Autobusu pasažieru tiesības (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir ziņojums par Samierināšanas komitejas apstiprināto kopīgo dokumentu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par autobusu pasažieru tiesībām un par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 2006/2004 (00063/2010 - -, ko Eiropas Parlamenta delegācijas Samierināšanas komitejas vārdā sagatavojis Antonio Cancian.
Antonio Cancian
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Sarunas, ko es pats vadīju pirmo gadu un vēlāk, samierināšanas procedūras laikā - vēlos norādīt, ka tā bija pirmā samierināšanas procedūra pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā - Kratsa-Tsagaropoulou kundzes vadībā un ar Transporta un tūrisma komitejas vadītāja Simpson kunga atbalstu, bija spraigākas un sarežģītākas, nekā tika gaidīts.
Ja tiks pieņemta šī regula, arī 70 miljoni Eiropas autobusu pasažieru iegūs virkni tiesību, kas līdz šim bija daudz mazākas vai tādu nebija vispār salīdzinājumā ar citiem transporta veidiem.
Sarunu laikā par šo svarīgo jautājumu, mainoties trim prezidentūrām, mērķi, ko mēs gribējām īstenot, bija šādi:
regula, kas aizsargātu nediskriminējošu piekļuvi autobusu transportam;
regula, kas ņemtu vērā tādas nozares specifiskās īpatnības, kura ietver mazos un vidējos uzņēmumus, un kas neuzliktu tiem pārmērīgu papildu ekonomisko slogu;
regula, kas aizpildītu regulējuma plaisu attiecībā uz autobusu transporta nozari, kura pašlaik atrodas izņēmuma stāvoklī salīdzinājumā ar citiem transportlīdzekļiem, un tādējādi nodrošinātu minimālās garantijas visiem pasažieriem;
regula, kas iespējami labāk aizsargātu personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesības, ņemot vērā nesamierināmās nostājas Padomē;
regula, kas ņemtu vērā tādas novecojošās sabiedrības vajadzības, kurai sabiedriskais transports nākamajās desmitgadēs būs nozīmīgs pārvietošanās līdzeklis.
Teksts, par kuru mēs šodien balsojām, ir grūti izcīnīta kompromisa auglis, taču priecājamies par šo kompromisu, ņemot vērā virzienu debatēs un visās sarunās.
Lielākās problēmas radās galvenokārt piemērošanas jomas noteikšanā. Faktiski regula attiecas uz visiem regulārajiem pārvadājumiem: gan reģionāliem, valsts iekšienē vai starptautiskiem, kuru maršruts pārsniedz 250 km. Jebkurā gadījumā, mēs esam sagatavojuši sarakstu ar pamattiesībām, ko nevar ignorēt neatkarīgi no maršruta garuma. Šīs tiesības galvenokārt pievērš uzmanību tiesībām uz transportu, kā arī mācībām, informāciju un atbildību.
Maršrutos, kas pārsniedz 250 km, regula galvenokārt nodrošina kompensāciju un palīdzību, ja noticis negadījums, pasažieru tiesības atcelšanas vai kavēšanās gadījumā, kā arī personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanas spējām tiesības. Turklāt attiecībā uz sūdzībām pārvadātājiem ir jāizveido un jāaktivē sistēma sūdzību izskatīšanai saskaņā ar šajā regulā minētajām tiesībām un pienākumiem. Laiks, kas vajadzīgs galīgās atbildes sniegšanai, nevar būt ilgāks par trim mēnešiem no sūdzības saņemšanas brīža.
Visbeidzot, katrai dalībvalstij jāizveido jauna struktūra, vēl labāk, jānorīko pastāvoša struktūra, kas būs atbildīga par šīs regulas īstenošanu. Dalībvalstīm četrus gadus būs iespējams izvairīties no šīs regulas piemērošanas, un šo periodu varēs pagarināt vienu reizi, iepriekš paziņojot Komisijai pagarināšanas iemeslus.
Dalībvalstis tiek arī lūgtas un mudinātas turpmāk izstrādāt vienotu biļeti katram transporta veidam un izveidot vai norīkot vienu valsts struktūru, kas ir atbildīga par visu veidu transporta pasažieru tiesībām. Galīgo dokumentu var uzskatīt par iepriecinošu un līdzsvarotu kompromisu. Saskaņošanas procedūras iznākums ir jāuzskata par Parlamenta uzvaru.
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - Priekšsēdētāja kungs! Es priecājos piedalīties šajās debatēs par priekšlikumu regulai par autobusu pasažieru tiesībām. Šis ir ļoti svarīgs brīdis, jo mūsu divu gadu ilgās diskusijas par šo tiesību aktu tuvojas noslēgumam.
Pirmkārt, es gribu Padomes vārdā izteikt pateicību un atzinību Eiropas Parlamentam par sadarbību un par kompromisa garu, kas ļāva mums panākt vienošanos Samierināšanas komitejā par labu ES autobusu pasažieriem, jo īpaši attiecībā uz personām ar invaliditāti un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām.
Diskusijas starp šīm trim iestādēm nebija vieglas, taču tās vienmēr bija konstruktīvas un orientētas uz kompromisu. Kopīgais teksts, par kuru ir panākta vienošanās Samierināšanas komitejas sanāksmē un kurš, cerams, šodien tiks pieņemts, atspoguļo kompromisu, kam piekritušas visas politiskās grupas. Tāpēc es vēlos izteikt atzinību par paveikto darbu visiem, kas bija iesaistīti darbā pie šā likumdošanas priekšlikuma, jo īpaši priekšsēdētāja vietniecei Kratsa-Tsagaropoulou, Transporta un tūrisma komitejas priekšsēdētājam Brian Simpson, referentam Cancian kungam un "ēnu” referentiem. Viņi visi kopīgiem spēkiem ir panākuši, lai likumdošanas procesa iznākums būtu sekmīgs.
Vēlos pateikties arī komisāram Kallas un viņa komandai, kā arī viņu kolēģiem Parlamenta un Padomes sekretariātos. Viņi visi neatlaidīgi strādāja, dodot savu ieguldījumu šā rezultātā sasniegšanā. Visbeidzot, taču ne mazāk svarīgi - es vēlos izteikt atzinību par lielisko darbu Beļģijas prezidentūrai, kas nodrošināja nepieciešamo atbalstu Padomē saistībā ar kompromisa panākšanu Samierināšanas komitejā.
Esmu pārliecināta, ka kopīgais teksts, ko pieņēma Samierināšanas komitejas sanāksmē, ir taisnīgs līdzsvars starp autobusu pasažieru tiesībām un to pārvadātāju interesēm, no kuriem lielākā daļa ir mazie un vidējie uzņēmumi.
Pēc Padomes domām, galvenais šīs regulas mērķis ir piešķirt tiesības pasažieriem, kas izmanto tādu regulāro pārvadājumu pakalpojumus, kuru paredzētais maršruts ir 250 kilometru vai vairāk. Turklāt noteiktas pamattiesības attieksies arī uz pasažieriem, kas izmanto īsākas distances regulāros pārvadājumus. Jaunajos noteikumos īpaša uzmanība ir pievērsta tam, lai palīdzētu personām ar invaliditāti un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām.
Diskusijās starp trim iestādēm mēs spējām rast savstarpēji pieņemamus risinājumus attiecībā uz vairākiem sarežģītiem jautājumiem, proti, darbības jomu, pasažieru tiesībām atcelšanas vai kavēšanās gadījumā, kompensāciju un palīdzību saistībā ar negadījumiem, nosacījumiem, kas atvieglotu pāreju uz jaunajiem noteikumiem, un, visbeidzot, personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesībām.
Kā jūs jau zināt, Padome apstiprināja kopīgo tekstu savā sanāksmē, kas notika 2011. gada 31. janvārī. Tādējādi šo tiesību aktu parakstīs rīt. Tā publicēšana Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ir gaidāma martā.
(IT) Priekšsēdētaja kungs! Visbeidzot es gribētu apsveikt Cancian kungu par viņa izcilo darbu.
Atļaujiet man jūs apsveikt par labi padarītu darbu!
Siim Kallas
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs! Tiesību aktu priekšlikums par autobusu pasažieru tiesībām, ko mēs šodien apspriežam, ir ļoti sarežģīta procesa rezultāts, tostarp samierināšanas procedūras. Pavērsiens notika ilgajās sarunās, kas notika 2010. gada 30. novembra vakarā Samierināšanas komitejā, un pēc vairāk nekā divus gadus ieilgušām sarunām izdevās atrast kompromisu.
Vēlos jums sirsnīgi pateikties par to, ka jūs to panācāt! Pirmkārt, priekšsēdētāja vietniecei Kratsa-Tsagaropoulou kundzei par viņas prasmīgo vadību, Transporta un tūrisma komitejas priekšsēdētājam Simpson kungam, referentam Cancian kungam, un, protams, mums būtu jāpiemin arī Beļģijas prezidentūra.
Esmu pateicīgs Parlamentam par to, ka tas konsekventi pieprasa nodrošināt augstu pasažieru aizsardzības līmeni. Kad Padome 31. janvārī to būs apstiprinājusi, es aicinu arī jūs pieņemt šo regulu un oficiāli noslēgt procedūru.
Līdz ar priekšlikumu par autobusu pasažieru tiesībām tagad ir īstenoti visi praktiskie pasākumi, kas paredzēti ceļotāju aizsardzībai, un tas pasažieriem nodrošinās vienādus pakalpojumu kvalitātes pamatstandartus visās ES valstīs.
Kompromisa tekstā ietverti svarīgi sasniegumi: tas nodrošina virkni pamattiesību visiem autobusu pasažieriem. Kā Cancian kungs jau minēja, daži sarežģīti jautājumi nebija atrisināti līdz pēdējam sarunu brīdim. Daži varētu teikt, ka regulas darbības joma attiecībā uz autobusu pārvadājumiem, kuru maršruts ir 250 km un vairāk, ir pārāk ierobežota un viņi būtu gribējuši, lai to piemērotu arī tiem pasažieriem, kas izmanto vietējos autobusu pārvadājumus. Citi varētu apgalvot, ka šajā tekstā iekļauti nosacījumi, kuru īstenošana izmaksās dārgi, jo īpaši mazākiem pārvadātājiem. Es uzskatu, ka šis teksts ir ļoti labi līdzsvarots kompromiss.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka virkne pamattiesību attiecas uz visu veidu pakalpojumiem un nodrošina īpašu aizsardzību vismazāk aizsargātākajiem pasažieriem. No otras puses, ir nodrošināts, lai potenciālo izmaksu ietekme uz nozari būtu pēc iespējas mazāka. Kopumā kompromisa dokuments ir patiess ieguvums ceļojošajiem iedzīvotājiem un šīs nozares tēlam.
Mathieu Grosch
Priekšsēdētāja kungs, Győri kundze, Kallas kungs, dāmas un kungi! Es vēlos pateikties Cancian kungam, jo īpaši par viņa smago darbu, jo šis nebija ziņojums, ko sagatavo saskaņā ar parasto procedūru, taču mēs esam panākuši labu rezultātu.
Kompromisiem acīmredzami vienmēr ir savas priekšrocības un savi trūkumi. Daži uzskata, ka mēs esam aizgājusi pārāk tālu, savukārt citi domā, ka mēs neesam gājuši pietiekami tālu. Process Padomē nebija viegls, tāpēc es vēlos no sirds pateikties Padomei par to, ka tā deva mums iespēju atrast kompromisu pēdējā brīdī. Es uzskatu, ka ziņojuma joma ir pareiza. Mēs esam teikuši, ka trīs valstis paliek ārpus tiešas tās piemērošanas jomas. Taču, tā kā Luksemburga ir iesaistīta pārrobežu kontekstā, faktiski šie noteikumi tieši neietekmē tikai divas valstis. Attiecībā uz vietējo sabiedrisko transportu konkursu prasību specifikācijās viegli varēs iekļaut tādus nosacījumus, kas paredz pasažieru tiesību obligātu ievērošanu un stiprināšanu. Tāpēc kritika par to, ka regula neattiecas uz vietējiem pārvadājumiem, nav pamatota. To var risināt reģionālā līmenī.
Eiropas Tautas Partijas (Kristīgo demokrātu) grupa vienbalsīgi atbalstīs šo kompromisu. Mēs uzskatām, ka tiesību aktu par pasažieru tiesībām kopums ir pilnīgs, un ceram, ka tuvākajā nākotnē būs iespējams sagatavot konsolidēto versiju, ietverot visu šo jomu, lai drīz varētu īstenot tādas tiesības, kas dod labumu iedzīvotājiem, nevis juristiem. Manuprāt, joprojām pastāv daudzas problēmas, jo īpaši attiecībā uz tiesību īstenošanu gadījumos, kad noteikumi nedod praktisku labumu iedzīvotājiem un kad tie nav pietiekami skaidri, lai noteiktu pasažieru tiesības. Ņemot to vērā, es vēlos pateikties visiem iesaistītajiem par smago darbu. Ceru, ka plenārsēdē mums izdosies gūt plaša vairākuma atbalstu šim veselīgajam kompromisam.
Brian Simpson
S&D grupas vārdā. - Priekšsēdētāja kungs! Vispirms es gribētu izteikt savu pateicību un pateicību S&D grupas vārdā Cancian kungam par viņa smago darbu šā patiešām ļoti grūtā un ļoti sarežģītā ziņojuma sagatavošanā.
Paraugoties uz šo konkrēto vienošanos, rodas divi jautājumi. Pirmais jautājums ir šāds: "vai tā ir ideāla?”, bet otrais "vai tas ir solis uz priekšu?”. Atbildot uz pirmo jautājumu no parlamentāra viedokļa, manuprāt, mums ir jāatzīst, ka šī vienošanās nav ideāla. Jau tas vien, ka pēc savas būtības tā ir kompromiss, nozīmē, ka dažos jautājumos Parlamentam nācās piekāpties, jo īpaši attiecībā uz darbības jomu, jo mēs būtu vēlējušies, lai regula attiektos uz mazāku attālumu.
Bet - vai tas ir solis uz priekšu? Jā, tas ir, jo tagad autobusu pasažieriem piemēros tādu pašu tiesību kopumu, kāds jau ir ieviests attiecībā uz citiem transporta veidiem. Mums tas ir arī solis uz priekšu, īstenojot savu apņemšanos uzlabot autobusu pārvadājumu pieejamību visā Eiropas Savienībā cilvēkiem ar ierobežotām pārvietošanās spējām un cilvēkiem ar invaliditāti.
Es gribētu tikai īsi pievērsties vēl vienam jautājumam, kas skar prasību mācīt personālu palīdzēt cilvēkiem ar kustību traucējumiem un invaliditāti, lai viņiem būtu tāda pati piekļuve sabiedriskajam transportam, kāda ir cilvēkiem bez kustību traucējumiem. Es zinu, ka ir atkāpe, kas ļauj dalībvalstīm atlikt šīs prasības izpildi par pieciem gadiem, bet es ceru, ka tās šo iespēju neizmantos.
Visbeidzot, manuprāt, ir svarīgi atbalstīt šo galīgo vienošanos, lai pašlaik būtu noteiktas visu transporta veidu pasažieru tiesības. Es zinu, ka nākotnē mēs atkal tām pievērsīsimies un vēlreiz tās pārskatīsim, taču es domāju, ka mēs esam spēruši soli uz priekšu šajā jomā un ka Parlamentam būtu jāatbalsta vienošanās, ko Cancian kungs ir panācis ar Padomi samierināšanas procedūras rezultātā.
Gesine Meissner
Priekšsēdētāja kungs! Ilgstoša procedūra tagad ir noslēgusies, un tā ir labā ziņa. Šajā visā ir daži pozitīvi aspekti. Viens aspekts ir tas, ka pamattiesībās cilvēkiem ar invaliditāti ir iekļautas tiesības uz informāciju un piekļuves tiesības. Vēl viena pozitīva iezīme ir tā, ka atlīdzība par zaudējumiem, ko maksā mazie un vidējie uzņēmumi, ir saglabāta pieņemamā līmenī, kas sākotnēji tā nebija. Labi ir arī tas, ka mēs esam panākuši vienošanos, jo pretējā gadījumā mēs būtu iestrēguši samierināšanas procesā un nebūtu vispār nekādu noteikumu attiecībā uz vienu specifisku transporta jomu.
Taču es vēlos norādīt arī dažus negatīvus aspektus, jo mēs neesam spējuši radīt patiesu Eiropas risinājumu. Lai gan mēs sakām, ka cilvēku, preču un pakalpojumu brīva kustība ir Eiropas princips, mēs tomēr neesam sasnieguši Eiropas risinājumu šajā jomā, ja uz trim valstīm regula neattiecas, bet citās valstīs nav šāda attāluma autobusu maršrutu. Cilvēkiem ar invaliditāti tiesības ceļot ar pavadoni, kas viņiem bieži ir nepieciešams, lai pārvietotos, ir garantētas vienīgi tālsatiksmē. Turklāt uz autobusiem attiecas klauzula par lielām dabas katastrofām, ko nepiemēro gaisa satiksme, jo tad aviokompānijām būtu jāatlīdzina zaudējumi pelnu mākoņa gadījumā. Tas nozīmē, ka mazturīgākiem pasažieriem, jo īpaši tiem, kas veic īsus pārbraucienus, netiks atlīdzināti zaudējumi un viņiem nebūs tiesību. Tas, protams, nav labi.
Tāpēc šo pozitīvo un negatīvo aspektu sajaukuma dēļ mēs atturējāmies no balsošanas samierināšanas procedūras pusnakts sesijas laikā, un to pašu mēs darīsim arī šodien.
Eva Lichtenberger
Priekšsēdētāja kungs! Par spīti tam, ka ES ir parakstījusi attiecīgo konvenciju, cilvēku ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesības šajā ziņojumā nav ņemtas vērā.
Es to pieminēju jau sākumā maniem komentāriem par šo ziņojumu, jo, manuprāt, ziņojuma nopietnākais trūkums ir tas, ka mēs vienmēr esam iekļāvuši ierobežojošo frāzi "ja iespējams”. Diemžēl es esmu pietiekami iepazinusies ar šiem gadījumiem, lai varētu teikt, ka šis "ja iespējams” parasti noved pie tā, ka nav iespējams nodrošināt efektīvu risinājumu cilvēkiem ar kustību traucējumiem.
Īpašu vilšanos man sagādāja ierobežojuma noteikšana veidiem, ko izmanto, lai padarītu pieejamu informāciju par autobusu pārvadājumiem. Arī šīs tiesības tiek samazinātas tā, ka cilvēki ar ierobežotām pārvietošanās spējām nevar pat uzzināt to, kur viņi var saņemt palīdzību, un tā tālāk.
Citas problēmas ir radušās pēdējās kārtas laikā sarunās, kurās Cancian kungs patiešām ir ielicis savu sirdi, un es gribu viņam par to pateikties. Viņš ir darījis visu iespējamo, lai iegūtu labu rezultātu, taču viņa mēģinājumi ir atdūrušies pret Padomes bezjūtīgo pieeju. Vēl viens aspekts ir 250 km attālums, kas jau tika pieminēts. Baidos, ka liela attāluma pārvadājumi tiks dalīti un 500 kilometru maršrutus sadalīs divās daļās tā, lai nebūtu riska, ka pasažieri varēs izmantot savas tiesības. Tas ir jāņem vērā īstenošanas procesā.
Viena laba iezīme bija šķīrējtiesas iestādes ieviešana, kas būs izdevīgi patērētājiem. Citi pozitīvi aspekti ietver arī to, ka piemēro pastāvīga uzlabojuma principu un ka darbiniekiem būs nodrošinātas mācības. Taču citādi, dāmas un kungi, šis tiesību akts nekādā ziņā nav Eiropas likumdošanas šedevrs.
Roberts Zīle
Priekšsēdētāja kungs, es arī gribētu pievienoties visiem šiem pateicības vārdiem visām iesaistītām pusēm, kas atrada šo kompromisu, bet it īpaši es gribētu pateikties A. Cancian kungam, kurš, es domāju, atrada Parlamenta vārdā ļoti pareizas kompromisa iespējas. Mēs ar pasažieru tiesībām autobusos principā esam ieviesuši pasažiera tiesības visos transporta veidos. Protams, var teikt, ka šīs tiesības ir ļoti atšķirīgas dažādos transporta veidos attiecībā uz kompensāciju līmeņiem atkarībā no kavējuma ilguma vai transporta veida maršruta atcelšanas. Taču, ja arī mūsu pasažieri Eiropas Savienībā varbūt samulsīs pirmos gadus, tas tomēr ir solis uz priekšu šo pasažieru tiesību nodrošināšanā, un tas, ka autobusos šīs pasažieru tiesības ir ieviestas kā pašas beidzamās, parāda, ka tas laikam bija visgrūtākais solis.
Man īpašs gandarījums ir par pamattiesībām personām ar invaliditāti un personām ar īpašām vajadzībām, kā arī par to, ka šīs tiesības viņiem piemīt arī uz transporta pārvadājumiem autobusos, ja tas ir zem 250 km, ar šo vienu izņēmumu, ko Brian Simpson jau minēja, proti, ka uzņēmumi, kas sniedz šos pakalpojumus, var atlikt apmācību. Es ļoti ceru, ka to nedarīs ļaunprātīgi. Gluži tāpat kā dalībvalstis divreiz četrus gadus neatliks šīs direktīvas ieviešanu līdz maksimālajam atlikšanas termiņam. Paldies!
Jaromír Kohlíček
Priekšsēdētāja kungs! Pēdējos gados pasažieru tiesības visos transporta veidos ir kļuvušas par aizvien svarīgāku tematu Eiropas Parlamenta debatēs. Jāteic, ka daudzos gadījumos es saskatu problēmas, ko var radīt pasažieru tiesību piemērošana, un nodrošināšanās pret šīm problēmām noteikti būs ļoti ienesīga joma daudzām finanšu iestādēm.
No otras puses, šo jauno izdevumu rezultātā pamatoti palielināsies tarifi. Nav nekas jauns, ka Padome ir centusies būtiski mainīt regulas projekta pamatelementus attiecībā uz autobusa pasažieru tiesībām. Mums no iepriekšējām samierināšanas procedūrām ir zināma šī Padomes nostāja. Šajā saistībā es gribētu pateikties delegācijas priekšsēdētāja vietniecei Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Transporta un tūrisma komitejas priekšsēdētājam Brian Simpson un referentam Antonio Cancian par labi paveiktu darbu. Viņi ir panākuši patiesi ļoti saprātīgu kompromisu.
Par īpaši pozitīviem es uzskatu šādus elementus:
1) tālsatiksmes transporta definīciju, kurā noteikts, ka tas ir transports, kura maršruta garums pārsniedz 250 km, ar nosacījumu, ka šī regula attieksies arī uz tiem cilvēkiem, kas šo tālsatiksmes maršrutu izmantos tikai kā daļu no sava ceļojuma;
2) personu ar invaliditāti un ierobežotām pārvietošanās spējām stāvokļa uzlabošanu - pat, ja tas nav ideāls - saistībā ar šo transporta veidu;
3) kompensāciju un palīdzību saistībā ar negadījumiem. Šajā saistībā es gribētu norādīt, ka aprīkojuma, piemēram, ratiņkrēslu, bojājuma gadījumā ir paredzēta kompensācija pilnā apmērā, kas nozīmē zināmu nenoteiktības pakāpi, un noteikti būs jāprecizē formulējums apdrošināšanas mērķiem, piemēram, nosakot maksimālo robežu;
4) ir diezgan skaidri izklāstītas pasažieru tiesības, ja braucieni ir apturēti vai kavēti. Par pozitīvu es uzskatu arī uzlabotas informācijas nodrošināšanu pasažieriem;
5) tāpat kā vairums kolēģu es atzinīgi vērtēju to, ka pārejas periods šīs regulas ieviešanai būtu jāsamazina līdz laikposmam, kas nepārsniedz četrus gadus. No otras puses, es nemaz neesmu gandarīts par iespēju pagarināt šo periodu vēl par četriem gadiem.
Es uzskatu, ka tuvākajā nākotnē būtiskas problēmas neradīs tas, kā pasažieru tiesības ir jāpiemēro tajos maršrutos, kas ir paralēli tālsatiksmes pārvadājumu daļām. Protams, paliek jautājums par to, kā noteikt finansiālos ierobežojumus, ja nav papildu nosacījuma par inflāciju, pielāgojot šos finansiālos ierobežojumus atbilstīgi eiro kursam tā, lai reālā izteiksmē šie ierobežojumi nemainītos.
Es uzskatu, ka šī vienošanās ir labs kompromiss. Galvenais mērķis ir pasažieru tiesību plašāka piemērošana visos transporta veidos, un šis papildu solis attiecībā uz autobusu transporta pasažieriem noteikti ir veiksmīgs saskaņošanas procesa iznākums. Eiropas Apvienotā kreiso - Ziemeļvalstu Zaļo kreiso spēku konfederālā grupa atbalsta šo iznākumu.
Juozas Imbrasas
Priekšsēdētāja kungs! Ir labi, ka pēc debatēm un nostāju saskaņošanas galīgo tekstu var uzskatīt par ļoti apmierinošu un labi līdzsvarotu kompromisu. Tajā ir izdevies nodrošināt pasažieru tiesības un vienlaikus neuzlikt smagu slogu pārvadātājiem, no kuriem lielākā daļa ir mazie un vidējie uzņēmumi. Īpaši saskaņošanas procedūras iznākumu var uzskatīt par Eiropas Parlamenta panākumiem, un es to apsveicu par šiem panākumiem.
Ņemot vērā šīs transporta nozares nemitīgo izaugsmi, šā priekšlikuma mērķis ir noteikt ES mēroga tiesības pasažieru aizsardzībai, kas būtu salīdzināmas ar pasažieru tiesībām citos transporta veidos un nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus dažādu dalībvalstu, kā arī dažādu transporta veidu pārvadātājiem.
Regulā ir stiprinātas pasažieru tiesības uz zaudējumu atlīdzību nāves gadījumā, tostarp uz saprātīgiem bēru izdevumiem, vai personiska ievainojuma, kā arī bagāžas nozaudēšanas vai bojājuma gadījumā saistībā ar negadījumiem. Turklāt, ja notiek nelaimes gadījums, pasažieriem ir tiesības saņemt palīdzību, lai segtu tūlītējas praktiskās vajadzības, tostarp, ja nepieciešams, pārtiku un apģērbu, transportu, pirmās palīdzības sniegšanu un izmitināšanu. Ja brauciens ir atcelts vai kavējas ilgāk nekā par 120 minūtēm, tad pasažieriem papildus atlīdzībai biļetes cenas apmērā ir tiesības uz kompensāciju 50 % apmērā no biļetes cenas.
Ar šo regulu ir stiprināta arī palīdzības sniegšana invalīdiem un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, kas ir ļoti svarīgi. Pasažieriem ir jāsaņem atjauninātā informāciju reālajā laikā, izmantojot elektroniskos līdzekļus.
Šis ir labs lēmums, apsveicu!
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Pasažieru tiesību uzlabošana regulāros autobusu pārvadājumos ir vēlams mērķis. Taču daži no priekšlikumā ierosinātajiem pasākumiem ir pārmērīgi. Piemēram, pasažieriem ir tiesības pavadīt līdz pat divām naktīm viesnīcā, ja autobusu atiešana kavējas ilgāk nekā 90 minūtes. Autotransports tomēr bieži ir atkarīgs no faktoriem, kas atrodas ārpus atsevišķu autobusu operatoru kontroles, piemēram, satiksmes sastrēgumiem, ko izraisa negadījumi, slikti laika apstākļi un nepietiekama sniega tīrīšana. Šo noteikumu sekas būs ar lielām izmaksām saistīti atbildības gadījumi, kuros nebūs iespējams piemērot principu, ka atbildīgā puse ir atbildīga par zaudējumiem.
Jaunākā Eiropas Savienības regula par dzelzceļa pasažieru tiesībām ir līdzīgā situācijā. Uzņēmumiem tagad būs jāmaksā par kavēšanos, ko tie nav izraisījuši. Piemēram, Austrijas Federālais dzelzceļa uzņēmums ir atbildīgs par vilcienu kavēto stundu skaitu, kas pagājušajā gadā kopā bija 2800 stundas, jo vilcieni ļoti vēlu ieradās no Vācijas. Turpmāk mums ir jāizvairās no tādiem neatbilstīgiem pasākumiem kā, piemēram, šis.
Dieter-Lebrecht Koch
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Kallas kungs, dāmas un kungi! Es ļoti atzinīgi vērtēju saskaņošanas procedūras iznākumu. Kad šī regula būs ieviesta, autobusu pasažieriem, tostarp personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, būs tāds pats aizsardzības līmenis, kādu piemēro citos transporta veidos. Turklāt regulā ir nodrošināts augsts vispārējais patērētāju aizsardzības līmenis, kā arī ņemts vērā tas, ka šajā transporta sektorā operatori ir galvenokārt mazie un vidējie uzņēmumi. Galējās prasības, kuru piemērošanas gadījumā autobusu transports kļūtu gandrīz vai neiespējams, ir atceltas kopā ar tām prasībām, kuras no regulas jomas būtu izslēgušas lielāko daļu dalībvalstu.
Autobusu pārvadājumu operatoriem, kuru pakalpojumus izmanto lielākā daļa iedzīvotāju, ir jānodrošina augstas kvalitātes pakalpojumi arī personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām. Šīm personām jābūt tiesībām saņemt palīdzību, un sociālās integrācijas nolūkos šī palīdzība ir jāsniedz bez maksas.
Debora Serracchiani
(IT) Priekšsēdētāja kundze, dāmas un kungi! Arī es vēlos pateikties Cancian kungam par viņa centieniem panākt šo sarežģīto kompromisu. Pateicoties šai regulai, autobusu pasažieriem būs tādas pašas tiesības, kādas ir citu transporta veidu, piemēram, vilcienu un kuģu pasažieriem.
Regula, kas attiecas uz visiem pārvadājumiem valsts iekšienē un starp valstīm, kuru maršruts ir 250 km un vairāk, aizsargā arī pasažierus, kas izmanto īsākas distances regulāros pārvadājumus. Es runāju īpaši par personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, kam ir garantēta nediskriminējoša piekļuve transportam, tiesības uz kompensāciju ratiņkrēslu nozaudēšanas vai bojājumu gadījumā, kā arī ar invaliditāti saistīto mācību autobusu personālam.
Esmu arī gandarīta, ka ir panākta vienošanās par kompensāciju nāves gadījumā, ieskaitot saprātīgus bēru izdevumus, vai miesas bojājumu gadījumā un bagāžas nozaudēšanas vai bojājuma gadījumā, ja noticis negadījums. Par pozitīvu es uzskatu arī to, ka pasažieri var izvēlēties: turpināt ceļojumu bez papildu piemaksas vai arī saņemt atlīdzību biļetes cenas apmērā brauciena atcelšanas, kavēšanās ilgāk par divām stundām vai virsrezervējuma gadījumā.
Attiecībā uz informāciju pasažieriem es domāju, ka būtu lietderīgi nodrošināt viņiem informāciju par savienojumiem ar citiem transporta veidiem, tādējādi sekmējot dialogu starp autobusu un dzelzceļa pasažieru pārvadātājiem. Visbeidzot es esmu ļoti gandarīta, ka sarunu laikā mums izdevās izpētīt un garantēt maksimālo palīdzības līmeni personām ar invaliditāti un tām personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, kurām līdzi var doties pavadītājs, par braucienu neko nemaksājot.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos pateikties Cancian kungam, kurš ir ļoti smagi strādājis, lai panāktu šo vienošanos, un pēc sarežģītajām sarunām ir panākta vienošanās par šo tekstu.
Ir gūti panākumi saistībā ar pasažieru tiesībām uz kompensāciju un palīdzību negadījuma, atcelšanas vai kavēšanās rezultātā un saistībā ar pasažieru pamattiesību atzīšanu neatkarīgi no attāluma; vienošanās dokumentā ietvertas arī personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesības.
Taču piemērošanas jomas definīcija - pārvadājumi, kuru maršruts ir 250 km vai vairāk, - nozīmē, ka trīs valstis paliek ārpus regulējuma, ko nosaka šis Eiropas Savienības tiesību akts. Mūsuprāt, ar šo nepietiek, lai gan mēs atzīstam, ka sasniegts ir daudz salīdzinājumā ar sākotnējo priekšlikumu. Tādēļ mūsu grupa atturēsies.
Ryszard Czarnecki
(PL) Priekšsēdētājas kundze! Šodien Eiropas Parlaments raida ļoti pozitīvu signālu tiem pasažieriem, nodokļu maksātājiem un Eiropas vēlētājiem, kuri izmanto autobusus, tostarp personām ar invaliditāti. Cilvēki, kas balso par mums un maksā mums algas, gaida, lai mēs pieņemtu tieši šādus konkrētus lēmumus. Protams, šajā sēžu zālē ir izskanējušas piezīmes par to, ka šis nav pats svarīgākais temats plašāku jautājumu kontekstā, un, protams, ka nav arī. Taču, manuprāt, šis ir ļoti būtisks solis uz priekšu, kas padara Eiropu un Eiropas Savienību humānāku un atvērtāku nevis politiķu, bet patērētāju vajadzībām jeb, citiem vārdiem sakot, to vajadzībām, kuri izmanto dažādus transporta veidus. Es ļoti gribētu pateikties savam kaimiņam Cancian kungam par viņa uzcītīgo referenta darbu.
Anna Rosbach
(DA) Priekšsēdētājas kundze! Tagad tālsatiksmes autobusu pasažieriem saistībā ar kavēšanos, atcelšanu, bagāžas nozaudēšanu un daudzām citām jomām vairāk vai mazāk ir tādas pašas tiesības kā lidmašīnu, vilcienu un kuģu pasažieriem. Principā tas ir labi. Tomēr es vēlos izteikt dažas kritiskas piezīmes. Personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām ir piešķirtas lielākas tiesības šajā saistībā. Taču ne visi autobusi var uzņemt vienlaikus gan pasažierus ar invaliditāti, gan fiziski veselos pasažierus, un ne visus autobusus iespējams pārveidot tā, lai tie varētu pārvadāt cilvēkus ar invaliditāti. Tādējādi šajā jomā vēl ir tāls ceļš ejams, ja mēs gribam sasniegt iespējami augstāko vienlīdzības līmeni. Tālsatiksmes biļešu cenas visbiežāk ir noteiktas pēc iespējas zemākas, lai spētu konkurēt ar gaisa satiksmi. Tāpēc es uzskatu, ka mazi autobusu pārvadājumu uzņēmumi nespēj izpildīt visas šajā regulā ietvertās prasības saistībā ar kompensāciju un tiesībām. Šo uzņēmumu konkurētspēja ievērojami samazināsies, un ļoti drīz tām draudēs bankrots. Neesmu pārliecināta, ka tas varētu būt Eiropas Savienības interesēs, jo ES ļoti grib atbalstīt mazos un vidējos uzņēmumus.
Georges Bach
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Es gribu apsveikt visus iesaistītos, bet īpaši Cancian kungu par viņa centieniem grūtajā un ilgajā kompromisa panākšanas procesā attiecībā uz šo sarežģīto ziņojumu.
Daži no panākumiem jau tika minēti, bet ir arī aspekti, kas sagādā vilšanos, jo īpaši attiecībā uz darbības jomu un citiem atsevišķiem specifiskiem jautājumiem, par kuriem tika runāts. Panākot šo kompromisu par autobusu pasažieru tiesībām, mēs esam noteikuši pasažieru tiesības attiecībā uz visiem transporta veidiem. Nākamais pasākums, kas mums jāveic, ir kopējas, saskaņotas un efektīvas pamatprogrammas izveide attiecībā uz visām pasažieru tiesībām.
Lai veicinātu Eiropas pilsoņu uzticēšanos, Eiropas Savienībai īpaši svarīgi ir ieviest taisnīgas un skaidri noteiktas tiesības. Lai būtu uzticami, mums jānodrošina, ka tiesības attiecībā uz visu veidu transportlīdzekļiem ir saskaņotas. Kritēriji, kas saistīti ar gaisa pasažieru tiesībām, nedrīkst būtiski atšķirties, piemēram, no tiem kritērijiem, ko piemēro dzelzceļa transporta pasažieru tiesībām.
Tāpēc ir īpaši svarīgi, lai mūsu pamatprogrammas pamatā nebūtu zemākie un vājākie standarti. Tā vietā mums jāizvirza vērienīgi mērķi, kas vērsti uz Eiropas iedzīvotāju interesēm.
Saïd El Khadraoui
(NL) Priekšsēdētājas kundze! Vispirms, protams, es vēlos pateikties referentam par viņa pūlēm, kā arī "ēnu” referentiem, Simpson kungam un visiem, kas devuši savu ieguldījumu šajā iznākumā; nedrīkst nepieminēt arī Beļģijas prezidentūru.
Taču savu runu vēlos sākt ar kritisku piezīmi, kas adresēta konkrēti Padomei. Man žēl, ka darbības joma attiecas tikai uz maršrutiem, kuru garums ir vismaz 250 km. No Eiropas viedokļa būtu lietderīgi, ja šīs direktīvas nosacījumus piemērotu visiem pārrobežu savienojumiem. Pat ierobežojot piemērošanas jomu tā, ka tā attiecas tikai uz 250 kilometru pārvadājumiem, dalībvalstis ļoti negribīgi izrādīja tās apstiprināšanai vajadzīgo atbalstu.
Spriežot ne tikai pēc šā ziņojuma, bet arī daudziem citiem ziņojumiem, šķiet, ir aizvien grūtāk panākt, lai vairums dalībvalstu domātu par patērētāja interesēm vai raudzītos no Eiropas perspektīvas, un, manuprāt, tas ir ļoti satraucoši.
Tomēr ar šo regulu saraksts ir pabeigts. Tagad mums ir Eiropas noteikumi par pasažieru tiesībām attiecībā uz visiem transporta veidiem. Nākamais solis - un komisārs jau paziņoja, ka rīkosies šajā saistībā, - ir mācīties no pieredzes, kas gūta dažādās nozarēs un panākt integrētāku pieeju pasažieru tiesībām. Jo īpaši tas būtu jādara vietējā mērogā.
Šī regula ir solis uz priekšu, jo īpaši cilvēkiem ar kustību traucējumiem. Viņiem vairs nebūs liegta piekļuve, un viņi vajadzības gadījumā varēs paļauties uz palīdzības saņemšanu. Manuprāt, tas ir svarīgi. Tāpat kā saistībā ar citiem transporta veidiem, kompensācija ir paredzēta daudzos gadījumos, un pastāv izmitināšanas kārtība pasažieriem ilgstošas kavēšanās gadījumos.
Šo iemeslu dēļ mēs gribam atbalstīt šo kompromisu. Mēs to nedarām ar lielu entuziasmu, jo regula stāsies spēkā ne ātrāk kā pēc diviem gadiem. Taču tas ir solis pareizajā virzienā, un tas atspoguļo kompromisu starp Padomes galējo nostāju, no vienas puses, un mūsu vērienīgajiem mērķiem, no otras puses.
Vilja Savisaar-Toomast
(ET) Priekšsēdētājas kundze! Igauņiem ir paruna: "Darbs dara darītāju.” Diemžēl to nevar teikt attiecībā uz direktīvu par autobusu pasažieru tiesībām, kurā - pēc ilgas saskaņošanas procedūras - galu galā tomēr nav ievēroti tie principi, ko pieprasīja Eiropas Parlaments. Patiešām ir labi, ka mums tagad ir minimālās pamattiesības, taču ir nepieņemami, ka panāktā vienošanās par 250 km maršrutu izslēdz šo tiesības piemērošanu trīs valstīs. Turklāt šīs tiesības ir minimālas trīs vai četrās citās valstīs, jo tur, iespējams, ir tikai viens vai divi tik gari autobusu maršruti.
Turklāt nav pieņemami, ka ir izslēgti pārrobežu autobusu pakalpojumi neatkarīgi no attāluma, un mēs arī nevaram atbalstīt dalībvalstīm piešķirto astoņu gadu periodu, kura laikā minētās direktīvas īstenošana nav obligāta. Diemžēl Igaunijas valdība atbalstīja šos nosacījumus un, vēl jo vairāk, pieprasīja garāku maršrutu. Tagad mums jāuzdod sev jautājums: vai mēs patiešām atbalstām pasažieru tiesības vai arī autobusu uzņēmumu tiesības un to peļņu? Jebkurā gadījumā, tā kā es atbalstu Eiropas Savienības iedzīvotājus, es nesaprotu, kāpēc daļa Eiropas ir izslēgta no šīs direktīvas jomas. Tādēļ es nevaru balsot par šo direktīvu vai šo ziņojumu.
Philip Bradbourn
Priekšsēdētājas kundze! Es stingri atbalstu pasažieru tiesību principu, un ir tikai pareizi, ka klienti cer saņemt augstas kvalitātes pakalpojumus.
Taču mums jābūt arī samērīguma izjūtai, un mums ir jāparaugās uz to, kādas būs reālās sekas. Mums jāsalīdzina lietotāju faktiskais ieguvums ar uzņēmumu reālajām izmaksām šajā nozarē.
Parlaments un Komisija bieži vien ieņem "viens der visiem” pieeju, bet mums ir jāatzīst, ka pasažieru tiesības attiecībā uz dažādiem transporta veidiem ir atšķirīgas. Gaisa satiksme nav tas pats, kas autobusu pārvadājumi. Šajā gadījumā vissvarīgākā atšķirība ir mazo un vidējo uzņēmumu skaits konkrētajā nozarē. Es uzskatu, ka visi šajā sēžu zālē zina, cik svarīgi mūsu vietējai ekonomikai ir uzticami un rentabli autobusu pārvadājumi, un tieši tādēļ es stingri atbalstu 250 km noteikuma ieviešanu. Tas vienkārši nav pareizi, ka šis slogs tiktu uzlikts mazajiem uzņēmumiem, kas sniedz vietējos vai reģionālos transporta pakalpojumus.
Ņemot vērā šīs aizsardzības ieviešanu, kā arī šā tiesību akta pamatā esošā principa lielo vērtību, es stingri atbalstu kompromisu.
Jim Higgins
Priekšsēdētājas kundze! Šī iniciatīva ir briedusi gandrīz trīs gadus, un šoreiz es esmu Padomes, nevis Parlamenta pusē.
Protams, mums ir jāaizsargā pasažieru, jo īpaši personu ar invaliditāti, tiesības, taču sākotnējam priekšlikumam - kā Philip Bradbourn teica -, ja to pieņems, būs nopietnas sekas attiecībā uz mazajiem transporta pakalpojumu sniedzējiem. Patiešām, tas liktu daudziem no tiem pārtraukt uzņēmējdarbību. Šā iemesla dēļ samierināšanas process bija ļoti svarīgs, un panāktais kompromiss rada taisnīgu līdzsvaru starp pasažieru tiesībām, no vienas puses, un pārvadātāju tiesībām, no otras puses. Es pilnīgi piekrītu Bradbourn kungam, ka nevar vienādot jūras transporta pasažieru tiesības, gaisa satiksmes pasažieru tiesības, dzelzceļa pasažieru tiesības un autobusu pasažieru tiesības, iekļaujot tās visas vienā paketē. Tāpēc runas par konsolidēto paketi vienkārši ir nereālas un neizpildāmas.
Es vēlos uzslavēt Transporta un tūrisma komitejas priekšsēdētāju Brian Simpson, kurš ir veicis lielisku darbu, komitejas referentu Cancian kungu un mūsu koordinatoru Mathieu Grosch. Visbeidzot mums ir taisnīga un līdzsvarota kompromisa pakete, kas ir savstarpēji izdevīga visām iesaistītajām pusēm.
Oldřich Vlasák
(CS) Priekšsēdētājas kundze! Pēdējos gados Eiropas Parlaments kopā ar Padomi ir pieņēmis tiesību aktus attiecībā uz gaisa un dzelzceļa transporta pasažieru tiesībām. Tāpēc ir loģiski, ka mums tagad jāpieņem tāds pats pasākumu kopums arī attiecībā uz autobusu transportu par spīti tam, ka ceļotāji Eiropā joprojām dod priekšroku individuālajam transportam un ka autobusu pārvadājumu standarti strauji uzlabojas.
Taču vajadzētu būt skaidrām robežām, cik lielas ir mūsu pūles un entuziasms attiecībā uz regulējumu. Ir loģiski Eiropas Savienībā noteikt pamatstandartus pārrobežu ceļojumiem, lai aizsargātu mazāk aizsargātās pasažieru grupas un nodrošinātu viņu tiesības. No otras puses, centieni paplašināt tiesības attiecībā uz vietējiem transporta pakalpojumiem un mēģinājumi nodrošināt iespējami lielāko kompensāciju reglamentēt visu līdz pēdējam sīkumam ir neatbilstīga iejaukšanās iekšējā tirgū. Ir skaidrs, ka visas liekās saistības nozīmē lielākas izmaksas autopārvadātājiem, kas galu galā atspoguļosies biļešu cenās.
Būdams bijušais mērs, es ar bažām raugos uz priekšlikumu iekļaut pilsētas un piepilsētas transportu šīs direktīvas piemērošanas jomā. Es esmu gandarīts par veselā saprāta uzvaru šajā jautājumā un par to, ka pilsētu un piepilsētu transports tiks pasargāts no pārmērīga regulējuma.
Ville Itälä
(FI) Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos pateikties visiem, kas bija iesaistīti kompromisa izstrādē, un īpaši gribu pateikties referentam un komitejas priekšsēdētājam Simpson kungam. Lai gan šis ir kompromiss, tas ir arī svarīgs solis uz priekšu no sabiedrības perspektīvas. Attiecībā uz jautājumu par kavēšanos un bagāžas nozaudējumu ir ārkārtīgi svarīgi, lai sabiedrība zinātu, ka mēs esam ieviesuši tiesību aktu, kas aizsargā tās tiesības.
250 kilometru ierobežojums attiecībā uz maršrutu nav labākais iespējamais risinājums, un tas nav panākums, kā daudzi šeit teica. Es uzskatu, ka tas, iespējams, ir vājākais punkts šajā tiesību aktā un mums, protams, nāksies pie tā atgriezties nākotnē, bet, no otras puses, ir sperts liels solis, lai ievērojami uzlabotu tiesības personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām. No sabiedrības perspektīvas mums būtu jāievieš tieši šādi tiesību akti.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze! Šī regula savā ziņā ir gan laba, gan slikta. Atsevišķas tās daļas ir labas. Es īpaši atzinīgi vērtēju pārvietošanās iespēju personām ar invaliditāti vai ierobežotām pārvietošanās spējām, bet man ir tādas pašas bažas, ko jau ir pauduši citi runātāji attiecībā uz 250 km slieksni. Nevar visiem piemērot vienus un tos pašus noteikumus. Eiropas Savienībai ar tās dažādā lieluma 27 dalībvalstīm ir vajadzīga zināma elastība valstīs, lai būtu iespējams šos noteikumus piemērot visām valstīm.
Es dzīvoju vairāk nekā 300 kilometru attālumā no mūsu galvaspilsētas. Manā vēlēšanu apgabalā un galvaspilsētā, Dublinā, autobusu satiksmē starp lauku teritorijām strauji pieaug mazo uzņēmumu īpatsvars. Tagad šā priekšlikuma nosacījumu dēļ, jo īpaši apdrošināšanas izmaksas pieauguma dēļ, uz šiem uzņēmumiem tiks izdarīts milzīgs spiediens, kas var tos izstumt no uzņēmējdarbības. Ja tie pārtrauks savi darbību, tiks zaudētas gan darbavietas, gan pasažieru iespējas. Virzoties uz priekšu, mums būs tas jāuzrauga.
Ádám Kósa
(HU) Priekšsēdētājas kundze! Es atzinīgi vērtēju ziņojumu par autobusu satiksmes pasažieru tiesībām. ES iedzīvotājiem, tostarp personām ar invaliditāti, būs vieglāk izmantot šādus pakalpojumus. Pirms kompromisa izstrādes notika ilgstošas apspriešanās. To laikā un līdz pašām beigām Eiropas Parlaments un Cancian kungs iestājās par personām ar invaliditāti. Diemžēl Eiropas Padome šajā jautājumā izrādījās tuvredzīgāka un neelastīgāka. Man ļoti žēl, ka Eiropas Padome nespēj atzīt to, ka mēs dzīvojam strauji novecojošā sabiedrībā. Personu ar invaliditāti skaits vienā brīdī pieaugs neaptveramā ātrumā. Mums būtu jāsaprot, ka agrāk vai vēlāk šī problēma skars visus ES iedzīvotājus un visiem būs vajadzīga palīdzība. Visbeidzot es gribētu uzsvērt, ka mūsu darbs vēl nav pabeigts. Kompromiss jau ir atrasts attiecībā uz četriem transporta veidiem, un tagad ir pienācis laiks izstrādāt vienotu pasažieru tiesību hartu, kas vēlāk var veicināt pasažieru tiesību īstenošanas pastiprināšanu.
Olga Sehnalová
(CS) Priekšsēdētājas kundze! Eiropas Parlaments gatavojas balsot par svarīgu kompromisu, kas ievērojami uzlabos pasažieru tiesības autobusu transporta jomā. Manuprāt, ir svarīgi, ka papildus pasažieru kompensācijai par nozaudētu vai bojātu bagāžu vai kompensācijām autobusu kavēšanās gadījumos un citiem pasākumiem kompromiss ietver arī nosacījumus, kas uzlabo pasažieru ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesības. Es īpaši atbalstu personu ar invaliditāti tiesības uz informāciju un palīdzību vismaz atbilstīgi tam, par ko beidzot izdevās vienoties samierināšanas procesa laikā. Sabiedriskais transports ir būtisks un svarīgs elements personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām ikdienas dzīvē. Nebija viegli panākt kompromisu, un tāpēc arī es gribu apsveikt referentu un visu sarunu komandu par paveikto darbu. Šīs regulas apstiprināšana radīs kopēju aizsardzības sistēmu attiecībā uz visiem transporta veidiem Eiropas līmenī, un, kaut arī šis noteikti nav ideāls tiesību akts pasažieru tiesību jomā, tas tomēr ir ļoti svarīgs solis uz priekšu.
Frédérique Ries
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Kopīgi ar liberāļiem es atturēšos šodienas balsojumā par regulu attiecībā uz autobusu pasažieru tiesībām. Šis ir pēdējais posms paketē par aizsardzību ceļotājiem pēc gaisa, dzelzceļa un jūras satiksmes, taču diemžēl - kā jau tika teikts - tas ir daudz mazāk vērienīgs. Cita starpā to jau teica Simpson kungs un El Khadraoui kungs no Sociāldemokrātu grupas; tieši to viņi teica. Rezultātā cilvēkiem būs jābrauc vairāk nekā 250 km, lai uz viņiem attiektos šajā regulā noteiktā aizsardzība. Ja jūs ceļojat no Briseles uz Amsterdamu ar gaisa transportu, tā uz jums attiecas, ja jūs braucat ar autobusu, tad neattiecas. Un es varētu piebilst, ka tas ir vēl jo vairāk netaisni tāpēc, ka tie, kuri izmanto šādus pārvadājumus, bieži vien ir vismazāk turīgie iedzīvotāji.
Arī regulas stāšanās spēkā nav izprotama, jo pastāv vairākas atkāpes, kas ļauj to atlikt līdz 2011. gadam. Bet tad jau būs jaunas tiesības, kā arī cita kompensācija negadījumu, kavēšanās vai atcelšanas gadījumos. Šī palīdzība ir būtiska personām ar invaliditāti, taču praktiski to nav iespējams ieviest uzreiz, un, kas ir vēl svarīgāk - ne visiem uz to būs tiesības.
Michael Cramer
(DE) Priekšsēdētājas kundze! Tas ir labi, ka mums tagad ir pasažieru tiesības visos transportlīdzekļu veidos, tomēr šīs tiesības nevar noslēpt faktu, ka videi draudzīgais dzelzceļa transports atkal atrodas stipri neizdevīgā stāvoklī. Dzelzceļa uzņēmumi maksā sliežu piekļuves maksu par katru nobraukto kilometru, taču uz autobusiem šāda sistēma neattiecas, un tas autobusu uzņēmumiem ir izdevīgāk. Dzelzceļa transports ir iekļauts emisiju tirdzniecības sistēmā, bet autobusu transports nav - atkal priekšrocības autobusiem un vilcieni neizdevīgā stāvoklī. Ja kavējas vilciens, tad atlīdzība 25 % apmērā no biļetes cenas tiek atmaksāta pēc stundas. Autobusu kavēšanās gadījumā tās ir divas stundas.
Visas šīs priekšrocības ir nepieņemamas. Tāpēc ir nepieciešama integrēta pieeja. Ir vajadzīgas pasažieru tiesības visos transportlīdzekļos, taču ir vajadzīgi arī taisnīgi pamatnosacījumi. Nedrīkstētu būt tā, ka viens pasažieris saņem kompensāciju pēc trim vai piecām stundām, bet cits pasažieris - pēc stundas. Šajā jomā vēl ir daudz darāmā, un tādā ziņā šis nav labs kompromiss. Es nesaprotu, kāpēc videi draudzīgais dzelzceļa transports pastāvīgi tiek nostādīts neizdevīgākā stāvoklī.
Jaroslav Paška
(SK) Priekšsēdētājas kundze! Pēc sarežģītajām sarunām samierināšanas procesa gaitā ir panākta kompleksa vienošanās attiecībā uz formulējumu regulai par autobusu pasažieru tiesībām. Lai gan regulas projekts attiecas tikai uz regulārajiem pārvadājumiem, kuru plānotais maršruts ir garāks par 250 km, tas arī ievieš jaunus noteikumus un nodrošina labāku aizsardzību autobusu pasažieriem.
Svarīgākais ieguvums pasažieriem, iespējams, būs viņu tiesību noteikšana brauciena atcelšanas vai kavēšanās gadījumos, jo šādos gadījumos transporta operatori tiek sodīti par transporta organizēšanas nepilnībām, uzliekot tiem pienākumu kompensēt biļetes cenu pat pilnā apmērā, kā arī atlīdzināt citus zaudējumus līdz 50 % apmērā no braukšanas maksas. Vienīgais jautājums, kas, manuprāt, varēja būt labāk apsvērts, ir atkāpes no regulas piemērošanas grafika, kas ļauj dalībvalstīm atlikt direktīvas īstenošanu uz četriem gadiem ar turpmāku termiņa pagarinājumu vēl par četriem gadiem. Kopējais laikposms - astoņi gadi - šīs regulas īstenošanai man šķiet pārāk ilgs.
Siim Kallas
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētājas kundze! Es vēlos pateikties godājamiem deputātiem par pārsvarā pozitīvajiem komentāriem.
Tagad mums būs jārisina regulas īstenošanas problēmas. Šīs problēmas rodas attiecībā uz visiem tiesību aktiem pasažieru tiesību jomā. Tiesību aktu pilnveide, protams, būs ilgstošs process, taču es joprojām domāju, ka mūsu panāktais kompromiss, iespējams, tiks pieņemts jaunas regulas veidā, un tas ir lielisks sākums. Tas, ka mēs esam ieviesuši noteiktus tiesību principus attiecībā uz tik plašas jomas kā autobusu transports pasažieru tiesībām, ir arī principa jautājums. Iespējams, būs vajadzīgi pieticīgi kompromisi; viss ir jāpilnveido un jāievieš, taču šis ir ļoti svarīgs sākums, un es ceru, ka jūs balsosiet par šo regulu.
Enikő Győri
Padomes priekšsēdētāja. - (HU) Priekšsēdētājas kundze, komisār, Cancian kungs, dāmas un kungi! Es gribētu tikai izteikt divas piezīmes un komentāru saistībā ar ļoti vērtīgajām debatēm, kas šeit notika. Šīs debates ļoti labi parādīja grūtības, kādas Cancian kungam, kā arī mums Padomē, komisāram un ekspertiem bija jāpārvar. Es nedomāju, ka mēs esam radījuši labākos no visiem iespējamiem apstākļiem ceļotājiem, kas izmanto autobusu transportu, taču es uzskatu, ka, iespējams, galvenais jautājums, ko mums vajadzētu sev uzdot, ir šāds: vai situācija uzlabosies, kad jaunie tiesību akti stāsies spēkā? Es uzskatu, ka mēs uz šo jautājumu varam atbildēt ar noteiktu "jā”; autobusu pasažieriem turpmāk patiešām būs vairāk tiesību, kaut arī šis nav ideāls kompromiss.
Kompromiss nozīmē to, ka pusēm jāpanāk savstarpēja vienošanās sarežģītos jautājumos. Gandrīz visās runās izskanēja jautājums par to, kur ir tā robeža, kas mums jāsasniedz, lai mēs garantētu tiesības tādā apmērā, ka mēs apdraudēsim svarīgos ekonomikas dalībniekus un mazos un vidējos uzņēmumus, kuru situāciju mēs nemitīgi cenšamies uzraudzīt. Vienlaikus mēs tomēr ļoti plānojām nodrošināt papildu tiesības pasažieriem. Es ļoti labi varu saprast tos, kuri uz šo jautājumu lūkojas no personu ar īpašām vajadzībām skatupunkta. Es uzskatu, ka mēs arī šajā saistībā spērām svarīgu soli uz priekšu. Manuprāt, šī projekta daļa ir labi izstrādāta, un es ticu, ka tiesību akts reāli dos labumu šiem cilvēkiem, precīzāk, jo īpaši šiem cilvēkiem.
Es tikai vēlos atgādināt godājamiem deputātiem, ka Ungārijas prezidentūra domā par spēcīgu Eiropas Savienību - Eiropas Savienību, kura nodrošina papildu tiesības saviem iedzīvotājiem un kuras stingrās politikas uzmanības centrā vienmēr ir tās iedzīvotāji. Turklāt es esmu pārliecināta, ka pašreizējās debates par šā tiesību akta projektu ir paredzētas tam, lai nodrošinātu Eiropas Savienības iedzīvotājiem papildu tiesības. Es gribētu vēlreiz pateikties visiem iesaistītajiem par darbu un ticu, ka šodienas balsošanā par ziņojumu nebūs nekādu problēmu.
Antonio Cancian
Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Izteikdams pateicību visiem kolēģiem, kas runāja, es vēlos paust arī savu pārliecību, ka šī nav iespējami labākā regula, bet tas ir vienīgais, ko varēja panākt, ņemot vērā Padomes nostāju.
Tas ir patiesi svarīgs jautājums, jo, manuprāt, ir izšķiroši svarīgi panākt līdzsvaru arī attiecībā uz šo transporta veidu gan transporta nozarē, gan tūrisma nozarē - divās jomās, par kurām ir atbildīga Transporta un tūrisma komiteja.
Tas ir līdzsvarojošs lēmums starp vajadzību, no vienas puses, aizsargāt mazos un vidējos uzņēmumus - šo tematu mēs esam plaši apsprieduši pēdējās pāris stundas -, kas iesaistīti autobusu transporta nozarē, un, no otras puses, vajadzību aizsargāt tiesības personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, personām ar invaliditāti, vecuma pensionāriem, personām ar īslaicīgi ierobežotām pārvietošanās spējām un neaizsargātiem lietotājiem kopumā, lai turpmāk rastos arī iespējami mazāk strīdu. Šis ir līdzsvars, ko mēs centāmies panākt, un mēs ceram, ka ar visu kopīgiem pūliņiem esam to sasnieguši.
Es uzskatu, ka tās pārstrādāšanas pamatā, par kuru paziņoja Kallas kungs, ir ideja izveidot vienotu regulējumu visu veidu transportlīdzekļiem. Patiešām, vēl nav izstrādāti atbilstīgi pasākumi vienota transporta tirgus izveidei, lai aizsargātu pasažieru tiesības. Komisāre! Es patiesi ceru, ka papildus vienotam regulējumam mēs varam panākt vienotas uzziņu iestādes un vienotas biļešu kases izveidi un izstrādāt vienotu biļeti dažādiem transporta veidiem.
Es gribu vēlreiz pateikties visiem deputātiem, kas runāja, visiem, kuri pievērsa uzmanību šim ziņojumam - jo īpaši "ēnu” referentiem -, un tiem, kuri ar entuziasmu piedalījās nobeiguma sarunās. Paldies Transporta un tūrisma komitejai un sekretariāta personālam, paldies Padomei, jo īpaši Beļģijas prezidentūras personālam, un visbeidzot, taču ne mazāk svarīgi - paldies Győri kundzei, kura ir šeit kopā ar mums!
Visbeidzot, ja drīkstu, es gribētu pateikties Eiropas Komisijai, Kallas kungam un viņa palīgiem par konstruktīvo ieguldījumu, ko viņi deva nepārtraukti, Eiropas Parlamenta Samierināšanas komitejas sekretariāta darbiniekiem, kas parādīja augstu meistarību un profesionalitāti - šīs ir absolūti nepieciešamas iezīmes, pieņemot svarīgus lēmumus mūsu iedzīvotāju vārdā.
Kopumā tas bija labs pārbaudījums, kas ir devis lielisku rezultātu Parlamentam.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks pusdienlaikā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Robert Dušek
Ziņojuma par autobusu pasažieru tiesībām mērķis ir noteikt pasažieru aizsardzības tiesības, ko piemēro visā Eiropas Savienībā attiecībā uz visiem pasažieriem un dažādiem transporta veidiem. Padome nepiekrita Eiropas Parlamenta grozījumiem, tāpēc bija jāsāk tā sauktā samierināšanas procedūra. Panāktās vienošanās galvenie elementi pārsvarā atbilst Parlamenta sākotnēji izteiktajiem ierosinājumiem. Īpaši svarīgi ir tas, ka regula attieksies uz visiem regulārajiem iekšzemes pārvadājumiem un pārvadājumiem starp valstīm un dalībvalstis laikposmā līdz astoņiem gadiem varēs noteikt atbrīvojumus attiecībā uz regulārajiem reisiem un dažiem specifiskiem pakalpojumiem. Ja notiks negadījums, pasažieriem būs tiesības saņemt kompensāciju līdz EUR 220 000 par vienu pasažieri un EUR 1200 par bagāžas vienību. Turklāt pārvadātājiem ir jāsniedz nepieciešamā palīdzība saistībā ar negadījumu (pārtika, apģērbs un medicīniskā palīdzība), kā arī izmitināšana līdz divām naktīm. Kavēšanās gadījumā, ja tā pārsniedz 120 minūtes, vai brauciena atcelšanas gadījumā pārvadātājam jāpiedāvā pasažieriem iespēja turpināt braucienu vai mainīt maršrutu nokļūšanai galapunktā bez papildu piemaksas pasažierim vai iespēja saņemt atlīdzību biļetes cenas apmērā. Ja pārvadātājiem tas nebūs iespējams, tiem būs jāizmaksā kompensācija biļetes cenas apmērā un papildus jāmaksā 50 % no biļetes cenas. Vienošanās aizsargā arī personu ar invaliditāti un personu ar kustību traucējumiem tiesības. Iepriekš minēto iemeslu dēļ es pilnīgi atbalstu šā ziņojuma pieņemšanu.
Ian Hudghton
rakstiski. - Es atbalstu šo kompromisu par autobusu pasažieru tiesībām, kas garantē tiesības uz transportu, tiesības uz informācijas par braucienu pieejamību, autobusu pārvadātāju pienākumu organizēt obligātās mācības ar invaliditāti saistīto autobusu vadītājiem, tiesības uz kompensāciju par ratiņkrēslu bojājumiem, sūdzību izskatīšanas mehānismu attiecībā uz visiem pasažieriem, izveidojot neatkarīgu valsts struktūru regulas īstenošanai un sankciju piemērošanai.
Visos autobusu pārvadājumos, kuru maršruts ir 250 km vai vairāk, bez maksas būs pieejama īpaša palīdzība personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām - gan autoostās, gan brauciena laikā - un, ja nepieciešams, bezmaksas transports pavadoņiem.
Noteikumi par brauciena informācijas pieejamību un ar invaliditāti saistītas mācības autobusu vadītājiem ievērojami uzlabos situāciju, jo īpaši neredzīgo un vājredzīgo cilvēku situāciju.
Vienlīdzīga piekļuve transportam ir būtisks personas neatkarības priekšnoteikums. Bez vienlīdzīgas piekļuves transportam personas ar invaliditāti nevar doties uz darbu, iepirkties vai piedalīties kultūras un citās atpūtas aktivitātēs.
Lai gan tekstā nav ietverts viss, ko es vēlētos tajā redzēt attiecībā uz palīdzību pasažieriem ar invaliditāti un viņu tiesību stiprināšanu, es uzskatu, ka ir sperts svarīgs solis ceļā uz to, lai radītu iespēju visiem tiem pasažieriem, kas izmanto Eiropas pavadoņu suņus, pārvietoties visā Eiropas Savienībā, piemērojot viņiem tādus pašus nosacījumus, kādus piemēro pārējiem iedzīvotājiem.
Jarosław Leszek Wałęsa
Es atbalstu normatīvo rezolūciju par Samierināšanas komitejas apstiprināto kopīgo dokumentu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par autobusu pasažieru tiesībām un par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 2006/2004. Ņemot vērā stabilo izaugsmi šajā transporta nozarē, es uzskatu, ka ir svarīgi izstrādāt pasažieru aizsardzības tiesības, kas būtu piemērojamas visā ES un būtu vienlīdzīgas ar tām tiesībām, kas ir noteiktas citu transporta veidu pasažieriem, kā arī nodrošināt vienādus nosacījumus pārvadātājiem neatkarīgi no dalībvalsts transportlīdzekļu veida. Ņemot vērā to, ka šajās tiesībās īpaša uzmanība pievērsta personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām vajadzībām, šī iniciatīva pelna mūsu atbalstu. Ļoti būtiski ir tas, ka rezolūcijā ir noteiktas tiesības saņemt kompensāciju pasažieriem, kuriem nodarīti miesas bojājumi autobusu negadījumos. Šie nosacījumi nozīmē, ka pasažieriem būs tiesības uz kompensāciju nāves vai miesas bojājumu vai bagāžas nozaudēšanas vai bojājumu gadījumos, ja tie ir saistīti ar negadījumiem.
Artur Zasada
Es vēlos apsveikt Cancian kungu par paveikto darbu. Es priecājos, ka mums galu galā ir izdevies panākt vienošanos Samierināšanas komitejā. Mūsu galvenais sasniegums, protams, ir jautājums par pasažieru tiesībām uz kompensāciju un palīdzību, ja noticis negadījums, garantijas pasažieriem, ja notiek brauciena atcelšana un kavēšanās, un garantētas tiesības invalīdiem un pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām (PRM). Esmu īpaši gandarīts par to, ka pasažieri ar ierobežotām pārvietošanās spējām ir ietverti šajā dokumentā, kā jau minēju iepriekš, taču vienlaikus man ir pamatotas bažas šajā saistībā: attiecībā uz gaisa transportu - ne aviosabiedrības, ne lidostas precīzi nezina, kuri pasažieri ir jāuzskata par pasažieriem ar ierobežotām pārvietošanās spējām. Ir zināms, ka tāpēc, ka pārvadātāju un lidostu rīcībā nav šīs informācijas, tiek liegta palīdzība mātēm un tēviem, kas vieni ceļo ar maziem bērniem. Tāpēc es gribētu izteikt šādu lūgumu: neuzskatīsim, ka mūsu darbs ir pabeigts, nobalsojot par šo dokumentu plenārsēdē. Mums ir arī pienākums uzraudzīt, vai regula tiek pienācīgi īstenota.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Es vēlos sirsnīgi pateikties referentam par smago darbu, kas ir bijis ārkārtīgi efektīvs. Līdz šim nav bijis nekādu atbilstīgas aizsardzības garantiju tiem pasažieriem, kas ceļo ar autobusu, jo tas bija vienīgais transporta veids, uz kuru neattiecās neviens ES regulējums šajā jomā. Viens no jaunajiem elementiem, kas tiks ieviests, ir pasažieru tiesības pieprasīt kompensāciju saistībā ar negadījumu. Nākamie ārkārtīgi svarīgie punkti attiecas uz to, ka personām ar invaliditāti būs garantēta pārvadātāju palīdzība un ka pavadošā persona varēs ceļot bez maksas, kas ir daļa no šīm garantijām.
Neslēpšu to, ka man personīgi aktīva pienākuma uzņemšanās saskaņošanas procedūrā, kas pirmo reizi vēsturē notika saskaņā ar Lisabonas līgumu, bija ārkārtīgs izaicinājums. Sarunās, kas ilga līdz vēlam vakaram, mums kopā ar Cancian kungu izdevās gūt pārsvaru balsojumā par kompromisu, kas paredz, ka nosacījumi obligāti jāpiemēro maršrutiem, kuri pārsniedz 250 km. Jānorāda, un tas ir diezgan nozīmīgs aspekts, ka šī regula garantē 12 pamattiesības, jo īpaši attiecībā uz personām ar invaliditāti. Pašlaik mums būtu jāpievērš liela uzmanība atbilstīgai informācijas kampaņai nolūkā nodrošināt, lai Eiropas Savienības iedzīvotāji zinātu, kādas turpmāk būs viņu tiesības.
Anneli Jäätteenmäki
Varētu uzskatīt, ka tiesību akts par autobusu pasažieru tiesībām, par kuru mēs šodien balsosim, ir pieticīgs. Tomēr pēc ilgstošām domstarpībām panākt kompromisu ir labāk nekā nepanākt neko. Ir nožēlojami, ka regulas priekšlikums attiecas tikai uz tiem iekšzemes un pārrobežu autobusu maršrutiem, kuru garums ir vismaz 250 km. Šajā gadījumā uz Luksemburgu, Maltu un Kipru, piemēram, regula neattieksies vispār. Par neveiksmi varētu uzskatīt arī to, ka tiesību akts stāsies spēkā tikai pēc vairākiem gadiem. Četri vai pat, iespējams, astoņi gadi ir ilgs laiks, ja tas jāpavadā autobusu pieturās, gaidot jaunu tiesību aktu.
Protams, panāktajā kompromisā ir arī pozitīvi elementi. Atbilstīgi Padomes sākotnējai nostājai bija paredzētas tikai trīs pasažieru pamattiesības neatkarīgi no attāluma. Esmu gandarīta, ka galīgajā kompromisa tekstā ir noteiktas 12 pamattiesības un ka īpaša uzmanība ir pievērsta personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām vajadzībām. Regulas stāšanās spēkā atvieglos šo personu pārvietošanos, izmantojot autobusus. Vienlaikus regula viņiem piešķir lielākas tiesības nekā pārējiem pasažieriem.
Kad jaunais tiesību akts stāsies spēkā, dalībvalstīm būs jānodrošina efektīva un atbilstīga tās nosacījumu īstenošana. Tas attiecas ne tikai uz personām ar invaliditāti un personām ar ierobežotām pārvietošanās spējām, bet arī uz visiem pārējiem mūsu iedzīvotājiem, kas ceļo, izmantojot autobusus.
Marian-Jean Marinescu
Regula, par kuru mēs šodien balsojam, ir ļoti ievērojams sasniegums, jo pirmo reizi ar likumu būs aizsargātas to pasažieru tiesības, kuri ceļo ar autobusiem. Pēc smagām sarunām divu garu garumā Eiropas Parlamentam un dalībvalstīm ir izdevies panākt vienošanos par galvenajiem jautājumiem, kas nostiprinās to pasažieru tiesības, kuri izmanto šo transporta veidu. To vidū ir kompensācijas brauciena atcelšanas vai kavēšanās gadījumos, kompensācija par pazaudētu vai bojātu bagāžu, kā arī nosacījums, ka uzņēmumiem jāuzņemas atbildība un jāsniedz palīdzība, ja noticis negadījums. Regulā kā pamattiesības, ko piemēro neatkarīgi no attāluma, ir ietvertas personu ar invaliditāti un personu ar ierobežotām pārvietošanās spējām tiesības uz nediskriminējošu attieksmi un palīdzības saņemšanu, kā arī pasažieru tiesības saņemt informāciju pirms un pēc brauciena. Regula nav izvirzītas nekādas jaunas prasības tehniskā ziņā, bet ir pieprasīts, lai pārvadātāji uzņemtos atbildību par saviem pasažieriem.
Mēs ņēmām vērā arī pašreizējo ekonomisko situāciju un tās ietekmi uz tiem uzņēmumiem, kurus ietvers šīs regulas darbības joma, piedāvājot atkāpes no piemērošanas grafika uz četriem gadiem, kuru var vienu reizi atjaunot.
Manuprāt, šīs regulas stāšanās spēkā 2013. gadā palīdzēs sasniegt mūsu mērķi - saskaņot un stiprināt pasažieru tiesības ES līmenī neatkarīgi no tā, kādu transportu viņi izvēlas.
