Anföranden på en minut om frågor av politisk vikt
Talmannen
Nästa punkt är anföranden på en minut om frågor av politisk vikt i enlighet med artikel 150 i arbetsordningen.
Monica Luisa Macovei
(RO) Jag vill göra er uppmärksamma på den politiska situationen i Rumänien och konsekvenserna för Rumäniens förbindelser med EU:s institutioner.
I oktober 2009 lämnade Socialdemokratiska partiet regeringen. Den nybildade oppositionen fällde regeringen med ett misstroendevotum, avvisade den första nya regering som föreslogs och vägrade delta i förhandlingar om regeringsbildningen. Rumänien kan därför inte fullgöra sina förpliktelser gentemot Europeiska kommissionen, Världsbanken och IMF, när det gäller den kredit landet beviljats. Det är skälet till att vi befinner oss i en situation där en del av åtagandena om reformering av staten inte kan fullgöras i tid.
Den politiska instabiliteten i Rumänien utlöstes främst av Socialdemokratiska partiets politiska agerande, som inte bara kan kopplas till valet. Syftet på medellång sikt är att stoppa reformerna avseende förvaltning, rättsstatsprincipen, rättsväsende och korruptionsbekämpning.
Luís Paulo Alves
(PT) Förra månaden var uppmärksamheten riktad mot EU:s regioner. Genom Europeiska veckan för regioner och städer befästes regionernas ställning som en väsentlig del av lösningen när det gäller EU:s respons på globala utmaningar. Det var vad ordförande José Manuel Barroso och kommissionsledamot Paweł Samecki kom fram till, och det framgick även av de hundratals debatter som ägde rum och inte lämnade något utrymme för tvekan.
För att vara mer specifik utgjorde också det viktiga mötet med konferensen mellan presidenterna från Europeiska unionens yttersta randområden, där ledamöter av Europaparlamentet deltog för första gången, en regionalpolitisk milstolpe till förmån för europeisk integration. Globala utmaningar och europeiska lösningar utgör en utmärkt möjlighet till en ny strategi för de yttersta randområdena. Vid sidan av de bestående problem som vi alla är vana att höra talas om erbjuder dessa regioner, t.ex. Azorerna, en rad utsikter som ger oss tydliga tillfällen till framsteg och möjlighet till tydliga fördelar för EU på nya områden som är avgörande för vårt sätt att hantera globala utmaningar.
Kommissionens ordförande måste därför slutgiltigt sätta stopp för den palatsrevolution som enligt kommissionens icke-officiella dokument skulle ha förberetts medan vi, parlamentsledamöter och EU-medborgare, stödde ratificeringen av Lissabonfördraget och dess betydelse för försvaret av den territoriella sammanhållningen ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Marian Harkin
(EN) Fru talman! För perioden 2007-2013 har 465 miljoner euro avsatts för finansieringsprogrammet Leader i Irland. När nu två år gått av det femåriga programmet har dock endast 18 procent av projektfinansieringen utnyttjats eftersom de lokala utvecklingsbolag som förvaltar projekten har fastnat i pappersexercis och överdriven byråkrati.
Det finns otaliga sidor med regler, och de åtföljs av ett omfattande inspektionsförfarande. En del av problemet är att tolkningen av de oräkneliga reglerna kan variera från en inspektör till en annan. En annan del av problemet är att en del av reglerna är ogenomtänkta redan från början. En projektarbetare sade att han ägnar 50 procent av sin tid åt att redogöra för vad han gör de övriga 50 procenten.
Naturligtvis måste det råda redovisningsskyldighet, men det har gått så långt att lokala grupper nu avskräcks från att ansöka om finansiering. Miljontals euro kommer inte att utnyttjas, och det vore brottsligt med tanke på behovet av att få i gång våra ekonomier med all finansiering som står till förfogande. Vi behöver sunt förnuft i Dublin, och vi måste se till att Europeiska kommissionen får detta att hända.
Karima Delli
(FR) Fru talman! I sitt anförande här i kammaren framhöll president Václav Havel en av EU:s grundläggande principer: solidaritet mellan människor.
Vi firar 20-årsdagen av Berlinmurens fall, denna skammens mur. Efter den 9 november 1989 sade man till oss att mänskligheten äntligen skulle bli fri. Demokrati och mänskliga rättigheter skulle spridas över hela världen, riva murar och undanröja hinder mellan folken.
Men om en mur har fallit, hur många andra har rests på vår kontinent?
De murar som rests i Ceuta och Melilla, till exempel, för att hindra män och kvinnor som flyr från krig, fattigdom och global uppvärmning från att ta sig in, murarna som sträcker sig från våra förvarsenheter och våra stadsportar ända till Libyska öknen, via Lampedusa, där till och med barn spärras in i återvändandedirektivets namn.
Låt oss riva Fästning Europas murar, låt oss bygga broar i stället för murar ...
(Talmannen avbröt talaren.)
Evžen Tošenovský
(CS) Tjugo år efter Berlinmurens fall ser vi med större lyhördhet på en del av de händelser som äger rum i världen i dag. I dag är vi fullt kapabla att göra en realistisk bedömning av händelser i Ryssland. Tidigare såg vi alla händelser i Sovjetunionen som ideologiska påtryckningar, men nu diskuterar vi handel under förhållanden som präglas av full frihet för individen. Nu när vintern närmar sig ökar naturligtvis oron över vad som ska hända med gasleveranserna från Ryssland via Ukraina. Undersökningar av krisen i januari visar tydligt hur mycket situationen skilde sig åt mellan Europas västra och östra delar. Resultatet kommer att bli en försiktigare hållning när krisscenarier upprättas. Det är viktigt att hitta bästa möjliga lösning på avtalsförbindelser på internationell nivå, och att samtidigt tillhandahålla mer information i situationer av detta slag. De höga kostnaderna för tekniska åtgärder gör också att vi noga måste överväga om de ska finansieras med offentliga medel eller på grundval av EU-direktiv. Frågan är hur mycket gas vi i själva verket behöver lagra och hur den ska finansieras. Det är viktigt att skilja mellan en verklig kris och en affärsfråga med anknytning till gas och att komma fram till i vilket skede höga politiker bör ge sig in i förhandlingarna och vad marknaden bör styra. Vi måste undvika att göra alltför stora byråkratiska ingripanden.
Joe Higgins
(EN) Fru talman! Europeiska kommissionen kräver i dag att den irländska regeringen ska göra enorma nedskärningar i Irlands budget, innefattande kraftiga nedskärningar av de offentliga tjänsterna och av yrkesverksammas och kanske även pensionärers och arbetslösas levnadsstandard.
Kommissionen bör dock vara medveten om att den konspirerar med den irländska regeringen för att låta påskina att de pengar som ska rädda bankerna inte är statligt stöd, samtidigt som den offentliga sektorn nedmonteras.
Men irländska arbetare och samhällsaktivister kämpar emot. Tiotusentals deltog i en protestmarsch i fredags, tusentals arbetare marscherade i Dublin i dag, och en strejk bland offentliganställda planeras till den 24 november för att stoppa angreppen.
Med tanke på situationens allvar bör strejken nu utvidgas till en dygnslång generalstrejk för att fälla denna förfärliga regering, som inte har något mandat för denna politik, och för att stoppa kommissionens och den irländska regeringens taktik att rasera arbetande människors levnadsstandard och tjänster.
Paul Nuttall
(EN) Fru talman! Jag vill fästa församlingens uppmärksamhet på den katastrofala effekt som biociddirektivet får i hela Storbritannien. Detta bestraffningsinriktade och orimliga direktiv förbjuder användning av stryknin, som under de senaste 70 åren har används för att kontrollera mullvadsbeståndet i Storbritannien. Så var det tills EU lade sig i. Därför får mullvadsjägare nu endast använda sig av aluminiumfosfat, som kostar dubbelt så mycket som stryknin. Många av dem tvingas därför upphöra med sin verksamhet.
Men det blir värre. Stryknin dödar en mullvad på upp till 15 minuter, medan det tar upp till tre dagar med aluminiumfosfat. Mullvaden får en utdragen och plågsam död.
Detta vettlösa direktiv innebär inte bara att arbetstillfällen går förlorade i hela Storbritannien utan är också grymt och omänskligt och utgör ännu ett litet skäl till att Storbritannien klarar sig bättre på egen hand.
Corneliu Vadim Tudor
(RO) Ordföranden för världsorganisationen Atra Kadisha, storrabbin David Schmidl, bad mig att bli, jag citerar, ”deras talesman i EU”, där de skulle vilja att en kommitté inrättades för att hantera klagomål gällande skändning av begravningsplatser. Dessutom bör Genèvefördraget uppdateras och förbättras.
Jag vill inte nämna exempel och komma med anklagelser, men jag har med egna ögon sett fotografier av judiska begravningsplatser där hästar och boskap betar på gravarna. Jag har också sett bilder av gravstenar som blivit till enkla toaletter, och av 2 000 år gamla judiska katakomber där heliga mänskliga kvarlevor är i ett bedrövligt skick. De begravningsplatser som återstår har invaderats av bulldozrar med grävskopor som gräver upp reliker.
Detta är en stor skymf mot Gud. Förintelsen är ett tragiskt ärr på mänsklighetens ansikte, och den får aldrig upprepas, inte ens i miniatyrformat. Jag gjorde själv en pilgrimsresa till Auschwitz tillsammans med mina barn, och tro mig, jag vet mycket väl vad jag talar om.
Dessa människor ber oss i Europaparlamentet att försvara alla spår av alla religioner, inte bara judiska efterlämningar utan även romerska efterlämningar i Europa.
(Talmannen avbröt talaren.)
János Áder
(HU) Fru talman! Våra kära grannar österrikarna har i åratal förorenat en av Ungerns vackraste floder, Rába. För två veckor sedan kunde vi se ett halvmetertjockt skumtäcke på floden, något som tydligt belyser detta. Våra kära grannar nöjer sig emellertid inte med att förorena vår flod utan vill nu också förorena vår luft med den förbränningsanläggning de planerar att bygga i Heiligenkreuz. Där vill de bygga en förbränningsanläggning 300 meter från den ungerska gränsen, med kapacitet att förbränna nästan tio gånger den mängd avfall som produceras i Burgenland varje år, och allt detta med EU:s hjälp. Denna planerade investering strider mot direktiv 2008/98/EG. Jag uppmanar därför Europeiska kommissionen att inte godkänna något EU-stöd för uppförandet av förbränningsanläggningen i Heiligenkreuz.
Kriton Arsenis
(EL) Fru talman! Den största utmaning som mänskligheten står inför när det gäller klimatförändringarna är hur vi ska förhindra att mer koldioxid lagras i atmosfären och i stället börja lagra den i marken.
Eftersom det är omöjligt för oss att sluta släppa ut koldioxid under de kommande 50 åren är vårt enda hopp att öka lagringen av koldioxid i marken, och det bör prioriteras i strategier för att komma till rätta med detta problem. För att åstadkomma detta måste vi öka vegetationstäcket. Som ett led i detta har Kina planterat 54 miljoner hektar träd, med imponerande effekter för dricksvattentillgången och jordbrukets produktivitet. På samma sätt har trädplanteringsprogram i Rwanda gett en så stor ökning av flödet i floderna mot huvudstaden att den nu får all sin energi från ett vattenkraftverk.
Vidare har det amerikanska representanthuset godkänt lagstiftning som innebär att USA ska betala 5 miljarder US-dollar för att komma till rätta med avskogningen.
Rådet har inte bara misslyckats med att förbinda sig för ett visst belopp i finansiering för utvecklingsländerna utan har också avstått från att överhuvudtaget yttra sig om finansieringen för att bevara världens skogar. Mot ovanstående bakgrund är denna hållning oacceptabel i ett läge när det inte finns någon enhetlig strategi eller samordning på EU-nivå för skyddet av hotade skogsekosystem i södra Europa.
Jag hoppas emellertid att EU:s förhandlingar i Köpenhamn kommer att präglas av ett proaktivt stöd för globala insatser för att stoppa avskogningen och öka trädplanteringen.
Giommaria Uggias
(IT) Fru talman, mina damer och herrar! Vår debatt om neurodegenerativa sjukdomar ger mig tillfälle att ta upp problemet med skleros och amyotrofisk lateralskleros (ALS) och att uppmärksamma parlamentet på att 150 personer över hela Italien har inlett en hungerstrejk för att visa sitt stöd för Salvatore Usala, som lider av ALS och har slutat äta i protest mot den italienska regeringens likgiltighet inför de problem som patienter och anhöriga som lever med denna fruktansvärda sjukdom upplever. Kampanjen stöds också av ledamöter av det italienska parlamentet, t.ex. Antonietta Farina, och av vår kollega Niccolò Rinaldi från gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa.
Framför allt är dock detta en kamp som ALS-patienter och deras familjer utkämpar varje dag, värdigt och i tysthet, som en del av den tragedi det innebär att ha en förfärlig sjukdom. ALS drabbar unga människor men det finns inget botemedel - ändå är den italienska staten mycket uppmärksam på allt utom patienterna och deras familjer. Att bedriva forskning är en utmaning för EU, men det är upp till medlemsstaterna att säkra ett värdigt liv för patienterna.
Michèle Rivasi
(FR) Fru talman! Jag skulle för min del vilja ställa några frågor om problemet med vaccinet mot influensan A(H1N1).
Nu uppmanas Europaparlamentsledamöterna och deras assistenter att vaccinera sig, och jag skulle vilja ta upp ett antal frågor med er.
För det första, vilket är förhållandet mellan riskerna och nyttan? I nuläget är vinsterna få, eftersom det inte rör sig om en influensa som orsaker ett stort antal dödsfall - i alla fall inte alls lika många som säsongsinfluensan.
När det däremot gäller riskerna har vi tid på oss att överväga denna aspekt, och jag vill framför allt ta upp problemet med adjuvanser. Jag vill påpeka något ganska märkligt för er: i Förenta staterna har användning av skvalen i adjuvanser förbjudits, men Europeiska läkemedelsmyndigheten har tillåtit det eftersom de flesta vacciner innehåller skvalen.
För det andra har Europeiska läkemedelsmyndigheten bekräftat för oss att ingen klinisk prövning gjorts på barn och gravida kvinnor och att man inte haft tillgång till någon extrapolering från prototypvaccinet. Jag anser därför att det kan krävas mer harmonisering.
Mirosław Piotrowski
(PL) Fru talman! Den skandalösa domen från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, enligt vilken ett kors ska avlägsnas från väggen i en italiensk skola och ersättning på 5 000 euro betalas till en av eleverna för så kallad moralisk skada, har väckt oro inte bara i Italien utan även i andra EU-länder. Korset är en symbol för både den kristna religionen och Europas historia och tradition. Att låta tjänstemän avlägsna kors är första steget mot kulturellt självmord i Europa.
Tyvärr börjar pragmatism av detta slag att övergå i en sammanhängande plan för att bekämpa europeiska värden. Vi behöver bara erinra oss avlägsnandet av hänvisningar till kristendomen i EU:s viktigaste dokument. Vi måste återvända till de ursprungliga idéer och begrepp som lanserades av EU:s grundare, som var kristdemokrater. Jag vädjar därför till Europaparlamentets talman att anordna en lämplig debatt, som avslutas med en resolution om den fria religionsutövningen i EU och om de grundläggande värden som EU baseras på.
Ilda Figueiredo
(PT) I Portugal, framför allt i den norra delen, blir den ekonomiska och sociala krisen allt värre, och arbetslösheten fortsätter att stiga. Det betyder att denna region är en av de fattigaste i EU, såsom framgår av nya dokument från Eurostat. Storföretag fortsätter att tillkännage att de drar ned på verksamheten och antalet arbetstillfällen. Ett av de allvarligaste exemplen är Qimonda, i Vila do Conde, där 600 arbetare håller på att friställas, utöver de ca 1 000 som sades upp förra året. Detta utgör i själva verket en nedmontering av ett av de största och viktigaste företagen i en industrisektor av strategisk betydelse för den tekniska utvecklingen.
Vi kan inte godta denna situation. Det är oacceptabelt att varken Europeiska kommissionen eller rådet har funnit ett alternativ till avvecklingen av industrin för integrerade kretsar och nanoteknik. Det är förfärligt att de förblir likgiltiga inför den tilltagande arbetslösheten och det ökande lidandet i stora delar av EU.
John Bufton
(EN) Fru talman! Jag skulle egentligen tala om den press som Storbritannien utsätts för på grund av obegränsad invandring till EU. Jag ber er förlåta mig för att jag tar upp en angelägen fråga som jag nyligen uppmärksammats på. Som samordnare för utskottet för regional utveckling och ledamot av Europaparlamentet för Wales var det med stor oro jag tog del av ett meddelande från Europeiska kommissionen som läckt ut, med titeln A Reform Agenda for a Global Europe: reforming the budget, changing Europe [En reformagenda för ett globalt Europa - Reformera budgeten, förändra Europa].
I dokumentet föreslås en helt ny inriktning för EU:s utgiftsprioriteringar, med större tonvikt på, med mina egna ord, ett globalt EU, och mindre på jordbruk och överföringar till välmående regioner. Detta kommer att få enorma konsekvenser för det brittiska jordbruket och de brittiska strukturfondsprogrammen under den innevarande valperioden. Storbritannien kommer som nettobetalare att tvingas avstå från mycket mer av rabatten, medan det främst blir andra länder som gynnas.
Av de medel som öronmärkts för Storbritannien inom ramen för sammanhållningspolitiken går 11,8 procent till de fattigaste regionerna i Wales. Jag är mycket orolig för att dokumentet som läckt ut kan få konsekvenser för övergångsbetalningarna i slutet av det nuvarande programmet 2013. Det brittiska folket bör nu få folkomrösta om sina förbindelser med det här stället, så att det blir de som får avgöra sitt eget öde i stället för byråkrater som inte valts.
Krisztina Morvai
(HU) Samtidigt som vi här i EU så entusiastiskt firar Berlinmurens och därmed kommunismens fall skulle vi kunna fråga oss hur det gått för de tidigare kommunistledarna. Det ska jag tala om för er. Det är de som blivit de mest hängivna kapitalisterna, nyliberalerna och förespråkarna av världsherravälde. Efter sitt maktåtertagande har de gjort sig av med allt som var bra med kommunismen - och låt oss erkänna att det var en del saker, t.ex. anställningstryggheten och den sociala tryggheten. Däremot har de återinfört de mest avskyvärda inslagen - brutaliteten och terrorn.
På 50-årsdagen av 1956 års revolution, som möjliggjorde Berlinmurens fall, sköts människor ned. Just nu, medan vi talar här i kammaren och firar kommunismens fall, håller dessa kommunistkamrater 16 politiska fångar i förvar i Ungern.
Jag kommer att fira först när de politiska fångarna frigetts, när rättvisa skipats för offren för skottlossningen och när kommunisterna upphör med denna blodspillan och förpassas till historiens soptunna.
Jarosław Kalinowski
(PL) Fru talman! Jag vill tala om förslaget till reform av EU:s budget efter 2013. Stämmer det att detta förslag går ut på en betydande minskning av regionalfonderna? Inser Europeiska kommissionen att detta kommer att försvaga EU:s regional- och jordbrukspolitik radikalt?
Förslaget om att försvaga fattigare regioner i EU för att finansiera kampen mot klimatförändringarna kan knappast kallas rationellt eller logiskt. Det skulle påverka merparten av EU:s 271 regioner. Det måste vara möjligt att hjälpa fattiga regioner i EU samtidigt som man genomför vettiga projekt för att bekämpa klimatförändringen, minska gasutsläppen och införa förnybar energi och moderna tekniska lösningar.
Är kommissionens avsikt med förslaget till budgetreform att förbigå regionala och lokala myndigheter vid fördelningen av medel? Det innebär att man inte erkänner regionala myndigheters behörighet i frågor som är av stor betydelse för dem.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) EU har förbundit sig att inrätta en effektiv mekanism för att förhindra sexuellt utnyttjande av barn. Åtta månader har gått sedan denna oerhört viktiga fråga diskuterades vid ett av Europaparlamentets plenarsammanträden. Vi bör välkomna att rådet sedan dess har börjat debattera ett förslag till direktiv som syftar till att förbättra lagstiftningen på detta område. Men tiden står inte stilla, och smärtsamma händelser påminner oss ibland om att skyddet för våra barn fortfarande är otillräckligt. Konsekvenserna av dessa brott är sorgligt nog både förödande och långvariga. Sexuellt utnyttjande av barn och spridning av pornografi är ofta av gränsöverskridande karaktär och kan därför förebyggas effektivt endast genom internationellt samarbete. Vi måste planera för straffrättsligt ansvar för nya former av sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp mot barn som inte omfattas av den gällande lagstiftningen. Jag vill fästa parlamentets uppmärksamhet på detta viktiga problem och uppmana rådet att påskynda diskussionen om förslagen.
Jelko Kacin
(SL) Fru talman! Jag är glad över framstegen i förbindelserna mellan Kroatiens och Sloveniens regeringar, som har tagit ett stort politiskt steg framåt, och över den ökade mognad som båda regeringarna har visat. Det avtal om lösning av gränstvisten som de undertecknat sänder ett positivt budskap och är ett utmärkt exempel för övriga länder i regionen.
Tyvärr konstaterar jag dock att Kroatiens premiärminister, bara några dagar efter undertecknandet av detta avtal, även undertecknade en ensidig förklaring som innebär en partisk tolkning av det nyligen undertecknade avtalet. Vi bör inte göra något som sår tvivel eller sprider osäkerhet, för det är inte den rätta vägen att gå. Ensidiga förklaringar och ensidiga åtgärder är aldrig ett bra val och sänder inte det rätta budskapet. Sådana åtgärder främjar inte trovärdigheten eller det ömsesidiga förtroende som är nödvändigt, och de väcker tvivel om allvaret i våra intentioner och huruvida avtalet är reellt och genomförbart. Om vi ska lyckas på detta område måste vi göra stora insatser och stärka förtroendet hos de våra på hemmaplan, hos våra grannar och i hela regionen.
Jag uppmanar Kroatiens regering att avstå från nya ensidiga åtgärder och ber premiärministern att i stället visa politiskt mod och beslutsamhet och hjälpa oss att övervinna de tidigare dödlägena.
Marek Henryk Migalski
(PL) Jag vill fästa uppmärksamheten på att vi i förra veckan var förskräckta över situationen, eller snarare över uppgifterna om att Vladimir Putin har bett Europeiska kommissionen att betala Ukrainas skuld till Gazprom. Mot denna bakgrund vill jag fråga om en sådan begäran har mottagits. Tänker Europeiska kommissionen låta EU betala denna skuld? Om svaret på de två första frågorna är ja, på vilka grunder skulle kommissionen göra detta?
Fru talman! Jag vill också be er notera att jag är den enda ledamot som inte utnyttjat hela sin talartid.
Kyriacos Triantaphyllides
(EN) Fru talman! Jag har bett om ordet i dag för att informera er om en oroande omständighet som jag fick kännedom om under ett besök i Washington DC som medlem av en delegation från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor.
I samband med de pågående förhandlingarna om uppgiftsskydd (Swift, passageraruppgifter) håller Förenta staterna på att utvidga möjligheterna för den nationella säkerhetsmyndigheten (National Security Agency) att samla in uppgifter för att kunna fånga upp alla elektroniska meddelanden inom det egna territoriet och alla meddelanden som kommer till eller från landet.
Hur kan USA utge sig för att respektera rätten till personlig integritet samtidigt som man bygger upp en enorm tjuvlyssningsmyndighet - och hur kan vi bara sitta vid sidan av och låta det hända?
Det är vårt ansvar att öka medvetenheten om detta grova maktmissbruk och denna kränkning av våra grundläggande rättigheter. Jag hoppas att ni vill göra som jag och informera era väljare och medborgarna i våra länder om detta genom uttalanden och artiklar i pressen.
Nick Griffin
(EN) Fru talman! De senaste två månaderna har jag trakasserats av den brittiska Labourregimen: mitt passerkort till underhuset har dragits in, jag nekades tillträde till kärnkraftsanläggningen i Sellafield - trots att jag ingår i ett underutskott till utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet - och medborgarnas rådgivningsbyrå (Citizens' Advice Bureau) nekade att sälja en informationsdatabas till mig som man öppet annonserat ut för försäljning till alla andra ledamöter av Europaparlamentet.
Håller ni med om att politisk diskriminering inte bara är olagligt utan också är ett angrepp inte bara på mig, utan också på parlamentets funktion och, viktigast av allt, på väljarna och hela den demokratiska processen?
João Ferreira
(PT) Den undersökning som genomförts av Europeiska arbetsmiljöbyrån ger en del oroväckande resultat och visar att den utbredda arbetslösheten inverkar negativt på arbetsmiljön. Enligt undersökningen, som omfattade 27 000 respondenter i de 27 medlemsstaterna, anser sex av tio arbetstagare att den ekonomiska krisen och den tilltagande arbetslösheten leder till försämrade arbetsförhållanden. 75 procent av respondenterna menade att deras försämrade hälsa beror på deras arbete. Denna information bekräftar uppgifterna i en Eurostat-undersökning, som visar att 27 miljoner arbetstagare råkar ut för olyckor eller drabbas av arbetssjukdomar och att 137 miljoner arbetstagare dagligen utsätts för risker. Just den här veckan dödades fem portugisiska arbetstagare i ännu en allvarlig arbetsrelaterad olycka i Andorra.
Denna situation kräver snabb respons från EU och medlemsstaterna. Här bör ingå att skapa arbete med rättigheter, stödja arbete och arbetstagare och bestraffa arbetsgivare som drar ned på förebyggande åtgärder och skyddsåtgärder för arbetarna för att öka sina vinster.
Talmannen
Det uppstod förvirring vid tilldelning av mikrofonen där. Jag skulle ha gett ordet till Nuno Teixeira. Antagligen berodde förvirringen på att jag uttalade ert namn fel.
Nuno Teixeira
(PT) Europeiska kommissionen lade nyligen fram ett förslag till meddelande om budgetreform, med hänvisningar till sammanhållningspolitiken som orsakar oro och förvirring, särskilt när det gäller de yttersta randområdena.
En debatt om gemenskapens budget måste snarast hållas, men vi anser att budgetramen efter 2013 bör grundas på solidaritet och territoriell sammanhållning, något som är av avgörande betydelse för regioner som Madeira som möter ständiga svårigheter och därför behöver permanent stöd.
Avsikten att ändra inriktning för sammanhållningspolitiken från dagens regionalt baserade strategi till en strategi grundad på sektorer med mervärde är oacceptabel. En sådan förändring skulle kunna leda till ett avskaffande av mål 2, som i dag utnyttjas av omkring två tredjedelar av EU:s regioner.
Det är obegripligt att kommissionen tänker övergå från regional till nationell tilldelning av medel, eller till och med tilldelning på EU-nivå, och därmed överger det närhetskriterium som alltid har utgjort grunden för sammanhållningspolitiken. Det är oacceptabelt att längden för en medlemsstats medlemskap i EU blir en variabel i formeln för beräkning av tilldelningen av strukturfondsmedel, så att medlemsstaterna delas in i nya och gamla. Det innebär att artikel 299.2 i EG-fördraget blir betydelselös när det gäller de yttersta randområdenas tillgång till strukturfonderna.
Estelle Grelier
(FR) Fru talman! Som parlamentsledamot från Normandie vill jag göra kommissionen och parlamentet uppmärksamma på förslagen om Natura 2000-områden till havs, som den franska regeringen nyligen lagt fram för EU-myndigheterna. Dessa förslag innefattar inte strandvallen i Antifer nära Etretat, men detta kompenseras genom att omkretsen vidgas till tolv sjömil.
Beslutet underlättar för Poweo att bygga en metanterminal i Antifer och begränsar ett projekt för uppförande av en vindkraftpark till havs utanför Fécamp, trots stödet för detta projekt från lokala valda företrädare, befolkningen och till och med fiskare. Ett vetenskapligt och sammanhängande förslag har tagits fram för regionen och har lokala aktörers stöd. Enligt detta förslag zonindelas sex sjömil längs hela kustlinjen, inklusive Antifer.
Jag har tre frågor: Hur långt har kommissionen kommit i arbetet med att undersöka förslagen till zonindelning? Stöder kommissionen förslagen trots att de är oförenliga med vetenskapliga utlåtanden och med den sociala, ekonomiska och kulturella verksamheten i området? Och, när nu toppmötet i Köpenhamn närmar sig, är det rimligt att EU godkänner ett beslut som främjar gas på bekostnad av utveckling av förnybara energikällor?
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
(PL) Fru talman! Jag vill fästa uppmärksamhet på hälsosituationen i Ukraina. Tillgängliga uppgifter visar att över en miljon fall av influensa redan har rapporterats, inklusive flera dussin fall av viruset A(H1N1). Ukraina har bett om internationell hjälp, framför allt vaccin, läkemedel, desinfektionsmedel, masker, handskar och laboratorieutrustning.
Vi vet att kommissionen har inrättat en särskild mekanism för civil hjälp, ett övervaknings- och informationscentrum som ska samordna hjälpen till Ukraina från EU-länderna. Hur ser denna samordning ut? Vilken hjälp ges? Hur fungerar övervakningssystemet? Jag tror att den allmänna opinionen skulle vilja ha svar på dessa frågor.
Kinga Gál
(HU) Fru talman, mina damer och herrar! Två årtionden har gått sedan Berlinmuren föll - vi har uppmärksammat 20-årsdagen av detta - och järnridån raserades. Ändå har inte mycket hänt under dessa 20 år, eftersom vi i många länder som befriats från kommunismen ser att vi ännu inte lyckats frigöra oss slutgiltigt från det gamla systemets vanor.
Hösten 2006 åsidosatte polisen fullständigt mötesfriheten på Budapests gator, liksom rätten till en rättvis rättegång. Offren kämpar fortfarande, förgäves, för rättvisa och möjligheten att utöva sina rättigheter. I mars i år möttes krav på premiärministerns avgång i Budapest återigen med fängslanden och omänsklig, förnedrande behandling. Det kan än i dag hända i EU att människor inte får använda sitt eget språk i det land där de föddes - som t.ex. i Slovakien - eller utöva de rättigheter som demokratin ger, om historien gjort dem till en minoritet. Ta också Rumänien, där man håller på att uppföra en staty över en före detta general som gav order om eldgivning bland demonstrationsdeltagare.
José Manuel Fernandes
(PT) Den rådande ekonomiska krisen leder till otrygga anställningar. Ekonomiska svårigheter får arbetstagare att, ibland helt blint, godta anställningserbjudanden som åsidosätter arbetsrätten och undflyr tillsyn av brottsbekämpande och statliga myndigheter. Tyvärr har vi redan i EU sett åtskilliga fall av arbetskraftsutnyttjande som ofta är likvärdigt med rent slaveri - det kan handla om EU-medborgare eller medborgare från andra länder. Dessutom har vi sett ett ovanligt stort antal dödsfall bland migrerande arbetstagare, bland annat många av mina landsmän, många portugisiska medborgare, även lagligt anställda. Dessa olyckor har inträffat på arbetsplatsen, särskilt i den civila byggsektorn.
Jag vill därför uppmana EU och dess organ, liksom alla medlemsstaterna, att samarbeta kraftfullt och effektivt för att förhindra sådana här situationer.
Sophie Briard Auconie
(FR) Fru talman, mina damer och herrar! Jag vill slå larm när det gäller den låga graden av planering och utbetalning av anslagen från Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden.
Vi har fortfarande inte planerat för ens hälften av de tillgängliga medlen, långt därifrån. När det gäller utbetalningar har bara 9,62 procent av de 347 miljarder euro som står till förfogande för regionalpolitiken betalats ut till projektledarna. Samtliga länder drabbas, vissa mer än andra. Spanien, Luxemburg och Sverige måste anstränga sig till det yttersta för att komma i fatt de länder som ligger i topp när det gäller utbetalning av EU-medel, t.ex. de baltiska länderna, Irland och Slovenien.
EU:s regionalpolitik är av oerhört stor nytta för våra medborgare. Den garanterar ekonomisk, social och territoriell sammanhållning genom delfinansiering av konkreta projekt, mycket ofta av avgörande betydelse.
Jag vädjar därför till de nationella förvaltningsmyndigheterna att engagera sig. Samtidigt anser jag att det i en tid av ekonomisk kris är av grundläggande betydelse att EU-regler anpassas till de främsta svårigheterna.
Bogusław Sonik
(PL) Fru talman! I dag firade vi 20-årsdagen av de demokratiska förändringarna i Central- och Östeuropa. Det skedde genom en mycket passande och värdig ceremoni, där både Václav Havel och Jerzy Buzek deltog, och det finns utställningar i Europaparlamentet. Det är som det ska vara, men EU-institutionerna bör inte bara hålla sådana evenemang en enda gång på många år.
Detta bör vara närvarande i vår historia - sanningen om dessa förändringar bör ingå i vår undervisning, och EU-institutionerna bör ta initiativ till det. Vi behöver en gemensam historiebok om dessa tider, som visar hur Europa enades, så att våra skolbarn får tillgång till den sanningen och den kunskapen.
Å andra sidan finns det många exempel på att pengar spenderats i onödan. Den brittiska organisationen Open Europe säger att 7 miljoner euro lagts på finansiering av en blogg om en åsna som reser runt i Nederländerna. Vi måste börja utnyttja EU-pengarna mer effektivt.
Talmannen
Mina damer och herrar! Tyvärr måste vi nu avsluta anförandena på en minut enligt artikel 150 i arbetsordningen. Enligt artikel 150 får vi hålla en debatt av detta slag i högst 30 minuter. Dessa anföranden har nu pågått i nästan 40 minuter, eftersom många talare tyvärr inte höll sig till en minut.
Jag har försökt prioritera dem som inte gavs tillfälle att tala vid någon av de senaste två debatterna, och jag hoppas att ni tycker att det blev en rättvis balans. Vi har fyra debatter kvar i kväll, och som ni vet måste sammanträdet avslutas senast vid midnatt.
