Acordul de stabilizare şi de asociere între CE şi Serbia - Acordul de stabilizare şi de asociere între CE şi Serbia (dezbatere) 
Preşedinta
Primul punct pe ordinea de zi este dezbaterea comună referitoare la Acordul CE-Serbia
Acordul de stabilizare şi de asociere între Uniunea Europeană şi Serbia Recomandare făcută de dl Jelko Kacin, în numele Comisiei pentru afaceri externe. Recomandare referitoare la proiectul de decizie a Consiliului şi Comisiei privind încheierea Acordului de stabilizare şi de asociere între Comunităţile Europene şi statele membre ale acestora, pe de o parte, şi Republica Serbia, pe de altă parte [15619/1/2007 - C7-0341/2010 - 2007/0255(NLE)]
Acordul de stabilizare şi de asociere între CE şi Serbia. declaraţiile Consiliului şi Comisiei
Jelko Kacin
Dnă preşedintă, Acordul de stabilizare şi de asociere între Uniunea Europeană şi Serbia s-a semnat în aprilie 2008 şi, începând cu februarie 2010, a fost aplicat cu succes şi acordul comercial interimar, tranzitoriu cu Serbia.
Procesul de ratificare a început în septembrie 2008, atunci când parlamentul sârb a ratificat acest acord pentru prima dată.
Acordul oferă cadrul politic, juridic şi economic pentru cooperarea dintre Uniunea Europeană şi Serbia, iar Serbia nu ar fi putut să continue pe drumul către integrarea europeană fără a începe procesul de ratificare.
În 2009, Serbia nu figura pe agenda Parlamentului European, deoarece procesul de ratificare din statele membre încă tergiversa, ca urmare a refuzului Serbiei de a coopera pe deplin cu Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie (TPII), cu sediul la Haga. În momentul de faţă unsprezece state membre au ratificat acordul, motiv pentru care astăzi fac apel la restul statelor membre să facă acelaşi lucru, cât de repede posibil.
Dacă astăzi, în cadrul acestei adunări la nivel înalt, ratificăm acordul, vom transmite un mesaj puternic şi vizibil că sprijinim eforturile europene ale Serbiei. Acest mesaj singur nu poate însă asigura finalizarea cu succes a procesului de ratificare.
Rezoluţia privind Serbia, asupra căreia vom vota mâine, conţine exact aceste mesaj de sprijin. Trebuie să sprijinim Serbia pe drumul său lung şi anevoios către aderarea la Uniunea Europeană.
Ca ţară care a fost izolată o lungă perioadă de timp şi care a rămas în afara valului modern de politică şi economie europeană, Serbia se confruntă cu multe provocări.
În ultimii doi ani am văzut cum scena politică din Serbia capătă un caracter pro-european din ce în ce mai accentuat. Liderii sârbi ne vor da cea mai bună dovadă a angajamentului lor sincer faţă de valorile şi stilul de viaţă european, dacă îşi rezolvă cu succes problemele şi înfăptuiesc toate reformele necesare.
Deja am observat câteva realizări pozitive. Am salutat sincer disponibilitatea Serbiei de a face compromisuri şi adoptarea de către Adunarea Generală a ONU a unei rezoluţii comune privind Kosovo, în septembrie 2010.
Începând cu 1 ianuarie 2011, Serbia a eliminat stagiul militar obligatoriu, şi generaţii de tineri sârbi au primit o şansă în plus să înveţe, să studieze şi să se dezvolte. De asemenea, supravegherea civilă a forţelor armate a fost şi ea consolidată.
În acelaşi timp însă, avansarea Serbiei către UE a fost semnificativ îngreunată de faptul că două persoane acuzate de crime de război de către TPII rămân în libertate.
Ratko Mladić se ascunde de peste 15 ani, de la genocidul din Srebrenica, când au avut loc cele mai îngrozitoare crime săvârşite pe teritoriu european, de la cel de-al doilea război mondial.
Salutăm declaraţia guvernului sârb, prin care se afirmă că finalizarea cooperării cu Tribunalul de la Haga este o prioritate. În acelaşi timp însă, facem un apel către autorităţile sârbe, la fel cum a declarat şi principalul procuror al TPII, pentru a reduce vizibil discrepanţa dintre voinţa politică şi rezultatele concrete.
A venit vremea ca Serbia să încheie acest capitol dureros şi să facă un nou pas către reconcilierea din regiune.
Serbia nu va primi statutul de candidat până nu va dovedi o cooperare deplină cu Tribunalul de la Haga, după cum reiese şi din concluziile Consiliului din 25 octombrie 2010.
Dovada cea mai elocventă a acestui lucru ar fi arestarea şi extrădarea persoanelor acuzate. Eforturile întreprinse până acum de Serbia în acest sens nu au avut rezultate şi rămân neadecvate.
S-au schimbat semnificativ relaţiile inter-regionale în Balcanii de Vest, lucru evidenţiat cel mai bine de relaţiile dintre Serbia şi Croaţia. Salutăm poziţia preşedintelui sârb, a cărui nouă abordare a reprezentat un impuls major către o reconciliere de durată în regiune.
Cu toate acestea, mai sunt încă şi alte provocări. Belgradul trebuie să demonstreze o relaţie constructivă în cadrul apropiatului dialog cu Pristina şi, indiferent de problemele legate de statutul provinciei Kosovo, relaţia dintre Belgrad şi Pristina trebuie să devină un parteneriat, astfel încât întreaga regiune să poată progresa mai uşor către Europa.
Iar acesta este un adevăr care se aplică şi în cazul relaţiilor dintre Serbia şi Bosnia şi Herţegovina. Belgradul trebuie să susţină reformele care îi vor permite Bosniei şi Herţegovinei, ca ţară cu propriile sale instituţii, să îşi negocieze aderarea la Uniunea Europeană. În momentul de faţă, lucrurile nu stau aşa.
Enikő Győri
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. -Dnă preşedintă, este un privilegiu şi o onoare să mă întorc în Parlamentul European în noua mea calitate, aceea de reprezentant al Preşedinţiei ungare prin rotaţie a Consiliului Uniunii Europene. Distinşi deputaţi, sper că o să mă percepeţi ca pe un fost membru al acestui Parlament şi ca pe o garanţie a faptului că Preşedinţia ungară va fi una apropiată de Parlament.
Sunt nerăbdătoare să lucrăm împreună în următoarele cinci luni şi jumătate ale preşedinţiei, şi am foarte multe aşteptări. Acum voi continua în limba mea maternă.
preşedinta în exerciţiu a Consiliului. - (HU) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, este o mare plăcere şi onoare pentru mine să iau parte la această dezbatere, care precede votul Parlamentului asupra aprobării Acordului de stabilizare şi de asociere semnat cu Republica Serbia. De asemenea, profit de ocazie pentru a-mi exprima recunoştinţa faţă de raportorul Parlamentului European, dl Jelko Kacin, care a redactat un raport excelent despre acest subiect, şi salut rezoluţia privind procesul de integrare europeană a Serbiei. La fel ca şi în alte state din regiune, perspectiva aderării i-a fost benefică Serbiei, iar ţara a înregistrat progrese semnificative în această direcţie în ultimii ani. În acest context, Acordul de stabilizare şi de asociere reprezintă, pentru Serbia, un important pas înainte în drumul său către Uniunea Europeană.
Acordul consolidează legăturile deja foarte strânse dintre Uniunea Europeană şi Serbia şi creează o relaţie contractuală între cele două părţi. Acordul pune bazele unui nou cadru pentru dialogul politic. Creează o zonă de liber schimb şi consolidează relaţiile economice bilaterale, menite să aducă Serbiei beneficii economice majore. Încurajează procesul de reformă care va contribui la dezvoltarea economiei sârbe şi va ajuta ţara să pune bazele unei economii de piaţă pe deplin funcţională. În plus, acordul reprezintă temelia unei cooperări intense între Uniunea Europeană şi Serbia pe viitor, în diverse domenii, printre care combaterea crimei organizate şi a comerţului transfrontalier ilegal, dar şi în domeniul îmbunătăţirii actualelor regulamente privind protecţia mediului.
Consiliul a început procesul de ratificare a acordului la 14 iunie 2010. Până acum unsprezece state membre, printre care se numără, desigur, şi Ungaria, l-au ratificat prin intermediul parlamentelor naţionale. Avem încrederea că toate statele membre îl vor ratifica, într-o perioadă scurtă de timp. Consiliul ar saluta intrarea în vigoare a Acordului de stabilizare şi de asociere până la sfârşitul anului 2011, sau, cel mai târziu, în prima parte a lui 2012. Ceea ce ar însemna că Serbia s-ar angaja la relaţii contractuale ambiţioase cu Uniunea Europeană, exact în momentul când începe să facă pregătiri mai intense în vederea aderării. Voturile dvs. vor promova şi spori importanţa acestui proces, datorită sprijinului unanim exprimat de toate forţele politice în cadrul reuniunii Comisiei pentru afaceri externe de la 1 decembrie. Serbia şi-a exprimat angajamentul faţă de Uniunea Europeană prin cererea de aderare transmisă în decembrie 2009. În octombrie anul trecut, Consiliul a solicitat avizul Comisiei, care se preconizează a fi comunicat în a doua jumătate a lui 2011.
Suntem cu toţii conştienţi de faptul că procesul de integrare europeană prezintă numeroase avantaje pentru Serbia. În acelaşi timp, Serbia trebuie să facă, în continuare, reforme majore. Printre acestea se numără eforturi sporite în domenii precum administraţia publică şi statul de drept, reforma în justiţie, lupta împotriva corupţiei şi a crimei organizate şi cooperarea cu Tribunalul Penal Internaţional pentru fosta Iugoslavie.
După cum se menţionează şi în raportul dlui Kacin, procesul de integrare avansează în funcţie de progresele înregistrate în acest sector. Salut faptul că deja s-au obţinut multe rezultate. De asemenea, profit de ocazie pentru a sublinia faptul că, anul trecut, Serbia a făcut câţiva paşi istorici către pacea cu vecinii săi din regiune. De asemenea, salut cooperarea strânsă a Serbiei cu Uniunea Europeană, din vara anului 2010, al cărei rezultat a fost rezoluţia ONU care a deschis drumul către un dialog între Belgrad şi Priština. Consiliul o sprijină pe deplin pe dna Ashton, Înaltul Reprezentant, în activitatea sa din acest domeniu. Este, într-adevăr, o provocare majoră, însă posibilitatea unui dialog le oferă celor două părţi, Kosovo şi Serbia, şansa de a se apropia mai mult de Uniunea Europeană.
Şi, în încheiere, permiteţi-mi o observaţie finală. Sunt convinsă că Uniunea Europeană trebuie să păstreze credibilitatea procesului de extindere. Mijloacele necesare pentru a garanta acest lucru se află în mâinile noastre. Eu cred că dacă în timpul Preşedinţiei ungare vom încheia cu succes negocierile de aderare cu Croaţia, îi vom transmite şi Serbiei un mesaj pozitiv, acela că procesul este încă viu şi că ţările balcanice au un loc în familia statelor din Uniunea Europeană.
Dnă preşedintă, 2011 va fi un an important pentru Serbia, unul care va aduce şi provocări, dar şi oportunităţi. Salut oportunitatea oferită Serbiei prin acest nou acord, pentru a putea construi împreună un viitor comun, într-o Europă paşnică.
Štefan Füle
membru al Comisiei. - Dnă preşedintă, am marea plăcere şi onoare de a mă adresa astăzi Parlamentului European cu privire la votul de aprobare a Acordului de stabilizare şi de asociere cu Republica Serbia. De asemenea, aş dori să îmi exprim adânca recunoştinţă faţă de raportorul pentru Serbia, dl Jelko Kacin, pentru raportul său privind procesul de integrare europeană a Serbiei.
Acordul de stabilizare şi de asociere reprezintă un pas important pentru Serbia în drumul său către Uniunea Europeană. Obiectivul principal al acestui acord este acela de a deschide drumul către o continuare a integrării europene şi a reformelor necesare, precum şi de a pregăti Serbia în vederea aderării la Uniunea Europeană. Acest moment de referinţă va reprezenta o încurajare pentru Serbia, care tocmai şi-a reînnoit eforturile de promovare a reconcilierii din zonă.
Acordul de stabilizare şi de asociere (ASA) creează un cadru instituţional cuprinzător, prin intermediul Consiliului ASA şi al Comisiei ASA, un cadru reînnoit al dialogului politic şi o reţea de subcomisii care acoperă cele mai multe domenii vizate de politicile Uniunii Europene. Cum era şi firesc, el creează şi un organism specific care asigură relaţia dintre Parlament şi parlamentul sârb, care este Comisia parlamentară comună.
Din punct de vedere economic, ASA anticipează crearea treptată a unei zone de liber schimb şi integrarea graduală a Serbiei pe piaţa internă a Uniunii Europene, aducând astfel beneficii atât Uniunii Europene, cât şi Serbiei. La fel cum s-a întâmplat şi în Europa Centrală în anii '90, acordul va impulsiona investiţiile, mai ales cele indirecte. Va avea o contribuţie esenţială la dezvoltarea economiei sârbe şi va ajuta Serbia să se îndrepte către o economie de piaţă funcţională.
Şi din perspectiva Uniunii Europene beneficiile acestui acord sunt la fel de importante. Piaţa din Serbia s-a deschis acum exporturilor din Uniunea Europeană. Tarifele destul de ridicate practicate anterior vor dispărea în câţiva ani, cu excepţia celor la câteva produse agricole foarte delicate.
În plus, prin integrarea treptată a Serbiei pe piaţa internă, condiţiile pentru investitori vor deveni şi ele mai stabile şi mai previzibile. Normele din domeniul concurenţei şi al ajutorului de stat s-au aliniat celor din Uniunea Europeană. Protecţia proprietăţii intelectuale este şi ea în curs de aliniere la standardele Uniunii Europene. Şi piaţa achiziţiilor publice din Serbia, una considerabilă, se deschide treptat ofertelor europene.
Asigurarea unor legături mai strânse cu Serbia îi aduce Uniunii Europene o serie de alte avantaje, deoarece va facilita cooperarea în sectorul justiţiei, libertăţii şi securităţii, al mediului, transportului şi în cel vamal, pentru a menţiona doar câteva. Prin urmare, în felul acesta, politica Uniunii Europene în sud-estul Europei devine mai credibilă şi mai eficientă.
În final, merită menţionat faptul că Serbia a mers mai departe cu aplicarea acordului interimar. Acesta a intrat în vigoare, oficial, în februarie 2010, însă Serbia a decis să îl aplice la scurt timp după ce a fost semnat, în aprilie 2008. Astfel, Serbia şi-a demonstrat angajamentul pentru o integrare economică în Uniunea Europeană şi, până în momentul de faţă, a înregistrat rezultate pozitive.
Din 14 iunie 2010, atunci când Consiliul a decis să lanseze procesul de ratificare a acordului, nouă state membre au anunţat ratificarea acestuia, în timp ce alte două state au obţinut aprobarea parlamentelor naţionale. Prin urmare, votul de astăzi, din Parlamentul European, ar trebui să impulsioneze şi mai mult acest proces, datorită sprijinului unanim oferit de grupurile politice. Sper că, în curând, şi celelalte state membre vor ratifica acordul.
O să închei referindu-mă la propunerea de rezoluţie referitoare la procesul de integrare europeană a Serbiei, ca o contribuţie atent pregătită la dezbaterea politică de astăzi. Prin urmare, îi sunt recunoscător raportorului, dl Jelko Kacin. Rezoluţia îi trimite Serbiei un dublu mesaj, unul de sprijin pentru consolidarea relaţiilor UE- Serbia şi altul despre aşteptările legate de principalele provocări cu care se va confrunta Serbia în drumul său către aderarea la Uniunea Europeană. Momentul este unul propice, mai ales în contextul pregătirii avizului privind cererea de aderare a Serbiei.
În noiembrie anul trecut am fost în Belgrad pentru a le înmâna primului ministru şi viceprim-ministrului un chestionar detaliat, în vederea aderării europene. În momentul de faţă, autorităţile sârbe lucrează intens la răspunsurile lor, pe care aşteptăm să le primim până la sfârşitul lunii. Găsesc încurajatoare adoptarea de către guvernul sârb, la 30 decembrie, a unui plan de acţiune ca o continuare la raportul de progres al Comisiei. Comisia va analiza atent răspunsurile la aceste chestionare şi măsurile luate de autorităţile sârbe în lunile următoare, pentru a finaliza evaluarea în vederea emiterii unui aviz în cea de-a doua jumătate a anului 2011.
După cum a afirmat deja colegul meu din Ungaria, anul 2011 este unul important pentru Serbia: un an plin de provocări majore, dar şi de oportunităţi. Traseul a fost deja stabilit iar obiectivele sunt bine cunoscute, însă acum totul depinde de Serbia pentru a merge pe această cale, pentru a îndeplini criteriile cerute şi, odată acestea atinse, pentru a începe procesul de negociere cu Uniunea Europeană. Am convingerea că, beneficiind de sprijinul nostru comun, Serbia va continua să facă alegerile europene corecte şi că eforturile sale europene vor avansa. În felul acesta vom transmite un mesaj pozitiv în întreaga regiune, într-un moment în care trebuie să îi reafirmăm perspectiva europeană, pentru a asigura pacea şi a favoriza prosperitatea economică în Balcanii de Vest.
György Schöpflin
în numele Grupului PPE. - Dnă preşedintă, în opinia mea raportul privind Serbia este excelent. Felicit raportorul, pe dl Jelko Kacin.
Am impresia că, în cele din urmă, Serbia a decis că îşi doreşte cu adevărat un viitor european. Majoritatea elitei politice consideră că aceasta este cea mai favorabilă opţiune. Iar această decizie trebuie înţeleasă în contextul turbulenţelor din ultimele două decenii. Serbia a trecut prin prăbuşirea comunismului, dispariţia Iugoslaviei, apoi prin războaiele care au urmat, prin perioada de guvernare a lui Slobodan Milošević, bombardamentele din 1999, o înflorire a criminalităţii, a mafiei şi a violenţei, precum şi creşterea numărului de refugiaţi - o istorie deprimantă şi traumatizantă. Prin urmare, decizia de a opta în favoarea Europei este o realizare majoră, demonstrând că Serbia a devenit un factor de stabilitate în zonă.
Rămân, în continuare, două mari probleme de natură politică: arestarea şi transferul lui Ratko Mladić la Haga şi acceptarea independenţei provinciei Kosovo. Şi ambele denotă bariere psihologice. Mladić are protectori, iar pierderea provinciei Kosovo este dureroasă pentru o mare parte a societăţii sârbe; orice pierdere de teritoriu este dureroasă. La acestea se mai adaugă alte câteva aspecte care necesită atenţie, şi anume modernizarea administraţiei publice şi a administraţiei juridice, crearea unor condiţii de piaţă şi o deschidere deplină către trecutul Serbiei, inclusiv deschiderea arhivelor.
Semnalele sunt bune în ceea ce priveşte drumul Serbiei către Europa. Există un angajament clar în această direcţie. Sarcinile cărora trebuie să le facă faţă elita şi societatea sunt recunoscute, iar pregătirile tehnice avansează. Dacă totul merge bine, în toamnă Serbia ar trebui să primească avizul, şi apoi va primi statutul de candidat. Drumul către Europa nu va fi unul uşor, însă, per ansamblu, Europa va beneficia de pe urma unei Serbii democrate şi stabile.
