Respectarea mecanismelor naționale de stabilire a salariilor și a pensiilor (dezbatere) 
Președinte
Primul punct pe ordinea de zi este declarația Comisiei privind respectarea mecanismelor naționale de stabilire a salariilor și a pensiilor.
Johannes Hahn
membru al Comisiei. - Dle președinte, aș dori să mulțumesc stimaților deputați pentru această ocazie de a risipi unele neînțelegeri întâlnite pe scară largă în ceea ce privește programul irlandez.
Întrebarea Grupului S&D, care a generat această declarație, stârnește îngrijorarea stimabililor deputați prin faptul că anumite condiții de politică economică stabilite în Memorandumul de înțelegere al programului de ajustare economică pentru Irlanda sunt în conflict juridic cu articolul 153 alineatul (5) din tratat. Alineatul respectiv exclude adoptarea unor dispoziții în materie de remunerare în conformitate cu articolul 153, adică în domeniul politicii sociale. Cu toate acestea, programul de ajustare economică pentru Irlanda nu este un program de politică socială și nu este adoptat în conformitate cu articolul 153. Este un program de asistență financiară instituit împreună cu guvernul irlandez pentru a restabili încrederea internă și externă și pentru a elimina buclele de feedback primejdios între criza financiară și cea fiscală. Prin urmare, este întemeiat pe articolul 122 alineatul (2) din tratat, care permite asistența financiară din partea Uniunii în cazul în care un stat membru este serios amenințat de dificultăți grave, cauzate de evenimente excepționale aflate în afara controlului său.
Rolul Memorandumului de înțelegere este de a specifica condițiile de politică economică care servesc drept punct de referință pentru evaluarea performanței politicii irlandeze în timpul programului de asistență financiară. Statul membru are control deplin asupra acestor condiții de politică economică și asupra punerii lor în aplicare. Aceste condiții sunt angajamente ale statului membru asumate chiar de către stat. Nu este vorba de o acțiune a UE în domeniile respective. Într-adevăr, multe dintre condiții, cum ar fi reducerea salariului minim, au fost deja incluse în planul național de redresare al guvernului irlandez, care a fost publicat la 24 noiembrie 2010, înainte de începerea programului.
Scopul condițiilor referitoare la politica pieței muncii în Irlanda este de a crea locuri de muncă și de a evita șomajul pe termen lung în rândul grupurilor celor mai vulnerabile. Reducerea salariului minim face parte din acest pachet mai larg de măsuri și trebuie să fie analizată împreună cu politicile și eforturile de activare pentru modernizarea sistemului de prestații. Evaluând reducerea unuia din cele mai mari salarii minime din Uniunea Europeană - este, de exemplu, al doilea cel mai mare din zona euro - și deși în Irlanda a existat o ajustare salarială semnificativă în economie în privința salariului minim și a salariilor în general, care au scăzut cu 3 % în termeni reali în 2008, urmând o creștere de 0,3 % în 2009, trebuie menționat faptul că cele mai multe dintre ajustările pieței muncii au luat forma pierderilor de locuri de muncă. De fapt, reducerea salariului minim a readus doar statu-quoul dinainte de 1 ianuarie 2007, adică înainte de criză.
Cealaltă condiție menționată în întrebare este o revizuire independentă a negocierilor colective sectoriale. Motivul reexaminării este de a discuta corectitudinea și eficiența condițiilor de muncă, atât pentru angajați, cât și pentru angajatori în diferite sectoare. Aș dori să subliniez faptul că Irlanda are o tradiție îndelungată de consultare tripartită privind politica economică și socială și că pactele succesive între guvern și partenerii sociali, începând cu anii 1980, au fost larg recunoscute drept factori importanți în succesul economiei irlandeze.
Revizuirea este o ocazie pentru partenerii sociali de a-și exprima opiniile și de a defini forma politicii, iar anunțul acesteia a fost salutat ca atare. Am deplină încredere că revizuirea va fi efectuată de către guvernul irlandez într-un mod care recunoaște importanța dialogului social, include toți partenerii sociali și este în conformitate cu dreptul comunitar.
În cele din urmă, condițiile din Memorandumul de înțelegere cu privire la reforma structurală nu sunt doar despre piața muncii. Acestea conțin, de asemenea, măsuri importante pentru a deschide piețele de produse, precum sectoarele și profesiile excesiv de reglementate. Aceste reforme ar putea avea un efect major asupra prețurilor pentru clienți și asupra productivității, care sprijină puterea de cumpărare a gospodăriilor.
Gay Mitchell
în numele Grupului PPE. - Dle președinte, aș dori, de asemenea, să-i mulțumesc dlui comisar. Ieri a fost votat un nou guvern național pentru redresare în Irlanda. Fine Gael și Labour fac parte din grupurile PPE și, respectiv, S&D în acest Parlament. Una dintre problemele cele mai importante de pe ordinea de zi a noului program de guvernare va fi renegocierea unor elemente ale programului de sprijin din partea UE/FMI pentru Irlanda.
În prezent, mulți irlandezi se tem că aceste condiții convenite de către guvernul de atunci, în cadrul programului de sprijin UE/FMI, sunt prea stricte și reprezintă o povară grea pentru cetățenii obișnuiți, care au fost nevoiți să suporte greul pentru greșelile băncilor - atât irlandeze, cât și europene - și ale guvernului. Ar trebui să observăm faptul că noul guvern a fost de acord să inverseze reducerea salariului minim. Cu toate acestea, știm că redresarea nu poate avea loc fără sacrificii. În Irlanda, s-au întâmplat aceleași lucruri în anii 1980. Sunt necesare multe dintre condițiile severe stabilite de programul UE/FMI dacă dorim să restabilim soliditatea finanțelor publice. Un copac trebuie curățat pentru a da roade.
Salut sprijinul Comisiei pentru o reducere a ratei dobânzii, după cum a declarat comisarul Rehn. Acest lucru ar trebui să se întâmple cât mai curând posibil și solicit Comisiei să se ocupe în curând de acest lucru. Comisarul a subliniat că toate măsurile sunt analizate în raport cu efectul acestora asupra creșterii, competitivității și sustenabilității finanțelor publice pe termen lung. Accept acest lucru. Nu putem purta întreaga povară care ni s-a cerut să o purtăm dintr-o dată. Poporul irlandez și-a luat responsabilitățile care îi revin în această privință; de fapt, au luat și responsabilitățile altor popoare, deoarece nu ni s-a dat altă alternativă. Ceea ce au făcut nu este doar pentru Irlanda, dar și pentru Europa și mai ales pentru zona euro. Nu dorim să fie ultima picătură care umple paharul. Vă rog să oferiți poporului irlandez instrumentele; vom face treaba noi înșine, dar vă rugăm să nu vă așteptați ca poporul irlandez să poarte o sarcină pe care nu este în măsură să o poarte. Prin urmare, solicit comisarului să aibă în minte aceste comentarii, în special în următoarele zile și săptămâni.
Stephen Hughes
în numele Grupului S&D. - Dle președinte, acest memorandum solicită o reducere de 1 euro pe oră a salariului minim în Irlanda și, după cum am aflat, o reexaminare a sistemului de acorduri salariale colective care îi protejează pe cei cu remunerație mică.
Nu cred că această ingerință poate fi justificată. Tratatul solicită Comisiei să promoveze dialogul social, nu să-l submineze. Articolul 152 impune respectul pentru autonomia partenerilor sociali, nu acest tip de interferență, iar articolul 153 exclude în mod expres intervenția UE. Comisia nu poate alege ierarhia articolelor în acest sens.
Memorandumul insistă apoi asupra reducerii prestațiilor sociale, a serviciilor publice cheie, a locurilor de muncă în sectorul public și a pensiilor din sectorul public. Cum pot fi justificate aceste cerințe în raport cu un tratat care impune Uniunii să urmărească eliminarea inegalităților, promovarea unui nivel ridicat al ocupării forței de muncă, garantarea unei protecții sociale corespunzătoare și combaterea excluziunii sociale? Singurul răspuns onest este faptul că aceste lucruri nu pot fi împăcate, iar problema este că aceste lucruri au devenit acum regula generală, după un rezultat al analizei anuale a creșterii.
Oamenii vor respinge ideea unei Europe bazate doar pe austeritate. Nu vor tolera implicațiile profunde pentru politicile sociale, cu salarii mai mici, o protecție a ocupării forței de muncă mai mică, standarde sociale slabe, servicii publice reduse și impunerea vârstelor de pensionare mai mari. Dacă dorim să continuăm să exacerbăm anti-europenismul, atunci invit Comisia să continue în această direcție. Dacă nu, o rog să oprească imediat această absurditate.
Marian Harkin
în numele Grupului ALDE. - Dle președinte, comisarul ne spune că Memorandumul de înțelegere a fost elaborat în conformitate cu articolul 122, partea a 2-a. Aș dori să-l întreb pe dl comisar ce se întâmplă atunci când un articol din tratat este în contradicție directă cu alte articole din tratat; după cum a întrebat Stephen Hughes, cum ne hotărâm asupra ierarhiei? Este în contradicție cu articolul 153.
De asemenea, este în contradicție cu articolul 9, clauza socială, pe care am citat-o de multe ori în acest Parlament atunci când am vorbit despre pachetul de austeritate din Irlanda, unde se spune că în definirea și punerea în aplicare a politicilor și acțiunilor sale, Uniunea ține seama de cerințele privind promovarea unui nivel ridicat al ocupării forței de muncă și lupta împotriva excluziunii sociale etc. Iar la articolul 28 din Carta drepturilor fundamentale, se prevede că lucrătorii au dreptul de a negocia și de a încheia acorduri colective și, în cazurile de conflicte de interese, dreptul de a recurge la acțiuni colective pentru apărarea intereselor lor, inclusiv la grevă. Mulți lucrători irlandezi ar observa că, în prezent, se află în această situație. Cum facem față contradicției între diferitele articole din tratat?
O altă întrebare pentru dvs., dle comisar: spuneți că Memorandumul de înțelegere a fost în întregime responsabilitatea guvernului irlandez și că Comisia a convenit sau a fost de acord?
În cele din urmă, să presupunem aici că aveți puterea să faceți toate acestea - și ne spuneți că o aveți; de ce nu se face niciun efort pentru a reduce sau elimina bonusurile bancare? De ce nu s-a depus niciun efort pentru a se asigura că cei din partea de sus a grilei de salarizare și-au plătit contribuția lor? Cum se face că acest euro este dedus din salariul minim? Sunt întru totul de acord cu cele spuse de dl Stephen Hughes: acest lucru alimentează sentimentul anti-european. Cetățenii observă ceea ce se întâmplă. Observă modul în care lucrează Comisia în acest proces și ceea ce observă este că cei cu salariul minim, cei care sunt în contracte colective, sunt cei afectați de aceste planuri de austeritate.
În final, dle comisar, principala mea întrebare este: cine decide? Curtea de Justiție? Cine decide când articolele din tratat sunt în contradicție sau atunci când Comisia acționează în așa fel încât aceste articole intră în conflict unul cu celălalt?
Marije Cornelissen
în numele Grupului Verts/ALE. - Dle președinte, înțeleg urgența Comisiei în abordarea crizei economice și nivelul ridicat al datoriei care reprezintă o amenințare pentru stabilitatea monedei euro. Înțeleg că sunt impuse condiții pentru țările care trebuie să facă uz de mecanismul european de stabilizare financiară. Cu toate acestea, mi se pare că instituția Comisiei este destul de selectivă în privința măsurilor și condițiilor pe care le consideră permise în această criză.
Pe de o parte, aproape nicio măsură nu pare a fi legală atunci când vine vorba de consolidarea fiscală prin reducerea cheltuielilor. De îndată ce Irlanda a folosit pachetul de salvare, salariul minim și nivelurile de pensii au fost primele variabile ajustate, în ciuda faptului că aceste aspecte nu intră în mod explicit în competențele UE. Pe de altă parte, Comisia se ascunde în spatele lipsei de competență a UE pentru a nu se atinge de impozitul pe profit excepțional de mic din Irlanda, pe când dacă acesta ar fi mărit ar putea, de asemenea, îmbunătăți substanțial veniturile publice din Irlanda. La urma urmei, reducerea cheltuielilor nu este singura modalitate de a obține un buget echilibrat.
Înțeleg faptul că această criză necesită măsuri excepționale, dar de ce se grăbește într-atât Comisia să ajusteze salariile minime, care afectează lucrătorii care câștigă cel mai puțin, când trebuie să analizăm măsurile care fac sistemul bancar și financiar să plătească? Am impresia că instituția Comisiei interpretează competențele UE într-o manieră foarte unilaterală și, îndrăznesc să o spun, de dreapta. Această abordare directă inspiră euroscepticism. Se pare că UE acționează ferm în domeniul politicii ocupării forței de muncă și sociale numai în momente de criză și atunci face acest lucru prin impunerea unor reduceri ale salariilor și a cheltuielilor sociale.
UE poate recâștiga încrederea doar dacă Comisia dă dovadă de aceeași hotărâre în stabilirea corectă a standardele sociale minime și a garanțiilor sociale pentru marile reduceri impuse oamenilor. Da, vrem guvernanță economică, dar vrem guvernanță echilibrată, cu viabilitate fiscală, dar și cu garanții sociale. Dacă nu, cei vulnerabili vor plăti prețul pentru un haos pentru care nu sunt responsabili.
Thomas Händel
Dle președinte, doamnelor și domnilor, pachetele de salvare au fost menite să protejeze statele membre ale UE de insolvență. Cu toate acestea, acestea copleșesc cetățenii cu programe severe de austeritate și permit autorilor să scape basma curată. Pe deasupra, Comisia intervine în prezent și în politica salarială națională.
Dle Hahn, este destul de absurd și mă întristează atunci când aud argumente formale ca ale dvs., conform cărora acest lucru nu este deloc menit să fie o măsură socio-politică. Această poziție este complet inacceptabilă. Politica salarială nu intră în sfera de competență a UE. Această politică din partea Comisiei este în contradicție totală cu ideea acestei Uniuni Europene. UE nu a fost niciodată menită să fie despre concurența salariilor și dumping-ul social. Această politică a Comisiei vorbește despre inflexibilitatea salariilor, care urmează să fie reduse. Aceasta prevede că salariile ar trebui să reflecte condițiile de piață. Este ca un om orb care descrie un elefant. Oamenii care scriu astfel de lucruri nu înțeleg sistemele de acorduri colective. Acestea intervin în libera negociere colectivă și reduc la absurd autonomia partenerilor sociali despre care se vorbește atât de mult și dialogul social.
Aș dori să clarific faptul că i se solicită acestui Parlament să se asigure că se menține politica autonomă privind acordurile colective, să protejeze dialogul social și să prevină o mai mare degradare a securității sociale. Avem nevoie de măsuri pentru a preveni o politică de austeritate contraproductivă, nu de măsuri punitive.
Derek Roland Clark
în numele Grupului EFD. - Dle președinte, acest lucru depășește granițele Irlandei. Doar cu o lună în urmă, am reamintit Parlamentului că pensiile se află exclusiv în competența statelor membre și aici vorbim din nou despre aceleași mecanisme de coordonare și de stabilire a pensiilor. În prezent, pensiile sunt aproape întotdeauna legate de venituri, prin urmare observăm aici o încercare de armonizare a salariilor? Sper că nu, pentru că și tratatele spun că salariile rămân în competența exclusivă a statelor membre.
Este foarte bine să se spună că "egal” trebuie să însemne remunerare egală, dar ar trebui oare ca toți lucrătorii care au același loc de muncă să primească același salariu pe întreg teritoriul UE? Luați "clima” drept exemplu: menținerea unei case încălzite în apropiere de Cercul Arctic necesită mai mulți bani decât în țările mediteraneene. Dacă adăugăm hainele de iarnă, curățarea zăpezii și tot restul, este evident că dacă am plăti toți lucrătorii la fel, unii ar rămâne cu mai mulți bani decât ceilalți. Bineînțeles, salariile nu pot fi egale. Intențiile Comisiei în elaborarea planurilor de a încuraja statele membre să introducă o politică privind salariul minim în cadrul UE și să stabilească mecanisme de pensionare contravin tratatelor. Nu sunt surprins: așa lucrează UE.
O politică salarială a pensiilor armonizată nu este doar un vis; este ilegală. Lăsați-o, după cum o cer tratatele, în competența guvernelor alese ca al meu de la Westminster și ca cel din Irlanda.
Hans-Peter Martin
(DE) Dle președinte, pentru noi Irlanda este o lecție istorică tragică. La început, această țară a fost întotdeauna arătată ca țară "exemplu” și model pentru noile state membre ale Uniunii, deși în acel moment, erau permise și încurajate politici foarte greșite și acestea au dus la bule enorme în sectorul imobiliar cărora trebuie să li se facă față, sectorului bancar i s-a permis să devină o lege în sine și nu s-a acordat nicio atenție prevenirii dumping-ului competitiv în domeniul impozitării.
Dle comisar, suntem de aceeași naționalitate. Știm de exemplu cât de mulți scriitori austrieci au descoperit brusc că sunt irlandezi, deoarece nu trebuie să plătească prea mult impozit acolo. Ce au făcut la acel moment presupusele forțe extrem de pro-europene? Absolut nimic! Au spus "această țară este un exemplu deosebit”.
Toate acestea s-au năruit acum complet. Acest balon s-a dovedit a fi acum exact ceea ce mulți oameni au spus tot timpul că este. Încă o dată avem o situație în care - și nu sunt singurul care gândește astfel - sentimentul anti-european este ațâțat de faptul că permitem continuarea politicilor greșite, în acest caz, prin impunerea acestui pachet greoi în Irlanda. Dle comisar, spuneți că statul membru se angajează în acest sens. Cu toate acestea, știm din experiența noastră de la programele Băncii Mondiale și ale Fondului Monetar Internațional - și ceea ce observăm în prezent în Irlanda nu e prea diferit de acestea că, în cele din urmă, aceste țări nu au de ales.
Dacă ar fi să facem un pas înapoi și să spunem "păcat că Irlanda nu a respins Tratatul de la Lisabona și a doua oară”, atunci am putea ajunge la un mod de gândire total diferit. Am putea observa că, odată cu această construcție europeană, avem de-a face cu ceva care ar putea fi asemănat cu un vehicul, partea din față este un Porsche în timp ce partea din spate este o bicicletă. Aceste două lucruri nu se potrivesc. Trebuie să fie mai puternice.
Dacă dorim să prevenim destrămarea Europei, avem nevoie de fapt de ceva de genul unei Constituții pentru Europa. Avem nevoie de valori de referință clare care să se aplice cu adevărat pentru toată lumea. Avem nevoie de guvernanță economică. Această abordare fragmentară - înainte, înapoi, lateral - nu va funcționa, și, în cele din urmă, dle comisar, cel mai probabil va sfârși printr-un dezastru, mai degrabă decât în ceea ce lucrăm eu și marea majoritate a acestui Parlament, și anume, o Europă pașnică, funcțională și, de asemenea, unită.
Philippe Boulland
(FR) Dle președinte, o spun ca să se știe, date fiind criza și explozia bulei imobiliare și a creditelor, statul irlandez a trebuit să intervină pentru a sprijini băncile. Deficitul public irlandez, soldul bugetului acumulat de administrațiile centrale și locale și, în special administrațiile de securitate socială, a fost estimat la 32 % din produsul intern brut (PIB) în 2010. Dacă guvernul irlandez, care întâmpină dificultăți pentru a-și refinanța piețele, dorește să aibă acces la împrumuturi de la mecanismul european de stabilizare financiară și de la Fondul european de stabilitate financiară, acesta va trebui să îndeplinească cerințele de reformă socială și fiscală, chiar dacă aceste domenii se încadrează sub principiul subsidiarității. În opinia noastră, nu există nicio contradicție aici. Ca doctor, aș spune că, în caz de febră, nu are niciun sens să prescrii la întâmplare medicamente antipiretice, fără a încerca să tratezi cauza. În ceea ce privește alocarea acestor fonduri, acest stat ar trebui să își pună finanțele în ordine astfel încât să își corecteze deficitul excesiv și greșelile din trecut.
Acest plan de austeritate ar trebui să stimuleze PIB-ul cu 10 % în următorii patru ani. Ca și în cazul unei persoane fizice, căreia banca i-ar face un credit de nevoi personale dacă îndeplinește condiția de solvabilitate fără a se implica în gestiune și în viața privată a acesteia, Uniunea Europeană poate împrumuta Irlanda, pe baza solvabilității consolidate. Fără să intervină în viața lor privată, banca va încuraja o persoană fizică să negocieze, de exemplu, o creștere salarială, sau să împrumute din altă parte. Astfel, prin respectarea subsidiarității, Uniunea Europeană, pe baza unui Memorandum de înțelegere, întocmit cu Fondul Monetar Internațional (FMI), consideră că această solvabilitate necesită reducerea salariului minim legal și o ajustare a pensiilor, totuși cu măsuri fiscale printre acestea. Rămâne la latitudinea Irlandei să aleagă dacă dorește sau nu să pună în aplicare aceste măsuri. Nu lasă frâu liber Uniunii Europene să intervină în domeniile care intră sub incidența subsidiarității, ceea ce face posibil, de exemplu, să impună un salariu minim european, ceea ce ar fi un lucru periculos, ci mai degrabă se asigură de protecția stabilității din zona euro printr-un proces de garantare reciprocă. Desigur, Irlanda trebuie ajutată, precum și alte state aflate în dificultate, ceea ce, de asemenea, ne protejează pe noi, dar nu cu orice preț, mai ales acela de a observa un stat în imposibilitatea de a-și achita împrumuturile, slăbind astfel cetățenii acestuia și cetățenii din întreaga Uniune Europeană.
Președinte
Aș dori să vă menționez tuturor că dacă vă rostiți discursurile într-un ritm foarte rapid, interpreții întâmpină probleme în a ține pasul cu dvs.. Întrucât sunt responsabil în materie de multilingvism, aș dori să subliniez faptul că Biroul Parlamentului European studiază, în prezent, un nou sistem.
În momentul de față, interpreții indică președintelui că nu pot să țină pasul, iar președintele are apoi sarcina dificilă de a vă întrerupe. Sistemul pe care îl analizăm în prezent ar însemna că fiecare dintre dvs. ar avea la locul său un semnal luminos care să vă avertizeze când interpreții nu pot urmări discursul, astfel încât președintele nu trebuie să vă întrerupă, ci, în schimb, dvs. ați fi informat în mod direct.
Proinsias De Rossa
Dle președinte, Memorandumul de înțelegere în legătură cu problemele de pe piața muncii se bazează foarte clar pe o teorie economică simplistă, potrivit căreia salariile mai mici vor "degaja piața”, cu alte cuvinte, vor elimina șomajul. Acest lucru este un adevărat nonsens. Teoria nu este susținută de practica reală. Și aș dori să atrag atenția Comisiei asupra revizuirii Forfás a competitivității costurilor forței de muncă în Irlanda, întocmită la sfârșitul anului trecut, care spune că firmele, în general, preferă concedierile, mai degrabă decât reducerile salariale, deoarece dăunează moral mai puțin. Dacă dorim să analizăm de ce au avut loc mai multe concedieri decât reduceri salariale în Irlanda, acesta ar fi motivul.
Aș face un apel la Comisie pentru a se conforma cu legislația europeană și pentru a nu mai interveni în problemele pieței muncii din Irlanda. După cum spuneți, în Irlanda avem o lungă tradiție de acorduri de parteneriat social. Într-adevăr, aceasta reprezintă motivul pentru care nu a existat violență pe străzi în Irlanda: deoarece partenerii sociali și guvernul s-au întâlnit și au luat măsuri pentru a regla piața muncii și pentru a adapta condițiile pentru a ne garanta un dram de speranță pentru redresare în urma crizei actuale.
Această tradiție a asigurat progresele înregistrate în Irlanda, dar în general, programul nu reușește să facă ceea ce și-a propus să facă, adică să ajute economia Irlandei să crească. Aceasta nu crește. De fapt, aceasta este în scădere, iar acest program trebuie să fie în general renegociat. Aș sugera, în special, eliminarea chestiunilor referitoare la piața muncii. După cum s-a arătat deja, guvernul irlandez, al cărui membru este partidul meu, a declarat deja că va inversa reducerea salariului minim după cum s-a convenit în acest program.
Poate că acest lucru nu vă mulțumește, dar asta urmează să se întâmple. De asemenea, puteți fi siguri că încercarea dvs. de a vă implica în Actul Acordurilor de Muncă Înregistrate ("Registered Employment Agreements”), care există de mai bine de 50 de ani, nu va însemna o interferență, după cum sperați, pentru că actualul guvern este hotărât ca parteneriatul social să își joace rolul tradițional în garantarea faptului că avem pace și progres industrial.
Ilda Figueiredo
(PT) Dle președinte, tendința din cadrul UE de a spori presiunea asupra statelor membre crește foarte mult, sub pretextul crizei, cu scopul de a devaloriza salariile și de a crește exploatarea celor care lucrează, pentru a asigura profituri și câștiguri tot mai mari pentru grupurile economice și financiare, dezvăluind întreaga cruzime antisocială a capitalismului.
Dacă nu ar fi fost votate criteriile iraționale ale Pactului de stabilitate, cu propunerile de așa-numita guvernanță economică și așa-numitul pact de competitivitate, în special încercarea de a preveni creșterea salariilor odată cu inflația și creșterea vârstei legale de pensionare, am fi avut atacuri și mai grave cu privire la drepturile sociale și ale muncii.
Ceea se întâmplă deja în acest domeniu în anumite țări, precum Portugalia, Grecia sau Irlanda, și ceea ce este de cel mai grav, sunt reducerile salariale și blocarea pensiilor, chiar și a celor mai mici pensii și a celor sub pragul de sărăcie. În cazul Portugaliei, este programată deja o reducere a salariului național minim pentru începutul acestui an. S-a considerat că 500 de euro este o sumă prea mare pe lună și s-a decis să se reducă cu 15 euro, în ciuda faptului că mai mult de 13 % dintre femeile care lucrează primesc doar această sumă, comparativ cu 6 % din lucrătorii bărbați. Acesta este un exemplu clar de discriminare instituționalizată și efectul așa numitelor măsuri de austeritate pe care Comisia, împreună cu Consiliul și guvernele din țările noastre, le pune în aplicare, cu exacerbarea ulterioară a inegalității sociale, discriminării, devalorizării muncii și creșterii sărăciei, în timp ce continuă indulgența privind speculațiile financiare și paradisurile fiscale. Prin urmare, ne exprimăm solidaritatea față de lucrătorii tineri și profesorii care vor protesta în cursul următoarelor sfârșituri de săptămână, inclusiv sâmbătă, 12 martie, și în timpul marii demonstrației naționale a Confederației Generale a Muncitorilor din Portugalia (CGTP), la Lisabona la 19 martie. Acestea vor continua lupta împotriva acestor politici antisociale.
[Vorbitorul a fost de acord să accepte o întrebare în cadrul procedurii "cartonașului albastru” în conformitate cu articolul 149 alineatul (8) din Regulamentul de procedură]
Hans-Peter Martin
Dle președinte, având în vedere ceea ce ne spuneți, vă rugăm să ne spuneți aici, în acest Parlament cum s-au schimbat atitudinile față de Uniunea Europeană în Portugalia? A scăzut procentul persoanelor în favoarea apartenenței la Uniunea Europeană? Cum s-a schimbat sentimentul general față de UE? Se pot face multe paralele între Portugalia și Irlanda - la început, a fost marea euforie a anilor 1970, cu perspectiva aderării, apoi finanțarea corespunzătoare. Observați, de asemenea, și în Portugalia bule imobiliare similare cu cele care au fost înregistrate în Irlanda?
Ilda Figueiredo
(PT) Dle președinte, chestiunea este interesantă în acest sens: este evident faptul că aceste politici UE provoacă, de asemenea, o revoltă majoră în Portugalia și, prin urmare, la sfârșitul săptămânii viitoare, tinerii și profesorii vor ieși în stradă pentru a demonstra împotriva acestei politici. La 19 martie, Confederația Generală a Muncitorilor din Portugalia va organiza o demonstrație majoră împotriva acestor politici antisociale, care urmează să aibă loc la Lisabona. Desigur, acest lucru se reflectă în comportamentul poporului portughez, deoarece țara a intrat deja în recesiune, iar condițiile de viață se înăspresc pentru lucrători și popor, se exacerbează inegalitatea, iar sărăcia este, de asemenea, în creștere. Uniunea Europeană, Comisia și Consiliul ...
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Marita Ulvskog
(SV) Dle președinte, prin stabilirea cerințelor pentru salarii mai mici, Comisia a subminat dreptul de negociere al partenerilor sociali și a afectat atât direct, cât și indirect, stabilirea salariilor, lucru care este în mod explicit exclus din sfera de competență a Comisiei. Acesta nu este altceva decât un atac frontal asupra influenței partenerilor sociali și este contrar Cartei drepturilor fundamentale, care include dreptul de a încheia acorduri colective.
Acesta nu este doar un incident izolat care se limitează la Irlanda, dar se repetă de nenumărate ori. Vorbind despre "costul unitar al forței de muncă” în loc de salarii, Comisia încearcă să eludeze limitele stabilite prin tratat. Comisia Europeană pur și simplu a redesenat harta. Aceasta a întocmit o hartă nouă și un nou set de reglementări prin care statelor membre și partenerilor sociali le sunt preluate acum sarcinile lor și contrar tuturor regulamentelor, li se dictează ceea ce au de făcut. Despre aceasta este dezbaterea și aceasta abia a început.
Acționând în acest fel, UE se îndepărtează și mai mult de o bază democratică și de legitimitate, care de obicei, în alte contexte, sunt cuvintele-cheie atunci când discutăm viitorul Uniunii Europene. Înțelegem că există unele persoane care creează probleme - inclusiv în acest Parlament - care deja încep să pescuiască în aceste ape tulburi. Cu siguranță, nu este vorba despre acest lucru.
Cornelis de Jong
(NL) Dle președinte, foarte puțini oameni din Țările de Jos au măcar o idee că noi discutăm aici la Bruxelles despre salariile și pensiile lor. În prezent, suntem martorii a ceea ce se întâmplă în Irlanda, dar, în același timp, eu aud, de asemenea, tot felul de propuneri prezentate Consiliului European pentru eliminarea indexării salariilor și pentru maximizarea creșterilor salariale, bazate pe creșterea productivității forței de muncă etc.
Din păcate, se pare că ne confruntăm mereu cu o tăcere grăitoare atunci când vine vorba despre acorduri cu privire la standardele europene pentru salariul minim și nu am auzit nicio propunere menită să garanteze că lucrătorii pot obține locuri de muncă bine plătite sau că pot obține locuri de muncă cu normă întreagă, în loc de muncă plătită per proiect sau contracte în așteptare. Sunt îngrijorat de impactul discuțiilor actuale privind oamenii obișnuiți, dar sunt, de asemenea, îngrijorat de imaginea Uniunii Europene. Arată într-adevăr ca și cum am acorda atenție doar intereselor instituțiilor financiare, speculatorilor și afacerilor de succes. Dle comisar, Comisia are de gând să ia măsuri pentru a schimba această imagine și să se asigure că este privită ca o instituție care reprezintă, de asemenea, interesele oamenilor obișnuiți?
Sylvana Rapti
(EL) Dle președinte, dle comisar, ne-ați oferit o rețetă care spune două lucruri: în primul rând, că ar trebui să eliminăm contractele colective și, în al doilea rând, că ar trebui să reducem și mai mult salariul minim.
Aceasta este rețeta oferită în mod constant fiecărui pacient. Unul dintre pacienți este Grecia. Ați vizitat de curând Grecia, în timpul unui eveniment organizat de Partidul Socialist. Ați observat și simțit situația existentă și întrebarea mea pentru dvs. este următoarea: ați simțit că funcționează rețeta în cazul Greciei? Am fost acolo și eu sunt din partidul socialist care conduce în prezent țara și face tot ce îi stă în putință pentru a scoate țara din situația foarte dificilă cauzată de guvernele de dreapta și a fost nevoit să facă concesii cu privire la problema acordurilor colective, iar eu vă spun că încă nu am observat rezultate. Dvs. spuneți că faceți toate acestea pentru cetățenii europeni, pentru consumatori, dar, dacă consumatorii primesc salarii mai mici, nu vor avea ce să cheltuie și, prin urmare, nu vor ajuta la stimularea creșterii. Dvs. știți mai bine decât mine că acesta este un cerc vicios, deoarece insistați să ne oferiți o rețetă care nu face altceva decât să distrugă demnitatea lucrătorilor, o rețetă care duce la o lipsă de locuri de muncă decente și viabile. Vă rog să includeți indicatorii sociali alături de indicatorii economici.
Jutta Steinruck
(DE) Dle președinte, dle comisar, uneori am senzația că ar trebui să încercați toate aceste soluții chiar asupra Comisiei însăși, pentru a putea vedea ce impact aveți de fapt asupra Europei. În urma discursului dvs., am rămas cu impresia că, într-adevăr, Comisia stă într-un turn de fildeș. Cetățenii Europei - lucrătorii, persoanele cu salarii mici și pensionarii - plătesc într-adevăr pentru greșelile anterioare, iar dvs. interpretați după bunul plac legislația și competențele.
La 19 octombrie anul trecut, am primit un răspuns la o întrebare pe care am adresat-o Comisiei prin care se confirma în mod explicit faptul că salariile minime, și salariile în general, sunt în responsabilitatea statelor membre. Răspunsul afirmă foarte insistent acest lucru. Vă rog să îl citiți. Nu este acceptabil ca dvs. să-mi oferiți acest tip de răspuns atunci când era un lucru bun pentru angajatori și apoi pur și simplu să schimbați abordarea atunci când credeți că altceva este bine. Acest lucru îi va face într-adevăr foarte nefericiți pe cetățenii europeni. Colegul meu deputat tocmai a menționat acest lucru. Vă atingeți de codeterminare. Slăbiți sindicatele. Nu acesta este răspunsul ieșirii din criză și dvs. sunteți pe deplin conștient de acest lucru. Cei care au cauzat criza trebuie să fie, de asemenea, cei care vor plăti pentru aceasta.
(Aplauze)
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Dle președinte, confruntate cu condițiile crizei economice, statele au dificultăți financiare pentru punerea în aplicare a angajamentelor pe care și le-au asumat. Nu există îndoială asupra faptului că variază capacitatea acestora de a depăși criza și că trebuie găsite modalități de echilibrare a bugetului și de reducere a deficitului bugetar. Cu toate acestea, dle comisar, chiar trebuie să facem acest lucru în detrimentul celor care sunt cei mai gravi afectați? Este corect din punct de vedere moral ca Comisia Europeană să facă presiuni asupra guvernelor pentru reducerea salariului minim, a pensiilor sau a altor prestații sociale? Dle comisar, v-ați exprimat opinia cu privire la Memorandumul de înțelegere cu Irlanda. Cu toate acestea, aș dori să vă reamintesc că ați semnat un memorandum similar cu Letonia, prin care ați făcut presiuni asupra guvernului leton pentru a reduce pensiile care erau deja mici. S-au redus pensiile în Letonia, dar Curtea Constituțională a Letoniei a declarat că legea fundamentală a țării nu permite acest lucru și pensiile au fost restabilite la valoare inițială. Prin urmare, atunci când se iau astfel de decizii și se semnează asemenea memorandumuri, trebuie analizate foarte bine atât consecințele juridice, cât și cele sociale.
Evelyn Regner
(DE) Dle președinte, dle comisar Hahn, propunerile prezentate acum pot fi comparate cu punerea unui rucsac mare pe spinarea tuturor celor care deja întâmpină dificultăți, spunându-le că trebuie să alerge mai repede cu el în spate. Cum ar trebui să se întâmple acest lucru? Propunerile pentru negocieri salariale descentralizate sunt abuzive, de neconceput și sunt o tactică de diversiune, întrucât este atât de dificil să impozitezi activele fiscale și speculațiile financiare, iar șefii de stat sau de guvern nu reușesc să obțină o adevărată coordonare macroeconomică. În acest sens, în Parlamentul European am stabilit deja un punct de referință foarte diferit în această săptămână, cu votul nostru privind impozitul pe tranzacțiile financiare.
Aș dori să vă reamintesc tuturor principiul economiei sociale de piață așa cum este prevăzut în Tratatul de la Lisabona. Concepția mea asupra economiei sociale de piață este destul de diferită - nu ar include negocieri salariale descentralizate, de fapt, din contră. Sistemele de negocieri salariale descentralizate sunt contrare unei politici salariale bazate pe solidaritate și, în loc să conducă la un decalaj mai mic între bogați și săraci, conduc dimpotrivă spre unul mai mare. Cu alte cuvinte, ar trebui să facem exact contrariul.
Prin urmare, aș dori să repet în mod expres ceea ce a spus colega mea, dna Steinruck - nu putem repeta acest lucru suficient de des: trebuie să luăm mai multe măsuri pentru a aborda cauza crizei; să-i facem pe cei care au cauzat criza să plătească într-o măsură mai mare; și să ne concentrăm asupra acestora pentru rezolvarea acestor probleme, inclusiv prin intermediul unor măsuri legislative.
Elena Băsescu
Referitor la alinierea costurilor unitare cu forța de muncă și cu nivelul productivității, consider că ar trebui să ne concentrăm pe condițiile cadru și mai puțin pe indicatori. Nu este clar că putem realiza această aliniere. Productivitatea depinde, în primul rând, de factori precum stocul de capital acumulat care este extrem de diferit. Se observă diferența categorică dintre România și Germania. . Aceasta se datorează calității diferite a politicilor economice de-a lungul timpului, iar asemenea decalaje nu se pot recupera peste noapte. Țara mea a făcut eforturi în direcția reformei pensiilor și asistenței sociale. Doresc, astfel, să sugerez includerea unor prevederi de acest tip în pactul de competitivitate. Susțin necesitatea corelării vârstei de pensionare cu evoluțiile demografice. Trebuie avut în vedere impactul pe care o politică coerentă și realistă în domeniul pensiilor o are asupra finanțelor publice.
George Sabin Cutaș
Înțeleg foarte bine principiul subsidiarității, însă cred că pensiile au ieșit din sfera preocupării naționale fiind astăzi subiect de dezbatere la nivel european. Vorbim despre sisteme de pensii nesustenabile ca urmare a unor provocări comune de tipul crizei financiare, a îmbătrânirii populației și a scăderii ratei natalității. Principiul solidarității între generații riscă să devină unul perimat, cetățenii fiind îndemnați să cotizeze la pensii private. Cum rămâne, însă, cu cei care nu mai dispun de suficient timp pentru a cotiza la astfel de pensii? În plus, cetățenii europeni depind de pensiile publice. În România salariul minim brut pe economie este de aproximativ 160 de euro. De aceea, investirea în pensii private sau economisirea, din punctul meu de vedere, sunt utopii. Consider că este nevoie de o mai mare implicare a Comisiei Europene prin propunerea unui nivel minim atât pentru salarii, cât și pentru pensii la nivel european, iar un prim pas în această direcție l-ar putea constitui o analiză comparativă a sistemelor de pensie.
Marisa Matias
(PT) Dle președinte, dle comisar, suntem aici pentru a discuta despre salarii și propuneri privind vârsta de pensionare. Aceste propuneri sunt total nedrepte, pentru a nu spune mai mult. Acestea sunt abuzive, deoarece insistă asupra unor strategii care, nu de puține ori, s-au dovedit deja că eșuează. Ceea ce se întâmplă în Irlanda, Grecia, Portugalia, Spania, Italia și cine știe în câte alte țări, întrucât lista este fără sfârșit, este diferit de la țară la țară, dar există anumite lucruri în comun. Unul dintre lucrurile pe care le avem în comun este un transfer fără precedent al valorii muncii către capitalul financiar. Nu putem accepta acest lucru. Un alt lucru pe care îl avem în comun este faptul că lucrătorii, pensionarii sunt cei care plătesc pentru această criză, împreună cu o generație de lucrători cu locuri de muncă instabile, care nu au nicio garanție în societatea în care trăiesc. Prin urmare, aș dori să închei prin a spune, dle președinte și dle comisar, că nu putem continua să condamnăm oamenii la sărăcie. Sper sincer că ...
(Președintele a întrerupt-o pe vorbitoare)
Liisa Jaakonsaari
(FI) Dle președinte, o tendință europeană în creștere, în prezent, este populismul de dreapta, al cărui ingredient de bază este opoziția față de UE. De unde provin aceste sentimente anti-UE? Acestea izvorăsc din faptul că o Europă socială devine umbrită de o "Europă de piață”. Toate propunerile Comisiei de astăzi atacă fie sistemul de remunerare, fie cel de pensii. Există sentimentul că flexibilitatea remunerației ar putea ajuta în vreun fel. Nu o va face: din contră, va duce la deflație.
Este foarte important ca întreaga legislație să fie determinată de o clauză socială permanentă, astfel încât ideea unei Europe sociale va reveni din nou în prim-plan. Este important să conștientizăm că vârsta de pensionare va crește dacă există îmbunătățiri în viața profesională, dar aceasta nu poate fi mărită prin intermediul legislației venite de sus.
Alfreds Rubiks
(LV) Dle președinte, din păcate, nici Irlanda, nici Grecia nu sunt singurele state. Letonia a fost probabil primul stat care a trecut prin aceste dificultăți, care au fost cauzate de activitatea băncilor. În Letonia s-a redus salariul minim și este mai mic decât nivelul de subzistență. Au fost reduse pensiile, împreună cu suma minimă neimpozitabilă. Oamenii protestează. În această perioadă, Letonia a pierdut o cincime din populația sa. o cincime a emigrat și lucrează în străinătate. Fondul Monetar Internațional, care se presupune că salvează Letonia, a stabilit condiții draconice. Acesta a permis utilizarea banilor pentru salvarea băncilor, să fie puși de o parte bani pentru următoarea potențială salvare a băncilor, dar nu a permis ...
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Frédéric Daerden
(FR) Dle președinte, dle comisar, aș dori să-mi exprim sprijinul pentru dl De Rossa. Recomandările făcute Irlandei de către Fondul Monetar Internațional (FMI) reflectă, din păcate, o tendință răspândită în rândul factorilor de decizie politică de la cel mai înalt nivel, care este aceea de a face lucrătorii europeni să plătească pentru o criză pe care nu ei au cauzat-o.
Un alt exemplu este analiza anuală a creșterii a Comisiei, care recomandă creșterea vârstei legale de pensionare corelând-o cu speranța de viață. Parlamentul și-a exprimat recent dezacordul cu privire la acest subiect în raportul său referitor la Cartea verde privind pensiile. Un alt exemplu este pactul competitivității care a fost propus și care solicită eliminarea indexării salariilor în funcție de inflație, inclusiv în țara mea, Belgia.
Dat fiind această situație, salut implicarea sindicatelor, de exemplu ieri în Ungaria sau la Bruxelles la 29 septembrie. Este timpul ca membrii Comisiei să asculte mesajul lucrătorilor europeni, dacă nu doresc să lărgească distanța dintre ei și cetățeni, care vor crede din ce în ce mai puțin în proiectul european.
Johannes Hahn
membru al Comisiei. - Dle președinte, în primul rând, aș dori să mulțumesc tuturor pentru contribuțiile lor. Pot să vă promit că acordăm o atenție deosebită fiecăreia dintre acestea. Permiteți-mi mai întâi să spun câteva cuvinte despre importanța și relevanța dialogului social.
Recunoaștem pe deplin importanța dialogului social și a relațiilor industriale constructive. Ne-am angajat permanent cu partenerii sociali, atât la nivelul UE, cât și în țările individuale. De exemplu, comisarul Rehn s-a întâlnit personal cu liderii sindicali din Irlanda la începutul lunii noiembrie, după cum au făcut-o și funcționarii Comisiei, ai BCE și ai FMI atunci când au negociat programul la sfârșitul lunii noiembrie. Vor continua să se implice în următoarea misiune din aprilie și cu ocaziile următoare. Apropo, contrar unor acuzații, Comisia nu a forțat Irlanda să reducă salariul minim sau cheltuielile sociale. Aceste măsuri au fost deja prezentate chiar de către fostul guvern irlandez în planul său de redresare națională, împreună cu alte măsuri fiscale și structurale care vizau stabilitatea economică, creșterea economică și crearea de locuri de muncă.
Temeiul juridic al condițiilor de politică economică este articolul 3 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 407/2010 de instituire a unui mecanism european de stabilizare financiară și articolul 2 alineatul (2) din Decizia de punere în aplicare nr. 2011/77/UE a Consiliului privind acordarea de asistență financiară din partea Uniunii pentru Irlanda. Încă o dată, ambele sunt întemeiate pe articolul 122 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. Simplul fapt că acele condiții ale politicii economice din Memorandumul de înțelegere se referă la diverse probleme care sunt legate de politica socială nu pune în discuție temeiul juridic al actului. Nu pare a fi nicio contradicție cu articolul 152 sau articolul 153 alineatul (5). Articolul 152 este o dispoziție generală, care nu exclude eventuala necesitate de măsuri specifice, având consecințe sociale. În plus, această dispoziție nu creează drepturi subiective pentru partenerii sociali. Articolul 153 alineatul (5) este o limită în ceea ce privește conținutul de măsuri care pot fi adoptate în conformitate cu articolul 153, și anume politica socială. Întrucât Memorandumul de înțelegere nu este adoptat pe baza articolului 153, nu se aplică această limită.
Dispozițiile titlului X, politica socială, nu pot fi ignorate. Acestea trebuie să fie luate în considerare, dar acest lucru nu înseamnă că, drept consecință a articolului 153 alineatul (5), nu poate fi adoptată nicio măsură care are un efect asupra salariilor pe baza articolului 122. Măsurile pentru Irlanda adoptate în temeiul articolului 122 nu reglementează problemele. Acestea prevăd condiții legate de acordarea asistenței din partea Uniunii. Acest lucru este în mod explicit permis de articolul 122 alineatul (2). Prin urmare, nu există nicio problemă juridică în ceea ce privește principiul atribuirii de competențe.
Mai general, problema condițiilor de politică economică nu ține de competențele UE în domeniul politicii sociale sau salariale. Condițiile incluse în program acoperă o gamă largă de domenii politice și, de cele mai multe ori, competența revine statului membru. Condițiile politicii economice ale programului sunt angajamentele statului membru convenite cu UE și FMI cu privire la măsurile pe care le vor lua statele membre în schimbul finanțării din partea UE/FMI.
Ca un comentariu final, Comisia recunoaște pe deplin faptul că orice program de asistență financiară are în mod normal consecințe sociale. Cu toate acestea, obiectivul principal al condițiilor specifice de politică economică legat de un astfel de program este de a evita consecințe sociale mult mai grave prin redresarea țării pe calea creșterii durabile și creării de locuri de muncă.
Proinsias De Rossa
Dle președinte, aș dori să vă solicit ajutorul pentru a identifica atunci când un comisar se află aici, în acest Parlament, și spune, pe de o parte, că Irlanda nu este obligată să își reducă salariul minim sau să reducă protecția socială și apoi continuă să spună că acordul este o condiționalitate; dacă acestea sunt condiționări pentru primirea ajutorului - nu este o contradicție fundamentală și o înșelătoare ...
(Președintele l-a întrerupt pe vorbitor)
Președinte
Îmi cer scuze, dle De Rossa, știți că vă respect și vă simpatizez foarte mult, dar nu putem redeschide dezbaterea. Opinia dvs. trebuie să fie respectată, la fel cum trebuie să fie și cea a comisarului în această privință, și fiecare dintre noi trebuie să facă față contradicțiilor care ar putea apărea.
Dezbaterea a fost închisă.
Declarații scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Silvia-Adriana Țicău
în scris. - Conform Eurostat, în ianuarie 2011, venitul minim lunar variază între 123 EUR în Bulgaria, 157 EUR în Romania și 1758 EUR în Luxembourg. În 20 din cele 27 de state membre venitul minim este stabilit prin lege sau printr-un acord intersectorial național. În 11 state membre venitul minim este cuprins între 100 și 400 EUR/ lună, în 5 state membre între 550 și 950 EUR/ lună, iar în 6 state membre acesta depășește 1100 EUR/ lună.
Dezvoltarea și consolidarea pieței interne asigură accesul întreprinderilor la cei peste 500 de milioane de consumatori europeni. Menținerea decalajului dintre nivelurile venitului minim din statele membre constituie însă o bariera atât pentru accesibilitatea companiilor europene la consumatorii europeni, cât și pentru accesibilitatea acestora la produse și servicii de calitate. Consider deosebit de important dialogul social pentru asigurarea echității sociale și pentru asigurarea unui trai decent pentru toți cetățenii europeni.
Solicităm Comisiei și statelor membre să garanteze plata egală la muncă egală pe piața internă a forței de muncă, ridicarea barierelor privind libera circulație a lucrătorilor și analizarea posibilității de asigurare a unui salariu minim, convenit prin lege sau prin negociere colectivă, care să garanteze cetățenilor europeni un trai decent.
