Společná rybářská politika a ekosystémový přístup k řízení rybolovu (krátké přednesení)
Předsedající
Dalším bodem je zpráva pana Guerreira předložená jménem Výboru pro rybolov o společné rybářské politice a ekosystémovém přístupu k řízení rybolovu.
Pedro Guerreiro
zpravodaj. - (PT) Toto sdělení Komise vyvolává nejrůznější otázky v rámci debaty o možné reformě společné rybářské politiky v roce 2012.
Moje zpráva, kterou přijal parlamentní Výbor pro rybolov, ukazuje na řadu faktorů, které považujeme v kontextu této debaty za důležité.
Rybolov je základní činností pro zajištění stravy a přežití lidských bytostí, a to je základním cílem jakékoliv rybářské politiky.
V této souvislosti stojí za zmínku zdůraznit význam rybolovu ve vodách výlučných ekonomických zón každého členského státu pro jeho suverenitu a nezávislost, především pokud jde o potraviny.
Společná zemědělská politika (SZP) by měla podporovat modernizaci a udržitelný rozvoj rybářského průmyslu, měla by zabezpečovat jeho sociálně-ekonomickou životaschopnost a udržitelnost populace ryb a zajišťovat přísun ryb pro veřejnost i potravinovou suverenitu a bezpečnost, udržení pracovních míst a zlepšení životních podmínek rybářů.
SZP nesmí proto být s ohledem na své vlastní cíle podřízená jiným politikám Společenství, které byly mezitím definovány.
Jinými slovy rybářská politika není a nemůže být politikou pro oceány a mořské prostředí.
Vzhledem k tomu, že rybolov je činnost, využívající samoobnovitelné zdroje, je prvním a hlavním úkolem řízení rybolovu kontrolovat celkovou intenzitu rybolovu, aby se zajistil maximální udržitelný lov.
Politika pro rybolov musí vyjít z předpokladu vzájemného propojení mezi prosperitou rybářských komunit a udržitelností ekosystémů, jehož jsou nedílnou součástí, zejména cestou uznání specifických rysů a významu drobného pobřežního rybolovu a rekreačního rybolovu.
Využití ekosystémového přístupu k přímořskému řízení nutně vyžaduje multidisciplinární a meziodvětvové akce mezi jednotlivými opatřeními, které mají dopad na námořní ekosystémy, zdaleka je přesahují a jdou i proti opatřením přijatým v oblasti rybolovu.
Návrh analýzy hodnocení rybolovných zdrojů založené na ekosystémech musí vycházet z potvrzených vědeckých údajů spíše než předtuch založených na předsudcích.
Musí se také uznat, že je velký rozdíl mezi jednotlivými mořskými oblastmi a zdroji, které se mohou vyskytovat v každé z nich, mezi jednotlivými plavidly a používaným zařízením a mezi jejich dopady na ekosystémy, což vyžaduje opatření pro řízení rybolovu, která budou diverzifikovaná, specifická a přizpůsobená jednotlivým případům, přičemž rybáři budou v případě potřeby odškodněni za jejich sociálně-ekonomické důsledky.
Domníváme se, že k tomu, aby se zajistila udržitelnost zdrojů, rybářská činnost a jednotlivé místní komunity, je nutné, aby členské státy uplatňovaly svou suverenitu ve svých 12 mílích územních vod a aby byla oblast odpovídající výlučným ekonomickým zónám nejvzdálenějších regionů považována za oblasti s výlučným přístupem.
V této souvislosti se v návrhu objevují obavy, pokud jde o přístup ke zdrojům, kdy se směřuje k podpoře systému přenosných individuálních kvót, což by mělo za důsledek koncentraci rybářské aktivity a individuální přisvojení rybářských práv.
Mělo by se také poukázat na to, že politika, která podporuje nerozvážné vyřazování plavidel, která nebere v úvahu specifika lodí, zdrojů, potřeb v oblasti spotřeby každého členského státu a sociálně-ekonomický dopad, je nevhodná a neoprávněná.
Nakonec chci uvést, že prudký pokles příjmů v odvětví není způsoben jen omezeními rybářské činnosti, ale především stagnací/pádem první prodejní ceny a zvýšením výrobních nákladů (nafta a benzín).
Androulla Vassiliou
členka Komise. - Pane předsedající, Komise vítá předloženou zprávu a podporu, kterou naše stanoviska týkající se ekosystémového přístupu dostala.
Jednou z hlavních myšlenek, kterou nám Komise ve svém sdělení předává, je, že i když rybolov závisí na zdravých mořských ekosystémech, řízení rybolovu nemůže samo převzít úlohu celkového řízení oceánů. Zdravé mořské ekosystémy lze chránit jen pomocí politiky, která zahrne všechna odvětví, která mají na tyto ekosystémy vliv.
Proto Komise chápe námořní politiku a především její environmentální pilíř, směrnici o mořské strategii, jako klíč k uplatňování ekosystémového přístupu. Tento přístup dá rybářskému odvětví záruku, že veškerý lidský dopad na mořské ekosystémy, a nejen rybolov, je řešen přiměřeným a promyšleným způsobem. To je také základní podstata zprávy a oceňujeme, že s tímto bodem Komise souhlasí.
Zdůrazním, že to neznamená, že jedna politika je podřízená druhé - že tímto přístupem vytváříme hierarchii například mezi směrnicí o mořské strategii a společnou rybářskou politikou.
Směrnice o mořské strategii slouží společné rybářské politice tím, že jde o nezbytný integrující nástroj pro ochranu zdrojů v budoucnu, a společná rybářská politika pomůže směrnici o mořské strategii tím, že zavádí nutná řídící opatření k podpoře cílů zdravých mořských ekosystémů.
Jak zpráva uvádí, zajišťování potravinových potřeb, ochrana rybářského odvětví a rybářských komunit a zachování udržitelnosti mořských ekosystémů nejsou neslučitelné. Naopak, z dlouhodobého hlediska existuje mezi těmito cíli součinnost.
Zpráva se zmiňuje o mnoha otázkách týkajících se specifických nástrojů, které se mají v budoucnu používat. Jde o důležité a relevantní otázky, kterými se budeme zabývat během debaty o reformě společné rybářské politiky. Proto tyto otázky nebudu nyní speciálně komentovat.
Zmíním se však o tom, že je zde pár bodů, ve kterých spolu možná souhlasit nebudeme. Uvádí se, že rybáři, které postihly řídící plány a opatření na ochranu ekosystémů, by měli dostat dotace nebo odškodnění. Nemyslíme si, že přímé dotace jsou správnou cestou, ale že řešením je pomoci odvětví, aby bylo ekonomicky odolnější, a pomoci pobřežním společenstvím rozrůznit činnost o další ekonomické aktivity.
Uvádí se též, že způsobem, jak obnovit populace divokých ryb, může být doplnění zásob z akvakultury. I když to může být v několika velmi specifických příkladech možnost, nedomníváme se, že je to obecně cesta kupředu. Populace ryb by měly být obnoveny řádným řízením dopadů lidské činnosti na mořské ekosystémy, včetně dopadů jak rybolovu, tak i jiných odvětví.
K podrobnější debatě o nástrojích řízení rybolovu se vrátíme v souvislosti s debatou a rozvíjením reformy společné rybářské politiky, která začne zveřejněním naší zelené knihy v dubnu. Mezitím děkuji Parlamentu za podporu pro náš přístup, který vyjádřil v souvislosti s touto zprávou.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se bude konat v úterý ve 12:00.
Písemná prohlášení (článek 142)
Daciana Octavia Sârbu  
Současné populace ryb ve vodách Evropské unie se neustále snižují, jak kvůli nadměrnému rybolovu a používání nevhodného zařízení, tak kvůli dopadu, jaký mají na mořský biologický život jiná odvětví, především turistika. Vědecký výzkum, zjišťující, které faktory včetně vlivu změny klimatu ovlivňují mořské ekosystémy, zajistí možnost zjistit, jak se budou vyvíjet zdroje ryb, a přijmout preventivní opatření, aby se zabránilo rychlému a nepřetržitému úbytku populace ryb.
Vzhledem k tomu, že rybolov je základní aktivitou pro zajištění potravy a přežití, stává se řízení rybolovných zdrojů v době, kdy se zhoršuje mořská biologická rozmanitost, životně důležité. Z tohoto důvodu je ve všech iniciativách na podporu udržitelného rozvoje pobřežních oblastí Evropské unie nutné zohlednit společenské, hospodářské a ekologické aspekty.
