Pomoc pre Pakistan a možné následky na odvetvie európskeho priemyslu (rozprava) 
Predsedajúca
Ďalším bodom programu je vyhlásenie Komisie o pomoci pre Pakistan a možných následkoch na odvetvie európskeho priemyslu.
Karel De Gucht
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, vážené poslankyne, vážení poslanci, Európu veľmi znepokojujú ničivé dôsledky záplav v Pakistane, ktoré zničili živobytia a spoločenstvá v celej krajine.
Rozsah tejto katastrofy je v histórii Pakistanu nebývalý. Náklady na humanitárne potreby a na jeho už aj tak krehké hospodárstvo sú obrovské. Závažnosť tejto krízy si vyžaduje okamžitú a zásadnú reakciu, pričom je potrebné zvážiť aj strategický význam rozvoja Pakistanu, bezpečnosť a stabilitu v regióne.
Európska rada 16. septembra vyzvala na prijatie komplexného balíka krátkodobých, strednodobých a dlhodobých opatrení, ktoré pomôžu pri obnove a budúcom rozvoji Pakistanu. Prvá reakcia EÚ na záplavy bola rýchla a veľkorysá. Náš spoločný príspevok k úsiliu o humanitárnu pomoc v súčasnosti predstavuje viac ako 320 miliónov EUR od členských štátov a Európskej komisie v hotovosti a vo forme naturálnej pomoci. Samotný tento príspevok predstavuje viac ako 60 % z celosvetovej prvotnej výzvy OSN.
Európska rada uznala, že okrem okamžitej a rozsiahlej humanitárnej a rozvojovej pomoci sú na hospodársku obnovu a rast nevyhnutné aj ambiciózne obchodné opatrenia. Obchod je teda súčasťou dlhodobej reakcie na súčasnú krízu. Komisia v tejto súvislosti 7. októbra prijala návrh na jednostranné pozastavenie dovozných ciel na množstvo dôležitých položiek, ktoré vyváža Pakistan. Tento návrh v súčasnosti predložila členským štátom a Európskemu parlamentu.
Komisia navrhuje liberalizovať 75 colných položiek pri dovoze z Pakistanu, ktoré predstavujú 27 % súčasného dovozu z Pakistanu do EÚ vo výške takmer 900 miliónov EUR. Toto opatrenie by malo zvýšiť dovoz z Pakistanu do EÚ približne o 100 miliónov EUR.
Jeho cieľom je podporiť úsilie Pakistanu o obnovu zo strednodobého hľadiska. Znamená to, že osobitné koncesie budú časovo obmedzené. Komisia navrhuje obdobie v dĺžke troch rokov. Vzhľadom na charakter priemyselnej základne Pakistanu a objem vývozu, v rámci ktorého tvorí viac ako 60 % textilné odvetvie, predstavujú veľké množstvo výrobkov, v súvislosti s ktorými navrhujeme liberalizáciu, textilné výrobky. Zahrnuté sú aj ďalšie priemyselné výrobky, ako napríklad etanol.
Ak dokážu Parlament a Rada v tejto súvislosti konať rýchlo, dúfame, že opatrenie sa zavedie 1. januára 2011. Zároveň spolupracujeme s ďalšími členmi Svetovej obchodnej organizácie na získaní potrebného povolenia - výnimky Svetovej obchodnej organizácie (WTO) -, ktoré je potrebné udeliť skôr, ako bude opatrenie účinné.
Obchodné koncesie by mali byť pre Pakistan zmysluplné z hospodárskeho hľadiska, avšak zároveň by mali zohľadňovať citlivosť priemyselných odvetví Európskej únie. Z uvedeného dôvodu sme sa pri vypracovaní tohto návrhu pokúsili zohľadniť citlivosť priemyselných odvetví v EÚ, najmä textilného odvetvia. Naša analýza ukázala, že vplyv na výrobu EÚ bude pravdepodobne mierny.
Potenciálne zvýšenie dovozu z Pakistanu (100 miliónov EUR) zodpovedá menej ako 0,5 % výrobnej hodnoty liberalizovaných položiek v EÚ, čo v skutočnosti predstavuje 24 miliárd EUR. Podpora Európskeho parlamentu pri pomoci v rámci realizácie tohto návrhu je nevyhnutná na vytvorenie celkového obrazu solidarity EÚ v období nevídanej núdze.
Obchod môže predstavovať dôležitú súčasť dlhodobého hospodárskeho riešenia pre Pakistan. Náš časový harmonogram je prísny. Môžete sa spoľahnúť, že ja a moji spolupracovníci vám vysvetlíme svoj prístup a zmiernime akékoľvek pretrvávajúce obavy z vašej strany.
Nuno Melo
Vážená pani predsedajúca, musím povedať, že plne chápem situáciu, v ktorej sa Pakistan nachádza. Rád by som však tiež uviedol, že toto rozhodnutie je tragické pre Európu a predovšetkým pre niektoré krajiny, ktoré už čelia závažným problémom, ako sú napríklad Portugalsko, Španielsko a Grécko.
Napríklad textilný a odevný priemysel predstavuje 11 % celkového vývozu Portugalska a 22 % výrobného priemyslu. Osemdesiat percent výroby niektorých výrobkov dokonca prebieha v Portugalsku. Keď sa týchto 80 % rozptýli medzi 27 členských štátov, pre Európsku komisiu to možno neznamená veľa, avšak pre Portugalsko to je obrovské množstvo.
Európa nemôže požadovať mimoriadne škodlivé, avšak pochopiteľné opatrenia na kontrolu verejného sektora a na boj proti deficitu a zároveň prijímať rozhodnutia, ktoré škodia práve samotným produktívnym krajinám a ich schopnostiam vytvárať bohatstvo a pracovné miesta.
Musím tiež povedať, že toto rozhodnutie je aj nepochopiteľným útokom na bežné pravidlá trhu. Neobhajujem žiadnu formu trhového protekcionizmu, požadujem však prísnu ochranu jeho správnych pravidiel: pravidiel trhu, ktoré sú zdravé a spravodlivé.
Pochopte, prosím, že toto rozhodnutie umožní, aby sa pakistanské výrobky dostali na európsky trh s nižšími výrobnými nákladmi, ako sú možné náklady našich spoločností, a to jednoducho z toho dôvodu, že počas výroby sa nevyžadujú rovnaké podmienky. Veľmi sa ospravedlňujem, toto však nazývam nespravodlivá hospodárska súťaž. Ide o nespravodlivú hospodársku súťaž, pretože pakistanské spoločnosti nemajú sociálne náklady, ktoré sa týkajú ich pracovníkov, nemajú environmentálne náklady, osobitne sa nevenujú boju proti detskej práci, ku ktorej tam dochádza, a nemajú zodpovedajúce obmedzenia v oblasti využívania základných materiálov z dôvodu verejného zdravia.
Preto sa dokonca pýtam: ako je možné prijať takéto radikálne rozhodnutie bez toho, aby mu predchádzalo predloženie správy s presnými podrobnými údajmi o jeho negatívnom vplyve na jednotlivé členské štáty?
Napriek tomu by som však teraz mohol spomenúť určité následky. Patria medzi ne zatváranie a bankrot spoločností v Európskej únii, predovšetkým v Portugalsku, a zvýšenie počtu nezamestnaných. Je správne, keď to v plnej miere pochopíte, pretože príde čas, keď za to niekto bude musieť niesť zodpovednosť.
Ak nakoniec usúdime - a niektorí to určite urobia -, že tento návrh je nevyhnutný, žiadam, aby sme si vopred aspoň trocha premysleli niektoré otázky, ktoré sme ešte nevzali do úvahy. Napríklad zavedenie colnej kvóty, ktorá sa ustanovuje v prípade etanolu, nie však v prípade textilných výrobkov. Výnimka by sa mala udeliť maximálne na obdobie jedného roka, pretože pomoc je dočasná. Verte mi, žiadna európska spoločnosť neprežije tri roky v priamej hospodárskej súťaži s pakistanskými spoločnosťami.
Vážená pani predsedajúca, už končím. Na záver uvediem, že musíme prijať ustanovenie o základných materiáloch, aby Pakistan neblokoval prístup európskych spoločností k takýmto materiálom s cieľom využívať túto výrobu.
David Martin
v mene skupiny S&D. - Vážená pani predsedajúca, chápem to, čo hovorí pán Melo, ale nemôžem s tým súhlasiť. Vítam návrh Komisie pozastaviť dovozné clá na kľúčový dovoz z Pakistanu do Európskej únie.
Po prvé, všetci sa zhodneme na tom, že Pakistan, ktorý nemal jednoduchú históriu už od svojho vzniku ako štátu, prechádza najhorším možným obdobím. Je v prvej línii vojny proti terorizmu, ktorá ho doteraz podľa vlastných odhadov stála 40 miliárd USD. Všetci veľmi dobre vieme o záplavách, ktorých kombinovaný vplyv je horší ako ázijská vlna cunami v roku 2004 alebo záplavy na Haiti začiatkom tohto roka. Je to veľký úder pre akúkoľvek krajinu.
Na návrhu Komisie vítam to, že poskytujeme Pakistanu príležitosť vyriešiť niektoré jeho ťažkosti prostredníctvom obchodu. Je to rozumný návrh. Po prvé, ako povedal pán komisár, 75 colných položiek, ktoré by pomohli naštartovať pakistanský obchod prostredníctvom 100 miliárd EUR ročne, spôsobí investíciám EÚ len miernu škodu. Tento krok nijako mimoriadne neuškodí žiadnemu odvetviu priemyslu Európskej únie. Rovnako dôležité, a možno dokonca ešte dôležitejšie, je to, že neuškodí rozvojovým krajinám, ktoré sú na rovnakej úrovni ako Pakistan, pretože žiadna z týchto colných položiek nebude mať vplyv na výrobky zo zoznamu narúšania preferencií rozvojového programu z Dauhy (DDA). To je veľmi pozitívne.
Druhá rozumná vec na návrhu Komisie je, že pozastavenie ciel je časovo obmedzené a že nejde o jednostranný pokus o zmenu uznesenia o všeobecnom systéme preferencií (GSP). Vítam to, pretože tento návrh aj tak poskytuje Pakistanu podnet na prispôsobenie sa normám v oblasti sociálnych a ľudských práv v období do roku 2014 s cieľom splniť podmienky systému GSP+ v roku 2014. Poskytuje teda núdzovú pomoc, ktorá je v súčasnosti potrebná, avšak zároveň neposkytuje pakistanskej vláde neobmedzenú moc. Tvrdí sa v ňom: "ak chcete aj naďalej spĺňať podmienky na získanie týchto výhod, je vašou povinnosťou dať krajinu do poriadku".
Ide o skutočnú skúšku veľkorysosti Európy a dúfam, že my v Parlamente budeme pripravení a obstojíme v nej.
Niccolò Rinaldi
v mene skupiny ALDE. - (IT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, naša dnešná rozprava je míľnikom na rázcestí medzi dvoma základnými zásadami. Na jednej strane je tu záväzok solidarity voči krajine, ktorú zasiahli prírodné katastrofy, a dostali jej spoločnosť, ktorá už aj tak čelila štrukturálnym problémom, na kolená. Na druhej strane je tu potreba vyváženej obchodnej politiky. Európska únia návrhom Európskej komisie pozastaviť clá pre Pakistan správne predchádza politike samotnej humanitárnej pomoci a umožňuje Pakistanu posilniť jeho hospodárstvo, teda aj jeho spoločnosť.
Skutočnosť, že všetkých 74 uvedených colných položiek sa týka textilného a odevného odvetvia, je takmer nevyhnutná pre krajinu, ktorá môže vyvážať len výrobky v rámci tohto odvetvia. My liberálni demokrati jednoznačne uprednostňujeme využitie tohto druhu opatrenia pred dohodou o humanitárnej pomoci, ktorá nedokáže poskytnúť krajine skutočné oživenie. Avšak ako pred chvíľou zopakoval pán Melo, nesmieme byť naivní a žiadame Komisiu predovšetkým o to, aby z naivity nepochybila.
Pán komisár si dobre uvedomuje kritickú situáciu, v ktorej sa nachádzajú niektoré okresy s textilným priemyslom, ako je napríklad Prato. Prato predstavuje osobitný prípad. Situácia sa tu vymkla spod kontroly vnútroštátnych orgánov a dochádza k rozšíreniu nezákonnosti, ktorú zhoršuje aj kríza v európskom textilnom odvetví.
Keďže sa domnievame, že za našu oprávnenú humanitárnu solidaritu s Pakistanom nemôže zaplatiť len textilné odvetvie, žiadame o tri veci: 1) o zavedenie regulačných nástrojov na predchádzanie vzniku akéhokoľvek možného trojuholníka s ďalšími krajinami, ktoré by mohli profitovať z ciel výhodných pre Pakistan; 2) o to, aby sa neprehlbovala kríza v európskom textilnom odvetví prostredníctvom zavedenia opatrení, ktoré by ho mohli naopak podporiť, ako je napríklad zníženie nákladov na elektrickú energiu a 3) o to, aby sa zabránilo vytvoreniu precedensu pre ďalšie krajiny, ktoré postihli takého prírodné katastrofy. Myslím si, že ak budeme postupovať týmto spôsobom, pomoc pre Pakistan bude spoločná a udržateľná aj z dlhodobého hľadiska a táto krajina potrebuje práve to.
Jacek Włosowicz
Dnes večer sme sa stretli, aby sme diskutovali o návrhu Komisie na pomoc Pakistanu v období po záplavách. Mali by sme mať na pamäti, že v Pakistane trpelo pre záplavy takmer 14 miliónov ľudí, čo bolo skutočne až biblické množstvo. Záplavy spôsobili nepredstaviteľnú pohromu v samotnom Pakistane a ich následky bude zakrátko možné pocítiť na celom svete. Prečo? Bavlna, o ktorej sa často hovorí ako o bielom zlate a ktorej jedným z hlavných producentov je práve Pakistan, mala tento rok slabú úrodu a v tejto krajine bola navyše vo veľkej miere zničená. Výrobcovia odevov a vedúce svetové značky už predpovedajú zvýšenie cien výrobkov z bavlny. Bavlna je surovina, s ktorou sa stretávame neustále a ktorá sa používa na výrobu odevov, bankoviek, filtrov na kávu, stanov a rybárskych sietí. Používa sa dokonca aj v kníhviazačstve a na výrobu mnohých iných výrobkov dennej spotreby. Používa sa na mnohé účely. Nachádzame sa v období krízy a predpovedá sa zvýšenie cien výrobkov, ktoré potrebujeme pre každodenný život. A to zväčšuje rozsah uvedeného problému.
Miguel Portas
Na jednej strane máme veľkých európskych dovozcov, ktorí na dovoze pakistanských výrobkov do Európy získajú. Na druhej strane máme ďalší malý počet pakistanských textilných tovární, ktoré sa v skutočnosti nenachádzajú v oblastiach postihnutých katastrofou a ktoré návrhom Komisie získajú veľa.
To sú fakty. Nezvíťazia chorí, evakuovaní, deti, ani starší ľudia, ktorých domovy boli zničené. Zvíťazia bohatí obchodníci. Dochádza tu k využívaniu tejto katastrofy: extrémne klimatické javy sa využívajú na to, aby slúžili záujmom veľkých podnikov.
A to je na návrhu Komisie absolútne neprijateľné. Mala by od neho ustúpiť.
William  Dartmouth
v mene skupiny EFD. - Vážená pani predsedajúca, v minulosti som britského premiéra Camerona často ostro kritizoval. Avšak premiér Cameron úplne správne požiadal o to, aby sa Pakistanu udelili obchodné preferencie. Slovo "požiadal" používam teraz trochu opatrne. Požiadať je presne to, čo musel britský premiér urobiť.
Spojené kráľovstvo s piatym najväčším hospodárstvom na svete nemá od vstupu do EÚ autonómiu, pokiaľ ide o vymedzenie obchodnej politiky dokonca ani v prípade krajiny, ktorá patrí do Britského spoločenstva. To, aby Pakistan v súčasnosti získal obchodné preferencie, je však vo vnútroštátnom záujme Spojeného kráľovstva. S Davidom Martinom súhlasím zriedkavo, v tomto prípade však áno. Pakistan nie je len rozvojovou krajinou so 170 miliónmi obyvateľov a strategickými hranicami s Afganistanom, ale aj krajinou, ktorá má približne tridsať jadrových hlavíc.
Dôsledky kolapsu pakistanského štátu na bezpečnosť by boli ničivé pre bezpečnosť celého rozvinutého sveta. Obchodné preferencie pre Pakistan v tomto období tomu možno pomôžu zabrániť.
Daniel Caspary
(DE) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, myslím si, že by sme si mali všetci znova pripomenúť, aká dramatická bola situácia v Pakistane pred niekoľkými týždňami a aká je v skutočnosti na mnohých miestach doteraz. Boli zaplavené celé regióny, ktoré sú väčšie ako mnohé naše členské štáty. Desiatky, v skutočnosti stovky tisícov, ľudí sú v obrovskej núdzi. Bola zničená infraštruktúra: cesty, nemocnice, univerzity, materské školy, školy, podniky. Bolo zničené živobytie mnohých ľudí. Myslím si, že si to nevieme ani predstaviť. Všetci sa zhodneme na tom, že musíme pomôcť. Problém však spočíva v tom, ako po nemecky povieme, "umy ma, ale nenamoč ma". Čo tým myslím? Nuž, priama finančná pomoc stojí peniaze, ktoré, samozrejme, musíme nájsť niekde v našom rozpočte. Nepriamu pomoc, uľahčenie obchodu, práve teraz navrhuje Komisia a, samozrejme, v tomto prípade tiež existujú obavy zo strany tých, na ktorých môže mať vplyv. Práve preto dnes celkom oprávnene prebieha rozprava na túto tému.
Komisia nenavrhla využitie všeobecného systému preferencií. Mám pocit, že je to správne. V podstate si myslím, že súčasné riešenie prostredníctvom WTO, využitie tohto spôsobu a skutočné úsilie s cieľom pomôcť ľuďom v tom, aby si pomohli sami, je rozumné. Existuje však mnoho nezodpovedaných otázok, ako je napríklad otázka týkajúca sa skutočného vplyvu na odvetvia priemyslu v Európskej únii. Keď sa pozerám na dokument Komisie, na návrh nariadenia, vidím, že hneď na začiatku dôvodovej správy sa uvádza, že pracovný predpoklad spočíva v tom, že čistý dovoz do EÚ by sa zvýšil o 100 miliónov EUR ročne. Ide skutočne o výraznú a trvalú pomoc Pakistanu? Skutočne pomôže presunúť veľké sumy, o ktorých tu vlastne hovoríme? Na druhej strane návrh bude znamenať straty z colných príjmov vo výške 80 miliónov EUR z nášho rozpočtu. Je rozumný aj tento pomer? Má zmysel stratiť 80 miliónov EUR na colných príjmoch s cieľom získať 100 miliónov EUR na zvýšenom dovoze? Sú tieto čísla správne? Rád by som si vypočul určité priame informácie zo strany Komisie o celej tejto otázke.
Som pevne presvedčený, že Pakistanu musíme pomôcť. Som pripravený aj vysvetliť občanom Európskej únie a občanom svojho volebného obvodu, že musíme niečo urobiť a že pomoc iným musí vždy niekto zaplatiť. Som však pevne presvedčený, pán komisár, že by ste mali dnes večer a v nadchádzajúcich dňoch a týždňoch využiť príležitosť a skutočne presvedčiť 736 poslancov Európskeho parlamentu, že vaše opatrenia sú správne a rozumné. Predovšetkým by ste mali využiť aj príležitosť a poukázať na spôsoby, prostredníctvom ktorých môžu pracovníci spoločností, ktoré by mohli byť zasiahnuté v krajinách, ako sú Portugalsko, Taliansko a Španielsko, a v celej Európskej únii napredovať a nájsť vlastné možnosti. Som presvedčený, že ide skutočne o úlohy, ktoré je potrebné splniť na dosiahnutie toho, aby váš návrh získal o pár týždňov alebo mesiacov v tomto Parlamente väčšinu. Som presvedčený, že všetci zainteresovaní ešte musia vykonať veľký kus práce v súvislosti s presviedčaním ľudí a poskytovaním informácií.
Gianluca Susta
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, myslím si, že nesmieme zabúdať na krízu, ktorou Európska únia a členské štáty prechádzajú na svetovej úrovni. V súvislosti s krízou, ktorá sa týka práce, zamestnanosti a rastu, ma zaujíma logika týkajúca sa medzinárodných vzťahov, ktorou sa inšpirovali niektoré európske krajiny, ale predovšetkým Európska komisia. Návrh Komisie, o ktorom dnes rokujeme, výrazne znevýhodní niektoré priemyselné odvetvia, predovšetkým textilné odvetvie. V súčasnej situácii sa musíme sami seba opýtať, či to je rozumné.
Niektorí ľudia sa obávajú, že tieto rozhodnutia pochádzajú z túžby Európy po tom, aby prevzala vedúcu úlohu na svetovej úrovni. V skutočnosti vieme, že to tak nie je a že pokus o zníženie tlaku vrátane teroristického tlaku v rámci niektorých politických alebo inštitucionálnych systémov alebo v súvislosti s nimi s tým má spoločného ešte menej. Pravda je, že s týmto návrhom nemajú nič spoločné dokonca ani nedávne záplavy, pretože najväčšia koncentrácia textilného odvetvia v Pakistane sa nenachádza v regiónoch, ktoré zasiahla katastrofa.
Znova uvediem, že skutočný dôvod spočíva v snahe znevýhodniť odvetvie v prospech financovania európskeho hospodárstva a v prospech veľkých maloobchodných reťazcov na úkor výrobného priemyslu, ktorý sa nachádza v niektorých európskych krajinách. Tento krok je veľkým omylom z hľadiska rastu, práce a zamestnanosti v období závažnej hospodárskej krízy a potreby skutočného rastu EÚ na svetových trhoch a z hľadiska jej vývozu a jej schopnosti týkajúcej sa inovácií a kvality.
Sajjad Karim
Vážená pani predsedajúca, chcel by som v prvom rade poďakovať pánovi komisárovi a kolegom pánom Martinovi a Casparymu za veľmi užitočné poznámky. Po tom, ako došlo k záplavám, som totiž odcestoval do Pakistanu, aby som na vlastné oči videl rozsah škôd. Škody, ktoré spôsobili záplavy, predstavujú najväčšiu prírodnú katastrofu v histórii Pakistanu. Presahujú všetko, čo som si dokázal predstaviť alebo čo som očakával.
Keď som sa 22. septembra stretol s premiérom Pakistanu, bol rozhodne veľmi vďačný za dovtedajšiu reakciu EÚ a bol presvedčený, že išlo o veľmi odvážnu reakciu. Odvážnu z hľadiska, ktoré opísal pán komisár De Gucht. Musíme si byť úplne istí, že budeme aj naďalej reagovať primerane. Komisia v súčasnosti predložila legislatívny návrh na pozastavenie ciel v prípade 75 colných položiek, ktoré pokrývajú 27 % pakistanského vývozu do EÚ, čo by oživilo vývoz Pakistanu približne o 100 miliónov EUR ročne. V tomto prípade skutočne ide o skúšku dôveryhodnosti EÚ.
Musíme zaručiť, že politickú dohodu, ktorú dosiahli vedúci predstavitelia EÚ, nahradíme činmi, ktoré prinesú skutočnú zmenu a poskytnú pakistanskému hospodárstvu v tomto zúfalom období núdze záchranné lano. Koniec koncov, sme najväčším obchodným partnerom Pakistanu. Počúvam obavy svojich kolegov v tomto Parlamente a je len správne, že naša reakcia je spravodlivá. Spravodlivá, ale ambiciózna. Obchodné koncesie, ktoré sa majú ponúknuť Pakistanu, musia predstavovať vierohodné úsilie EÚ a pre Pakistan musia byť zmysluplným hospodárskym prínosom, pričom je potrebné zohľadniť citlivosť našich vlastných odvetví priemyslu, ako aj odvetví priemyslu ďalších členov WTO, najmä najmenej rozvinutých krajín.
Som presvedčený, že prostredníctvom tohto návrhu preukazujeme svoje ambície, svoju odvahu, ale predovšetkým spravodlivosť voči sebe samým, ako aj voči občanom Pakistanu.
Joe Higgins
Vážená pani predsedajúca, 20 miliónov ľudí, ktorých zasiahli nedávne katastrofické záplavy v Pakistane, zjavne potrebuje okamžitú a výraznú pomoc. Ide predovšetkým o 100 000 detí, ktoré zostali v dôsledku záplav bez domova a sú v nebezpečenstve smrti jednoducho z dôvodu nedostatku potravy.
Milióny drobných poľnohospodárov a poľnohospodárov, ktorí prišli o pôdu a ktorí sú v súčasnosti vydaní napospas vlastníkom pôdy, sú v kritickej situácii v súvislosti s výrobou potravín za dostupné ceny. Bezplatná distribúcia semien, ekologických hnojív a ďalších verejných služieb by sa mohla stať základom rýchlej obnovy dodávok potravín, avšak odstránenie súkromného vlastníctva pôdy v Pakistane a jej rozdelenie medzi tých, ktorí ju nevlastnia, je kľúč k trvalej udržateľnosti v oblasti potravín.
Írski roľníci začali veľký zápas za skoncovanie so statkármi pred 140 rokmi, takže v tomto prípade ide o veľké oneskorenie. Zníženie ciel musí byť prospešné pre pracovníkov a pre chudobných, nie pre vlastníkov pôdy, skorumpovaných štátnych úradníkov alebo pre predstaviteľov priemyslu. Výhody vyplývajúce zo spravodlivých cien ich poľnohospodárskych výrobkov na svetovom trhu by mali využívať drobní poľnohospodári v Pakistane, nie bezcitní špekulanti na trhoch s komoditami.
Cristiana Muscardini
(IT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, dámy a páni, všetkých nás znepokojujú záplavy, ktoré zničili Pakistan, a ich závažné dôsledky pre hospodárstvo. Máme však obavy aj v súvislosti s návrhom Európskej komisie, aj napriek tomu, že bol predložený z iniciatívy vedúcich predstaviteľov štátov a vlád.
Nariadenie, ktoré navrhla Komisia, je zamerané predovšetkým na pozastavenie ciel v odvetviach textilu a kožených výrobkov, ktoré predstavujú 60 % vývozu Pakistanu s obratom takmer 200 miliónov EUR v prípade textilného odvetvia a 510 miliónov EUR v prípade odvetvia kožených výrobkov. Pre obe odvetvia je charakteristická výroba nachádzajúca sa v susedných oblastiach, ktoré nie sú priamo zasiahnuté záplavami.
Zdalo sa nám, že politické signály sa naopak zameriavajú na výber takej politiky pomoci, ktorá nepoškodzuje štrukturálne odvetvia európskeho hospodárstva. Pozastavenie ciel bude mať výrazný vplyv na európske textilné odvetvie a odvetvie kožených výrobkov, ktoré v priebehu plánovaných troch rokov platnosti nariadenia potenciálne prídu o tisíce pracovných miest. Tieto opatrenia budú súčasťou všeobecného systému preferencií, ktorý bude v roku 2013 rozšírený aj na Pakistan. Systém uvedené opatrenia ešte zhorší.
Pán komisár, všetci si uvedomujeme, že sa prijímajú výnimočné a jednostranné opatrenia, pretože chceme pomôcť veľkej chudobnej krajine, ktorá má problémy v dôsledku katastrofy, ktorá ju zasiahla. Situácia v krajine sa ďalej zhoršuje v dôsledku hospodárskej krízy a neschopnosti prispôsobiť sa pravidlám Svetovej obchodnej organizácie. Súčasné pravidlá skutočne zvýhodňujú krajiny, ktoré už sú rozvinuté, ako je napríklad Čína a India, a nie chudobnejšie krajiny. Výnimočné opatrenia v prospech jednej krajiny by však mohli spôsobiť krízu v ďalších krajinách.
V návrhu Komisie sa preto požadujú výrazné úpravy s cieľom diverzifikovať zainteresované odvetvia vrátane výroby a vývozu Pakistanu, prijať odlišnú víziu a seriózne uvažovať o dodržiavaní ľudských práv a o boji proti terorizmu. Pakistanu je potrebné pomôcť, avšak prostredníctvom jasných dohôd vrátane tých, ktoré sa týkajú politickej situácie v regióne.
Josefa Andrés Barea
(ES) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, záplavy v júli a v auguste tohto roka spôsobili v Pakistane 1800 úmrtí a zasiahli 20 miliónov ľudí, z ktorých 12,5 milióna potrebuje humanitárnu pomoc.
Ako ste uviedli, Európska únia poskytla humanitárnu pomoc vo výške 320 miliónov EUR a Španielsko prispelo sumou vo výške 11 miliónov EUR. Nediskutujeme tu o obchodnej dohode, ale o podpore strategického rozvoja v Pakistane.
Komisia s mandátom od Rady liberalizovala 70 výrobkov na obdobie troch rokov. Niet pochýb o tom, že vývoz Pakistanu bude mať rôzny vplyv na jednotlivé krajiny EÚ vzhľadom na osobitné charakteristické vlastnosti každej krajiny. K výrobkom, ktoré môže Pakistan vyvážať, patria etanol, textilné a kožené výrobky.
Komisia tvrdí, že nemôže zmeniť a doplniť zoznamy výrobkov, ktoré ohrozujú textilnú výrobu. Španielsko predstavuje 16 % objemu obchodu s výrobkami textilného priemyslu. Autonómne spoločenstvo Valencia predstavuje 18 % španielskej textilnej výroby a 17 % zamestnanosti v textilnom odvetví je práve v tomto spoločenstve. Trhom pre valencijské textilné odvetvie je Európa a v rámci nej Francúzsko, Taliansko a Nemecko. Z uvedeného dôvodu výrobky dovážané z Pakistanu zmenšujú jeho trh v Európe aj v rámci Španielska.
Povedali ste, že existuje strategická štúdia; zhodnotila sa však aj priemyselná kapacita Pakistanu? Uvažovalo sa aj o skrátení zoznamu textilných výrobkov? Bude sa každoročne hodnotiť vplyv tejto dohody?
Christofer Fjellner
(ES) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, chcel by som povedať, že zrušenie ciel a prekážok obchodu ako krok v rámci poskytovania pomoci Pakistanu v súvislosti s veľkou katastrofou je mimoriadne vítané. Možno prvýkrát v tomto Parlamente poviem, že na mňa urobili dojem pohotové opatrenia a riešenie tejto otázky zo strany Komisie a Rady.
V každom prípade platí, že sú potrebné peniaze. Aký má však zmysel poskytovanie podpory a finančných prostriedkov - okrem uspokojenia vlastného zlého svedomia -, ak zároveň prostredníctvom cla a prekážok obchodu sťažujeme situáciu ľuďom, ktorí sa majú zotaviť vlastnými silami.
To, čo práve robíme, konkrétne komplexné a rýchle zrušenie ciel a prekážok obchodu v prípade všetkých 75 rozličných colných položiek, ktoré zodpovedajú 27 % vývozu Pakistanu, predstavuje vynikajúcu reakciu na katastrofu, ktorej táto krajina čelí. My v Parlamente však máme v súčasnosti zodpovednosť. Sme zodpovední za rýchle konanie. Inými slovami, táto reakcia sa nesmie stať príkladom toho, ako dlho môže trvať politický proces. Pakistan potrebuje finančné prostriedky a pomoc teraz, nie o rok. Musíme ukázať, že to chápeme.
Zároveň ma skľučuje, keď vidím, aká výrazná je opozícia voči týmto opatreniam. Dostal som petíciu od európskych výrobcov textilu, v ktorej vyjadrujú svoj nesúhlas s týmito opatreniami, pretože sa obávajú, že Pakistan by vyvážal do Európy vo väčšej miere, a to nechcú.
Nejde však práve o to? Nie je zámerom to, že by mal byť s nami schopný obchodovať, aby sa dostal z chudoby? Bolo by problémom, keby mali európski spotrebitelia o niečo lacnejší textil?
Voľný obchod a solidarita sa tu často vítajú, avšak len dovtedy, kým sa o nich nemá rozhodovať. Preukážme tu a teraz, že tieto hodnoty sú pre nás najdôležitejšie vtedy, keď sú najviac potrebné. Pravdepodobne nemáme lepšiu príležitosť podporiť voľný obchod a solidaritu ako v súvislosti s týmto návrhom.
Lara Comi
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, prostredníctvom tohto krátkeho príspevku by som chcela vyjadriť svoj nesúhlas s možným pozastavením ciel v prospech Pakistanu na obdobie približne troch rokov a v súvislosti so 74 colnými položkami, z ktorých takmer všetky patria do textilného a odevného odvetvia.
Moje obavy súvisia s negatívnymi dôsledkami pre európsky priemysel a predovšetkým pre taliansky priemysel a pre stratu pracovných miest v Európe v odvetví, ktoré už prešlo veľkou skúškou hospodárskej krízy. Mám na mysli predovšetkým malé a stredné podniky v tomto odvetví, ktorým sa už aj tak pokúšame pomôcť a ktoré by utrpeli značné škody.
Zanedbateľná nie je ani skutočnosť, že Pakistan stanovil začiatkom tohto roka na svoj vývoz bavlnených vláken pätnásťpercentné clo s cieľom zabrániť dodávke surovín. Je zrejmé, že cieľom je zachovať suroviny prostredníctvom úsilia o získanie atraktívnejších výmenných kurzov na vlastný vývoz. V plnej miere rozumiem potrebe pomôcť krajine s vážnymi problémami, a to najmä po závažných katastrofách, ktoré ju postihli. Avšak európska pomoc, akú si predstavujem, by mala spočívať v príspevkoch na rekonštrukciu ciest a infraštruktúry s využitím miestnej práce.
Jörg Leichtfried
(DE) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, nie je jednoduché uskutočniť objektívnu rozpravu, keď človek hovorí o 100 000 deťoch bez domovov, o miliónoch poľnohospodárov na uliciach a o ľuďoch, ktorí žijú v absolútne krutej chudobe. Myslím si, že je správne, aby Európska únia konala rýchlo a aby v tomto prípade poskytla rýchlu pomoc. Pokiaľ ide o opatrenia, ktoré ste navrhli, prichádza mi na um závažná otázka, či poskytujeme pomoc na pravom mieste, alebo pomáhame nesprávnym ľuďom. Chcel by som to vysvetliť podrobnejšie, pretože v súvislosti s textilným priemyslom je úplne opodstatnené tvrdenie, že táto pomoc skutočne prospeje Pakistanu ako celku. Nie som si však istý, či sa dostane k tým správnym ľuďom.
Po druhé, rád by som tiež povedal, že ak bude táto pomoc prospešná ľuďom v tom, aby si pomohli sami, zjavne je potrebné zohľadniť, aký bude spätný vplyv tohto kroku na Európu. Myslím si však, že v tomto prípade už došlo k drastickej situácii, že je potrebné, aby sme poskytli pomoc, a dúfam, že táto pomoc sa dostane k ľuďom, ktorí ju skutočne potrebujú.
Jean Lambert
Vážená pani predsedajúca, chcem len reagovať na niektoré poznámky, ktoré tu odzneli.
To, o čo sa Pakistan v súčasnom období pokúša, je v podstate úsilie s cieľom dostať sa z problémov, v ktorých sa nachádza po ničivých záplavách. Keby sa továrne nachádzali v oblastiach postihnutých záplavami, nedokázali by fungovať, takže nie je prekvapivé, že príslušné továrne sa nenachádzajú v postihnutých oblastiach.
Priama pomoc, ktorú by bolo možné poskytnúť, je v porovnaní so skutočnými potrebami minimálna. Rozdelenie príjmov zo zvýšeného vývozu je dôležité pre infraštruktúru, dodávky energie, pre školy, cesty a tak ďalej. Naozaj však existujú aj zodpovednosti, ku ktorým patrí demokraticky zvolená vláda Pakistanu z hľadiska svojej účinnosti, príjmov, daňových výnosov a podobne.
Hovorilo sa aj o potrebe väčšej rozmanitosti. Keby mal Pakistan rozmanitejšie priemyselné odvetvia, nesústreďovali by sme sa natoľko na textilné odvetvie. Vyzývam poslancov, aby tejto krajine ponúkli spomínanú príležitosť, aby si pomohla prekonať túto katastrofu sama.
João Ferreira
(PT) Vážená pani predsedajúca, pán komisár, tragédia v Pakistane si vyžaduje, aby Európa preukázala solidaritu. Táto solidarita však nemôže byť zámienkou na vystavenie textilného odvetvia v mnohých členských štátoch, ako je napríklad Portugalsko, riziku. Existujú aj iné spôsoby preukázania solidarity, účinnejšie druhy pomoci, ktoré sú zamerané na obnovu postihnutých oblastí a na zlepšenie životných podmienok miestnych obyvateľov, ale aj spravodlivejšie druhy pomoci.
Ako hovorím, obchodné koncesie nie sú dlhodobé opatrenia. Prinášajú úžitok predovšetkým veľkým európskym dovozcom, pretože spĺňajú ich dlhodobé zámery. Poškodzujú však textilné odvetvie, ako aj krajiny a regióny, ktoré sú od neho najviac závislé. Všetko sa to deje v kontexte hlbokej krízy a vysokej nezamestnanosti.
Aj keď je pravda, že opatrenia navrhované Komisiou nemôžu byť za žiadnych okolností zámienkou na ďalšie prepúšťanie, nemôžeme prehliadať objektívne ťažkosti, ktoré tieto opatrenia vytvárajú. Sú potrebné opatrenia na ochranu európskeho textilného odvetvia a pracovných miest, ktoré s ním súvisia.
Na návrh Konfederatívnej skupiny Európskej zjednotenej ľavice - Nordickej zelenej ľavice je v rozpočte Únie na rok 2010 ustanovený rozpočtový riadok vyčlenený na vytvorenie programu Únie pre textilné odvetvie a odvetvie obuvi. Kde je tento program, pán komisár? Aké sú jeho kľúčové prvky? Popremýšľajte o týchto otázkach.
Claudio Morganti
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, považujem za paradoxné, že namiesto toho, aby Európska únia ochraňovala naše pracovné miesta, vystavuje ich riziku prostredníctvom skrývania možných následkov svojich činov za dobre mienenú rétoriku humanitárnej pomoci. Prípadné zníženie ciel na odevné výrobky z Pakistanu na nasledujúce tri roky predstavuje riziko uvrhnutia výrobného sektora do ešte väčšej krízy, ako je tá, ktorú v súčasnom období zažívame. V Európe došlo k strate 120 000 pracovných miest a 40 000 miest len v samotnom Taliansku.
Pakistanu je potrebné pomôcť, nemôžeme však prijímať mierne opatrenia v oblasti obchodu, keď naša krajina Taliansko a ďalšie členské štáty už pociťujú vplyv falšovania textilných výrobkov, predovšetkým z ázijských krajín a najmä z Číny. Komisia nemôže robiť charitu predovšetkým na úkor Talianska, ktoré predstavuje 30 % celkového európskeho textilného odvetvia. Som presvedčený, že okrem Pakistanu je potrebné pomôcť prekonať krízu aj našim malým a stredným podnikom, a to zavedením ciel a kvót na ázijské výrobky. Som z Prata a rovnako ako moji spoluobčania už mám podobných opatrení dosť.
Georgios Papanikolaou
(EL) Vážená pani predsedajúca, pokiaľ ide o výrobné odvetvie, chcel by som Parlamentu pripomenúť, že Pakistan je štvrtým najväčším producentom bavlny na svete a tvorí 9 % svetovej výroby. Za ním nasleduje Európska únia s menej ako 5,5 %. Je teda zrejmé, že ide o veľmi vážnu otázku. Samozrejme, nechceme protekcionizmus, ktorý škodí zdravej hospodárskej súťaži. Naopak, chceme voľný a otvorený medzinárodný obchod. Na druhej strane sa však poslanci zmienili aj o tejto otázke. Pán Melo, ktorý pochádza z Portugalska, krajiny s krehkým hospodárstvom, sa vyjadril veľmi názorne. Poslanci hovorili o Taliansku. Ja by som doplnil Grécko. Všetci poznáte problémy, ktorým čelí. Je samozrejmé, že by sme mali podporiť Pakistan. Mali by sme ho však aj sledovať a práve na to sa chcem opýtať Komisie: máme mechanizmy na zaručenie toho, aby pomoc, ktorú Pakistanu poskytujeme, bola nasmerovaná správne a aby sa nevyužívala na iné účely alebo inými odvetviami priemyslu na úkor európskych spoločností a európskych pracovníkov?
Seán Kelly
Vážená pani predsedajúca, netvrdím, že som dostatočne skúsený, pokiaľ ide o zložitosť tejto situácie, avšak uznávam strategický význam Pakistanu. Z uvedeného dôvodu podporujem názor pána Karima, že je v záujme všetkých mať vo veľmi nestálom regióne stabilný režim.
Musím tiež povedať, že Únia, ktorá bola založená na zásadách mieru a prosperity našich občanov, by mala stáť na čele pri presadzovaní mieru a prosperity v ďalších častiach sveta. Preto podporujem návrhy, ktoré boli dnes večer predložené, ale bol by som rád, keby Komisia veľmi podrobne odpovedala na poznámky pána Higginsa a ďalších zástupcov ľavice.
Dokáže zaručiť, aby sa pomoc, ktorú by sme poskytli, dostala k tým, ktorí si ju zaslúžia, a nie k veľkým obchodníkom a vlastníkom pôdy? Toto je dnes večer zásadná otázka.
Elisabeth Köstinger
(DE) Vážená pani predsedajúca, katastrofické záplavy v Pakistane majú humanitárne následky nepredstaviteľného rozsahu. Zaručenie toho, že pomoc sa dostane k obyvateľom Pakistanu rýchlo, považujem za povinnosť Európskej únie. Opatrenia zamerané na stimuláciu hospodárstva a zamestnanosti z dlhodobého hľadiska predstavujú dôležitý príspevok zo strany EÚ s cieľom pomôcť tejto ťažko postihnutej krajine dostať sa z krízy. Pýtam sa však, či jednoduché zníženie colných sadzieb bude mať požadovaný účinok. Musíme objasniť, či preferencie pre Pakistan nebudú smerovať nepriamymi kanálmi do tretích krajín, a teda, či budú mať požadovaný účinok. Rovnako ako textilné odvetvie; tu mám na mysli predovšetkým oblasť bioetanolu.
Moja konkrétna otázka Komisii znie, či sa stanovenie tarifných kvót pre bioetanol považuje za skutočne udržateľnú a účinnú možnosť, ktorá pomôže obyvateľom Pakistanu. Je možné posúdiť, či sú potrebné kritériá udržateľnosti pre dovoz do EÚ splnené aj v prípade výroby bioetanolu?
(Rečníčka prijala otázku podľa postupu zdvihnutia modrej karty v súlade s článkom 149 ods. 8.)
William
Vážená pani predsedajúca, zaujíma ma len, či si rečníčka uvedomuje, že tentoraz v skutočnosti nediskutujeme o pomoci, ale jednoducho o obchodných preferenciách. Pakistanu by to poskytlo príležitosť nájsť spôsob riešenia problémov vlastným úsilím a z vlastnej vôle. Zaujíma ma, či si to rečníčka uvedomuje.
Elisabeth Köstinger
(DE) Vážená pani predsedajúca, skutočne sa domnievam, že ide o kľúčový prvok našej diskusie. Opatrenia je potrebné jasne premyslieť, aby sa zaručila udržateľná pomoc. Predovšetkým tu je vždy otázka miery, do akej bude kalkulácia nákladov a výnosov v konečnom dôsledku prospešná pre Európu.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Vážená pani predsedajúca, dámy a páni, Pakistanu je po záplavách, ktoré ho postihli, bez pochýb potrebné pomôcť. Dnes si však musíme položiť otázku, aký druh pomoci táto krajina najviac potrebuje a akú pomoc je Európska únia schopná poskytnúť najlepšie. Musíme konať rýchlo, ale aj účinne.
A v skutočnosti mi veľké obavy spôsobuje účinnosť návrhu Európskej komisie. Považujem tento návrh za veľmi nesúrodý. Svojím zásahom predovšetkým v textilnom a kožiarskom odvetví vyvoláva riziko, že nebude dostatočne účinný. Táto pomoc by totiž mohla vyvolať nové napätie vzhľadom na ďalšie prípady chudoby, ktoré by v Európe vytvorila, a ešte viac by ochromila európske textilné odvetvie, ktoré už v súčasnosti zaznamenáva výrazný pokles.
Ďalej musíme zvážiť skutočnosť, že uprednostňovaním vývozu z výrobných podnikov v skutočnosti pomáhame tým oblastiam Pakistanu, ktoré neboli zaplavené. Naša pomoc by pritom mala slúžiť na budovanie konkurencieschopnosti a rozvoja a pomáhať obnove výroby v tých oblastiach krajiny, ktoré zasiahla katastrofa. Na základe všetkých uvedených dôvodov som presvedčený, že spôsob zrušenia ciel je úplne nevhodný a my s ním nesúhlasíme a nepodporíme ho.
Karel De Gucht
člen Komisie. - Vážená pani predsedajúca, v prvom rade by som rád veľmi jasne uviedol číselné údaje, o ktorých hovoríme. Hovoríme o objeme obchodu vo výške 900 miliónov EUR. Výsledkom bude zvýšený vývoz Pakistanu pre európsky trh vo výške 100 miliónov EUR, avšak celková bilancia v prospech Európskej únie dosiahne výšku len 50 miliónov EUR, pretože v dôsledku výhodnejšieho postavenia Pakistanu v súvislosti s vývozom na európsky trh dôjde k určitej miere odklonenia obchodu, čo znamená, že ďalší dovozcovia prídu o niektoré príležitosti na európskych trhoch. Takže celkový vplyv dosiahne výšku približne 50 miliónov EUR ročne.
Hovorím to, pretože počas tejto rozpravy som znova počul, že prídeme o 120 000 pracovných miest. Všetci máte vo svojich mobilných telefónoch kalkulačku. Ak má Európa prísť o 120 000 pracovných miest z dôvodu zvýšeného dovozu na európsky trh vo výške 50 miliónov EUR, máme skutočný problém v oblasti európskeho textilného odvetvia bez ohľadu na to, čo sa deje v Pakistane. Jednoducho nie je seriózne predkladať tento argument.
To je moja prvá poznámka. Po druhé, náležite sme zohľadnili citlivosť európskeho textilného odvetvia a trochu zložité postavenie, v ktorom sa toto odvetvie možno nachádza. Posteľná bielizeň nepatrí medzi colné položky, ktoré navrhujeme, a nie sú medzi nimi ani odevy alebo domáca bielizeň, ktoré patria k trom najcitlivejším skupinám výrobkov pre Európu.
Naopak, zahrnuté je množstvo polotovarov. Ak ide o polotovary, znamená to, že ich výroba sa dokončí v Európe, čo by malo v skutočnosti vytvárať lacnejší dovoz pre tie spoločnosti, ktoré zabezpečujú konečné spracovanie týchto výrobkov. Takže nám to bezprostredne neškodí. Povedal by som, že práve naopak. Skutočne sme veľmi dôkladne preskúmali, aký návrh by bol pre Pakistan vhodný, aby príliš neuškodil európskemu priemyslu v období, keď aj my prekonávame hospodársku krízu, ktorú určite nie je jednoduché zvládať.
Zaznela aj poznámka, ktorá sa týkala vývozu bavlny. Na svetovom trhu s bavlnou jej je nedostatok a je pravda, že Pakistan je jedným z hlavných producentov bavlny. Myslím na to, že keď sme už dosiahli túto dohodu, keď už vidíme, že niekam smerujeme, mali by sme požiadať aj Pakistan, aby zabezpečil pre naše textilné odvetvie dostatočné množstvo bavlny na objem výroby, ktorý si vyžaduje trh. Keďže na celom svete je nedostatok bavlny alebo aspoň niektorých jej odrôd, možno sa pýtate, prečo nedovážame tieto odrody bavlny z Afriky. Nuž, pretože nepestujú také odrody bavlny, aké potrebujeme, a zmeniť výrobu bavlny z jedného dňa na druhý nie je jednoduché. Takže tomuto problému budeme musieť venovať osobitnú pozornosť.
Dovoľte mi, aby som svoje vystúpenie ukončil konštatovaním, že keď sa na situáciu pozrieme v súvislosti s Pakistanom, potrebujeme výraznejšiu pomoc a intenzívnejší obchod. Potrebujeme oba tieto prístupy. Európska únia už prispela sumou 320 miliónov EUR, čo predstavuje 60 % zo sumy, o ktorú na začiatku žiadala Organizácia Spojených národov. Budeme pokračovať. To je výraznejšia pomoc.
Ako už bolo na tomto plenárnom zasadnutí uvedené, obchod nie je pomoc. Obchod znamená poskytovanie príležitostí pakistanskému hospodárstvu s cieľom vyrábať a vyvážať a poskytovať pracovné miesta ľuďom, ktorí ich potrebujú. Myslím si, že skutočnosť, že by sme Pakistanu mali poskytnúť viac obchodných príležitostí, predstavuje nevyhnutný nástroj v rámci hospodárskej obnovy. Tu však nejde o pomoc. To znamená, že nie je možné riadiť tých, ktorí budú, povedzme, príjemcami. V prípade obchodu je oveľa jednoduchšie riadiť proces. Vieme však aj to, že hoci obchod má svoje slabosti, nemáme v úmysle oživiť hospodárstvo prostredníctvom pomoci.
Myslím si, že potrebujeme oba prvky, pomoc aj obchod, a práve preto pracujeme na oboch možnostiach. Je pravda, že by sme mali mať na pamäti aj to, ako som už na tomto plenárnom zasadnutí povedal, že hovoríme o regióne, ktorý bol výrazne zničený. Vystúpilo veľa poslancov Parlamentu z Talianska a chápem, že územie Pakistanu, ktoré bolo zaplavené, je približne rovnako veľké ako územie celého Talianska. Práve o tom hovoríme, takže si myslím, že by sme im mali pomôcť a zároveň by sme nemali zabúdať na to, že ide o veľmi citlivý región, ktorý je veľmi dôležitý z geostrategického hľadiska. Aj to je pre nás a pre našu bezpečnosť dôležité. Keby tento región stratil stabilitu, bolo by to pre Európu veľmi nebezpečné. Takže je potrebné, aby sme robili všetko, čo je v našich silách a zaručili, aby udalosti v Pakistane nevplývali na stabilitu regiónu.
Takže toto je celkový súbor opatrení, ktoré využívame. Vedieme politické diskusie s Pakistanom. Nedávno sa uskutočnil samit s touto krajinou a v diskusiách budeme pokračovať. Pokiaľ ide o humanitárnu pomoc, odcestovalo tam niekoľko úradníkov EÚ, napríklad aj pani komisárka Georgievová. Máme značný balík pomoci a využívame aj hospodársky prístup týkajúci sa intenzívnejšieho obchodu. Myslím si a dúfam, že to je pre Pakistan skutočne významné. Som tiež presvedčený, že tým, že pomáhame Pakistanu, do určitej miery pomáhame aj sebe.
Predsedajúca
Rozprava sa skončila.
