla být nezávislost Evropské centrální banky neoddiskutovatelná. Nesmíme připustit návrat protekcionismu. Katastrofální následky pro naše občany by rovněž mělo obnovení politiky izolace nebo závody v subvencích mezi členskými státy.
Kromě toho nesmí dojít k oslabení předpisů EU týkajících se hospodářské soutěže a státní podpory. To se týká rovněž Paktu stability a maastrichtských kritérií. Tyto výsledky musíme zachovat. Avšak EU musí přijmout společná, koordinovaná a rozhodná opatření, která předejdou tomu nejhoršímu. Je to pro Evropu příležitost a pan prezident Sarkozy ji využil. Ukazuje našim občanům, co může Evropa udělat, dává Evropě lidskou tvář. Za to bych mu chtěla srdečně poděkovat.
Adam Bielan
(PL) Pane předsedající, francouzské předsednictví to nemělo jednoduché. Probíhalo v době, kdy byl svět, včetně Evropské unie, zmítán dramatickou finanční krizí. Narozdíl od některých politiků se prezident Sarkozy naštěstí nedomníval, že by nás krize nemusela zasáhnout. Jednal velmi rychle, a za to bych mu chtěl co nejsrdečněji poděkovat.
Během uplynulých šesti měsíců vznikla další krize, konkrétně ruská invaze do Gruzie, jednoho z našich východních sousedů. Přes můj obecně příznivý názor na prezidenta Sarkozyho, musím říci, že na tuto výzvu nereagoval odpovídajícím způsobem. Jeho první chybou bylo, že donutil prezidenta Saakašviliho podepsat špatnou dohodu s Ruskem. Tato dohoda byla špatná, protože Gruzii neposkytuje klíčové záruky, konkrétně územní celistvost. Pan Sarkozy neposlouchal kolegy, které dnes sám ocenil a kteří mají zkušenosti z desítek let života za železnou oponou. Nemohl jim naslouchat, protože kdyby vyslechl jejich rady, mohl by se poučit z jejich zkušeností, že Rusové považují jakékoliv podobné ústupky za znak slabosti. To se přesně stalo. Rusové neplní ani tuto špatnou dohodu. Před pár dny se v Gruzii střílelo na polského prezidenta a Rusové obsadili gruzínskou vesnici Perevi. Aniž by se na to prezident Sarkozy ohlížel, pokračoval ve své politice uklidňování Ruska a znovu otevřel jednání o nové dohodě o partnerství a spolupráci.
Funkční období prezidenta Sarkozyho jakožto vedoucího představitele Evropské unie skončí za dva týdny. Ale z evropské politické scény nezmizí a bude na ní dále hrát významnou úlohu. Proto mu do budoucna přeji vše nejlepší a věřím, že se poučí se svých minulých chyb.
Kathy Sinnott
Pane předsedající, chtěla bych využít příležitosti a nabídnout přátelskou radu, protože mnoha irským voličům debata o Smlouvě vadí. Volby před dvěma týdny ukázaly, že drtivá většina voličů druhé referendum nechce. Už se rozhodli a nemá smysl, aby pokračovali v debatě uprostřed neklidné doby, ve které se světové hospodářství nachází. Bojí se nezaměstnanosti a rozpočtových škrtů, které dopadnou na nejzranitelnější osoby. V těchto problémech se cítí osamoceni, přičemž jejich vůdci pronásledují lisabonský přízrak.
To je obzvláště znepokojivé, protože nebyly vyřešeny otázky související s hlasováním proti, počínaje nedostatečnou demokratičností samotné Smlouvy; namísto toho nám bylo řečeno, že se Smlouva nezmění a předkládané úpravy jsou kosmetické.
Jsme ostrovní národ, přesto naše ryby a rybolovný průmysl mizí. Odpůrci potratů se obávají ničení embryí v rámci výzkumu financovaného EU. Hlasováním proti voliči chrání svá pracovní místa, svá zemědělská hospodářství, své rodiny a svou ústavu.
Hovoříte o sjednocování Evropy, ale já vám říkám, že to, co by nás mělo sjednocovat, je demokracie a Lisabon nás rozděluje.
Peter Baco
(SK) Potěšily mě návrhy Evropské unie na reformy mezinárodního finančního systému, aby jako prioritu zahrnoval zabezpečení dodávek potravin. Avšak závěry Rady tuto prioritu nezdůrazňují.
Proto bych vás rád upozornil na stále četnější důkazy zhoršující se finanční situace zemědělců. V Evropské unii se to týká především nových členských států, jinde dopadá na Jižní Ameriku a také na další části světa. Dochází k meziročnímu poklesu cen zemědělských výrobků až o 50 %, zatímco se ceny hnojiv zdvojnásobily a zdražují půjčky, což vede k postupnému poklesu objemu sklizně.
Kvůli kriticky nízkým zásobám potravin opravdu hrozí potravinová krize s nepředvídatelnými důsledky. Zabránění potravinové krizi se musí stát prioritou. Musíme navýšit zásoby, a tedy podpořit výrobu, což bude vyžadovat vhodné refinancování. Proto vyzývám Radu, aby dostatečné refinancování sklizně a zásob potravin učinila svou prioritou číslo jedna.
Jacek Saryusz-Wolski
(FR) Pane předsedající, toto bylo významné předsednictví, nejen proto, jak uvedl prezident Sarkozy, že existují velké a malé země, ale protože se prezident Sarkozy osobně dokázal vypořádat s výzvami.
Období francouzského předsednictví nebylo jednoduché; zdaleka ne. Muselo se potýkat s krizí v Gruzii, finanční krizí a dalšími problémy, včetně Lisabonské smlouvy. To vše vyžaduje reakci a přijetí opatření, a to je pro každé vedení to nejtěžší. Toto předsednictví je důvěryhodné. Francouzské předsednictví ukazuje svou schopnost taková opatření přijmout, což mu slouží ke cti a je přínosem pro Evropskou unii.
Předložím tři body, které se netýkají Gruzie a hospodářské krize: politiku sousedství, politiku v oblasti klimatu a bezpečnostní a obrannou politiku. Politice sousedství se dostalo silného impulsu, jak ve středomořském rozměru, prostřednictvím Unie pro Středomoří, tak pomocí Východního partnerství ve východním rozměru, což si zaslouží stejnou pozornost jako jižní rozměr.
Byl čas přejít z fáze projednávání politiky sousedství k energické akci. Potřebovali jsme občanům těchto zemí vyslat silný signál, že je podporujeme v úsilí o reformy a o lepší život. Je zásadní posílit mír, stabilitu a řádnou správu věcí veřejných v regionech blízko našich hranic. Dokonce bych řekl, že se jedná o nezastupitelnou složku našeho integračního projektu.
V oblasti klimatu a energetiky bych rád poděkoval francouzskému předsednictví za jeho empatii a pochopení, pokud jde o citlivé otázky nových členských států.
Třetí oblastí projednávanou předsednictvím a Radou bylo posílení bezpečnostní a obranné politiky, zejména prostřednictvím podstatného zlepšení civilních a vojenských kapacit, přičemž bych jim v této oblasti rád poblahopřál.
A nakonec, způsob, jak řešit záležitosti, spočívá v tom, poskytnout si zdroje. To je výzva pro předsednictví i summit. Avšak i když pracujeme na klimatickém a energetickém balíčku, hospodářské obnově nebo bezpečnostní politice, musíme se tomuto úsilí věnovat koordinovaně, a slovem "my" myslím instituce i občany.
Hannes Swoboda
(DE) Pane předsedající, především bych rád srdečně poblahopřál ministrovi Borloovi za jeho závazek týkající se klimatického balíčku, protože se opravdu jedná o velmi dobré řešení, které můžeme beze zbytku obhajovat.
Avšak rád bych hovořil o vnějších vztazích, a tím také oslovil nového ministra pro evropské záležitosti. Rada schválila základní zásady Východního partnerství. Prezident Sarkozy již uvedl, že chceme-li uspět v černomořském regionu, musíme samozřejmě zapojit Rusko. Samozřejmě to ale také musí být Rusko respektující územní celistvost a nezávislost tamních zemí a připravené pomáhat při řešení problémů černomořského regionu.
Určitě také potřebujeme Turecko. Jsem opravdu ohromen, že o Turecku ještě nepadlo ani slovo! Jak můžeme doufat, že se v této situaci a v tomto regionu něco vyřeší bez Turecka? Nedávno jsem předsedal delegaci tohoto Parlamentu při její návštěvě v Turecku. Pan Rocard, který byl členem této delegace, se opakovaně ptal: "A co si myslíte o francouzském předsednictví? Chová se objektivně?" Na tuto otázku bylo vždy odpovídáno kladně, jinými slovy byla odpověď taková, že se francouzské předsednictví skutečně chová objektivně. Pokud by se Francie takto chovala i nadále - a nyní hovořím o Francii jako o členském státu -, jednání s Tureckem by byla uzavřena velmi brzy a byly by dokončeny všechny kapitoly.
Takže co uděláme s Tureckem, kterého v tomto regionu potřebujeme jako partnera? Nechci rozhodovat o vaší odpovědi, pane ministře, ale musíte se zamyslet, jak se v tomto ohledu bude pokračovat, protože pokud doufáme, že v tomto regionu něčeho dosáhneme, co se týče a vyřešení jeho krizí, potřebujeme spolupráci Turecka a musíme uznat, že Turecko je pro Evropu důležitým partnerem. Proto potřebujeme nejen francouzské předsednictví, ale Francii jako zemi.
Jean-Marie Cavada
(FR) Pane předsedající, zatímco tanky ohrožovaly Tbilisi a francouzské předsednictví uvádělo Evropu do role mírotvůrce, úlohy, které by se neměla nikdy vzdát, opět jsem četl maďarského spisovatele Sándora Máraie.
Popisuje příčiny katastrof, které dvakrát zničily Maďarsko, polovinu Evropy a nakonec celou Evropu a šokovaly svět, konkrétně nacismus a stalinismus. Dějiny a je doprovázející násilí se nyní vrací a krize v Gruzii, finanční krize a sociální nebo politické důsledky, které lze předpokládat, jsou závažnými zásadními prvky.
Politická vůle Evropy musí odpovídat výzvě řešení těchto událostí a tohoto nového násilí a jsme vděční francouzskému předsednictví a všem institucím, že se kompetentně zabývaly těmito otázkami, které ohrožují naši stabilitu a náš mír. Finanční krize není samozřejmě úplně vyřešena a ani neodezněla. Vztahy se Středomořím mají samozřejmě nový institucionální rámec. Nikdo však nemůže popřít historickou změnu vývoje, kterou představuje změna klimatu. Evropa se nepopiratelně stává vedoucí silou, přestože není vše uspokojivé.
Evropa se potřebuje na vysoké úrovni trvalé přenést nad pravicí, levicí a extrémním středem, aby mohla bojovat proti hrozbám, jež se vrací společně s násilím, které jsme zažili v minulosti.
Filozof říká, že lidé, kteří neznají svou historii, jsou nuceni si ji prožít znovu. Tato krize nám připomíná, že lidé tvoří dějiny, nikoliv dějiny lidi.
Mogens Camre
(DA) Pane ministře, v tuto pozdní hodinu se omezím pouze na jednu poznámku. Jsem si jist, že znáte rozhodnutí Soudního dvora Evropských společenství - nebo raději Soudu prvního stupně - ze dne 4. prosince, kterým potřetí zrušil umístění Organizace lidových mudžahedínů Íránu (PMOI) na seznam EU, v němž jsou uvedeny teroristické organizace. Chtěl bych vás požádat o potvrzení, že se PMOI již na seznamu nenachází, a chtěl bych požádat předsednictví, aby respektovalo tři rozhodnutí Soudního dvora, což nám pomůže zajistit, abychom již nikdy neoznačili hnutí za svobodu íránského lidu za teroristy. To neposlouží zájmu Evropy na demokratické budoucnosti íránského lidu.
Margie Sudre
(FR) Pane předsedající, je to opravdu vynikající francouzské předsednictví. Zaznělo jen velmi málo hlasů, které s tím nesouhlasí. 27 členských států překonalo své rozdíly a dosáhlo řady příkladných rozhodnutí.
Pokud se týká energetického a klimatického balíčku, Evropa podniká první krok a je třeba uvést, že je tento první krok obrovský. Nyní má prostředky k tomu, aby převzala svou odpovědnost za ochranu životního prostředí, aniž by však obětovala svou ekonomiku. Nyní může v této problematice zaujmout vedoucí postavení a vést ostatní světadíly na cestě udržitelného rozvoje.
Kromě toho Irsko navrhuje způsob, jakým se může dostat z izolace. Naši irští přátelé znovu rozhodnou o Lisabonské smlouvě, ale nyní budou mít všechny karty ve svých rukou, protože prakticky všechny ostatní členské státy konečné rozhodnutí již učinily.
Současná krize nám ukazuje, že více než kdy jindy Evropská unie pro svou efektivitu potřebuje nejlepší institucionální nástroje. Evropská rada přijala rozsáhlý, koordinovaný plán hospodářské obnovy vycházející z dlouhodobých investic do výroby a podpory zaměřené na nejvíce postižená průmyslová odvětví.
Prezident Sarkozy nadnesl otázku snížení určitých sazeb DPH a s jeho názory zcela souhlasím. Doufejme, že se v březnu ministři hospodářství a financí dohodnou, což se na zasedání vedoucích představitelů států a vlád minulý víkend zdálo nemožné. Výzvy, jimž Evropané čelí, nabízí EU příležitost ukázat občanům, že je jednotnější, odpovědnější a starostlivější, pokud se týká jejich ochrany.
Jsme francouzskému předsednictví vděční za to, že zahájilo tuto novou dynamiku. Stejně jako prezident Sarkozy doufáme, že se podobné zasedání Rady dlouho nebude opakovat, protože trvalo do čtyř hodin do rána a při jednání se nedosáhlo téměř ničeho. Během posledního půl roku se Evropa zcela změnila, pokud se týká názorů, působnosti a důvěryhodnosti. Za to bychom měli poděkovat francouzskému předsednictví a jsme si dobře vědomi, že se jedná o úlohu, která pro něj není celkem neznámá.
Robert Goebbels
(FR) Pane předsedající, prezidentovi, ke kterému není historie milostivá - hovořím o předsedovi Maovi, nikoliv prezidentu Sarkozym -, se připisuje následující výrok: "pokud stále padáte, ještě nejste na dně". Světová ekonomika dosud na dno nedopadla. Finanční krize se stupňuje. Nový finanční skandál ukazuje neuvěřitelnou nezodpovědnost bankéřů, pokud se týká spekulativního kapitalismu, kdy ti samí bankéři při projednávání žádostí spotřebitelů a majitelů podniků o úvěr znovu objevují všechnu svou arogantní nepružnost.
Jak Evropská centrální banka snižuje úrokové sazby, tak banky zvyšují své marže. Státy, které právě zachránily své banky, by jim měly stanovit povinnost, aby neprodleně provedly snížení na úroveň základní sazby ECB. Bylo by to opatření pro obnovu, jež by vnitrostátní rozpočty nestálo nic. Plán hospodářské obnovy přijatý Evropskou radou je nedostatečný. Kromě dalších půjček Evropské investiční banky neobsahuje téměř žádné další finanční prostředky.
Spojené státy do svého hospodářství vkládají mnohem vyšší částky. Mohou tak učinit, protože okolní svět Spojeným státům stále poskytuje úvěry, nehledě na obrovský schodek státu, podniků a občanů. Evropa platí velmi vysokou cenu za to, že jí chybí opravdu jednotná makroekonomická politika. Bázlivost ECB a států eurozóny nám brání financovat účinnější politiky hospodářské obnovy prostřednictvím vydávání eurobondů krytých Evropskou unií, jejíž schopnost financování zůstává nedotčena.
Děkuji vám, pane předsedající, zde skončím, ale předseda Sarkozy hovořil 72 minut a my máme 90 vteřin na to, abychom vyjádřili svůj názor.
Andrew Duff
Pane předsedající, balíček o Smlouvě by měl dostačovat k tomu, aby Irové změnili svůj názor. Bylo mi mnohem méně jasné, že by kvalita rozhodnutí o hospodářské politice byla tak zřejmá. K jakým závěrům se dospělo ohledně konceptu "úplného keynesiánství" šířeného panem Steinbrückem, stranickým kolegou Martina Schulze?
Předpokládám, že by pan Sarkozy na základě zkušeností z finanční krize popsal sám sebe jako keynesiána. Pokud chybí rozumná pobídka produktivní zaměstnanosti z Německa, nepředpokládám, že se lze jistě zotavit z hospodářské recese.
Guntars Krasts
(LV) Děkuji vám, pane předsedající. Díky dohodě Rady o klimatickém balíčku se rok 2008 stal nejdůležitějším rokem ohledně ochrany klimatu od roku 2001, kdy byl přijat Kjótský protokol. Přijetí klimatického balíčku rovněž znamená posun k novému ekonomickému myšlení, které sníží závislost Evropské unie na dovážené energii a ekonomická a politická rizika spojená s nejistými dodávkami. Doba hospodářských potíží, kterou právě zažíváme, je dobou, kdy jsme připraveni zásadně vymýtit naše dosavadní myšlenky a kdy jsme nejpřístupnější inovaci. Vítáme úspěšné dosažení kompromisu o odvětvích, ve kterých zabere čas přizpůsobit se novým podmínkám. Je spravedlivé, aby byla poskytnuta pomoc těm zemím, které od roku 1990 snížily své emise CO2 o více než 20 %. Pokud se týká předsednictví, výsledek posledního zasedání Evropské rady lze považovat za jeho úspěch, stejně jako aktivní úlohu předsednictví při řešení konfliktu mezi Ruskem a Gruzií, ale nikoliv skutečnost, že Evropská unie ponechala Rusku právo vykládat uplatnění jím uzavřené dohody za svého dohledu. Předsednictví se nepodařilo překonat všechny nedostatky z minulosti. Děkuji vám.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Chtěla bych poblahopřát Francii za to, že během posledního půl roku tak výborně předsedala. Světová finanční krize, konflikt mezi Ruskem a Gruzií a vztahy EU s Čínou jsou jen některými výzvami. To se odehrálo v rámci těchto šesti měsíců a musíme uznat, že Francie vykonává předsednictví EU efektivně a působivě.
Chtěla bych přednést několik myšlenek o evropské politice sousedství, zejména o Východním partnerství, které bylo projednáváno na říjnovém zasedání Evropské rady a minulý týden v Bruselu. Události v Gruzii jsou jasným příkladem, jak může Evropská unie jednat ve středu událostí a jak je může pozitivně ovlivňovat. Nejdůležitější je, že Evropská unie dokazuje, jak může být jednotná a prokazovat solidaritu.
Dalším příkladem je Bělorusko, které již mnoho let nemůže využívat možností evropské politiky sousedství. Chtěla bych zdůraznit, že letos na podzim byly rovněž v Bělorusku pozorovány změny, které dávají naději, že by vztahy mezi EU a Běloruskem mohly být kvalitativně odlišné; mohou se stát opravdovými sousedskými vztahy.
Příležitosti ke spolupráci budou velmi reálné, bude-li běloruské vedení plnit své povinnosti týkající se svobody tisku, svobodných voleb, svobodného internetu a dalších nám známých otázek.
Předseda Sarkozy dnes řekl, cituji: "Pokusil jsem se Evropu posunout, ale posledních šest měsíců mě doopravdy změnilo. Stal jsem se tolerantnějším a otevřenějším" (konec citace). Dámy a pánové, zdá se mi, že Evropa přispívá k tomu, aby se mnoho lidí změnilo, včetně nás a Běloruska, dokonce vůdce této země Alexandra Lukašenka. To je skvělé.
Pervenche Berès
(FR) Pane předsedající, vládnout znamená dívat se kupředu. Někdo si může přát změnit dějiny a postavit je tak, že krize začala pádem společnosti Lehman Brothers dne 15. září 2008. Přesto všichni vědí, že se všechna varovná světla rozsvítila v srpnu 2007 a že to byla chvíle pro začlenění dohledu nad finančními trhy a řízení krize mezi priority francouzského předsednictví.
Naneštěstí jsme museli čekat na pád Lehman Brothers, než se touto otázkou začal prezident Sarkozy zabývat a začal přebíhat od summitu k summitu. Nyní předkládané návrhy a řešení se rovnají plánu bezpodmínečné podpory bank podpořenému měnovou politikou, která se v současnosti přizpůsobuje.
Takže co vidíme? Vidíme banky, které místo toho, aby vykonávaly svou práci, tedy financování reálné ekonomiky a investic, raději zvyšují své marže. To Evropa nepotřebuje. Potřebujeme evropskou akci, jejímž cílem je zajistit, že bankovní odvětví bude sloužit ekonomice, a domnívám se, že to v nadcházejícím období budeme skutečně potřebovat. Nejsem si jista, zdali disponujeme dostatečnými finančními prostředky pro řešení problémů.
Marian Harkin
Pane předsedající, irské "ne" Lisabonu nikdy nebylo čistě irskou otázkou: je třeba jej řešit jako evropský problém, a tak se tomu děje.
Jedním z úkolů každého politika je nalézat řešení. Irská vláda vyslechla obavy Irů a ve spolupráci se svými evropskými kolegy navrhla několik právních záruk, které vyřeší jádro obav irských občanů.
Po úspěšném dokončení irská vláda zahájí druhé referendum, a to je podstatou demokracie: politici pracují, aby vytvořili řešení, a poté lidi požádají o souhlas.
Musím však všechny důrazně varovat: nesmíme znovu podcenit zúčastněné síly. Musíme dávat pozor na ty, kdo se snaží ovlivnit výsledek, a ty, kdo zčásti financují kampaň za odmítnutí. Musíme plně chápat, že někteří na straně, která usiluje o odmítnutí Lisabonu, kteří se vyjadřují proevropsky, chtějí rozštěpení EU a jejích institucí. Irsko bylo a je bojištěm za srdce a duši Evropy. Toto je v sázce - nic méně - a stojí to za veškerou naši spolupráci, všechny naše závazky a veškeré naše úsilí.
Těm, jako je Nigel Farage, který nás poučuje o demokracii, a dalším, kteří tvrdí, že pokud by měli Evropané možnost, hlasovali by proti Lisabonu, chci říci: zanedbáváte kontrolu faktů a údajů. Podle výsledků pěti přímých hlasování - čtyř o ústavě a jednom o Lisabonu - hlasovalo pro 27 milionů občanů EU a proti 23 milionů, takže se většina přímo hlasujících občanů EU vyslovila pro.
I když pan Sarkozy odešel, chtěla bych mu na závěr poděkovat za jeho energii, oddanost EU a jeho úsilí o nalézání řešení obtížných problémů.
Jana Hybášková
(CS) Dovolte mi poděkovat jménem předsedkyně Delegace Evropského parlamentu pro vztahy s Izraelem francouzskému předsednictví za mimořádný výkon v oblasti povýšení vztahů mezi Izraelem a Evropskou unií. Jedním z důsledků irácké války bylo, že Izrael pochopil, že přestává být exkluzivním spojencem USA na Blízkém východě. Proto se rozhodl diverzifikovat svoji bezpečnost a úžeji se navázat na Evropu.
14. června t.r. jsme byli mile překvapeni, když Rada přidružení zohlednila výsledky reflexní skupiny a vyjádřila vůli k povýšení vztahů. Bylo jen na francouzském předsednictví, jak naloží s přípravou nového akčního plánu EU-Izrael, ale především s dosažením politického konsenzu v Radě. Závěry Rady ve vztahu ke Středozemí, Maroku a Izraeli jsou ohromující. Vyjadřují opravdovou politickou vůli ke spolupráci, setkávání ministrů zahraničních věcí, spolupráci v Politickém a bezpečnostním výboru (COPS), možnou účast Izraele v misích ESDP, ad hoc politické konzultace až po summit. Povýšení vztahů dává Evropě možnost většího vlivu hodnoty za peníze, možnost příměji ovlivňovat blízkovýchodní mírový proces.
Vážený pane prezidente, pevně věřím, že i náš Parlament potvrdí svým souhlasem v nejbližší době pro Izrael možnost účastnit se komunitárních programů. Podmínka zlepšení situace v Gaze je surrealistická a ukazuje na nepochopení odpovědnosti a role Evropy. Doufám, že to v brzku napravíme a podpoříme svým důstojným jednáním konsenzus Rady i práci Komise. Doufám, že české předsednictví bude moci na základě společné politické práce dospět k evropsko-izraelskému summitu, prvnímu summitu v dějinách mezi Evropou a Izraelem od 2. světové války.
Libor Rouček
(CS) Dovolte, abych i já popřál francouzskému předsednictví k velmi dobře odvedené práci. Evropská unie pod vedením Francie zvládla společně a efektivně gruzínskou krizi, koordinovaně a solidárně řeší těžkou finanční a hospodářskou krizi. Podařilo se uzavřít dobrý a vyvážený kompromis v otázkách energeticko-klimatického balíčku a podařilo se rovněž společně s irskou vládou najít řešení problému ratifikace Lisabonské smlouvy v Irsku.
Lisabonská smlouva však ještě nemá vyhráno. Země, která se za 14 dní ujme předsednictví Unie, Česká republika, Smlouvu ještě neratifikovala. Její premiér Topolánek, o kterém se prezident Sarkozy vyjádřil jako o odvážném muži, nesplnil slib, který dal a dal jej i prezidentovi Sarkozymu, totiž, že Praha ratifikuje Lisabonskou smlouvu do konce tohoto roku. Praha neratifikovala a s ratifikací má obrovské problémy. Poslanci a senátoři Občanské demokratické strany, kteří jsou též členy EPP-ED, Smlouvu odmítají. Toto bude velký problém českého předsednictví. Francouzskému předsednictví bych však chtěl ještě jednou poděkovat.
Werner Langen
(DE) Pane předsedající, pane ministře, dámy a pánové, jsem přesvědčen, že naším závěrem ohledně francouzského předsednictví musí být, že bylo opravdu úspěšné. Pane ministře Borlooe, připomínám, že na začátku jsem byl stále velmi skeptický ohledně možnosti realizace tak ambiciózního programu. Přestože nesouhlasím se vším, výsledek je velmi dobrý. Francouzští úředníci a ministři odvedli vynikající práci, a to se týká nejen osoby předsedy, ale všech zúčastněných. Skutečně zasluhují ocenění.
Máme zde skutečnou debatu. Pan Rasmussen se pustil do Angely Merkelové. Všichni víme, že běžný balíček ekonomických pobídek neuspěje, zvýší se státní dluh a nebude mít dlouhodobý dopad. Pan Rasmussen zde vedl volební kampaň, ale zapomíná, že německým ministrem financí je sociální demokrat pan Steinbrück, který vehementně tvrdí, že nyní nebudou realizovány žádné balíčky pro hospodářskou podporu, protože stále zdaleka nemůžeme poznat rozsah krize.
Naopak je nezbytné, aby země zachovávaly rozpočtovou disciplínu a dodržovaly omezení Paktu stability a růstu. V tomto ohledu jsem nepochopil návrhy francouzského prezidenta na odstranění Paktu stability a růstu, aby bylo vidět, že něco aktivně dělá. Proto je zcela správné, že jednotliví vedoucí představitelé států a vlád použili brzdy a zmírnili nadměrnou chuť francouzského prezidenta jednat. Naší silnou stránkou - čas krize je dobou vládních zásahů - je, že v Evropě sundáme nohu z plynu, že o věcech diskutujeme zde v Evropském parlamentu, že se neukvapujeme, a že zcela a bezvýhradně souhlasíme s identitou členských států, s jejich dějinami a s jejich politickým uspořádáním. To je také náš úspěch.
Celkově je balíček dobrý a poděkování adresovaná francouzskému předsednictví jsou zcela a bezvýhradně oprávněná. Pane ministře, mohl byste prosím vyřídit tato poděkování všem institucím? Děkuji vám mnohokrát.
Enrique Barón Crespo
(ES) Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, paní místopředsedkyně Komise, dámy a pánové, francouzskému předsednictví říkáme: "Bravo!" Předseda Sarkozy je evropským mušketýrem podle nejlepší francouzské tradice a aktualizoval heslo mušketýrů, když tvrdí, že svět potřebuje silnou Evropu a že Evropa nebude silná, bude-li rozdělená. Ještě bych chtěl dodat, že za použití metod Společenství Evropa funguje lépe, a jsem přesvědčen, že to předseda Sarkozy pochopil a přijal za své.
Pane předsedající, jsem v Evropském parlamentu 22 let. Nyní poprvé vidím předsedy všech tří institucí - Rady, Komise a Parlamentu - dávat nadcházejícímu předsednictví závažné varování. Česká vláda odložila ratifikaci Lisabonské smlouvy. Kromě toho musím dodat ještě něco jiného: země eurozóny nebudou vykonávat předsednictví až do roku 2010.
Aby úspěšné výsledky francouzského předsednictví přetrvaly, je podle mě velmi důležité zachovat kontinuitu, a v tomto ohledu apeluji na smysl české vlády pro odpovědnost.
Colm Burke
Pane předsedající, irská vláda byla na posledním zasedání Evropské rady úspěšná při podrobném popisování svého statečného úsilí o ochranu práv irských voličů. Hájí v Bruselu vůli obyvatel Irska a zajistila právní záruky ve všech pro Irsko citlivých otázkách.
Klíčové je toto: obavy vyjádřené během referenda o Lisabonu a týkající se zdanění, vojenské neutrality a potratů se většinou zakládaly na mylných informacích. Skutečnost je taková, že tyto otázky buď Lisabonská smlouva nebude upravovat, nebo budou připojeny protokoly zaručující postavení Irska. Například protokol 35 ke stávající Lisabonské smlouvě chrání postoj Irska k potratům.
Moje strana, Fine Gael, po zprávě podvýboru o jeho analýze irského "ne" nedávno předložila několik konkrétních návrhů. Strana Fine Gael se těmito návrhy pokouší řešit prvotní příčiny irského hlasování proti. Právní záruky nebudou stačit, aby Irové hlasovali příští rok na podzim pro. Pro obnovu pochopení evropského procesu a pro jeho podporu budou muset být smysluplně angažováni také Irové.
Volební průzkumy po referendu odhalily na straně veřejnosti velmi malé pochopení úlohy a funkcí Evropské unie. Tato neangažovanost je velkou výzvou jak pro samotnou Evropskou unii, tak pro vnitrostátní politický systém a irská vláda by ji neměla znovu podcenit.
V rámci našich návrhů předkládáme ústavní změnu, která umožní předání budoucích mezinárodních smluv po jejich schválení irskému nejvyššímu soudu, který rozhodne o ustanoveních, jež budou předloženy irskému lidu. Takový mechanismus vybere otázky, o nichž je třeba v Irsku diskutovat, zajistí irským voličům možnost vyjádřit se a konečně Irsku umožní, aby ratifikovalo podstatné části těchto smluv, aniž by brzdilo postup dalších zúčastněných stran.
Také navrhujeme vytvoření nového ústavního orgánu úředníka Evropské unie pro občany. Jmenovaná osoba by jednala jako nezávislý poradce ve všech aspektech právních předpisů EU, včetně jejich provedení do irského práva. Náplní práce tohoto úředníka by bylo poskytování nestranných informací o skutečnostech týkajících se evropských otázek, včetně případů protichůdných argumentů.
Richard Corbett
Pane předsedající, pokud se týká irské dohody na zasedání Evropské rady, musím prohlásit, že se jedná o obrovský úspěch irské diplomacie. Upřímně, byl jsem překvapen, že se ostatní členské státy tak rychle dohodly na velikosti Komise, přičemž se vrátily k jednomu komisaři za každou zemi. Vím, že k tomu mělo mnoho členských států výhrady. Ale skutečnost, že tak učinily, ukazuje ochotu ostatních členských států k tomu, že vyjdou vstříc obavám vyjádřeným v irské kampani za hlasování proti Lisabonu a samotným hlasováním. Jedná se o pokus reagovat na irské hlasování proti, o nalezení kompromisu a o pokus nalézt řešení přijatelné pro všech 27 zemí.
V Unii, kde existují takové rozdíly, se pokoušíme o překlenutí mezery. Ostatní státy ukazují ochotu vyjít vstříc irským obavám. Velmi doufám, že to bude stačit k tomu, aby výsledek nového referenda, které se bude konat v příštím roce, kdy bude na irských občanech, aby rozhodli, byl kladný.
Mario Mauro
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych poblahopřát francouzskému předsednictví, přesněji několika členům Rady, kteří tu po naší dlouhé rozpravě zbyli, a také naší komisařce, která prokazuje větší výdrž.
Musím říci, že v tomto půl roce jsme pocítili chuť časů otců zakladatelů. Hluboká přesvědčení nám ukazují že to, co nás spojuje, je silnější než to, co nás rozděluje. Domnívám se, že z francouzského předsednictví plyne významné poučení, které rovněž otevírá velmi slibné obzory: tedy že nám pomohlo pochopit, že evropský extremismus není cestou vpřed. Kromě toho nám vyvážený způsob projednávání klimatického balíčku ve skutečnosti dokazuje, že integrace není sama o sobě konečným cílem, ale poskytuje nám vizi, že jsme schopni vrátit se k našim společným cílům.
V této fázi bych prostě chtěl vidět, že pokud jsou tyto zásady tak důležité, pak je důležité, abychom se poučili a byli odvážní a dotáhli věci do konce. Pokud se týká hospodářské, a zejména finanční krize, vyplatilo by se nám, kdybychom byli odvážnější, a kdyby tedy opatření, jež přijímáme, doprovázely rozhodnější iniciativy, jako je přijetí eurobondů; jsem přesvědčen, že by to byl nejlepší způsob, jak dovést příležitost poskytnutou francouzským předsednictvím do přirozeného konce.
Proinsias De Rossa
Pane předsedající, vítám rozhodnutí o Lisabonské smlouvě přijatá Evropskou radou. Není překvapivé, že eurofobističtí aktivisté za "ne" Lisabonu nadále žvaní svoje opotřebované argumenty, jak dnes ukázali paní de Brúnová, paní Sinnottová a pan Farage.
Právo každého členského státu jmenovat komisaře je zaručeno; jedná se o zárukách řešících další obavy, o jejichž obsahu a povaze se musí ještě jednat. Musí být komplexně řešeny otázky práv pracovníků vyplývající z rozsudku ve věci Laval a dalších rozsudků. Tyto rozsudky Evropského soudního dvora však vychází ze směrnice o vysílání pracovníků, nikoliv z Lisabonské smlouvy; tuto směrnici je třeba nejen změnit, ale komplexně uplatňovat všemi členskými státy.
Obsah záruk musí uspokojovat velkou většinu irských a evropských občanů. Nesmí být využity k zastavení irského nebo evropského sociálního pokroku, nebo k tomu, aby kdokoliv z nás popíral přínosy Listiny základních práv. Je úkolem tohoto Parlamentu a všech irských politiků podílet se na vytváření obsahu těchto záruk a zajistit, že závěry nebudou krokem zpět.
Simon Busuttil
(MT) Chtěl bych poblahopřát francouzskému předsednictví zejména k jeho úspěchům týkajícím se Lisabonské smlouvy. Tímto odkazuji na otázku počtu komisařů. Srdečně vítám rozhodnutí, že každý členský stát bude mít jednoho komisaře a že to bude zásada včleněná do Smlouvy. Především by bylo dobré, kdybychom připomněli, že snížení počtu komisařů bylo schváleno v roce 2000 podle Niceské smlouvy a že to nebylo poprvé zavedeno podle Lisabonské smlouvy. Jsem však přesvědčen, že se jedná o významnou dohodu a že by měla být přivítána, protože je důležité, aby měly všechny země pocit, že jsou v Komisi zastoupeny. Proč? Především se s tím pojí důvěra lidí v Komisi. Zadruhé to odráží příspěvek, který by všechny země, jakkoliv malé či velké, měly vykonávat v rámci Komise. Důvodem není to, že členové Komise zastupují zájmy svých zemí, ale to, že členové Komise musí zajišťovat, aby nebyla žádná země vytlačena na okraj. Konečně je důvodem to, že účinnost Komise nespočívá ani tak v počtu komisařů, jako v její vnitřním uspořádání. Domnívám se, že stávající složení z 27 členů se ukazuje jako účinný organizační systém. Proto se domnívám, že všechno zlé je k něčemu dobré. Proto určitým způsobem děkuji irskému lidu, že jsme nyní dosáhli dohody o jenom komisaři za každý členský stát. Doufám, že Irové tuto zásadu rovněž podpoří.
Jo Leinen
(DE) Pane předsedající, je dobrou zprávou, že ratifikační proces Lisabonské smlouvy pokračuje druhým referendem a že tuto smlouvu budeme mít v roce 2009, po osmi letech čekání. Špatnou zprávou je, že za to zaplatíme vysokou cenu a v jedné oblasti, podle mého názoru, příliš vysokou cenu.
Dosud byla reforma Komise pohřbena. Reforma Komise byla součástí balíčku reforem institucí. Domnívám se, že se nám toto rozhodnutí za několik let vrátí jako bumerang. Až bude sedm států bývalé Jugoslávie členy EU, bude mít bývalá Jugoslávie více komisařů, než šest velkých států Unie. To je porušení rovnováhy. Tato otázka byla pouze odložena, nikoliv vyřešena.
Také v tomto případě pociťuji nedostatečné vedení. Předsednictví Rady - stejně jako Komise - včas nestanovilo hranice. Jasně vidíme, že tábor odpůrců není spokojen; najdou si nová témata.
Nyní je třeba, abychom zahájili komunikační ofenzívu a nepřenechali druhé referendum populistům. To je nyní náš úkol.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Pane předsedající, všichni souhlasíme s tím, že současná krize je mnohem závažnější a mnohem hlubší, než se předpovídalo. Je to výjimečná doba, která si žádá výjimečná opatření a francouzské předsednictví se s tímto úkolem vyrovnalo.
Nyní je na nás - v podstatě na Parlamentu a Komisi -, abychom zajistili, že všechna tato opatření pro výjimečnou pomoc nezpůsobí nevratné vedlejší poškození architektury Evropy.
První ohroženou oblastí je politika hospodářské soutěže. Jsme ve válce. Vítězí válečná pravidla, ale i ve válce se uplatňuje Ženevská konvence, což samozřejmě nedovoluje bankám rekapitalizovaným státem, aby tuto pomoc využily k nákupu jiných bank. Pan ministr ví, o čem mluvím.
Druhou oblastí je Pakt stability a růstu, který považuji za základní kámen evropské architektury. Chválím nyní přijímaná daňová opatření, narozdíl od myšlenky považovat veřejné finanční prostředky za kasičku, kterou můžeme se zavřenýma očima rozbít, a peníze spadnou, kam se jim zachce. Není to žádný Marshallův plán, který zaplatí strýček Sam. Jedná se o plán hospodářské obnovy, který budou muset zaplatit budoucí daňoví poplatníci.
Proto bychom neměli zapomínat, že dnešní dluhy jsou daněmi zítřka. Nezvítězí ten, kdo utratí nejvíc peněz, ale ten, kdo je bude vynakládat nejrozumněji. Jediným kritériem, které rozhodne o správných nebo lepších výdajích, je, zdali nám pomohou zotavit se z hospodářské krize, a především vytvoří-li pracovní místa.
Proto nemohu souhlasit s myšlenkou pana Rasmussena, že nejchytřejším žákem ve třídě je ten, kdo utratí nejvíc.
Konečně je zde otázka finanční stability, o níž hovořil pan Sarkozy. Souhlasím s tím, že jsou reformy potřebné, že musí být revidován právní rámec a že musíme velmi usilovat o dosažení větší spolupráce mezi evropskými regulačními orgány, dokud nebude existovat jednotný evropský regulační orgán.
Gary Titley
Pane předsedající, jako pan Schulz jsem byl na počátku tohoto předsednictví znepokojen pomalou reakcí na rozbíhající se finanční krizi. Domnívám se, že celá Evropa odpovídala za samolibost, když si myslela, že se nejedná o náš problém, ale o americký problém.
Ale od té doby, co nás zasáhla finanční tsunami, vítám naši reakci; vítám vedení naším ministerským předsedou Gordonem Brownem a prezidentem Sarkozym.
Poučili jsme se, že Evropa stojí a padá zároveň. Budeme-li jednat na vlastní pěst, prohrajeme, a události to dokazují. Jsme v situaci, v níž jsme se nikdy předtím nenacházeli, a proto vítám dynamické vedení, které máme, což je v protikladu ke straně pana Kirkhopea, jejíž členové se jako králíci paralyzovaní světlomety domnívají, že jediným řešením naší velké krize je nedělat nic.
Všiml jsem si, že prezident Sarkozy hovořil o "našich přátelích Američanech". Celý Západ čelí obrovské krizi. Překonat ji můžeme pouze tehdy, pokud se naší prioritou stane spolupráce. Abychom vytvořili jednotnou frontu proti velkým výzvám, například změně klimatu nebo finanční krizi, musíme zdůrazňovat význam spolupráce Evropy s novou administrativou, která nastoupí v lednu.
Elmar Brok
(DE) Pane předsedající, paní místopředsedkyně Komise, pane úřadující předsedo Rady, dvě události ukazují, že Evropa může hrát určitou úlohu a že může mít vliv. V Gruzii zastavili válku Evropané a v rámci finanční krize to byli Evropané, kdo prostřednictvím G8 a G20 donutil okolní svět k uzavření dohod a k jednání, aby se v budoucnu podobné věci již nemohly opakovat.
Můžeme však v budoucnu skutečně ponechat šťastné náhodě, že budeme mít aktivního předsedu Rady z jedné z velkých členských zemí? Říkám to proto, že jsou Francie a předseda Sarkozy vynikající. Jsem přesvědčen, že potřebujeme stabilnější institucionální rámec, čímž zajistíme jeho fungování v budoucnu. Proto je z mnoha důvodů ratifikace Lisabonské smlouvy tak důležitá, a to je třetí případ, kdy bych chtěl pochválit francouzské předsednictví, za to že na základě návrhu irského parlamentu souhlasilo s předložením řešení týkajících se objasnění - nebo jak to nazvat - týkající se otázky komisařů a mnoha dalších záležitostí.
Jsem přesvědčen, že pozitivní reakce je nyní úkolem Irska. Jak již uvedlo mnoho z nás, tyto záležitosti, a zejména otázka komisařů, není pro mnoho lidí snadné přijmout. Jsem ale opravdu přesvědčen, že účinnosti lze dosáhnout jinak.
V tomto případě je důležité zdůraznit jednu věc: reakce odpůrců Lisabonské smlouvy ukazuje, že nyní budou muset sehnat nový materiál, protože přišli o své argumenty z prvního referenda. Z toho je jasné, že nejsou v žádném případě přáteli Evropy, že se nejedná o lidi, kteří chtějí lepší Evropu, ale že zarputile stojí proti evropské integraci a že vždy hledají nové argumenty, jež jim pomohou v dosažení jejich cíle.
To by mělo být dostatečnou pobídkou k pokračování a uzavření této problematiky. Jsem si jist, že se české předsednictví - první předsednictví Rady vykonávané zemí bývalé Varšavské smlouvy - do této otázky pustí s obzvláštním smyslem pro svou odpovědnost a ve spolupráci s francouzskými a švédskými kolegy dovede tuto záležitost do úspěšného konce.
Adrian Severin
(FR) Pane předsedající, dámy a pánové, jaká poučení plynou z francouzského předsednictví? Zde jsou tři z nich.
Prvním je, že Evropská unie potřebuje silnější předsednictví vykonávané po delší dobu, než trvají procesy, které má předsednictví řídit, a dynamickou, kompetentní osobností, jež se bude zcela věnovat evropským zájmům a záležitostem. Proto potřebujeme alespoň Lisabonskou smlouvu. Je pravda, že by Evropa neměla být personalizována, ale personifikována.
Druhým poučením je, že Evropská unie potřebuje předsednictví schopné vytvářet kompromisy mezi představiteli států, které budou současně podporovat zástupci evropských občanů. Z tohoto důvodu potřebujeme silnější Parlament, protože jednotná Evropa neohrožuje národní státy. Nevyhnutelnou alternativu procesu evropské integrace a ohrožení integrity států představují anarchie a neofeudální roztříštění.
Třetí poučení spočívá v tom, že Evropská unie potřebuje hospodářské řízení, které bude schopné vyvážit udržitelný růst a sociální solidaritu a soudržnost. Pokud se jako nevyhnutelná ukáže vícerychlostní Evropa, přestože není žádoucí, pak se musí tato Evropa uspořádat podle rozdílu mezi proaktivními politikami, a nikoliv podle rozdílné úrovně hospodářského rozvoje.
Nakonec bych rád poblahopřál a poděkoval. Oceňujeme případy, které si to zaslouží.
Andrzej Jan Szejna
(PL) Pane předsedající, evropský summit bude považován za historický milník. Pokud se týká nových členských států, je ve svém významu srovnatelný s jednáními a smlouvami o přistoupení. Je to způsobeno významem klimatického a energetického balíčku.
Potěšily mě zprávy týkající se jednoty Unie a její schopnost dosáhnout obtížného kompromisu ohledně klimatického a energetického balíčku. Přesto bych chtěl pronést varování a upozornit tuto sněmovnu, že kompromis je pouze začátkem cesty vpřed. Až v roce 2020 se dozvíme, jestli jsme v oblasti klimatu a energetiky uspěli. Jinými slovy, pouze pak zjistíme, bylo-li dosaženo cíle "třikrát dvacet" a došlo-li k účinné modernizaci ekonomik nových členských států, konkrétně Polska, aniž by byly zatíženy nadměrnými sociálními a hospodářskými důsledky.
Rozhodnutí o ratifikaci Lisabonské smlouvy vyvolávají optimismus. Návrhy týkající se společného postupu v boji proti finanční krizi jsou naproti tomu zklamáním. Občané také stále více pociťují prohlubující se hospodářskou krizi. Proto vyzývám Komisi a nadcházející předsednictví, aby předložily skutečný program společného postupu, který zabrání růstu nezaměstnanosti v Evropě a poklesu hospodářského růstu Unie.
Véronique De Keyser
(FR) Pane předsedající, pane předsedo Sarkozy, toto předsednictví bude vyčnívat. Dokázat, aby Evropa hovořila jedním hlasem je nevšedním činem, ale v oblasti lidských práv jste nás zklamal a šokoval.
Poslední odmítnutí se týká politického povýšení Izraele, které probíhá plnou rychlostí v Radě. Jak víte, do pásma Gazy již neproudí ani evropská pomoc. Víte, že komisař Michel hovoří o kolektivním trestu. Evropskému parlamentu byly zaslány stovky e-mailů žádající, aby toto povýšení probíhalo v souladu s mezinárodním právem. Odkládáme naše hlasování, ale co děláte vy? Nutíte nás k bezpodmínečnému souhlasu a vaším odůvodněním je, že to pro nás bude znamenat více vlivu nad Izraelem. Zdá se mi to? Od července má Izrael v zásadě dohodu, a kromě toho vykonává místopředsednictví Unie pro Středomoří.
Zastavil rozšiřování osad, snížil počet hraničních přechodů, nebo uvolnil svou smyčku okolo Gazy? Ne. Proto, abyste podpořil volební zisk paní Livniové, vzdáváte se lidských práv a na obou stranách podporujete ty, kteří jsou přesvědčeni, že se vyplatí pouze zločin a násilí a kteří usilují o konfrontaci. Pane Sarkozy, to už není reálná politika, to je buď zaslepenost, nebo nepřijatelný cynismus.
Tunne Kelam
Pane předsedající, oceňuji francouzské předsednictví za jeho rozhodné vedení. Je potřebné rovněž proti aspiracím militantního íránského režimu, který již roky terorizuje vlastní národ a terorismus masivně vyváží - a obávám se, že bude vyvážet také zbraně hromadného ničení. Je ironií, že Rada EU nadále uvádí jedinou významnou opoziční sílu na seznamu předpokládaných teroristických organizací. Jedná se o PMOI, jejímž cílem je nenásilnými prostředky změnit Írán na sekulární a demokratický stát.
Dne 4. prosince 2008 vydal Evropský soudní důr třetí rozhodnutí, kterým prohlásil červencové rozhodnutí Evropské rady ponechat PMOI na tomto seznamu za neplatné a neodůvodněné. Spoléhám na státnické schopnosti francouzského předsednictví, které by mělo respektovat rozhodnutí evropského soudního orgánu a dát íránské opozici možnost provést skutečnou změnu.
Avril Doyle
Pane předsedající, zcela podporuji nedávné prohlášení pana Tunneho Kelama.
Byl to důležitý summit s důležitou agendou. Chtěl bych ocenit francouzské předsednictví a poděkovat mu za jeho neúnavnou práci na balíčcích pro hospodářskou obnovu a klima a energetiku. Ale nyní se chci soustředit na třetí důležitý bod agendy.
Minulý týden na summitu náš ministerský předseda a náš ministr zahraničí zajistili kladnou reakci všech ostatních vedoucích představitelů států a vlád na obavy vyjádřené dne 12. června 2008 většinou irských voličů, kteří na otázku týkající se ratifikace Lisabonské smlouvy odpověděli záporně. Všem členským státům, které pochybovaly o aspektech našeho úsilí, jak je předložil náš ministr Martin, děkuji za vaši snahu přizpůsobit se nám, pokud jde o komisaře a právní záruky týkajících se zdanění, neutralitu, právo na život, vzdělávání a rodinu. Stále budou existovat lidé argumentující proti druhému referendu. Ale většina Irů stále více uznává a plně oceňuje členství v EU, zejména v dnešní době bezprecedentních světových hospodářských potíží, kdy pro nás nesmí být alternativou marginalizace a ztráta vlivu a kdy je neomezený přístup na jednotný trh s 500 miliony spotřebitelů klíčový pro irský vývoz - mimochodem včetně našeho vynikajícího vepřového masa -, abychom se pomocí obchodu mohli vrátit k růstu.
Existuje však jedno "ale", tedy že naše stále nešťastnější a stále méně ovládaná vláda musí udělat to, s čím neuspěla v červnu, čímž mám na mysli to, že se kolektivně ujme řízení a vysvětlí Smlouvu, její účel a její přínosy. Kdyby k tomu nedošlo, museli by se myšlenky členů vlády pravděpodobně soustředit na zjištění, že by jinak zůstali stát mimo.
Csaba Sándor Tabajdi
(FR) Pane předsedající, chtěl bych poblahopřát francouzskému předsednictví, které je velmi ambiciózní, velmi soudržné a velmi úspěšné.
Zaprvé velmi vítám vaše opatření zaměřená na kontrolu finanční a hospodářské krize. Za maďarský lid bych chtěl osobně poděkovat pánům Sarkozymu a Barrosovi za pomoc poskytnutou mojí zemi.
Zadruhé bych vám rád poblahopřál k vašemu přístupu k oblasti zemědělství. Přijetí kontrol stavu a zahájení období reflexe jsou velmi přínosnými iniciativami. Měly by s francouzskou podporou pokračovat.
Zatřetí, energetický a klimatický balíček je výsledkem historického kompromisu. Kompenzace zaručené členským státům nemohou zcela odstranit náš pocit, že jsme diskriminováni.
Konečně zvládnutí krize mezi Gruzií a Ruskem bylo velmi pozitivní a umožnilo zabránit napětí mezi Ruskem a Evropskou unií.
Carlo Fatuzzo
(IT) Pane předsedající, dámy a pánové, vyřiďte prosím panu předsedovi Sarkozymu, že Carlo Fatuzzo 100% podporuje činnost francouzského předsednictví během posledních šesti měsíců.
Také prosím řekněte, že jsem přišel do sněmovny, když předseda Sarkozy hovořil o tom, že závazek k velkým projektům podporuje dohodu a usnadňuje jejich realizaci. Chtěl bych mu poděkovat, protože mě podnítil k realizaci vlastního velkého projektu, mého velkého projektu jakožto zástupce penzistů zvoleného do tohoto Parlamentu podruhé, kterým je, že by se evropští občané, kteří jsou penzisty, staršími lidmi, měli mít lépe v porovnání s obdobím, kdy pracovali. V důchodu si zaslouží více peněz, větší respekt a větší důstojnost. Je to velký projekt, ale velmi mě povzbuzují slova, která jsem dnes slyšel od předsedy Sarkozyho.
Mairead McGuinness
Pane předsedající, chtěla bych pouze uvést, že se předseda Sarkozy musí ještě hodně zodpovídat, protože noviny Irish Times dnes zveřejnily zprávu, že jeho bouřlivé šestiměsíční funkční období končí a diplomaté a novináři zoufale potřebují prázdniny! Mohu rovněž dodat, že s blížícími se Vánocemi potřebujeme prázdniny všichni, nejen ti z nás, kdo se zúčastní evropských voleb a druhého referenda o Lisabonské smlouvě. O této otázce se bude ještě hodně diskutovat.
Irským problémem není ani tak obsah Smlouvy - to víme z prvního hlasování -, spočívá v tom, jak se projednávají otázky, kterých se lidé obávají, a to Rada dělá. Rada nemůže přesvědčit veřejnost, jež je nyní neloajální k vládě, aby podpořila tuto Smlouvu. Je tedy na těch z nás, kteří plně podporujeme Smlouvu a právních ustanovení, která, jak doufáme, budou realizována, abychom rozšířili podporu hodnot obsažených ve Smlouvě a oddělili otázky národního zájmu od evropských otázek. Bude to tvrdá práce - myslím, že to víte -, ale s podporou této sněmovny je to možné.
Gábor Harangozó
(HU) Nejprve bych chtěl poblahopřát francouzskému předsednictví za jeho historicky významnou práci. Plán hospodářského rozvoje ve výši 200 miliard EUR, zjednodušení právní úpravy a zefektivnění institucionálního systému jsou účinnými změnami. Tyto úspěchy pomohou podpořit evropskou ekonomiku.
Vážný problém pro Evropu však představuje nedostatečná sociální rovnováha. Dopady krize způsobují, že se sociální nerovnost v mnoha zemích blíží k bodu zlomu. Je třeba, abychom jménem našich nejzranitelnějších občanů přijali symbolická a účinná opatření, překonali rostoucí sociální napětí a zabránili šíření agrese. Jsem potěšen, že renovace sociálního bydlení může být rozšířena na byty občanů s nízkými příjmy v panelových domech, ale neměli bychom zapomínat na existenci některých nových venkovských chudých sídel, u kterých by byla renovace chybou, a proto bychom měli umožnit uzavření těchto segregovaných sídel. Je třeba, abychom skoncovali s výraznou chudobou, jinak bude mít krize nebezpečné sociální důsledky.
Bruno Le Maire
Pane předsedající, paní Wallströmová, dámy a pánové, je mi velkou ctí poprvé vystoupit před Evropským parlamentem. Víte, že přicházím z francouzského parlamentu, chrámu francouzské demokracie, a proto je mi velkou ctí vystoupit v chrámu evropské demokracie.
Jak jste řekl, pane předsedající, je pozdě, takže se omezím na čtyři otázky čtyř hlavních postřehů týkajících se ekonomiky, klimatického balíčku, politických otázek a konečně Smlouvy.
Ohledně ekonomiky jsem přesvědčen, že Evropská unie ukázala schopnost převzít svou odpovědnost a při řešení závažné hospodářské krize dopadající na všechny naše občany realizovat plán hospodářské obnovy, který chrání zaměstnance, chrání náš průmysl a umožňuje nám proti krizi bojovat.
(DE) Chtěl bych říci několik slov paní Kochové-Mehrinové: musíme podporovat evropský průmysl a musíme rovněž projevit solidaritu mezi evropskými státy. To je velmi důležité.
(FR) Ohledně finanční krize se velmi dobře vyjádřil pan Goebbels, když uvedl, že potřebujeme nejen lepší ekonomickou koordinaci, ale také pevnější pravidla bankovní regulace. Jsem přesvědčen, že se v tomto ohledu budeme muset v příštím roce pohnout kupředu.
Zazněla i určitá kritika, zejména od paní Berèsové a nyní také od pana Schulze. Otázka zní: "Bylo příliš pozdě?"
Sám jsem přesvědčen, že nejdůležitější je, že jsme byli schopni zareagovat. Rozvíjející se krizi vidělo v roce 2007 jen několik pozorovatelů. Asi by bylo lepší, kdybychom zasáhli dříve. Klíčovým bodem přesto je, paní Berèsová, že jsme zasáhli.
Pokud se týká čistě finanční reakce, o níž se zmínili pan Titley a pan Duff, tak s nimi zcela souhlasím.
Finanční krize nepominula a musíme myslet na to, že se nevyřeší nic, dokud se nevyřeší vše.
(FR) Domnívám se, že je třeba, abychom ohledně příštího roku zůstali opatrní; měli bychom si zachovat iniciativu a uložit nezbytná finanční pravidla.
Pokud se týká klimatického balíčku, budu pokračovat rychle, protože vám dnes odpoledne více řekne francouzský ministr Jean-Louis Borloo, který se svou státní tajemnicí Nathalií Kosciusko-Morizetovou odvedl vynikající práci, ale chtěl bych poděkovat paní Sudreové, panu Krastsovi, panu Langenovi, panu Szejnovi a paní Doyleové, kteří velkou měrou přispěli k práci na tomto klimatickém plánu. Chtěl bych jim poděkovat za pozitivní zpětnou vazbu k tomuto plánu.
Domnívám se, že tento klimatický plán je nejvýznamnějším od Kjóta a že především zajistí, aby Evropa byla před kodaňskou konferencí zářným příkladem.
Pokud jde o politické otázky, zejména o otázku Ruska a Gruzie, je pravda, že nebylo vyřešeno vše. Ale domnívám se, že očekávat, že Evropská unie vyřeší vše v jednom z nejsložitějších regionů světa, na Kavkazu, je příliš. Byla vyřešena klíčová otázka. Klíčovou otázkou je mír. Je klíčová pro tento region a je klíčová pro Evropskou unii, protože skutečným důvodem existence Evropské unie je mír.
Rovněž musím uvést, že jsem jako evropský občan hrdý zejména na to, že prezident republiky, předseda francouzského předsednictví, přijímá se všemi evropskými zeměmi iniciativu, aby přinesl mír tam, kde by mohla nastat válka. Rovněž v reakci na pana Cavadu a paní Andrikienéovou uvedu, že se mi zdá velmi důležité, aby nyní evropské stabilizační síly v Gruzii vykonávaly svou úlohu beze zbytku a neumožnily neoprávněný zásah do svých úkolů.
Tímto se dostávám k druhé otázce, kterou položil především pan Saryusz-Wolski, tedy k otázce evropské obrany. Ze dvou důvodů jsem přesvědčen, že jsme v oblasti evropské obrany dosáhli dobrých výsledků. Zaprvé se jedná o konkrétní výsledky. Nejsou to pouze výsledky na papíře, ale vojáci jsou v terénu, kteří skutečně zajišťují stabilizaci této oblasti.
Jedná se o dobré výsledky, protože se k nim dospělo v úzké spolupráci s NATO. Nesmíme již stavět evropskou obranu do protikladu k NATO. Obojí se doplňuje: potřebujeme nezávislou evropskou obranu, stejně jako potřebujeme, aby NATO beze zbytku vykonávalo svou úlohu.
Pokud jde o otázku Turecka, kterou zmínil především pan Swoboda, proces nabírá svůj přirozený kurz podle evropských pravidel. V pátek bude k této věci zasedat Rada ve složení pro obecné záležitosti a posoudí příslušné kapitoly. Jsem přesvědčen, že se vše vydá směrem podle opatření přijatých evropskými zeměmi.
Otázku Blízkého východu zmínilo několik řečníků, zejména paní Hybášková a paní De Keyserová. Jedná se o velký konflikt. Je pravděpodobně příčinou veškerého násilí na Blízkém východě a Evropská unie má odpovědnost, protože je prvotním dárcem, prvotním dodavatelem pomoci palestinským územím, a v důsledku toho musí uznat své závazky.
Jsem přesvědčen, že kdyby se tímto směrem skutečně vydaly všechny evropské země, splníme všechna případná očekávání vůči nám ze strany Blízkého východu, Izraele a palestinských území, a Evropa sehraje svou úlohu, pokud přineseme mír a stabilitu do oblasti násilí.
Pokud se týká Smlouvy, uzavřu tuto otázku tím, že to správně uvedla paní Sinnottová: potřebujeme Irsko v Evropě. Musíme respektovat demokratické rozhodnutí Irů a musíme jim nabídnout další možnost demokraticky se vyjádřit. Není jiná cesta, než tuto Smlouvu přijmout. Pan Brok řekl, že Lisabonskou smlouvu potřebujeme.
"Lisabonskou smlouvu potřebujeme. O tom není pochyb."
O tom jsem pevně přesvědčen.
Abychom Irům umožnili rozhodnout se, je také třeba, abychom postupovali velmi metodicky, velmi otevřeně a abychom hodně diskutovali. To je podle mě naprosto nezbytné. Pane Corbette a pane Burke, vyjádřili jste určité pochybnosti o této otázce, což je běžné. Referendum je vždy hazard.
A máte pravdu: neměli bychom podceňovat politické obtíže. Na druhé straně bychom však neměli podceňovat naši ochotu pomoci Irům, protože to nakonec rozhodnou oni.
(FR) Pokud se týká počtu komisařů, tématu zmíněného kromě jiných panem Leinenem, uvidíme se dnes odpoledne ještě jednou a tuto záležitost probereme. Nemyslím si, že by se jednalo o nejdůležitější otázku.
Nejdůležitější otázka má dva rozměry. Především by měl mít každý stát pocit, že je řádně zastoupen v Komisi, a potřebujeme-li proto změnu, změňme se. Domnívám se, že přijaté rozhodnutí je tím správným.
Druhou důležitou věcí - jak několikrát uvedl francouzský prezident - je samozřejmě to, že by Komise měla být vedena s nezbytnou rozhodností, a měla by tedy mít silného předsedu, protože by zajistil Komisi legitimitu.
"To musíme udělat nyní."
Domnívám se, že toto řekl pan Burke. Ano, musíme se pohnout tímto směrem.
To je vše, co jsem chtěl uvést v reakci na vaše vystoupení. Rovněž bych rád využil této příležitosti a řekl vám, že pro mne bylo velkou ctí zhostit se tohoto úkolu, který mi svěřil francouzský prezident. Chtěl bych říci, že jsem vám k dispozici ráno, v poledne i v noci, abych ruku v ruce spolupracoval s Evropským parlamentem, který má nyní klíčové postavení nejen mezi našimi institucemi, ale také v srdcích našich spoluobčanů. Evropská demokracie bude budována společně s vámi.
(Potlesk)
Margot Wallström
místopředsedkyně Komise. - Pane předsedající, ráda bych vám poděkovala za tuto velmi zajímavou rozpravu - alespoň po většinu času ji považuji za zajímavou - a domnívám se, že jsme slyšeli doposud nejrelevantnější argumenty. Omezím se pouze na několik telegrafických poznámek a uvedu několik záležitostí, jež jsem v rozpravě nezaslechla.
Především bych ráda řekla, že Komise opravdu není sekretariátem Rady. Tak to skutečně není. Nezaměňujte naši velmi úzkou spolupráci s francouzským předsednictvím - dobře se nám s ním spolupracuje - s tím, že bychom byli sekretariátem. Tím, že jsme předložili energetický balíček, klimatický balíček a plán hospodářské obnovy, že jsme ambiciózní a iniciativní, jsme dokázali, že nejsme sekretariátem, ale Komisí disponující právem iniciativy, a tak budeme jednat i nadále.
Pokud se týká Lisabonské smlouvy: ke zde předloženým argumentům mohu dodat, že podle mého názoru Rada - samozřejmě společně s Komisí - dostala dlouhý seznam problematických témat, jež Iry znepokojují, takže jejich obavy mohou být respektovány. Můžeme se jimi zabývat podrobně. Společně se zabýváme řešeními a, jak víte, Rada se nyní dohodla na přijetí rozhodnutí o počtu komisařů. Vždy jsem obhajovala jednoho komisaře za každou zemi, přestože jsem byla loajální ke stanovisku Komise. Stručně řečeno, domnívám se, že to, co ztratíte na účinnosti - a nejsem si jista, že by ke ztrátě účinnosti došlo, například si myslím, že francouzskou vládu tvoří asi 33 členů -, to získáte na legitimitě. Legitimitu potřebujeme více než kdy jindy a je velmi důležité, abychom zachovali zásadu jednoho komisaře za každý členský stát. Toto rozhodnutí vítám. Ale zabývali jsme se také dalšími tématy ze seznamu, která Iry znepokojují, a existují způsoby, jak je řešit.
Přispějeme k tomu, abychom mohli s irskou vládou co nejdříve podepsat memorandum o porozumění týkající se způsobu lepšího poskytování informací. V rámci toho je třeba zajistit, aby si mohli mladí lidé a ženy v Irsku vytvořit vlastní názor a aby mohli sami říci, že měli alespoň možnost získat všechny nezbytné informace. To bude náš příspěvek v blízké budoucnosti.
Neslyšela jsem žádné argumenty k energetickému balíčku, který Evropě také nabízí mnoho příležitostí. Domnívám se, že investice do energeticky účinnějších průmyslových odvětví nebo elektrické sítě nám nabízí fantastické příležitosti nejen pro vytváření pracovních míst a překonání recese, ale také pro udržitelný rozvoj. Domnívám se, že je třeba to stále opakovat. Měli bychom být těmi, kdo poukáží na evropskou přidanou hodnotu našeho společného neprodleného jednání.
Někteří z vás se zmínili o chudých zemích a rozvojovém světě, protože nesmíme zapomínat na to, že jsou prvními oběťmi a že jsou nejvíce zasaženy. Nesmíme se vzdát našeho záměru realizovat rozvojové cíle tisíciletí a, když jsme zaneprázdnění bojem proti recesi a problémy způsobenými hospodářskou krizí, nesmíme pustit ze zřetele okolní svět.
Dovolte mi připojit, že byl během francouzského předsednictví napsán kousek historie. S místopředsedou Vidalem-Quadrasem a panem Jouyetem jsme mohli podepsat partnerství o komunikaci, dohodu o partnerské komunikaci mezi členskými státy, Evropským parlamentem a Komisí. Stane se cenným nástrojem a musíme ho využívat především k tomu, abychom mobilizovali voliče právě nyní, když se blíží evropské volby. Musím říci, jak moc si vážím spolupráce jak s panem Vidalem-Quadrasem, tak panem Jouyetem, a jsem si jista, že budeme úspěšně spolupracovat i v budoucnosti.
Domnívám se, že příčinou veškeré chvály francouzského předsednictví je to, že obdivujeme skutečné vedení, angažované vedení, když ho vidíme. Přestože nepatříme ke stejnému politickému názoru, dáváme přednost lidem s jasnými názory na své hodnoty, kteří jsou do diskuse o Evropě ochotni vložit hodně energie a vlastních myšlenek, a vidíme někoho, kdo za všech těchto okolností Evropu brání. Toho si vážíme a toho si ceníme.
Konečně bych vám chtěla popřát veselé Vánoce a šťastný Nový rok.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Písemná prohlášení (článek 142)
Jean-Pierre Audy  
Nejprve bych chtěl vyjádřit, jak jsem na konci francouzského předsednictví Evropské unii, které za Francii vykonává její prezident Nicolas Sarkozy, hrdý na to, že jsem Francouz. Ať se již jedná o evropsko-středomořské vztahy, válku na Kavkazu, úsilí v boji proti světové finanční a hospodářské krizi nebo významné otázky, jako je regulace (energetický a klimatický balíček) zaměřenou na vytvoření nízkouhlíkové ekonomiky pro 21. století, přistěhovalectví, zemědělství atd., to vše dokládá kvalitu francouzského předsednictví Unii a jeho administrativy a pozoruhodnou práci ministrů předsedajících Radě, zejména Jeana-Pierra Jouyeta. Toto předsednictví ukazuje, pokud je to vůbec třeba, jak moc potřebujeme s ohledem na dnešní globální výzvy stabilní předsednictví Evropské unie, a tedy jak moc potřebujeme ratifikaci Lisabonské smlouvy, a vítám prozíravost vedoucích představitelů států a vlád, kteří s našimi irskými přáteli dosáhli dobrého kompromisu. Upřímně doufám, že se české předsednictví vyrovná s evropskými výzvami a ukáže svou oddanost Unii tím, že v České republice proběhne úplná ratifikace Lisabonské smlouvy.
Sebastian Valentin Bodu  
Současná hospodářská krize si žádá výjimečná opatření v době, kdy stále více Evropanů čelí přízraku nezaměstnanosti a finanční recese. Zvýšení horní hranice pojištění bankovních vkladů široké veřejnosti je vítaným opatřením, které zachová důvěru v bankovní systém. Původní horní hranice 50 000 EUR a další hranice ve výši 100 000 EUR jsou více než dostatečné pro státy, jejichž bankovní systémy nemají příliš dlouhou tradici, což je případ Rumunska a dalších bývalých komunistických států. Nyní je důležité, aby toto opatření přijaly všechny státy, protože jinak hrozí, že mezi obyvatelstvem propukne panika. Rumunsko nepatří mezi státy, kde velký počet vkladů přesahuje částku 50 000 EUR. Avšak z psychologického hlediska může mít zvýšení záruk pouze pozitivní dopad vzhledem k tomu, že v porovnání se zářím poklesly jen v Bukurešti vklady obyvatel o 6 %. To znamená, že bylo během pouhých několika týdnů vybráno zhruba 600 milionů EUR, což se v minulých letech nestalo.
Na druhé straně bych vás chtěl jako poslanec Evropského parlamentu upozornit na skutečnost, že je třeba doplnit toto nařízení přezkumem politik poskytování úvěrů a míry přijatých rizik.
Dragoş Florin David  
Především musím poblahopřát francouzskému předsednictví za to, jak zvládá toto obtížné období, kterým Evropská unie prochází. Vámi vytvořený model založený na rychlé reakci, pružnosti a přizpůsobení se obtížným vnitřním a vnějším situacím se stane měřítkem pro nadcházející předsednictví Evropské unie. Zvládnutí vnitřních problémů s dynamikou evropské integrace, udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje EU a vnější politiky vycházející ze zásady Evropské unie podporovat mír prospěje budoucnosti Evropy. Současně to bude odpovídat základním zásadám evropské integrace.
Zadruhé bych chtěl zdůraznit význam tří K: komunikace, kooperace a kompromisu, jež jsou prospěšnými nástroji evropské politiky. V obtížné době, jíž čelíme, je francouzské předsednictví všechny využívá s maximálním možným účinkem ve vztazích s nejdemokratičtějšími institucemi EU: Evropským parlamentem a vnitrostátními parlamenty.
Genowefa Grabowska  
Pane předsedající, pane úřadující předsedo Rady, dámy a pánové, chtěla bych předsedovi poděkovat za úspěšné francouzské předsednictví. Tím odkazuji na jeho úspěch na mezinárodní scéně, přičemž mám na mysli krizi v Gruzii, a jeho úspěšnost v otázkách důležitých pro běžné občany. Osobně jsem potěšena, že francouzské předsednictví dokončilo svou práci na nařízení o přeshraničních platbách výživného v Evropské unii. Sama jsem na tomto nařízení dlouho tvrdě pracovala. Proto mě těší, že po schválení v Radě budeme alespoň schopni zajistit řádnou finanční podporu našim dětem, na které podle všeho jeden z jejich rodičů zapomněl, když tento rodič žije v zahraničí.
Na druhé straně jsem jako členka Výboru pro ústavní záležitosti znepokojena výsadami a institucionálními sliby danými Irsku, které znamenají návrat k zásadě jednoho komisaře za jednu zemi. Předpokládá se, že se Evropská unie dále rozšíří, takže bude zahrnovat 30 nebo více členských států. Stejně vysoký počet komisařů by mohl způsobit další byrokratizaci práce Evropské komise. Pravomoci komisařů by byly dále rozdělovány. Sama Komise by se stala dražší, méně účinnou a obtížněji by se řídila. Také doufám, že diskuse předcházející dalšímu irskému referendu bude vedena v duchu evropské solidarity, přičemž se přihlédne k podstatným záležitostem Lisabonské smlouvy, jež budou srozumitelně vysvětleny, včetně institucionálních změn. Tyto záležitosti jsou důležité jak pro irské občany, tak pro fungování celé Evropské unie.
Pedro Guerreiro  
Rozhodnutí Evropské rady - odhlédnete-li od veškeré rétoriky a demagogie, které je vždy doprovází - odhalují skutečné cíle a politiky EU.
Když zabránili tomu, aby se kdokoli vyjádřil v referendu, nařizují nyní nové referendum těm, kdo tuto Smlouvu nezávisle a demokraticky odmítli.
Kromě toho budou mít Irové před sebou referendum o (obsahově) stejné Smlouvě doplněné prozatím o "politický závazek", který má být právně realizován při budoucím přistoupení Chorvatska v roce 2010 nebo 2011.
Takto se v zájmu velkých podniků a velmocí pokouší provést kvalitativní skok v neoliberalismu, federalismu a militarismu, který představuje tato Smlouva.
Přípravou příštího summitu NATO (v dubnu 2009) a konsolidací EU jako jejího evropského pilíře stejná Evropská rada také směřuje k nové fázi militarizace EU a mezinárodních vztahů.
Jak jsme zdůraznili dříve, taková rozhodnutí jasně dokládají protidemokratickou povahu EU, která je neoddělitelná od postavení, jejž zaujímá jako imperialistický blok.
Pokud se týká "plánu evropské hospodářské obnovy", tak ten obsahuje zcela stejnou politiku, protože prioritou bude vyhovět zájmům velmocí a finančního kapitálu.
Anneli Jäätteenmäki  
Těší mě, že vedoucí představitelé států a vlád nalezli rozumné a skutečně jediné správné řešení otázky komisařů. Můj komisař zajišťuje kontakt s Komisí, což je obzvláště důležité pro menší členské státy.
Ve Francii žije nejméně 60 milionů obyvatel a její vláda má 38 ministrů. V EU žije téměř 500 milionů obyvatel. Jak je možné, že v rámci Komise neexistuje prostor pro komisaře za každou zemi i po přistoupení dalších členských států?
Děkuji vám!
Lívia Járóka  
V prosinci 2007 vyzvala Evropská rada Evropskou komisi, aby posoudila dostupné nástroje pro sociální integraci Romů. Navzdory očekáváním se zveřejněný pracovní dokument týká pouze vyhodnocení stávajících politik Společenství. V září se konal první evropský summit o Romech, který nenavrhl žádná konkrétní doporučení nebo harmonogram. Dne 8. prosince Rada ve složení pro obecné záležitosti vyzvala Komisi, aby do začátku roku 2010 předložila zprávu o dosaženém pokroku.
Formování pokrokové strategie Společenství by mělo vycházet z co nejširšího fóra, z iniciativ týkajících se Romů i neromské občanské společnosti, z odborných znalostí a spolupráce představitelů církví a hospodářského života. Potřebujeme mnohem více než jen zavádění osvědčených postupů, jež jsou hodnoceny příliš kladně. Je zapotřebí globální strategie zabývající se současně všemi aspekty Romů, která jasně ukáže způsob, jímž budou od základu realizovány iniciativy Společenství, a jak tyto iniciativy přispěly k podněcování a podpoře místních politik, které jsou pro sociální začlenění nejdůležitější. Členským státům musíme poskytnout plán s vynutitelnými právními základy, který může zajistit splnění jasných a měřitelných cílů, a pokud to bude nutné, tak i pomocí postihů. Tato strategie se kromě toho musí týkat otázek úzce spojených se sociálním začleněním Romů, například s ochranou životního prostředí, zdravotní péčí, mnoha formami diskriminace nebo protiromských postojů vyjadřovaných ve sdělovacích prostředcích a dalších oblastech společnosti.
Thomas Mann  
Pane předsedající, "Evropa jednala jednotně". To je hlavní poselství zprávy předsedy Sarkozyho o francouzském předsednictví, kterou jsme právě slyšeli. Nepochybně stanovil tempo dynamiky, jež jasně přispělo k úspěchu uplynulých šesti měsíců.
Vítám skutečnost, že se jako úřadující předseda Rady setkal s dalajlamou na setkání nositelů Nobelovy ceny, které se uskutečnilo v polském Gdaňsku. V Evropském parlamentu v Bruselu jsme měli tu čest hostit jeho svatost dalajlamu před dvěma týdny, kdy promluvil k plénu. Rychlou akcí, kterou svým podpisem podpořilo více než 500 lidí, a tibetskými šátky jsme ukázali svou solidaritu s dalajlamou a Tibeťany. Podpořili jsme jeho střední cestu, jeho ochotu účastnit se dialogu a jeho neutuchající oddanost k nenásilí. Vždy se vyjadřoval ve prospěch tibetské autonomie než pro separatismus, jak tvrdí Čína.
Poslední měsíce ukazují, že Rada, Komise a Parlament zcela souhlasí s tím, že se jedná o jedinou cestu. Zajímalo by mě, co nyní Evropa učiní s ohledem na to, že Peking zrušil oficiální rozvory mezi EU a Čínou? Jak může Rada nakonec úspěšně zapojit Čínu do prosazování lidských práv? Pekingská vláda se ve skutečnosti pokouší odstranit lidská práva jako "západní hodnoty", než aby je začleňovala do svých politik.
Zdzisław Zbigniew Podkański  
Řečníci hodnotící v dnešní rozpravě francouzské předsednictví se dělí do tří skupin. První předsednictví pouze nekriticky obdivuje. Druhá kritizuje a třetí mlčí. Nehledě na to, do které skupiny dnes patříme, všichni odpovídáme za budoucnost evropských národů.
Proto rovněž zodpovídáme za francouzské předsednictví. Nehledě na intenzivní činnost a širokou publicitu vlastně nemá žádné pozitivní výsledky. Co je horší, předseda Sarkozy nemilosrdně převálcoval ducha demokracie, o kterém tvrdí, že jej hájí. A to tím, že vyvíjí tlak na irské orgány a vedoucí představitele dalších suverénních států a národů, když trvá na uznání Lisabonské smlouvy, kterou odmítli Irové.
Demokratický deficit Evropské unie má zjevně negativní dopad na klimatický balíček. Ten odsouvá na vedlejší kolej rozvíjející se ekonomiky, včetně Polska, v zájmu zachování ekonomik starých členských států ohrožených současnou krizí. Předseda Sarkozy se cynicky nezmínil o tom, že lidé jsou zodpovědní pouze za malé procento emisí a sama Evropa za 10 až 20 %. Nebude tedy dosaženo ničeho, dokud se na tomto úsilí nebudou podílet další země a kontinenty, včetně Číny a Indie, což již vyšlo najevo. Vytvoří se pouze další daň. Pro nové členské státy, včetně Polska, to bude představovat trest za přistoupení k Unii.
Závěrem bych chtěl poukázat na to, že podstatou demokracie je informovaná volba. Nařizovat škodlivá řešení svobodné zemi se podobá totalitě, která nás nedovede nikam.
Nicolae Vlad Popa  
V rámci našeho hodnocení mandátu francouzského předsednictví můžeme bezpochyby potvrdit, že se jedná o velký úspěch. Jeho akční program úspěšně spojuje politickou rozhodnost, pragmatismus a taktní diplomacii, které jsou zcela nezbytné pro překonání současných krizí.
Jeho řízení činnosti bylo velmi ambiciózní a umožnilo nám přijmout některá důležitá rozhodnutí na úrovni EU: evropskou dohodu o uspořádání přistěhovalectví a azylu, dohodu o klimatickém a energetickém balíčku, Středomořskou unii a novou dohodu o společné zemědělské politice. Objevily se tři nečekané události, které v agendě zaujaly přední místo, ale které ukázaly účinnost operativní síly, kterou může EU mobilizovat: odmítnutí Lisabonské smlouvy občany Irska, konflikt v Gruzii (8. srpna) a zhroucení banky Lehman Brothers označující počátek současné finanční a hospodářské krize (15. září).
Blahopřeji francouzskému předsednictví k jeho úspěšnému mandátu. Úspěšně se vyrovnalo s důsledky irského odmítnutí (na zasedání Evropské rady ve dnech 11. a 12.prosince se Irsko zavázalo znovu předložit Lisabonskou smlouvu k ratifikaci do konce roku 2009) a uskutečnilo zprostředkovatelskou misi mezi Moskvou a Tbilisi, což byl diplomatický úspěch, ale znovu upozornila, že je zapotřebí účinné a soudržné společné zahraniční a bezpečnostní politiky na úrovni EU. V neposlední řadě, úspěšně dosáhlo dohody členských států na řadě velmi důležitých projektů Společenství, například v oblasti ochrany životního prostředí a přistěhovalectví.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Pokud se týká ekonomiky, byly pro Evropskou unii během francouzského předsednictví hlavními výzvami opatření spojená s klimatickým a energetickým balíčkem a finanční krizí.
Po svém podstatném rozšíření se Evropa stala rozmanitější a zahrnuje mnoho rozdílných oblastí, z nichž každá má vlastní konkrétní povahu. Rozdíly se týkají nejen úrovně hospodářského rozvoje členských států. Proto je tak obtížné nalézt jednotný nástroj, s jehož pomocí se vyřeší problémy jednotlivých ekonomik členských států.
Opatření pro boj proti krizi proto musí obsahovat soubor různých nástrojů, jež budou využívány během krize. Odkazuji tím například na snížení sazby DPH nebo zrušení některých podmínek Paktu stability a růstu.
Klimatický a energetický balíček je třeba přizpůsobit podmínkám a konkrétním charakteristikám jednotlivých ekonomik a jejich odvětví. Jsem přesvědčen, že řada opatření balíčku neodpovídá současné situaci.
Výsady a přínosy získané členskými státy jim nepomohou vyrovnat se změnami vývoje, protože se výchozí body velmi liší. Proto obhajuji systematický přezkum tohoto balíčku a analýzu jeho stavu a pokroku. To by mělo být východiskem pro provedení zásadních změn.
Silvia-Adriana Ţicău  
Francouzskému předsednictví bych chtěla poděkovat za odvedenou práci, která nám v případě klimatického a energetického balíčku umožnila dosáhnout přijatelného kompromisu. Jeho přijetí činí z Evropské unie jedničku v boji proti změně klimatu, a to kvůli příkladu, jímž jde, a jejím přijatým závazkům. V Kodani bude mít Evropská unie argumenty, které může využít při jednáních s ostatními státy celého světa, takže můžeme společným úsilím přispět ke snížení emisí skleníkových plynů na celosvětové úrovni.
Francouzskému předsednictví rovněž blahopřeji k jeho angažovanosti při přijímání třetího námořního balíčku Erika III v dohodovacím řízení. Na základě poučení z námořních nehod v posledních letech EU zpřísnila předpisy pro bezpečnost v námořní dopravě a navrhla konkrétní opatření a jasná řešení pro zvládnutí námořních nehod. Pokroku, i když nedostatečného, bylo dosaženo v oblastech udržitelné dopravy, Jednotného nebe a bezpečnosti silniční dopravy. Potěšilo by mě, kdybychom během francouzského předsednictví pokročili se silničním balíčkem, energetickým balíčkem a také s telekomunikačním balíčkem.
Kromě toho podrobné rozpravy vedené v Parlamentu a Radě o dopadech rostoucích cen energie a potravin ukazují evropským občanům, že sociální agenda je jednou z hlavních priorit Evropské unie.
Andrzej Tomasz Zapałowski  
písemně. - (PL) Pane předsedající, protože se zabýváme dosaženými výsledky francouzského předsednictví, rád bych upozornil na několik otázek ovlivňujících celkové hodnocení tohoto období. Je pravda, že po srpnovém zásahu předsedy Sarkozyho ohledně situace v Gruzii byly vojenské akce zastaveny. Ve skutečnosti je však zastavení vojenských akcí ve větší míře důsledkem ruských hospodářských zájmů a jeho vztahů s Francií, než opravdového přání vyřešit problémy, jež ved"ly k válce.
Další otázkou, o které bych se chtěl zmínit, je budoucí rozvoj a řízení Evropské unie. Týká se postoje k ratifikaci Lisabonské smlouvy. V případě Irska budou další referenda organizována tak dlouho, dokud nebude dosaženo výsledku sloužícího zájmům největších států Unie. To ukazuje, že zájmy Německa, Francie a několika dalších zemí mohou převážit nad uznávanými zásadami a demokratickou diskusí. Kromě toho skutečnost, že je irská veřejnost podplácena ústupky z této Smlouvy ukazuje, že se s každou zemí v Evropské unii jedná odlišně a že je tyto země možné koupit. Toto rozhodnutí potvrzuje, že se vykládání práva ve svůj prospěch stále více stává běžnou praxí institucí Společenství.
Chtěl bych sněmovně připomenout, že za tohoto předsednictví bylo přijato rozhodnutí o zničení některých polských loděnic. Toto rozhodnutí bylo přijato ve stejné době, kdy byl jinde ve Společenství revitalizován průmysl a byly revitalizovány banky, což je případ vaší země, pane. Také pod vaším vedením předsednictví nesouhlasilo s vyrovnáním subvencí v zemědělství. Francouzské předsednictví je drží na úrovních, které velmi poškozují nové členské státy.
Pane předsedo, zaměřil jste se na sledování francouzských zájmů, než abyste hájil zájmy všech členských států Evropské unie.
(Zasedání bylo přerušeno ve 14:10 a znovu zahájeno v 15:05.)
