Iškilmingas posėdis - Dalai Lama
Pirmininkas
Ponios ir ponai, šiandien Europos Parlamento posėdyje mums tenka didelgarbir malonumas sveikinti Jo Šventenybę Dalai Lamą Keturioliktąjį. Mes nekantriai laukiame, kad jūs pasidalintumėte su mumis mintimis apie Europos kultūrų dialogo metus ir šio dialogo reikšmę taikai ir tautų savitarpio supratimui.
2008 m. mes jau turėjome garbės čia sveikinti krikščionių, žydų ir islamo religijų atstovus, šiandien turime progą išklausyti svarbiausią budizmo atstovą. Jūsų Šventenybe, šiuo metu mūsų mintys vis sukasi apie kruvinų išpuolių Mumbajuje aukas ir apie Indijos, šalies, kurioje jūs gyvenate kaip tremtinys, žmones. Dvasiniai vadovai, kaip jūs, pasisakantys už dialogą, taiką ir susitaikymą, esant didiesiems iššūkiams, turi įnešti esminį indėlį į mūsų visuomenės gyvenimą.
Europos Parlamentas visada dėjo pastangas ginti žmogaus teises ir orumą. Kultūra ir laisvišpažinti religiją tiesiogiai susijusios su žmogaus tapatybe ir dėlto neatsiejamai susijusios su žmogaus orumu. Šiuo atžvilgiu Europos Parlamentas nuolat stengėsi atkreipti dėmesį į tibetiečių žmogaus teises.
Kai, Jūsų Šventenybe, 1988 m. Strasbūre sakėte kalbą Europos Parlamente, jūs kalbėjote apie Tibetui skirtą 5 punktų planą. Jūs mus taip pat aplankėte 2001 ir 2006 metais. Per tą laikotarpį Europos Parlamentas priėmkeletą rezoliucijų, kuriose buvo prašoma Kinijos Vyriausybės nedelsiant pradėti ne formalų, bet prasmingą dialogą ir gerbti Tibeto žmonių religinį tapatumą ir žmogaus teises. Europos Parlamento vardu norėčiau dar kartą pabrėžti, kad Europos Parlamentas pripažįsta Kinijos teritorijos, kuriai priklauso ir Tibetas, vientisumą. Tačiau mes visada ginsime tibetiečių tautos teisę į kultūrinį ir religinį tapatumą. Mes visada ginsime šią teisę.
(Plojimai)
Tai, kas vyko ir vyksta Lhasoje ir kituose miestuose nuo kovo 10 d., yra įrodymas, kad primygtinai reikia dialogo, per kurį būtų parengtas visiems pusėms priimtinas ir ilgalaikis sprendimas dėl pagarbos Tibeto kultūrai, religijai ir identitetui.
Dėl šių priežasčių esame labai sunerimę, kad 2002 m. prasidėjusios jūsų specialaus pasiuntinio ir Kinijos derybos iki šiol nedavjokių rezultatų. Mes aiškiai reiškiame savo lūkesčius, tikėdami, kad derybos ateityje atneš trokštamus rezultatus.
Kinija - svarbi valstybir svarbi Europos Sąjungos partnerė. Su Kinija mus saisto priedermatvirai ir nuoširdžiai palaikyti mums visiems bendras demokratijos, teisės, žmogaus teisių, žodžio laisvės vertybes, pagrįstas fundamentaliu žmogaus orumo gerbimo principu.
Ponios ir ponai, jeigu mes nustosime laikytis šių principų, išduosime patys save. Vakar šiuos principus aš taip pat išdėsčiau per pokalbį su Kinijos atstovu Europos Sąjungoje.
Jūs taip pat, Jūsų Šventenybe, prieš kelerius metus kalbėjote: visi mes privalome išmokti dirbti ne tik sau, savo šeimai ar savo tautai, bet ir visos žmonijos labui.
Jūs esate, Jūsų Šventenybe, įžymus dialogo šalininkas ir propaguotojas. Jūsų pozicija dėl jėgos nenaudojimo teikia puikų atsidavimo kilniam tikslui pavyzdį ir mums garbė, kad šiandien kalbate Europos Parlamente.
Dabar su didžiausiu malonumu kviečiu pasakyti mums kalbą.
(Plojimai)
Jo ŠventenybDalai Lama Keturioliktasis
Jūsų Ekscelencija, Pirmininke H. Pottering, garbingi Parlamento nariai, ponios ir ponai.
Man didelgarbšiandien kalbėti jums, esu dėkingas už pakvietimą.
Paskutinį kartą, kai čia buvau, kalbėjau tibetiečių kalba, paskui skaičiau vertimą anglų kalba. Jaučiau, kad tai laiko gaišinimas, todėl šiandien mano pareiškimas raštu jau išplatintas. Nekartosiu, kas jame pasakyta. Iš esmės jame yra keli žodžiai, kurių negaliu tinkamai ištarti, tai geriau jo neskaitysiu. Pagrindinius punktus paminėjau savo pareiškime raštu ir nenoriu jų kartoti.
Aš tik vienas žmogus iš 6 mln. žmonių. Manau, kad taip galvojantis kiekvienas žmogus nori gyventi laimingą ir pasiturimą gyvenimą.
Kaip žmogus, aš tikiu (daugybę metų daugelis mano bičiulių pritarmano pažiūroms ir nuostatoms), kad moderniaisiais laikais perdaug pabrėžiamos materialinės vertybės. Mes apleidome dvasios vertybes. Štai kodėl aš pastebėjau, kad, nepaisant pasiektų materialinių aukštumų, vis dar yra daug žmonių - net milijardierių - kurie asmeniškai nelaimingi.
Taigi vienas svarbiausių laimės ar džiaugsmo veiksnių susijęs su dvasios ramybe - ramia dvasia. Per didelįtampa, per daug įtarimų, per didelės ambicijos ir godumas, manau, yra veiksniai, naikinantys mūsų vidinę ramybę. Taigi, jeigu norime gyventi laimingą gyvenimą, yra prasmės rūpintis dvasios vertybėmis.
Šias vidines vertybes nebūtinai įgyjame iš religijos, aš jaučiu, kad tai biologinis veiksnys, kurį mes jau turime: širdingumas, atsakomybės jausmas, bendrumo jausmas. Biologinis veiksnys jau yra, nes esame socialiniai gyvūnai.
Tai aš dažnai vadinu "pasaulietine etika", nes ji yra mūsų laimingo gyvenimo, mūsų vidinės ramybės pamatas. Paprastai sakau, kad tam skatinti reikia pasitelkti pasaulietinius metodus: tai reiškia vadovautis sveiku protu, bendra patirtimi ir paskutiniais moksliniais atradimais.
Dvasios ramybitin svarbi net ir mūsų fizinei sveikatai. Norėčiau tai pailiustruoti nedideliu pavyzdžiu iš savo patirties. Man neseniai dartulžies pašalinimo operaciją. Taigi, lyginant su buvusiu mano apsilankymu čia, mano veidas tas pats, bet vienu organu jau turiu mažiau. Tačiau nuo to laiko jaučiuosi labai gerai, esu gana sveikas.
(Juokas)
Kalbant rimtai, per operaciją ir po jos buvo kelios gana rimtos komplikacijos. Paprastai tulžies pašalinimas trunka 15-20 minučių, bet man užtruko tris valandas - dėl komplikacijų. Tačiau po operacijos per savaitę aš visiškai atsigavau. Dėl to gydytojai buvo šiek tiek sutrikę. Pasakiau jiems, kad neturiu ko nors ypatinga. Neturiu stebuklingų galių. Nei gydymo galių. Jei turėčiau galių daryti stebuklus arba gydymo galių, man visai nebūtų reikėję chirurginės operacijos. Pats faktas, kad man atlikta chirurginoperacija, reiškia, kad aš neturiu stebuklingų galių, ar ne? Bet iš tikrųjų galvoju, kad dvasios ramybbuvo vienas iš greito gijimo veiksnių.
Taigi pirmoji mano priedermyra žmoniškųjų vertybių aukštinimas.
Antroji - religinės harmonijos skatinimas. Tuo atžvilgiu - turiu omenyje dvasios ramybę - visos pagrindinės religijos moko, kaip puoselėti vidinę ramybę. Ypač tada, kai susiduriame su sunkiomis situacijomis arba beviltiškumu, tikėjimas teikia vidinės stiprybės ir vilties.
Taigi visos pagrindinės religinės tradicijos iš esmės susijusios su dviem kategorijomis: teistinėmis religijomis ir neteistinėmis. Budizmas priklauso neteistinių religijų grupei. Budizmas ir džainizmas sudaro Indijos religinių tradicijų dalį. Skirtingos filosofijos, skirtingi būdai ir principai galiausiai susitelkia ties tuo pačiu idėjiniu turiniu, ta pačia praktika mylėti savo artimą, užjausti ir paguosti, atleisti, siekti laimės ir drausminti save.
Taigi visos pagrindinės religinės tradicijos turi tą patį potencialą, bet susijusios su įvairių vietovių ir tautų skirtingu dvasiniu mentalitetu. Mums reikia skirtingų priemonių suprasti kitą mentalitetą. Egzistuoja ir teistinė, ir neteistinfilosofija: viena kitą neigia, bet tai neturi reikšmės. Iš tikrųjų šios filosofijos turi reikšmę, bet svarbesnis dalykas yra realus tikslas, realus idėjinis turinys. Tuo atžvilgiu visų religinių tradicijų yra tas pats idėjinis turinys, ta pati praktika ir tas pats poveikis.
Todėl harmonija tarp skirtingų religinių tradicijų visiškai įmanoma. Bet net dabar - ne tik praeityje, bet dar ir šiandien - vis dar kyla religinių konfliktų. Taigi turime imtis specialių pastangų harmonijai tarp religijų skatinti.
Tai galbūt ir nesusiję su dalyko esme, bet aš tarp Parlamento narių matau daug moterų. Mano įsitikinimu (ir aš tai kalbu ne tam, kad pataikaučiau joms), žmonijos istorijoje, ypač ankstyvaisiais laikotarpiais, nebuvo lyderių koncepcijos. Visi šeimos nariai, visi bendruomenės nariai dirbo kartu medžiodami ar rinkdami vaisius ir viską lygiomis dalijosi. Ėmus daugėti gyventojų, prasidėjo vagystės, bauginimas, priekabiavimas ir kiti panašūs dalykai. Atsirado sąlygos formuotis lyderio koncepcijai.
Tuo metu protas nebuvo svarbu. Svarbu buvo fizinjėga - kaip ir kitiems gyvūnams. Štai kodėl, manau, ėmviešpatauti vyrai.
Pagaliau per mokslą ir švietimą, smegenys vystėsi ir tapo svarbesnės už fizinę jėgą. Taigi vyrai ir moterys įgijo panašią įtaką. Ir štai čia matome tiek daug Parlamento narių moterų. Kai kurios gana gražios.
(Juokas, plojimai)
Taigi, kaip minėjau anksčiau, mūsų amžiuje, mūsų laikais, turime skatinti žmones užjausti vieni kitus, dovanoti vieni kitiems meilę ir širdingumą. Tuo atžvilgiu, manau, dėl biologinių veiksnių moterys turi daugiau jautrumo kitų skausmui atjausti. Ar jūs pritariate?
(Šūksniai "taip")
Manau, kad turėčiau užduoti šį klausimą vyrams, o ne moterims.
Aš neturiu daug laiko, bet jums papasakosiu trumpą istoriją. Vieną kartą ilgai - aštuonias ar devynias valandas - naktį skrisdamas iš Indijos į kitą šalį, aš stebėjau vyrą ir moterį su dviem nedideliais vaikais - vienam šešeri ar septyneri metai, kitas - visai mažas.
Ir taip visą naktį tas mažasis kėlrūpesčių tėvams. Iš pradžių tėvas taip pat rūpinosi mažuoju berniuku ar mergaite. Paskui, po dviejų ar trijų valandų, tėvas užsnūdo ir miegojo. Tačiau motina tuos išdykėlius prižiūrėjo visą naktį. Ji pildvisus jų norus. Rytą pastebėjau, kad jos akys paraudusios. Tai tik vienas pavyzdys. Moteris turi daugiau jautrumo kitų žmonių skausmui.
Štai todėl šiuo metu mums reikia ne tik miklaus proto ir idėjų, bet ir širdingumo. Tokiais laikotarpiais, manau, moterims tenka ypatingas vaidmuo. Dėl to esu labai laimingas matydamas čia tiek daug moterų. Apie tai aš kalbėjau daugeliu progų ir dabar norėjau pasidalinti tomis mintimis su jumis.
Dabar prie Tibeto problemas.
(Plojimai)
Iš esmės kai kurie oficialūs Kinijos pareigūnai vertina mūsų veiklą, kaip separatistų sąjūdį, bet taip nėra. Tai absoliučiai neteisinga. Visi žino, kad mes siekiame tikros autonomijos, įeidami į Kinijos Liaudies Respublikos sudėtį, tai atitinka mūsų interesus. Tibetas materialiai atsilikęs - nors dvasia jis pirmauja - taigi dabar kiekvienas tibetietis nori, kad Tibetas būtų modernus. Dėl materialinės gerovės mūsų interesas priklausyti didelės valstybės - Kinijos Liaudies Respublikos - sudėčiai.
Taigi pirmiausia noriu aiškiai pasakyti, kad mes nesame separatistų sąjūdis. Tam tikros teisės, kurių mes reikalavome iš Kinijos oficialių pareigūnų, garantuojamos arba minimos jų konstitucijoje kaip ir tam tikros tautinių mažumų teisės.
Dar vienas dalykas, kurį noriu paaiškinti mūsų šalininkams: kai jūs reiškiate paramą arba nerimą dėl Tibeto, kai kurie kinai mano, kad tai nukreipta prieš Kiniją. Tai absoliuti netiesa. Iš tikrųjų mes mėginame prisidėti prie harmoningos visuomenės kūrimo, stabilumo, vienybės. Akivaizdu, kad tai susiję su sveiku protu ir bendra patirtimi: kaip galima skleisti vienybę ir harmoniją sėjant baimę ir šaudant pabūklams? Čia nėra jokios logikos. Tikroji harmonija, vienybateina tik su pasitikėjimu, savitarpio pagarba.
Leiskite pateikti pavyzdį. Kadangi nesiekiame nepriklausomybės, mes griežtai laikomės nesmurtinės kovos principų; kai kurie mūsų bičiuliai iš Xinjiang, taip pat kovojantys už savo teises, dabar mano, kad mūsų politika veiksmingesnė.
Kai prieš daug metų buvau susitikęs su Xinjiang žmonėmis - dabar negaliu prisiminti jų vardų - jie iš tikrųjų kovojo už nepriklausomybę ir prireikus naudojo smurtą. Tai jų požiūris. Tuomet aš sakiau šiems žmonėms, kad mes, tibetiečiai, nesiekiame atsiskirti ir griežtai laikomės nesmurtinės kovos metodų.
Dabar vis daugiau Xinjiang žmonių sutinka, kad mūsų užimta realistinpozicija yra geriausia. Mūsų požiūris suteikia drąsos tiems žmonėms, kurie anksčiau ėjo smurto keliu ir dėl to mus smerkė.
Mes padedame kurti sveiką, harmoningą visuomenę.
Taigi mes ir mūsų rėmėjai nėra nusistatę prieš kinus, Kiniją arba Kinijos Vyriausybę. Iš esmės mes jiems padedame. Akivaizdu, kad totalitariniams režimams būdinga daug blogybių: tai uždara visuomenė, nėra žodžio laisvės, nėra spaudos laisvės. Taigi kyla sunkumų.
Štai vienas tibetiečių posakis: "Jeigu tu tikrai artimas draugas, tuomet atskleisk savo draugui jo ydas". Taigi savaime suprantama, kad Europos Sąjungai labai svarbu palaikyti artimus ryšius su Kinijos Liaudies Respublika, bet taip pat jūs turite atskleisti jai jos ydas ir daromas klaidas.
Dabar man jau liko visai mažai laiko. Vakar aš susitikau su kai kuriomis paramos Tibetui grupėmis, kurioms priklauso Europos Parlamento nariai. Jie man pasakplanuoją badauti 24 valandas. Jeigu kai kurie iš šių žmonių ketina praktikuoti badavimą, tai labai gerai. Aš tai labai vertinu. Mano reakcija buvo betarpiška: mes taip pat ketiname badauti. Aš, kaip budistų vienuolis, po priešpiečių daugiau nebevalgau. Bet pagalvojau, kad būtų praktiškiau pradėti badauti po pusryčių. Taigi šįryt aš pradėjau badauti po pusryčių. Man, kaip budistų vienuoliui, pusryčiai yra labai šventas dalykas: visada valgau, kai prabundu, nes tuomet visada jaučiuosi alkanas. Dabar pavalgiau pusryčius ir iki rytdienos pusryčių aš badausiu, palaikydamas jūsų apsisprendimą.
Labai jums ačiū.
(Rūmuose visiems atsistojus kilo ovacijos)
Pirmininkas
Jūsų Šventenybe, jūs įkūnijate dialogą. Jau 29 metus dirbu Europos Parlamente, bet niekada nesusidūriau su situacija, kad išėjęs į tribūną kalbėtojas pradėtų su Parlamentu dialogą. Jeigu bet kas pasaulyje - taip pat ir Kinijos Vyriausyb- turi abejonių dėl to, kad esate asmenybė, įkūnijanti dialogą, jūsų kalba šiandien - puikus įrodymas, kad tikrai puikiai gebate suasmeninti dialogą.
(Garsūs ir ilgi plojimai)
Europos Parlamento vardu turiu garbės padėkoti, kad šiandien esate su mumis, taip pat džiaugiuosi, kad vėl esate sveikas. Jūs įrodėte, kad pasveikote po operacijos, bet mums niekada į galvą nedingtelėjo mintis, kad galite pasidalyti savo patirtimi su mumis. Tai rodo jūsų pasitikėjimą Europos Parlamento nariais. Jūs aiškiai išdėstėte savo politinę programą, taip pat pasiuntėte aiškų signalą kaip žmogus. Europos Parlamento vardu noriu padėkoti jums už visas šias idėjas, taip pat dėkojame jums už puikų sąmojį.
Manau, kad dabar mūsų pareiga, brangūs kolegos, padėti Jo Šventenybei Dalai Lamai Keturioliktajam užtikrinti, kad jo tėvynainiai, Tibeto žmonės, turėtų ateitį ir galėtų gyventi ir puoselėti savo kultūrą ir religiją. Jūsų Šventenybe, Europos Parlamentas yra su jumis. Ačiū už dalyvavimą, ačiū už jūsų kalbą.
