3. Rusko: útoky proti obrancom ľudských práv a súdne konanie vo veci vraždy Anny Politkovskej
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je rozprava o šiestich návrhoch uznesení o Rusku
Marios Matsakis
autor. - Vážená pani predsedajúca, Rusko je jedným z najvýznamnejších obchodných partnerov EÚ. Okrem iného pokrýva dodávkami veľkú časť energetických potrieb členských štátov EÚ. Dnešné Rusko navyše nie je tým, čím bývalo. Z tohto hľadiska máme radosť, lebo Rusku z celého srdca želáme, aby bolo modernou a demokratickou krajinou, s ktorou môžeme spolupracovať na podpore svetového mieru a prosperity. Naše želania a teraz aj budovanie našej dôvery sú, nanešťastie, otrasené porušovaním ľudských práv a nerešpektovaním zásad právneho štátu, ktoré v Rusku naďalej pretrvávajú, aj keď v oveľa menšej miere. Dobrým príkladom je absolútne neprijateľný spôsob, akým ruské orgány riešia celý prípad brutálnej vraždy Anny Politkovskej z roku 2006.
Týmto návrhom uznesenia vyzývame ruskú vládu, aby urobila maximum na zabezpečenie toho, aby cesta k demokratickým reformám, na ktorú Rusko vykročilo, a následná spolupráca s EÚ neboli ohrozené neustále sa objavujúcim porušovaním ľudských práv v krajine.
Józef Pinior
autor. - (PL) Vážená pani predsedajúca, včera tu na slávnostnom udeľovaní Sacharovovej ceny vystúpila pani Elena Bonnerová, ktorá prišla so svojou dcérou Tatianou Jankelevičovou. Jej slová tu dnes ešte stále znejú. Boli to skutočne významné slová, ktoré obsahovali odkaz pre dnešnú Európu a pre dnešný svet od niekoho, kto prežil totalitný režim v Rusku a predstavuje skutočný hlas Ruska v dnešnom svete.
Nás v Európskom parlamente trápi súčasná situácia v tejto obrovskej krajine. Právnici a obrancovia ľudských práv sú prenasledovaní, zastrašovaní a ohrozovaní násilím a žijú v strachu o svoje životy. Toto všetko je súčasťou súčasného politického systému Ruska.
Dňa 4. decembra 2008 polícia prehľadala archívy v kanceláriách organizácie Memorial, významnej organizácie pre ľudské práva, ktorá sa zaoberá evidenciou zločinov totalitarizmu. Musím priznať, že si neviem predstaviť dôvody, pre ktoré ruské úrady zhabali vybavenie patriace organizácii Memorial, jej počítače a záznamy z obdobia gulagov. Neprichádza mi na um žiadne vysvetlenie, prečo by tieto údaje mohli ohrozovať verejný poriadok v modernom Rusku.
Trápi nás aj súdny proces s vrahmi Anny Politkovskej. Očakávame nielen presné objasnenie toho, kto spáchal tento zločin, kto je zaň zodpovedný a na koho príkaz sa vykonal, ale aj to, že súd vysvetlí všetky okolnosti tejto šokujúcej vraždy. Preto by mal byť proces sprístupnený novinárom a médiám a každému, kto ho chce sledovať.
Myslím si tiež, že základné dohody Európskej únie a Ruska by mali obsahovať doložku o ľudských právach. Skutočné Rusko je také, ako ho včera v Európskom parlamente opísala pani Bonnerová.
Erik Meijer
Vážená pani predsedajúca, po roku 1991 bolo Rusko na chvíľu krajinou otvorených rozdielov v politických názoroch a politickej diskusie so systémom mnohých strán a rôznymi názormi na budúcnosť. Toto najdemokratickejšie obdobie nanešťastie sprevádzali aj neschopnosť v oblasti správy, neriadená privatizácia a korupcia. Chaotické obdobie za čias vlády prezidenta Jeľcina v 90. rokoch minulého storočia vytvorilo prostredie pre návrat k silnej a ústrednej autorite bez výrazného priestoru pre opozíciu alebo kritickú investigatívnu žurnalistiku.
Na rozdiel od obdobia komunizmu sa teraz síce zúčastňujú volieb rôzne strany, moc je však opäť sústredená v rukách jednej strany, ostatné strany sú systematicky sabotované a vedúci predstaviteľ vládnucej strany glorifikovaný. Veľká časť verejnej mienky stojí za týmto vodcom a nemá čas na kritiku, alternatívy ani na oponovanie. Takto to aj zostane, keďže z Ruska sa vďaka vývozu zemného plynu a ropy stala bohatá a úspešná krajina, v dôsledku čoho sa priestor pre skutočnú demokraciu výrazne zúžil.
Odporcovia súčasnej prevažujúcej verejnej mienky upozorňujú na obrovskú priepasť medzi bohatými a chudobnými, vysoký stupeň utajovania, netolerantnosť, obmedzené práva autonómnych oblastí, zaobchádzanie s národnostnými menšinami, násilie na severnom Kaukaze, zanedbávanie hospodársky slabých regiónov, násilie voči brancom, diskrimináciu homosexuálov, beztrestnosť niektorých vrahov, jednostranný stranícky výber polície a justície a obmedzenie slobody mimovládnych organizácií a médií.
Naše sympatie nevyhnutne patria kritikom. Môžeme im pomôcť tak, že pôjdeme príkladom a podporíme aktivistov za ľudské práva v boji proti zmiznutiam, zastrašovaniu, utajovaniu a zabíjaniu. Krajiny s dobre fungujúcou parlamentnou demokraciou v praxi nevedomky prispievajú k pravému opaku.
Kritikom nepomôžeme postavením protiraketového štítu alebo podporou snáh Gruzínska o okupovanie Abcházska a Južného Osetska. Tieto kroky sa totiž považujú za akt nepriateľstva a majú za následok iba podporu pána Putina. Nepomôžeme im ani zatváraním očí pred porušovaním ľudských práv v Rusku, lebo potrebujeme zemný plyn a ropu. Uznesenie správne hovorí, že v našich kontaktoch s Ruskom by sa mali stať prioritou ľudské práva, zásady právneho štátu a demokracia.
Tunne Kelam
autor. - Vážená pani predsedajúca, táto rozprava sa mala konať už dávno. Stále opakujeme výraz "vzájomná závislosť". Táto vzájomná závislosť sa však netýka iba energetiky a obchodu, ale aj hodnôt, spravodlivosti, ľudskej dôstojnosti a pravdy. Rusko sa zaviazalo k týmto hodnotám pri vstupe do Rady Európy.
Táto rozprava by nám mala pripomenúť našu spoločnú zodpovednosť za alarmujúci úpadok v oblasti demokracie a ľudských práv v Rusku.
Dňa 3. decembra 2008 poslalo 17 ruských skupín pre ľudské práva Európskej únii spoločné stanovisko. V stanovisku sa uvádza, že reakcia Európy na udalosti v Rusku a na vzťahy Ruska so susednými štátmi ako Ukrajina a Gruzínsko nebola primeraná. EÚ sa nepodarilo zaviazať Moskvu k rovnakým štandardom, aké vyžaduje od ostatných partnerov. Na záver sa v stanovisku uvádza, že práve toto zlyhanie umožnilo ruským úradom hrubo porušovať ľudské práva a medzinárodné právo.
Včera nám pani Elena Bonnerová odovzdala podstatu odkazu Andreja Sacharova: robte, čo musíte, robte, čo vám prikazuje svedomie. Ak tak neurobíme, hrozí riziko, že sa budeme podieľať na likvidácii spravodlivosti a ľudských práv v našom susedstve, kým sa budeme pragmaticky snažiť zabezpečiť pre seba dodávky energie.
Môžeme to zmeniť? Všetci tí, ktorí zažili brutalitu a zdanlivú všemocnosť sovietskeho totalitarizmu, vás môžu ubezpečiť, že to môžeme zmeniť, ak budeme svoje vlastné hodnoty brať vážne. Rusi si zaslúžia rovnaké hodnoty a spravodlivosť ako my.
Ewa Tomaszewska
Vážená pani predsedajúca, v Rusku sa vraždy a atentáty naďalej využívajú ako prostriedky na umlčanie aktivistov za ľudské práva a ľudí, ktorí zmýšľajú inak.
Dňa 28. októbra boli v Moskve zavraždení pán Otto Messmer SJ, predstavený ruského rádu jezuitov, a pán Victor Betancourt SJ, ktorý pochádzal z Ekvádoru. Dňa 31. augusta bol zavraždený Magomed Jevlojev. Boli uskutočnené pokusy o zavraždenie Achmeda Kotijeva, Zuraba Cečojeva, Dimitrija Krajuchina, Stanislava Dmitrijevského a Kariny Moskalenkovej. Dňa 4. decembra zorganizovali ruskí prokurátori prehliadku kancelárií organizácie Memorial, pri ktorej bola zabavená databáza s podrobnými údajmi o tisíckach obetí stalinizmu.
Súdne procesy v súvislosti s vraždou Anny Politkovskej a Alexandra Litvinenka poukazujú na to, že ruské úrady sa snažia zabrániť spravodlivému výsledku a tiež tomu, aby sa svet dozvedel, kto tieto vraždy nariadil. Zatýkanie pokojných demonštrantov a šikanovanie brancov je v Rusku bežnou praxou.
Dôrazne protestujem proti porušovaniu ľudských práv v Rusku. Vyzývam ruské úrady, aby prestali prenasledovať aktivistov za ľudské práva.
Michael Gahler
Vážená pani predsedajúca, svoj záujem o spoluprácu s Ruskom sme vyjadrili pri mnohých príležitostiach. Máme záujem o hospodársku výmenu a politický dialóg s krajinou. Európa a Rusko sa navzájom potrebujú. O to viac nás znepokojuje vývoj v oblasti zásad právneho štátu a demokracie v krajine, ktorej obyvatelia už toľko desaťročí trpeli pod sovietskou diktatúrou.
Od nástupu Vladimíra Putina do úradu vykazujú všetky demokratické ukazovatele negatívny vývoj: sloboda tlače a médií, sloboda slova, zhromažďovania a združovania - a to nie iba pre politické strany - nezávislosť súdov a rešpektovanie menšín.
Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu pri viacerých príležitostiach odsúdil Rusko, čo je deprimujúcim dôkazom situácie v oblasti ľudských práv v krajine. Jedna z vecí, ktorú dokazuje prehľadanie výskumného a informačného strediska Memorial v Petrohrade dňa 4. decembra, je očividná snaha terajších vedúcich predstaviteľov štátu zbaviť sa stalinistického dedičstva v krajine a bagatelizovať hrôzy stalinizmu. Nepredstavuje to dobrý základ pre vývoj demokratickej spoločnosti, ktorý je podmienený úspešným hospodárskym a sociálnym rozvojom v krajine, ani pre dôveru európskych susedov Ruska ako spoľahlivého a mierumilovného partnera.
Je v spoločnom záujme nás všetkých, aby sme presadzovali návrat zásad právneho štátu a demokracie v Rusku vo všetkých kontaktoch s vládou, občianskou spoločnosťou a podnikateľským sektorom.
Janusz Onyszkiewicz
v mene skupiny ALDE. - (PL) Vážená pani predsedajúca, Rusko je pre nás veľmi dôležitým partnerom, preto sa nemôžeme nezaujímať o to, čo sa v krajine deje. Počas komunizmu nebola problémom sloboda slova, ale sloboda po prehovorení. Zdá sa, že v súčasnosti je situácia ešte horšia. Nie je ohrozená iba sloboda, ale samotné životy občanov.
Uznesenie zdôrazňuje početné a šokujúce atentáty na aktivistov za ľudské práva alebo na ľudí, ktorých národné alebo miestne úrady z iných dôvodov považovali za nepohodlných. Ľudia zodpovední za tieto vraždy buď môžu zmiznúť z krajiny, ako to bolo v prípade vrahov Anny Politkovskej, alebo sa môžu skryť za svoje parlamentné výsady, ako to je v prípade vrahov Alexandra Litvinenka. Táto alarmujúca situácia znamená, že bude pre nás ťažké pristupovať k Rusku ako ku krajine, ktorá má skutočnú vôľu dodržiavať základné zásady právneho štátu.
Mikel Irujo Amezaga
Ospravedlňujem sa za predošlý zmätok týkajúci sa môjho príspevku.
Ľudské práva a sloboda sú najdôležitejšími piliermi Európskej únie a musia byť aj základom nášho dialógu s Ruskom.
Zoznam násilností sa, žiaľ, stále predlžuje a ťažkosti aktivistov za ľudské práva pri práci sa taktiež každým dňom zväčšujú.
Počas posledných mesiacoch došlo okrem mnohých iných udalostí k niekoľkým porušeniam ľudských práv. Došlo k útoku na dom Stanislava Dmitrijevského, poradcu Nadácie Nižného Novgorodu na podporu tolerancie. Ozbrojení vojaci uniesli a zbili ingušského obhajcu ľudských práv Zuraba Cečojeva. Príbuzní právnika pre oblasť ľudských práv Iliasa Timiševa boli zadržaní, vypočúvaní a zle sa s nimi zaobchádzalo.
Rád by som vám pripomenul, že španielska vláda minulý týždeň dňa 12. decembra rozhodla o vydaní Murata Gasajeva do Ruska. Pána Gasajeva, ruského občana pochádzajúceho z Čečenska, zadržala ruská tajná služba v roku 2004 a podľa Amnesty International ho tri dni mučila.
Pán Gasajev utiekol do Španielska, kde sa v roku 2005 snažil získať azyl. Jeho žiadosť bola zamietnutá na základe tajnej správy vypracovanej španielskymi úradmi, ku ktorej nemal prístup ani pán Gasajev, ani jeho právnik.
Španielsko je signatárom Dohovoru proti mučeniu a vydanie pána Gasajeva sa zakladá na diplomatických ubezpečeniach Ruska, že tak urobí tiež.
Mnohé správy organizácií pre ľudské práva opakovane vyjadrili obavy z používania mučenia v Ruskej federácii, najmä v republikách severného Kaukazu ako Čečensko a Ingušsko.
V prípade vydania pána Gasajeva hrozí veľmi vážne riziko, že bude vo väzbe v Rusku podrobený mučeniu a inému zlému zaobchádzaniu.
Na záver- teraz využívam minútu rečníckeho času navyše, ako sme sa dohodli - chcem zopakovať slová pána Horáčka, kolegu z našej skupiny. V júli nám pripomenul, že Michail Chodorkovskij a Platon Lebedev, odsúdení v kauze Jukos, sú vo väzení v meste Čita na Sibíri. Sú tam uväznení aj ďalší ľudia.
Preto chcem požadovať, aby sme spravili všetko, čo je v našich silách, v záujme zabezpečenia ich prepustenia, a podporili Rusko, aby sa sloboda názoru a sloboda tlače stali v tejto krajine skutočnosťou a aby Rusko nebránilo mimovládnym organizáciám v práci. Pre našu spoločnú budúcnosť v Európe sú všetky tieto faktory veľmi dôležité.
Andrzej Tomasz Zapałowski
Vážená pani predsedajúca, na ruskú vládu sa dnes opäť zniesla vlna kritiky za tolerovanie a niekedy dokonca podnecovanie činností veľmi vzdialených zásadám občianstva, ktoré sú základom každej civilizovanej krajiny. Obyvateľov Ruska pobúrilo, že sa konali únosy, ohrozovanie, ba dokonca aj vraždy aktivistov za ľudské práva. Zároveň sa však ruská vláda teší výraznej podpore v Rusku aj napriek brutálnemu postupu proti opozícii.
Väčšina Rusov má rada silné, dokonca bezohľadné vedenie. Rusi chcú opäť vybudovať ruskú ríšu bez ohľadu na spôsob, akým sa tento cieľ dosiahne. Európa predstiera, že nič nevidí, pretože hospodárske záujmy sú, samozrejme, najdôležitejšie. Veľká časť obyvateľov Ruska si želá pripojenie bývalých sovietskych republík k Rusku, dokonca aj tých, ktoré sú dnes súčasťou Európskej únie. Toto predstavuje ešte závažnejší problém než porušovanie ľudských práv v Rusku. My však aj napriek tomuto väčšiemu nebezpečenstvu naďalej mlčíme.
Kathy Sinnott
v mene skupiny IND/DEM. - Vážená pani predsedajúca, Rusko je najväčším, najbližším a vzhľadom na naše obchodné vzťahy aj jedným z najdôležitejších susedov EÚ. Preto je pre Európu dôležité, čo sa deje v Rusku. Čo sa stane v Rusku, má na Európu veľmi veľký vplyv. Z týchto dôvodov a aj z dôvodu porušovania uvedených ľudských práv je toto uznesenie veľmi dôležité.
Chcela by som zdôrazniť skutočnosť, že som sa tu v budove Parlamentu v Štrasburgu stretla s Garym Kasparovom, keď kandidoval na ruského prezidenta. Prišiel ako vážený hosť počas kandidatúry. Pán Kasparov nám dokonca vo svojej pozícii objasnil, že postoj Kremľa voči politickej aktivite znamená, že s ním zaobchádzajú ako s človekom vyvíjajúcim podvratnú činnosť, ako so zločincom, s ktorým možno zaobchádzať hrubo a ktorý stále čelí riziku zatknutia a riziku zatknutia svojich stúpencov. Zažil teda veci, o ktorých tu dnes hovoríme.
Tento druh aktivity niekedy presahuje hranice Ruska a niekedy preniká dokonca aj do EÚ. Pri nedávnej návšteve Výboru pre petície v Bulharsku nám bulharská ortodoxná cirkev, ktorá v Bulharsku čelí vážnemu prenasledovaniu, povedala o vplyve Ruska v jej situácii.
Musíme zabudnúť na úvahy o obavách o bezpečnosť dodávok energie, pre ktoré sa náš postoj voči Rusku zmierňuje a pre ktoré okolo neho chodíme po špičkách. Musíme k Rusku prehovoriť pevne a jasne a upozorniť ho, že je členom Rady Európy a signatárom Európskeho dohovoru o ľudských právach a dohody zo Štrasburgu, a musíme trvať na dodržiavaní zásad demokracie a ľudských práv v Rusku a aj za jeho hranicami.
Bernd Posselt
(DE) Vážená pani predsedajúca, problémy so zásadami právneho štátu v Rusku nie sú ojedinelé vývojové chyby, ale rakovina, ktorá sa systematicky rozširuje. Nachádzame sa v druhej fáze Putinovej éry s pánom Medvedevom ako výstavnou figurínou, pričom tretia fáza sa pripravuje.
Pán Putin začal svoju prvú fázu druhou vojnou s Čečenskom, útokom na malú krajinu, ktorý hraničil s genocídou a ktorý bol vyvolaný obrovským koloniálnym záujmom o nerastné bohatstvo krajiny. Odvtedy sa záležitosť vyhrotila, zásady právneho štátu a sloboda tlače sú potláčané, ochrancovia ľudských práv ako Karina Moskalenková sú sledovaní celou cestou až sem do Štrasburgu, hlavného mesta Európy. Zaznamenali sme absolútny nedostatok pokroku a, ako som už povedal, nielen ojedinelé vývojové chyby, ale systematickú stratu zostávajúcej trošky demokracie a zásad právneho štátu.
Európska únia preto musí pri rokovaniach o dohode prejaviť oveľa viac rozhodnosti. Dlhujeme to ľuďom ako Anna Politkovská, Alexander Litvinenko a mnohým iným, ktorí umreli, pretože sa odvážili skúmať tieto vývojové chyby alebo nazvať veci pravými menami.
Každý, kto v Rusku o tejto záležitosti otvorene hovorí, vystavuje svoj život riziku a zakaždým sa hovorí o tajomnom a neprehľadnom pozadí. Preto sme my, ktorí žijeme slobodne a relatívne v bezpečí, povinní zabezpečiť, aby sa okolnosti napokon objasnili, a urobiť v Parlamente aspoň to, čo sa dá, teda hovoriť s ruskými vládnymi predstaviteľmi jasne a otvorene. V konečnom dôsledku to je jediný jazyk, ktorému rozumejú, ako povedala včera vo svojom dojímavom prejave pani Elena Bonnerová.
Nasledujme príklady takých odvážnych ľudí ako Elena Bonnerová a Andrej Sacharov a prestaňme s pokrytectvom a klamaním samých seba. Povedzme si veci na rovinu. Bola by to najlepšia služba, akú môžeme obyvateľom Ruska poskytnúť.
John Bowis
Vážená pani predsedajúca, pred dvoma rokmi bola zavraždená Anna Politkovská. Bola zastrelená doma, vo výťahu domu, v ktorom bývala. Vedľa nej bola položená zbraň. Stalo sa to za bieleho dňa. Otázka vtedy znela: "Kto stlačil spúšť?" Odvtedy otázka znie: "Kto ťahal za nitky, ktoré pohli rukami, aby stlačili spúšť?" Bola to vražda v štýle mafie, ona však o mafii nikdy nepísala. Písala iba o ruskej vláde a jej konaní v Čečensku. Bolo to varovanie - varovanie ostatným slobodomyseľným novinárom, aby sa nezaujímali o autoritársky výkon moci.
Toto varovanie bude mať úspech, ak si globálna mienka a jasný odkaz inštitúcií EÚ nevynútia náležité súdne konanie a odhalenie tých, ktorí vydali príkazy. Anne Politkovskej nemôžeme vrátiť život, ale môžeme učiniť zadosť spravodlivosti. Môže sa stať symbolom slobody a nie symbolom útlaku. Musíme sa spojiť, aby sme dosiahli tento cieľ.
Paulo Casaca
(PT) Vážená pani predsedajúca, o chvíľu ukončíme mimoriadne dôležitú rozpravu, ktorá, ako už niekto povedal, sa mala konať už veľmi dávno. Rusko je pre nás dôležité vo všetkých oblastiach, najmä však ako krajina, v ktorej sa musia dodržiavať ľudské práva. Tieto ľudské práva nevyhnutne zahŕňajú odmietanie xenofóbie a homofóbie. Chcem vyzvať všetkých poslancov, aby v návrhu uznesenia zabezpečili explicitnú zmienku o týchto dvoch pliagach, ktoré sa v Rusku vyskytujú a ktoré návrh uznesenia oprávnene takto nazýva, a aby nedovolili odstránenie zmienky o nich.
Zbigniew Zaleski
(FR) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, v uznesení sa priamo spomínajú odsúdeniahodné činy.
Toto uznesenie nesmie byť naliehavým uznesením, ale permanentnou výzvou adresovanou ruským orgánom, keďže odsudzujeme ich perzekučné spôsoby. Toto uznesenie je výzvou pre obyvateľov Ruska, militantov a ruských hrdinov, ktorí budú bojovať za slobodu, až kým sa nikto nebude musieť báť popravy za uplatnenie práva na slobodu prejavu.
Myslím, že by sme mali našu výzvu sprostredkovať v rámci vzťahov a stretnutí ruskej vlády a našej Európskej komisie.
Marcin Libicki
(PL) Vážená pani predsedajúca, dnes diskutujeme o porušovaní ľudských práv, akým je vražda pani Politkovskej a iné udalosti, ktoré sa odohrali v Rusku a ktoré poukazujú na politiku teroru štátu proti vlastným občanom.
Musíme si byť vedomí aj skutočnosti, že Rusko sa okrem porušovania ľudských práv správa čoraz imperialistickejšie a po krátkej prestávke na začiatku deväťdesiatych rokov opäť ohrozuje svojich susedov. Táto situácia je dôsledkom skutočnosti, že komunizmus sa nikdy nemusel formálne zodpovedať a nikdy nebol formálne odsúdený. O súčasnom Nemecku môžeme hovoriť ako o demokratickej krajine rešpektujúcej svojich občanov, lebo Nemecko prekonalo Hitlera a svoju nacistickú minulosť.
Dnes musíme zabezpečiť vyrovnanie sa s komunistickou minulosťou v tomto Parlamente a všade, kde môžeme využiť svoj vplyv, pretože to je jediný spôsob zastavenia prílevu ruského teroru v krajine a jeho imperialistických ambícií v zahraničí.
Jacques Barrot
Vážená pani predsedajúca, pri svojom prvom výročnom prejave dňa 5. novembra v Rade federácie prezident Medvedev jasne spomenul Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd.
Táto symbolická zmienka v roku výročia Všeobecnej deklarácie ľudských práv je prejavom záujmu nového prezidenta o záležitosti týkajúce sa reformy súdnictva a dosahu týchto reforiem na ľudské práva. Jeho slová sú povzbudzujúce, ale Európska únia bude musieť veľmi pozorne sledovať vývoj v tejto oblasti. Skutočnosti posledných týždňov nám opäť pripomenuli hlavné problémy, ktorým čelia ochrancovia ľudských práv v Rusku. Vážená pani predsedajúca, samozrejme sme si veľmi pozorne vypočuli všetkých rečníkov, ktorí zdôrazňovali vážne ohrozenie ľudských práv v Rusku.
Dva roky po smrti Anny Politkovskej sa začal súdny proces v prípade jej vraždy. Najprv bol otvorený pre verejnosť, pokračoval in camera a potom bol opäť otvorený pre verejnosť. Proces budú pozorne sledovať všetci ochrancovia slobody prejavu.
Vražda Magomeda Jevlojeva zabitého v policajnej väzbe koncom augusta nám pripomína, že v Rusku je povolanie novinára čoraz nebezpečnejšie.
Začiatkom decembra polícia prehľadala priestory organizácie Memorial, jednej z najstarších a najprestížnejších mimovládnych organizácií, zaoberajúcej sa bolestivou minulosťou Ruska v 20. storočí. Výsledkom prehliadky bolo zhabanie historických archívov o gulagoch.
Ak skutočne chceme pokračovať v práci, v ktorej sme začali v apríli počas konferencie o zločinoch spáchaných totalitnými režimami v Európe, ktorú som osobne otváral, je samozrejmé, že historici musia mať prístup k archívom. Prehľadanie kancelárií dňa 4. decembra je znepokojujúcim odkazom pre všetkých tých, ktorí veria v potrebu úprimnej diskusie o hlbokých ranách z minulosti. Táto diskusia je podmienkou zabezpečenia budúceho zmierenia.
Konzultácie medzi EÚ a ruskými orgánmi pre oblasť ľudských práv prirodzene predstavujú mnohé príležitosti na zopakovanie potreby rešpektovania záväzkov, ktoré Rusko prijalo v oblasti ľudských práv. Komisia pokračuje v podpore iniciatív občianskej spoločnosti, okrem iného aj prostredníctvom Európskej iniciatívy pre demokraciu a ľudské práva.
Podpora reformy súdnictva predstavuje tiež prioritu v našich programoch spolupráce s Ruskom. Počas posledného rokovania s Ruskom som nadviazal kontakt s novými úradníkmi zodpovednými za oblasť spravodlivosti, a som plne odhodlaný pokračovať v náročnom dialógu s nimi. Európska únia a Rusko okrem toho v súčasnosti rokujú o novom zmluvnom základe, ktorý nahradí súčasnú dohodu o partnerstve a spolupráci.
Rešpektovanie ľudských práv zjavne musí byť hlavným bodom tejto dohody. Záväzky, ktoré zmluvné strany prijali v rámci OSN, Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe a Rady Európy, sa musia plniť a Komisia je v tomto smere naďalej aktívna. Pani Ferrerová-Waldnerová ma požiadala, aby som vám poďakoval za túto rozpravu, a ubezpečila ma o svojej osobnej angažovanosti. Pripájam sa aj ja, pretože mám príležitosť viesť dialóg s moskovskými orgánmi v oblasti bezpečnosti a spravodlivosti.
To je všetko, čo môžem k tejto záležitosti povedať, pani predsedajúca. Dúfam, že rok 2010 bude pre ruské orgány predstavovať príležitosť lepšie si ctiť svoje záväzky, pretože v tomto roku sa im to nedarilo.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
Hlasovanie sa uskutoční teraz.
Písomné vyhlásenia (článok 142)
Urszula Gacek  
písomne. - V afére Jukosu sa vážnym spôsobom porušujú ľudské práva. Michail Chodorkovskij je päť rokov po uväznení spolu s piatimi predstaviteľmi Jukosu naďalej vo väzbe za sporných okolností. Najväčšie obavy vzbudzuje prípad bývalého právnika Jukosu Vasilija Alexaniana, ktorý sa od roku 2006 nachádza v predsúdnej väzbe. Pán Alexanian, ktorý je tesne pred smrťou, keďže trpí ochorením AIDS, rakovinou lymfatického systému a tuberkulózou, vyhlásil, že sa odmietol podrobiť vydieraniu a poskytnúť falošné svedectvo proti Chodorkovskému výmenou za zdravotnú starostlivosť. Jeho predtým kontrolovateľný zdravotný stav sa nezvratne zhoršil. Napriek tomu, že v decembri 2008 vyprší štatút obmedzení v súvislosti s obvineniami, ktoré boli proti nemu vznesené, súdne orgány ho prepustia iba po zaplatení neuveriteľnej kaucie vo výške 1,4 milióna EUR. Chodorkovskij zatiaľ nebol prepustený napriek tomu, že mal v zmysle ruského práva a praxe nárok na podmienečné prepustenie. Vyšetrovatelia pripravili neprijateľné nové obvinenia proti Chodorkovskému a v predsúdnej väzbe ho držia už takmer dva roky.
Priebeh týchto a niekoľkých ďalších prípadov odhaľuje závažné slabiny ruského justičného systému. Prepustenie týchto ľudí bude dôkazom úspechu Ruska v boji proti "právnemu nihilizmu". Dohoda o partnerstve a spolupráci medzi EÚ a Ruskom by mala byť podmienená vyriešením záležitostí týkajúcich sa zásad právneho štátu vrátane politických väzňov.
Eija-Riitta Korhola  
Rusko je členom Rady Európy a Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe a je, alebo by na základe členstva malo byť, plne zaviazané rešpektovať ľudské práva. Skutočná situácia v oblasti ľudských práv v krajine je však úbohá. Podľa Moskovského úradu pre ľudské práva xenofóbia a homofóbia narastajú a v roku 2008 mali za následok smrť 100 ľudí z dôvodu príslušnosti k určitej rase, národnosti, z dôvodu náboženstva a sexuálnej orientácie. V októbri boli páni Otto Messmer SJ, predstavený ruského rádu jezuitov, a kňaz Victor Betancourt SJ, ktorý pochádzal z Ekvádoru, brutálne zavraždení vo svojom moskovskom byte. Problémom je, že ruské orgány takéto zločiny v praxi neodsudzujú.
Ak obhajujete ľudské práva v Rusku, staviate sa na dôvažok do mimoriadne nebezpečnej situácie. Situácia obhajcov ľudských práv je skutočne znepokojujúca rovnako ako problémy, ktorým musia čeliť mimovládne organizácie podporujúce ľudské práva. Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu sa zaoberal mnohými prípadmi podanými ruskými občanmi. Rozsudky uvádzajú, že mnohé prípady vykazujú vážne porušenia ľudských práv a utláčanie zo strany ruských štátnych orgánov.
Pri rokovaniach o novej rámcovej dohode, ktorá poskytne komplexný kontext pre vzťahy EÚ a Ruska, musíme na tieto záležitosti vážne prihliadať. Rozhovory iniciované na novembrovom samite EÚ - Rusko musia uznať kľúčové postavenie ľudských práv, zásad právneho štátu a demokracie. Musíme tiež trvať na tom, aby ruské orgány bez meškania začali dodržiavať všetky rozsudky Európskeho súdu pre ľudské práva.
Právnici v oblasti ľudských práv, ktorí sa zaoberajú podozreniami z porušenia ľudských práv a zároveň pri vyšetrovaní prípadov podstupujú obrovské osobné riziko, si za svoju cennú činnosť zaslúžia maximálne uznanie. Mali by mať zaručenú ochranu štátu a primeranú podporu zo strany medzinárodného spoločenstva.
