Reitinguagentuurid (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on arutelu järgmistel teemadel:
suuliselt vastatav küsimus, mille esitasid komisjonile fraktsiooni GUE/NGL nimel Nikolaos Chountis ja Jürgen Klute reitinguagentuuride kohta - B7-0302/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas komisjonile fraktsiooni S&D nimel Udo Bullmann reitinguagentuuride kohta - B7-0309/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas komisjonile fraktsiooni PPE nimel Jean-Paul Gauzès reitinguagentuuride kohta - B7-0312/2010),
suuliselt vastatav küsimus, mille esitas komisjonile fraktsiooni ALDE nimel Sylvie Goulard reitinguagentuuride kohta - B7-0313/2010).
Nikolaos Chountis
Lugupeetud juhataja! Tänane arutelu Euroopa Parlamendis käsitleb reitinguagentuuride tegevust ning nende mõju maailma ja Euroopa majandusele. Euroopa Liit ja Euroopa Keskpank on avaldanud eeskirju, millega antakse sellistele reitinguagentuuridele nagu Moody's, SnR ja Fitch õigus hinnata mitte ainult äriühinguid, vaid ka Euroopa Liidu liikmesriike endid.
Kui kriis puhkes, tunnistasid needsamad Euroopa Liidu institutsioonid, et reitinguagentuuridel oli väga negatiivne roll. Euroopa Komisjonilt oleks oodanud nende agentuuride rolli piiramist, kuid vastupidi, nende osa suurendati ja see muudeti ametlikuks 2009. aasta novembris uues määruses.
Reitinguagentuurid olid 2009. aasta alguses juba hakanud Kreeka krediidireitingut alandama. Selle tagajärjel on Kreeka intressimäär varasemaga võrreldes kahekordne ning riik on sattunud varade vähenemise ja spekulatiivse laenamise nõiaringi. Me kõik teame, millised olid lõpptulemused. Sellegipoolest püüdis Moody's veel eile tekitada jõhkra spekulatiivse vahelesegamisega Kreeka majanduse ja euro jaoks negatiivset õhkkonda, alandades Kreeka majanduse reitingut ilma ühegi mõjuva põhjuseta nelja punkti võrra.
Moody's on üks kolmest USA eraettevõttest, millel on Euroopa Liidu ametlik tunnustus liikmesriikide majanduse hindamiseks, vaatamata sellele, et kõik Euroopa ja USA majandusteadlased, poliitikud ja institutsioonid panevad suure osa vastutusest hiljutise kriisi eest selle ettevõtte õlule.
Täpsemalt öeldes pani USA Kongressi endine analüütik just sellele agentuurile süüks, et selle ülemused sundisid agentuuri andma ohtlikele väärtpaberitele positiivse reitingu. Kümned äriühingud on süüdistanud just seda agentuuri, sest selle koostatud reitingud on sundinud neid suuremaid summasid maksma. Nimelt see agentuur koos ülejäänud "püha kolmainsusega”, agentuuridega SnP ja Fitch, sai kümneid kaebusi Ameerika Ühendriikide linnadest, piirkondadest ja osariikidest, mida eksitati investeerima ja mis kaotasid seetõttu miljoneid dollareid. Just seda agentuuri süüdistavad arvukad kindlustusfondid, kes kaotasid ekslike reitingute tõttu oma investeeringud. Ainuüksi Ohio osariigi kindlustusfond kaotas 450 miljonit USA dollarit.
Kuna me teame seda kõike ja kuna pole vastuvõetav, et Euroopa riikide majandust hindavad omakasupüüdlikud USA eraagentuurid, peaks selle tööga tegelema avalik ja demokraatlikule kontrollile alluv agentuur, mis ei ole kuidagi seotud erahuvidega. Selle asemel, härra Barnier, näeme ometi, kuidas komisjon isegi praegu veel menetlust aeglustab, mille tagajärjel jätkab spekulatsioonimaffia majanduspoliitika rõhumist ja juhtimist Euroopa Liidu liikmesriikide töötajate ja kodanike arvel.
Minu arvates peaks Euroopa Parlament ükskord ometi tunnistama oma vastutust, vahele astuma ning nõudma, et Euroopa Komisjon ja nõukogu looksid pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist õigusakte, et sellele vastuvõetamatule olukorrale lõpp teha.
Gianni Pittella
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis püüab juhtida selle suuliselt vastatava küsimusega tähelepanu reitinguagentuuridega seotud probleemidele. Meie eesmärk on saada Euroopa Komisjonilt teada järgmised sammud, alates võimalusest luua Euroopa reitinguagentuur, mida me toetame ja mis tundub olevat kuju võtmas, arvestades osaliselt seda, mida president Barroso on ise selle teema kohta öelnud.
Me peame jagama kiitust, kui selleks on põhjust, ja tunnistama, et reitinguagentuurid on saavutanud peaaegu võimatu: nad on suutnud täita otsustavat rolli nii 2008. aasta finantskriisi varajastel etappidel, Lehman Brothersi kokkukukkumisel kui ka praegusel teisel etapil, mis algas Kreeka võlakriisiga.
2008. aastal nad eirasid ja mõnel juhul isegi soodustasid halbade laenudega seotud riske ja nüüd on nad otsustanud aidata omalt poolt kaasa turgude stabiilsusele, alandades armutult Kreeka, Portugali ja Hispaania reitinguid just samal ajal, kui Euroopa Liidu, Rahvusvahelise Valuutafondi ja Kreeka valitsuse vahel on käimas läbirääkimised. Lugupeetud president Buzek, pole kahtlustki: need inimesed on kurja juur!
Ma ei taha veeretada kogu süüd maailmas ja Euroopas toimunu pärast reitinguagentuuride kraesse. Ometi võiks tõsiasi, et nad on kohal igas kuriteopaigas - ja ma viitan Parmalati, Enroni ja Lehman Brothersi juhtumitele -, panna meid reageerima kohasemal ja otstarbekamal moel kui praegu, sest praegu ei tee me midagi.
Lugupeetud volinik, millal viiakse selles asjas ja selles sektoris läbi uurimine? Me tegelesime selle teemaga mõni aeg tagasi koos kolleeg Gauzèsiga, kui koostasime reitinguagentuuride määruse eelnõud. Nüüd on vaja valdkondlikku uuringut, et heita veidi valgust skandaalsele, vastuvõetamatule olukorrale seoses selle sektoriga, kus on tekkimas kontsentratsioon ja oligopol.
Võtkem olukord kontrolli alla enne, kui asjad lähevad veel hullemaks, ja mingem sõnadelt üle tegudele. Nii nagu Euroopa avalik-õigusliku agentuuri loomise vajaduse üle, peame mõtisklema ka selle üle, millist osa saavad riigivõlakirjade hindamisel täita sõltumatud kontrollikojad, kes vabastaksid nõnda eraagentuurid sellest vastutusest.
President Sarkozy ja kantsler Merkel - ma kohe lõpetan - on ametlikult palunud Euroopa Komisjonil koostada mõned ettepanekud, et tugevdada konkurentsi reitinguagentuuride turul. On kahju, et Euroopa Ülemkogus, kuhu kuuluvad ka president Sarkozy ja kantsler Merkel, on tegelikult just valitsused need, kes viivitavad finantsjärelevalve paketi heakskiitmisega ja takistavad sel moel Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse, kontrolli eest vastutava Euroopa asutuse moodustamist.
Seepärast, kallid Nicolas ja Angela, peaksite te korra majja lööma oma kodus, enne kui hakkate Barrosole ütlema, mida teha.
Jean-Paul Gauzès
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Reitinguagentuurid olid siin parlamendis mureks juba eelmise ametiaja lõpus ja seoses sellega tahaksin esile tuua nii komisjoni kui ka parlamendi reageerimisvõimet, kuivõrd seal võeti vastu reitinguagentuuride määrus.
Täna tõstatame selle küsimuse taas nende tähelepanekute tõttu, mida on kriisi ajal olnud võimalik reitinguagentuuride rolli kohta teha. Neid agentuure saab kritiseerida selle pärast, et nad ei näinud ette kriisi saabumist, neid saab kritiseerida reitingute muutlikkuse pärast ja reitingute avaldamise otsuste ebasobiva ajastuse pärast, eriti kui need käsitlevad riigivõlakirju.
Sellegipoolest arvan, et peame analüüsima seda teemat kainelt. Esiteks ei ole tõsiasi, et reitinguagentuurid hindavad tooteid, mida nad on investoritele pakkunud, iseenesest midagi rabavat. Investoritel, kes annavad ja paigutavad oma raha, on õigus teada riske või raskusi, mis võivad tekkida, nagu neil on ka õigus teada saada, millised reitingud on head.
Olukord muutub pisut segasemaks siis, kui neid reitinguid kasutatakse panganduseeskirjade puhul, et määrata kindlaks omavahendite summa, mis peab pankadel olema mõnede oma investeeringute katteks. Sellest vaatenurgast ei paku 2009. aasta määrus õigupoolest lahendust, sest mõte oli näha ette nii reitinguagentuuride heakskiitmine kui ka järelevalve. Reiting võib seega olla seaduslik, ent kas on ka seaduslik avaldada reitinguid nii, nagu agentuurid seda teevad?
Minu meelest peavad dokumendid, mille te esitate - ma rõhutaksin, lugupeetud volinik, et te esitasite uue finantsmääruse raamistikus just ettepaneku Euroopa järelevalve kehtestamise kohta reitinguagentuuride üle -, võimaldama leida lahenduse nendele küsimustele ja eelkõige reitinguagentuuride konkurentsi küsimusele. Minu silmis ei lahenda probleeme pelgalt Euroopa agentuuri loomise kinnitamine, isegi kui tegemist on avalik-õigusliku agentuuriga. Kui eesmärk on luua agentuur, mis avaldaks reitinguid heatahtlikumal, suuremeelsemal moel kui teised agentuurid, ei ole sellest suurt kasu.
Minu arust tuleb esitada rohkem küsimusi tingimuste kohta, mille alusel agentuurid oma reitinguid avaldavad. On reitingud eraettevõtete kohta ja on reitingud riigivõlakirjade kohta. Tahaksin rõhutada riigivõlakirjadega seotud reitinguid. Asutus, mis hakkab parlamendi nõudel vastutama Euroopas tegutsevate reitinguagentuuride kontrollimise ja järelevalve eest, on Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus, uus finantsteenuste asutus. Samuti leian, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele antavad volitused peaksid lisaks loale teostada agentuuride üle tõhusat järelevalvet sisaldama ka luba näha riigivõlakirjade puhul ette võimalus kontrollida viisi, kuidas reitinguagentuurid riigivõlakirjade reitinguid avaldavad, kuigi mitte seda tsenseerida.
Me ei saa lubada olukorda - ja selliseid olukordi on kahtlemata tekkinud -, kus 15 minutit enne turgude sulgemist alandab mõni agentuur mõne riigi reitingut, tuues sellega kaasa täiesti soovimatuid tagajärgi. Tegelikult tuleb meil rakendada ennetussüsteem, mis sunniks reitinguagentuure teavitama järelevalveasutust vajaduse korral väga lühikese aja jooksul tingimustest, mille alusel nad kavatsevad reitinguid avaldada, nii et järelevalveasutus saaks kontrollida nii seda, kas standardsest korrast on kinni peetud, kui ka eelkõige seda, et tingimused, mille alusel reiting avaldatakse, ei mõjutaks olukorda ebasoodsalt, eriti riigivõlakirjade puhul. Äriühingute võlg ei ole sama mis riikide võlg. Seda tuleb käsitleda teistmoodi. Mõned on maininud kontrollikoda, kuid igas Euroopa riigis sellist koda ei ole ja kõik nad pole sõltumatud.
Selline, austatud juhataja, lugupeetud volinik, on meie küsimuste sisu. Kuidas me saame täiustada reitinguagentuuride tegutsemismeetodeid ja eelkõige teabelevi ning kuidas me saame parandada konkurentsi?
Sylvie Goulard
esitaja. - (FR) Lugupeetud juhataja! Austatud volinik, te tulete riigist, kus reitingud kipuvad alati tekitama elevust - pean silmas Michelini teatmiku hinnanguid parimatele restoranidele. Seepärast ei hakka me ütlema, et oleme reitingute vastu, kuna lõppude lõpuks aitavad nad kaasa ausale konkurentsile ja võimaldavad tunnustada eritasemelisi saavutusi.
Seega nõustun ma täielikult Jean-Paul Gauzèsi äsjaste sõnadega. Keegi ei taha teha reitinguagentuuridest deemoneid. Tegelikult on asi vaid selles, et tuleb vaadelda nende tegutsemise tingimusi. Tegemist on institutsioonidega, millel on tõepoolest üsna märkimisväärne võim, ja seepärast peame tähelepanelikult uurima, kuidas nad töötavad.
Jean-Paul Gauzès jõudis äsja minust ette, öeldes, et on vahe, kas hinnatakse eraettevõtteid või riigivõlakirju. Probleem on mõlemal juhul siiski sama, teisisõnu: kas metoodika on õige? Kas kasutatakse õigeid kriteeriume, et hinnata, mida ettevõte teeb või kuidas riik oma võlaga toime tuleb? Teiseks, kas reitinguagentuuri ja hindamisobjekti võimalikud seosed on piisavalt läbipaistvad?
Kõik see väärib tegelikult põhjalikku uurimist ja järelevalvet ning me oleme teile tänulikud, et läksite julgesti edasi ettepanekutega, mille parlament eelmisel ametiajal Jean-Paul Gauzèsi raportis tegi.
Seoses sellega on minu meelest väga oluline, et jätkaksime tööd, millega parlament on juba algust teinud. Ma jagan arvamust, et Euroopa reitinguagentuur ei pruugi olla praegu esmatähtis. Tähtis on tagada, et järelevalve, mis meil praegu olemas on, mida praegu teostatakse, oleks reguleeritud.
Tahaksin öelda paar sõna Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse, üsna varsti loodava asutuse kohta. Ma olen üks finantsjärelevalve paketi raportööre, nagu ka Sven Giegold, kes viibib siin istungisaalis ja kes on Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse raportöör. Tahaksin esitada üleskutse liikmesriikidele - eesistujat ei ole kohal, ent ma tean, lugupeetud volinik, kui võimekas te olete talle sõnumite edastamisel ja samuti kui kõrgelt me hindame teie pingutusi teha antud küsimuses edusamme. Minu arvates peavad liikmesriigid suhtuma asjasse tõsisemalt.
Ei saa ühelt poolt teha uhkeid avaldusi ajakirjanduses, olles põhjendatult häiritud agentuuride teatud otsuste tagajärgedest, ja teiselt poolt loopida kaikaid kodaratesse, kui hakatakse looma uut asutust, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutust. Me tahame tõesti, et see asutus oleks selgelt kindlaks määratud, varustatud Euroopa tasandil suurte volitustega ja oleks eelkõige võimeline teostama reitinguagentuuride üle järelevalvet. See oleks üks kõnealuse asutuse ülesannetest, üks tähtsamatest.
See peegeldab ühtlasi meie soovi näha, et näiteks turu infrastruktuuri ja arvelduskodade üle teostaks järelevalvet Euroopa asutus. Meile valmistab muret turgude vähene läbipaistvus. Me ei ole vaenulikud konkurentsi suhtes, kaugel sellest. Me ei ole vaenulikud sidusrühmade vahelise konkurentsi suhtes, kaugel sellest. Lihtsalt öeldes peab viis, kuidas nende teenuseid hinnatakse, vastama läbipaistvuse ja tõsiseltvõetava käitumise normidele, mis iseloomustavad turgusid, mis on oma nime väärilised.
Seetõttu julgustame veel kord teid edasi liikuma ja palume riike, et nad ei takistaks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse käimalükkamist, et nad ei muudaks järelevalvepaketti sisutuks, sest kui hakatakse kohaldama vetoõigust, võime avastada, et oleme lõppkokkuvõttes võimetud teostama järelevalvet nende asjade üle, mida kõik siin parlamendis ja pealinnades tahaksid veel rangemalt kontrollida.
Michel Barnier
Lugupeetud juhataja, austatud Euroopa Parlamendi liikmed! Alustuseks tahaksin tänada südamest fraktsioone, kes on esitanud need küsimused ühe äärmiselt olulise teema kohta. Olen tänulik äsja kõnelnud Nikolaos Chountisele, Gianni Pittellale, Jean-Paul Gauzèsile, Sylvie Goulardile ja teistele parlamendiliikmetele, kes selles küsimuses sõna võtavad.
Ma tahaksin, et te kuuleksite minu ausat arvamust ja mõistaksite täielikult minu otsusekindlust selles ja ka teistes küsimustes, mis puudutavad kriisi ajal saadud õppetunde ja läbipaistvust, millele kodanikel ja äriühingutel on õigus. Mul oli ka 20. aprillil võimalus rääkida teile reitinguagentuuridest ja nende tähtsusest majanduse ja finantsturgude toimimisel.
Proua Goulard, lugupeetud parlamendiliikmed, te olete kindlasti nõus, et kui tuleb kontrollida, kas toode, äriühing ja vajaduse korral riik - viitan siinkohal riikides valitseva olukorraga seotud riskidele ja ma tulen selle teema juurde tagasi - on hea tervise juures või palavikus, ei ole termomeetri lõhkumisest palaviku ravimisel kasu. Küsimus on selles, kas termomeeter töötab korralikult ja kas me saame vajaduse korral kasutada hindamiseks ja kontrollimiseks mitut termomeetrit.
Mul on tunne, et võib pikalt rääkida sellest, kuidas töötab termomeeter, ja niisiis ka sellest, kuidas toimivad reitinguagentuurid, mis mängivad olulist osa äriühingute ja samuti riikide olukorraga seotud riskide hindamisel. Härra Chountis, teil on õigus: kriis on näidanud ja näitab endiselt, et need agentuurid pole just alati tegutsenud eeskujulikult, sest nad on teinekord põhjustanud väga tõsiseid tagajärgi.
Austatud parlamendiliikmed, see on valdkond, milles G 20 on langetanud kindlameelseid otsuseid - ta on teinud seda ka teistes küsimustes -, mis antud juhul on hõlmanud järelevalve ja juhtimiseeskirjade sisseseadmist. Tahaksin teile meelde tuletada - paljud teist on seda maininud, sealhulgas Jean-Paul Gauzès ja Sylvie Goulard -, et kriisi ajal täitis komisjon väga kiiresti oma kohustusi ja seadis reitinguagentuuride tegevust reguleeriva määruse viimase kahe aasta üheks eeliseesmärgiks.
2009. aasta septembris, teisisõnu aasta pärast Lehman Brothersi kokkukukkumist, võeti reitinguagentuuride määrus Euroopa Parlamendi täienduste ja väga suure toetuse ja abiga vastu - ja ma olen taas tänulik Jean-Paul Gauzèsile, kes käsitles probleeme, mida nende agentuuride tegutsemismeetodid põhjustasid ja mis aitasid omal moel finantskriisile kaasa.
Selle määrusega kehtestati kõigile Euroopa Liidus asutatud agentuuridele kohustuslik registreerimissüsteem ja hulk rangeid nõudeid, et püüda välistada võimalik huvide konflikt, parandada reitingute ja kasutatava metoodika kvaliteeti ning viimaks tagada agentuuride tegevuse suurem läbipaistvus.
Austatud Euroopa Parlamendi liikmed, ma olen kindel, et need uued eeskirjad suurendavad märgatavalt reitingute andmise sõltumatust ja usaldusväärsust, muudavad reitingutega seotud tegevuse läbipaistvamaks ning parandavad reitingute, sealhulgas Euroopa Liidu liikmesriikide riigivõlakirjade ja ELi finantseerimisasutustega seotud reitingute kvaliteeti.
Kahe nädala eest, 2. juunil - tegemist on teise etapiga - võttis komisjon minu õhutusel vastu reitinguagentuuride määruse kohta esitatud muudatusettepaneku, et anda loodavale Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele ainuõigus registreerida reitinguagentuure ja teostada nende üle järelevalvet.
Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus tuleb siiski alles luua. Ma nõustun täielikult sellega, mida Sylvie Goulard hetk tagasi ütles ja millesse te kõik usute: nagu me hiljuti järelevalvepaketi, Larosière'i paketi raportööridega arutasime, peavad Euroopa Parlament ja nõukogu jõudma paindliku ja usutava kompromissini, et rakendada ettepanekut, milleks on nende kolme sõltumatu asutuse loomine 1. jaanuaril. Me pole veel selleni jõudnud.
Me peame pingutama, et sellele kokkuleppele lähemale jõuda, ja siinkohal esitan ma taas üleskutse Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Ma kordan, lugupeetud juhataja, et komisjon on valmis ja eriti mina olen valmis aitama kaasa selle paindliku kompromissi leidmisele.
Liiati on läbipaistvusest saadava tulu suurendamiseks ja reitinguagentuuride konkurentsi taganttõukamiseks sisse viidud säte, mille eesmärk on hõlbustada juurdepääsu teabele, mis käsitleb kõikide tellimata krediidireitingu avaldamisest huvitatud reitinguagentuuride struktureeritud finantsinstrumente.
Teisisõnu, kui agentuur saab teavet, mis võimaldab tal töötada välja struktureeritud finantsinstrumente käsitleva krediidireitingu, on teistel agentuuridel õigus kasutada sama teavet oma reitingu väljatöötamiseks.
Praegu on meil käsil see etapp. Sellest ei piisa. Euroopas ja kogu maailmas tunnistatakse üha enam, et krediidireitingute andmise menetluse praegustele puudustele, mille kriis on välja toonud, ei pöörata piisavat tähelepanu, ja ma tahaksin väljendada selles küsimuses oma nõusolekut Nikolaos Chountisega.
Seepärast olen palunud oma talitustel hinnata uuesti kogu reitinguagentuuride ülesehitust ja rolli. Selles raamistikus viime lähikuudel läbi nende agentuuride tegutsemismeetodite uurimise, nagu te seda nimetasite, härra Pittella, kuid igal juhul objektiivse ja väga täpse analüüsi ja kontrolli, lähtudes uuest õigusaktist, kuigi seda praegu veel täielikult ei rakendata - selleks peame ootama detsembri alguseni.
Nagu te kõik, lugupeetud parlamendiliikmed, leian ka mina, et probleem on olemas ja see on üsna lihtsalt seotud antud turu mitmepalgelisusega. See turg on liiga kontsentreeritud, on liiga vähestes kätes. Selles sektoris ei ole piisavalt konkurentsi ja see teeb meile muret. Härra Pittella, tegemata hetkel mingit konkreetset valikut, kaalub komisjon struktuurimeetmeid, sealhulgas Euroopa sõltumatu reitinguagentuuri loomist, mis mõne jaoks meist - kõnelen siinkohal iseenda nimel - on teretulnud nähtus, eriti kui rääkida riikides valitseva olukorraga seotud riskide reitingutest, mida Jean-Paul Gauzès, Sylvie Goulard ja Gianni Pittella äsja nimetasid.
Üks teine struktuurimeede, mida me kaalume, on suurendada sõltumatute avalik-õiguslike asutuste osalust krediidireitingute andmisel. Erilist tähelepanu tuleb pöörata riigivõlakirjadele - sest just neid peame me silmas, kui räägime Kreekast ja võib-olla ka teistest riikidest -, tagamaks, et rakendatavad meetmed on ka tõepoolest õiged ja nõuetekohased.
Pankade ja teiste finantsasutuste hoolsuskohustuse eiramine ning investeeringu usaldusväärsuse hindamise alternatiivsete kriteeriumide puudumine väärivad samuti eritähelepanu. Ka tuleb põhjalikult läbi vaadata praegused finantsmäärused, millega on krediidireitingute kasutamine selgelt ette nähtud.
Need on teemad, millega me tegeleme, ja me ei heida kõrvale ühtki keerulist küsimust, mis on komisjonil praegu käsil. Me saame esitada oma esialgsed suunised septembris ja tegeleme siis ka muude oluliste küsimustega, mis on seotud läbipaistvuse ja järelevalvega tuletisinstrumentide tooteid ja lühikeseks müüki käsitleva määruse kontekstis.
Lisaks esitame selle aasta lõpus või 2011. aasta alguses mõned õigusakti ettepanekud, mille eesmärk pole mitte üksnes jätkata seda - proua Goulard, tõlgendan järgnevalt teie sõnu -, mida minu eelkäija on teie toetusel alustanud, mida rakendatakse, kuid millest ei piisa, vaid mille eesmärk on saavutada ka suurem läbipaistvus, et hoida ära huvide konfliktid ja tagada, et neid reitinguid oleks rohkem, et nad oleksid mitmekülgsemad ja kui tegemist on riikides valitseva olukorraga seotud riskidega, et nad ei keskenduks riikidele etteheidete tegemisele.
Antolín Sánchez Presedo
Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Reitinguagentuurid ei suutnud ette näha kõrge riskitasemega hüpoteeklaenude turu kriisi, struktureeritud finantsinstrumentidega seotud riske ega Lehman Brothersi kokkukukkumist.
2009. aasta aprillis vastu võetud määrusega suurendatakse reitinguagentuuride läbipaistvust, allutatakse nad Euroopa järelevalvele ja hakatakse käsitlema teemasid, mis on seotud nende vastutuse ja kvaliteediga, püüdes lahendada mõnda nende tegevuses esinevat huvide konflikti. Komisjoni uus ettepanek jätkab sama suunda.
Olen veendunud, et meie siin Euroopa Parlamendis aitame kaasa järelevalve olemasolule alates 1. jaanuarist 2011 ja lisaks hakkame osalema järelevalveprojektides, et tagada rangem õiguslik raamistik.
Roll, mida reitinguagentuurid võlakriisis ja riigieelarve puudujäägi kriisis mängivad ning mis paljastas, et reitinguid valmistatakse ette ja edastatakse agentuuri oma suva järgi; reitingute tugevalt tsüklisoodumuslik mõju, kui nende koostajaks on agentuurid, mida kirjeldatakse mõnikord kui püromaanidest pritsimehi, kes valavad veelgi õli tulle; agentuuride ning peamiste rahvusvaheliste ja Euroopa finantseerimisasutuste seisukohtade konflikt, mis on osutunud nii ulatuslikuks, et Euroopa Keskpank on otsustanud riigivõlakirjadega seotud tehingute puhul nende agentuuride reitinguid mitte arvestada - kõik see tingib vajaduse vaadata reitinguagentuuride roll uuesti põhjalikumalt läbi ja kohandada seda vastavalt üldistele huvidele.
Praegu tõstatatakse avalikult küsimus: kas reitinguagentuurid suudavad anda objektiivseid ja vastutusvõimelisi reitinguid, eriti kui need puudutavad riigivõlakirju? Küsimused, mida esitatakse, on oma olemuselt sügavamad - nagu te ütlesite, struktuurilist laadi - ja puudutavad reitingute vastavust demokraatlikele põhimõtetele, sest neis kajastub mõte pingutustest, mida teevad pensionärid, töölised ja elanikkonna haavatavad osad, kes ei soovi, et vastutusvõimetusega turgude toimimise suhtes lastaks nende pingutused raisku või sõtkutaks jalge alla.
Need küsimused puudutavad sõltumatust. Kas avalik-õiguslikud reitinguagentuurid sobivad ühte eraomandiga? Kas on võimalik olla samal ajal kohtumõistja ja huvitatud pool? Kas krediidireiting saab toimida ärimudelina, mis põhineb maksetel, mida teevad needsamad objektid, keda uuritakse? Kas objektid saavad ise valida, kes neid uurib?
Ameerika Ühendriikide senat juba käsitleb neid küsimusi ja ka meie peame neid käsitlema. Need küsimused puudutavad vastutust ja jätkusuutlikkust.
Kas on võimalik tagada vastutusvõimeline juhtimine, millega välditakse lühiajalisi väljavaateid ja tagatakse stabiilsus? Kas reitinguagentuurid suudavad jääda Euroopa ametiasutuste panuse ja peamiste rahvusvaheliste avalik-õiguslike asjaosaliste jõupingutuste suhtes erapooletuks? Kas nad reageerivad sellele, kuidas mõjutavad turgu nende põhjustatud tagajärjed, mida võib, nagu te ütlesite, liigitada kahjulikeks? Kas reguleerimise eesõigus säilib? Kas reguleerimisasutus hakkab olema seotud eeskirjadega, millega nähakse ette nende reitingute kasutamine? Kas konkurentsi ei tule endiselt?
Mis puudutab õiguspärasust, siis kas agentuurid säilitavad nii vähese kontrolliga nii suure mõju meie majanduse üle? Kas oleks vaja järelevalvest enamat ning tuleks seada sisse juhtimise struktuuri ja isegi äriühingu struktuuri sisekontroll?
Tuleks kehtestada Euroopa avalik krediidireitingute andmise süsteem ja olemasolevatele Euroopa agentuuridele tuleks anda uued ülesanded, samas tuleks luua uusi agentuure ning kaaluda vajadust uusi põhimõtteid järgiva üleilmse reitingute andmise süsteemi järele.
Need, lugupeetud volinik, on küsimused, mis vajavad vastust.
Sharon Bowles
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Veidi aega tagasi oli kuulda hääli, mis ütlesid, et reitinguagentuurid ei oleks pidanud alandama Kreeka ja teiste riikide võlakirjade reitingut. "Vaadake, mida see on teinud euroga,” ütlesid nad.
Mul oli kavas küsida, kas on vaja öelda veel midagi, et tõestada tohutu huvide konflikti tekkimist, kui riigid hakkaksid ise sisuliselt oma võlakirju hindama. Ent täna hommikul ütles volinik Rehn statistikat käsitlevas arutelus, et reitingu alandamine, millega Moody's eile hakkama sai, ei olnud "sobivalt ajastatud” ja et see hakkab mõjutama komisjoni suhtumist reitinguagentuuride määrusesse.
No andke andeks! Ma mõistan pettumust, kuid ma mõtlesin: kas te olete hulluks läinud? Mina ei soovi reitinguid, mis on sobivad, olgu see sobivus investeerimispankade jaoks või sobivus keskpankade jaoks. Tõepoolest, reitingud on olnud neile tuginemiseks pisut liiga "sobivad” ka reguleerivatele asutustele, tõrjudes kõrvale hoolsuskohustuse nõuetekohase täitmise.
Avalik-õiguslik agentuur mitteriikliku vara jaoks - sellel on oma võlud, aga kuidas saame hakkama sellega seotud garantiiga? Kuidas saame jagu poliitilisest sekkumisest, kui ohus on pangakapital, ja selle makromajanduslikest tagajärgedest?
Suutlikkuse, sõltumatuse ja usaldusväärsuse suurendamisel on meil veel arenguruumi, kuid olen veendunud, et oma osa, olgu avalikus või erasektoris, on ettevõtete juhtimise põhimõtetel ja see peaks olema nii ka Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse ja teiste järelevalveasutuste puhul.
Sven Giegold
Austatud juhataja, lugupeetud volinik Barnier! Suur tänu saksa keele kasutamise eest.
Esiteks tahaksin öelda, et kriis, mille oleme taas läbi elanud, tõstatab uuesti mõningad põhiküsimused. Lisaks sellele, mida on juba öeldud, tahaksin eriti rõhutada veel kord teatud aspekte. Üks neist on see, et reitinguagentuurid on osutunud korduvalt oletamisagentuurideks, teisisõnu agentuurideks, mis ei suutnud hinnata riske paremini kui teised. Järelikult peame oluliselt vähendama nende reitinguagentuuride koostatud hinnangutele omistatud tähtsust võrrelduna teiste turul saadaolevate hinnangutega.
Teine keskne probleem, mis on esile kerkinud, on selle turu muutumine oligopoolseks. On vaid mõned tõsised teenusepakkujad. Sellest tulenevalt oleks mõistlik suurendada teenusepakkujate arvu ja avardada nende tausta. Ses suhtes on teie tähelepanekul, härra Barnier, et turule tuleks tuua rohkem osalejaid - mida on märkinud siin ka teised - iva sees.
Kolmandaks on meil keskne stiimulite küsimus, millest on selle arutelu käigus vähe juttu olnud. Mida me reitinguagentuuride seas märkame? Olukorda, kus kliendid valivad reitinguandjaid nende väheste olemasolevate agentuuride seast ja maksavad neile selle tegevuse eest. See sarnaneb olukorraga, kus üliõpilased külastavad enne eksamit oma professorit ja lepivad temaga summas kokku ning pärast kõik imestavad, kuidas küll said kõik hinded nii head olla. Selle stiimulite küsimusega tuleb tegelda.
Tean, et komisjon mõtleb selle üle, kuidas on võimalik teha nii, et finantstoodete pakkujad ei saaks enam reitinguagentuuri ise valida, nagu see on senini olnud. See viib meid nende reformide tuumani, mis on vajalikud erasektori teenusepakkujaid kaasavate, teisisõnu muude kui riigivõlakirjade valdkondade hindamiste puhul. Me peame lammutama selle väära stiimulite süsteemi. Selle asemel, et asendada erasektori oligopol avaliku sektori monopoliga, mida vasakpoolsed on mõnikord soovitanud teha, peaksime veenduma, et avalik-õiguslik agentuur tagaks reitingute andmiseks pidevalt eri osalejate valimise ning reitingute kvaliteedi avalikkuse ja järjekindla kontrolli.
Härra Barnier, ma jään huviga teie ettepanekuid ootama. Ma loodan, et need ettepanekud annavad meile võimaluse lahendada järjekindlalt probleemid, mis on jäänud sellesse valdkonda ka pärast varasemaid kiiduväärseid - sealhulgas Jean-Paul Gauzèsi ning komisjoni eelmise koosseisu ja nõukogu - jõupingutusi, ning et me ei loo seda tehes uut monopoli, vaid püüame pigem saada stiimulite ja reguleerimise keerdküsimused püsiva kontrolli alla.
Kay Swinburne
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Juba päris finantskriisi alguses oli selge, et reitinguagentuuride töös on olnud tohutuid puudusi. Sellest tulenevalt oli see üks esimesi küsimusi, millega EL eelmisel aastal tegeles. Direktiivi ajakohastamine, mille eesmärk on suurendada peamiselt USAs registreeritud agentuuride vastutust tegevuse eest ELis, on kiiduväärt samm nende tegevuse põhjalikumaks kontrollimiseks siin Euroopas.
Reitinguagentuurid on ülimalt võimsad organisatsioonid ja neil on võime liigutada reitingu muutmise abil turge. Seepärast tuleb pidevalt veenduda nende sõltumatuses ja seda säilitada. Reitingutega seotud otsused, mis vallandavad miljardite eurode voo, ei tohiks siiski tulla turule üllatusena. Näiteks peaksid reitinguagentuurid avaldama oma jooksvad stressitestid ja stsenaariumide analüüsid nii, et paraneks turu läbipaistvus ja väheneks vapustuste hulk.
Peame siiski meeles pidama, milleks reitinguagentuurid on loodud: et hinnata kohustuste täitmata jätmise riski, olgu tegemist toote või ettevõttega, eriti börsil noteeritud ettevõttega, sealhulgas finantseerimisasutuse või isegi suveräänse riigiga. Nii nagu me ei tohiks süüdistada reitinguagentuure selles, et nad ei reageeri meie pankade olukorda käsitlevale seaduslikule teabele, ei tohiks me kasutada neid ka selleks, et vabandada välja turu reaktsiooni meie riigi rahanduse kehvale seisule.
Kuigi nende tegevuse põhjalikumat kontrollimist tuleks toetada, oleks vaja läheneda kriitilisemate ettepanekutega ühele teisele küsimusele, nimelt sellele, miks on turud, investorid, suurettevõtted ja suveräänsed riigid jäänud nii truult lootma reitinguagentuuridele, selle asemel et täita hoolsuskohustust ja ise teavet koguda. Eelkõige, miks jäävad krediidireitingute turul kõlama kolm nime, kui turul on palju rohkem pakkujaid? Kui me oleme vastanud nendele laiematele küsimustele, muutub reitinguagentuuride vastutuselevõtmise viis mõttekamaks. Sellise suure turuvõimu ja -mõju korral peab neil olema ka märkimisväärne vastutus.
Jürgen Klute
Lugupeetud juhataja! Tahaksin teile vaid meelde tuletada, et reitinguagentuur Moody's alandas eile õhtul taas Kreeka reitingut. Me kõik teame, et Kreeka valitsus on avaldanud viimastel nädalatel oma rahvale tohutut survet, et saada kriis kontrolli alla. Me kõik teame, et Euroopa Liit on pannud kokku 750 miljardi euro suuruse paketi, et toetada kriisi käes vaevlevaid riike ja aidata neid sealt välja. Sellegipoolest on Kreeka reitingut alandatud. Tegelikult on sama saatus tabanud ka Hispaaniat, sest pärast säästupaketi vastuvõtmist alandati ka tema reitingut.
Volinik Barnier, te kasutasite äsja kujundlikku väljendit termomeetrist ja ütlesite, et seda ei tohi katki teha. Ma kahtlen siiski, kas termomeeter ikka on reitinguagentuuride puhul sobiv kujund. Termomeeter ei tee endastmõistetavalt midagi klientide, patsientide olukorra parandamiseks. Ta ei saa seda lihtsalt teha. Lõppude lõpuks pole termomeeter ravim ja ilmselt teeb see patsiendi olukorra hullemakski. Ometi pole vastuvõetav, et neid jõupingutusi tegevate riikide reitingut alandatakse üha edasi, hoolimata kõigist nende ponnistustest.
See tõstatab küsimuse, mida need reitinguagentuurid siis tegelikult teevad. On juba öeldud, et nad ei suutnud märgata kriisi lähenemist. Seetõttu ei aidanud reitinguagentuurid kriisi prognoosida ega diagnoosida. Veidi enne kokkukukkumist sai Lehman Brothers üsna positiivse reitingu. Niisiis, nende meetoditega, mida reitinguagentuurid kasutasid, ei suutnud või ei soovinud nad tunnistada, mis meil tulemas oli. Ses suhtes on see vahend täiesti läbi kukkunud.
Nad pole ka aidanud meil kriisi ohjata. Tsiteerisin just üht ajalehte: "Reitingud ei ole vaatamata kõigile püüdlustele aidanud kriisiolukorda parandada ja kardetavasti” - nii on öeldud ajakirjanduses - "ei suuda me koostatud pakette lõpuni viia.” See tähendab, et nad tirivad meid allapoole ja alandavad meie reitingut veelgi enam.
Lõpetuseks tahaksin juhtida tähelepanu sellele, et riigid ja äriühingud lihtsalt ei ole võrreldavad. Me peame võtma need reitingud põhjalikuma vaatluse alla. Väikesest vuntsimisest ei piisa. Me vajame põhjalikku reitingusüsteemide reformi.
Godfrey Bloom
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Reitinguagentuurid müüsid oma hinge kuradile mõne aasta eest, kui nad hakkasid tuginema äriühingutele, mille võlakirju tuli tasu eest hinnata. Kes maksab, tellib ka muusika.
See põhjustas paratamatult valesti hindamist. Enamik reitinguagentuure palkab lapsi, kes suudavad vaevu bilanssi lugeda. Nad muudavad oma hinnanguid alles siis, kui häving on juba kõigi jaoks ilmselge. On mõistusevastane, et tavaliselt on riskifondid need, kes avastavad arvude tagant tõe. Näiteks paljastasid nad Enroni. Kuid see tõde arvude kohta võib olla ebapopulaarne, eriti siin, mis on ka põhjus, miks me neid vihkame.
Siiski teavad ka krediidiagentuuride kokaiiniuimas noorukid, et Iirimaa, Kreeka, Hispaania, Itaalia, Ühendkuningriik ja Portugal on laostunud. Kaput on kaput igas keeles!
Niisiis, mida pakub välja meie parlament? Meie oma reitinguagentuuri, millele me maksame, et see meie pilli järgi tantsiks. See võib kleepida euroala läbikukkunud majandusega riikide emiteeritud rämpsvõlakirjadele külge AAA-reitingu. Küsimus on: keda sellega lollitatakse? Pakun, et kui jätta kõrvale mõned Inglismaa krahvkonnanõukogud ja BBC majanduskorrespondendid, siis sama hästi kui mitte kedagi. Kui Euroopa inimesed saavad aru, et nad on olnud hiiglaslikus ebaõnnestunud rahaeksperimendis katsejänesteks, põletavad nad selle hoone siin maatasa ja giljotineerivad meid kõiki, ning kes saab seda neile ette heita?
Marine Le Pen
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, head kolleegid! Reitinguagentuuride tekitatud kahju on praegu väga selgelt näha. Riigivõlakirjade kriis on andnud just kinnitust oma tsüklisoodumuslikust iseloomust. Reitinguagentuurid, mis olid enne tulekahju puhkemist pimedusega löödud, käituvad nagu tõelised süütajad, lehvitades kriisileekidele tuult. Komisjoni 2009. aasta septembri määrus on jäänud nagu ikka tähelepanuta. Kaasasündinud ettenägelikkuse puudumise tõttu on Euroopa organid sunnitud võtma kiireloomulisi meetmeid.
Meile esitatud ettepanekud ulatuvad turuseaduse säilitamisest, mille teeb loomuvastaseks ilmne huvide konflikt, Nõukogude Liidu stiilis ülemäärase reguleerimiseni, mida armastab Euroopa Komisjon. Me hüppame vihma käest räästa alla. José Manuel Barroso hiljuti väljendatud soov allutada reitinguagentuurid Euroopa Keskpanga ja komisjoni järelevalvele on lihtsalt ebareaalne, eriti pärast Jean-Claude Trichet' rabavat avaldust 2010. aasta veebruaris. Tsiteerin: "Püüdlused kindlustada pangabilanssi nõuavad suurt konfidentsiaalsust.” Teisisõnu, see nõuab varjatust ja salajas hoidmist.
On selge, et me tegeleme probleemide tagajärgede, mitte põhjustega. Teadmine, kas agentuuridele peavad maksma investorid või emitendid ja kas viimatinimetatud peavad kuuluma erasektorisse või avalikku sektorisse, olema sõltumatud või järelevalve all, ei lahenda midagi. Nagu Maurice Allais on öelnud: seni, kuni enam ei ole võimalik kasutada krediiti ex nihilo, osta ilma saamata ja müüa ilma omamata, kõigub kapitalism tõusu ja languse vahel, tuues rahvale ja majandusele kaasa üha laastavamaid tagajärgi.
Seega peame eelkõige keelustama igasuguse raha või võlakirjade väljastamise ilma tegeliku ja käegakatsutava katteta. Sel moel teeme lõpu metsikutele ja ebamõistuspärastele spekulatsioonidele turgudel, ja see tähendab, et reitinguagentuure pole enam vaja.
Edward Scicluna
Lugupeetud juhataja! Euroopa juhtide hiljutine rünnak reitinguagentuuride vastu seoses riigivõlakirjade reitingute langetamise ajastuse ja määraga võib tunduda mõnele veidi liialdatuna.
Ometi on reitinguagentuuride läbikukkumised hästi teada - usun, et selles suhtes on kogu parlament üksmeelel. Nad on andnud kõrgeid reitinguid võlakirjadele, millega seotud kohustused jäeti varsti pärast seda täitmata. Nüüd, mil tuuled on hakanud puhuma teisest kaarest ja majanduse väljavaated on kogu Euroopas endiselt kahvatud, saab neile süüks panna ülereageerimist vastupidises suunas. Tundub, et neid ei veennud isegi mõjukas ja ennekuulmatu 750 miljardi euro suurune pakett. Sellegipoolest peame olema reageerides ettevaatlikud ja mitte tulistama halbade uudiste toomise pärast sõnumitoojat.
Üks asi on kindel: ükskõik, kas reitinguagentuurid üle- või alahindavad finantstoodet, on nende mõju maailma finantsturul tohutu. Tegelikult saavad nad riiki ja selle rahvast, sealhulgas töölisi ja pensionäre pantvangis hoida ja seda nad ka teevad. Sellel on kahtlemata poliitilised tagajärjed, millega tuleks tegelda.
Peame aru saama, kuidas reitinguagentuurid reitinguid loovad ja müüvad. Silmanähtav probleem on asjade korraldus väärtpaberi emitendi ja agentuuride vahel. Teine küsimus on agentuuride endi arv ja nendevahelise konkurentsi tõhusus. Kui pankade ja finantseerimisasutuste tegevust tuleb reguleerida - seda peabki tegema -, siis miks peaks reitinguagentuure kohtlema teistmoodi, arvestades eriti reitinguagentuuride turu oligopoolset ülesehitust?
Probleemi põhjused, sealhulgas huvide konfliktid, on seega selged. Ent lahendused tunduvad olevat keerulisemad. Jäägem siis tasakaalukaks ja leidkem õige lahendus, proovides mitte üle reageerida ja sellega tõsist kahju teha.
Wolf Klinz
(DE) Austatud juhtaja, lugupeetud volinik! Reitinguagentuuridel on olnud üleilmses finantskriisis ja eurot tabanud raskustes tohutu osa ja nad ei vääri kaugeltki mingit kiitust. Läbipaistvuse puudumine, huvide konfliktid, rahastamine teenuse ostjate kaudu ja reitingute avaldamise küsitav ajastus, millel on tsüklisoodumuslik mõju või mille aluseks on tagantjärele tarkus, kõnelevad enda eest. Reitinguagentuurid on olnud ja on endiselt ses suhtes vähese tähelepanuvõimega ega näe neid probleeme.
Mina isiklikult olen teinud ettepaneku, et EL peaks tegutsema kohe, ja mul on hea meel, et ka teie arvate samuti. Me peame looma Euroopa reitinguagentuuri sihtasutuse mudeli põhjal. See sihtasutuse mudel peab muidugi mõista olema rahaliselt sõltumatu. Euroopa Keskpank, komisjon ega ükski liikmesriik ei tohiks tema tegevusse poliitiliselt sekkuda. Et tegemist on sõltumatu sihtasutusega, võib sellest Euroopa agentuurist saada kolme nimetatud reitinguagentuuri oligopolile või vähemalt monopolile tõsine konkurent. Peaks olema nii, et igale Euroopas pakutavale tootele ja kõikidele Euroopas tegutsevatele emitentidele tuleb anda kaks reitingut, millest üks peab tulema sellelt Euroopa agentuurilt.
Selleks et olla sõltumatu, peab sihtasutus olema ka rahaliselt sõltumatu. See tähendab, et meil on vaja stardiraha, mille võiks anda Euroopa Investeerimispank või vahest komisjon, ja sealt edasi rahastaks see Euroopa sihtasutus end ise. Küsimus, kas rahalised vahendid selleks peaksid tulema teenuse ostjatelt või kasutajatelt, vajab veel selgitamist. Selle küsimuse tõstatas veidi aega tagasi ka Sven Giegold. Me peame jõudma otsusele ka selles.
Üks üldine märkus. Me peaksime ka kaaluma, kas saaksime oma usaldust reitinguagentuuride vastu kuidagi kärpida, sest mulle tundub, et praegu sõltume neist liiga palju.
Vicky Ford
Lugupeetud juhataja! Mul on reitinguagentuure käsitleva arutelu üle hea meel. Me peame tõesti mõtlema reitingute usaldamisele ja sellele, kuidas konkurentsi suurendamiseks agentuuride lisandumisele kaasa aidata, ning samuti sellele, kuidas pääseda laenuvõtja poolt kinni makstud reitingute puhul huvide konfliktist. Ma tahaksin siiski öelda, et kõikidele investoritele on alati teada olnud, et sellise konflikti esinemine on võimalik ja et krediidireitingud ei ole iseenesest ostu- või müügisoovitused.
Peaksime meeles pidama ka seda, et 2020. aasta eesmärkide saavutamiseks vajab EL investeeringuid. Selleks on vaja turu usaldusväärsust ja reitinguagentuuridel on selles ülisuur osa. Kui reitingud toimivad, hõlbustavad nad laenajate, madalamate intressimäärade ja seega riiklike emitentide juurdepääsu finantsturgudele, rääkimata maksumaksjate rahast. Nad annavad ka investoritele mõningaid juhiseid, ent nagu ma ütlesin, mitte ostu- ja müügisoovitusi.
Pidage palun meeles, et Euroopas pole ükski AAA-reitinguga hinnatud riiklik või äriühingust emitent kunagi oma rahalisi kohustusi täitmata jätnud. Isegi kriisi ajal on AAA-reitinguga hinnatud struktureeritud laenude osas kohustuste mittetäitmise määr Euroopas alla 0,3%, mis tähendab, et 99,9% selle reitinguga laenude puhul on rahalised kohustused täidetud. Meil on seda investorite usaldusväärsust tõesti vaja. Meil on tõepoolest vaja oma reitinguagentuurid vaatluse alla võtta, kuid pidage palun meeles, et nad pole eksinud kõiges.
Claudio Morganti
(IT) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Olen veendunud, et reitinguagentuurid tuleks muuta läbipaistvamaks ja vastutavamaks, kuid ma ei nõustu kõigi nendega, kes tahaksid piirata nende tegutsemisala ja funktsioone. Reitinguagentuuride möödalaskmised riskide ennustamisel ja turgude hoiatamisel peegeldavad lihtsalt praeguste avaliku sektori finantseerimisasutuste ja -organite ning kogu pangandussüsteemi tunduvalt ilmekamaid puudusi.
Ma usun vabasse turgu ja leian, et ka reitinguagentuuride sektoris võiks olla rohkem avatust ja konkurentsi. Ent Euroopa avalik-õigusliku reitinguagentuuri loomine oleks siiski vasturääkiv tegu - häbiväärne autoritaarne üritus suurendada avaliku sektori kontrolli turu üle.
Lühidalt öeldes oleks liiga suur lihtsusetaotlus piirduda oma analüüsis küsimusega, mis käsitleb reitinguagentuuri vastutust praeguse finantskriisi eest, kui kriis on eelkõige majanduslik. Faktid ja rakendatud põhimõtted tõendavad, kuidas Euroopas ja paljudes riikides usuti, et tõelist majandust on võimalik asendada rahandusega, jättes sel moel unarusse kogu tootmissektori.
Anni Podimata
(EL) Lugupeetud juhataja, lugupeetud volinik! Tänane arutelu reitinguagentuuride järelevalve ja kontrolli raamistiku teemal on kahjuks veelgi päevakajalisem pärast eilset Moody'se otsust alandada Kreeka krediidireitingut veel nelja terve punkti võrra. Teadagi pole see viimastel kuudel esimene kord, kui Kreeka krediidireitingut tõsiselt alandatakse. Ometi on eilne reitingualandamine ilmselgelt provotseeriv ja lubamatu, sest selles ei võeta arvesse ei finantsalase ümberkorraldamise programmi kohaldamisel tehtud edusamme, mida eilsest saati Ateenas viibivad eesistujakolmiku esindajad tunnustasid, finantsstabiilsuse fondi loomist ega tõsiasja, et Kreeka majanduse vajaduste rahastamiseks on eraldatud 110 miljardit eurot.
On see mõistlik, et ajal, mil Euroopa Keskpanga president, Deutsche Banki juht ja Euroopa Komisjoni esindaja kiidavad Kreeka valitsust memorandumi rakendamise eest, millega aidati kaasa euro taastugevnemisele dollari suhtes ja Euroopa rahaturu elavdamisele, alandab Moody's veelgi Kreeka reitingut, andes sellega täpselt vastupidise hinnangu? Minu arvates tõendab see samm selgelt huvide konflikti olemasolu, sest see ei õõnesta lihtsalt Kreeka püüdlusi korraldada ümber finantssektor, vaid valab ka õli tulle pidevatele spekulatiivsetele turgude rünnakutele Kreeka majanduse ja kogu euroala vastu.
See omakorda kinnitab, et agentuurid avaldavad reitinguid, tagamata nende usaldusväärsust ja kontrollimata oma reitingutega seotud stiimuleid ja tagajärgi. See tõstatab tõsiseid küsimusi demokraatia ning riikliku ja Euroopa suveräänsuse kohta, arvestades, et me räägime euroala riikide majanduse hindamisest.
Võib tuua ka palju teisi näiteid. Kuid meil tuleb teada, mida teeme meie, et kaitsta Euroopa majandust nendest kahtlase väärtusega ja läbipaistmatutest reitingutest põhjustatud spekulatsioonide eest. Vajame kiiret tegutsemist kahel tasandil. Esiteks peame võtma meetmeid, et luua konkurentsivõimeline Euroopa reitinguagentuur, ja teiseks peame looma nende agentuuride jaoks range ja usaldusväärse tegevusraamistiku, milles sätestatakse läbipaistvad ja ühtsed standardid, mis käsitlevad reitingute andmise kriteeriume, reitingute avaldamise ajastust, arvestades ka sellega kaasnevat turu reaktsiooni, ning reitingute täpsuse ja usaldusväärsuse hindamist aja möödudes.
Juozas Imbrasas
(LT) Üldise kriisi foonil paljastab reitinguagentuuride määramise valdkonnas tekkinud kriis selle süsteemi ohte. Mis peamine, keegi ei tunne end riskihindamise lõpptulemuse eest vastutavana, kuigi nende agentuuride tegevusel on märkimisväärne mõju finantsturu stabiilsusele ning nendest sõltuvad väga olulised laenusaamise võimalused ja laenu hind. Teiselt poolt on hea, et komisjon - mõistes, et meil tuleb taastada usk turgu ja suurendada investorite kaitset - sätestab uusi, kogu ELi hõlmavaid eeskirju, millega nähakse ette üldine reitinguagentuuride reguleerimise kord. Reitinguagentuure käsitlevate eeskirjade muutmine tähendab paremat järelevalvet Euroopa Liidu tasandil ja suuremat läbipaistvust selles sektoris, ent seda sektorit tuleks analüüsida veel ja üksikasjalikumalt.
Tuleb tagada reitinguagentuuride piisav kontroll ja kehtestada rikkumiste eest asjakohased karistused. Reitinguagentuuri tegevusega seotud laenud peavad muutuma läbipaistvamaks, et investorid ja reitingu kasutajad oleksid paremini kaitstud, ja eelkõige selleks, et krediidireitingute sektoris suureneks konkurents.
Othmar Karas
(DE) Lugupeetud juhataja! Moody'se eilne arusaamatu otsus näitab selgelt reitinguagentuuride valitsevat seisundit ja võimu ning otsuste langetamise vähest läbipaistvust. Kõik reitinguagentuurid tuleb registreerida ning nende tegevus ja nende otsuste alused põhjalikult läbi vaadata. Me peame tagama reitinguagentuuride sõltumatuse ja see tähendab, et me ei tohi lubada reitinguagentuuride rahastajateks neid, kelle krediidivõimet kontrollitakse.
Tuleb kõrvaldada ebakõlad ja huvide konfliktid: meil ei saa olla reitinguagentuure, mis annavad äriühingutele ühtaegu konsultatsioone ja reitinguid. Vaja on läbipaistvust, mis tähendab, et hindamismudelid ja -alused tuleb avalikuks teha. Me peame tõrjuma monopolistlikku valitsevat seisundit n-ö teise arvamuse ja suurema konkurentsiga. Selleks on meil vaja ka Euroopas asuvaid agentuure. On pakutud sihtasutuse mudelit, kuid alternatiiv võiks olla aktsiaseltsi mudel. Kangaroo Group esitab sügisel koos Wolf Klinziga komisjonile üksikasjaliku ettepaneku.
George Sabin Cutaş
(RO) Probleem on selles, et reitinguagentuuride tegevus mitte üksnes ei viinud praeguse finantskriisini, vaid on aidanud seda ka hullemaks teha. 2009. aastal vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reitinguagentuuride kohta oli kavandatud reaktsioonina nende tegevuse reguleerimiseks. Selle määrusega on kehtestatud kõikide Euroopa Liidus tegutsevate reitinguagentuuride kohustuslik registreerimine ja selles keskendutakse kolmele põhiaspektile: järelevalvele, läbipaistvusele ja huvide konfliktidele.
Oleme läbipaistvuse ja reitinguagentuuride turu oligopoolse ülesehituse küsimuse lahendamisest siiski üsna kaugel. Ei ole normaalne, et liikmesriikide majandus ja sealt edasi nende äriühingud tuginevad vaid kolme agentuuri reitingule. Spekulatsioonid riigi reitingu teemal võivad viia mingil põhjusel kriitilises seisus riigid pankrotini. Antud asjaoludel leian ma, et on vaja luua üks Euroopa reitinguagentuur, mis oleks praegustele ettevõtetele tõeline konkurent ja alternatiivne vahend.
Andreas Mölzer
(DE) Lugupeetud juhataja, lugupeetud volinik! Me kõik teame, et on lausa naeruväärne, kuidas üks Briti ja kaks USA erafirmat teevad otsuseid ELi liikmesriikide pankrottide kohta. Minu arvates on see reitinguagentuuride oligopol ülimalt plahvatusohtlik. Teine üllatav asi on aeg, mil need agentuurid tegusaks muutuvad. Euro suudab vaevalt hakata jõudu koguma, kui jällegi alandatakse kellegi reitingut. Kogu jutt sellest, kuidas need agentuurid on teadlikud oma vastutusest, paistab uues valguses, kui võtta arvesse, et töötute USA kodanike laenud, mis pakiti väärtpaberitesse, said sageli AAA-reitingu ja kuulutati seega täiesti turvalisteks.
Lähemal vaatlusel on reitinguandjate neutraalne seisund osutunud petlikuks, sest neile maksavad väärtpaberite emitendid. Kaheldav on ka reitingute hindamise kvaliteet. Lõppude lõpuks andsid nad enne rahvusvahelist finantskriisi pankadele, mis seejärel üsna pea kokku kukkusid, kõrgeima reitingu.
Seetõttu on ülim aeg hakata reitinguagentuure kontrolli all hoidma. Kõrgendatud järelevalve reitinguagentuuride üle ei peaks siiski piirduma üksnes ELi tasandiga.
Elena Băsescu
(RO) Praeguse kriisi taustal tabab reitinguagentuuride tegevust üha kasvav kriitika, sest nad ei ole suutnud olla äriühingute ja isegi riikide krediidiriski määra hindamisel objektiivsed. Need agentuurid ei andnud varakult kriisiohule viitavaid hinnanguid, vaid on tegelikult alandanud mitme Euroopa riigi reitingut ja sellega kriisi süvendanud.
Põhiprobleem on konkurentsi puudumine krediidireitingute teenuste turul, sest selles valdkonnas valitsevad vaid kolm USA ettevõtet. Ses suhtes toetan ma president Barroso ettepanekut luua Euroopa reitinguagentuur. Nagu te kõik teate, muutis üks nendest kolmest agentuurist eelmisel nädalal lubamatu eksimuse tõttu Saksamaa krediidireitingut.
Lõpetuseks tahan öelda, et Euroopa Liit peab tulevikus tagama reitinguagentuuride tegevuse parema reguleerimise.
Ivo Strejček
(CS) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Olen kuulanud väga tähelepanelikult seda pärastlõunast arutelu reitinguagentuuride teemal ja ma ei ole kohe kindlasti reitinguagentuuride toetaja ega nende kaitsja.
Teiselt poolt ei tunne ma mingit muret teatava monopoli- või oligopolivormi tekkimise pärast reitinguagentuuride hulgas. Ma ei ole kuulnud siin ainsatki sõnavõttu sel teemal, kuidas sai olla võimalik, et teatud riigid, kus sellised tohutud võlad tekkisid, sattusid niisugusesse väljapääsmatusse finantssegadusse. Leian, et oleks väga hea kaaluda vabaturu toimimise huvides riigipoolse sekkumise süsteemi väljatöötamist. Kui me arendame oma mõtteid ses suunas edasi, vahest on meil siis reitinguagentuuridega vähem muret.
Lara Comi
(IT) Austatud juhataja, austatud volinik, head kolleegid! Tänan teid veel kord võimaluse eest võtta sõna sel arutelul, mis leiab aset päevi pärast seda, kui üks reitinguagentuur alandas järjekordselt Kreeka laenureitingut.
Küsimustest, mis puudutavad nende agentuuride iseloomu ja juhtimist - need agentuurid on oma tähtsuse tõttu meie majandussüsteemis nüüd peaaegu et institutsionaliseerunud -, on saanud toimuva poliitilise debati põhiosa, tulenevalt nende rollist üleilmses finantskriisis ja praeguses euroala kriisis.
Selline majandussüsteem nagu meil ei saa toimida ilma sõltumatute asutusteta, mis analüüsivad riikide rahandust ja eraettevõtete raamatupidamisaruandeid. Ülesanne on tagada, et need reitinguagentuurid tegutseksid läbipaistvalt ja ühtsete standardite kohaselt, sest nende eksimus võib tuua äriühingule pankroti või olla oluline tegur uue kriisi puhkemisel.
Arvan, et me ei tohi reitinguagentuure mingil juhul riigistada, vaid peame pigem püüdma seada tasakaalu nende sõltumatuse ja vajaduse tagada valitsuste ees aru andmise sobiv määr. Seetõttu on tasakaalustatud lahenduse leidmine minu meelest õige viis kindlustada parem tulevik, sealhulgas Euroopas.
Georgios Papanikolaou
(EL) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Eilne Kreeka krediidireitingu alandamine Moody'se poolt tõstatab kahtlemata mitmeid küsimusi, nagu on öelnud ka teised parlamendiliikmed.
Selles küsimuses tahaksin lisada ühe nüansi, et meil oleks võimalik proovida aru saada, kas nende agentuuride tegutsemisraamistik on lõplikult puhas, kas see on läbipaistev ja kas see on ametlik. Suurem osa kaebustest, mille eraisikud on Ameerika Ühendriikides nende konkreetsete agentuuride vastu esitanud, on osutunud põhjendamatuteks 1933. aasta seaduse tõttu, milles on sätestatud, et reitinguagentuurid ei vastuta raha eest, mis kaotatakse eksliku reitingu tagajärjel.
Seepärast kipub nende konkreetsete agentuuride tegevus olema kontrollimatu. Spekulatsioonimängudel pole otsa ega äärt ja Euroopa õigusliku raamistiku puudumine põhjustab tõsiseid nägelusi nii Euroopa Liidus kui ka igas üksikus riigis.
Peame mõistma, et vaba majandus ei tähenda džungliseadusi, see ei tähenda vastutamatust. Seal, kus seda ei mõisteta, peame reageerima oma õigusaktidega, peame kehtestama seadusi. Lugupeetud president, te rääkisite suuremast konkurentsist, suuremast agentuuride arvust. Me ootame komisjonilt lähitulevikus palju.
Michel Barnier
Lugupeetud juhataja! Olen teile kõigile tänulik põhjalike ja avameelsete sõnavõttude eest. Ma ei hakka uuesti rääkima nende agentuuride rollist ja nende avaldatavate reitingute tähtsusest, proua Comi andis sellest äsja väga hea ülevaate.
Minu teine sissejuhatav märkus, mis kordab äsjaseid härra Papanikolaou ja härra Strejčeki tähelepanekuid, on see, et me peame parandama nende agentuuride tegutsemisviisi. Vaja on läbipaistvust - ma tulen selle juurde tagasi - ning need reitingud peavad olema võimalikult lõplikud ja objektiivsed. Me saavutame selle, me peame selle saavutama, ent see ei vabasta ettevõtteid, eelkõige finantseerimisettevõtteid nõuetekohasest juhtimisest, sisestest ja välistest järelevalvesüsteemidest ja kriisiohjamisvahenditest - seegi on osa komisjoni koostatud ettepanekutest -, samuti ei vabasta see riike kohustusest end korralikult juhtida, korraldada nõuetekohaselt oma eelarvet ja kontrollida oma kulutusi.
Asun nüüd reitinguagentuuride juurde. Loodetavasti võetakse neid agentuure käsitleva määruse uus muudatusettepanek vastu viivitamata, et tagada Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse tõhusam järelevalve nende agentuuride üle. Proua Le Pen - keda pole küll enam siin -, te peaksite oma teabe uuesti üle vaatama. Ei keskpank ega komisjon hakka nende agentuuride üle järelevalvet teostama. Me tahtsime turul rohkem järelevalvet ja rohkem läbipaistvust ning on täiesti loogiline, et see roll tuleks anda uuele sõltumatule asutusele, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusele. Nagu Wolf Klinz kenasti ütles: meil on vaja seda läbipaistvust, sest näeme, mis on toimunud paaril viimasel aastal.
Ometi - nagu ma äsja oma sõnavõtu alguses ütlesin - ei käsitle need ettepanekud koos olemasolevate õigusaktidega kõiki küsimusi. George Sabin Cutaş mainis reitinguagentuure käsitlevat õigusakti, mida tuleks nõuetekohaselt rakendada praeguse hetke ja aasta lõpu vahel, kuid mida kohaldatakse täiel määral alles 2010. aasta detsembrist.
Teatud küsimusi pole näiteks põhjalikult uuritud. Mitmekesistamine, suurem konkurents - Kay Swinburne ja Edward Scicluna viitasid vajadusele agentuuride turu järele, mis poleks koondunud vaid üksikute inimeste kätesse. Sven Giegold rääkis ka väga selgelt praegu levinud emitent-maksab-mudelist. Kas see on aus mudel? On see jätkusuutlik? Othmar Karas tõstatas samuti selle küsimuse.
Peame sellele teemale keskendudes hindama samal ajal eeskirju, mis on sätestatud detsembris jõustuvas uues õigusaktis, sest me oleme seadnud konkreetse sihtmärgina üles huvide konfliktide vähendamise. Kas sellest õigusaktist piisab? Igal juhul peame Sven Giegoldi nimetatud emitent-maksab-mudeli üle mõtisklema.
Kolmas teema, mida peame oma uute püüdluste raames käsitlema, on Euroopa ja liikmesriikide õigusaktid. Kas pole mitte nii, et need õigusaktid tuginevad liialt reitinguagentuuride avaldatud krediidireitingutele? Lõpetuseks, Elena Băsescu tõstatas just küsimuse, mis käsitles teatud metoodika väljatöötamist riikides valitseva olukorraga seotud riskide jaoks. Ka siin peame tegema põhjalikumat tööd.
Tahaksin tänada Antolín Sánchez Presedot selle eest, et ta toetab kiiret kokkulepet järelevalvepaketi kohta. See on tegelikult üks põhiaspekte, sest me vajame Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutust selleks, et nende agentuuride üle järelevalvet teostada, ja ka muudeks asjadeks.
Jah, me vajame struktuursemat reageerimist. Seepärast uurime tähelepanelikult kõiki neid küsimusi, mille ma äsja tõstatasin, ja eriti põhjalikult sõltumatust, mida Sharon Bowles nii väga näha soovis. Ka mina tahan nende agentuuride sõltumatust - pean selle all silmas usaldusväärsust. Uurime põhjalikult kõiki asjaosalisi, kes ei tegutse piisavalt hästi, turgude ülesehitust ja konkurentsi, sealhulgas mõtet - mis on minu arust igati õigustatud - luua Euroopa agentuur, et käsitleda eelkõige riikides valitseva olukorraga seotud riskide küsimust ja vahest ka muid küsimusi.
Ma ei ole nimetanud selle agentuuri staatust. Saab see olema avalik-õiguslik agentuur, eraagentuur, erasektori ja avaliku sektori partnerlus või Wolf Klinzi huvitava mõttena pakutud sihtasutus? Lähinädalatel on meil kavas tegelda ka kõikide nende küsimustega.
Paljud teist - sealhulgas Sharon Bowles, Nikolaos Chountis just äsja ja Anni Podimata hetk tagasi - mainisid hiljutist Kreeka reitingu alandamist. Volinikuna ei ole mul kavas kommenteerida üksikasjalikult iga reitingut, mille mõni reitinguagentuur on andnud. See võtaks väga palju aega ja see pole meie töö. Avaldatud või avaldatavate reitingute usaldusväärsusest rääkides ei tasu muutuda liiga dramaatiliseks.
See ei takista mind ega minu kolleegi ja sõpra Olli Rehni, kes pöördus teie poole täna hommikul, ütlemast, et mind üllatas - ja ka Andreas Mölzer väljendas oma üllatust -, et üks nendest agentuuridest ajastas viimase Kreeka reitingu just eilseks. Lugupeetud parlamendiliikmed, oleme vägagi teadlikud - ja peame ütlema nii ka avalikkusele -, et nagu Jürgen Klute mainis, teeb Kreeka praegu oma eelarve stabiliseerimiseks ja tugeva, kindla kasvu taastamiseks tohutuid jõupingutusi.
Komisjon usub igati sellesse protsessi, mis ei ole lihtne, kuid mis on vajalik ja mis peab õnnestuma. Samuti on oluline märkida, et Kreeka pole üksi. Talle on toeks Euroopa solidaarsus. Seda solidaarsust väljendasid mõne nädala eest kõige kõrgemal tasemel riigipead ja valitsusjuhid, komisjon, keskpank ja Rahvusvaheline Valuutafond ning seda on jätkuvalt tunda ja see tõestab end.
Mitmesugused reitingud ja kogu nendele koondunud tähelepanu, ka arutelud metoodika ja ajastuse üle - kõik see julgustab mind meie agentuuride reformimise töös - töös, mida oleme alustanud, nagu ma märkisin meie 2. juuni teatises, ja ma tahaksin tähelepanu juhtida sellele, et me esitame neil teemadel hiljemalt aasta lõpuks või järgmise aasta alguses mõned õigusakti ettepanekud.
Lõpetuseks, härra Klute, te mainisite, et kõikidel neil teemadel kõneldes räägime me enamast kui lihtsalt reitinguagentuuridest. Me peame põimima selle elemendi, selle vahendi, mida tuleb kindlasti täiustada - rohkem läbipaistvust, kontrolli, usaldusväärsust ja mitmekesisust -, aruka reguleerimise ja tõhusa järelevalve kõikehõlmavasse struktuuri. Need on õppetunnid, mida me saame sellest veel kestvast kriisist, ja me võtame neist kõigist õppust. Ma ütlen ikka ja jälle, ma kordan: ükski asjaosaline, ükski toode, ükski turg, ükski piirkond ei tohi pääseda tõhusast järelevalvest ega arukast reguleerimisest.
Selline oli ka komisjoni 2. juunil esitatud ettepanek, mida toetas mõne päeva eest Luxembourgis ministrite nõukogu, ja ma loodan - mis on ka president Barroso soov -, et seda toetab ka Euroopa Ülemkogu. Pealegi võite te, lugupeetud parlamendiliikmed, minuga ja meiega arvestada - me esitame teile ükshaaval, samm-sammult praegusest hetkest kuni järgmise aasta alguseni ettepanekuid seoses kõikide kohustustega, mille oleme endale võtnud, et saaksime Euroopa tasandil ja tublis koostöös teiste maailma piirkondadega, eriti Ameerika Ühendriikidega, targemaks igast õppetunnist, mida see kodanikke, tarbijaid ja äriühinguid mõjutav kriis on meile andud.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
