Nový víceletý finanční rámec (VFR) pro konkurenceschopnou, udržitelnou a všem přístupnou Evropu (pokračování rozpravy)
Předseda
Nyní budeme pokračovat v rozpravě o zprávě poslance Salvadora Garrigy Polleda o novém víceletém finančním rámci (VFR) pro konkurenceschopnou, udržitelnou a všem přístupnou Evropu.
François Alfonsi
(FR) Vážený pane předsedo, zpráva poslance Garrigy Polleda, kterému tímto děkuji a blahopřeji k práci, kterou odvedl, je ambiciózním souhrnem hledícím do budoucnosti.
Jeho zpráva volá po větších zdrojích, které pomohou Unii lépe realizovat její cíle vytyčené v Lisabonské smlouvě. Důrazně nastoluje problematiku vlastních zdrojů a potažmo pak otázku, zda má naše instituce svobodu pro svůj základní politický akt, tedy hlasování o rozpočtu. Navrhuje rozšíření působnosti společných politik, zejména pak politiky soudržnosti, jež v minulosti zásadní měrou přispěla k vytvoření Evropské unie coby modelu spolupráce a porozumění mezi národy, v čemž může pokračovat i v budoucnu.
V rámci budoucího víceletého finančního rámce, poslechneme-li Evropský parlament, se politika soudržnosti bude moci posunout do nové fáze díky vytvoření přechodných regionů. Proto pro tento fond navrhujeme novou sadu opatření, která posílí rovné příležitosti všech evropských území bez ohledu na jejich minulost z hospodářského hlediska, na jejich slabiny v porovnání s více rozvinutými regiony a na možnou míru zranitelnosti vůči hospodářské krizi, kterou v současné době procházíme, nebo jakékoliv budoucí krizi, které budeme případně čelit.
Soudržnost mezi různými oblastmi Evropské unie je klíčovým, strategickým cílem, na němž závisí budoucnost celé Evropy. Návrhy, které byly předloženy, představují krok správným směrem a budou-li uskutečněny, mohou položit solidní základy pro budoucnost.
Vážený pane předsedo, hlasování o zprávě poslance Garrigy bude jednoduchou volbou: volbou Evropy, která směřuje vpřed. Tak budou hlasovat ti, kteří bez ohledu na svojí politickou příslušnost věří v budoucnost Evropy.
Ilda Figueiredo
(PT) Vážený pane předsedo, v této době vážné hospodářské krize eurozóny, která je výsledkem neoliberální politiky a nedostatku solidarity a hospodářské a sociální soudržnosti, je nepřípustné, že nikdo neobhajuje opuštění a změnu politik Evropské unie a jejích finančních zdrojů.
V době, kdy procházíme hospodářskou a sociální krizí, je jednou z nejvýznamnějších výzev, kterým čelíme, nalezení nového víceletého finančního rámce, v němž rozpočet Unie na hospodářskou a sociální soudržnost bude významně navýšen, přičemž povinné příspěvky členských států se sníží nanejvýš o 10 % z předloženého projektu, zejména v případě zemí, které trpí největšími finančními těžkostmi; rámce, který obsahuje závazek k investicím, veřejným službám, podpoře výroby, vytváření pracovních míst s právy a vymýcení chudoby, sociálních nerovností a všech možných druhů diskriminace, zejména na základě pohlaví. Je zde rovněž potřeba podporovat mír, spolupráci a rozvojovou pomoc a výrazně omezit výdaje na armádu a zahraniční zastoupení.
Ze všech těchto důvodů je podle našeho názoru zpráva daleka toho, co je potřeba k zajištění lepší a spravedlivější budoucnosti pro Evropu a její občany.
Předsedající
Dámy a pánové, předtím než se ujmu předsednictví tohoto zasedání, všichni jistě pochopíte, když vyjádřím svůj zármutek nad smrtí Jorge Semprúna, který zemřel před několika hodinami ve věku 87 let.
V osobě Jorge Semprúna oslavujeme někoho, kdo byl vězněn v koncentračním a vyhlazovacím táboře Buchenwald, bojoval proti nacistům ve Francii a proti Frankově diktatuře v mojí zemi, ve Španělsku.
Rovněž oslavujeme vynikajícího, politicky angažovaného spisovatele, který spolupracoval především na našem programu evropských knižních cen, a klidného proevropského politika.
Truchlím nad jeho smrtí jako jeho kolega i přítel a požádám předsedu Evropského parlamentu Buzka, aby jeho rodině a španělské vládě zaslal poselství upřímné soustrasti a podpory, jež zde všichni, jak jsem přesvědčen, sdílíme.
(Potlesk)
Lorenzo Fontana
(IT) Vážený pane předsedající, není pochyb o tom, že stojíme před jedním z nejdůležitějších momentů v hospodářské historii Evropské unie. Proto může výbor, který se nám podařilo během tohoto roku sestavit, hrát skutečně zásadní roli.
Nejsme zaujatí proti navyšování rozpočtu, přestože se domníváme, že je třeba zkoumat, v jakých oblastech je možno provést škrty. Je zřejmé, že je třeba snížit evropský rozpočet, protože v některých případech bohužel nejsou evropské fondy využívány správně. Možná je to právě kvůli způsobu využití těchto fondů, že mnoho evropských občanů ztratilo víru ve smysluplnost Evropské unie.
Abychom uvedli konkrétní příklad, chtěli bychom obrátit vaši pozornost na různé fondy směřující do politiky rozšiřování - někdy ani nevíme, kde tyto finanční prostředky skončily. Co se dá říct o nevyčíslitelných částkách vynaložených na integraci, které mají mizivý dopad? Existují rovněž některé slušné regiony, které nemají přístup k fondům, jež jsou následně přiděleny jiným regionům, které je buď nedokážou využít vůbec, nebo je využijí špatně, popřípadě k ne zcela legitimním účelům.
Chtěli bychom požádat o maximální soustředění na tuto celkovou problematiku a provedení konkrétních kroků, včetně přísných opatření, které by Evropě pomohly obnovit její důvěryhodnost.
Frank Vanhecke
(NL) Vážený pane předsedající, je jasné, že se budu muset omezit na několik zásadních připomínek.
Za prvé, navzdory jejímu rozsahu nemohu nikde ve zprávě najít jediný vážný pokus o návrh na strukturální úspory, například na zrušení podle mého mínění zcela zbytečných evropských institucí, jakými jsou hospodářský a sociální výbor, výbor regionů a celá řada dalších evropských agentur všeho druhu. Zpráva nevykazuje ani žádnou snahu položit si otázku, zda by nebylo pro Evropu moudřejší omezit se na několik pečlivě definovaných klíčových úkolů. Právě naopak.
Za druhé mě zcela vyvádějí z míry opakované návrhy, že by EU měla zavést vlastní daně, nebo že by měla vydat evropské vládní dluhopisy, které bude muset dříve či později někdo splatit. Tvrzení, které se objevuje ve zprávě, že taková opatření by nezvýšila celkovou daňovou zátěž občanů, je samozřejmě lež a klam nejhoršího druhu. Navíc by to ještě více podkopalo poslední zbytky dohledu a kontroly, které členské státy mají nad výdajovým průjmem evropských institucí.
To je výčet základních důvodů, které mi brání v tom, abych zprávu podpořil.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Vážený pane předsedající, aktuální výzvy, kterým Evropská unie čelí, vyžadují pevnou a trvalou reakci na úrovni EU. Odpověď na tyto výzvy představuje strategie Evropa 2020 - nástroj, který byl vytvořen, aby Evropě přinesl oživení a sílu. Dnes předložená zpráva umisťuje strategii Evropa 2020 do centra příštího víceletého finančního rámce společně s novou situací, která vznikla v oblasti pravomoci a politiky stanovené Lisabonskou smlouvou.
V době, kdy mnohé členské státy čelí nelehkým fiskálním úpravám, musí rozpočet EU, jehož 95 % směřuje na investice, přinášet vysokou úroveň evropské přidané hodnoty. Zpráva vyzývá k pokračování dvou nesmírně důležitých evropských politik - společné zemědělské politiky a politiky soudržnosti - alespoň ve stávajícím rozsahu. Přidělování prostředků v rámci těchto politik musí být založeno na nových kritériích, která zajistí jejich řádné využití s cílem dosáhnout maximální účinnosti a splnění kritérií konvergence a soudržnosti.
Musí dojít k posílení dopravní a energetické politiky. Přidělování prostředků na výzkum a vývoj na evropské i národní úrovni musí zajistit správné fungování všech evropských politik. Sedmileté období, navrhovaná nová struktura a větší flexibilita přispívají k větší bezpečnosti při provádění a přizpůsobování se měnícím se prioritám. V zájmu stability je třeba přehodnotit systém zdrojů rozpočtu EU s cílem nahradit národní příspěvky evropskými zdroji.
Evropská rada nedávno přijala ambiciózní cíle pro rozvoj EU. Tatáž Rada musí pochopit, že 5 % navýšení rozpočtu, které zpráva navrhuje, je minimální podmínkou pro dosažení těchto cílů. Nadcházející víceletý finanční rámec musí být realizován v rámci fungujícího systému řízení ekonomiky, který dokáže zajistit finanční stabilitu potřebnou k provádění evropských politik. Chtěl bych poblahopřát zpravodaji, poslanci Salvadoru Garrigovi.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Vážený pane předsedající, na úvod svého projevu bych chtěla ocenit práci zpravodaje i všech členů zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013 (výbor SURE). Především musím ocenit jejich odhodlání v průběhu minulého roku, který byl naplněn prací, s cílem získat pro zprávu, která nám je dnes předkládána, většinový souhlas a podporu v Parlamentu. Zpráva představuje plán, podle nějž by se Evropská unie měla řídit, chceme-li splnit politické, ekonomické a sociální cíle, které jsme si vytyčili, a také chceme-li překonat problémy, jímž budeme čelit v příštích letech. Jedná se o scénář, kterým se musíme řídit, abychom se dostali z krize a abychom zajistili, že náš růst bude inteligentní, udržitelný a celistvý, jak se uvádí ve strategii Evropa 2020.
Shodneme-li se, že hodnota Evropské unie je mnohem větší než součet hodnot 27 členských států, z nichž se skládá, podporujeme-li vysoce kvalitní a zodpovědné zemědělství, chceme-li dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí, chceme-li pomoci našim středomořským sousedům v jejich přechodu k demokracii, chceme-li i nadále investovat do výzkumu a inovací, chceme-li pokračovat v boji se změnou klimatu a v investicích do vzdělávání, školení a grantů v rámci programu Erasmus, věříme-li stále v politiku soudržnosti jako nástroje k zajištění udržitelného rozvoje a solidarity mezi našimi zeměmi a podporujeme-li například transevropské energetické a dopravní sítě - zkrátka, chceme-li více Evropy - musíme pro Evropskou unii požadovat vyšší rozpočet.
To je důvod, proč ve zprávě varujeme, že bez dostatečných zdrojů nebudeme schopni dosáhnout cílů, které jsme si stanovili. Jsme si vědomi, že někteří členové Rady nesouhlasí s navýšením rozpočtu - byli jsme toho zde svědky. Nebyli mu nakloněni ani v době růstu hospodářství. Nyní prohlašují, že je to kvůli krizi, ale škrty prosazovali už v době vyjednávání o současném finančním výhledu. Proto v případě, že nesouhlasí s navýšením rozpočtu, žádáme Radu, aby označila cíle, jejichž dosažení se zřekne.
V této zprávě nestanovujeme pouze politiky, kterých chceme docílit. Rovněž uvádíme, jakým způsobem je možné je financovat a otevíráme diskusi o vlastních zdrojích. Tato diskuse, která chce ukončit falešnou debatu o čistých přispěvatelích, se snaží docílit financování bez jakýchkoli darů, financování bez výjimek, financování, které je spravedlivé. K dosažení tohoto cíle jsme předložili různé návrhy, ale já dávám přednost jednomu z nich a komisař Lewandowski velmi dobře ví, o který návrh se jedná: jde o daň z finančních transakcí, která je v mnoha zemích známá pod názvem daň Robina Hooda. Díky této dani by bylo možné získat mezi 200 a 300 miliard EUR. Jedná se o daň, která penalizuje spekulanty a která by donutila všechny ty, kteří profitovali z hazardu s našimi penězi, splatit dluh. Jedná se o daň, která by zvýšila transparentnost a omezila finanční spekulace a která by především neměla žádný dopad na občany, protože by donutila přímé viníky krize, aby zaplatili za svoje excesy.
Žádáme vás opravdu pouze o jedinou věc: abyste nastavili laťku výše. Žádáme vás, abyste nastavili laťku výše, abychom zajistili, že evropský projekt bude pokračovat podle plánu a nedojde k jeho vykolejení, protože to by nás stálo naši budoucnost.
Alexander Alvaro
(DE) Vážený pane předsedající, narodil jsem se v roce 1975 v Evropské unii, která od té doby formuje můj politický život. Z toho důvodu pro mě není lehké tlumit nadšení v této záležitosti.
Hovoříme-li o navýšení, musí diskuse směřovat k posouzení řádného využití zdrojů. Přestože zpráva oplývá ambicemi ve snaze získat podporu co největší většiny v Parlamentu, domnívám se, že v současné podobě postrádá ambice, pokud jde o cíle, kterých se snaží dosáhnout.
Zpráva ponechává zemědělský a strukturální rozpočet beze změn. Žádá však více peněz na výzkum a vývoj. Jedinou reakcí, s níž Parlament a zpráva operují, je více peněz, přestože už jasně neříkají, odkud se tyto peníze vezmou. Mluví se o "vlastních zdrojích" Unie, ale nikde neexistuje jejich přesná definice.
Pokud by lidé opravdu chtěli strukturální reformy, mohli se inspirovat například návrhem Davida Camerona a obrátit se na Radu s následujícím: mělo by dojít ke zmrazení financování, ale požadujeme, aby nevyužité finanční zdroje mohly být převedeny do následujícího finančního roku, abychom je mohli i nadále využít k financování životaschopných projektů a k dosažení úspor.
Budoucí životaschopnost EU by se neměla měřit na základě desetinných míst. V tomto ohledu mě předložená zpráva poměrně hodně zklamala.
Derk Jan Eppink
Vážený pane předsedající, dnes dopoledne na plenární zasedání přiběhl poslanec Daul, aby zde hovořil o nutnosti vyššího rozpočtu EU, ale běžel tak rychle, že mu docházel dech a musel svůj proslov přerušit. To velmi dobře odráží debatu o víceletém rozpočtu.
Rozpočet EU je stanoven přibližně na úrovni 1 % HDP Evropské unie; Komise i Parlament svorně tvrdí: "to nestačí, chceme více peněz". Přitom EU není schopna utratit všechny peníze, které má k dispozici: miliardy eur ve fondu soudržnosti zůstávají nevyužity. Určitá část peněz musí být vrácena členským státům. Proč tedy potřebujete více peněz, když nedokážete utratit peníze, které máte?
Nicméně v tomto Parlamentu máme pár "pavlovů": pánové Schulz, Daul a Verhofstadt, z nichž ani jeden zde nyní není přítomen - utekli, místo toho, aby zde hovořili o nutnosti zaměřit rozpočet na kvalitu místo kvantity, například omezením regionálního fondu a fondu soudržnosti chudším členským státům, což by vedlo k úspoře 30 % prostředků z těchto fondů, přičemž by tyto peníze mohly být investovány do inovací a politik orientovaných na budoucnost. Jsem si však jist, že v průběhu tohoto roku pavlovové Evropské unie znovu narazí do zdi v Radě EU.
Isabelle Durant
(FR) Vážený pane předsedající, jak již bylo řečeno, je zřejmé, že z různých důvodů, z nichž jsou některé podobné, zatímco jiné se liší, ale v každém případě jsou umocněny krizí, se národní rozpočty potýkají s problémy. V každé z našich členských zemí bez ohledu na složení jejich vlády je třeba věnovat pozornost rozpočtové situaci.
Máme dvě možnosti. Tou první je, že budeme všichni jednat na vlastní pěst, budeme se snažit vyrovnat výdaje a příjmy, v některých případech podle toho, co jsem slyšela, budou vzývána úsporná opatření jako cíl sám o sobě vedoucí k výrazným škrtům ve veřejných výdajích a sociálních dávkách, což jen dále zhorší situaci občanů.
Já bych se přiklonila k druhé možnosti, a to sdružování našeho rozpočtového úsilí, zajištění fungování rozpočtové solidarity, vsazení na kartu vlastních zdrojů, v neposlední řadě prostřednictvím daně z finančních transakcí. To je účel rozpočtové komplementarity, které chceme dosáhnout prostřednictvím této konference v tradičním stylu a která byla obsažena v návrhu Radě, jenž jsme jí předložili během dohodovacího řízení a který jsme zopakovali v této zprávě.
Musíme spolupracovat - Evropská unie, národní parlamenty a vlády -, abychom našli způsob, jak sdílet naše výdaje a rozpočtové přístupy. Není možné, aby se vlk nažral a koza zůstala celá: nemůžeme provádět škrty a zároveň investovat do infrastruktury. Není možné přispívat méně, ale dostávat více. Domnívám se, že tento dialog v tradičním stylu mezi vládami, Evropskou unií, národními parlamenty a Evropským parlamentem představuje správný způsob, jak obnovit důvěru v Evropě, a to jak nyní, tak v delším časovém horizontu.
Cornelis de Jong
(NL) Vážený pane předsedající, jedná se o velmi špatnou zprávu, která si zaslouží okamžitě hodit do koše. Právě teď, když se lidé po celé Evropě potýkají s nesmírně bolestivými úspornými opatřeními, je naprosto šílené, abychom v Evropské unii navrhovali utrácet ještě více peněz. Proč se chováme takovým způsobem, když by všechno mohlo být jinak: už žádné další vyhazování peněz, už žádné financování cyklostezek a palačinkových bister v zemi, jako je Nizozemsko. Měli bychom naše strukturální fondy zaměřit na nejchudší země a ve zbytku členských států pouze na inovativní projekty s panevropským významem.
Podle zprávy by všechno mělo zůstat při starém: byl vznesen požadavek na více finančních prostředků pro Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova, nebyly navrženy žádné reformy strukturálních fondů, nikde nejsou žádné konkrétní návrhy ke zvýšení efektivity. Tento Parlament by se měl stydět, zejména skupina Aliance liberálů a demokratů pro Evropu a skupina Evropské lidové strany (Křesťanských demokratů). Zatímco v Nizozemsku - a toho si dobře povšimněte - nechává Ruttova vláda nemocné a zdravotně postižené na okraji zájmu, stejné politické skupiny v tomto Parlamentu by neustále jen utrácely. Doma jsou zastánci úsporných opatření, ale v Bruselu jsou to hýřilové. To musí přestat!
Claudio Morganti
(IT) Vážený pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych upozornit na několik aspektů této důležité zprávy, počínaje systémem příjmů Evropské unie.
Nyní už je jasné, že stávající mechanismus má příliš mnoho nesrovnalostí, z nichž nejznámější je opravný mechanismus používaný ve Spojeném království. Mezitím došlo k dalším opravám a náhradám, které učinily příjmový mechanismus EU zcela nespravedlivým a netransparentním.
V tuto chvíli by bylo lepší přejít na systém přímých výnosů, založených výhradně na hrubém domácím produktu členských států, nebo na sdílenou a jednotnou formu příjmů, jako je například daň z přidané hodnoty. Je samozřejmé, že by to občanům Evropy nemělo přinést žádnou další zátěž a že by Evropa neměla nahradit daňovou politiku jednotlivých členských států, které v této oblasti musí zůstat autonomní a zcela svrchované.
Zpráva stanoví různé priority, z nichž některé jsou důležité více a jiné méně, ale v každém případě jsou všechny velmi nákladné. Můžeme získat další zdroje využitím nástrojů, jako jsou projektové dluhopisy a eurobondy, které však musí být přísně spravovány, aby bylo vyloučeno nebezpečné riziko dalšího zadlužování.
My, poslanci Evropského parlamentu, můžeme okamžitě přispět ke zlepšení stavu evropských financí. Musíme si konečně zvolit jediné místo, kde bude Parlament pracovat, což přinese úspory v řádu desítek milionů eur za rok. Nejedná se o demagogii, ale o jednoduché ...
(Předsedající řečnici přerušil)
Diane Dodds
Pane předsedající, uštěpačné poznámky pana Verhofstadta na adresu vlády Jejího Veličenstva, když nám osvětloval svoji logiku, proč by Británie měla Evropské unii poskytnout více peněz a pravomocí, jsou dalším důkazem zjevného opovržení, se kterým někteří poslanci tohoto Parlamentu nahlížejí na Spojené království, jeho národní vládu a jeho občany. Pan Verhofstadt opomněl zmínit, že Spojené království má jiné možnosti, jak uspořit. Firmy, které byly donucené utratit 30 milionů liber, aby se přizpůsobily předpisům EU, by tuto částku mohly ušetřit, kdyby od Evropy převzaly kontrolu zpátky do svých rukou. Rybáři ze Spojeného království by určitě uvítali, kdyby měli v kapse 3,3 miliard liber: taková je hodnota úlovku, o který přišli, když EU nechala lovit v pobřežních vodách Spojeného království rybáře z jiných zemí.
Pane komisaři, tvrdíte, že evropský rozpočet nepředstavuje zdvojování vnitrostátního rozpočtu. Nicméně nemůže být oddělen od reality evropských občanů. V současné době činí příspěvek Spojeného království 6,4 miliard liber a vzroste na více než 10 miliard liber, pokud dojde ke zrušení slevy. To povede pouze ke zvýšení daní, rušení služeb, škol...
(Předsedající řečníka přerušil)
Othmar Karas
Pane předsedající, dámy a pánové, existuje pět otázek, které si musíme položit:
První je: jaký rozpočet je třeba k naplnění strategie Evropa 2020 v oblasti růstu a zaměstnanosti?
Za druhé: jaký rozpočet vyžaduje měnová unie?
Za třetí: jaký potenciál k úsporám existuje?
Za čtvrté: jaký rozpočet vyžadují Spojené státy evropské?
Za páté: jakou roli by měla hrát strategie Evropa 2020? Chceme vůbec hrát nějakou roli?
V Evropském parlamentu nebereme svou odpovědnost na lehkou váhu. Mluvíme jasně. V Rakousku máme rčení: za málo peněz málo muziky. Chceme dosáhnout svých cílů, dostát svým závazkům, přijmout výzvy a dodržet sliby. Většího počtu činností, větší konkurenceschopnosti, udržitelnějšího růstu, více pracovních míst, více výzkumu a další integrace nemůže být dosaženo s menším objemem peněz, bez finanční analýzy, bez hodnocení stávajícího čerpání finančních prostředků a bez vlastních zdrojů.
Více Evropy rovněž vytvoří potenciál pro úspory v členských státech. Více Evropy povede k větší účinnosti a je naší odpovědí na globalizaci, na budoucnost a na problém státního dluhu.
O co nám jde? Jsme proti zmrazení rozpočtu. Všichni, kdo o to usilují, poškozují Evropu a oslabují naši schopnost plnit povinnosti, které máme vůči našim občanům. Chceme zavést daň z finančních transakcí coby náš vlastní zdroj, přijmout výzvy a držet se Smlouvy, místo abychom schovávali hlavu do písku. Taková je naše strategie. Pojďme vše skutečné uvést do pohybu a hlasujme pro přijetí zprávy.
Ivailo Kalfin
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, základním tématem ve zprávě pana Salvadora Garrigy nejsou finance, nýbrž politika. Chtěl bych poděkovat jemu i poslankyni Juttě Haugové, stejně jako všem kolegům poslancům ve výboru, že to při práci na zprávě během celého roku takto převážnou měrou chápali. Finanční zdroje jsou pouze prostředkem k dosažení cílů. Politiky jsou důležité a musí být zdůrazněny v rámci diskuse o příštím finančním rámci.
Všichni jsme si vědomi toho, že ve všech členských státech Evropské unie dochází ke škrtům v rozpočtech. Tento trend bude pokračovat i v příštích letech. Škrty jsou součástí úsilí o ukončení krize. Nesmíme však zapomínat, že ukončení krize má také evropské aspekty: plán hospodářského rozvoje; regulace finančního trhu s cílem zabránit opětovnému vzniku krize; opatření na správu ekonomických záležitostí v Evropské unii, o kterých v současné době probíhá diskuse; opatření EU, která zvyšují účinnost opatření na vnitrostátní úrovni. Proto není vhodné, aby vnitrostátní opatření zaměřená na řešení krize a jejích následků byla prováděna v rozporu s evropskými opatřeními.
Zapojení do Evropské unie přináší přidanou hodnotu. Přidaná hodnota a solidarita nejsou prázdnými frázemi. Vysvětlit nizozemským daňovým poplatníkům, že dochází k navýšení jejich příspěvků Evropské unii, není to samé, jako vysvětlit bulharským nebo polským zemědělcům, že dotace, které dostávají, jsou třikrát nižší, ale že musí obstát na stejném konkurenčním trhu. Není snadné obviňovat řecké daňové poplatníky, kteří v současné době prochází velmi těžkým obdobím, protože jen před několika málo lety získal evropský finanční systém od Řecka obrovské sumy peněz.
Solidarita má své specifické stránky, které jsou rovněž napojeny na priority stanovené Evropskou unií pro následující roky. V oblasti vědy, v energetice, dopravě, ve správě ekonomických záležitostí ani v oblasti digitálních technologií nemůže dojít k průlomu bez podpory společnými evropskými politikami.
Musíme se také opravdu zamyslet nad tím, jak změnit stávající evropský rozpočet. Obsahuje rezervy, které je třeba si vyžádat. Nicméně vám dám jeden příklad. Tyto rezervy například nemohou uvolnit žádné politiky nebo cíle, které se týkají energetické účinnosti, dopravy a dalších oblastí začleňovaných do politiky soudržnosti. Odebrání zdrojů ze stávajících programů nenahradí potřebu dalších nových zdrojů, chceme-li pro Evropskou unii stanovit nové cíle, chceme-li, aby evropská integrace přinášela skutečnou přidanou hodnotu, a to i daňovým poplatníkům, kteří zcela oprávněně sledují každý cent směřující do evropského rozpočtu.
Z tohoto důvodu se musíme na evropský rozpočet dívat jako na součást jednoho systému: jak pro správu ekonomických záležitostí, tak pro řízení jednotné měny. Minimální navýšení o 5 %, které je zpochybňováno, nestačí k vyřešení všech těchto problémů. Proto musíme rovněž otevřít téma evropských projektových dluhopisů, eurobondů a dalších způsobů financování.
Marit Paulsen
Pane předsedající, musím konstatovat, že po celou dobu, kterou jsem strávila v tomto Parlamentu, je práce zvláštního výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013 nanejvýš potěšitelná a vizionářská, zkrátka maximálně působí radost - je to skutečně velmi kvalitní práce. Obsahuje všechno potřebné a pozitivní pro budoucnost Evropy.
Nicméně osobně jsem velmi znepokojena tím, co jsme neudělali, a to je stanovení priorit. Přijali jsme všechny nové výzvy, ale rovněž jsme si ponechali i všechny staré. Asi nebude možné věnovat se oběma. Měli jsme stanovit priority. Při stanovování priorit jsme měli být mnohem důslednější, ale v této souvislosti mi největší starosti působí to, že jsme jejich stanovení nechali na Radě. To pro budoucnost nevěstí nic dobrého, dámy a pánové.
Martin Callanan
Pane předsedající, veřejnost, pracovití daňoví poplatníci v celé Evropě, kteří skutečně vydělávají peníze, které mnozí v tomto Parlamentu tak horlivě utrácejí, chtějí, aby toho Evropa dělala méně, ale lépe. Chtějí štíhlý evropský rozpočet, který bere v úvahu skutečnost, že - ať se nám to líbí nebo ne - žijeme v době úsporných opatření. Chtějí, aby se Evropa soustředila na omezený počet oblastí, kde skutečně vytváří přidanou hodnotu, a aby přenechala zbytek činností našim členským státům. Tato zpráva bohužel nic z toho nenavrhuje.
Aby bylo jasno: návrh na 5 % navýšení je naprosto nepřijatelný, stejně jako myšlenka takzvaných vlastních zdrojů - jedná se pouze o snahu EU uchvátit moc. Rozpočet by měl být modernizován, finanční prostředky by měly být převedeny na programy, které budou mít skutečný přínos a nebudou využity jen k zamaskování minulých neúspěchů. Financování záchranných balíčků eura by mělo být ponecháno v první řadě na státech, které skutečně chtěly vstoupit do eurozóny. Ti z nás, kdo varovali, že se jedná o chybu, by neměli být nuceni na ně přispívat.
Výbor měl možnost zabývat se mnoha těmito konstruktivními návrhy, které reagují na budoucí výzvy, ale odmítl to. Nevěnoval se žádnému, a tak by měl Parlament zprávu odmítnout.
László Surján
Pane předsedající, zpráva, kterou máme před sebou, je pravděpodobně jednou z nejdůležitějších v tomto období. Evropský parlament je prvním orgánem, který má představit svoje myšlenky o dalších sedmi letech, aniž by však bylo dotčeno právo Komise předkládat návrhy. Toto je nicméně jediná příležitost, jak se vyhnout skandálu s naším právem udělit souhlas, které by nás zavazovalo k odmítnutí návrhu Rady. Všichni naši partneři tak vědí, o co Evropskému parlamentu jde, a mohou to v co největší míře začlenit do svých představ.
Mým milým kolegům bych chtěl doporučit dva dokumenty, které stojí za to si přečíst, dříve než začnou přemýšlet o tvrdé kritice: Lisabonská smlouva a samotná zpráva. Podpora vlastních zdrojů není nic víc a nic míň, než co je zakotveno v Lisabonské smlouvě. Vzkaz, že evropský rozpočet potřebuje mírné navýšení, považuji za velmi důležitý. Mírné ve smyslu, že těchto 5 % bude ještě ovlivněno inflací, což znamená, že zde nehovoříme o nějakém abnormálním navýšení. Nejde o zvýšení výdajů na zemědělství nebo politiku soudržnosti, ale o skutečnost, že nemůže dojít ke snížení těchto výdajů.
Miklós Zrányi, spisovatel chorvatsko-maďarského původu, který žil v 17. století, v souvislosti s Turky tehdy prohlásil: "Neškoďte Maďarům!" Parafrázuji jeho slova a říkám: Neškoďte zemědělské politice; neškoďte politice soudržnosti; protože ti, kteří to dělají, škodí nejen Maďarům, Rumunům nebo Slovákům, ale všem občanům Evropy. Čím menší podporu voličů má politik, tím více odkazuje na občany. Jsem přesvědčen, že my, kteří se těšíme podpoře větší politické síly, také reprezentujeme zájmy občanů, a proto říkáme: neškoďte zemědělské politice a politice soudržnosti!
Derek Vaughan
Pane předsedající, chtěl bych poděkovat zpravodaji a předsedkyni výboru za práci, kterou odvedli při přípravě zprávy. Dnešní diskuse o zprávě naznačuje, že dojde ke sporům s Radou ohledně mnoha otázek, včetně celkového navýšení rozpočtu, britské slevy a vlastních zdrojů. Abychom byli spravedliví, s výjimkou otázky opravného mechanismu pro Spojené království, kde budou britští poslanci v naprosté menšině, se domnívám, že se Parlament snažil dosáhnout určitých kompromisů.
Při předkládání rozsáhlých, složitých a důležitých zpráv, jako je tato, jsou kompromisy téměř nevyhnutelné, ale některé z nich skutečně vítám. Vítám kompromis ohledně trvání a struktury příštího finančního výhledu. Rovněž vítám kompromis ohledně politiky soudržnosti. Jsem přesvědčen, že politika soudržnosti je nezbytná, máme-li v rámci Evropské unie v období po roce 2013 docílit růstu a zaměstnanosti. Proto potřebujeme, pokud jde o politiku soudržnosti, odpovídající financování alespoň na dnešní úrovni, přičemž v budoucnu by pravděpodobně mělo dojít k jeho navýšení.
Příští finanční výhled se musí zabývat růstem a zaměstnaností, má-li být pro občany relevantní. Proto vedle silné politiky soudržnosti rovněž potřebujeme politiky pro financování výzkumu a vývoje na našich univerzitách a v rámci našich malých a středně velkých podniků. Osmý rámcový program proto do budoucnosti potřebuje odpovídající financování. Rovněž musíme v rámci Evropské unie investovat do naší infrastruktury - dopravní i energetické - a také je třeba zlepšit širokopásmové připojení k internetu v mnoha venkovských oblastech. Stejně tak by se nemělo zapomínat právě na venkovské oblasti jako takové.
Abychom byli schopni provádět všechny tyto politiky zaměstnanosti a růstu, potřebujeme prováděcí mechanismy. Rovněž potřebujeme partnery.
(Předsedající řečníka přerušil)
Riikka Manner
Pane předsedající, pane komisaři, v první řadě bych chtěla poblahopřát zpravodaji k jeho vynikající zprávě a skvěle odvedené práci ve zvláštním výboru pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013. Jedním z hlavních cílů budoucích finančních rámců je vytvořit nástroje, které co nejvíce přiblíží strategii Evropa 2020 běžným občanům. Ve zprávě se konstatuje, že pokud nebude mít politika soudržnosti a zemědělská politika pevný a silný rozpočet, nemůže být tohoto cíle dosaženo. Například politika soudržnosti není jediným konkrétním nástrojem, který umožní inovace, růst a tvorbu pracovních míst. Potřebujeme reformu, ale můžeme ji rovněž realizovat v těchto oblastech politiky.
Proto se obracím na vás, pane komisaři, abyste zajistil, že v nadcházejícím finančním období zůstanou zachovány rozpočty regionální i zemědělské politiky na stávající úrovni, v souladu se stanoviskem Evropského parlamentu. Navíc mě potěšilo, že se zpráva zabývá i regiony, ve kterých jsou podmínky obzvlášť náročné, jako jsou například řídce osídlené oblasti na severu. V rámci nadcházejícího finančního období budou rovněž potřebovat svoje vlastní doplňkové rozpočty
Peter van Dalen
Pane předsedající, klíčovým slovem pro Evropu je "důvěra". Evropské orgány obecně a Evropský parlament obzvlášť musí obnovit důvěru občanů. Jak toho lze dosáhnout?
V první řadě ne prosazováním myšlenky více Evropy nebo více peněz pro Evropu, ale myšlenky lepší Evropy, která bude vytvářet přidanou hodnotu a nebude zasahovat do oblastí, jako jsou sport nebo cestovní ruch, se kterými si členské státy dokážou výborně poradit samy.
Za druhé je třeba zaměřit Fond soudržnosti výhradně na pomoc chudým regionům v Evropě. V současné době padesát procent prostředků z tohoto fondu stále směřuje do bohatých členských států, jako jsou Německo a Francie. To je nepřijatelné. Podaří-li se nám to vyřešit, dokážeme udržet na uzdě zbytečné vyhazování peněz a ještě z toho vyjít s čistým ziskem.
Za třetí, investice do zemědělství a průmyslu s vyhlídkami do budoucnosti. Zpráva poslance Polleda se nezdařila. Ve velkém hrnci se ocitlo všechno možné a od našich občanů se očekává, že tuhle šlichtu stráví. Dobrou chuť, ale dejte si pozor, aby vám nezaskočilo.
José Manuel Fernandes
Pane předsedající, dámy a pánové, chtěl bych poblahopřát zpravodaji k vynikající práci, kterou odvedl. Jejím výsledkem je zpráva, která umožňuje kvalitní začátek práce na vytváření víceletého finančního rámce (VFR) a jež představuje výzvu pro Komisi i Radu.
Jedná se o ambiciózní, ale zároveň také realistickou zprávu. Věřím, že všechny orgány vyvodily z finanční, hospodářské a sociální krize, z jejíhož sevření se jen pozvolna vymaňujeme, správné závěry. Jeden závěr se mi zdá být jasný: pouze sjednocená Evropa, která projevuje solidaritu a má posílenou, harmonizovanou a konvergentní hospodářskou správu, dokáže úspěšně čelit výzvám, jež před námi stojí.
Potřebujeme více Evropy i lepší Evropu. Musíme dát přednost metodě Společenství před mezivládním přístupem. Je třeba zvýšit rozpočet.
Strategie Evropa 2020 byla odsouhlasena, její priority jsou jasné a její cíle měřitelné. Bude fungovat jako vodítko pro příští finanční výhledy. Nicméně tato strategie bude úspěšná pouze tehdy, bude-li se moci opřít o rozpočet odpovídající jejím činnostem a jejím cílům. Víceletý finanční rámec jako takový potřebuje finanční podporu, která bude v souladu s ambicemi a závazky strategie Evropa 2020. Politika soudržnosti je rovněž výsledkem principu solidarity. Je důležité, aby tato soudržnost byla hospodářská, sociální i územní a aby v chudších regionech fungovala jako tažná síla.
Z toho důvodu jsem přesvědčen, že je nezbytné, aby financování politiky soudržnosti zůstalo alespoň na stejné úrovni, podobně jako u společné zemědělské politiky (SZP). Je rovněž důležité dosáhnout pokroku při přípravě víceletého finančního rámce, u něhož více než 80 % finančních prostředků nebude pocházet z vnitrostátních rozpočtů.
Kinga Göncz
Pane předsedající, krize nás nutí k revizi rozpočtů na vnitrostátní úrovni i na úrovni Evropské unie z hlediska účinnosti a ověření, jakým způsobem pomáhají k naplňování našich cílů a jak velkou evropskou hodnotu přináší. Chtěla bych pohovořit o oblasti, o níž zde dnes ještě nepadla zmínka, a to o spolupráci v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, kde Lisabonská smlouva přenesla pravomoci členských států na politickou úroveň EU. Naše přání dosáhnout v této oblasti zásadních zlepšení se musí promítnout do následujícího rozpočtového období.
Rozhodně musíme vyčlenit prostředky na Stockholmský program, který má poměrně velké ambice. Evropa potřebuje vzdělané přistěhovalce, kteří do Evropy přicestují v souladu s právními předpisy v rámci společné migrační politiky, která bude disponovat odpovídajícími zdroji. Události, ke kterým došlo v severní Africe, znovu upozornily na význam společné evropské přistěhovalecké politiky a poukázaly na potřebu evropské solidarity a integrace s finanční podporou.
V několika posledních měsících rovněž vyšla najevo nutnost poskytovat podporu a zdroje i na ochranu našich společných hodnot, boj proti diskriminaci a podporu lidských práv. Také se ukázalo, že musíme zjednodušit využívání zdrojů při řízení mimořádných událostí a že potřebujeme vlastní zdroje, abychom mohli v nadcházejícím období vytvořit lepší, silnější a širší Evropu.
James Elles
Pane předsedající, chtěl bych zpravodaji poblahopřát k veškeré práci, kterou odvedl. Vynaložil obrovské úsilí ve snaze dosáhnout konsensu. Jsou zde však tři oblasti, u kterých bych se přikláněl k provedení změn.
Za prvé z dlouhodobého hlediska potřebujeme pětiletý finanční výhled. Jedná-li se v případě roku 2020 o sedmiletý výhled, měli bychom bezpodmínečně trvat na tom, že příští výhled bude na pětileté období.
Za druhé nepracujeme dostatečně usilovně na získávání prohlášení o věrohodnosti výdajů. Ti, kteří pro Evropskou unii požadují větší objem finančních prostředků, by měli silnější pozici, pokud bychom naprosto přesně věděli, kam peníze ve skutečnosti směřují.
V neposlední řadě bych chtěl v reakci na projev pana Verhofstadta podotknout, že není moudré ukázat prstem na jeden konkrétní členský stát, když ve skutečnosti čistými přispěvovateli do rozpočtu je několik členských států. Chtěl bych důrazně vyzvat k zavedení maximálního celkového příspěvku členského státu jako procentní hodnoty z jeho HDP, protože při pohledu do budoucnosti je nerealistické se domnívat, že členské státy budou souhlasit se zdvojnásobením svých příspěvků v době, kdy zavádí výrazná úsporná opatření.
Markus Pieper
Pane předsedající, navýšení rozpočtu o 5 % je ospravedlňováno zvýšenými výdaji na Evropskou službu pro vnější činnost, ochranu hranic, válku proti terorismu, vyššími výdaji na rozvojovou pomoc, podporu výzkumu a nadnárodní infrastruktury. Obecně je tento požadavek Parlamentu naprosto oprávněný. Nicméně pokud jde o zprávu poslance Garrigy Polleda, uniká Parlamentu příležitost. Byli bychom důvěryhodnější, pokud bychom ukázali, kde může být Evropa efektivnější a kde může dosáhnout úspor.
To se zcela určitě týká velkého počtu agentur, jejichž nezávislá existence je velmi nákladná, a oblasti zemědělství, kde některé členské státy stále ještě nezavedly režim jednotné platby na plochu, který více odpovídá tržním podmínkám. Jakožto zpravodaj v oblasti budoucnosti strukturální politiky bych rovněž dodal, že bychom v této souvislosti měli hovořit i o evropské politice soudržnosti. Je pozitivní, že se mnoha regionům podařilo překročit maximální hranici pro financování, která činí 75 %. Bude-li však v jednotlivých regionech Evropy méně chudoby, může dojít i k poklesu evropské solidarity. Uspořené peníze by mohly být využity k lepším investicím přinášejícím evropskou přidanou hodnotu, například do inteligentního propojení mezi strukturálními fondy a nadnárodními sítěmi v hraničních oblastech. To je v současné době předmětem diskuse v rámci Výboru pro regionální rozvoj, stejně jako návrh na vytvoření přechodné kategorie pro regiony, jejichž HDP na obyvatele dosahuje 75 až 90 % HDP EU, který je obsahem zprávy poslance Garrigy Polleda. Paní Krehlová se pravděpodobně zasnila, když se domnívá, že jsme ve Výboru pro regionální rozvoj již dosáhli kompromisu.
Domnívám se, že dočasný zvláštní výbor pro politické výzvy a rozpočtové prostředky pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013 není tím pravým orgánem, který by měl udělovat doporučení na vytvoření této přechodné kategorie. Vše si příliš usnadníme, pokud jednoduše určíme, že více prosperující regiony rovněž vyžadují zvláštní podporu. Já v tom vidím výzvu k plýtvání penězi. Opouštíme osvědčený systém postupného zavádění a rušení, ale už nenabízíme žádné pobídky. Jednotlivým regionům zaručujeme stálou dotaci téměř do úrovně průměrné ekonomické síly. V rámci evropské regionální politiky nemůže mít takový systém žádnou budoucnost. Z toho důvodu je třeba vynechat ze zprávy bod 73. Jinak je zpráva nepřijatelná.
(Řečník souhlasil s položením otázky postupem zvednutí modré karty podle čl. 149 odst. 8)
Elisabeth Schroedter
Pane předsedající, pane Piepere, jsem překvapena, když vás slyším mluvit o tom, že paní Krehlová se musela zasnít. Při hlasování ve Výboru pro regionální rozvoj se ve prospěch přechodného cíle vyjádřila velká většina. Jsem přesvědčena, že i zde se nám podaří získat většinu hlasů, protože solidarita regionů se těší většinové podpoře. Z toho důvodu potřebujeme tento přechodný cíl. Zajímalo by mě, proč o této většině hovoříte jako o snu.
Předsedající
Pane Piepere, můžete vysvětlit, proč se podle vás jedná o sen?
Markus Pieper
Pane předsedající, paní Schroedterová, takto to vidíte vy. Ve Výboru pro regionální rozvoj máme jiný návrh, než je ten obsažený ve zprávě poslance Garrigy Polleda. To za prvé.
Za druhé vůči vytvoření přechodné kategorie stále existuje významný zásadní odpor v rámci politických uskupení. Jste si toho velmi dobře vědoma. Proto je pro mě vaše otázka velmi překvapivá. Domnívám se, že sníte vy, když jednoduše tvrdíte, že jsme dosáhli kompromisů, které jsou jednoznačné. Každopádně je na Výboru pro regionální rozvoj, aby tuto problematiku připravil k diskusi v plénu. Váš mimořádně optimistický názor, že naše práce je hotova, mě velmi překvapil.
Estelle Grelier
Pane předsedající, rozprava o finančním výhledu Evropské unie vyvolává otázky o evropském projektu, jeho rozsahu a ambicích.
Tato zpráva je chvályhodná, protože usiluje o mobilizaci rozpočtových prostředků Evropské unie s cílem naplnit strategii Evropa 2020. Tím se ocitá v rozporu s omezenou vizí většiny členských států.
Zatímco členské státy vnímají Evropu z hlediska svých finančních příspěvků, které by si přály snížit, a výnosů, které by si přály zvýšit, zpráva argumentuje ve prospěch silných a integrovaných politik Společenství, ať už jde o zavedené politiky nebo nové pravomoci vyplývající z Lisabonské smlouvy.
V důsledku toho by tato zpráva z vlastní iniciativy Parlamentu měla posloužit jako základ budoucích diskusí, i když to podle mého názoru přehání s konsensem a opatrností. Je pravdou, že navýšení evropského rozpočtu o 5 % by bylo lepší než rozpočtové plány členských států na rok 2012. Nicméně podstatou věci - a pravděpodobně i kamenem úrazu - bude dohodnout se na částce, která bude odpovídat politikám, které zpráva popisuje.
Jsme si vědomi stinných stránek, které s sebou přinášejí úsporná opatření: jakým způsobem ovlivňují zaměstnanost a zanechaly rostoucí počet občanů v zoufalém postavení. Máme povinnost financovat proticyklické politiky, v neposlední řadě prostřednictvím silné politiky soudržnosti, pane Piepere, která podporuje veřejné investice a zaměstnanost ve všech evropských regionech. Chtěla bych zdůraznit význam vytvoření přechodné kategorie regionů, jejímž cílem je zajistit, aby přidělování prostředků ze strukturálních fondů přesně odráželo hospodářskou a sociální situaci v regionech.
Dovolte mi zakončit svůj projev prohlášením, že je třeba zavést daň z finančních spekulací, která by zvýšila podporu našich občanů pro dobře financovanou Evropu.
Gunnar Hökmark
Pane předsedající, v první řadě bych chtěl ocenit zpravodaje za způsob, jakým poukázal na množství výzev, které před námi stojí. Rovněž vítám velmi jasné poselství zprávy, která vyzývá k významnému posílení výzkumu a vědy, protože se jedná o jednu z priorit, na které se musíme soustředit.
Chtěl bych konstatovat - a obracím se tím na Komisi -, že politika a vedoucí úloha jsou o prioritách. Bez priorit neexistuje vedoucí úloha. Vždy existují úkoly a výzvy, které jsou důležitější než ty ostatní. To se týká i rozpočtu Evropské unie a členských států. Musíme dále posílit vědu a výzkum, ale zároveň musíme zvýšit zastoupení vědy a výzkumu v rámci regionálního financování. Musíme vzít v úvahu rozvoj zemědělských trhů a snížit v této oblasti výdaje.
Ale nezapomínejme, že musíme stanovit priority na všech úrovních, od té evropské až po úroveň členských států. Musím říct, že nemám rád přehnanou kritiku EU nebo Bruselu, ale ani kritiku členských států, protože snižuje význam výdajů v členských státech: v oblastech zdravotní péče, sociálního zabezpečení, důchodů a školství. Nejedná se o konflikt mezi EU a členskými státy. Jde o neustálý boj o vedoucí úlohu a priority. Nebudeme-li mít odvahu stanovit tyto priority, pak nebudeme hrát vedoucí úlohu.
Musím konstatovat, že chybí-li nám porozumění pro složitou situaci, ve které se v současné době nachází členské státy, nechápeme realitu, v níž žijí naši občané. Musíme si stanovit priority a ne řešit problémy pouhým navýšením rozpočtů. Proto bych chtěl vyzvat komisaře, aby prokázal, že je vedoucím představitelem, aby byl odvážný a měl na paměti, že věda a výzkum, infrastruktura ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Andrea Cozzolino
Pane předsedající, dámy a pánové, chystáme se hlasovat o velmi důležitém strategickém dokumentu, který stanovuje pevný referenční rámec pro finanční výhledy po roce 2013. Začíná požadavkem na spojitost mezi cíli a nástroji a také mezi novou úlohou, kterou evropské orgány musí hrát - s ohledem na Lisabonskou smlouvu a hospodářskou recesi -, a zdroji, které se společně rozhodneme investovat.
Taková spojitost předpokládá vážnou reakci na poptávku veřejnosti, příjemců politik EU a evropských sociálních skupin a průmyslu po inovacích. To samé jsme udělali pro soudržnost, která je klíčovou oblastí při rozhodování, jakým směrem by se Evropská unie měla vydat v následujících letech. Zkušenosti potvrzují, že soudržnost je v současné době nezbytným pojítkem evropského projektu a důležitým aktivem, které by se všichni měli snažit zabezpečit, chránit a obnovovat.
Na této frontě je úsilí o zavedení přechodné kategorie pro regiony obzvlášť důležité, především proto, že v celé řadě případů roky hospodářské recese, ze které se zotavujeme, prohloubily vnitřní nejednotnost, což dále posiluje význam účinné a odpovídající podpory méně rozvinutých regionů v Evropě, boje proti plýtvání a důrazné zaměření se na rozvojovou politiku.
Nicméně trvám na tom, že se musíme zabývat problémem přechodné kategorie pro regiony a ochranné doložky s cílem zahájit novou etapu evropské politiky soudržnosti a také v jejím rámci realizovat vyváženější a udržitelnější rozvoj, který chceme pro Evropu zajistit v příštích letech.
Frank Engel
Pane předsedající, 500 milionů občanů Evropské unie tvoří v současné době přes 8 % světové populace.
Do roku 2050 už to bude jen 5 % nebo 6 %. V roce 2100 pak už budeme tvořit pouze 3 % světové populace. Tento počet Evropanů si nadále udržuje 2 000 velvyslanectví, 27 armád, 50 společných jednotek a tak dále, a to především prostřednictvím vnitrostátních rozpočtů. Domnívám se, že Čína v současné době zaměstnává několik náměstků ministrů navíc, kteří nedělají nic jiného, než že přijímají všechny mocné evropské ministry, kteří přijíždí do Pekingu se žádostí o přízeň a o podepsání bilaterálních dohod. Tohle všechno začíná na světové scéně vypadat směšně.
Rozdělení 8 % světové populace mezi 30 suverénních rozpočtových politik je šílenství. Tato suverenita zůstává v podstatě absolutní. Pod správou Evropy je 2,5 %, tedy jedna čtyřicetina, veškerých rozpočtových výdajů v Evropě. Příspěvky členských států činí jednu čtyřicetinu jejich národních výdajů. Avšak i to se zdá být příliš.
Zamysleme se nyní nad otázkou vlastních zdrojů, nebo možná někdy jindy. Přestaňme si stěžovat na 2,5 % veřejných výdajů, se kterými bychom měli udržovat celý aparát, který je nutný k realizaci strategie Evropa 2020 a k naplnění všech povinností vyplývajících z Lisabonské smlouvy. Nebyli jsme to my, kdo vymyslel strategii a pravomoci: byly to členské státy, kdo s nimi přišel. S ohledem na tuto realitu je zpráva poslance Garrigy Polleda zdrženlivá. Najdou se však tací, kteří by nás chtěli ještě více omezit a kteří považují zprávu za ambiciózní. Z tohoto důvodu by Parlament měl zprávu přijmout.
Frédéric Daerden
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, zpráva je nezbytná pro budoucnost evropského projektu, jehož součástí by měly být solidarita a ambiciózní cíle, zejména s ohledem na rozpočtové krize, se kterými se v současné době potýkají členské státy.
Většina hlav států a vlád v Radě zaujala ultraliberální přístup a rozhodla se přistoupit k bezuzdnému seškrtávání rozpočtů a je ochotna obětovat investice do klíčových a na budoucnost orientovaných politik, jako jsou politiky financované z evropského rozpočtu. Zmrazení rozpočtu způsobí zpomalení růstu, ať už ostatní poslanci říkají, co chtějí. Navýšení alespoň o 5 %, které doporučuje tato konsensuální zpráva, je minimem, máme-li se vypořádat s výzvami a držet pospolu.
Součástí evropské solidarity je i nutnost financovat strategii Evropa 2020, v neposlední řadě její sociální cíle včetně boje proti chudobě. Zpráva mě rovněž přesvědčila, že by měla být evropská solidarita posílena vytvořením přechodné kategorie regionů, aby bylo zajištěno, že bude politika soudržnosti spravedlivě pokrývat celou Evropu.
A konečně dalším příkladem je Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci, který evropským pracujícím nabízí skutečnou solidaritu. Zpráva uznává významnou úlohu, kterou tento fond hraje. Navýšení víceletého finančního rámce je nutné. Nemělo by být vnímáno jako zátěž pro členské státy, protože evropský rozpočet přináší přidanou hodnotu a v budoucnu bude obsahovat i daň z finančních transakcí.
Marietta Giannakou
Pane předsedající, Lisabonská smlouva vytvořila nové pole působnosti a posílila politiky Unie, což se odráží v novém víceletém finančním rámci pro období 2013 až 2020. Blahopřeji zpravodaji, panu Garrigovi, k jeho ucelené zprávě, která stanovuje politické priority jiné Evropy než té, kterou známe.
Vzhledem k velkým vnitřním problémům, kterým čelí Unie a její obyvatelé, a s ohledem na její posílený mezinárodní charakter si uvědomujeme, že hlavním cílem její politiky musí být snížení stávajících sociálních, hospodářských a územních nerovností. Plánovitá a úspěšná politika soudržnosti představuje sama o sobě evropskou přidanou hodnotu a zcela jistě se ukáže být prospěšnou pro všechny členské státy Unie.
Nový program a nový sedmiletý rámec vycházejí z opatření strategie Evropa 2020 a jsou navrženy tak, aby Evropě pomohly dostat se z krize podporou inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Stanovené politické priority a cíle mají podporovat zaměstnanost, posilovat inovace, výzkum a růst, mají se zabývat změnou klimatu, zlepšit úroveň vzdělání, dosáhnout sociální integrace a bojovat proti chudobě, a to společně s politikami v oblasti přistěhovalectví, a zajistit zdroje pro rozvoj nepřístupných a příhraničních oblastí.
Rozpočet Unie představuje hlavní mechanismus pro aktivaci solidarity mezi členskými státy a výkonný nástroj pro reformu, která by mohla mobilizovat další soukromé i veřejné zdroje k podpoře investic, které budou fungovat jako katalyzátor, pokud jde o exponenciální účinky výdajů Unie. Chceme-li silnou Evropu pro její občany i vůči zbytku světa, musí dojít k navýšení evropského rozpočtu, který musí být postaven na vlastních zdrojích. Rozpočet Unie představuje nástroj pro globální a ucelený rozvoj v době, kdy si členské státy samotné nemohou ...
(Předsedající řečnici přerušil)
Sophie Auconie
Pane předsedající, dámy a pánové, často se říká, že peníze tvoří svaly války. Musíme si uvědomit, že peníze rovněž tvoří páteř mírového projektu, jako je Evropská unie. Má-li Evropa v úmyslu realizovat politiky zakotvené ve Smlouvách včetně nových politik uvedených v Lisabonské smlouvě, potřebuje k naplnění těchto cílů finanční prostředky.
Proto jsem pro vytvoření vlastních zdrojů a zavedení daně z finančních transakcí. Potřebné navýšení evropského rozpočtu musí jít ruku v ruce s významnými úsporami dosaženými optimalizací našich výdajů. Vytvořme například skutečnou společnou zahraniční a bezpečností politiku, aby Evropa získala více vlivu na světové scéně, ale také za účelem co nejlepšího využití veřejných finančních prostředků.
Zpráva poslance Garrigy Polleda je zásadní, jde o téměř kompletní přepracování: doporučuje velmi silný politický a finanční rámec pro Evropskou unii. Navíc jsou dvě klíčové politiky Unie postaveny na své právoplatné místo. Pokud jde o společnou zemědělskou politiku (SZP), která je zásadní pro bezpečnost potravin a potravinovou soběstačnost, navrhuje zpráva obnovení jejího rozpočtu. Co se týká politiky soudržnosti, která je finančním nástrojem k vytvoření regionální solidarity a k podpoře regionálního hospodářského rozvoje, navrhuje zpráva posílení jejích cílů vytvořením přechodné kategorie pro regiony, aby regiony na stejné úrovni rozvoje mohly mít prospěch ...
(Předsedající řečniči přerušil)
Danuta Maria Hübner
Pane předsedající, chtěla bych říct několik slov o nutnosti posunu směrem k reformě vlastních zdrojů. Domnívám se, že dominantní role příjmů založených na hrubém národním důchodu přispívá k přílišné politizaci rozhodování o rozpočtu EU a menší orientaci na jeho efektivitu. Způsobuje požadavky na zmrazení nebo snížení výdajů EU. Vede k logice vyjádřené v souvislosti s vyjednáváním o rozpočtu na rok 2011, podle které, dochází-li kvůli krizi ke škrtům v našich vnitrostátních rozpočtech, měli bychom stejný přístup uplatnit i na rozpočet EU.
Není však vůbec jasné, že s dalšími vlastními zdroji, které by omezily závislost na hrubém národním důchodu, můžeme očekávat revoluci v kapacitách EU financovat růst a strukturální změnu. Vždy existuje riziko, že stejná koalice, která přijme rozpočtové rozhodnutí v Radě, může stejné rozhodnutí přijmout i v Evropském parlamentu.
Záleží-li nám na Evropě, měli bychom přejít od snahy reagovat na očekávání ministrů financí ke snaze reagovat na očekávání občanů. Úspěch národního politika vracejícího se domů z jednání v Bruselu by neměl být založen na sdělení, že vláda bude přispívat méně do rozpočtu EU, ale například na sdělení, že EU přispěje malým firmám na financování inovativních projektů.
Je zřejmé, že způsob financování nákladů EU by měl být naprosto transparentní. Toho by šlo snáze dosáhnout prostřednictvím jediné daně, ale je rovněž možné postavit příjmy na skupině daní, které splňují kritéria transparentnosti, rovnosti, viditelnosti, účinnosti a dostatečné harmonizace.
Maria Da Graça Carvalho
Pane předsedající, pane komisaři, svůj projev začnu blahopřáním zpravodaji k vynikající práci, kterou odvedl. Vítám skutečnost, že priority představené v této zprávě jsou v souladu se strategií Evropa 2020 a staví růst do centra evropské politiky. Potřebujeme více Evropy a lepší Evropu.
S ohledem na to bychom měli podporovat oblasti, které největší měrou přispívají ke konkurenceschopnosti, jako jsou výzkum, inovace a energetika. Musíme tedy výrazně zvýšit financování vědy a inovací a podporovat tak vynikající kvalitu ve vědě v rámci celé Evropy. Rovněž je důležité posílit evropský systém financování vědy, abychom dosáhli cíle investovat do ní 3 % hrubého domácího produktu (HDP).
Nový rozpočet by měl rovněž podporovat zvýšenou energetickou účinnost a budování budoucí infrastruktury, zejména v oblasti energetiky, čímž se vytvoří podmínky potřebné pro zajištění konkurenceschopnosti evropského průmyslu. Je nutné posílit roli průmyslu, a to především malých a středních podniků, a přispět tak k posílení vedoucího postavení Evropy v globalizovaném světě.
Barbara Matera
Pane předsedající, chtěla bych poblahopřát zpravodaji, panu Garrigovi Polledovi, k jeho vynikající práci v průběhu celého roku, které se dostalo široké politické podpory. Vítám sdělení, které se zprávě podařilo předat: řešením krize je prosazení postavení Unie coby globálního hráče.
Budoucí finanční rámec odráží cíle stanovené strategií Evropa 2020 a je pevně ukotven v rámci Lisabonské smlouvy. Aby však byly priority Unie věrohodné, je třeba odpovídajících finančních zdrojů. Rozvoj energetické a dopravní infrastruktury, investice do výzkumu a vývoje, vzdělání a politika zaměřená na mládež musí najít v budoucích rozpočtech Unie nový impuls, zatímco základním pilířům politiky soudržnosti a zemědělské politiky by se i nadále mělo dostávat stávající úrovně financování.
Evropa a její velké projekty narážejí na rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni, což znamená, že klíčové pro posílení konkurenceschopnosti a růstu je větší zapojení soukromého sektoru prostřednictvím projektových dluhopisů nebo partnerství veřejného a soukromého sektoru.
Společně se zbytkem italské delegace jsem znepokojena návrhy na zavedení takzvaných "přechodných kategorií regionů" v rámci regionální politiky, protože je tu riziko poškození nejslabších regionů Unie. Svůj projev zakončím prohlášením, že jediným způsobem, jak zajistit budoucí rozvoj Unie, je její úplné financování prostřednictvím systému založeného na vlastních zdrojích.
Ingeborg Gräßle
Pane předsedající, pane komisaři, dámy a pánové, společně s balíčkem víceletého finančního rámce má být předložena reforma služebního řádu. Otázkou, jakým způsobem je EU ve skutečnosti spravována, se velmi pregnantně zabývají body 125 a 126 zprávy pana Garrigy Polleda. Pane komisaři, chtěla bych vás vyzvat, abyste byl při předkládání služebního řádu ambiciózní. Koneckonců otázka, co děláme, o které zde proběhla podrobná diskuse, je minimálně stejně důležitá jako otázka, jak to děláme.
Otázkou je, jakou roli bude hrát Evropská komise v budoucnosti při provádění všech bodů strategie Evropa 2020, které jsme dnes předložili. Dala bych přednost tomu, aby si Komise pro sebe zvolila významnější roli, než aby delegovala veškeré úkoly na ostatní. Z toho důvodu je v souvislosti s reformou služebního řádu důležité, aby pro tyto úkoly byla vytvořena nová pracovní místa, což umožní i zapojení Komise samotné. Máme k dispozici velké množství volných dní. Úředníci Komise mají až 13 týdnů placeného volna. Pane komisaři, navrhovala bych, abyste některé z těchto volných dní přerozdělil na plnění rozpočtu, aby se nám skutečně podařilo dosáhnout politických cílů, o jejichž naplnění nám jde. Rovněž bych si přála, abychom měli k dispozici strategii Evropa 2020 pro správu Evropské unie. To by vyžadovalo činy nejen od vás, ale také od celého sboru komisařů a předsedy Komise.
Sidonia Elżbieta Jędrzejewska
Pane předsedající, chtěla bych poblahopřát poslanci Garrigovi Polledovi k vynikající zprávě o víceletém finančnímu rámci, kterou připravil. Zprávě se ve zvláštním výboru pro politické výzvy a rozpočtové zdroje pro udržitelnou Evropskou unii po roce 2013 dostalo silné podpory. Doufám, že zpráva poslouží jako klíčový základ pro vyjednávání o novém víceletém rozpočtu Evropské unie, které bude v brzké době zahájeno.
Velmi mě potěšilo, že se poslanci Evropského parlamentu rozhodli podpořit můj pozměňovací návrh, který se týkal posílení politik zaměřených na mládež. V době, kdy jsou mladí Evropané hlavními oběťmi hospodářské krize, bychom měli podporovat všechny iniciativy zaměřené na zlepšení jejich situace, zejména ty, které se snaží zlepšit jejich přístup ke vzdělání a jejich profesionální situaci. Programy jako "Mládež v akci" a "Celoživotní vzdělávání", které se vyznačují nízkými náklady na jednoho příjemce a jsou mimořádně efektivní, by proto měly být zachovány jako samostatný prvek budoucích víceletých finančních rámců a zaslouží si rovněž podstatně větší objem finančních prostředků.
Zároveň bych chtěla ocenit návrh na zachování vysoké úrovně financování politiky soudržnosti. Politika soudržnosti nehraje klíčovou roli pouze při naplňování cílů strategie Evropa 2020; jejím základním úkolem je posílení evropské integrace a solidarity snížením sociálních, hospodářských a územních rozdílů, které bohužel i nadále existují v rámci Evropské unie.
Rareş-Lucian Niculescu
Pane předsedající, zpravodaj zahájil svůj projev velmi důležitou větou, když prohlásil, že musíme spojit tradiční politiky Evropské unie s našimi novými prioritami. Jedno bez druhého nemůže úspěšně fungovat. V této souvislosti bych chtěl ocenit vizi společné zemědělské politiky nastíněnou ve zprávě.
Dovolím si vám připomenout některé důležité myšlenky, přičemž hlavní se týká zachování úrovně rozpočtu společné zemědělské politiky během nadcházejícího finančního období. Tradiční úloha evropského zemědělství spolu s novými ambicemi, o které usilujeme, zcela odůvodňují zachování výše rozpočtu v této oblasti.
Za druhé, potřeba zachovat systém společné zemědělské politiky založený na dvou pilířích při současné podpoře venkovských oblastí jakožto součásti druhého pilíře je úzce spjata s cíli strategie Evropa 2020.
A konečně je třeba do budoucna reformované společné zemědělské politiky, jejímž cílem bude účinnější využití rozpočtu založené na spravedlivém rozdělení plateb jakožto jedné z možností, jak tohoto cíle dosáhnout.
Zigmantas Balčytis
Pane předsedající, nejprve bych chtěl vyjádřit poděkování všem zpravodajům za vynikající práci, kterou odvedli. Dnes má Parlament jasný postoj k tomu, co my a naši občané očekáváme od nadcházejícího finančního období. Všichni chápeme, že budeme muset zásadním způsobem změnit směřování současné politiky, což velmi jasně odráží strategie Evropa 2020. Musíme vybudovat bezpečný jednotný evropský energetický trh, zajistit propojení celé Evropy dopravními sítěmi a odstranit rozdíly, které stále existují mezi různými regiony v rámci Evropské unie. Musíme provést kompletní revizi společné zemědělské politiky, která musí zajistit spravedlivý a jednotný systém přímých plateb, a mnoha dalších důležitých oblastí, bez nichž nebudeme schopni vytvořit silnou a konkurenceschopnou Evropu. To bude samozřejmě vyžadovat rozsáhlé investice, zejména do výzkumu. Z toho důvodu je nutné hledat nové finanční nástroje, jako je například zavedení daně z finančních transakcí atd. Domnívám se, že...
(Předsedající řečníka přerušil)
Jan Mulder
Pane předsedající, jedna z klíčových otázek, které přinesla tato diskuse, je: "Co přesně tvoří evropskou přidanou hodnotu?" Doufám, že až Komise představí na konci měsíce své návrhy, zároveň jasně vysvětlí, proč některé rozpočtové okruhy přinášejí jasnou přidanou hodnotu. Zdá se mi, že právě toto potřebujeme vědět, abychom dokázali obhájit, pro co hlasujeme.
Za druhé bude diskuse rovněž silně ovlivněna debatou o vlastních zdrojích. Jednou z věcí, které otrávily diskusi, bylo rozhodnutí o opravném mechanismu pro Spojené království z roku 1984. Jak je možné, že mohl existovat tak dlouho? Domnívám se, že buď by britská vláda neměla mít nárok na žádné slevy, nebo by se se všemi zeměmi, které se nacházejí v podobné situaci, v jaké byla Velká Británie v roce 1984, mělo zacházet stejně. Doufám, že návrhy Komise se vydají skutečně tímto směrem.
Raul Romeva i Rueda
Pane předsedající, posedlost pouhým množstvím škrtů, a nikoliv tím, jak a co škrtat, nemluvě o snaze zvýšit příjmy, představuje sama o sobě důvod k obavám.
Za prvé, více Evropy se rovná lepší Evropě, pokud to znamená méně ekonomické moci pro členské státy.
Za druhé samozřejmě také musíme provést revizi nákladů. Musíme však být opatrní, na které oblasti se zaměříme: podle jednoho návrhu by mělo dojít ke snížení vojenských výdajů; podle jiného by mělo dojít k zachování pouze jediného sídla Evropského parlamentu. Jsme přesvědčeni, že se jedná o nejvýznamnější návrhy.
Za třetí, a co mě znepokojilo nejvíce, bylo vidět pana komisaře Lewandowského, jak se usmívá - podle mě zneklidňujícím způsobem - v okamžiku, když padla zmínka o dani z finančních transakcí.
Znepokojilo mě to a chtěl bych se ho zeptat, proč by mělo být tak špatné a škodlivé vyzvat ty, kteří zbohatli díky spekulacím, aby zaplatili za důsledky krize, místo toho, abychom to chtěli po těch, kteří za krizi můžou nejméně - tak jak jste to udělal včera, když jste vyzval Španělsko, aby omezilo sociální výdaje prostřednictvím snižování výdajů na ...
(Předsedající řečníka přerušil)
Alfreds Rubiks
Pane předsedající, rád bych kolegům připomněl jednu věc - při schvalování rozpočtu si musíme uvědomit, že mezi mnoha obyvateli Evropy narůstá skepse ohledně naší práce zde v Parlamentu. V tomto ohledu mi připadá, že rozpočet není dostatečně koordinován s ambiciózními cíli, které jsou součástí strategie Evropa 2020. Mám na vás rovněž otázku: pane komisaři, lotyšským farmářům jste slíbil, že v tomto rozpočtu dojde k vyrovnání přímých plateb. Bude-li však rozpočet přijat v současné podobě, bude pro vás velmi složité svůj slib dodržet. Jde mi o to, aby všechna naše prohlášení a diskuse byly také v souladu se zájmy našich voličů.
Andrew Henry William Brons
Pane předsedající, myslel jsem si, že EU už nemůže být horší, ale pak jsem narazil na tuto zprávu. Začíná pořádnou porcí sebeklamu: "Evropané jsou vůči EU stále náročnější". Stále větší počet Britů požaduje, abychom z EU vystoupili. Možná to má zpráva na mysli. Naprosto odmítá myšlenku zmrazení rozpočtu po roce 2013 a trvá na tom, že i navýšení o 5 % by přineslo pouze omezený příspěvek k naplnění cílů EU. Inu, musíme být vděčni i za malá milosrdenství.
Schovaná uprostřed bodu 166 je výzva ke skoncování s opravnými mechanismy. Jedná se o vymoženost, díky které Spojené království platí pouze nepřijatelný čistý příspěvek místo čistého příspěvku, který nehorázně překračuje veškeré meze. Trvat na tom, že Spojené království by mělo platit ze svých těžce vydělaných peněz, je špatné samo o sobě, ale bod 169 navrhuje, že by EU měla disponovat pravomocí vybírat vlastní daně bez našeho souhlasu a bez naší kontroly. To je jednoduše nepřijatelné.
Czesław Adam Siekierski
Pane předsedající, dosáhli jsme významného konsensu. Zpráva, která nám byla předložena, je nezbytným pokračováním toho, co jí předcházelo, a zároveň navrhuje očekávané změny. Charakteristickým rysem politik EU je stabilita, tudíž se navrhuje zachovat stávající rozpočet pro politiku soudržnosti a společnou zemědělskou politiku.
Vyrovnání podmínek, pokud jde o příspěvky na rozvoj, je významné pro posílení jednotného trhu, takže je prospěšné pro všechny členské státy EU. Společná zemědělská politika přináší výhody všem spotřebitelům v EU. Je dobré mít na paměti, že zemědělci mají velmi nízké příjmy i navzdory podpoře, které se jim dostává z evropského rozpočtu. Nové úkoly, se kterými se zemědělství musí vypořádat, pokud jde o životní prostředí, klima, dobré životní podmínky zvířat a nerealistická vyjednávání v rámci Světové obchodní organizace, znamenají pro zemědělce další náklady. Kdo to zaplatí? Mezi změny, které očekáváme, patří zvýšení objemu finančních prostředků určených na udržitelný a inteligentní rozvoj a důraz na inovace, vědecký výzkum a vzdělávání.
(Předsedající řečníka přerušil)
Georgios Stavrakakis
Pane předsedající, pane komisaři, Parlament dnes vysílá jasný signál jak Evropské komisi, tak ministerským předsedům Evropské unie, ohledně rozpočtu do roku 2020, který bude odpovídat jeho povinnostem a očekáváním veřejnosti.
Pokud jde o politiku soudržnosti, je signál jasný. "Ano" odpovídajícím způsobem financované politice soudržnosti, která bude rozhodným přínosem pro rozvoj, tvorbu nových pracovních míst a inovace. "Ano" nezávislé politice soudržnosti. "Ano" koordinaci na všech úrovních tvorby politiky od strategického plánování až po realizaci. "Ano" vytvoření přechodné kategorie na podporu regionů. "Ano" zvláštním opatřením zaměřeným na ostrovní a horské oblasti v Evropě.
Jsou zde však i dvě jasná a důležitá "ne". "Ne" jakémukoliv rozdělení této politiky na různé sektory a konečně "ne" uvalení sankcí v souvislosti s Paktem o stabilitě a růstu.
Předsedající
Tímto se uzavírá postup přihlášení o slovo zdvižením ruky. Omlouvám se 11 nebo 12 poslancům, kteří byli uvedeni na seznamu, ale neměli příležitost promluvit, ale na jejich projevy nezbývá čas.
Janusz Lewandowski
člen Komise. - Pane předsedající, už jsem využil veškerý čas, který jsem měl k dispozici, a proto se omezím na dvě krátké poznámky.
Za prvé, v současném mezinárodním kontextu úsporných opatření nemůže být evropský rozpočet, který funguje bez schodku, viněn ze špatné správy vnitrostátních financí. Může nicméně pomoci při tvorbě pracovních míst a zajištění růstu, protože v něm jde o investice. V tomto ohledu se liší od vnitrostátních rozpočtů, ve kterých jde především o sociální transfery.
Za druhé, pokud jde o sliby zemědělcům v Evropě, postupná konvergence je reálná. Paušální sazba není v současné době možná a já se domnívám, že tomu tak bude i v následujících letech.
A konečně - jménem Komise - očekávám, že nadcházející hlasování bude odrážet široký konsensus v této sněmovně, takže hlas Evropského parlamentu bude silný a vlivný.
Předsedající
Rozpravu uzavře projev poslance Garrigy Polleda coby zpravodaje, kterému srdečně blahopřeji k vynikající práci, kterou na toto téma odvedl.
Salvador Garriga Polledo
zpravodaj. - (ES) Pane předsedající, nejprve chci poděkovat národním delegacím, které, jak jsem vyrozuměl, odolaly tlaku, jenž na ně byl vyvíjen v jejich členských státech, a budou hlasovat pro přijetí zprávy.
Mám dojem, že se zde nejedná o diskusi o objemu rozpočtu, ale spíše o nadřazenosti metody Společenství, a domnívám se, že ti, kdo se diskusi snažili zaměřit na úsilí ke snížení rozpočtu Unie, udělali chybu. Chtějí prosadit nové priority s omezeným rozpočtem; já jim na to odpovídám, že vydají-li se touto cestou, skončí s nižším rozpočtem a omezeným počtem priorit.
Rozhodně nechápu, jak mohou sedět v tomto jednacím sále a zastávat se mezivládního přístupu. Nechte tento krok na Radě, vy byste měli bránit Evropskou unii s jejími politikami, prioritami, odpovědnostmi a odpovídajícím rozpočtem.
Nechceme navýšení evropských veřejných výdajů o 5 %; místo toho nám jde o zmírnění zátěže vnitrostátních rozpočtů a o získání určitých nadnárodních investic do rozpočtu EU, v jehož rámci mohou být využity daleko účinněji. To představuje evropskou přidanou hodnotu, kterou letos všechny skupiny tohoto Parlamentu přijaly v rámci Výboru pro politické výzvy (SURE).
Domnívám se, že jde zcela jistě o dalekosáhlý návrh; je to ambiciózní návrh, který vyžaduje určitá rozhodnutí na straně členských států, a my bychom je chtěli vyzvat, aby se postavily k této výzvě čelem.
Chci ocenit konstruktivnost návrhů i rozpravy, která podle mě byla dostatečně živá a zcela vyjádřila mozaiku názorů, které spojují Evropský parlament. Domnívám se, že z této rozpravy v každém případě vycházíme v mnohem lepším postavení jako Parlament a s výrazně vylepšeným politickým profilem.
Předsedající
Rozprava je ukončena.
Hlasování se uskuteční dnes ve 12:00.
(Jednání bylo na krátkou dobu přerušeno)
Písemná prohlášení (článek 149)
Elena Băsescu
písemně. - (RO) Vzhledem k současné krizi a k drastickému snižování veřejných výdajů je pro členské státy stále obtížnější dosáhnout hospodářského růstu. Musím zdůraznit, že je třeba, aby EU reagovala na demografické výzvy. Pokles podílu ekonomicky aktivního obyvatelstva v kombinaci s nárůstem podílu osob v důchodu bude klást zvýšené nároky na systémy sociální ochrany.
Souhlasím s myšlenkou, že veškeré finanční prostředky poskytované EU by měly pomáhat při zlepšování celkového stavu životního prostředí v Evropě. V důsledku toho by pozitivní i negativní dopady na klima a životní prostředí a využití finančních prostředků EU měly být analyzovány na všech úrovních. Investicemi na úrovni EU je možné docílit mnohem větších úspor na vnitrostátní úrovni, obzvláště v oblastech, kde EU nesporně poskytuje vyšší přidanou hodnotu než národní rozpočty.
Zuzana Brzobohatá
písemně. - (CS) Pokračující debata o nadcházejícím programovacím období nám ukazuje, že tentokrát bude třeba se více zaměřit na komplexnější přístup k tomuto hlavnímu ekonomickému nástroji politik EU. Světová finanční krize, ostré globální konkurenční tlaky ze strany ekonomických tygrů Číny či Indie nám ukazují, že víceletý finanční rámec bude třeba nastavit tak, aby odpovídal základním cílům agendy 2020. Jako mimořádně odvážná se jeví myšlenka zpravodaje týkající se sloučení všech politik vztahujících se k agendě 2020 do jednoho okruhu víceletého finančního rámce. Správný je návrh zpravodaje, aby bylo v polovině programovacího období právně závazné, že dojde k přezkoumání limitů v rámci jednotlivých okruhů. Zajímavá je také úvaha o sladění trvání víceletého finančního rámce s politickými cykly orgánů EU, čímž by došlo ke zvýšení demokratické kontroly a odpovědnosti. Principiálně je nepochybně správný námět zpravodaje, že je třeba uvažovat nad reformou příjmů EU. Zcela na místě je postupný přechod na systém vlastních zdrojů EU, tedy nahrazení stávajícího systému příspěvků členských států, neboť ten má tendenci porovnávat bilanci mezi EU a členskými státy, což vyvolává chybné závěry v široké veřejnosti nad smyslem členství v Evropské unii, což ovšem při stávající provázanosti ekonomik a politik je zcela nesprávný závěr.
Alain Cadec
písemně. - (FR) Zpráva pana Garrigy Polleda si klade za cíl vymezit politické priority Evropského parlamentu pro víceletý finanční rámec na období po roce 2013, a to jak z hlediska právních předpisů, tak i rozpočtu. Moji pozornost upoutaly zejména dva body: za prvé, že soudržnost pro růst a zaměstnanost je politickou prioritou. Plně podporuji vytvoření přechodné kategorie pro regiony. Týkala by se všech regionů, v nichž se hrubý domácí produkt na obyvatele pohybuje mezi 75 % a 90 % hrubého domácího produktu EU. To by napomohlo k dosažení lepší rovnováhy mezi regiony. Tento návrh uvádí v praxi zásadu územní soudržnosti, jak je stanovena v článku 174 Smlouvy o fungování Evropské unie. V otázce finančních výhledů podporuji zdanění finančních transakcí, které Evropské unii pomůže získat vlastní zdroje.
Proinsias De Rossa
písemně. - Chtěl bych upozornit na návrh daně z finančních transakcí, který je součástí této zprávy. Daň z finančních transakcí by mohla vyřešit dva problémy najednou - jak financovat stále rostoucí nároky na zavedení nových politik EU a jak přimět finanční sektor, aby přispěl k vyřešení hospodářské krize, na jejímž vzniku má podíl. Výnosy z daně by mohly zmírnit zátěž představovanou platbami, kterými členské státy v současné době přispívají do rozpočtu EU. Zároveň umožní bezproblémový vývoj politik směrem k zajištění ekonomické budoucnosti Evropy. Dostali bychom k dispozici zdroje na investice do výzkumu a vývoje, na boj proti změně klimatu a na budování solidarity mezi regiony EU. Evropa by měla jít světu příkladem zavedením této daně na svém území a prosazováním jejího zavedení ve zbytku světa. Vyzývám Evropskou komisi, aby na základě této zprávy rychle jednala, splnila požadavky tohoto demokraticky zvoleného Parlamentu a předložila vhodná opatření.
João Ferreira
písemně. - (PT) Pojďme se podívat na současný víceletý finanční rámec (VFR). Rozšíření EU o 12 nových zemí, obecně na nižší úrovni rozvoje než původních 15 členských států, přineslo nepopiratelné problémy a nároky, pokud jde o uplatňování zásady hospodářské a sociální soudržnosti. Došlo však k poměrnému snížení strukturálních fondů z 0,42 % na 0,37 % hrubého národního důchodu EU. Jinými slovy došlo k jejich relativnímu snížení právě v době, kdy jich bylo nejvíce třeba. Výsledky jsou jasně vidět: místo slibované konvergence tu máme viditelné rozdíly, které ještě prohlubují dopady hospodářské a sociální krize a fungování a rozvoj nástrojů, jako je jednotný trh, z čehož mají někteří prospěch a jiní naopak újmu. Takový je víceletý finanční rámec, který nyní slouží jako základ pro diskusi o finančních výhledech na období 2013-2020, přičemž je na stole návrh, že by měl být v podstatě zachován. Navýšení o 5 % nezvýší rozpočet EU výrazně nad hranici 1 % hrubého národního důchodu Unie. Znovu opakuji, že to ohrožuje proklamovanou zásadu soudržnosti. A je to o to horší, že dostupné zdroje jsou nyní směrovány na jiné účely - jež jsou nicméně obsaženy ve Smlouvách: mimo jiné militarismus a zahraniční intervence -, které zásadu soudržnosti ještě více odsunují do pozadí.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
písemně. - (PL) Přestože během hospodářské krize existovaly důvody pro zmrazení výdajů EU, nemůžeme při projednávání současného víceletého finančního rámce používat stejné argumenty jako před dvěma lety. Místo toho se musíme sami sebe ptát na principy, kterými se bude řídit fungování EU během příštího sedmiletého období: má to být EU založená na solidaritě, která plní své závazky a vytváří inovativní ekonomiku a společnou zahraniční politiku v souladu s Lisabonskou smlouvou? Nebo místo toho půjde o EU, která sice nesporně začlenila do Smlouvy ambiciózní cíle, ale o které každý ví, že jde pouze o předstírání? Jsem přesvědčenou zastánkyní první možnosti a ztotožňuji se s názorem zpravodaje, že je nutné navýšit finanční prostředky určené pro příští víceletý finanční rámec o 5 % v porovnání s úrovní v roce 2013. Tato změna by nás přiblížila k dosažení ambiciózních cílů zakotvených ve Smlouvě a navýšení výdajů o 5 % by fakticky znamenalo velmi malý nárůst, protože míra inflace je v současné době na úrovni 3,2 %. Kromě toho by tento nepatrný nárůst rozpočtu EU přinesl prospěch nejchudším regionům, které nejvíce těží z pomoci EU, jejímž cílem je překonání rozdílů ve stupni rozvoje. Doufám, že příští předsednictví, které připadne Polsku, bude považovat za prioritu sblížení postoje "čistých přispěvovatelů", jako jsou Německo, Francie a Spojené království, se stanoviskem Parlamentu vyjádřeným v ambiciózní zprávě pana Garrigy Polleda.
Jiří Havel
písemně. - (CS) Europoslanci měli v minulosti jen omezený vliv na jednání o víceletém finančním rámci Unie. Zásadní změna, již Lisabonská smlouva přinesla, se týká právě tohoto dlouhodobého programování rozpočtu, který musí být nově sestaven Radou po souhlasu Evropského parlamentu. Právě proto vznikl zvláštní výbor SURE, který ve své zprávě definuje politické priority Evropského parlamentu před zahájením jednání o příštím víceletém finančním rámci po roce 2013. Ze zprávy kolegy Salvadora Garrigy Polleda je zřejmé, že pokud se Unie bude i nadále chtít zaměřit na plnění ambiciózních cílů strategie Evropa 2020, bude nutné zajistit adekvátní financování politik EU. Bez dostatečných nových zdrojů po roce 2013 nebude Unie schopna splnit jak současné politické priority, tak ani nové úkoly a cíle ze strategie Evropa 2020. Vzhledem k nedostatečnosti tradičních vlastních zdrojů EU byla ve výboru SURE zahájena odborná diskuse o nových vlastních zdrojích rozpočtu EU. V příštím finančním rámci máme obrovskou šanci evropským občanům ukázat, že Unie je schopna myslet a jednat v jejich dlouhodobém zájmu a dosahovat efektivních výsledků v zajišťování vnitřní soudržnosti a solidního růstu. Proto naprosto souhlasím s prioritním konstatováním zpravodaje, že částky vyčleněné na společnou zemědělskou politiku a na politiku soudržnosti v příštím období nesmí být nižší než v současném rámci.
Edit Herczog
písemně. - (HU) Návrh, který podpořilo osm výborů, začíná výčtem problémů, na které musí víceletý finanční rámec rovněž reagovat. Současná krize je posledním varováním Evropě, aby reagovala na transformaci světového pořádku. Jako každá transformace bude mít i tento nově vznikající světový pořádek svoje vítěze i poražené. Evropa nesmí být mezi poraženými. Ve své době vyslovil Jean Monnet varování: "Evropa nikdy neexistovala, musí být vytvořena.". Zakládající otec evropské integrace nevnímal tento úkol jako jednorázový čin, nýbrž jako nepřetržité úsilí. Proto musíme vyhodnotit očekávané podmínky a konkrétní situaci a rozhodnout, jakým způsobem zajistit, aby Evropa i nadále existovala a neskončila mezi poraženými. Loni předložila Komise strategii Evropa 2020, jejímž cílem je zotavení z krize a připravení Evropy na následující desetiletí. Tři klíčové oblasti, které přispívají k hospodářskému růstu, jsou: znalosti, inovace, vzdělání; neboli "inteligentní růst", který má ve středu svého zájmu digitální společnost, trvale udržitelný rozvoj, který podporuje účinnější využívání energií a zvyšuje konkurenceschopnost, a růst podporující začlenění, který posiluje účast na trhu práce. Nový víceletý finanční rámec Evropské unie musí být vytvořen na úrovni Společenství a vnitrostátní rozvojové programy by měly být navzájem uzpůsobeny tak, aby jejich výsledkem bylo vytvoření nezbytné součinnosti a optimální provádění strategie Evropa 2020.
Anneli Jäätteenmäki
písemně. - (FI) V ekonomicky obtížných dobách občané víc než kdy jindy od EU očekávají konkrétní výsledky. Potřebujeme lepší a jednodušší právní předpisy, které budou sloužit zájmům Evropanů. Musí dojít k omezení regulace. Není důvod k tvorbě evropské legislativy, ledaže by to bylo skutečně potřeba. Příští rozpočet EU by měl účinněji reagovat na každodenní problémy, s kterými se potýká veřejnost. Měl by podporovat růst a tvorbu nových pracovních míst, ale především by měl vytvářet evropskou přidanou hodnotu.
Na konci tohoto měsíce vydá Komise své návrhy na rozpočet EU po roce 2014. Kvůli hospodářské krizi musely členské státy EU přistoupit k nelehkým rozhodnutím, pokud jde o jejich vlastní rozpočty. V době krize by se neměl zvyšovat ani rozpočet EU. Právě naopak by v něm mělo dojít ke škrtům.
Doufám, že nakonec se nám podaří zbavit většiny pošetilostí, se kterými je EU spojována. Pravidelné cestování Parlamentu každý měsíc mezi Bruselem a Štrasburkem přijde evropské daňové poplatníky přinejmenším na 200 milionů EUR za rok. Tyto finanční prostředky by se daly využít daleko lépe. Mělo by dojít k úplnému zrušení různých úlev, které byly uděleny Spojenému království, Švédsku, Rakousku, Nizozemsku a Německu. V tomto roce dostane samotné Spojené království slevu ve výši 3 miliard EUR, a to díky úlevám z příspěvků, které si vyjednalo v roce 1984.
Je načase, aby EU a její rozpočet prošly reformou. Finanční prostředky poskytované evropskými daňovými poplatníky musí být využívány efektivněji a musí přinášet členským státům evropskou přidanou hodnotu. Tu však nepředstavuje nárůst administrativy, byrokracie ani nepotřebná legislativa EU.
Filip Kaczmarek
písemně. - (PL) Nový víceletý finanční rámec má obrovský význam, protože na něm do značné míry bude záviset budoucnost Evropské unie. Diskuse o finančním výhledu není jednoduchá, protože mnoho členských států pociťuje dopady hospodářské krize. Jejich nechuť k navýšení rozpočtu EU je docela pochopitelná. Přesto by si finanční skeptici měli být vědomi rozsahu výhod, které společný trh přináší ekonomikám jednotlivých členských států. Evropská integrace má pozitivní a povzbuzující vliv na ekonomiku. Navíc by Evropský parlament chtěl, aby byl nový finanční rámec strukturován takovým způsobem, aby vedl k posílení konkurenceschopnosti a k podpoře sociální integrace. Rozpočet EU poskytuje finanční prostředky na opatření, která jsou naprosto nezbytná pro občany všech členských států. Nejedná se o abstraktní prohlášení. Politika soudržnosti a společná zemědělská politika ovlivňují každodenní život milionů občanů. Nemůže být pochyb o tom, že některým z úkolů, které provádí EU, by se jinak nevěnoval žádný jiný orgán. Zvyšování úrovně sociální, hospodářské a infrastrukturální soudržnosti nebo zajišťování rovnosti příležitostí v oblasti zemědělství jsou cíle, které si zaslouží naší podporu. Věnovat na jejich naplnění evropské peníze se vyplatí. Evropská unie nemůže provádět větší počet opatření ve více členských státech s nižším rozpočtem. To není proveditelné, a proto potřebujeme větší a ambiciózní rozpočet.
Jarosław Kalinowski
písemně. - (PL) Jak zpravodaj uvádí, pomoc Evropské unie je nezbytná, mají-li být členské státy schopny vypořádat se s budoucími výzvami. Strategie Evropa 2020 označuje příslušné oblasti, na které by se tato pomoc měla soustředit, a to tak, že nastiňuje priority a vizi silné, stabilní a moderní Evropy; Evropy, která se poučila ze svých nedávných ekonomických problémů a která svým občanům zajistí zaměstnanost, energetickou bezpečnost a zdravé potraviny. Rozpočtové plány by měly brát v úvahu nejdůležitější cíle trvale udržitelného rozvoje, přičemž by zároveň měly být flexibilní a zaměřené na konkrétní opatření. Nemusím se zmiňovat o tom, že finanční prostředky musí být vynakládány transparentně a účelně. Veřejné přijetí a pochopení jsou v dnešní době nedílnou součástí politiky EU a tvoří základ pro její fungování.
Tunne Kelam
písemně. - K dosažení cílů strategie Evropa 2020 je třeba evropského přístupu. Zároveň si ale musíme uvědomit, že více Evropy nelze dosáhnout s menším objemem finančních prostředků. Zmrazení zdrojů ze strany členských států není udržitelnou možností. Členské státy jednou přijaly dlouhodobé strategické celoevropské politické závazky a není možné, aby je odmítly financovat. To jen podkopává důvěryhodnost EU v očích milionů občanů. V praxi je nutná mnohem lepší koordinace programů s důrazem na jejich vzájemné doplňování. Financování nových priorit - výzkum a vývoj, inovace a energetické a dopravní sítě - bude nereálné, bude-li zachována současná úroveň zdrojů. Skutečnou vnitřní výzvou EU je zařídit, aby se původní patnáctka členských států EU na konci příštího finančního rámce sešla s novými 12 členskými státy. Pokračování starých programů a příprava nových musí podléhat pečlivé kontrole. Závazek k evropským zásadám rovnosti a solidarity by měl ukončit existenci různých norem i předsudků v rozhodování. EU může být úspěšná, bude-li ke všem členských státům přistupovat na základně stejných norem. Skutečný finanční výhled se musí dívat ještě dál, než na sedm let dopředu. Nicméně podporuji flexibilní mechanismy pro nezbytné úpravy.
Lena Kolarska-Bobińska
písemně. - (PL) Nejchudší regiony Evropské unie zaznamenávají v současné době rychlý rozvoj a jedním z důvodů je evropské financování. Přestože bylo vybudováno nebo opraveno mnoho silnic a instalováno mnoho internetových připojení, stále ještě zůstává mnoho nenaplněných potřeb, jelikož existuje velmi velký rozdíl mezi těmito oblastmi a nejvíce rozvinutými regiony. Když jsme vstoupili do Evropské unie, existovaly obavy, že Polsko i další nové členské státy nebudou schopny řádně využít výhod členství a že evropské fondy budou vynaloženy bez náležitého uvážení. Rovněž zazněly obavy z korupce, protože příležitost - nebo velká suma peněz - dělá zloděje. Mezitím analýzy prokázaly, že evropské peníze byly v Polsku vynaloženy rozumně a nebyly spojené s podvodnými praktikami. S ohledem na rozdíly, které se snažíme překlenout, a zároveň na budoucí cíle EU, tedy nesmíme snížit rozpočet EU ani objem finančních prostředků určených pro provádění politiky soudržnosti. I když Evropský parlament, jak doufám, odhlasuje navýšení evropského rozpočtu, je nyní důležité přesvědčit jednotlivé členské státy, že se vyplatí podporovat politické stanovisko Parlamentu.
Jan Kozłowski
písemně. - (PL) Chtěl bych vyjádřit svoje upřímné blahopřání poslanci Garrigovi Polledovi za přípravu souhrnné zprávy a za impozantní množství práce, které věnoval přípravě kompromisních pozměňovacích návrhů. Souhlasím se zpravodajem, že politika soudržnosti, která prokázala svoji účinnost, by měla v novém víceletém finančním rámci dostat místo odpovídající jejímu významu. Měli bychom však usilovat o lepší koordinaci a vzájemné doplňování jednotlivých fondů a o zjednodušené postupy. Změny systémů kontroly a správy fondů zaměřené na posílení účinnosti jejich zásahů by měly vycházet z důkladné analýzy jejich současného fungování. Rovněž podporuji názor, že nevyužité prostředky by měly zůstat v rozpočtu a měly by být vyčleněny na soudržnost, místo toho, aby byly vráceny členským státům. Domnívám se také, že potřebujeme důkladnou analýzu možných důsledků začlenění Evropského rozvojového fondu do rozpočtu EU, a to zejména s ohledem na závazky EU vůči třetím zemím.
Vladimír Maňka
písemně. - (SK) Evropa prožívá krizi. Daňové schodky samosprávných krajů přesahují 20 % rozpočtu oproti období před krizí, což je neúnosné. Velmi podobné jsou výpadky zdrojů pro města a obce, které nezvládají financovat svoje základní pravomoci, propouštějí zaměstnance, zadlužují se.
V takové situaci se nemůžeme divit, že nechápou, proč Evropský parlament žádá o více zdrojů.
Kdyby však státy koordinovaly svoje politiky a financování v oblasti priorit, dosáhly by lepších výsledků a ušetřily by víc peněz, než kolik obnáší částka, o niž chceme navýšit společný rozpočet EU. Neexistuje proto lepší alternativa než ta, o které dnes hovoříme.
Musíme o tom víc diskutovat a argumentovat. Nejen v Evropském parlamentu, ale hlavně s ministry v Radě, s poslanci vnitrostátních parlamentů a také v regionech, aby pochopili, že společná řešení přinesou nejen lepší výsledek našim obyvatelům, ale že vnitrostátní rozpočty ještě navíc ušetří.
Andreas Mölzer
písemně. - (DE) Od fiaska se záchranným balíčkem eurozóny zjišťují čistí přispěvovatelé, že prostřednictvím obrovského přerozdělovacího mechanismu neplatí pouze svůj příspěvek do rozpočtu EU, ale ve skutečnosti dva až třikrát tolik. V dalších letech budou do těchto záchranných mechanismů namísto záruk napumpovány skutečné peníze. Ze svých vnitrostátních rozpočtů to budou muset financovat čistí přispěvovatelé, jinými slovy tvrdě pracující občané Německa, Francie, Itálie, Nizozemska a Rakouska; v těchto zemích už jsou cítit první bolestivé škrty. Občané hospodářky silných zemí EU jsou rozzlobení - přinejmenším stejně jako demonstranti v Aténách -, protože si kvůli státům PIIG musí utahovat opasky. Žádat o navýšení rozpočtu v této složité situaci je mimo realitu a naprosto skandální. Nepotřebujeme nafouklý rozpočet EU, který je možná desetkrát větší, než je potřeba; nepotřebujeme rozpočet financovaný daňovými poplatníky EU, který ztratil smysl pro potřebu šetřit; nepotřebujeme další nadýmání byrokracie v Bruselu, která odírá čisté přispěvovatele z kůže. Místo toho bychom měli důsledně využívat všech příležitostí k dosažení úspor. Zemědělské dotace, nejrozsáhlejší a nejspornější část rozpočtu, by se měly vrátit do pravomoci vnitrostátních vlád. To by snížilo tlak na rozpočet EU a členské státy by mohly lépe reagovat na specifický charakter svého zemědělského sektoru. Pokud by se obrovské sumy peněz vybrané na daních dostaly k malým a středně velkým zemědělcům místo velkých vlastníků půdy, zemědělských závodů, velkých firem, monarchů a golfových klubů, pak by snad bylo možné úpadek zemědělství zastavit.
Marie-Thérèse Sanchez-Schmid
písemně. - (FR) Přijetí zprávy pana Garrigy Polleda znamená pro tento Parlament důležitý krok: představuje jasné, pragmatické a realistické vyjádření rozpočtových ambicí Evropského parlamentu pro období po roce 2013. Nejprve se budu věnovat politice soudržnosti, která je klíčová pro regionální rozvoj. Jsem přesvědčena, že musíme zachovat rozpočet politiky soudržnosti a vytvořit nestranný model podpory všech regionů se středními příjmy tak, aby budoucí investice EU do regionů byly transparentní a spravedlivé. Navýšení rozpočtu o 5 % je rozumné. Nejedná se o příklad evropské marnotratnosti, jak tvrdí euroskeptici, ale spíše o odvážné přiznání, že nevybavíme-li se patřičnými nástroji, abychom společně vybudovali Evropu, zůstaneme izolovaní a bezmocní. Aby tedy bylo možné financovat aktivity spojené s novými pravomocemi EU v rámci Lisabonské smlouvy, podporuji žádost o prozkoumání otázky vlastních zdrojů a nových forem příjmů Společenství s cílem zmírnit tlak na vnitrostátní rozpočty a skoncovat s vírou ve "spravedlivou návratnost", která je ekonomicky nepřesná a politicky nesprávná.
Theodor Dumitru Stolojan
Evropský parlament poprvé předkládá Evropské komisi a Radě svou vizi priorit Evropské unie pro období 2014-2020. Nyní je na Evropské komisi, aby ve svých legislativních návrzích vzala v úvahu stanovisko Evropského parlamentu. Chtěl bych především zdůraznit, že rozvoj konkurenceschopného zemědělství a hospodářské i sociální soudržnosti by měl být zachován jako priorita i pro následující období. Poslanci Evropského parlamentu rovněž věnovali patřičnou pozornost evropskému úsilí v oblasti výzkumu. Ucelená vize Evropského parlamentu je pevně zakotvena ve strategii Evropa 2020.
Csaba Sándor Tabajdi
písemně. - (HU) Při stanovování rámce příštího rozpočtu se jako první musíme ptát, zda chceme více či méně Evropy. Podle mého názoru už Parlament k této otázce zaujal postoj. Přijetím ambiciózních cílů strategie Evropa 2020 jsme již potvrdili, že potřebujeme více Evropy. Nyní musíme dát hlasitě a jasně najevo, že dosáhnout těchto cílů je možné pouze v případě, že na ně vyčleníme dostatečné zdroje. V době, kdy mnoho členských států trpí "středomořským dilematem" - kdy země potřebuje fiskální expanzi, aby mohla podpořit růst, ale ta není možná kvůli nevyhnutelným a nekonečným úsporným opatřením z důvodu zadlužení země -, nemůžeme reagovat snížením nebo schválením stávajícího rozpočtu EU, který je svou podstatou zaměřen na rozvoj. Nemůžeme takto reagovat, protože by to znamenalo připravit zaostávající regiony o jejich jedinou šanci, aby nasměrovaly své ekonomiky na cestu růstu.
Rafał Trzaskowski
písemně. - (PL) Vytvoření přechodné kategorie pro regiony, jak jej navrhuje zpráva, znamená, že relativně bohaté oblasti chudších členských států budou i nadále dostávat podporu a budou schopny se postupně připravit na okamžik, kdy o tyto dodatečné finanční zdroje zcela přijdou. Možnost vytvoření takové skupiny regionů nepochybně uvítají hlavní příjemci politiky soudržnosti, kteří musí plánovat dlouhodobě. Dnešní přijetí návrhu Parlamentem by vyslalo velmi důležitý signál v rámci diskuse o budoucí podobě politiky soudržnosti.
Zbigniew Ziobro
písemně. - (PL) Zpráva poslance Garrigy Polleda věnuje velkou pozornost strategii Evropa 2020. Domnívám se, že vyčlenění většího objemu finančních prostředků na cíle této strategie může mít za následek pokles financování programů, které jsou důležité pro evropskou soudržnost a rozvoj, jako je Fond soudržnosti. Výsledky ukazují, že tento fond představuje doposud nejúčinnější nástroj pro dosažení cílů zakotvených ve Smlouvě o Evropské unii a v Lisabonské smlouvě. Je proto důležité, aby došlo k navýšení jeho financování. Mnoho evropských zemí těžce zasáhla hospodářská krize a Fond solidarity pro ně představuje hybnou sílu, která jim umožňuje aktivně bojovat s nezaměstnaností a mobilizovat regiony. Na druhou stranu je důležité, aby EU poskytovala finanční podporu energetickým projektům a inovacím. Tyto dvě oblasti investic mají klíčový význam pro rychlý růst Evropské unie. V současné době se dvě třetiny energetických zdrojů dováží ze zemí mimo EU, především z Ruska. To s sebou přináší významný odliv kapitálu mimo naše hranice, a proto bychom měli vyčlenit více finančních prostředků na podporu investic do infrastruktury, které umožní diverzifikaci dodávek a následný pokles cen, včetně plynovodu Nabucco, který představuje nejdůležitější projekt z hlediska diverzifikace. Zpráva se rovněž nezabývá stanovením jasných pokynů týkajících se podpory výzkumu břidlicového plynu v blízké budoucnosti. EU nesmí zapomínat, že promyšlené investice do zdrojů energie, které provede nyní, přinesou v budoucnu kapitálové úspory.
Paul Rübig
Pane předsedající, jen jsem chtěl upozornit, že mikrofon u mého stolu číslo 759 nefunguje. Už včera jsem žádal o jeho opravu. Chtěl bych požádat o zásah někoho z techniků. Děkuji.
Předsedající
Vážené kolegyně a kolegové, jak víte, bylo kvůli požárnímu cvičení přerušeno včerejší hlasování a vysvětlení hlasování, takže budou součástí dnešního hlasování. Byly zařazeny do programu v pořadí, které máte na hlasovacích seznamech.
