Banansektorn (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är ett betänkande av Jean-Claude Fruteau, för utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling, om förslaget till rådets förordning om ändring av förordningarna (EEG) nr 404/93, (EG) nr 1782/2003 och (EG) nr 247/2006 vad gäller banansektorn C6-0339/2006.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Först och främst vill jag tacka ledamöterna för insatserna för att påskynda diskussionen om detta förslag om banansektorn. Jag vill också uttrycka ett särskilt tack till Jean-Claude Fruteau, som har lagt fram ett utmärkt betänkande inom en mycket snäv tidsram.
Jag är övertygad om att det ligger i allas intresse att godkänna detta förslag före årets slut, för att ge producenterna en tydlig ram som de kan verka inom i framtiden, och dessutom - givetvis - för att uppnå budgetstabilitet, men också för att på nytt försäkra de bananproducerande regionerna om att de kan räkna med en konkret solidaritet från EU.
Banansektorn är mycket viktig för den sociala och ekonomiska livskraften i våra yttersta randområden. Den ger inkomster till mer än 15 000 jordbruksföretag och arbetstillfällen till omkring 24 000 jordbrukare. Dessa regioner ställs inför mycket specifika belastningar, och de tillerkänns en särskild status i artikel 299 i fördraget. De är i alla avseenden en del av EU och har all rätt att dra nytta av fördelarna med EU:s politik. Reformen av banansektorn är ett konkret uttryck för vårt åtagande att befästa en samhörighetskänsla inom unionen. Jag är mycket glad över att Europaparlamentet instämmer med kommissionen om behovet av att reformera den nuvarande stödordningen för bananer och försöka anpassa den till vår gemensamma jordbrukspolitik.
En väsentlig faktor är att de nuvarande utgifterna inom banansektorn är omöjliga att budgetera i förväg. Det gläder mig att Europaparlamentet instämmer med förslagets själva underlag, nämligen valet av Posei-alternativet, som medför åtskilliga fördelar. För det första är detta alternativ förenligt med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, det är ett mycket flexibelt redskap för medlemsstaterna och för de aktuella regionerna, det gör det möjligt för medlemsstaterna att tillhandahålla ytterligare finansiering, och sist men inte minst ger alternativet förutsägbarhet ur ett finansiellt perspektiv.
En annan viktig punkt där ni instämmer med kommissionens förslag gäller budgeten, som bygger på det genomsnittliga stöd som beviljades under perioden 2000-2002, och en marginalgaranti har lagts till för att ta hänsyn till svängningarna på bananmarknaden. Den senaste ändringen av importordningen samt ett eventuellt avtal med bananproducerande tredjeländer måste också tas med i beräkningen.
Ni har begärt att kommissionen ska lägga fram en särskild rapport om Posei under 2009, särskilt om bananproducenternas ekonomiska situation skulle försämras till följd av förändringar i det externa systemet. I själva verket har vi i vårt förslag redan riktat in oss på, eller räknat med, att lägga fram en rapport om hela Posei-systemet under 2009, och detta kommer att omfatta banansektorn. Låt oss inte glömma bort att banansektorn står för mer än 50 procent av jordbruksintäkterna i vissa produktionsregioner.
Det säger sig självt att denna rapport kommer att läggas fram tidigare i händelse av att den ekonomiska situationen försämras i de yttersta randområdena. Beträffande Kreta, Cypern och Algarve bör vi ha i åtanke att bananproduktionen omfattar mindre än 400 hektar och omkring 300 jordbruksföretag totalt sett. Detta motiverar knappast ett undantag från den allmänna princip som ger jordbrukare friheten att själva välja sina grödor i överensstämmelse med marknaden och med de vinster som produktionen kan ge.
Jag ser fram emot diskussionen med er i kväll. Återigen, tack för att ni har behandlat denna fråga så snabbt.
Jean-Claude Fruteau 
föredragande. - (FR) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Europeiska unionen står i dag inför en reform av den interna delen av den gemensamma organisationen av marknaden för banansektorn, för att anpassa stödsystemet för producenter inom EU till den nya situationen i världshandeln och till principerna för den nya gemensamma jordbrukspolitiken.
Denna förändring, som är ämnet för det betänkande som läggs fram för parlamentet i dag efter godkännande av en mycket stor majoritet i parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling, går utan tvivel i rätt riktning. För bananproducenter i de yttersta randområdena, som står för mer än 98 procent av EU:s produktion, föreslås överföring av en finansieringsram på nästan 280 miljoner euro per år till Posei-programmen. Detta kommer att leda till större flexibilitet och bättre användning av gemenskapsmedel. I detta avseende vill jag tacka kommissionsledamoten för den förnyade bedömningen av de summor som avsätts för denna reform, som borde göra det möjligt att på ett bättre sätt se till att sektorn kan överleva, särskilt i de yttersta randområdena där bananproduktion spelar en mycket viktig ekonomisk och social roll som ingen annan jordbruksprodukt kan ta över.
Jag måste dock påminna er om att de föreslagna beloppen beräknats på grundval av den nuvarande tullavgiften. Följaktligen innebär osäkerheten kring WTO-förhandlingarna att det kan bli ytterligare sänkningar av avgiftsnivån. Mot bakgrund av att banansektorn, med en tullavgift på 176 euro per ton, redan befinner sig i en extremt känslig situation som hotar den socioekonomiska balansen i många av producentregionerna skulle en ytterligare sänkning av tullavgiften signalera slutet för bananproduktionen i gemenskapen, om inte kommissionens föreslagna plan korrigeras.
Om öppnandet av marknader ska innebära någon vitalisering av produktionsstrukturerna måste de grundläggande principerna om reglering och jämställdhet kombineras, det vill säga olika producenter måste respektera de gemensamma regler som innebär att de är kommersiellt jämställda. Det är emellertid helt uppenbart att denna jämlikhet fullständigt saknas i världshandeln, med tanke på skillnaderna mellan sociala och miljömässiga förhållanden i europeiska länder och i länder i Central- eller Mellanamerika. Att lösa detta problem måste fortfarande vara ett av EU:s prioriterade mål, och det stöd som beviljas gemenskapens bananproducenter är nödvändigt för att kompensera för misslyckandena i världshandelssystemet. För att bli effektiv måste denna interna lagstiftning ligga i linje med de externa verktygen för att reglera marknaden. Det är mot den bakgrunden som utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling betonar att man måste stärka utvärderingsåtgärderna i reformförslaget, så att kommissionen kan vidta positiva åtgärder om situationen i fråga om yttre tullar skulle försämras, till exempel genom att öka beloppen i finansieringsramen till producenterna.
Överlevnaden för bananproduktionen i EU beror också på dess förmåga att optimera sina produktionskostnader med bibehållen respekt för sociala regler och producenternas levnadsstandard. Sedan den gemensamma organisationen av marknaden inrättades har producentorganisationer bättre lyckats koncentrera tillgången på bananer från gemenskapen på marknaden och bidragit till en märkbar minskning av kostnaderna för odling av bananer i EU. Det skulle vara motsägelsefullt i ekonomiska termer att störa den processen. Därför anser vi att det är viktigt att bibehålla en rättslig ram på gemenskapsnivå för producentorganisationer, för att främja de insatser som redan gjorts för att stärka våra produktionsstrukturer. Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling har framfört att detta dessutom bör ta sig uttryck i ett krav på medlemskap i en producentorganisation för att komma i åtnjutande av stöd inom ramen för Posei-programmet, förutom då det inte är möjligt på grund av omständigheterna.
Slutligen - och detta blir det sista jag tar upp - har vi frågan om hur stödet ska administreras. Stödsystemet för produktion inom den nuvarande gemensamma organisationen av marknaden för bananer innebär att förskott kan betalas ut varannan månad, något som är mycket viktigt för verksamheten i de yttersta randområdena liksom för resten av producentländerna i unionen. Överföringen av finansieringsramen till Posei-programmen är dock inte kopplad till någon plan för att fortsätta systemet med förskott. Detta äventyrar producenternas överlevnad, och de tvingas ta privata lån i en tid då de typiska svängningarna i det kommersiella klimatet i sektorn inte stimulerar bankerna att bevilja långsiktiga lån. I denna ekonomiska instabilitet är det upp till EU att tillhandahålla tillräckligt skydd så att dessa handelspolitiska val på global nivå inte går emot intressena hos de producenter i unionen som är mest ömtåliga.
Salvador Garriga Polledo 
föredragande för yttrandet från budgetutskottet. - (ES) Herr talman! Budgetutskottet har enhälligt godkänt yttrandet om reformen av rådets förordning och instämmer dessutom i de grundläggande aspekterna i den föreslagna reformen.
Våra enda anmärkningar - och kommissionsledamoten har själv redan förklarat dem - gäller bristen på tid för oss att analysera förslaget, eftersom vi var tvungna att tillgripa det brådskande förfarandet.
I alla händelser anser budgetutskottet att det viktigaste är att godta den allmänna stödmekanism som föreslås och samtidigt se till att förslaget ligger helt i linje med revisionsrättens rapport om den finansiella förvaltningen av den gemensamma organisationen av marknaden för banansektorn.
Vårt utskott föreslår helt enkelt ett ändringsförslag av allmän karaktär, som vi lägger fram för alla program som inte är föremål för medbeslutande, där vi kräver att den allmänna budgetram som vi har godkänt för 2007-2013 ska respekteras.
Samtidigt vill vi att stödet till bananproducenter blir föremål för parlamentets kontroll genom det årliga budgetförfarandet, för att ytterligare betona parlamentets delaktighet och mot bakgrund av att man valt samrådsförfarandet.
Förslaget är dock bra som helhet och hjälper i grunden alla de avsides belägna EU-regioner som står inför stora svårigheter i konkurrensen med produkter från tredjeländer.
Pedro Guerreiro 
föredragande för yttrandet från utskottet för regional utveckling. - (PT) Herr talman! Kommissionens förslag till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för banansektorn är en del i liberaliseringen av jordbrukssektorn på EU-nivå och inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO).
Kommissionen föreslår att stödet ska frikopplas från produktionen, att systemet med samlat gårdsstöd ska genomföras och att man ska avskaffa systemet med kompensationsstöd, som bidrog till att stabilisera priserna och åtminstone delvis garanterade en utkomst för producenterna. Det s.k. Posei-alternativet innebär att de nuvarande stöden till bananproducenter i de yttersta randområdena, nämligen Madeira, Azorerna, Martinique, Guadeloupe och Kanarieöarna, införlivas i Posei-programmen.
Kommissionens förslag syftar också till att spara pengar genom att stabilisera budgetutgifterna för den gemensamma organisationen av marknaden. Om syftet är att garantera en utkomst och en skälig levnadsstandard för bananproducenter är det svårt att se hur kommissionens förslag förbättrar den nuvarande gemensamma organisationen av marknaden. Långt därifrån, i själva verket. Som föredragande för yttrandet från utskottet för regional utveckling vill jag betona att banansektorn spelar en socioekonomiskt viktig roll i de yttersta randområdena och bidrar till målet för ekonomisk och social sammanhållning genom att skapa ökade inkomster och ökad sysselsättning samt ekonomiska aktiviteter i tidigare och senare led och genom att bevara en miljömässig jämvikt och ett balanserat landskap som kan locka till sig fler turister.
De ändringsförslag som utskottet har lagt fram, varav vissa hänvisas till i betänkandet, syftar huvudsakligen till att uppväga de negativa delarna i kommissionens förslag. I förslagen strävar man efter att skydda producenter, se till att sektorn utvecklas, garantera ett system med förskott och fortsätta stödja producentorganisationer för att främja marknadsföring. Vi föreslår dessutom obligatoriska utvärderingar efter halva tiden av de nya åtgärderna för att garantera inkomstnivåer och sysselsättningsnivåer samt för att förhindra att den ekonomiska situationen för sektorn försämras. Slutligen föreslår vi enbart delvis frikoppling av stöd.
Carmen Fraga Estévez
för PPE-DE-gruppen. - (ES) Herr talman! På min grupps vägnar vill jag gratulera Jean-Claude Fruteau till det utmärkta arbete som han har gjort med detta betänkande och till hans vilja att nå samförstånd. Jag vill också tacka kommissionsledamoten för den reform hon föreslår, som har godkänts i allmänna ordalag både av sektorn och av parlamentet.
Jag hoppas att dessa nya regler, från och med nu, en gång för alla kommer att göra slut på alla gräl inom WTO. Jag vill därför att tullavgiften på 176 euro per ton som trädde i kraft den 1 januari efter överenskommelsen i Hongkong, trots de nya påtryckningarna från vissa latinamerikanska länder, försvaras och bibehålls som ett minimum, för att EU:s banansektor ska få lite stabilitet.
De yttersta randområdena, som är EU:s huvudsakliga bananproducenter, är i stor utsträckning beroende av denna produkt. Därför måste varje förändring av de system som styr sektorn, särskilt externa system, noga övervägas. Jag är därför bestört över den debatt som pågår i ministerrådet om den föreslagna referensperioden, som har lett till en budget på 280 miljoner euro per år. Jag måste insistera på att den referensperioden måste vara densamma som den som tillämpas för andra reformer av gemensamma organisationer av marknader. Det skulle vara obegripligt att göra undantag från den regel som hittills gällt, eller att köpslå om budgeten, när 98 procent av den summan helt riktigt är avsedd för de yttersta randområdena.
Eftersom det är viktigt skulle jag också vilja nämna ett annat av kraven i betänkandet: det krav som gäller kontinuiteten i systemet med producentorganisationer i syfte att upprätthålla koncentrationen av gemenskapens utbud, något som har varit en stor framgång med den gemensamma organisationen av marknaden för bananer. Om det försvann skulle det bara förvärra gemenskapsproducenternas nackdelar gentemot importen från tredjeländer.
Manuel Medina Ortega
för PSE-gruppen. - (ES) Herr talman! Kommissionen har gjort stora ansträngningar för att anpassa det interna systemet för bananer efter de förändrade omständigheterna. Jag anser att vi bör gratulera kommissionen till dessa ansträngningar, som i huvudsak kommer att göra det möjligt för gemenskapens bananproducenter att överleva under mycket svåra omständigheter.
Som betänkandets föredragande Jean-Claude Fruteau framhöll, råder det fortfarande oro för eventuella framtida förändringar externt av den gemensamma organisationen av marknaden för bananer.
Kommissionsledamoten har nämnt vissa garantier för att kommissionen följer frågan. Som ledamot av parlamentet känner jag mig ändå nödgad att framhålla vår oro, som återspeglas i vissa ändringsförslag som läggs fram i Fruteaubetänkandet, som jag hoppas kommer att godkännas av parlamentet i morgon.
Kort sagt, jag anser att parlamentet kommer att kunna anta betänkandet i morgon och troligen vissa av de grundläggande ändringsförslagen. Men det allra viktigaste - jag upprepar det - är att vi kan räkna med att kommissionen kommer att fortsätta skydda banansektorn i framtiden.
Witold Tomczak
för IND/DEM-gruppen. - (PL) Herr talman! Reformen av bananmarknaden påverkar några av de så kallade yttersta randområdena i EU. Att den ska genomföras är mer eller mindre avgjort på förhand, något som inte alls är fallet med reformen av marknaden för frukt och grönsaker. Den sistnämnda omfattar flera dussin typer av frukt och grönsaker och är av långt större betydelse för hela unionen, men den dras i långbänk hela tiden. Omkring 300 000 arbetstillfällen i de bananproducerande regionerna står på spel medan omkring två miljoner arbetstillfällen bara i Polen står och faller med produktionen av frukt och grönsaker. Kostnaderna för att lösa de huvudsakliga problemen med frukt- och grönsaksmarknaden är knappt 80 miljoner euro per år. Inte heller skulle det påverka unionens budget, eftersom upp till 300 miljoner euro varje år inte sugs upp av den marknaden. Den årliga kostnaden för reformen av bananmarknaden uppgår till 280 miljoner euro. Det är en långt högre summa som löser färre problem.
Jag vill påminna parlamentet om att Polen och nio andra länder blev medlemmar i EU den 1 maj 2004 och har rätt att bli behandlade på samma sätt som övriga medlemsstater. Att de länderna inte ligger på pittoreska öar är ingen ursäkt för att underlåta att göra det. Mot bakgrund av den situation som jag har beskrivit är hänvisningar till en gemensam jordbrukspolitik bara pinsamma, men det är inte jag som borde skämmas.
Emanuel Jardim Fernandes
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag stöder helt och fullt Jean-Claude Fruteaus betänkande, och jag gratulerar honom till hans enastående arbete med att ändra kommissionens förslag. Jag stöder följande mål som utvecklas i betänkandet: att bibehålla gemenskapens bananproduktion mot bakgrund av dess viktiga bidrag till sysselsättningen, till den ekonomiska och sociala utvecklingen samt till skyddet för miljön i bananproducerande regioner, särskilt i de yttersta randområdena.
Det andra målet är att garantera säkra inkomster för bananproducenterna och förhindra att den ekonomiska situationen för banansektorn försämras. Det tredje målet är att ge bananproducerande medlemsstater kontroll över beviljandet av stöd, så att det kan ske så effektivt som möjligt, med hänsyn till vad som är särskilt viktigt för dessa regioner. I betänkandet fastställs det att en särskild rapport ska läggas fram 2009 om producenternas inkomster ändras, till exempel om tullavgifterna ändras.
Jag anser inte att det är godtagbart att stöd villkoras med medlemskap i en producentorganisation. Det skulle vara lämpligare att överlämna beslut om sådana krav till medlemsstaterna. Jag föreslår därför att detta beaktas och att rådet också antar det.
Sérgio Marques
(PT) Herr talman, fru kommissionsledamot! Detta förslag till reform av systemet för produktionsstöd för bananproducenter är ett utmärkt exempel på tillämpning i jordbrukssektorn av artikel 299.2 om särskild behandling av de yttersta randområdena med hänsyn till deras särskilda egenskaper.
Bananproduktionen har utan tvivel en ekonomisk, social och särskilt miljömässig betydelse i de yttersta randområdena. Det är därför viktigt att den bevaras, och det är syftet med denna reform. Jag vill gratulera kommissionen som har tagit ut den rätta kursen framåt: förvaltning av stödet via Posei-programmen, större flexibilitet för medlemsstaterna i fördelningen av resurserna och ett slut på isoleringen av producenterna från marknaden, där man omgående måste lyssna på producenternas varningar.
Slutligen vill jag säga att kommissionen noga måste följa sektorns utveckling. Det kan bli nödvändigt att förändra marknadsvillkor som påverkar producenternas inkomster negativt, och kommissionen måste bemöta en sådan situation på lämpligt sätt genom att vidta nödvändiga åtgärder.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Herr talman! Kommissionens förslag till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för bananer överensstämmer med filosofin bakom 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken. Det överensstämmer också med unionens åtaganden under WTO-förhandlingarna. Det är icke desto mindre meningsfullt att utvärdera reformens inverkan på bananproduktionen i unionens yttersta randområden.
Det finns en viss likhet mellan reformen av bananmarknaden och den förestående reformen av marknaden för bär. Den regionala marknaden för banansektorn är lika viktig som den för bär. Hoten mot stabiliteten i landsbygdsområden och försörjningen för odlarna och deras familjer är också likartade. Båda produkterna är mycket arbetskraftsintensiva.
Dessutom bör man notera att bärmarknaden är föremål för ett större hot från otillåtna åtgärder från tredjeländer än vad bananmarknaden är. För bär finns endast tillfälliga antidumpningsåtgärder medan det för bananmarknaden existerar ett effektivt system med en enhetlig tulltaxa.
Vissa av de stödmekanismer som föreslås för bananmarknaden skulle lösa svårigheterna på bärmarknaden. Kommissionen borde därför överväga att tillämpa dem, särskilt systemet med arealersättning för odlare av bär avsedda för bearbetning.
Låt oss hoppas att de föreslagna åtgärderna får en positiv inverkan på bananproducenternas situation. Vi väntar dock fortfarande på en redovisning av de verkliga kostnaderna för denna reform.
Mariann Fischer Boel
ledamot av kommissionen. (EN) Herr talman! Jag vill göra några kommentarer om de frågor som har tagits upp här i kväll.
Som jag redan har förklarat under mitt inledande anförande kommer en rapport om genomförandet av Posei-programmen att läggas fram senast 2009. Rapporten kommer att göra det möjligt att utvärdera situationen i de bananproducerande regionerna. I händelse av väsentliga förändringar av de ekonomiska villkor som berör den ekonomiska situationen i de yttersta randområdena kan det hända att kommissionen lägger fram rapporten tidigare.
Någon tog upp en fråga gällande situationen för producentorganisationerna. Det är viktigt för mig att tydligt understryka att producentorganisationerna inte har slopats. Det finns bara inte längre något behov av en gemensam definition av producentorganisationer på gemenskapsnivå. Den stora majoriteten av gemenskapens producenter är redan medlemmar i producentorganisationer. Därför är det lämpligare att låta medlemsstaterna besluta huruvida de vill anta regler om producentorganisationer, vilket skulle göra det möjligt för dem att rikta in de regionala behoven mer specifikt, samt tillhandahålla stöd i enlighet med Posei-programmet. Detta är möjligt. De regionala myndigheterna kommer att kunna fatta sina egna beslut. En sådan inbyggd flexibilitet i systemet skulle vara det bästa sättet att säkra hållbara och enhetliga politiska beslut i de yttersta randområdena.
Det fanns några frågor om förskottsbetalningar. Det är viktigt att komma ihåg att det nya systemet erbjuder ett antal konkreta fördelar för de bananproducerande jordbrukarna. För det första kommer de, så snart som Posei-programmen har godkänts, att ha insyn i budgeten för hela perioden 2007-2013. Detta kommer att förbättra deras ställning om de behöver gå till banken för att låna pengar. De skulle också kunna få fullständig vetskap om det stöd som betalades ut den 1 december. Inom det nuvarande systemet har jordbrukarna endast insyn i 20-40 procent av betalningarna. Jag har fått ett tydligt intryck av att medlemsstaterna uppskattar dessa förändringar.
I allmänhet kan jag med viss tillförsikt säga att vårt förslag om budgeten kommer att vara mycket gynnsamt för de bananproducerande länderna. Om vi hade valt andra referensperioder skulle resultatet ha varit sämre än den valda perioden 2000-2002. Därför gläder det mig att parlamentet har beslutat att inte återuppta denna diskussion.
Det fanns några kommentarer om frukt- grönsakssektorn. Jag är mycket glad över att i dag kunna säga att jag avser besöka jordbruksutskottet den 24 januari för att ge en förklaring om de nya reformerna på frukt- och grönsaksområdet. Detta kommer att klargöra vissa av de frågor som har tagits upp här i kväll.
När det gäller de åtskilliga ändringsförslagen stöder kommissionen infogandet av ändringsförslag 4 om banansektorns bidrag till den sociala och ekonomiska sammanhållningen, samt ändringsförslag 9, där man nämner betydelsen av olika kvalitetsnormer och anknytningen till turismen, även om vi kanske behöver ändra ordalydelsen något.
När det gäller de ändringsförslag där man föreslår att Posei-rapporten ska kopplas till banansektorn och möjliggöra en partiell frikoppling i andra regioner än de yttersta randområdena, anser kommissionen att detta skulle strida mot hela tanken bakom reformen och även mot kopplingen till 2003 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken.
Jag vill tacka er än en gång för era ansträngningar att påskynda diskussionen om reformen av banansektorn. Det gläder mig att parlamentet tycks gå med på grundvalen för hela denna reform, och jag ser fram emot morgondagens omröstning i plenum.
Talmannen
Debatten är härmed avslutad.
Omröstningen kommer att äga rum på onsdag kl. 12.00.
Skriftlig förklaring (artikel 142)
Margie Sudre
(FR) Bananer spelar en central roll i ekonomierna i fyra av de sju randområdena på grund av EU-marknadens betydelse och den exceptionella arbetskraftsintensiteten.
Parlamentet måste se till att det föreslagna stödet blir tillräckligt och att man tar hänsyn till eventuella prisförändringar under WTO-förhandlingarna. För att hantera en eventuell nedgång i producenternas inkomster bör en automatisk revisionsklausul införas, och det nuvarande systemet med förskottsbetalningar, som är nödvändigt för branschens verksamhet, bör återinföras.
Bananproducenter i de yttersta randområdena väntar på en tydlig signal om sektorns överlevnad, för att förtroendet i branschen ska återupprättas. Västindiens banansektor, som under många år varit splittrad och ineffektiv, är i dag ett föredöme organisationsmässigt, och man måste lägga tyngdpunkten på omstruktureringsinsatser på detta område.
Jag vill framhålla att banansektorn i de yttersta randområdena uppfyller det gällande icke-kommersiella kriteriet i unionen, till skillnad från konkurrenterna i latinamerikanska länder.
Utan bananer, som skapar 15 000 arbetstillfällen och utgör den verkliga ekonomiska ryggraden i dessa regioner i mänskligt, socialt och miljömässigt avseende, skulle hela jordbruket på Guadeloupe och Martinique hotas, i brist på alternativa grödor.
