Prezentarea raportului anual al Curţii de Conturi - Anul 2008 (dezbatere) 
Preşedinte
Următorul punct pe ordinea de zi este prezentarea raportului anual al Curţii de Conturi.
Vítor Manuel da Silva Caldeira
preşedinte al Curţii de Conturi. - Dle preşedinte, onoraţi deputaţi, doamnelor şi domnilor, mă simt onorat să pot participa la dezbaterea dumneavoastră de astăzi, referitoare la raportul anual al Curţii de Conturi Europene privind punerea în aplicare a bugetului aferent exerciţiului financiar 2008, pe care vi l-am prezentat deja, dle preşedinte, dumneavoastră şi Comisiei pentru control bugetar, la data de 10 noiembrie.
Acest raport anual conţine patru mesaje principale.
În primul rând, Curtea emite, pentru al doilea an consecutiv, o opinie fără rezerve privind conturile. Ea concluzionează că aceste conturi oferă o imagine fidelă, din toate punctele de vedere semnificative, a poziţiei financiare, a rezultatelor şi fluxurilor de numerar ale Uniunii Europene la sfârşitul anului. Cu alte cuvinte, conturile finale pentru 2008 prezintă o imagine fidelă şi reală, deşi trebuie să ne îndreptăm atenţia asupra remedierii punctele slabe prezente în sistemele câtorva direcţii generale ale Comisiei.
În ceea ce priveşte legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor secundare, cel de-al doilea mesaj principal este acela că nivelul neregulilor a scăzut la nivel global în ultimii ani. Însă nivelul neregulilor rămâne prea ridicat în unele domenii.
La fel ca şi în anii anteriori, pentru 2008, Curtea emite o opinie fără rezerve în ceea ce priveşte veniturile şi angajamentele. Situaţia plăţilor rămâne, însă, una eterogenă.
În ceea ce priveşte cheltuielile administrative şi alte tipuri de cheltuieli, Curtea emite o opinie fără rezerve, ca şi în anii trecuţi. Totodată, Curtea emite o opinie fără rezerve în ceea ce priveşte educaţia şi cetăţenia, estimând că rata erorilor a scăzut sub 2 %. Acest rezultat se datorează în principal proporţiei ridicate a plăţilor în avans din 2008, aceste plăţi având un risc mai redus de eroare decât cele intermediare şi finale. Sistemele din acest domeniu continuă, însă, să fie evaluate drept doar parţial eficiente.
În ceea ce priveşte agricultura şi resursele naturale, Curtea concluzionează că plăţile au fost, în toate aspectele semnificative, legale şi regulate, cu excepţia celor pentru dezvoltarea rurală. Aceasta este prima dată când Curtea emite o opinie cu rezerve, nu una defavorabilă. Rata globală de eroare pentru acest grup de politici este sub 2 %, în scădere faţă de anii anteriori. Deficienţele sistemelor de supraveghere şi control pentru dezvoltarea rurală au contribuit semnificativ la evaluarea acestor sisteme de către Curte ca fiind doar parţial eficiente.
Totodată, Curtea emite o opinie cu rezerve în ceea ce priveşte grupul de politici privind afacerile financiare şi economice, din cauza erorilor depistate la tranzacţiile referitoare la cel de-al şaselea Program-cadru pentru cercetare şi dezvoltare tehnologică.
Pentru grupurile de politici privind coeziunea, cercetarea, energia şi transportul şi ajutoarele externe, dezvoltarea şi extinderea, Curtea emite în continuare opinii defavorabile, concluzionând că acestea sunt afectate de erori semnificative, însă la diferite niveluri.
Coeziunea rămâne domeniul în care se înregistrează cele mai multe erori. Curtea estimează că nu ar fi trebuit rambursată o sumă cel puţin egală cu 11 % din totalul de 24,8 miliarde de euro, suma rambursată pe parcursul anului 2008 pentru perioada de programare 2000-2006.
Comisia a susţinut că mecanismele de corectare şi recuperare reduc efectele erorilor. Cu toate acestea, Curtea consideră că statele membre nu furnizează informaţii suficient de complete şi de fiabile privind corecţiile financiare, pentru a putea susţine această afirmaţie. Totodată, Curtea a găsit cazuri în care statele membre înlocuiau cheltuielile neeligibile, respinse de Comisie, cu alte cheltuieli, de asemenea neeligibile.
În ceea ce priveşte perioada de programare 2007-2013, aproape toate plăţile sunt cu titlu de prefinanţare, iar pentru acestea condiţiile sunt relativ puţine. Prin urmare, este prea devreme să spunem dacă modificarea regulilor sau a sistemelor a redus nivelul erorilor. Cu toate acestea, întârzierile în aprobarea descrierilor sistemelor din statele membre, a evaluărilor de conformitate şi a strategiilor de audit au încetinit punerea în aplicare a bugetului şi pot accentua riscul ca sistemele de control să nu poată preveni sau depista erori în faza iniţială.
Deşi există în continuare un nivel semnificativ de erori în ceea ce priveşte cercetarea, energia şi transportul, măsurile corective luate de Comisie au ajutat la reducerea acestora. Cu toate acestea, cerinţele juridice sunt complexe, iar sistemele de control continuă să fie doar parţial eficiente.
Şi plăţile pentru ajutor extern, dezvoltare şi extindere continuă să fie afectate de erori în mod semnificativ, sistemele de ajutor extern şi asistenţă pentru dezvoltare prezentând puncte slabe mai ales la nivelul delegaţiilor şi organismelor de punere în aplicare.
Per total, ratele de eroare par să fie în scădere, însă cadrele juridice rămân unele complexe, iar problemele persistă în cazul unor sisteme de control. Reducerea nivelului de plăţi neregulamentare va impune, deci, îmbunătăţirea continuă a sistemelor de supraveghere şi control şi, după caz, simplificarea regulilor şi a reglementărilor.
Cel de-al treilea mesaj principal al raportului anual este acela că recomandările Curţii din anii anteriori, privind îmbunătăţirea sistemelor de supraveghere şi control, rămân în vigoare, pentru că măsurile respective fac parte dintr-un proces permanent şi va mai trece suficient timp până când vor putea fi considerate drept efectiv îndeplinite.
Prioritatea rămâne soluţionarea punctelor slabe depistate de Curte în domeniile în care s-au găsit cele mai multe probleme, dintre care tocmai am menţionat unele.
Totodată, trebuie acordată atenţie îmbunătăţirii mecanismelor de recuperare şi corectare financiară, în anticiparea închiderii perioadei de programare 2000-2006.
De asemenea, Comisia trebuie să monitorizeze în continuare eficacitatea sistemelor şi să identifice domeniile în care s-ar putea atinge mai multe obiective prin controalele de cheltuieli deja existente sau cele în care ar trebui revizuite programele ori schemele implicate.
În contextul acestor revizuiri, autorităţile legislative şi Comisia trebuie să stabilească un nivel al riscului rezidual de iregularitate pe care să-l atingă sistemul, şi anume riscul admisibil de eroare, nu să specifice numărul de verificări ce trebuie efectuate, aşa cum se întâmplă în prezent.
Există, însă, o limită a reducerii nivelului iregularităţii, care poate fi atinsă prin îmbunătăţirea eficacităţii sistemelor de supraveghere şi control.
Ajung, astfel, la cel de-al patrulea şi ultimul mesaj principal al acestui raport anual. Simplificarea rămâne o prioritate dacă se doreşte înregistrarea unor reduceri semnificative şi durabile la nivelul plăţilor neregulamentare. Domeniile în care Curtea depistează un nivel mult prea ridicat al erorilor sunt cele în care există cerinţe legale complicate şi neclare, precum regulile de eligibilitate. Un exemplu de domeniu în care s-au făcut deja eforturi serioase pentru simplificarea schemelor de cheltuieli este agricultura, principalul domeniu în care Curtea a observat îmbunătăţiri.
Curtea îşi menţine părerea că regulile şi regulamentele bine concepute, clar de interpretat şi simplu de aplicat reduc riscul de eroare, diminuând, totodată, costurile de control.
Cu toate acestea, simplificarea trebuie aplicată cu prudenţă, pentru a găsi echilibrul corect între simplificare şi stabilirea obiectivelor de politică, evitând efectele secundare neintenţionate, precum apariţia unor cheltuieli pentru scopuri mai puţin concrete.
De asemenea, după cum a subliniat şi Curtea, simplificarea trebuie aplicată în paralel cu principiile de claritate a obiectivelor, realism, transparenţă şi responsabilitate în revizuirea sau reformarea măsurilor privind cheltuielile Uniunii Europene. Propunerile de revizuire a reglementărilor financiare, propunerile pentru un nou cadru financiar şi un buget reformat vor oferi şansa de a face acest lucru pe perioada mandatului noii Comisii.
Intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona va impune modificări în gestionarea fondurilor Uniunii Europene şi în analiza utilizării acestora, accentuând rolul acestui Parlament. Aceste modificări vor avea implicaţii importante asupra activităţii Curţii şi ar trebui să consolideze responsabilitatea şi transparenţa, contribuind la dezvoltarea încrederii cetăţenilor în instituţiile Uniunii Europene.
Dle preşedinte, onoraţi membri, acesta este un moment important de reînnoire pentru Uniunea Europeană, iar reformele avute în vedere reprezintă o şansă deosebită pentru îmbunătăţirea continuă a gestiunii financiare a Uniunii Europene. În vremuri de reînnoire şi reformă trebuie, însă, să ne reamintim şi de lecţiile trecutului. Din punctul meu de vedere, Curtea joacă un rol capital în astfel de circumstanţe, furnizând rapoarte şi opinii care identifică problemele existente şi fac recomandări pentru viitor. Prin urmare, Curtea speră să colaboreze şi în viitor cu instituţiile sale partenere, pentru a profita din plin de şansele pe care le are la dispoziţie şi pentru a îmbunătăţi gestiunea financiară a Uniunii Europene.
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei. - Dle preşedinte, Comisia salută raportul anual al Curţii pentru anul 2008. Am avut deja şansa de a-i mulţumi Curţii pentru excelenta cooperare din acest an. Dialogul nostru a fost unul foarte fructuos, iar acest raportul este extrem de constructiv.
După cum tocmai a declarat dl preşedinte Caldeira, nivelul neregulilor a scăzut în ultimii ani. Situaţia a început să se îmbunătăţească simţitor acum cinci ani şi, începând cu anul 2004, "zona roşie”, reprezentată de domeniile în care Curtea depistează cele mai multe erori şi pentru care ne acordă un "cartonaş roşu”, s-a redus la jumătate.
Pentru 2008, raportul prezintă o opinie favorabilă asupra conturilor, pentru cel de-al doilea an consecutiv, acesta fiind rezultatul unor reforme riguroase şi al trecerii la contabilitatea de angajamente.
În al doilea rând, pentru prima dată, agricultura, ca domeniu global, a devenit "curată şi verde”. Această situaţie poate fi atribuită eforturilor substanţiale de simplificare din ultimii ani. În al treilea rând, grupul de politici intitulat "educaţie şi cetăţenie” a devenit de asemenea verde.
Situaţia se îmbunătăţeşte în general în ceea ce priveşte cercetarea, iar Curtea arată că neregulile sunt legate în principal de al şaselea Program-cadru, ceea ce ne permite să sperăm că regulile aprobate şi simplificate pentru al şaptelea Program-cadru vor avea un rezultat mai bun.
Din nou, la fel ca anul trecut, Curtea nu a constatat situaţii care ar putea pune în pericol sistemele de gestiune şi control. Totodată, Curtea consideră că toate rapoartele anuale de activitate ale serviciilor Comisiei oferă asigurări rezonabile, cu sau fără rezerve, pentru faptul că sistemele de control intern asigură legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor secundare. Acestea fiind spuse, raportul evidenţiază în mod clar ce lucrări trebuie efectuate în continuare.
"Zona roşie” reprezintă acum aproximativ 30 %, ceea ce corespunde cheltuielilor de coeziune, acesta fiind singurul domeniu în care Curtea nu a constatat progrese semnificative în ceea ce priveşte neregulile. Probabil acest lucru era de aşteptat pentru că, în 2008, Curtea nu a auditat plăţile efectuate în cadrul sistemelor îmbunătăţite, create pentru noua perioadă de programare 2007-2013. În această privinţă, Comisia consideră că constatările Curţii privind coeziunea coincid în mare parte cu propria noastră evaluare generală.
În ceea ce priveşte fondurile structurale, Comisia şi-a exprimat o serie de rezerve în 2008, din cauza deficienţelor sistemelor de control pentru Belgia, Germania, Italia, Spania, Bulgaria, Regatul Unit, Franţa, Polonia şi Luxemburg. Comisia este transparentă în ceea ce priveşte locurile în care se înregistrează probleme ale sistemului. Numele acestor state membre au fost publicate în luna iunie în raportul de sinteză al Comisiei.
Totodată, Curtea ne reaminteşte de rolul esenţial pe care îl au informaţiile complete şi fiabile oferite de toate statele membre în ceea ce priveşte corecţiile financiare. Avem nevoie de acestea pentru a dovedi că sistemele de control multianual funcţionează şi pentru a combate efectele erorilor depistate.
Totodată, Curtea recomandă Comisiei să depună în continuare eforturi pentru a primi asigurări în acest sens, prin rezumatele anuale ale tuturor statelor membre, precum şi prin iniţiative voluntare ale anumitor state membre, sub forma declaraţiilor naţionale, ori iniţiative ale instituţiilor supreme de audit.
Comisia este de acord că trebuie să putem conta pe aportul de calitate al statelor membre. Observăm îmbunătăţiri, însă avem în vedere şi consolidarea temeiului juridic, pentru a accelera procesul.
În final, Curtea subliniază importanţa unor obiective clare, a unor reguli transparente şi uşor de înţeles şi a unei supravegheri eficiente. Acestea reduc riscul de erori şi costurile de control. Totuşi, aceste obiective nu pot fi atinse de pe o zi pe alta şi, desigur, viitoarele revizuiri ale bugetului, ale cadrului financiar şi ale regulamentului financiar reprezintă ocazii ce nu trebuie ratate.
Acum trebuie să îmbunătăţim asigurările primite de la statele membre în ceea ce priveşte fondurile structurale, să acţionăm în direcţia simplificării, ceea ce va impune modificarea legislaţiei ce guvernează diferitele programe. În prezent se discută despre revizuirea Regulamentului financiar, iar Comisia va formula propuneri în primăvara anului 2010. Totodată, trebuie să definim împreună un raport acceptabil între costuri şi riscuri - aşa-numitul "risc admisibil de eroare”.
În trecut, Parlamentul European a susţinut eforturile Comisiei de a obţine o declaraţie de asigurare pozitivă. Acum, că ne putem măsura eforturile, sper că pot conta pe susţinerea sa permanentă, pentru a putea progresa.
Procedura de descărcare de gestiune pentru execuţia bugetului aferent exerciţiului financiar 2008 începe în ultimele zile ale mandatului acestei Comisii şi se preconizează că se va încheia în primele luni de activitate ale următoarei Comisii. Chiar dacă ea se referă la bugetul anului trecut, să o transformăm într-o procedură avangardistă!-
Ingeborg Gräßle
Dle preşedinte, dle preşedinte al Curţii de Conturi, dle comisar, ziua de astăzi este una de succes pentru Curtea de Conturi, însă şi pentru Comisia pentru control bugetar, pentru Comisie şi, mai ales, pentru dumneavoastră, dle Kallas. Activitatea dumneavoastră a fost una încununată de succese, lucru cu care nu se pot mândri toţi colegii dumneavoastră.
În ultimii ani, am asistat la îmbunătăţiri evidente la nivelul gestiunii bugetare şi financiare, iar această îmbunătăţire se datorează sfaturilor şi consultanţei oferite de Curtea de Conturi. Din acest motiv, doresc să mulţumesc călduros Curţii de Conturi şi să o felicit pentru elaborarea de rapoarte din ce în ce mai uşor de înţeles. Sistemul tip semafor este o soluţie bună, deoarece transmite mesaje clare. Am reuşit să răspundem aspiraţiilor tuturor persoanelor implicate în utilizarea acestui sistem. Totodată, doresc să mulţumesc birourilor Comisiei care s-au implicat în această activitate, pentru că au operat corect şi au înţeles că trebuie făcut ceva în aceste domenii. Cu toate acestea, un procent de 31 % din buget încă este colorat în roşu. Desigur, ne vom axa pe acest aspect în anii următori.
Există câteva domenii care ocupă o poziţie mai bună conform clasificării Curţii de Conturi, precum ajutorul extern. Cu toate acestea, ştim, desigur, că ajutorul extern ocupă o poziţie mai bună doar pentru că ajutorul bugetar nu se poate controla şi pentru că utilizarea fondurilor, de exemplu prin intermediul ONU, poate fi reclamată de directorul general implicat, însă nu poate fi supusă nici măcar unei rezerve, în cadrul raportului anual. Ne vom concentra pe viitoarea procedură de descărcare de gestiune pentru execuţia bugetului aferent exerciţiului financiar 2008, pentru fondurile structurale şi ajutorul extern. La nivelul delegaţiilor există peste 5 000 de funcţii pentru ajutor extern, iar la nivelul Direcţiei Generale Relaţii Externe şi al departamentului de ajutor pentru dezvoltare din Bruxelles, peste 2 000 de funcţii. Acesta este un aspect ce ar trebui discutat cu noul comisar pentru relaţii externe.
În cazul fondurilor structurale, am înregistrat progrese prin numirea şi condamnarea publică a celor implicaţi, însă nu am ajuns la capătul drumului. Trebuie să ne ocupăm de problemele din acest domeniu, încă de la sursă. Aţi menţionat unele state membre şi cred că Comisia trebuie să depună mai multe eforturi în ceea ce priveşte cele mai noi state membre, România şi Bulgaria, altfel ne vom confrunta cu probleme de lungă durată. Lipsa de strategie a Comisiei în ceea ce priveşte aceste două ţări este extrem de îngrijorătoare. Aceste state trebuie susţinute mai mult, altfel, UE, în calitate de comunitate bazată pe principiul statului de drept, este în pericol de a se destrăma.
Doresc să vă felicit şi să vă spun că vă puteţi baza pe solidaritatea şi pe cooperarea deosebit de constructivă a Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) în procedura de descărcare de gestiune.
(Aplauze)
Bogusław Liberadzki
Dle preşedinte, permiteţi-mi să încep asemenea dnei Gräßle, exprimându-mi stima pentru dl Kallas şi pentru Curtea de Conturi pentru cooperarea lor îndelungată, care a făcut ca, de la an la an, atunci când analizăm statisticile, să observăm o îmbunătăţire evidentă a gestionării bugetului, raportării, rapoartelor anuale şi evaluărilor. Totodată, observăm eforturile depuse în aceste domenii, pentru a asigura corectitudinea procedurilor noastre bugetare, din toate punctele de vedere. În al doilea rând, observăm eforturile depuse pentru a ajunge la un acord în domeniile ce necesită îmbunătăţiri şi observăm că în aceste domenii se înregistrează, mai apoi, îmbunătăţiri, începând de la proceduri şi până la gestionare, monitorizare, control şi forma raportului final.
Suntem foarte preocupaţi în legătură cu domeniile în care nu s-au observat îmbunătăţiri semnificative. Dl Caldeira le-a menţionat în discursul său. Doresc să revin asupra a două dintre aceste domenii, care par să fie deosebit de importante. Primul domeniu este cel al fondurilor de coeziune şi al fondurilor de politică regională. Din punctul nostru de vedere, este foarte important să primim răspunsuri la două întrebări. În primul rând, de ce nu au evoluat deloc programele planificate şi declarate de Comisie pentru recuperarea fondurilor ce au fost cheltuite în mod necorespunzător sau, cel puţin, pentru explicarea acestor situaţii? În al doilea rând, s-a declarat că în anul 2008 situaţia va fi cu siguranţă mai bună. Cu toate acestea, 2008 a fost aproximativ la fel ca 2007, deci aceste declaraţii nu s-au concretizat.
Avem o întrebare pe care vom dori s-o adresăm în timpul audierii comisarilor: măsurile preconizate au fost preconizate corect, iar declaraţiile făcute au fost corecte şi sunt încă valabile?
Salutăm orice tip de simplificare, însă nu şi dacă aceasta înseamnă să acceptăm prevederi primitive. Salutăm formula plăţilor în avans, pentru că facilitează utilizarea fondurilor de către statele beneficiare. La urma urmei, obiectivul a fost unul destul de simplu - fondurile ajung la utilizator, iar beneficiile dorite vor fi obţinute la timp. Cu toate acestea, se pare că, probabil mai ales în ultimii doi ani, o parte dintre fonduri au fost folosite de statele beneficiare pentru a-şi îmbunătăţi rezultatul actual, din punct de vedere bugetar, însă nu pentru punerea în aplicare, în conformitate cu domeniul pentru care a fost acordat sprijinul financiar.
Prin urmare, deşi apreciem direcţia în care ne îndreptăm, avem unele rezerve în ceea ce priveşte câteva domenii, pe care le vom discuta cu mare plăcere în timpul audierii comisarilor.
Luigi de Magistris
Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, doresc să-i urez bun venit şi să-i mulţumesc preşedintelui Curţii de Conturi, cu care am colaborat în mod productiv în această perioadă.
În calitate de preşedinte al Comisiei pentru control bugetar, am susţinut întotdeauna că rolul Curţii de Conturi este unul fundamental. Este fundamental deoarece Curtea operează într-un sector foarte sensibil, pe care cetăţenii întregii Uniuni Europene îl privesc cu mare interes şi cu simţ critic în ceea ce priveşte transparenţa, exactitatea şi legalitatea cheltuielilor şi a gestionării fondurilor publice.
Consider că trebuie să subliniem astăzi faptul că Curtea trebuie să se bucure întotdeauna de independenţă şi autonomie în desfăşurarea activităţii sale; acest lucru este fundamental dacă dorim să putem evalua corect şi să luăm decizii bune. De asemenea, doresc să cer Curţii să ofere Parlamentului şi Comisiei pentru control bugetar posibilitatea de a-şi desfăşura activitatea într-un mod cât mai productiv.
Trebuie să găsim echilibrul corect, care să permită cheltuirea eficace şi eficientă a fondurilor publice, pentru că aceste fonduri vizează obiective importante, precum dezvoltarea economică şi crearea de locuri de muncă. Totodată, trebuie instituite penalizări severe pentru nereguli şi erori grave, precum cele descoperite de Curte în ultimul exerciţiu financiar şi trebuie luate măsuri pentru evitarea formalităţilor şi a birocraţiei inutile. După cum spunea domnul Kallas, Parlamentul trebuie să depună eforturi pentru a găsi un echilibru al riscului admisibil de eroare.
Raportul pe care l-am citit cu mare interes, oferă câteva analize, însă cuprinde şi multe aspecte neclare. Trebuie să luptăm pentru a obţine rezultate optime în ceea ce priveşte aceste aspecte neclare.
După cum au menţionat colegii mei deputaţi, principalele probleme se referă mai ales la fondurile structurale şi de coeziune. Este adevărat faptul că, în exercitarea activităţii sale, Curtea indică erori şi nereguli în legătură cu aceste fonduri. Cu toate acestea, persoanele care pot analiza în profunzime problema pot înţelege că, în spatele erorilor evidenţiate, se află aspecte şi mai grave, după cum arată experienţele judiciare din mai multe state, din ultimii ani. Poate fi vorba de fraudă, poate fi vorba de înşelăciune. Mă refer mai ales la una sau două erori dezvăluite, precum încălcarea regulilor privind achiziţiile, suprafacturarea şi aşa mai departe. Trebuie să muncim pentru a înregistra progrese în acest domeniu.
Din punctul meu de vedere, Comisia trebuie să promoveze statele membre cu un comportament corect şi să le pedepsească şi să le penalizeze pe cele care nu respectă regulile. Totodată, consider că este important ca OLAF să folosească sugestiile Curţii de Conturi drept punct de pornire şi să-şi îmbunătăţească în continuare munca, deoarece acest lucru este în interesul tuturor. Cred că doar prin cooperarea între mai multe instituţii, precum Parlamentul, Curtea de Conturi şi OLAF, vom putea proteja interesele financiare ale tuturor cetăţenilor UE.
Bart Staes
Cu siguranţă astăzi putem spune foarte multe lucruri bune. Pentru a doua oară consecutiv, putem vorbi despre o opinie fără rezerve în ceea ce priveşte conturile. Nivelul neregulilor este în scădere. Sistemul tip semafor, care în trecut avea toate luminile aprinse în roşu, arată tot mai multe lumini aurii, galbene şi, mai ales, verzi. Toate acestea sunt aspecte pozitive.
Un alt aspect pozitiv îl reprezintă agricultura, care era o preocupare majoră. Ani la rând, am considerat că SIAC, sistemul care asigură gestionarea comună a cheltuielilor agricole, era un sistem bun. Am văzut cum unele state membre, precum Grecia, nu au reuşit să participe la acest sistem. Desigur, toate aceste lucruri evoluează în direcţia bună.
În acelaşi timp, există surse de îngrijorare. Printre acestea se numără coeziunea, cercetarea şi dezvoltarea, energia, transporturile şi întregul capitol privind ajutorul extern, dezvoltarea şi extinderea. Astfel, din punctul meu de vedere, din problematica descărcării de gestiune pe care o discutăm astăzi, trebuie să selectăm câteva aspecte asupra cărora să ne concentrăm. Coeziunea va fi unul dintre aceste aspecte. Doresc să-i reamintesc Parlamentului de binecunoscutul comentariu de la alineatul (6.17), în care se menţiona că aproximativ 11 % din cheltuielile pentru fondurile structurale, Fondul european de dezvoltare regională şi Fondul social european nu ar fi trebuit să fie de fapt efectuate. Consider că trebuie să ne adresăm comisarilor responsabili în legătură cu acest subiect şi să observăm starea de fapt.
Este vorba, apoi, despre ajutorul extern, dezvoltare şi extindere; întregul pachet de fonduri pe care îl alocăm Naţiunilor Unite. Încă o dată, am citit în Raportul anual al Curţii de Conturi că, la fel ca alte organizaţii, Curtea are acces insuficient sau nu are deloc acces la conturile Naţiunilor Unite, ceea ce înseamnă că sumele mari de fonduri europene alocate acestei organizaţii nu pot fi controlate corect.
O a treia problemă ce trebuie soluţionată se referă la întregul sistem de cogestiune. După cum a indicat raportorul general, 80 % din fondurile europene se cheltuiesc de fapt în cadrul cogestiunii, de către statele membre şi Comisie. Acum trebuie să facem din nou presiuni asupra miniştrilor de finanţe ai statelor membre, în special, pentru a ne asigura că aceştia îşi asumă responsabilitatea şi că vor declara în scris că şi-au desfăşurat în mod corect activitatea, că administraţia lor a cheltuit fondurile în mod corect şi că s-au efectuat controale.
Eu însumi sunt responsabil de resursele proprii ale Comisiei pentru control bugetar. Dosarul referitor la TVA mă preocupă în continuare. Am publicat o serie de rapoarte în această privinţă, chiar şi în mandatul parlamentar anterior. Conform estimărilor, în Europa, valoarea totală a fraudei legate de TVA se ridică la 80-100 de miliarde de euro. Curtea de Conturi a formulat câteva observaţii şi în acest sens. Prin urmare, doresc ca, la descărcarea de gestiune, să se acorde o atenţie deosebită acestei probleme.
Aş dori să închei prin a menţiona descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului celorlalte instituţii. Eu însumi sunt raportor pentru descărcarea de gestiune pentru execuţia bugetului Parlamentului. Din punctul meu de vedere, aspectele cheie în această privinţă trebuie să se refere la procedurile de achiziţie publică, unde problemele sunt evidente. În final, în ceea ce priveşte descărcarea de gestiunea pentru execuţia bugetului Consiliului, am acordat această descărcare săptămâna aceasta. Acest raport al Curţii de Conturi ridică, de asemenea, o serie de aspecte foarte defavorabile privind Consiliul. Din punctul meu de vedere, trebuie să facem presiuni permanente asupra Consiliului, pentru ca acesta să asigure accesul la conturile sale şi, astfel, Parlamentul să poată controla în mod corect acest tip de... (vorbitorul s-a îndepărtat de microfon) de asemenea.
Ryszard Czarnecki
Dle preşedinte, dezbaterea de astăzi este una dintre cele mai importante dezbateri din Parlamentul European, pentru că alegătorii noştri, contribuabilii şi cetăţenii statelor membre ale UE sunt foarte interesaţi de transparenţa funcţionării instituţiilor europene şi, în special, a Comisiei Europene. Pe de o parte, acesta este un argument pentru eurosceptici, iar, pe de altă parte, cu toţii ştim că în ultimii ani s-au înregistrat multe nereguli în acest domeniu. Vă voi aminti de situaţia de la sfârșitul anului 1999 şi începutul anului 2000, când Curtea de Conturi a publicat o serie de critici devastatoare la adresa Comisiei Europene, critici pe deplin justificate la momentul respectiv. Astăzi, putem înregistra progrese evidente în acest domeniu, însă atrag atenţia asupra importanţei acestei dezbateri, pentru că, dacă dorim ca Uniunea Europeană şi instituţiile UE să aibă o autoritate sporită, aceste principii de transparenţă sunt extrem de semnificative. Dacă, săptămâna trecută, această autoritate a fost subminată prin modul în care au fost aleşi principalii lideri ai Uniunii Europene, ea este recâştigată prin dezbateri precum cea de astăzi.
Doresc să spun că ar fi bine ca dl Caldeira să dezvolte puţin un anumit subiect. Domnia sa a vorbit despre şase state care returnează informaţia în mod eronat şi a menţionat două state mari, Polonia şi Marea Britanie. Dorim să aflăm detalii privind aceste neconformităţi şi avem tot dreptul să cerem acest lucru.
Doresc să subliniez faptul că plăţile în avans reprezintă un fapt foarte pozitiv, însă comportă şi un anumit dezavantaj, pentru că, de fapt, guvernele folosesc frecvent aceşti bani în scopuri electorale.
Søren Bo Søndergaard
Dle preşedinte, doresc să spun că sunt mulţumit că, aparent, s-au înregistrat progrese în ceea ce priveşte plăţile neregulamentare din bugetul UE. Acesta este, desigur, un lucru bun. Cu toate acestea, s-a observat, totodată, că există probleme enorme în ceea ce priveşte coeziunea, iar coeziunea este cel de-al doilea domeniu din buget ca mărime, totalizând 36,6 miliarde de euro în 2008. Faptul că cel puţin 11 % din suma totală aprobată nu ar fi trebuit plătită este o problemă gravă pentru contribuabilii obişnuiţi din UE. Aceasta este o problemă uriaşă. Cum putem explica faptul că, an după an, în sens literal, se plătesc miliarde de coroane, încălcându-se regulile sau, poate, chiar într-un mod efectiv fraudulos?
În recomandările sale, Curtea de Conturi se axează pe îmbunătăţirea mecanismelor de control şi pe simplificarea regulilor, iar acesta este un lucru bun. Întrebarea este, însă, dacă aceste irosiri pe scară largă pot fi reduse prin simpla monitorizare şi simplificare a regulilor, sau dacă ne confruntăm cu un eşec structural fundamental. Grupul nostru crede în solidaritate. Susţinem redistribuirea banilor de la regiunile bogate către cele mai sărace regiuni şi ţări din interiorul şi din exteriorul UE, însă, dacă citiţi raportul, problema este dacă UE a găsit modalitatea corectă de a face acest lucru. Este eficient ca fiecare ţară să plătească un sistem care apoi acordă subvenţii celor mai îndepărtate elemente din anumite ţări, fără să uităm că aceste cheltuieli sunt suportate de statele cele mai bogate? Toată lumea ştie că, cu cât este mai lung un traseu, cu atât este mai mare pericolul ca ceva să se piardă pe drum. Prin urmare, trebuie să avem o dezbatere fundamentală privind fluxurile de numerar în UE.
Marta Andreasen
în numele Grupului EFD. - Dle preşedinte, îmi pare rău că trebuie să nu fiu de acord, însă, în calitate de contabil cu experienţă, nu împărtăşesc optimismul colegilor mei în ceea ce priveşte opinia auditorilor.
Raportul anual al Curţii de Conturi privind conturile pe anul 2008 nu arată îmbunătăţiri semnificative. La 10 ani de la demisia Comisiei Santer şi după multe promisiuni de reformă, fondurile UE încă nu sunt ţinute sub control. Auditorii spun că conturile sunt prezentate în mod fidel, însă nu menţionează şi dacă sunt reale şi, într-adevăr, este greu de spus că sunt reale dacă îşi exprimă preocuparea în legătură cu calitatea informaţiilor financiare.
Raportul dezvăluie că, la 10 ani de la iniţierea reformei administrative, Comisia Europeană nu deţine un sistem contabil integrat, iar direcţiile introduc în sistemele locale tranzacţii care nu au fost aprobate de contabilul şef al Comisiei Europene. Totodată, în ceea ce priveşte legalitatea şi regularitatea cheltuielilor UE, auditorii au justificat doar 9 % din cheltuielile pentru anul 2008, un procentaj similar celui din trecut. Au emis o opinie defavorabilă privind 43 % din buget, şi anume partea referitoare la fondurile de coeziune, cercetare, energie şi transporturi, ajutor extern, dezvoltare şi extindere. Pentru restul de 48 %, au emis o opinie fără rezerve.
Un astfel de raport ar impune demisia comitetului de audit al oricărei companii şi lichidarea ulterioară a acesteia, însă, aici, nimeni nu e îngrijorat. Auditorii au identificat chiar o sumă de 1,5 miliarde de euro care, după spusele lor, nu ar fi trebuit plătiţi.
Primul argument pe care-l veţi auzi este acela că auditorii nu consideră aceasta o fraudă, ci o eroare. Vor spune că frauda implică o intenţie criminală, pe care ar trebui s-o dovedim şi, astfel, ar trebui să apelăm la poliţie.
Cel de-al doilea argument este acela că regulile sunt prea complexe. Se spune acest lucru de câţiva ani, dar regulile nu s-au schimbat, deci trebuie să dăm vina pe Comisia Europeană pentru că menţine reguli complexe, care încurajează erorile?
Cel de-al treilea argument este că statele membre trebuie învinuite pentru erori. Ei bine, tratatele specifică în mod clar că Comisia Europeană este răspunzătoare pentru gestionarea fondurilor Uniunii Europene şi, de fapt, este singurul organism care are dreptul de a opri plăţile dacă nu primeşte dovezi suficiente că fondurile sunt cheltuite în mod corect.
Adevărul este că aceste erori arată că s-a abuzat de banii contribuabililor. Dar, să fim sinceri, nimănui nu-i pasă de acest lucru. Este vorba doar de banii contribuabililor. Este vorba doar de banii unor persoane care se luptă să-şi plătească creditele şi să-şi educe copiii. Însă acest lucru nu este suficient. Pe lângă plăţile de 116 miliarde de euro pentru anul 2008, auditate de Curtea de Conturi, din vistieria Uniunii Europene au ieşit şi alte 40 de miliarde de euro. Un procent de treizeci şi cinci la sută din buget este acum ascuns într-un bilanţ lunar, sub numele de "prefinanţare”, iar auditorii nu pot informa contribuabilii europeni dacă aceşti bani au fost cheltuiţi corect.
Aceste plăţi suplimentare în avans s-au efectuat chiar în acele domenii în care Curtea de Conturi a depistat cel mai mare număr de erori. Cât timp va permite Parlamentul să se abuzeze de banii contribuabililor?
Daniël van der Stoep
(NL) Dle preşedinte, în numele Partidului Olandez pentru Libertate, doresc să-i mulţumesc preşedintelui Curţii de Conturi pentru raportul anual pe 2008 al instituţiei sale.
La urma urmei, acest raport ne-a arătat tuturor că aproximativ 11 % din banii alocaţi pentru Fondul de coeziune pentru anul 2008 nu ar fi trebuit cheltuiţi niciodată. Aceasta reprezintă 4 miliarde de euro aruncaţi pe fereastră. Consiliul, Comisia şi, cu câteva excepţii, şi acest Parlament, doresc ca acest lucru să nu se afle. Partidul meu consideră că această intenţie este una sordidă.
Aş dori să aflu ce intenţionează Comisia să facă în acest sens. Cum se va asigura că aceste 4 miliarde de euro vor fi returnate? De exemplu, este pregătită să ceară statelor să returneze banii pe care nu ar fi trebuit să-i cheltuiască? Dacă nu, de ce nu?
Totodată, doresc să aflu de la Curtea de Conturi Europeană dacă, în vederea transparenţei cheltuielilor Comisiei, Curtea examinează şi toate declaraţiile membrilor Comisiei Europene. Dacă da, Curtea poate trimite Parlamentului aceste declaraţii şi dacă nu, de ce nu? Aş dori să primesc un răspuns în această privinţă de la Curtea de Conturi Europeană.
Jan Olbrycht
(PL) Dle preşedinte, dezbaterea privind votul de aprobare este mai interesantă de la an la an, pe măsură ce deputaţii în Parlamentul European intră tot mai mult în detalii. În această dezbatere este important, în primul rând, să stabilim faptele, în al doilea rând să explicăm cauzele acestor fapte şi, în al treilea rând, să tragem concluzii.
În ceea ce priveşte faptele, pentru noi, deputaţii europeni, sunt foarte interesante metodele utilizate de Curtea de Conturi. Totuşi, şi mai interesant este faptul că, la secţiunea rezultate, Comisia Europeană nu este de acord cu diagnosticul Curţii de Conturi. Pe parcursul dezbaterii, am dori să clarificăm divergenţele de opinie dintre Comisie şi Curtea de Conturi. În al doilea rând, este foarte important să stabilim dacă ne confruntăm cu greşeli, cu neconformităţi sau cu infracţiuni. Dacă amestecăm toate aceste categorii, imaginea devine una neclară şi se creează confuzii; nu vom şti dacă trebuie să corectăm greşelile sau să chemăm poliţia.
În ceea ce priveşte explicarea cauzelor, doresc să atrag atenţia tuturor asupra faptului că documentul pe care îl avem în faţă ne arată că ne confruntăm cu iregularităţi grave în sistemul de achiziţii publice. În acest sens, problema nu este doar una de mişcări financiare, ci şi de explicare şi simplificare a problemelor referitoare la achiziţiile publice.
Un ultim aspect se referă la concluzii. Pot exista tipuri foarte diferite de concluzii. În primul rând, concluziile privind metodele de control, concluziile privind responsabilitatea, dar şi concluziile privind viitoarea politică. Acestea sunt cele mai uşoare. Este foarte uşor să tragem concluzia că, deoarece banii se cheltuiesc incorect şi încă avem dubii în această privinţă, cel mai bine este să reducem cheltuielile în domeniul respectiv. Trebuie să fim foarte atenţi la astfel de concluzii, pentru că monitorizarea financiară este ceva, monitorizarea eficacităţii politice este altceva, iar o decizie privind viitoarele direcţii ale activităţii UE este cu totul altceva.
Inés Ayala Sender
(ES) Dle preşedinte, în primul rând doresc să-i mulţumesc dlui da Silva Caldeira pentru prezentarea raportului Curţii de Conturi, care a devenit, dintr-o oportunitate de scandal şi de apel la eurofobie, un exerciţiu foarte constructiv, cu mesaje motivaţionale clare privind capacitatea de îmbunătăţire a instituţiilor europene şi a statelor membre, sugerând instrumentele necesare pentru realizarea acestor îmbunătăţiri.
Toate acestea s-au desfăşurat fără a ştirbi cu nimic rigoarea şi profesionalismul ascendent al Curţii de Conturi, care, de asemenea, a fost prima care a pus în aplicare, pentru ea însăşi, toate principiile menţionate de dl da Silva Caldeira. Am fost membră a Comisiei pentru control bugetar într-un moment crucial şi vă mulţumesc pentru modificările pe care le-aţi făcut, pentru că ne sunt de mare ajutor.
Desigur, doresc să-i mulţumesc şi dlui Kallas, pentru că a ascultat cu înţelepciune solicitările Parlamentului European, exprimate în Comisia pentru control bugetar, iar aceasta nu a fost o sarcină uşoară. Sistemul de control al gestiunii evoluează şi sperăm că se va extinde şi se va aprofunda.
Susţin declaraţia formulată acum puţin timp, conform căreia s-a obţinut cea mai bună declaraţie de asigurare de până acum, însă, deşi aceasta este o poveste de succes pentru cele trei instituţii implicate, Curtea de Conturi, Comisia şi Parlamentul, mai avem de parcurs un drum lung.
De exemplu, încă ne preocupă contradicţiile evidente din raport, dintre Curtea de Conturi şi Comisie, în domeniul important al susţinerii bugetare şi al adaptării la planurile naţionale de reformă.
Un alt element care ne îngrijorează în acest an este controlul celui de-al treilea pilon al Fondului european de dezvoltare, gestiunea comună împreună cu organizaţiile. Colegii mei de la Naţiunile Unite, Uniunea Africană şi alte organizaţii au discutat deja acest subiect. Cel de-al treilea pilon reprezintă între 6 şi 7 % din FED şi, desigur, trebuie găsite formule eficiente, pentru a elimina această intolerabilă lipsă de transparenţă.
În ceea ce priveşte personalul, fluctuaţia este din nou mult prea ridicată şi există prea mulţi angajaţi temporari, ceea ce înseamnă că se pierde continuitatea, atât de esenţială pentru acest tip de program. Totodată, există o lipsă de sistematizare a controalelor efectuate de delegaţii. De asemenea, după cum declară Curtea de Conturi, există erori semnificative şi o incidenţă ridicată a erorilor necuantificabile, situaţie ce ar trebui îmbunătăţită.
Cu toate acestea, ne încurajează direcţia în care se îndreaptă, în colaborare, Comisia şi Curtea de Conturi, pentru a ajunge la definiţia unei marje admisibile de eroare. Considerăm că aceasta este direcţia corectă.
Jorgo Chatzimarkakis
(DE) Dle preşedinte, dle Kallas, dle Caldeira, constat că există şi părţi bune şi părţi rele în prezentarea raportului anual al Curţii de Conturi privind bugetul UE. În primul rând, doresc să mulţumesc Curţii de Conturi pentru acest raport mai clar, mai îndrăzneţ şi mai politic, care este mai uşor de înţeles pentru noi.
Domeniile pozitive se referă la gestionarea întregului buget. Spre deosebire de ultimii ani, situaţia s-a îmbunătăţit în această privinţă. Acest lucru se datorează, mai ales, gestionării mai bune a fondurilor în domeniul agriculturii şi al resurselor naturale, domeniu care a reprezentat principala noastră îngrijorare în ultimii ani.
Pentru prima dată, dle Caldeira, nu formulaţi o opinie defavorabilă în raportul dumneavoastră, iar aceasta este o veste bună. Raportul subliniază faptul că, acolo unde UE însăşi controlează şi administrează fondurile, bugetul este gestionat bine. Dacă este gestionat eficient, este o altă problemă. Doresc să-l felicit pe dl Kallas în acest sens. Această îmbunătăţire vizibilă se datorează meritelor dumneavoastră şi a avut loc în mandatul dumneavoastră. Felicitări!
Cu toate acestea, statele membre au acum răspunderea de a-şi îmbunătăţi sistemele de control. Există în permanenţă motive pentru a critica gestionarea bugetară în UE, însă nu la nivelul Uniunii, după cum am văzut deja, ci la nivelul statelor membre. Aici se află problemele. Spre exemplu, politica de coeziune, pusă în aplicare de statele membre şi pentru care se alocă aproximativ o treime din fonduri, este principalul domeniu cu probleme. Spuneţi că există nereguli în legătură cu 11 %, iar deputatul neafiliat a spus că cifra era de 4 miliarde de euro. Acest lucru nu este corect. Este vorba despre puţin peste 2,5 miliarde de euro, despre care spuneţi în mod expres că reprezintă bani ai contribuabililor, ce nu ar fi trebuit cheltuiţi. Trebuie să spunem acest lucru foarte clar şi trebuie să introducem controale clare.
Cu toate acestea, consecinţa este aceea că Comisia Europeană trebuie să facă în continuare presiuni asupra statelor membre şi vă vom susţine în acest sens, dle Kallas. Trebuie să punem în aplicare o politică de numire şi condamnare publică. Trebuie să condamnăm în mod public statele membre risipitoare, care încă există şi trebuie să descriem situaţia în mod clar.
În ansamblu, aţi ajuns la concluzia că trebuie simplificate regulamentele. Dorim să vă susţinem în acest sens şi dorim să formulăm încă o solicitare. Trebuie să ne concentrăm nu doar pe regularitate, ci şi pe eficienţă, pentru a ne asigura că banii contribuabililor sunt cheltuiţi corect.
Reinhard Bütikofer
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, doresc să mă refer la capitolul 7 din raportul Curţii de Conturi, cu privire la cercetare, energie şi transporturi.
În primul rând, doresc să-mi exprim recunoştinţa faţă de Curtea de Conturi, pentru activitatea sa asiduă. Cu toate acestea, acest capitol arată în mod clar că Curtea de Conturi nu poate acorda calificative pozitive acestui domeniu, în raportul său anual. În acest domeniu, cheltuielile se ridică la peste 9 miliarde de euro. Potrivit evaluării Curţii de Conturi, rata de eroare este între 2 şi 5 %. Cu alte cuvinte, pe baza acestui calcul, s-au cheltuit incorect între 180 şi 450 de milioane de euro. Concluzia Curţii de Conturi este că situaţia este "parţial eficientă”, iar eu consider că această evaluare reprezintă cel mult nota 6, pe o scară de la 1 la 10. Din punctul meu de vedere, este ciudat faptul că Comisia nu consideră că este necesar să-şi exprime opinia în această privinţă. Mi se pare că tăcerea Comisiei este deosebit de elocventă.
În recomandarea sa, Curtea de Conturi menţionează că Comisia trebuie să-şi continue activitatea de simplificare a reglementărilor financiare. Sunt de acord. Comisia responsabilă a purtat discuţii în aceleaşi direcţii. Cu toate acestea nu sunt de acord cu faptul că Comisia, exprimându-şi opinia privind recomandarea Curţii de Conturi, utilizează această recomandare într-un mod complet eronat. Curtea de Auditori susţine că obiectivul de simplificare a reglementărilor trebuie combinat cu obiectivul unui control eficient din punctul de vedere al costurilor, care va fi suficient pentru a asigura corectitudinea cheltuirii banilor. Dimpotrivă, Comisia susţine că doreşte un control eficient din punctul de vedere al costurilor şi sugerează că există un risc admisibil de eroare, ce trebuie luat în calcul încă de la început. Acesta nu este un mod rezonabil de gestionare a banilor contribuabililor. Comisia trebuie să-şi regândească declaraţia, iar Parlamentul trebuie să susţină Curtea de Conturi în activităţile sale esenţiale.
Kay Swinburne
Dle preşedinte, salut raportul Curţii de Conturi şi salut faptul că, pentru prima dată, avem un set de conturi curate, fără un raport defavorabil asupra acestora, după mulţi ani de eşecuri în acest proces şi după o misiune care i-ar fi impus oricărei societăţi private să încalce mai multe directive ale UE.
Cu toate acestea, doresc să mă concentrez asupra domeniului în care s-au observat în permanenţă puncte slabe semnificative, şi anume fondurile structurale şi de coeziune. Deşi Comisia poate să considere că este o realizare faptul că doar 11 % din cea mai mare parte a bugetului - cheltuielile de coeziune - prezintă erori, din punctul meu de vedere este şocant faptul că s-a constatat că aproape 5 miliarde de euro, dintr-un buget de 46 de miliarde de euro, nu ar fi trebuit plătite niciodată, conform Curţii de Conturi.
Trebuie să spun că regiunea mea, Ţara Galilor, care a primit deja fonduri structurale din aceşti 46 de miliarde de euro, ar fi putut cheltui şi justifica fără probleme respectivele 5 miliarde. Ţara Galilor nu a trebuit să returneze niciun fond, pentru cheltuieli eronate, deşi comportamentul întregului Regat Unit nu a fost evaluat ca fiind unul pe deplin regulamentar.
Erorile par să apară la nivelul instituţiilor de punere în aplicare şi, prin urmare, cer ca Parlamentul European şi Comisia să solicite statelor membre să efectueze un audit riguros al fondurilor primite. În Ţara Galilor, fondurile structurale şi de coeziune de la UE sunt administrate de guvernul Adunarea Galeză, prin intermediul diferitelor instituţii, aşa că desfăşurarea unui audit oficial nu poate fi prea costisitoare.
Cu toate acestea, unele proiecte finanţate de UE acum şapte ani sunt supuse, în prezent, auditului financiar al Curţii de Conturi. Nu înţeleg ce rezolvă acest lucru. Avem nevoie de o confirmare anuală, care să poată identifica erorile şi să asigure conformitatea cu cel mai înalt standard.
Când este vorba de banii contribuabililor, aşa cum se întâmplă la nivelul UE, în cazul bugetului regional, standardele de responsabilitate nu pot fi niciodată prea ridicate.
Cornelis de Jong
(NL) Doresc să spun câteva lucruri despre cheltuielile Comisiei Europene în cadrul relaţiilor externe. Potrivit Curţii de Conturi, în 2008 s-au înregistrat mai multe erori în acest domeniu decât în 2007; iar aceste erori au fost constatate în toate domeniile de politică externă.
Consider că este şocant faptul că se produc atât de multe erori în ceea ce priveşte achiziţiile pentru proiecte. Comisia monitorizează procedurile de achiziţie din statele membre, aşa că primesc solicitări regulate de ajutor din partea reprezentanţilor noştri din municipalităţi şi provincii, care menţionează existenţa unor proceduri complicate şi obscure.
Teama de a nu greşi în ochii Comisiei este mare. Însă, ce drept are Comisia să monitorizeze autorităţile locale dacă greşeşte în mod repetat, în ceea ce priveşte achiziţiile pentru propriile sale proiecte? Care este părerea domnului comisar în această privinţă?
Comisiei îi place să se prezinte drept cel de-al 28-lea donator. Mă întreb cât de eficientă este această abordare şi consider că este regretabil faptul că raportul Curţii de Conturi, de altfel unul foarte bun, nu cuprinde informaţii detaliate privind eficacitatea, acest subiect fiind adus în discuţie doar tangenţial, în rapoarte separate. S-ar putea include în viitor şi informaţii privind eficacitatea politicilor?
Spre exemplu, am citit în raport că, în ceea ce priveşte asistenţa bugetară, nu se desfăşoară suficiente controale privind respectarea condiţiilor de plată. Cu alte cuvinte, Comisia le-a oferit statelor o sumă semnificativă de bani, fără a aplica suficiente controale. Ce condiţii impune, însă, Comisia? De asemenea, în ce măsură analizează dacă asistenţa bugetară contribuie în mod efectiv la dezvoltarea statelor respective? Nu găsesc nicio menţiune în acest sens în raport şi nici nu cred că s-ar putea găsi ceva de acest gen, având în vedere abordarea adoptată.
În principiu, când am citit cât de neglijent cheltuieşte Comisia fondurile ce i-au fost alocate, mă întreb dacă nu ar fi mai bine să lăsăm cheltuielile pentru dezvoltare în mâinile statelor membre. În mod evident, Comisia nu a ţinut foarte mult cont de recomandările Curţii de Conturi şi, astfel, doresc să-l întreb pe preşedintele Curţii dacă nu este descurajant faptul că, an după an, Comisia nu a remediat problemele în această privinţă.
Bastiaan Belder
(NL) În ceea ce priveşte anul financiar 2008, Curtea de Conturi Europeană a depistat multe erori la nivelul fondurilor structurale, al dezvoltării regionale şi al programului de cercetare. Acest lucru se datorează faptului că regulile privind finanţarea nerambursabilă sunt prea numeroase şi prea complicate.
Curtea de Conturi Europeană subliniază pe bună dreptate importanţa simplificării regulilor. În octombrie, autorităţi din patru state membre i-au transmis preşedintelui Comisiei Europene o opinie privind reducerea presiunii reglementărilor UE. Acestea au recomandat înfiinţarea unei comisii externe, independente pentru a reduce presiunea reglementărilor la nivelul Uniunii. Acesta reprezintă un pas în direcţia corectă, în contextul unei strategii legislative mai bune. Care este poziţia Comisiei Europene în această privinţă?
Eforturile de îmbunătăţire a managementului financiar nu trebuie să se rezume, însă, la simplificarea regulilor. Este nevoie şi de accentuarea supravegherii şi a controlului. Comisia Europeană şi statele membre trebuie să elaboreze un plan de acţiune în acest scop. Pentru început, declaraţiile privind gestiunea naţională trebuie să conducă la o declaraţie de asigurare pozitivă pentru Europa. Curtea de Conturi Europeană consideră că un astfel de plan de acţiune este un instrument util pentru îmbunătăţirea gestiunii financiare? În opinia mea, un astfel de plan de acţiune ar face să i se acorde gestiunii financiare prioritatea politică de care are atât de mare nevoie. La urma urmei, dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, scopul nostru este să ne asigurăm că cheltuielile UE ajung în locul potrivit, la momentul potrivit.
Philip Claeys
(NL) Cel mai recent raport anual al Curţii de Conturi Europene oferă din nou informaţii uimitoare privind modul în care Uniunea Europeană gestionează banii contribuabililor europeni. Curtea de Conturi a constatat, pe baza unor eşantioane realiste, că, în perioada 2000-2006, un procent de aproximativ 11 % din suma totală de 36,6 miliarde de euro, acordată în cadrul Fondului de coeziune, nu ar fi trebuit plătit. Aceasta înseamnă că mai mult de 4 miliarde de euro au fost alocate în mod eronat, ca finanţări nerambursabile.
Analizând situaţia din Belgia, Curtea de Conturi susţine, de asemenea, că o mare parte a fondurilor cheltuite în Valonia, în special în Hainaut, au fost cheltuite în mod defectuos. Aceasta confirmă ceea ce a spus un coleg deputat în acest Parlament, cu câteva luni înainte de ultimele alegeri europarlamentare, şi anume că finanţările nerambursabile din fonduri europene nu conduseseră la rezultatele aşteptate în Valonia, mai ales în comparaţie cu alte regiuni europene şi că răspunderea pentru aprobarea acestor proiecte nu era doar a regiunii, ci şi a Uniunii Europene.
În prezent, majoritatea transferurilor financiare sunt foarte indirecte şi parcurg multe etape intermediare. Abordarea acestei probleme trebuie să constituie o prioritate şi, desigur, trebuie îmbunătăţite mecanismele de control existente.
Jean-Pierre Audy
(FR) Dle preşedinte, dle preşedinte al Curţii de Conturi, dle vicepreşedinte al Comisiei: dle preşedinte Caldeira, vă mulţumesc pentru acest raport de înaltă calitate, dle Kallas, vă mulţumesc pentru toată activitatea dumneavoastră şi vă felicit pentru noua numire în cadrul Comisiei Europene. Salutăm această numire.
În ceea ce priveşte conturile anuale, la fel ca şi anul trecut, Curtea a emis o declaraţie de asigurare pozitivă, fără rezerve. Doresc să-i felicit pe dl Taverne, contabilul-şef şi pe dl Brian Gray, predecesorul său şi, totodată, să-mi exprim dezacordul faţă de capitalul propriu negativ, de 47 de miliarde de euro, care provine în principal din creanţele pe care le avem asupra statelor membre, în baza angajamentelor asumate de acestea pentru pensiile personalului. Doresc să vă reamintesc că suma totală este de 38 de miliarde de euro la 31 decembrie 2008, ceea ce reprezintă o creştere de 4 miliarde de euro pe an.
În ceea ce priveşte tranzacţiile secundare, dle preşedinte Caldeira, i-aţi putea spune Parlamentului dacă Curtea emite o declaraţie de asigurare pozitivă sau negativă? Opinia Curţii este împărţită în cinci alineate, care menţionează opiniile fiecărui grup politic şi îmi este greu să diferenţiez aceste opinii de declaraţia de asigurare, prevăzută în articolul 248 din tratat, potrivit căreia Curtea poate face, de asemenea, evaluări specifice pentru fiecare domeniu principal de activitate comunitară.
În ceea ce priveşte conţinutul, cu excepţia cheltuielilor de coeziune, observaţiile sunt pozitive. În ceea ce priveşte cheltuielile de coeziune, există mult prea multe erori. Doresc să vă întreb dacă sunteţi de părere că numărul de sondaje, de exemplu 49 pentru Fondul social, care cuprinde mii de tranzacţii, este suficient ca să vă puteţi forma o opinie. Principala problemă, însă, se reflectă în domeniul cogestiunii cu statele membre şi este aceea că mult prea multe erori se datorează modului complex în care funcţionează finanţele europene.
Doresc să închei discutând despre cogestiune şi despre lanţul de audit şi să repet propunerea de a implica mai mult în acest proces curţile naţionale de conturi pentru că, potrivit deciziei Consiliului, nu vom primi niciodată declaraţii naţionale de la guverne. Articolul 287 alineatul (3) din Tratatul de la Lisabona vă oferă autoritatea de a aborda curţile naţionale de conturi, dle preşedinte Caldeira. Doresc să reiterez această propunere.
Jens Geier
(DE) Dle preşedinte, dle Kallas, dle Caldeira, doamnelor şi domnilor, în primul rând doresc să vă mulţumesc, dle Caldeira, pentru introducere şi doresc să vă mulţumesc dumneavoastră şi membrilor Curţii de Conturi pentru acest raport. Parlamentul va investiga cu atenţie informaţiile pe care le-aţi furnizat şi va lua măsurile care se impun, în următoarele luni. Mă bucur că rata de eroare a politicii agricole comune, până acum inacceptabilă, s-a redus. Cu toate acestea, după citirea raportului Curţii de Conturi, am impresia că un stat membru, şi anume România, este răspunzător pentru majoritatea neregulilor actuale. Se pare că ar trebui să ne concentrăm mai mult, în viitor, pe pregătirea personalului şi pe punerea corectă în aplicare a sistemelor de control în noile state membre, înainte de aderarea acestora, dacă este posibil acest lucru.
Fondurile structurale europene, menţionate de mulţi colegi deputaţi, reprezintă o altă sursă de îngrijorare. Este adevărat că numărul de plăţi neregulamentare a scăzut faţă de anul trecut, însă încă există mari probleme în a asigura gestionarea ajutoarelor, fără producerea de nereguli. Doresc să le transmit facţiunilor eurosceptice din acest Parlament că este vorba de 11 % din totalul plăţilor şi nu de 11 % din buget. Suma este de 2,7 miliarde de euro, nu de 5 miliarde de euro. Recunosc că şi 2,7 miliarde de euro înseamnă prea mult, dar trebuie să fim exacţi şi sinceri.
Aceste nereguli se datorează în principal plăţilor excesive şi utilizării incorecte a fondurilor. De exemplu, dacă se folosesc bani din Fondul social european (FSE) pentru plata salariului unui administrator public sau dacă se folosesc bani din Fondul european de dezvoltare regională (FEDR) pentru achiziţia unui teren pentru construcţii, în mod evident persoanele responsabile nu deţin suficiente informaţii privind utilizarea corectă a finanţărilor sau statele membre nu vor sau nu pot să administreze corect fondurile, ori poate toate variantele de mai sus.
Când vom revizui procedura de solicitare a fondurilor, va trebui să instituim reguli clare, transparente, care să fie mai uşor de înţeles. Statele membre trebuie să se asigure că solicitările sunt gestionate cu mai mare atenţie la nivel naţional.
Evident, orice irosire sau orice neregulă comisă în legătură cu banii contribuabililor europeni înseamnă prea mult. Cu toate acestea, orice persoană care analizează în mod imparţial Uniunea Europeană şi acest raport al Curţii de Conturi Europene va găsi puţine motive de supărare. Raportul oferă o serie de elemente ajutătoare pentru activitatea noastră, care constă în a îmbunătăţi şi în a spori eficienţa Europei pe zi ce trece. Pe această bază, vom desfăşura procedura de descărcare de gestiune a Comisiei Europene.
Gerben-Jan Gerbrandy
(NL) Doresc să mulţumesc Curţii de Conturi pentru raportul său anual, deosebit de clar şi doresc să-i mulţumesc îndeosebi dlui comisar Kallas, pentru eforturile depuse în ultimii ani. Din punctul meu de vedere, domnia sa poate susţine pe bună dreptate că a înregistrat mari progrese în această perioadă.
Doresc să subliniez trei aspecte ale acestui raport anual. Primul este acela că problemele cele mai mari încă se înregistrează la nivelul statelor membre. Mulţi dintre colegii mei deputaţi au oferit deja exemplul politicii regionale, pe care nu pot decât să-l subliniez. Prin urmare, doresc să adresez Comisiei următoarea întrebare referitoare la declaraţiile naţionale care există în unele state membre: aţi putea prezenta o propunere specifică pentru ca aceste declaraţii să devină obligatorii pentru toate statele membre ale Uniunii Europene?
Cel de-al doilea aspect pe care doresc să-l subliniez se referă la volumul şi complexitatea regulilor europene: o altă problemă deja adusă în discuţie de numeroşi colegi deputaţi. Am putea iniţia o dezbatere fundamentală privind modul în care dorim să ne cheltuim fondurile şi regulile care să stea la baza acestor cheltuieli? Din punctul meu de vedere, în prezent, mecanismul se bazează prea mult pe suspiciuni şi prea puţin pe încredere şi, la final, situaţia conduce la tot mai multe nereguli.
Ultimul aspect este agricultura. Desigur, este excelent că întregul sector agricol a primit undă verde pentru prima dată, însă nu trebuie să ne felicităm prea tare. Dezvoltarea rurală este principala problemă şi această politică agricolă ar trebui să înregistreze cea mai mare expansiune în următorii ani. Totodată, contează nu doar legalitatea, ci şi eficienţa, pentru că, în ceea ce priveşte fondurile agricole, suntem încă deficitari în ceea ce priveşte atingerea obiectivelor de natură şi de mediu.
Vicky Ford
Dle preşedinte, finanţele europene reprezintă un subiect îngrijorător pentru alegătorii din circumscripţia mea şi pentru populaţia Marii Britanii. La urma urmei, Regatul Unit este cel de-al doilea contribuabil la bugetul european, ca mărime, aşa că alte state membre ar putea să-şi amintească, atunci când dezbat cheltuirea acestor bani, că mare parte din ei provine din buzunarele contribuabililor britanici.
Dacă există un aspect care îndepărtează cetăţenii britanici de Bruxelles, acela este percepţia acestor cetăţeni că banii lor pot fi irosiţi la nivelul Uniunii Europene. Acelaşi lucru este adevărat şi pentru alte state. Aceasta nu este doar o dezbatere asupra unui set de conturi, ci un deficit fundamental de încredere a persoanelor de acasă, pe care le reprezentăm, în instituţiile europene.
Trebuie să luăm notă de această opinie a auditorilor. Da, situaţia este mai bună decât în anii anteriori, însă, aşa cum un întreprinzător se gândeşte de două ori înainte de a face afaceri cu o companie despre care s-a emis o opinie cu rezerve, aşa se vor gândi şi rezidenţii noştri de două ori la relaţia cu UE, cât timp vor exista aceste rezerve.
Nu putem pretinde că este vina auditorilor. Auditorii nu cheltuiesc bani: banii îi cheltuiesc birocraţiile şi guvernele, şi aici, şi în ţările noastre de origine. Noi trebuie să le reabilităm acţiunile.
Cu toate acestea, o opinie fără rezerve nu este suficientă. De când am împlinit 18 ani, primesc un extras de cont lunar de la bancă. Sumele se adună. Opinia de audit nu ar avea rezerve. Însă ştiu că nu mi-am cheltuit întotdeauna banii în mod înţelept.
Dacă dorim să merităm măcar puţin respect din partea contribuabililor din ţările noastre de origine, în această perioadă dificilă din punct de vedere economic, trebuie să le tratăm banii cu respect. Mesajul meu adresat politicienilor, atât celor de acasă, din întreaga Uniune Europeană, cât şi celor care se află astăzi aici, în această a doua sală din Strasbourg, inutilă şi costisitoare, este acela că trebuie să nu mai irosim banii contribuabililor.
Hans-Peter Martin
(DE) Avem nevoie de o revoluţie a democraţiei! Dle preşedinte, dle comisar, bine aţi venit în noua lume a Tratatului de la Lisabona. Aceasta este o şansă pentru dumneavoastră. De 11 ani, urmăresc rapoartele prezentate în acest Parlament, iar înainte le-am urmărit în calitate de jurnalist; la urma urmei, toate sunt foarte asemănătoare. Cu toate acestea, acum aveţi şansa de a privi către viitor. Profitaţi de competenţele profesionale ale acestui Parlament - nu ne-am reunit astăzi, aici, din pură întâmplare; îi văd pe domnii Søndergaard, Chatzimarkakis, Staes şi, lângă noi, pe colegul meu, dl Ehrenhauser - şi restructuraţi activitatea Curţii de Conturi. Analizaţi ce funcţionează în altă parte, de exemplu în Germania, unde se pot evalua eficienţa din punctul de vedere al costurilor şi semnificaţia cheltuielilor, sau în Austria şi dezvoltaţi un concept, poate ca parte a unui raport de iniţiativă al Parlamentului, care să descrie în ce mod pot fi făcute mult mai bine lucrurile pe care deja le faceţi, astfel încât să vă puteţi îndeplini obligaţiile în mod adecvat.
Tamás Deutsch
(HU) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, din punctul meu de vedere, noi, deputaţii în Parlamentul European, avem, faţă de fiecare contribuabil european, obligaţia de a monitoriza cu atenţia cuvenită utilizarea corespunzătoare, justificată şi legală a impozitelor sale la nivelul Uniunii Europene. Datorăm acest lucru fiecărui cetăţean european care plăteşte impozite, indiferent de naţionalitate.
Stimaţi colegi, în opinia mea, Curtea de Conturi Europeană a desfăşurat o activitate riguroasă şi profesionistă în elaborarea raportului pentru anul 2008. Prin urmare doresc să le mulţumesc dlui preşedinte Caldeira şi fiecărui membru al Curţii de Conturi. Totodată, cred că s-a dezvoltat o cooperare tehnică adecvată între Curtea de Conturi Europeană şi Comisia pentru control bugetar din Parlamentul European, ceea ce garantează că Parlamentul îşi poate desfăşura în mod corespunzător activitatea de monitorizare. Meritul este şi al dlui comisar Kallas, pentru îmbunătăţirile semnificative ce se pot observa în ultimii ani, din punctul de vedere al activităţilor de gestiune financiară ale Comisiei Europene.
În acelaşi timp, sunt de acord cu colegii mei care spun că raportul Curţii de Conturi nu conţine doar aspecte pozitive, ci şi aspecte înfricoşătoare şi alarmante. Aceste elemente pe care trebuie să le menţionăm includ faptul că Curtea de Conturi a trebuit să declare că rata de eroare pentru utilizarea fondurilor de coeziune a fost de 11 %. Din punctul meu de vedere, pentru a remedia erorile, trebuie să stabilim fără greşeală cine a fost responsabil pentru fiecare omisiune, când şi unde, astfel încât să putem garanta remedierea acestor erori data viitoare.
Edit Herczog
Dle preşedinte, când mă întâlnesc cu alegătorii mei descriu frecvent această instituţie ca pe un calculator, unde statele membre asigură elementele hardware, Comisia, produsele software, Parlamentul este probabil tastatura, unde se poate interacţiona şi, în acelaşi ton, controlul Curţii de Conturi este, cu siguranţă, panoul de control al calculatorului. Niciodată nu cumpărăm un calculator în funcţie de panoul de control, dar niciun calculator nu funcţionează o perioadă îndelungată fără un sistem de panou de control integrat.
Doresc să felicit Curtea de Conturi pentru că reprezintă un panou de control adecvat pentru această instituţie şi pentru că îşi îmbunătăţeşte activitatea, de la an la an, dar şi pentru că ne aminteşte să ne facem temele în ceea ce priveşte îmbunătăţirea.
După cei şase ani petrecuţi aici, am învăţat din rapoartele Curţii de Conturi că greşim frecvent şi că trebuie să încercăm să le reamintim colegilor din statele membre ce trebuie să facă. Pentru mine, însă, cel mai important mesaj este acela că, la intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, va trebui să reducem complexitatea, să asigurăm condiţii mai bune pentru cheltuielile la nivel local şi să oferim în timp util banii persoanelor care îi solicită, indiferent că este vorba de întreprinderi mici şi mijlocii, de cercetători sau de agricultori din statele noastre de origine.
Mesajul pentru noi este acela că trebuie să îmbunătăţim competenţele la nivel local. Trebuie să reducem în continuare complexitatea la nivel european. Trebuie să susţinem o cooperare mai bună între sistemele de audit ale statelor membre şi trebuie să colaborăm în viitor.
Vă mulţumesc pentru ultimii cinci ani de colaborare.
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Olle Schmidt
(SV) Dle preşedinte, doresc să mulţumesc Curţii de Conturi pentru activitatea sa excelentă, precum şi dlui Kallas; mă bucur că mergeţi înainte. Nu mă deranjează modul în care deputaţii britanici îşi exprimă criticile, însă, potrivit celor citite în ziare, mulţi politicieni britanici nu sunt nici pe departe sinceri în ceea ce priveşte utilizarea banilor. Desigur, aceasta nu înseamnă că nu putem aduce îmbunătăţiri, însă rămâne de văzut dacă situaţia din statele membre chiar este mult mai bună decât cea de la nivelul UE.
În zonele în care UE este direct răspunzătoare pentru buget, erorile sunt mici. Deficienţele se înregistrează la nivelul statelor membre. 2,7 miliarde de euro reprezintă, desigur, o sumă semnificativă. Este o sumă excesiv de ridicată şi situaţia este complet inacceptabilă. Această sumă reprezintă o porţiune mare din bugetul UE, iar statele membre au o responsabilitate clară în acest sens. După cum au spus câţiva colegi, consider că Comisia trebuie să se asigure că acele state care refuză să-şi divulge conturile financiare şi să transmită un raport de audit vor face acest lucru. În calitate de comisar sau Comisie - desigur, nu ştiţi ce responsabilitate veţi avea în viitor - trebuie să vă asiguraţi că situaţia din aceste ţări se va îmbunătăţi, pentru a se putea colecta informaţiile şi pentru a se putea monitoriza supravegherea. Contribuabilii din Europa au nevoie de acest lucru. Totodată, avem nevoie de un sistem de monitorizare mai bun şi mai eficient, prin care să putem evidenţia exemplele de bună practică.
La finalul discursului său, dl Søndergaard a sugerat o idee care ar putea reprezenta direcţia corectă, şi anume un sistem bugetar complet nou, care să asigure un control mai bun al statelor membre asupra fluxurilor de numerar.
(Aplauze)
Esther de Lange
(NL) Dle preşedinte, poate cunoaşteţi filmul Ziua cârtiţei, în care un bărbat trăieşte în permanenţă aceeaşi zi? Deşi acesta este doar al treilea an în care sunt deputat european, deja mă simt ca protagonistul acelui film. În fiecare an, Curtea de Conturi vine aici pentru a ne spune că, din păcate, nu ne poate da o declaraţie de asigurare şi, în fiecare an, Comisia Europeană face, din punctul său de vedere, tot posibilul pentru a sublinia fiecare rază de speranţă.
Recunosc că s-au înregistrat progrese, de exemplu în domeniul agriculturii, însă problemele fundamentale nu au dispărut. Desigur, puteţi mări rata permisă a erorilor, după cum propune Comisia Europeană, însă aceasta ar însemna doar să mutăm ştacheta. Dacă jucătorii unei echipe de fotbal nu marchează, antrenorul nu mută poarta, ci are grijă ca ei să joace mai bine. Pentru acest lucru, este nevoie de muncă în echipă. Într-adevăr, o declaraţie pozitivă se poate obţine doar prin muncă de echipă, prin colaborarea auditorilor europeni cu cei naţionali şi prin intermediul declaraţiilor naţionale de gestiune, după cum s-a arătat deja.
Din păcate, unele state membre au o mai mare libertate în utilizarea banilor europeni decât în utilizarea fondurilor naţionale proprii; e mai uşor să mergi la cumpărături cu cardul altcuiva decât cu cel propriu. Însă, dle comisar, factura o veţi plăti dumneavoastră. Dacă dumneavoastră şi succesorul dumneavoastră nu veţi reuşi să remediaţi activităţile de control, situaţia va fi una defavorabilă nu numai pentru controlul bugetar în Uniunea Europeană şi pentru dumneavoastră, Comisia Europeană, ci şi pentru legitimitatea existenţei şi activităţii noastre.
Prin urmare, dle comisar, puteţi fi sigur că Parlamentul vă va urmări îndeaproape pe dumneavoastră şi pe succesorul dumneavoastră în această privinţă.
Barbara Weiler
(DE) Dle preşedinte, dle comisar, dle Caldeira, doamnelor şi domnilor, doresc să încep prin a-i mulţumi dlui Caldeira şi echipei sale. Raportul domniei sale ne va fi foarte util în deliberările ce vor conduce la descărcarea de gestiune.
Am o senzaţie de déjà vu, pentru că, după câte îmi dau seama, Consiliul se remarcă din nou prin absenţă, la fel ca anul trecut. Sunt atât de critică deoarece Consiliul, una dintre principalele noastre instituţii comunitare, nu poate şi nu trebuie să nu se implice în această dezbatere.
Ne aşteptăm, pe bună dreptate, ca toate statele membre să asigure control şi transparenţă, însă aşteptăm acest lucru şi de la propriile noastre instituţii, iar Consiliul este responsabil în mod solidar pentru ceea ce se întâmplă sau nu se întâmplă în statele membre.
Desigur, neregulile bugetare nu afectează bugetul Consiliului la fel de grav cum afectează sectorul agricol, însă, totuşi, vom avea întrebări privind achiziţiile publice, plăţile întârziate sau plăţile restante şi supraestimările repetate. Vom discuta aceste aspecte cu Consiliul în următoarele săptămâni.
Este adevărat că erorile nu sunt acelaşi lucru cu frauda şi că recuperarea plăţilor este un mecanism util. Un alt mecanism util este procesul de numire şi condamnare publică în domeniul politicii agricole, care s-a dovedit a fi eficient în Bavaria şi în restul Germaniei. Consider că ar trebui să utilizăm şi în continuare această metodă, pentru că ne-am dat seama că statele membre şi societăţile implicate reacţionează.
Sperăm că Preşedinţia suedeză va fi pregătită să discute aceste subiecte în următoarele zile şi de asemenea...
(Preşedintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Dle preşedinte, dle Caldeira, dle comisar, doresc să mulţumesc Curţii de Conturi Europene pentru activitatea admirabilă desfăşurată în beneficiul contribuabilului european.
Conturile UE permit o marjă de eroare de 2 %. Doresc să spun că problema salariilor şi a altor cheltuieli administrative trebuie abordată cu o mai mare atenţie. Nu ne putem permite să existe incertitudini în aceste privinţe.
Există, însă, şi alte categorii de costuri pentru care atingerea unei marje de eroare de 2 % ar părea dificilă sau chiar imposibilă. Potrivit Curţii de Conturi, 11 % din totalul sumelor cheltuite pentru politica de coeziune sunt sume ce nu ar fi trebuit cheltuite deloc. Situaţia a fost aceeaşi şi în ultimii doi ani.
Deoarece situaţia este de aşa natură încât nu se poate atinge pragul de 2 %, doresc să întreb dacă Comisia sau Curtea de Conturi s-a gândit că această cifră de 2 % ar trebui revizuită, astfel încât, an după an, să nu trebuiască să spunem că nu avem cum să atingem pragul în anul respectiv şi că nu vom putea face acest lucru nici anul următor. În viitor, va trebui să fim mai atenţi şi să asigurăm o eficienţă din punctul de vedere al costurilor mai mare decât în prezent, iar procedura de solicitare va trebui simplificată.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Dle preşedinte, o analiză a raportului anual al Curţii de Conturi privind execuţia bugetului aferent exerciţiului financiar 2008 ne conduce la concluzia că situaţia este mai bună decât în anii anteriori. Este deosebit de mulţumitor faptul că s-a putut extinde în mod semnificativ gestionarea corectă a bugetului. Am observat o îmbunătăţire evidentă în cazul cheltuielilor pentru agricultură şi dezvoltare rurală, care reprezintă peste 40 % din bugetul UE. Aceasta este o modificare crucială faţă de rapoartele anterioare. Este rezultatul reformei şi simplificării PAC. Acum plătim fonduri doar pe baza unor cerinţe tehnice.
Pe de altă parte, Curtea indică o serie de aspecte controversate, pentru că a depistat că 11 % dintre solicitările de fonduri formulate de statele membre în domeniul politicii de coeziune conţineau greşeli. Repet, vorbesc despre solicitări. Multor persoane li se poate părea că aceste date nefavorabile se datorează neglijenţei Comisiei sau statelor membre. Desigur, poate fi o fărâmă de adevăr în aceasta, însă cred că problema se află altundeva. Principalul motiv al numeroaselor deficienţe financiare în domeniul politicii de coeziune şi dezvoltare regională îl reprezintă existenţa unor reglementări legale complexe şi mult prea complicate pe care, într-adevăr, Curtea le recunoaşte în raportul său.
Încurajez Curtea de Conturi să intensifice în continuare cooperarea cu organismele omologe din statele membre. În final, doresc să spun că trebuie să acordăm o atenţie mai mare problemei educaţiei şi să oferim informaţii mai bune beneficiarilor politicilor comunitare şi instituţionale, care pun în aplicare şi gestionează programe specifice.
În concluzie, după părerea mea, Comisia trebuie să depună toate eforturile, îndeosebi pentru a simplifica reglementările financiare, fără a renunţa la mecanismele de monitorizare de bază, care previn abuzurile. Cu toate acestea, beneficiarii de fonduri europene se luptă frecvent cu un păienjeniş de reglementări care nu sunt complet clare, ceea ce, practic, face imposibilă întocmirea unor conturi care să satisfacă pe deplin Curtea. Situaţia aceasta trebuie schimbată şi repet: simplificare şi informare, dar şi monitorizare.
Georgios Stavrakakis
(EL) Dle preşedinte, şi eu doresc să felicit Curtea de Conturi pentru activitatea sa excelentă, precum şi Comisia Europeană şi mă declar încântat, pentru că observ că situaţia generală s-a îmbunătăţit. Doresc să subliniez în special faptul că aceasta este prima dată când cheltuielile agricole nu mai sunt marcate cu roşu. Lucrurile merg bine în ansamblu, însă încă există probleme în ceea ce priveşte cheltuielile pentru politica de coeziune, la care s-au referit deja o parte dintre onorabilii mei colegi. Cu toate acestea, sunt destul de optimist în ceea ce priveşte viitorul.
Trebuie să vedem şi veştile bune. Sistemul de recuperare a fondurilor UE funcţionează: în 2008 s-au recuperat 1,6 miliarde euro şi în prezent se află în curs de desfăşurare alte recuperări, dovadă a faptului că sistemul funcţionează corect. Procentajul fraudelor depistate este extrem de redus; s-au identificat fraude doar în câteva cazuri izolate. Există probleme doar în câteva state membre, ceea ce arată că sistemul funcţionează bine la nivel global şi că sunt atinse obiectivele politicii de coeziune.
Pe termen lung, trebuie revizuit sistemul de cogestiune şi trebuie transferată o proporţie mai mare a responsabilităţii finale către statele membre, contribuind la simplificarea regulilor. Tratatul de la Lisabona prevede acest lucru în articolul 310, în baza căruia este permisă cooperarea pentru punerea în aplicare a bugetului între Uniunea Europeană şi statele membre, spre deosebire de situaţia de până acum, în care Comisia era unica responsabilă.
În final, doresc să arăt că mesajul Curţii de Conturi privind necesitatea simplificării regulilor a ajuns la Consiliu şi la Comisie şi sper în mod sincer că schimbările...
(Preşedintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Lambert van Nistelrooij
(NL) Raportul pe anul 2008 oferă noi motive pentru efectuarea unei analize pătrunzătoare şi pentru luarea de măsuri, inclusiv de către Parlamentul European. Vă mulţumesc pentru acest raport. Această abordare, această cooperare, a condus la îmbunătăţiri demonstrabile în ultimii ani.
Cu toate acestea, în calitate de coordonator pentru Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat), doresc să fac câteva observaţii în ceea ce priveşte politica regională. Este adevărat că rata de eroare de 11 % a politicii regionale se bazează pe acele trei state membre şi cum se corelează acest lucru cu previziunile dumneavoastră? Este adevărat că majoritatea deficienţelor au fost depistate la procedurile de achiziţie? Este adevărat că era prea devreme pentru ca raportul să reflecte îmbunătăţirile în situaţia cheltuielilor în baza noului regulament pentru perioada 2007-2013? După cum ştiţi, s-au adus multe îmbunătăţiri pe parcursul anului trecut. În această situaţie şi având în vedere modificările respective, acele modificări ale legislaţiei actuale, putem continua în spiritul acestei tendinţe ascendente de îmbunătăţiri, pe tot parcursul perioadei ce se încheie în 2013.
Totodată, este important ca aceste îmbunătăţiri în transpunerea legislaţiei europene să fie puse în aplicare mult mai riguros în ceea ce priveşte regulile de achiziţie, să aibă loc o ameliorare a capacităţii de depăşire a obstacolelor şi a punerii în aplicare, mai ales la nivelul statelor membre. La urma urmelor, în relaţia dintre autorităţile naţionale şi cele europene se observă fricţiuni puternice. Prin urmare, trebuie numite ţările respective.
Atunci, această valoare de 11 % va putea deveni, din roşie, ceea ce este inacceptabil, galbenă şi, într-un final, verde. În acest scop am fost aleşi de cetăţeni, pentru a obţine mai multe rezultate şi o claritate sporită în acest domeniu. Totodată, am plăcerea de a-mi exprima susţinerea pentru sugestiile de simplificare din raportul dumneavoastră.
Christel Schaldemose
(DA) Dle preşedinte, îi mulţumesc din inimă Curţii de Conturi pentru acest raport corect şi foarte util. Ascultând dezbaterea de astăzi, mi-a venit în minte un proverb danez, potrivit căruia un pahar este, în acelaşi timp, pe jumătate plin şi pe jumătate gol. Cu alte cuvinte, totul se rezumă la optimism sau pesimism. Mi se pare că aici se află poate prea multe persoane care, astăzi, au fost mult prea optimiste. Şi dl comisar a fost prea optimist. Pur şi simplu, nu cred că acest lucru este suficient. Dacă un ministru de finanţe danez ar fi fost responsabil pentru acest buget, care poate fi acceptat ca neprezentând erori în proporţie de sub 50 % şi din care mai puţin de jumătate - 47 % - are culoarea verde, ministrul în cauză ar fi fost pur şi simplu demis.
Mi se pare regretabil faptul că încă trebuie făcute atât de multe lucruri, precum şi faptul că lucrurile se mişcă aşa de încet. Îmi dau seama că este dificil şi îmi dau seama că regulile pot fi foarte complicate. Îmi dau seama şi că s-au făcut progrese, dar acest lucru nu este suficient. Dacă analizaţi viteza cu care am îmbunătăţit partea verde a bugetului, veţi vedea că lucrurile se mişcă prea încet. Invit Comisia să-şi asume răspunderea ce-i revine. Aveţi instrumentele necesare. Trebuie să reacţionaţi mai repede.
Monika Hohlmeier
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, până acum ne-am axat pe fondul de coeziune, situaţie justificată având în vedere volumul bugetului. Cu toate acestea, doresc să atrag atenţia asupra unui domeniu în care anul trecut s-au cheltuit doar 2,7 miliarde de euro, însă care comportă probleme semnificative.
Curtea de Conturi Europeană, căreia doresc să-i mulţumesc foarte mult, a elaborat o semi-capodoperă, reuşind să aducă transparenţă administraţiei fragmentate din domeniul ajutoarelor pentru dezvoltare şi identificând în mod clar problemele cu care ne confruntăm în continuare. N-aş dori să spun că acest domeniu nu are un principiu universal şi structuri transparente, însă, într-adevăr, se confruntă cu probleme considerabile.
S-au înregistrat, spre exemplu, îmbunătăţiri în ceea ce priveşte plăţile pentru proiecte, însă, cu toate acestea, pentru unele proiecte nu se pot efectua audituri pentru că lipsesc chitanţele, lăsând la o parte faptul că, în primul rând, nici măcar nu se prezintă unele chitanţe sau că nu există oportunităţi de desfăşurare a unor audituri de monitorizare. Din nou, subiectul ajutorului bugetar ridică probleme speciale, pentru că nu se pot urmări sau monitoriza banii sau utilizarea acestora. Din punctul meu de vedere, trebuie să ne gândim cu atenţie la posibilitatea integrării Fondului european pentru dezvoltare (FED) în bugetul general, din raţiuni de transparenţă, trasabilitate şi gestionare. Aceasta ne-ar permite să combinăm şi să coordonăm FED împreună cu alte domenii, precum ajutoarele pentru dezvoltare, politica externă, politica de vecinătate şi alte politici din acelaşi domeniu, pentru a cuprinde o imagine de ansamblu completă şi transparentă. Aceasta este propunerea mea.
Andrea Cozzolino
(IT) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, după cum s-a menţionat deja, raportul Curţii de Conturi Europene ne aduce, în primul rând, câteva veşti bune: proporţia cheltuielilor comunitare, caracterizate printr-un nivel ridicat al neregulilor, a scăzut de la 60 % în 2005 la 31 % în 2008. Acesta este un rezultat semnificativ; indică o abordare pozitivă, pe care trebuie s-o urmăm şi în continuare.
În ceea ce priveşte fondurile structurale şi, mai exact, politicile de coeziune, încă există probleme şi dificultăţi. Cred că în lunile şi anii următori trebuie să ne concentrăm asupra acestor domenii.
În ceea ce priveşte fondurile structurale, în comparaţie cu analiza Curţii pentru perioada 2000-2006, sistemele de gestionare şi monitorizare pentru perioada 2007-2013 asigură reglementări mai stricte şi fiabilitate şi transparenţă sporite în ceea ce priveşte cheltuielile, precum şi o responsabilitate mai mare a statelor membre.
Curtea de Conturi subliniază necesitatea unei simplificări accentuate. Prin urmare, trebuie depuse multe eforturi pentru a putea simplifica regulile în continuare.
Calitatea creşterii economice şi a transparenţei în utilizarea resurselor comunitare reprezintă obiective ale aceleiaşi bătălii şi nu trebuie să le uităm. Cred că o altă modalitate de a face acest lucru constă în accentuarea caracterului public al dezbaterilor noastre, dezbateri care ne privesc pe noi, însă, mai ales, pe cetăţeni.
Politicile de coeziune, fondurile structurale şi politicile regionale sunt şi vor rămâne un element crucial al proiectului european. Ele au dat substanţă valorilor fundamentale ale Uniunii Europene. Trebuie să conlucrăm pentru a garanta eficienţa şi transparenţa în anii următori.
Mairead McGuinness
Dle preşedinte, doresc să mulţumesc Curţii de Conturi pentru prezentarea foarte clară a conţinutului unui raport masiv, care conţine veşti bune şi proaste - din fericire nu şi urâte, pentru că, într-o anumită măsură, am remediat aspectele cele mai deficitare ale practicilor noastre contabile.
Doresc să discut mai ales despre agricultură, care a primit o evaluare relativ favorabilă şi, prin urmare, a fost aproape ignorată în această dezbatere. Procedez în acest mod pentru că vreau să mă asigur că în viitor nu vom da înapoi.
Este important să ne reamintim, în această dimineaţă, că situaţia agriculturii s-a îmbunătăţit pentru că am separat plăţile de producţie, într-o mare măsură. Oferim plăţile în mod direct agricultorilor activi, producătorilor activi, drept pentru care s-a redus foarte mult posibilitatea de erori.
Cu toate acestea, prin intermediul mecanismului de modulare, folosim acum aceşti bani în domeniul dezvoltării rurale, situaţie în legătură cu care s-au exprimat îngrijorări serioase. Din acest motiv îmi este teamă să nu regresăm în viitor.
Mă îngrijorează şi modul în care vom putea justifica aspecte precum gospodărirea apelor, schimbările climatice şi biodiversitatea. Gândiţi-vă la complexitatea, de altfel justificată, a regulilor ce vor guverna aceste elemente dacă se vor cheltui bani publici în aceste direcţii. Gândiţi-vă la dificultăţile şi la costurile antrenate de respectarea acestor reguli.
Graţie fostului prim-ministru britanic, Tony Blair, al cărui guvern nu are un trecut tocmai curat în ceea ce priveşte propriile conturi, asistăm la o revizuire a bugetului Uniunii Europene.
Totodată, în cadrul acestei revizuiri, vom asista la efectuarea unor cheltuieli în domenii în legătură cu care Curtea de Conturi a manifestat îngrijorări evidente, în special în domeniul cercetării şi inovaţiilor. Să fim, deci, atenţi şi să nu lăsăm ca lucrurile bune pe care le-am realizat să fie distruse prin ceea ce vom face în viitor.
Peter Jahr
(DE) Dle preşedinte, doamnelor şi domnilor, când eram elev, profesorii spuneau frecvent: Încrederea este bună, controlul este şi mai bun.
(Vorbitorul este de acord să i se dea cuvântul unui alt deputat, care doreşte să adreseze o întrebare, în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură)
Ingeborg Gräßle
(DE) Dle preşedinte, doream să vă întreb dacă aţi observat că, în această dezbatere importantă, dl Martin, care ne-a oferit tuturor multe sfaturi, a intrat în sală la ora 10.00, a luat cuvântul la ora 10.09 şi a părăsit sala la ora 10.12.
Peter Jahr
(DE) Îmi amintesc de două reguli de bază din copilărie. Mi s-a spus odată: "Când cineva vorbeşte cu tine, lasă-l să termine de vorbit. Dacă adresezi o întrebare, cel puţin aşteaptă răspunsul”. Plecând de la acest principiu, ar fi fost frumos ca domnia sa să fi rămas în sală, pentru a putea urmări dezbaterea din Parlament. Aceasta este părerea mea.
Controalele şi îmbunătăţirile sugerate de Curtea de Conturi contribuie în mod semnificativ la utilizarea mai eficientă şi mai economică a fondurilor UE. În calitate de deputat în Parlamentul European interesat de agricultură, mă bucură faptul că utilizarea fondurilor în domeniul agriculturii a fost evaluată pozitiv şi că, în medie, nu s-au depistat nereguli semnificative. Cu toate acestea, situaţia se prezintă ca medie şi chiar în aceasta constă problema. Există o zicală în agricultură care spune că, în medie, lacul era adânc de o jumătate de metru, însă vaca tot s-a înecat. Cu alte cuvinte, atunci când, în medie, totul este corect şi când majoritatea covârşitoare a statelor poate aplica regulile administrative în mod corespunzător, trebuie să ne ocupăm, în particular, de statele care nu respectă normele, de elementele nocive. Este important să se dea nume în această privinţă. Dle preşedinte, vă rog să nu cedaţi. Puteţi fi mai explicit în ceea ce spuneţi, iar Parlamentul vă va susţine.
Situaţia privind rata de eroare în dezvoltarea rurală este oarecum diferită. Chiar dacă rata de eroare este inferioară celei de anul trecut, este, totuşi, mult mai ridicată decât cea pentru cheltuielile agricole. Cu toate acestea, trebuie să spun în această fază că majoritatea problemelor identificate se datorează aplicării incorecte şi neînţelegerii complexelor reglementări ale UE. Aceasta nu înseamnă neapărat că banii sunt irosiţi. Trebuie să colaborăm cu toţii pentru a modifica şi îmbunătăţi reglementările UE, astfel încât statele membre să le poată aplica mai uşor.
Sophie Briard Auconie
(FR) Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, raportul Curţii de Conturi pentru 2008 a ajuns la concluzia că există o îmbunătăţire generală în ceea ce priveşte legalitatea şi regularitatea tranzacţiilor bugetare ale Uniunii Europene. Cu toate acestea, relevă faptul că cheltuielile asociate cu politica de coeziune sunt încă problematice, deoarece conţin cele mai multe erori.
Fondurile disponibile pentru politica de coeziune reprezintă aproape o treime din bugetul UE. Este una dintre cele mai fundamentale şi, de asemenea, una dintre cele mai simbolice politici a integrării europene şi a principiului solidarităţii, care se află la baza acesteia.
Aşadar, trebuie să fim ambiţioşi şi să ne asigurăm că procedurile sunt puse în aplicare în mod corespunzător. Trebuie însă să luăm în considerare caracteristicile specifice ale politicii de coeziune, care este foarte descentralizată, fiind prin urmare gestionată de către autorităţile regionale din statele membre. Erorile observate de către Curtea de Conturi nu sunt rezultatul unor tentative de înşelăciune din partea promotorilor proiectului, ci un rezultat al complexităţii condiţiilor de eligibilitate.
După părerea mea, soluţia nu constă, aşadar, în îngreunarea procedurilor, ci în simplificarea acestora, atât la nivel comunitar, cât şi în statele membre. La nivel comunitar, măsurile de simplificare se dezbat în Consiliu şi în Parlament. La nivel naţional, lucrez personal la simplificarea procedurilor franceze, în strânsă cooperare cu reprezentanţii aleşi şi cu factorii de decizie naţionali şi locali.
În această perioadă de dificultăţi economice, ar fi foarte regretabil ca promotorii de proiecte, al căror număr este încă ridicat, să aibă probleme în ceea ce priveşte accesul la fondurile europene care le stau la dispoziţie.
Ville Itälä
(FI) Dnă preşedintă, ne confruntăm cu un subiect important şi aş dori să spun în primul rând că gestionarea bugetului s-a îmbunătăţit foarte mult. Există însă probleme şi aş dori să menţionez câteva dintre ele:
Prima se referă la politica instituţiilor cu privire la clădiri şi proprietăţi. Când am elaborat bugetul pentru 2008 pentru Parlament şi alte instituţii, am observat că lucrurile nu erau tocmai în ordine în acest domeniu. Sper că vom putea lansa o investigaţie amănunţită pentru a afla de ce preţul plătit pentru proprietăţi şi clădiri care aparţin instituţiilor este mai ridicat decât preţul mediu al pieţei. La încheierea acestui studiu vom şti dacă există ceva dubios în legătură cu acest subiect sau, ca alternativă, vom afla că totul este în ordine.
Al doilea subiect asupra căruia doresc să atrag atenţia se referă la situaţia României şi a Bulgariei, care a fost deja menţionată aici. Ştim care sunt problemele şi trebuie să găsim modalităţi prin care să ajutăm România şi Bulgaria, astfel încât lucrurile să se rezolve. Şi acesta este un subiect politic. Până la urmă, care este sensul extinderii dacă acceptăm drept membri ţări care nu-şi pot organiza în mod adecvat gestionarea bugetelor?
Cel de-al treilea subiect se referă în special la acţiuni externe legate de Naţiunile Unite, deşi, în orice caz, trebuie să fim capabili să facem verificări, pentru a garanta faptul că publicul ştie că totul este în regulă.
Mai mult decât orice, trebuie însă să fim conştienţi de faptul că numărul domeniilor fără erori a crescut, iar pentru aceasta trebuie să le mulţumim dlui comisar Kallas şi Curţii Europene de Conturi. Ambii au făcut o treabă excelentă.
(Aplauze)
Seán Kelly
Dnă preşedintă, o întrebare simplă: S-a afirmat că multe dintre încălcările normelor sunt cauzate de lipsa de înţelegere a procedurilor şi a regulamentelor.
Acceptaţi această explicaţie? În caz afirmativ, ce procentaj al acestor încălcări ar fi cauzat de această situaţie nefavorabilă, şi nu de încălcarea intenţionată a normelor?
Ivaylo Kalfin
(BG) Aş dori şi eu, în primul rând, să-i felicit pe reprezentanţii Curţii Europene de Conturi pentru raportul pe care l-au prezentat, şi pe dl comisar Kallas pentru efortul cu mult îmbunătăţit al Comisiei Europene cu privire la cheltuirea fondurilor europene. Provenind din Bulgaria, pot să observ la faţa locului deosebita stricteţe a Comisiei faţă de cheltuirea fondurilor şi faptul că acţiunile acesteia au în mod categoric un impact. Aş dori să menţionez un subiect legat de faptul că acesta este ultimul raport al Curţii Europene de Conturi în cadrul tratatelor actuale. Următorul raport de anul viitor se va baza pe Tratatul de la Lisabona. Acesta conţine o serie de întrebări care au fost puse şi care încă nu au primit un răspuns explicat în mod corespunzător, inclusiv în ceea ce priveşte crearea bugetului şi a procedurilor de cheltuire a bugetului. Sunt de părere că toate instituţiile, inclusiv Parlamentul European, împreună cu Consiliul şi Comisia Europeană, fără să mai amintesc, bineînţeles, de implicarea activă a Curţii Europene de Conturi, ar trebui să facă tot posibilul pentru a găsi un răspuns la aceste probleme, astfel încât să avem aceeaşi viziune în ceea ce le priveşte.
Jean-Pierre Audy
(FR) Dnă preşedintă, nu iau cuvântul pe baza procedurii "catch the eye”; pur şi simplu doresc să-mi exprim părerea de rău cu privire la faptul că locurile Consiliului sunt de-a dreptul goale. Consiliul este o autoritate bugetară, iar noi observăm, printre altele, că avem multe probleme în statele membre. Este un regret pe care am dorit să-l exprim, dnă preşedintă.
Bart Staes
(NL) Am fost prezent în timpul dezbaterii. Una dintre cele mai cruciale întrebări pe care le-am auzit - şi aş dori să-l rog în mod explicit pe dl Caldeira să explice acest lucru cu grijă - este următoarea: care este situaţia celor 11 % din cadrul politicii de coeziune care nu ar fi trebuit să fie plătite? În decursul dezbaterii, s-au dat nenumărate explicaţii referitoare la acest aspect. Unii au vorbit despre 4 miliarde de euro, alţii despre 2 miliarde, şi aşa mai departe. Consider că este deosebit de important pentru demararea exerciţiului de descărcare de gestiune ca dvs. să ne explicaţi în mod clar şi univoc care sunt cu adevărat factorii implicaţi în această situaţie. Aş dori, de asemenea, să-mi exprim deosebita recunoştinţă faţă de dl comisar Kallas pentru munca pe care a depus-o în ultimii ani. După părerea mea, Comisia pentru control bugetar a considerat mereu cooperarea cu dvs. ca fiind foarte constructivă. Nu am împărtăşit întotdeauna acelaşi punct de vedere, dar probabil că veţi primi în curând un alt mandat în noua Comisie, un nou post, şi vă doresc toate cele bune în această misiune.
Preşedinta
Aş dori să îl informez pe dl Martin că am observat că a cerut să ia cuvântul pentru o problemă personală şi că îi voi da cuvântul, însă, în conformitate cu Regulamentul de procedură, o voi face la sfârşitul dezbaterii şi după Comisie.
Edit Herczog
(HU) Dnă preşedintă, sunt întru totul de acord cu dl Audy. Consiliul se face remarcat prin absenţă, la fel ca şi liderii partidelor politice. În calitate de vicepreşedintă a Grupului Alianţei Progresiste a Socialiştilor şi Democraţilor din Parlamentul European, am simţit şi eu că nici preşedinţii celorlalte grupuri nu au considerat această dezbatere ca fiind importantă. Totuşi, Consiliul iese cel mai mult în evidenţă prin absenţa sa.
Vítor Manuel da Silva Caldeira
preşedinte al Curţii de Conturi. - (FR) Dnă preşedintă, aş dori în primul rând să le mulţumesc tuturor deputaţilor europeni care au luat cuvântul. Comentariile dumnealor vor fi cu siguranţă foarte apreciate de către toţi cei care lucrează la Curtea de Conturi şi care s-au aflat în spatele raportului prezentat astăzi în plen.
În timpul care mi-a fost acordat într-o dezbatere atât de intensă şi de interesantă, este cam dificil să răspund la toate întrebările care mi-au fost adresate în mod direct. Aş dori să încep cu întrebarea dlui de Jong, care dorea să ştie dacă m-am simţit descurajat de faptul că nu mă aflu, precum preşedintele Curţii de Conturi, în poziţia de a da o DAS pozitivă. Răspunsul meu ar fi că, în calitate de auditor, aş fi încântat să dau un astfel de aviz la timpul potrivit, însă nu este de datoria auditorilor să fie mulţumiţi de avizele pe care le dau. Auditorii trebuie să se sprijine pe o bază solidă, pe probe obţinute pe teren.
Sincer să fiu, în calitate de auditor, aş prefera să dau un aviz precum cel pe care l-am dat anul acesta. Nu-i voi spune dlui Audy dacă este un aviz pozitiv sau negativ, însă este un aviz realist care subliniază punctele în care s-au făcut progrese. Am observat o scădere drastică a erorilor în anumite domenii, mai ales în domeniul agriculturii, însă există şi domenii care necesită mai multă atenţie. Prin urmare, în loc să fiu optimist sau pesimist, prefer, ca auditor, să fiu realist.
Cred că acesta este sensul în care mesajul nostru ar trebui să fie înţeles în ceea ce priveşte perspectivele de viitor. Mai mulţi deputaţi europeni au întrebat ce se poate face pentru rezolvarea acestor probleme. Curtea de Conturi şi-a adus contribuţia în acest raport şi în rapoartele precedente, semnalând faptul că recomandările sale referitoare la îmbunătăţirea sistemelor de supraveghere şi control în statele membre sunt importante şi declarând că, în ceea ce priveşte Comisia, este la fel de importantă şi simplificarea cadrului de reglementare, ceea ce înseamnă că lucrurile nu trebuie să se complice mai mult decât este cazul. Nu putem trece de la un stadiu în care ne dorim să facem totul şi să controlăm totul - ceea ce necesită controale excesive - la un stadiu în care să nu existe niciun fel de supraveghere. În caz contrar, nu vom fi capabili să găsim echilibrul necesar, care să ne permită îndeplinirea obiectivelor politicilor.
Mulţi dintre dvs. aţi spus că acest raport nu vorbeşte despre eficacitatea utilizării fondurilor. Au împiedicat cele câteva erori sau iregularităţi identificate realizarea proiectelor? Evident, Curtea de Conturi trebuie să emită în rapoartele sale un aviz cu privire la declaraţiile financiare - şi aici vorbim în mod clar despre un aviz pozitiv - şi la tranzacţiile aferente ale acestor conturi. Iar aici vorbim despre conformitatea acestor tranzacţii cu regulile pe care trebuie să le urmeze.
Însă Curtea de Conturi vă furnizează dvs. şi, în special, comisiilor parlamentare competente, Comisiei pentru control bugetar, toate rapoartele noastre legate de eficienţa politicilor şi de corectitudinea cu care sunt folosite fondurile din diferite domenii. Sper să găsiţi în acele rapoarte informaţii semnificative cu privire la ceea ce s-ar putea îmbunătăţi în contextul acestor politici. Cu toate acestea, după cum se specifică în raportul nostru - iar eu am subliniat acest lucru în intervenţia mea - este important să profităm de această oportunitate pe care ne-o oferă pentru viitor reforma regulamentului financiar şi noul cadru pentru perspectiva financiară, şi de oportunitatea pe care ne-o oferă reforma bugetară de a lua în considerare anumite aspecte fundamentale.
Permiteţi-mi, dnă preşedintă, să închei prin a spune că metodologia noastră respectă standardele internaţionale ale auditului. Considerăm că modelele noastre sunt suficient de relevante pentru a ne permite să tragem concluzii. Dl Audy a pus următoarea întrebare: sunt modelele dvs. suficiente? Răspunsul este da. Bineînţeles că dacă am avea mai multe resurse, am putea eventual să realizăm mai multe, însă resursele noastre sunt limitate şi trebuie să le gestionăm cu atenţie.
În final, câteva cuvinte despre rolul pe care l-ar putea juca în viitor Curtea de Conturi şi curţile de conturi din statele membre. Întotdeauna lucrăm cu curţile de conturi din statele membre şi cu auditorii naţionali pe baza cooperării şi a încrederii reciproce. Această abordare este prevăzută prin tratat - şi reafirmată prin Tratatul de la Lisabona - iar, prin respectarea ei, facem tot ceea ce putem pentru a ne asigura, în ansamblu, că putem aduce o valoare adăugată rolului pe care îl are auditul extern în Uniunea Europeană.
Acestea sunt, dnă preşedintă, observaţiile mele în variantă foarte succintă, deoarece nu am vrut să abuzez prea mult de timpul dvs.
(Aplauze)
Siim Kallas
vicepreşedinte al Comisiei. - Dnă preşedintă, vă mulţumesc pentru această dezbatere şi pentru vorbele bune adresate Comisiei. Doresc să menţionez două puncte referitoare la trecutul din 2008 şi din ultimii ani. În primul rând, s-a subliniat un lucru important: transparenţa. Vă reamintesc că, împreună, am realizat un mare progres. Toate informaţiile privind beneficiarii fondurilor UE sunt acum publice, iar acest lucru a reprezentat şi el una dintre schimbările majore ale acestei perioade.
Al doilea punct legat de trecut se referă, printre altele, la faptul că am discutat câţi bani s-au pierdut şi câţi bani ar trebui recuperaţi. Aş dori să ilustrez acest lucru printr-un singur număr dintr-un titlu foarte complicat. Se găseşte în anexa VI a raportului nostru de sinteză şi este "lista care conţine scutirile de recuperări”, ceea ce reprezintă de fapt o sumă de bani pierdută în întregime şi în mod ireversibil. În raportul din 2008, această sumă se ridica la 18 380 363,22 EUR, reprezentând sub 0,01 % din bugetul UE. Suma aceasta este pierdută. Am discutat despre toate aceste miliarde care nu au fost gestionate aşa cum trebuie în fondurile structurale, însă o parte dintre ele au fost, în cele din urmă, recuperate. Procesul nu este perfect şi trebuie să lucrăm din greu la el, iar câteodată erorile sunt corectate. Este un proces lung şi trebuie să-l luăm în serios.
Să trecem acum la câteva puncte legate de viitor. În viitorul foarte apropiat, vom demara discuţiile privind noul regulament financiar şi noile perspective bugetare. Foarte multe lucruri sunt legate de acest proces. Declaraţiile naţionale şi participarea statelor membre necesită un temei juridic mai solid. Putem, în mod clar, să continuăm cu această simplificare, discutată aici atât de mult şi atât de des. După cum a menţionat deja preşedintele Caldeira, obiectivele sunt definite de peste 500 de programe acceptate de către Comisie, Parlament şi Consiliu. Fiecare program îşi are propriul temei juridic, propriile obiective, iar totul trebuie măsurat, inclusiv banii care au fost cheltuiţi în conformitate cu aceste obiective. Acesta este un aspect esenţial.
În cadrul ultimei reuniuni plenare, când am vorbit despre descărcarea de gestiune a bugetului aferent exerciţiului financiar 2007, una dintre idei a fost aceea de a reduce numărul de programe şi de a avea proiecte şi programe mai vaste, care ar fi mult mai uşor de supravegheat. Aceasta este o chestiune esenţială şi, după cum spunea unul dintre deputaţi că s-a întâmplat în cazul dezvoltării rurale, nu putem să măsurăm obiectivele - mai ales în acţiunile externe, unde avem de-a face cu obiective foarte politice - şi să spunem că acele obiective sunt atinse. Este o chestiune esenţială, însă face parte din cadrul viitoarelor discuţii legate de reglementările financiare.
În ceea ce priveşte dialogul, care a fost semnalat aici ca fiind important, trebuie să spun că am încercat să facem tot ceea ce ne-a stat în putinţă pentru a avea un dialog bun cu Parlamentul, cu Comisia pentru control bugetar şi cu Curtea de Conturi. Şi mie îmi place să dezbat orice temă cu persoane cu viziuni diferite, atitudini diferite şi aprecieri diferite. Aceasta este viaţa de zi cu zi. Ceea ce nu-mi place este faptul că anumite persoane folosesc în mod intenţionat şi în mod constant date incorecte. Nu putem vorbi despre dialog atunci când datele nu sunt corecte. Putem veni cu aprecieri, interpretări şi viziuni diferite, însă datele trebuie să fie corecte. Îmi doresc din tot sufletul ca şi acest principiu să fie respectat în viitoarele noastre dialoguri.
(Aplauze)
Preşedintă
Dle Martin, doriţi să luaţi cuvântul la finalul acestei dezbateri?
Hans-Peter Martin
(DE) Dnă preşedintă, îmi pare rău că trebuie să profit de această ocazie pentru a face o observaţie pentru care, conform ordinii de zi, am trei minute la dispoziţie. Nu voi avea însă nevoie de trei minute.
Am avut o abordare foarte constructivă în discursul meu, iar în dezbatere am subliniat în mod foarte constructiv ceea ce s-ar putea face acum pe acest nou fundament. Pentru a ajunge la această apreciere, am urmărit dezbaterea din această dimineaţă cu mare atenţie. Am fost prezent mult mai devreme decât a afirmat colega mea, am plecat mai târziu, iar acum sunt din nou aici. Mi se pare foarte regretabil faptul că, în mod evident, dna Gräßle consideră că este necesar să vină cu atacuri personale sub centură. Mi-aş dori să fie şi dumneaei mai constructivă şi să vedem mai puţine articole incorecte scrise de dumneaei în ziarul german Bild Zeitung. Aş prefera să aud sugestii constructive în legătură cu modul în care am putea salva situaţia şi în legătură cu posibilităţile pe care le-ar putea obţine Curtea de Conturi pentru a face acest lucru. În plus, este mare păcat că tocmai dna Gräßle este persoana care îngreunează în mod inutil munca deputaţilor neafiliaţi, persoana care ne discriminează, ne împiedică accesul la informaţie, nu ne oferă ocazia de a colabora cu angajaţii, iar apoi consideră că este necesar să ne atace pe baza unor date incorecte. Ar trebui să învăţaţi ce înseamnă democraţia, dnă Gräßle.
Preşedinta
Ne vom opri aici. Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Elisabeth Köstinger  
Este adevărat că încă mai există deficienţe semnificative în anumite domenii, în special în cel al politicii de coeziune, însă scăderea cotei de erori în domeniul agriculturii şi al resurselor naturale la sub 2 % mă face să privesc cu optimism înspre viitor. Mai ales în contextul în care acest domeniu reprezintă majoritatea cheltuielilor Uniunii Europene, rata comparativ scăzută de 2 % poate fi considerată ca fiind satisfăcătoare. În viitor, ar trebui să ne concentrăm toate eforturile pe două domenii. Primul este cooperarea dintre Comisie şi statele membre. Scopul este de a identifica datele imprecise şi incorecte din cele mai diferite domenii ale cheltuielilor şi de a corecta erorile. Al doilea domeniu se referă la îmbunătăţirea modalităţilor de plată ale UE atât în cazul plăţilor către statele membre, cât şi în cazul recuperării banilor UE de la statele membre.
Véronique Mathieu  
Aş dori să felicit Curtea de Conturi pentru raportul său anual privind punerea în aplicare a bugetului UE aferent exerciţiului financiar 2008. Doresc să atrag atenţia asupra alineatului privind agenţiile Uniunii Europene, în care Curtea de Conturi susţine că a emis un aviz fără rezerve pentru toate agenţiile audiate, cu excepţia Colegiului European de Poliţie.
În acest stadiu, este relevant să ne reamintim că ne-am confruntat cu o situaţie similară în cazul descărcării de gestiune a bugetului aferent exerciţiului financiar 2007. Curtea de Conturi a publicat un raport conţinând o declaraţie de asigurare cu rezerve în ceea ce priveşte conturile şi tranzacţiile aferente ale CEPOL, indicând în special faptul că creditele erau folosite pentru finanţarea cheltuielilor private. Raportorul a solicitat amânarea descărcării de gestiune pentru CEPOL, fiind urmat de Comisia pentru control bugetar. Cu toate acestea, votul reuniunii plenare de la 23 aprilie 2009 respinge această propunere cu 226 voturi pentru şi 230 împotrivă, cu o mobilizare masivă a Grupului Socialist din Parlamentul European şi a Grupului Verts/ALE.
Având în vedere că, astăzi, Curtea de Conturi a ridicat alte probleme legate de CEPOL, este esenţial să recunoaştem eroarea fundamentală de a fi acordat descărcarea de gestiune în aprilie, votând împotriva avizului raportorului şi al comisiei competente.
