Situationen i Tibet (debatt)
Talmannen
Nästa punkt är uttalanden från rådet och kommissionen om situationen i Tibet.
Europaparlamentet har nu under flera år beslutsamt kämpat för de mänskliga rättigheterna i Tibet. I talrika resolutioner har vi krävt en konstruktiv dialog mellan Kinas ledning och Dalai Lama och respekt för det tibetanska folkets mänskliga rättigheter.
Som riktlinjer har vi våra principer och värderingar, där grundläggande rättigheter utgör en väsentlig del: den enskilda individens värde och förverkligande av individens egen och hans eller hennes etniska gemenskaps kulturella och religiösa identitet - dessa är de värden som vi står för.
Händelserna i Lhasa, Tibets huvudstad, och i andra kinesiska städer sedan den 10 mars i år är i högsta grad oroande. Vi fördömer alla former av våld och militärens och polisens övervåld.
(Applåder)
Vi fördömer att människor dött som handlat fredligt. Vi uttrycker vår solidaritet med Dalai Lama som är en symbol för fred, förståelse och kompromisser. Vi kan inte tillåta en situation där Dalai Lamas namn förknippas med terrorism.
(Applåder)
Vi kan inte tillåta en situation där Dalai Lama betraktas som ond. Om jag får yttra mig personligen så skulle jag vilja säga att jag i alla möten med Dalai Lama har fått intrycket av att det är en person som är djupt engagerad i fred, försoning och mänskliga rättigheter. Jag har fullt förtroende för och full tillit till Dalai Lama och jag vill framföra min djupa respekt och uppskattning till honom. Jag uppmanar därför makthavarna i Peking att förhandla med Dalai Lama och, samtidigt som de upprätthåller Kinas territoriella integritet, träffa en överenskommelse där det tibetanska folkets kulturella och religiösa identitet respekteras och garanteras.
Dalai Lama har tackat ja till vår inbjudan att tala inför Europaparlamentet som en del av det europeiska året för interkulturell dialog, och detta har planerats in till december.
Jag hoppas dock att ni mot bakgrund av de nyligen inträffade händelserna i Tibet instämmer i att Dalai Lama är välkommen hit till Europaparlamentet när som helst.
(Applåder)
Dialog och samarbete mellan EU och Kina ligger i vårt gemensamma intresse. Kina är ett mäktigt land och vi vill samarbeta med Kina på grundval av ett partnerskap.
Om ett par månader kommer Kina att stå värd för de olympiska spelen. Vi vill att dessa spel ska bli en framgång. Men för detta krävs att vissa förutsättningar uppfylls: respekt för det tibetanska folkets kulturella och religiösa identitet, och fri och rättvis rapportering före och under spelen. Att journalister och korrespondenter har utvisats från Tibet måste därför fördömas.
I egenskap av någon som känt sig mycket ärad över att få närvara vid öppningsceremonin av de olympiska spelen i Peking tillsammans med ordförandena för de andra institutionerna skulle jag vilja klargöra en sak mycket tydligt, här och nu, under Europaparlamentets plenarsammanträde: Varje ansvarskännande politiker måste ställa sig själv frågan om han eller hon kan delta i en öppningsceremoni om den kinesiska ledningen inte eftersträvar dialog och kompromisser.
(Applåder)
Vi vill bidra med vår del till att världens idrottsmän ska kunna mötas i en rättvis och fri tävlan i Peking. Våra värden och vår självrespekt kommer dock inte att tillåta oss att överge våra principer. I det här avseendet har vi i Europaparlamentet ett särskilt ansvar.
(Parlamentet gav talmannen stående ovationer.)
Janez Lenarčič
rådets ordförande. - (SL) Mina damer och herrar! EU följer med stor oro utvecklingen i Tibet och de angränsande provinserna i Kina som har en stor andel tibetansk befolkning, som t.ex. Tsinghai, Szechuan och Kansu.
EU:s representanter har haft täta kontakter med kinesiska företrädare ända sedan oroligheterna i Tibet började. Som svar på EU:s krav gav den kinesiska motparten den första rapporten till EU-trojkan om händelserna i Tibets huvudstad Lhasa den 15 mars. Situationen i Tibet diskuterades också vid mötet mellan EU:s representanter och Kinas biträdande utrikesminister den 17 mars. Båda parter kom vid mötet överens om att en dialog kring händelserna i Tibet måste vara kontinuerlig och öppen.
Efter incidenten vid den kinesiska ambassaden i Bryssel bjöds EU:s representanter in till samtal med samme ämbetsman den 19 mars. På grund av de många protesterna i Europa mot händelserna i Tibet krävde denne ämbetsman en ursäkt och kompensation i händelse av skadegörelse på kinesiska ambassader.
I början av förra veckan, den 17 mars, uttryckte ordförandeskapet sin stora oro efter talrika rapporter om oroligheterna i Tibet. Han uttryckte sitt djupaste deltagande med offrens familjer och betonade att man önskade få omedelbara klargöranden från Kinas regering angående situationen i Tibet.
Ordförandeskapet rådde alla parter att agera med återhållsamhet. Han uppmanade Kinas regering att avstå från att använda våld mot demonstranterna och att svara på protesterna i enlighet med internationellt antagna demokratiska principer. Samtidigt uppmanade han demonstranterna att avstå från våld. Han betonade den vikt som lades på rätten till yttrandefrihet och fredlig protest.
Som vi känner till stödjer EU Kinas territoriella integritet, men vi strävar efter en fredlig försoning mellan de kinesiska myndigheterna och Tibets religiösa ledare Dalai Lama och hans representanter. Vi uppmanar därför i vårt uttalande Kinas regering att besvara tibetanernas problem med hänsyn tagen till de mänskliga rättigheterna. EU uppmuntrar båda parter att inleda en konstruktiv dialog. Det kan bli grunden till en permanent lösning som skulle vara acceptabel för alla och som skulle respektera Tibets kultur, religion och identitet.
I tillägg till det förutnämnda uttalandet från ordförandeskapet uppmanade EU den kinesiska regeringen att ge oberoende internationella medier tillträde till Tibet. Det är ett problem som ni själv tog upp, herr talman. Kina har än så länge nekat till förslaget, och man säger att media kommer att få tillträde så snart situationen i Tibet är säker. Världssamfundet har fortfarande inte kunnat få fram någon tillförlitlig information om antalet döda och skadade bland de tibetanska demonstranterna.
Vid de senaste diskussionerna antydde de kinesiska myndigheterna för det slovenska ordförandeskapet att man inom de närmaste dagarna skulle ge en grupp europeiska journalister tillträde till Tibet och frihet att rapportera. Ordförandeskapet hoppas att detta ska förverkligas. Jag vill också betona att vi har bett de kinesiska myndigheterna om klargöranden gällande framtiden för de demonstranter som ännu i slutet av förra veckan inte hade inställt sig hos myndigheterna. De svarade att alla som har brutit mot Kinas lagar kommer att åtalas enligt gällande lagstiftning.
EU uttryckte sin oro för att fortsatt kvarhållande av de demonstranter som helt fredligt uttryckt sin vilja skulle kunna orsaka förnyade spänningar mellan tibetanerna och hanfolket, det vill säga den kinesiska folkgruppen i Tibet. Samtidigt vill EU betona att nationell säkerhetslag inte ska användas för att inskränka de mänskliga rättigheterna.
Herr talman, ni nämnde också frågan om de olympiska spelen i Kina. Jag måste betona att vid förra veckans informella ministermöte i Slovenien antog EU:s idrottsministrar tillsammans med de nationella olympiska kommittéernas ordföranden i alla medlemsstaterna, de västra Balkanländerna och Norge, enhälligt en deklaration där de betonade vikten av den olympiska rörelsen och dess värde för att främja och stödja de mänskliga rättigheterna. De uttalade sig samtidigt mot en bojkott av de olympiska spelen. De diskuterade inte deltagandet i öppningsceremonin.
Ordförandeskapet menar att en bojkott av OS eller andra sportevenemang under året för interkulturell dialog inte skulle vara en lämplig reaktion på olösta politiska frågor. Det skulle dessutom kunna innebära att man förlorar en möjlighet att främja respekten för de mänskliga rättigheterna.
Jag vill också nämna att FN:s råd för mänskliga rättigheters möte i Genève präglades av oro över situationen i Tibet. Under debatten om Wiendeklarationen och handlingsplanen uppmanade EU båda parter att undvika våld och att respektera internationella överenskommelser om de mänskliga rättigheterna.
Dialogen mellan EU och Kina har fortsatt under veckan. Vid gårdagens telefonsamtal diskuterade ordföranden för EU:s råd för allmänna frågor och yttre förbindelser, den slovenske utrikesministern Dimitrij Rupel, och Kinas utrikesminister Yang Jeichi, bland annat situationen i Tibet. Dimitrij Rupel upprepade EU:s hopp om att Kinas myndigheter och Dalai Lama eller hans representanter skulle inleda en dialog så snart som möjligt. Samtidigt uppmanade han de kinesiska myndigheterna att snarast frige de demonstranter som fredligt hade uttryckt sina åsikter.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Jag är mycket glad över att denna debatt äger rum i dag eftersom utrikesministrarna ännu inte har påbörjat diskussionen om hur de ska handskas med situationen. Dagens debatt kommer därför mycket lägligt. Det är också bra att jag kan delge er mina preliminära åsikter.
Precis som ni, herr talman, är vi i kommissionen också mycket bekymrade över oron och våldet i Tibet. Vi är bekymrade över rapporterna om att många människor har dödats och skadats, om plundring och bränder. Även om siffrorna om antalet offer skiljer sig åt - som rådets ordförande just har sagt - så står en sak klar: antalet döda eller skadade verkar vara hundratals. Vi framför därför vår sympati och vårt deltagande till offren och deras familjer. Våld kan aldrig accepteras och det bidrar inte till en långvarig lösning.
Vi uppmanar därför Kinas myndigheter att utöva maximal återhållsamhet i sina kontakter med demonstranterna och särskilt att inte använda våld mot dem som deltar i fredliga demonstrationer. Kommissionen uppmanar Kinas regering att ge oberoende media tillträde. Det är uppmuntrande att den kinesiska regeringen har informerat kommissionen om att man nu organiserar en resa till Tibet för den utländska pressen, inklusive europeiska korrespondenter, mellan den 26 och 28 mars. Detta är viktigt eftersom oberoende bekräftelser av fakta är av största betydelse för att vi ska kunna förstå situationen. Jag hoppas att utländska media ska kunna utföra sitt arbete utan restriktioner.
Vi kommer att fortsätta bevaka utvecklingen noggrant. EU uttalar sitt fasta stöd för en fredlig försoning mellan Kinas myndigheter och Dalai Lama och hans representanter. Som vi alla förstår kan en varaktig lösning endast uppnås på fredlig väg och genom en uppriktig och ärlig dialog. Vi uppmanar med kraft den kinesiska regeringen och Dalai Lama att inleda en sådan konstruktiv och väsentlig dialog - det har förekommit många samtal men inga väsentliga sådana - för att nå en hållbar lösning som alla kan acceptera, och som fullt ut respekterar Tibets kultur, religion och identitet.
EU har alltid stött Kinas suveränitet och territoriella integritet, inklusive Tibet. Men det betyder inte att situationen för de mänskliga rättigheterna i Tibet och Kina endast är en intern angelägenhet. Det är också en anledning till oro för världssamfundet, ett faktum som understryks av att det sedan mer än ett halvt sekel tillbaka finns internationella juridiska instrument för att skydda de mänskliga rättigheterna.
Vi fäster stor vikt vid yttrandefriheten, inklusive rätten till fredliga demonstrationer utan inskränkningar. Vi uppmanar därför också demonstranterna att upphöra med våld.
Vi tänker ta upp dessa frågor med Kina, även i våra vanliga samtal om de mänskliga rättigheterna. När det gäller de kommande samtalen om de mänskliga rättigheterna har det också föreslagits att nästa besök i Kina bör gå till Tibet. Den senaste tidens händelser har gjort detta förslag ännu mer relevant.
Jag är medveten om protesterna i förra veckan framför kinesiska diplomatiska delegationer, varav en del blev våldsamma och en del materialskador uppstod och delegationer spärrades av demonstranterna. Detta är naturligtvis beklagligt. Jag har hört att situationen nu är lugnare och jag är säker på att de relevanta myndigheterna i EU:s medlemsstater kommer att skydda de kinesiska delegationerna i enlighet med Wienkonventionen om diplomatiska relationer.
Låt mig slutligen säga något om de olympiska spelen. Vi menar att de olympiska spelen inte är ett politiskt evenemang. Men de bör hållas i en miljö som stämmer med det fredsbudskap som är förbundet med den olympiska andan, och i en atmosfär av yttrandefrihet och mediafrihet.
Vi kommer alla naturligtvis att noga följa händelseförloppet under de följande dagarna och veckorna. Det mest akuta just nu är hur vi, Europeiska unionen, kan arbeta tillsammans för att förmedla ett starkt och enhetligt budskap till de kinesiska myndigheterna och de tibetanska demonstranterna: ett budskap som bidrar till att avsluta våldet och föra de två parterna tillsammans i en verkligt meningsfull dialog.
Talmannen
Mina damer och herrar! Jag har just mottagit ett brev från Dalai Lama där han tackar Europaparlamentet för inbjudan. I det sista stycket ber han mig framföra följande budskap till er:
Talmannen
”Jag vill tacka er personligen och genom er till alla ledamöter i Europaparlamentet framföra min djupa uppskattning för er gest av sympati och stöd i en mycket svår tid för Tibets folk.”
József Szájer
för PPE-DE-gruppen. - (HU) Mina damer och herrar! De olympiska spelen är en symbol för fred och försoning. Vi, Europas medborgare, måste hålla fast vid våra gemensamma värderingar: respekt för människans värdighet, frihet och de mänskliga rättigheterna. Vii kan inte bara stå tysta vid sidan om medan en regering mördar sina egna medborgare.
Vi kan inte acceptera ett sådant totalt förakt för mänskliga och minoritetsrättigheter. Därför kräver Europeiska folkpartiet (Kristdemokraterna) att de kinesiska myndigheterna genast upphör med våldet och hotelserna mot sina medborgare och mot Dalai Lama, och vi uppmanar dem att inleda en fredlig dialog om försoning och självstyre i Tibet.
Vi anser att Hans helighet Dalai Lama är vår vän och en obestridlig moralisk auktoritet, och vi välkomnar den ansvarsfulla inställning han uppvisar i den nuvarande situationen. Jag välkomnar det ansvarsfulla uttalandet från parlamentets talman Hans-Gert Pöttering om att vi måste utnyttja alla till buds stående medel för att kräva av de motvilliga kinesiska myndigheterna att de stoppar våldet och respekterar mänskliga och minoritetsrättigheter.
Mina damer och herrar, som jag sa tidigare så är de olympiska spelen en symbol för fred och försoning, och det måste de fortsätta att vara. De olympiska spelen är en symbol för mänskliga bedrifter och för de värderingar som binder människor samman, och det måste de fortsätta att vara.
Tror de kinesiska myndigheterna verkligen, och tror vi verkligen, att det är möjligt för världens idrottare att samlas och tävla i lycka och harmoni medan regeringen i landet som står värd för evenemanget samtidigt mördar sina egna medborgare? Tror de kinesiska myndigheterna verkligen ...
(Livliga applåder)
Tror vi verkligen, mina damer och herrar, att vi frihetsälskande människor ska kunna skaka hand med ledare som håller en kulspruta i sin andra hand?
Mina damer och herrar, tiden är ännu inte mogen att uppmana till bojkott, det är fortfarande fem månader kvar innan OS börjar. Vi måste emellertid klargöra vår ståndpunkt mycket tydligt, nämligen att vi uppmanar Kinas myndigheter att omedelbart upphöra med sitt maktgalna beteende i Tibet som äventyrar detta stora sportevenemang. De måste upphöra med blodsutgjutelsen, de måste upphöra med att våldföra sig på de medborgerliga rättigheterna - pressfrihet, församlingsfrihet och religionsfrihet - och de måste sluta med sina hotelser mot denne fredens man, Dalai Lama.
(EN) Stoppa massakern, stoppa kränkningarna av de medborgerliga rättigheterna, stoppa hoten mot Dalai Lama!
(Applåder)
Pasqualina Napoletano
för PSE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag hoppas att det blir till nytta att Europaparlamentet gör sin röst hörd angående de tragiska händelserna i Tibet före de europeiska utrikesministrarnas möte.
Det är viktigt att vi först och främst agerar enligt Dalai Lamas önskan om en oberoende kommission i Tibet för att världen ska få veta sanningen och den verkliga omfattningen av denna tragedi. Sedan kommer de otaliga fångarnas situation, rapporterna om försvinnanden, rapporter om att tortyr har använts: vi måste kasta ljus över allt detta.
För det andra, de sista dagarnas förfärliga kris borde göra att världssamfundet försöker få fram en förhandlingslösning som - med vederbörlig respekt för FN-resolutionerna som faktiskt existerar fast ingen bryr sig om dem längre - gör att Tibets folk märker att deras kultur, deras språk och deras religion behandlas med respekt. Av bland annat denna anledning är Dalai Lamas politiska roll oersättlig: han är faktiskt garant för en balans som inte driver den tibetanska frågan så långt som till självständighet, men han är trots det orubblig när de gäller hans folks rättigheter.
Medan det fortfarande finns tid är det av största vikt att lösa upp spänningarna mellan kinesisk nationalism och den tibetanska självständighetsrörelsen. De ord som Dalai Lama yttrade till sitt folk, då han till och med hotade med att avgå, vittnar om riskerna. Om de verkligen vill ha fred måste därför de kinesiska myndigheterna acceptera den politiska roll Dalai Lama spelar och inleda direkta förhandlingar med honom. De senaste dagarnas brutala förtryck kan tyda på att Kina har fattat sitt beslut, och om beslutet genomförs in absurdum kommer det att sluta med en tragedi.
Slutligen vill jag säga följande till Europas regeringar angående de olympiska spelen: låt oss slippa detta spektakel om vem som ska och inte ska resa dit. Dalai Lama har med viss rätt hävdat att det varken är till gagn för den tibetanska saken eller de mer allmänna mänskliga rättigheterna om vi isolerar Kina. Jag tycker det är fel att säga att Dalai Lama inte kan göra annat eftersom det skulle antyda att han hycklar, vilket han har visat att han inte gör. Sådana uttalanden försvagar honom bara.
Vårt budskap till rådet är följande: axla ert ansvar, visa upp en enad front; vi behöver inga utspel utan en sammanhängande och långsiktig politik. Därefter ska vi börja betrakta Kina utan den schizofreni som har gjort att multinationella företag, även europeiska, har motsatt sig utvecklingen av fackföreningsrättigheter, och vi ska skicka ett tydligt budskap till de kinesiska myndigheterna, nämligen att en stor ekonomisk och kommersiell maktfaktor har skyldigheter både i hemlandet och internationellt; det gäller före, efter och också under OS.
Marco Pannella
för ALDE-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! För 70 år sedan - jag har inte kunnat räkna dagarna - förklarade Europa, ett Europa bestående av nationalstater, att det inte kunde och inte tänkte dö för Danzig. Det fega Europa, det antiliberala - fast formellt antifascistiska - Europa, hela detta Europa hade ett gemensamt ansvar för ett av de två mest fruktansvärda krigen någonsin, dessa ärr på mänsklighetens ansikte.
På andra sätt vill vi i dag inte dö för Darfur, vi ville inte dö för Jugoslavien och vi vill inte dö för Tibet. Detta Europa är verkligen ett nationalstaternas Europa. Se på Spinelli med nya ögon och läs Ventotenemanifestet, lyssna till Dalai Lamas ord och ni kommer att förstå att självständigheten, inställningen ”ett fritt Tibet för ett fritt Kina” står för allt som utgör det Europa vi nu håller på att förlora - vårt europeiska hemland, som vi tyvärr återigen håller på att förvandla till ett Europa av nationalstater.
Det måste därför sägas att Javier Solana borde ha tigit - han har redan meddelat ”Jag tänker åka till öppningsceremonin”. En annan viktig punkt är den realism som Dalai Lama och Karma Chophel uppvisar, som visar att vi inte bör ta upp den kritiska frågan om deltagande i OS utan agera genom att inte stödja öppningsceremonin. Vi borde genom Javier Solana säga sic stantibus rebus, vi reser inte, hellre än att fortsätta med detta skamliga spektakel. För ett fritt Kina, ett fritt Europa, ett fritt Tibet!
Cristiana Muscardini
för UEN-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag tror att vi alla hoppades att Kina, med tanke på de olympiska spelen, skulle visa att landets utveckling inte bara handlade om stor ekonomisk makt och handelsmakt utan också utvecklingen av en nation som kunde inträda i en ny era grundad på respekt för de mänskliga rättigheterna vilka alltför ofta har överträtts, och därmed en nation beredd att erkänna de individuella friheter som folket ännu i dag förnekas.
Kinas kongress har flera gånger de senaste åren talat om nödvändigheten av att skapa ett harmoniskt samhälle, men det har bara varit tomma ord. När det gäller Tibet har ingenting kommit ur det självstyre som garanterades i ett avtal mellan de två parterna om yttrande- och religionsfrihet. Snarare har förtrycket ökat, hundratals människor har dött, hundratals har skadats och munkar såväl som medborgare har försvunnit.
EU måste svara med lämpliga politiska åtgärder för att skarpt fördöma det som har hänt. Om de kinesiska myndigheterna vägrar inleda en konstruktiv dialog med Tibet och omedelbart kasta ljus över de personer som har försvunnit blir det nödvändigt att se över de ekonomiska avtalen och samarbetsavtalen mellan EU och Kina. Politiska dignitärer bör endast närvara vid de olympiska spelens öppningsceremoni om redan dessförinnan de mänskliga rättigheterna har garanterats, handel med organ från de människor som dödats har utretts, de tibetanska munkarna och medborgarna har frigetts och initiativ har tagits till en dialog med Dalai Lama.
Daniel Cohn-Bendit
för Verts/ALE-gruppen. - (FR) Herr talman! Under tio års tid har Europas ledare deltagit i de olympiska spelen i likgiltighet: sprungit snabbast i jakten på avtal, hoppat så högt som möjligt över de mänskliga rättigheterna och flugit så snabbt som möjligt över förtrycket i Tibet. Detta har pågått i tio år!
Att hålla de olympiska spelen i en diktatur är en politisk handling vare sig vi gillar det eller ej, vare sig lagen gillar det eller ej. Vad ska vi göra i den här situationen? När OS hölls i Tyskland 1936 blev det en politisk handling som vi alla ångrar. Vad ska vi göra i den här situationen?
Först och främst måste EU och alla dess ledare vägra att närvara vid de olympiska spelens öppningsceremoni. Det är en politisk symbol, en politisk handling som vi måste stödja.
(Applåder)
För det andra, de olympiska spelen kommer att hållas. För fyrtio år sedan gjorde afroamerikanerna sin hälsning med knuten näve och att en afroamerikan i dag kanske kommer att bli president i USA är till en del tack vare dessa handlingar vid de olympiska spelen. Det måste vi inse.
(Applåder)
Jag säger därför ”ja” till medborgerliga idrottsmän och -kvinnor: de bör tillåtas att säga vad de vill vid de olympiska spelen. Jag säger ”ja” till medborgerliga journalister: de ska bevaka när idrottsmännen hoppar, springer och simmar men även med vita, röda, svarta och alla andra fanor göra Himmelska fridens torg till en frihetens plats där människor kan säga vad de vill.
För det tredje måste åskådarna vara medborgerliga åskådare: de måste resa till OS för att se sina egna landsman springa, hoppa och simma, men samtidigt utan att vilja se guldmedaljer hänga runt deras halsar och blod på deras skor. Sådan ser verkligheten ut i Peking i dag!
I dag är det Tibets tur och inte bara människorättsaktivister utan också miljöaktivister. I morgon eller övermorgon kommer utslaget för Hu Jia och vem vet vilken dom han kommer att få. Varför? Därför att han var människorättsaktivist och miljöaktivist. Därför att ordning råder i Peking. Hundratals arresteringar har skett där. I egenskap av De gröna vill vi att alla som reser till Peking- jag säger detta precis som det sades för 40 år sedan - ska härja runt där, tala, säga ”ja” till OS men också ”ja” till friheten, och säga att Kina måste förstå, annars kommer de att ångra att de någonsin ville stå som värdar för OS. Om ordning råder i Peking, om alla är tysta, om hela världen agerar som den internationella olympiska kommittén, då innebär det seger för diktaturen i Pekingoch i Tibet. Om folket talar ut, om vi tillåter ocensurerad tillgång till Internet, kan jag säga att det blir ett stort ögonblick för de olympiska spelen, för idrotten och för demokratin, eftersom idrott och demokrati måste gå hand i hand - annars är det ingen mening med att hoppa, springa och simma.
(Applåder)
Vittorio Agnoletto
för GUE/NGL-gruppen. - (IT) Herr talman, mina damer och herrar! Skyddet av de mänskliga rättigheterna i Kina börjar och slutar inte med OS. Vi inväntade inte OS för att uttrycka vårt kraftiga fördömande av den kinesiska regeringens underlåtenhet att respektera mänskliga rättigheter och demokratiska garantier.
Jag minns att vi nyligen här i parlamentet röstade emot förslaget från höger och från de konservativa att upphäva embargot för vapenförsäljning till Kina. Även då var bakgrunden till kravet att många västerländska regeringar inte ville förstöra sitt förhållande till Peking. Samma motiv gjorde nyligen att president Bush plockade bort Kina från listan över de länder som begått de mest allvarliga överträdelserna mot de mänskliga rättigheterna. Tyvärr måste vi inse att det gamla latinska ordspråket pecunia non olet (pengar luktar inte) fortfarande är väldigt populärt hos våra regeringar.
Den enda vitsen med att bojkotta OS vore om västvärlden verkligen var beredd att respektera de mänskliga rättigheternas plats i första rummet i internationella relationer, men i så fall skulle EU inte bara ha motsatt sig tanken på att hålla de olympiska spelen i Kina - man skulle långt tidigare ha infört en demokratisk paragraf om ”iakttagande av de mänskliga rättigheterna” som ett bindande villkor i handelsavtalen med detta land. Inget av detta har hänt och målet är fortfarande att skydda de stora västerländska multinationella företagens intressen. Värdet av handeln mellan USA och Kina uppgår till 167 miljarder US-dollar, och mellan EU och Kina till 190 miljarder US-dollar. 24 miljoner kinesiska arbetare är anställda av utländska franchisetagare.
Det är anledningen till att världens största makter menar att de bör förlita sig på Kina som en livlina för sina ekonomier och tolerera landets kränkningar av grundläggande rättigheter. Kinesiska kapitalister var övertygade om att flera års snabb ekonomisk tillväxt skulle dämpa separatisternas krav men så har inte blivit fallet, främst därför att Kina inte brytt sig om att fråga tibetanerna om vilken sorts ekonomisk tillväxt de föredrar.
Men Tibet är absolut inte det enda exemplet på Kinas överträdelser mot de mänskliga rättigheterna. Vi kan dagligen bevittna hur flera populära tidningar och internationella webbsidor stängs ner, en tilltagande diskriminering av gästarbetare från landsbygden, av vilka tusentals t.ex. utesluts från sjukförsäkring, hur tusentals medlemmar i protestantiska, katolska och inofficiella kyrkor fängslas och torteras, för att inte nämna förtrycket av Uyghurfolket, tvångsarbetslägren och dödsstraffet, som fortfarande i stor utsträckning tillämpas för omkring 68 icke våldsrelaterade ekonomiska brott.
Symboliska handlingar i all ära men det enda de kan uträtta är att lugna våra samveten. Vi är övertygade om att de månader som återstår innan OS börjar är ett utmärkt tillfälle för världssamfundet, och speciellt för EU, att tvinga regeringen i Peking- inte bara diplomatiskt utan genom specifika handelsrelaterade initiativ - att frige alla som har arresterats, garantera oberoende media tillträde till Tibet, öppna förhandlingar med både Tibets parlament i exil och de politiska rörelser som leder protesterna på platsen, för att nå en fredlig, diplomatisk och enad lösning som respekterar det tibetanska folkets rättigheter och val.
Patrick Louis
för IND/DEM-gruppen. - (FR) Herr talman, mina damer och herrar! I några timmar nu har det framförts i den officiella kinesiska propagandan att situationen i Tibet är under kontroll igen. Detta uttalande döljer, som vi vet, ett blodigt undertryckande.
De europeiska myndigheternas reaktion är dubbelt förfärande. För det första: visserligen välkomnar vi att president Sarkozy börjar skärpa tonen alltmer och inte utesluter en bojkott av de olympiska spelen, men hans utrikesministers inställning kan sannerligen ifrågasättas. Bernard Kouchner har vid flera tillfällen använt uttrycket ”våra kinesiska vänner”. Vet han om att denna blodiga diktatur trampar på mänskliga rättigheter och hotar den tibetanska nationella identiteten? Vet han hur många politiska fångar det finns, däribland den yngste i världen, Panchen Lama? Vi måste fråga oss om det fortfarande är rätt för honom att tala om mänskliga rättigheter å landets vägar.
Alltsedan Han-dynastins tid har kineserna trott sig vara överlägsna resten av världen. Den kommunistiska regimen har ökat denna attityd ytterligare genom att förespråka en ideologi som undertrycker alla individuella och sociala behov, och i synnerhet alla nationella behov.
I Asien såväl som i Europa är imperier och etnicism nationens fiender. Det är det andra skälet till min förfäran. De europeiska ledarna gör sig skyldiga till en vänta och se-attityd till den tibetanska krisen; de som utan att tveka erkände Kosovos självständighet för några veckor sedan. Genom att tvinga fram fullständig, enkel och omedelbar självständighet för denna serbiska provins, hemmet för Serbiens historiska och andliga vagga, riskerar européer och amerikaner att provocera fram allvarliga reaktioner och utveckla en inkonsekvent utrikespolitik. Den politik som förts i fallen Kosovo och Tibet ger intryck av oacceptabla ”dubbla standarder”, vilket förstör allmänhetens förtroende för diplomatiska handlingar.
Sammanfattningsvis, om vi inte tar hänsyn till nationellt kulturarv och nationella traditioner, om vi inte ser till att människors rättigheter behandlas rättvist, riskerar vi att få se hur våra proklamationer om mänskliga rättigheter blir till tomma besvärjelser utan mening. Därför säger jag: leve de fria nationernas Europa, leve det fria Tibet och leve en värld av fria nationer!
Bruno Gollnisch
(FR) Herr talman, mina damer och herrar! För 113 år sedan skrev den berömde franske socialisten Jean Jaurès att kapitalism för med sig krig, så som moln för med sig oväder. Personligen skulle jag vilja säga att kommunism för med sig förtryck lika säkert som moln för med sig regn. Under 60 år, alltsedan Maos tid, har Kina varit slav under en av de mest fruktansvärda diktaturerna i mänsklighetens historia. Ändå beundrades och prisades Mao entusiastiskt av en stor del av den europeiska intelligentian, inklusive de dåvarande trollkarlslärjungarna som nu är den franske ministern Bernard Kouchner, filosofen André Glucksmann, och många andra maoister. Detta borde ha varit nog för att ge dåligt anseende åt den revolutionära verksamheten under 1968.
Ja, herr Cohn-Bendit, på 1960- och 1970-talen var det inte särskilt många av oss som sa emot era dåvarande vänner och deras revolutionära tänkande, och förkastade hur det asiatiska folket förslavades av marxismen som era vänner höjde till skyarna. I dagsläget har nätet dragits åt ur en ekonomisk synvinkel sett, och de framsteg som gjorts på kort tid av kineserna, ett av världens mest intelligenta och arbetsamma folkslag, har bidragit till att maskera den politiska verkligheten: att det fortfarande är en diktatur. Där finns ingen frihet, inga verkliga val som är representativa för befolkningen, inget självständigt rättssystem, och det pågår förföljelser, fängslanden och avrättningar av politiskt, intellektuellt eller religiöst oliktänkande.
Liksom mongolerna i Yttre Mongoliet, uigurerna och det turkmenska folket i Xinjiang, lider Tibet av ett förtryck som försöker att förstöra dess identitet. Men allting skiljer denna identitet från Kinas: folket, språket, skriftsystemet, traditionerna, andligheten. I Tibets fall handlar det tyvärr inte bara om militär ockupation och politiskt förtryck; det handlar också om invandring. Ni protesterade tidigare när Kosovo nämndes, men frågor så skilda som Kosovo och Tibet har något gemensamt: de är invandringspolitikens följder för den infödda befolkningen. Dessa följder är fruktansvärda, men än värre är att vi inte bara låtsades att denna verklighet inte existerade, vi lät dessutom samma process inledas i många delar av vårt eget territorium.
Charles Tannock
(EN) Herr talman! Det brutala sätt som de tibetanska protesterna slogs ner på nyligen är knappast överraskande, med tanke på Folkrepubliken Kinas långa historia av att fullständigt ignorera mänskliga rättigheter och demokratiska friheter. Vi här uppmanar förstås myndigheterna i Peking att utöva största möjliga återhållsamhet och att respektera det tibetanska folkets kulturella självstyre och unika levnadssätt, samt att sluta svartmåla Dalai Lama.
Kina har en beklaglig historia av att avrätta fler människor än på någon annan plats i världen, inklusive för så kallade ekonomiska brott. Landet förtrycker icke-registrerade religiösa minoriteter och tror på statlig censur, inklusive av Internet, vilket Google skamligt nog har medverkat till. Trots detta innebär Kinas ekonomiska makt och globala betydelse i säkerhetssammanhang att EU-ledare, till exempel Storbritanniens premiärminister Gordon Brown när han nyligen besökte Peking, är motvilliga att ta upp dessa frågor med myndigheterna av feghet och rädsla för att äventyra utländska investeringar. Det finns emellertid många - här i parlamentet och på andra ställen - som förståeligt nog nu uppmanar till bojkott av invigningsceremonin vid de olympiska spelen i Peking, eller rent av till fullständig bojkott av själva spelen.
Desto mer förvånande, enligt min åsikt, är västvärldens dubbla standarder. Förra månaden erkände många EU-stater samt USA ensidigt Kosovos självständighet. Man ignorerade internationella lagar och hänvisade till humanitär intervention, och stympade därmed Serbien. Däremot förblir vi i västvärlden trogna ”Ett Kina”-politiken utan att ifrågasätta den. Vi ignorerar det demokratiska Taiwans rätt till självbestämmande eller ens till att gå med i FN, trots att Taiwan i praktiken är ett självständigt land och aldrig har styrts av Folkrepubliken Kina.
Om jag får tala för mig själv, och inte för min grupp eller för mitt nationella parti: en kritisk granskning av ”Ett Kina'”-politiken vore väl ändå ett betydligt mer effektivt sätt för EU att signalera vårt ogillande till den brutala kommunistiska diktaturen i Kina.
Józef Pinior
(EN) Herr talman! Sedan den 10 mars har demonstrationer utan tidigare motstycke inträffat i Tibet och i minst tre kinesiska provinser, samt i Peking.
Den kinesiska regeringen hävdar att 18 civila och en polis dödades, och att sammanlagt 623 personer skadades under protesterna i Lhasa 12 mars. Tibetanska exilgrupper har rapporterat att minst 800 personer dog under protesterna. Economist-korrespondenten som var i Lhasa när upploppen bröt ut rapporterade om omfattningen av förstörelsen och våldet.
Först av allt - som Human Rights Watch helt riktigt kräver - borde Europaparlamentet uppmana den kinesiska regeringen att häva sin avspärrning av alla tibetanska områden: tillåta media fullt tillträde; redogöra för de saknade och döda från månadens protester; offentliggöra namn på alla individer och på vilken plats de hålls arresterade; och genast ge tillträde till fristående övervakare, som kan utreda om de arresterade torteras eller behandlas illa.
För det andra uppmanar vi den kinesiska regeringen att inleda en konstruktiv dialog med Dalai Lama. Tibetanerna och Dalai Lama själv behöver också tänka över frågan om säkerheten och framtiden för Han-kineserna i Tibet.
Min sista punkt är att det nu vilar ett stort ansvar på alla internationella aktörer i den nuvarande situationen - särskilt på olympiska spelens fackeltågssponsorer, som Coca-Cola, Samsung och Lenovo - att inte associera sig med den mycket repressiva situationen i regionen.
Dirk Sterckx
(NL) Herr talman, fru kommissionsledamot! Ni har båda helt riktigt påpekat att mänskliga rättigheter aldrig varit helt och hållet en inrikes fråga. Var mänskliga rättigheter än kränks, måste vi i Europaparlamentet protestera mot sådana kränkningar och framföra våra anklagelser i vartenda fall. Det är därför bra att vi har goda relationer, så väl ekonomiska som politiska, med de kinesiska myndigheterna. Nu måste vi utnyttja dessa relationer - genom er, herr talman, och genom varje delegation som åker till Kina, varje parlamentarikerkommitté eller delegation som min som upprätthåller relationerna med Kina.
Vi måste först och främst använda våra relationer med Kina för att se till att pressen kan sköta sitt arbete och förse oss med pålitlig information från Tibet. Jag vill också uppmana er, fru kommissionsledamot, att skicka folk från vår delegation i Peking till Tibet så snart som möjligt, att om möjligt redan i dag göra en förfrågan om att skicka en delegation dit. De behöver åka till Lhasa för att se hur allt står till där, vad som händer med människor som arresterats och vad som sker i de avspärrade klostren. Ni har personer tillgängliga i Peking. Gör denna förfrågan och låt oss veta vad som händer, så att vi kan få reda på vad som pågår på plats.
Konrad Szymański
(PL) Herr talman! Tibet är bara en liten bricka i ett mycket större spel. För närvarande stöder Kina medvetet varenda auktoritär regim i världen, från Myanmar till Vitryssland och Sudan. Kinesiska ideologer har inte gjort någon hemlighet av att de vill erbjuda världen ett alternativ till den liberala och demokratiska vägen till utveckling. Att Kina har blivit ett epicentrum för auktoritärt styre är inte bara ett regionalt problem för Tibet, Taiwan eller det uiguriska folket. Detta epicentrum för auktoritärt styre gör sig allt tydligare hört i världen, på Europas och Förenta staternas bekostnad.
Detta är därför det sista tillfället att avvika från den passiva politiken. Alla europeiska regeringar bör agera samstämmigt och bojkotta invigningen av de olympiska spelen. Spelen måste leda till den kinesiska politikens fall - annars kommer de att leda till hela den fria världens fall.
Thomas Mann
(DE) Herr talman! Den kinesiska militärens brutala agerande mot tibetanska demonstranter har resulterat i mer än 1 000 skadade, och runt 100 döda - tror man - bland tibetanerna. Chockerande bilder har kommit fram i ljuset trots nyhetsstoppen och utvisningen av journalister. Det är helt uppenbart att Kina är långt ifrån något lämpligt värdland för olympiska spelen. Faktum är att ett av villkoren för valet av Peking som plats för spelen - respekt för mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter - inte har uppfyllts.
Men ännu en gång har IOK:s ordförande Jacques Rogge avstått från att ge röst åt någon kritik mot situationen. Vid tändandet av den olympiska elden i Aten - liksom för ett år sedan i sitt tal vid Himmelska fridens torg - underlät Jacques Rogge ytterligare en gång att säga något alls om den aktuella situationen. Idrottarna har förstås förberett sig inför spelen, och deras ansträngningar bör inte vara förgäves. Hans-Gert Pöttering hade helt rätt när han beskrev en bojkott som den sista utvägen om kineserna inte genomför stora förändringar i tid till augusti.
Som ordförande för Europaparlamentets tvärpolitiska grupp Tibet Intergroup stöder jag helt denna ståndpunkt. Jag vill uttrycka min tacksamhet för den solidaritet som visats så tydligt i dag. Jag hoppas även att våra idrottare, som är ansvarsfulla vuxna människor, inte kommer att tveka att tala ut när som helst, och att de kommer att utnyttja runt 20 000 journalisters närvaro. Naturligtvis erbjuder de olympiska spelen politiska valmöjligheter. Kanske alla idrottare kunde bära ett svart band som tecken på sorg.
Kineserna har gjort en felbedömning: vi européer kommer inte att blunda. Europaparlamentet, som förkämpe för mänskliga rättigheter, talade genast ut. Det slovenska ordförandeskapet framförde faktiskt sin protest i går, vid FN:s råd för mänskliga rättigheter i Genève. Fru Ferrero-Waldner, jag vill att Europeiska kommissionen anordnar ett särskilt sammanträde inom ramen för dialogen mellan EU och Kina. EU-observatörer måste sändas till Tibet utan dröjsmål för att få en objektiv uppfattning om situationen där.
I Kina finns det inte bara hårdföra politiker, och det finns inte bara nationalister. Jag sätter mitt hopp till de förnuftiga människorna, som är väl medvetna om att det inte finns någon väg framåt utan tibetanernas kulturella och religiösa identitet. Det finns inget alternativ till Dalai Lamas fredliga väg. Bara på det sättet kan en olympisk anda alls utvecklas.
(Applåder)
Adrian Severin
(EN) Herr talman! Kärnfrågan i den aktuella krisen i Tibet handlar inte bara om förtryck, utan också om separatism. Våldet i Tibet just nu handlar inte bara om mänskliga rättigheter, utan också om maktfördelning. Bristen på insyn är beklaglig, liksom de provokativa åtgärderna är manövrer. Naturligtvis måste vi uppmana de kinesiska myndigheterna att hantera situationen med respekt för mänskliga rättigheter och på ett civiliserat, öppet och proportionerligt sätt.
Samtidigt måste vi också erkänna att Kina, liksom vilken stat som helst, har rätt att vidta rimliga åtgärder för att skydda sina medborgares liv, frihet och egendom, samt allmänhetens intressen.
Det finns inga tvivel om att Kina inte är organiserat i enlighet med europeiska principer och värderingar om demokrati och mänskliga rättigheter. Man kan dock inte förneka att Kina har öppnats upp i en kinesisk evolutionsprocess som börjar närma sig vissa av våra värderingar. Det är vår rätt och vår skyldighet att uppmuntra denna process och att insistera på respekt för mänskliga rättigheter, inklusive kulturella rättigheter och skydd för kulturell identitet överallt i Kina, inte bara i Tibet.
Vi bör även stödja demokratiska friheter mot såväl envälde som teokrati. När vi gör det bör vi dock tänka på att överdrivna påtryckningar mer sannolikt kommer att bromsa reformerna än skynda på dem. Nu bör vi uppmana alla berörda parter att inte göra mänskliga rättigheter till gisslan för geostrategiska agendor, eller göra de olympiska spelen till gisslan för politiska ambitioner.
Olympiska spelen bör vara ett väl använt tillfälle för oss att tala om fred, frihet och mänsklig värdighet i hela världen, framför allt i Kina.
Bronisław Geremek
(FR) Herr talman! Brottet i Tibet är likvärdigt med ett brott mot den europeiska andan och tanken. Tystnad är ett brott i vissa situationer. Jag är glad att era ord i dag har brutit EU:s tystnad och gör det möjligt för mig att vända mig till er. Det polska folket har erfarenhet inte bara av att kämpa för frihet, utan också av rundabordssamtal, som blev ett verktyg i denna kamp. Jag uppmanar er att ta initiativ till rundabordsförhandlingar som för samman vinnarna av Nobels fredspris, företrädarna för Tibet och Tibets andliga ledare, Dalai Lama, kring er. Ni kunde bjuda in talmannen för den kinesiska folkkongressen och de kinesiska myndigheterna. Denna gest skulle visa god vilja och skulle kunna sätta i gång den nödvändiga dialogen och debatten. Jag tror att parlamentet tackar er för era ord här i dag. De skulle också tacka er för ett nytt initiativ, ett initiativ för dialog och fred.
(Applåder)
Talmannen
Tack, herr Geremek. Jag ska ta upp frågan med presidiet och talmanskonferensen. Det är inte något jag kan besluta om på egen hand, så jag ska lägga fram det för dem.
Marcin Libicki
(PL) Herr talman! I dag debatterar vi nästa steg i utrotningen av den tibetanska nationen. Tibet har aldrig varit en del av Kina på permanent basis. Det tibetanska folket levde avskilda från resten av världen, och har i stort sett alltid varit självständiga. Jag måste säga att uttalandena från rådets och kommissionens företrädare, där båda sidor uppmanades att inleda en dialog, är beklagliga, eftersom de förväxlar offret med gärningsmannen, som ofta varit fallet den senaste tiden.
Jag välkomnar ert förslag att arrangera en bojkott av OS-invigningen, och jag uppmanar andra att agera enligt ert exempel. Jag vill påpeka att det i punkt 5 i ingressen till den olympiska stadgan fastslås att varje form av diskriminering strider mot den olympiska rörelsen. Eftersom vi inte kan utesluta Kina från den internationella olympiska rörelsen, borde vi därför göra vår ståndpunkt klar genom en bojkott.
Edward McMillan-Scott
(EN) Herr talman! Den olympiska elden må ha tänts förra helgen, men den olympiska andan dog på gatorna i Tibet.
Den dödades av den mest repressiva regimen i världen. Kina sponsrar folkmordet i Darfur, folkmordet på religiösa grupper i Kina, och nu senast folkmordet i Tibet. För politiker med principer är frågan inte längre om man bör bojkotta OS, utan vilken sorts bojkott som bör genomföras.
Efter mitt senaste besök i Kina i maj 2006 arresterades, fängslades och i vissa fall torterades alla som jag hade kontakt med - före detta fångar, reformister och så vidare. Jag tänker på Gao Zhisheng, på Hu Jia, på Sao Dong och andra. Detta är det verkliga Kina. Därför efterfrågade jag då en debatt inom EU om en bojkott av OS.
Denna debatt visar att den fria världen, som mina kolleger har klargjort, inte kan och inte bör skaka hand med mördare. Som parlamentets talman så modigt har sagt, är det inte bara frågan om att inte närvara vid invigningen av de olympiska spelen. Det finns större frågor att besvara om de olympiska spelens själva natur. I den olympiska stadgan, artikel 1, talas det om universella grundläggande etiska principer. 2001, när kineserna tackade ja till de olympiska spelen 2008, åtog de sig att genomföra reformer. Ingenting har gjorts. Europaparlamentet efterfrågade - enhälligt - i en resolution i december att IOK skulle göra en bedömning av Kinas reformframsteg. Ingenting har gjorts.
IOK måste höja rösten. Parlamentet har satt i gång en debatt som kommer att genljuda jorden runt, och jag tackar talmannen för att han inlett den.
Talmannen
Vi ska snart börja med ”fånga talmannens blick”, men minister Janez Lenarčič måste gå så jag måste be honom att uttala sig kortfattat återigen.
Janez Lenarčič
tjänstgörande rådsordförande. - (SL) Tack så mycket, herr talman, för att ni låter mig uttala mig. Jag vill också tacka parlamentets ledamöter för de åsikter, förslag och initiativ som har lagts fram under denna debatt. Som Pasqualina Napoletano och andra nämnde kommer utrikesministrarna att sammanträda informellt i slutet av denna vecka. Det kommer då att ges tillfälle att diskutera Tibet, som var ämnet för dagens debatt i denna kammare, och era åsikter, förslag och initiativ kommer att vara mycket användbara.
Parlamentsledamöternas åsikter och ståndpunkter kommer att beaktas i så hög grad som möjligt. Jag bör betona att rådet kommer att sträva efter ett gemensamt uttalande. Ordförandeskapet kommer att försöka se till att uttalandet blir klart och tydligt. Rådet kommer att vara tydligt när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, förkastandet av våld från alla sidor och kommer att stödja åsiktsfriheten, däribland rätten till fredliga demonstrationer.
Som jag sade inledningsvis kommer vi att främja en dialog mellan de kinesiska myndigheterna och Dalai Lama eller hans företrädare. Vi kommer att upprätthålla kontakterna med våra kinesiska motparter angående tillstånd för internationella journalister att besöka Tibet. Jag har redan nämnt idrottsministrarnas uttalanden om de olympiska spelen. De sade inget om öppningsceremonin. Andra ministrar kommer kanske att ta upp denna fråga i sinom tid. Jag vill upprepa att de olympiska spelen i Kina kommer att ses som ett tillfälle att främja de mänskliga rättigheterna.
Talmannen
Tack så mycket, herr minister! Det vore bra om ni meddelade utrikesministrarna om hur situationen speglas i vår diskussion och sinnesstämningen här i Europaparlamentet. Tack för att ni deltog här i dag..
Jacek Protasiewicz
(PL) Herr talman! Den hundratals år gamla olympiska traditionen går hand i hand med idén om fred och icke-våld. Det är därför skamligt att man i landet som står värd för de olympiska spelen om några månader skjuter på folk och dödar dem som offentligt uttrycker sina åsikter som medborgare. Det var bra att denna situation fördömdes ordentligt i kammaren i dag under debatten som nu närmar sig sitt slut. Jag vill särskilt gratulera Europaparlamentets talman för hans mycket kraftfulla uttalande.
Samtidigt vill jag att ni uppmärksammar att man även i vårt grannland Vitryssland använder våld för att stoppa fredliga demonstrationer och arresterar deltagare. Som tur är har man inte använt några vapen. Jag anser att vi måste klargöra att vi fördömer händelserna i Minsk lika kraftfullt som vi fördömer dem i Tibet.
Cornelis Visser
(NL) Den senaste tidens våldsamheter i Tibet har återigen gjort oss uppmärksamma på det tibetanska folkets situation. Situationen när det gäller saknade personer och de döda eller skadade är mycket oklar. Kina måste tala klarspråk och låta internationella organisationer och media besöka området.
I sommar kommer de olympiska spelen att hållas i Kina. Spelen står för fred och respekt. Spelen är en enastående möjlighet för det kinesiska folket att komma i kontakt med idrottsliga och kulturella värderingar från resten av världen. Idrottsmännen har en viktig roll att spela här. Staterna bör inte vid denna tidpunkt blanda sig i idrottsmännens deltagande i spelen. Idrottsmännen kan och måste fatta besluten själva.
Å andra sidan kan politiker välja att inte delta i öppningsfestligheterna. Jag stöder Europaparlamentets talmans idé att möjligen bojkotta öppningsceremonin. Det är nödvändigt att medlemsstaterna handlar gemensamt i detta sammanhang. Europaparlamentet måste ta initiativet.
John Purvis
(EN) Herr talman! Jag kan väl inte precis säga att jag planerade att resa till Kina i sommar, men nu är jag helt säker på att jag inte kommer att åka dit. Jag föreslår dessutom till mina medeuropéer, däribland våra besökare på läktaren och alla mina kolleger här, att vi sprider budskapet att det vore bättre att stanna i Europa i sommar.
José Ribeiro e Castro
(PT) Jag välkomnar också diskussionen och kommentarerna om denna fråga. Jag anser att vi inte ska hålla tillbaka en enda anklagelse eller ett enda krav på respekt för grundläggande fri- och rättigheter. Jag måste också därför uttrycka min solidaritet med Tibet, med det tibetanska folket och med Dalai Lama, vars ord återigen visar på den rätta vägen framåt. Jag måste dessutom uttrycka min solidaritet med det kinesiska folket som kämpar för frihet varje dag tillsammans med Himmelska fridens torgs söner och döttrar.
Jag är emellertid inte för en bojkott av de olympiska spelen. Jag skulle föredra en tydligare och mer bestämd handelspolitik, eftersom det är här vi måste agera, inte på bekostnad av idrotten och förbindelserna mellan folk som försöker främja mänskliga rättigheter och frihet. Det är detta vi vill.
Jag stöder politiska åtgärder, t.ex. att politiker inte kommer till öppningsceremonin. Jag anser emellertid att vi måste fortsätta kämpa och utöva påtryckningar på Kina så att det blir öppnare, i stället för att uppmuntra landet att isolera sig. Jag tror att dessa olympiska spel kommer att öka världens kännedom och driva fram skälen till mänskliga rättigheter, Tibet, Darfur och alla dem som kämpar för frihet och fred i världen.
Milan Horáček
(DE) Herr talman! Kina har överträtt de mänskliga rättigheterna med råge i Tibet i åratal. Närhelst en kommunistisk diktatur får slut på idéer skickar man sina stridsvagnar och trupper. Jag lärde mig själv denna hårda läxa för 40 år sedan i Prag och nu ser vi att samma sak händer i Lhasa. Kampen för frihet och demokrati i Tibet, i Kina, i Myanmar och på andra håll fortsätter. Vi måste använda alla till buds stående medel, kanske t.o.m. en tillfällig bojkott av de olympiska spelen. Vi uppmanar även rådet att till sist utse ett särskilt EU-sändebud till Tibet. Länge leve det fria Tibet!
Tunne Kelam
(EN) Herr talman! Det sätt på vilket de kinesiska myndigheterna hanterar krisen i Tibet är bevis på att regeringen i Peking är ovillig att ändra sin brutala politik gentemot minoriteter. Det är fegt och oärligt att säga att Dalai Lama stöder upproren. Jag är stolt över er, herr talman, för att ni modigt uttrycker en tydlig moralisk ståndpunkt i den tibetanska frågan och i dag förklarar vår ovillkorliga solidaritet med det tibetanska folket.
På tal om de olympiska spelen tycker jag att det är på sin plats att påminna sig om att det är sju år sedan, dvs. i juli 2001, detta parlament drog slutsatsen att Kina ”på ett uppenbart sätt misslyckas med att upprätthålla universella mänskliga, medborgerliga och politiska rättigheter” och ”att denna negativa historia och förtrycket i Tibet ... gör att det är olämpligt” att Kina blir värdland för de olympiska spelen 2008. Tråkigt nog har verkligheten visat riktigheten i denna slutsats.
Jag uppmanar kommissionen och rådet att uppvisa samma mått av solidaritet med Tibet som har uppvisats i dag i denna kammare.
Ana Maria Gomes
(EN) Herr talman! Vi kan inte blunda för dödandet i Tibet och Kinas försök att dölja omfattningen av det. Vi kan naturligtvis inte heller stödja det rasistiska våldet mot Han- och Hui-folken som exploderade i Tibet och närliggande kinesiska provinser, på samma sätt som vi inte stöder de rasistiska uttalandena mot tibetaner från kinesiskt håll.
Men vi bör alla, däribland det kinesiska folket, förstå varför tibetanerna reagerade med våld trots Dalai Lamas fredliga inställning. Detta utbrott beror på de förödmjukelser som har pågått länge, den smärta och de grova överträdelser av mänskliga rättigheter som tibetanerna har fått utstå i Tibet, där de håller på att bli en minoritet till följd av den kinesiska regeringens aggressiva politik.
Vi vill se mänskliga rättigheter och friheter i Tibet lika mycket som i Kina, där så många har fängslats bara för att de har vågat uttrycka sina åsikter - t.ex. Hu Jia, strax efter att han uttalat sig här i parlamentet i november i fjol. Eftersom jag är engagerad stöder jag inga bojkotter av de olympiska spelen i Peking. Det skulle bara vara för bekvämt för dem som fortsätter att räkna med världens likgiltighet att fortsätta förtrycka kineserna och tibetanerna. Det är i stället en uppgift för oss alla, som världsmedborgare, att se till att spelen i Peking blir ett verkligt OS för mänskliga rättigheter, för frihet i Tibet och för frihet i Kina.
Ewa Tomaszewska
(PL) På samma dag som de första delvis fria valen ägde rum i Polen, dvs. den 4 juni 1989, körde stridsvagnar mot studenter som demonstrerade på Himmelska fridens torg. Regimen som var ansvarig för dessa händelser handlar med sina egna medborgares organ. Den mördar just nu tibetaner. Jag kan inte förstå att Kina tilläts organisera de olympiska spelen. Jag stöder begäran att organisera en observatörsdelegation till Tibet.
Marios Matsakis
(EN) Herr talman! Den senaste tidens händelser i Tibet har varit fruktansvärt motbjudande och vi fördömer dem på samma sätt som vi bör fördöma många andra inhumana handlingar av den totalitära regimen i Kina.
Men samtidigt som vi fördömer dem handlar vi för miljarder euro med Kina. Ingen i kammaren i dag har sagt att vi bör vidta åtgärder för att skada den kinesiska totalitära regimen där den känner mest smärta, dvs. i ekonomiskt avseende. Kommissionsledamoten här har tidigare i detta parlament försvarat ståndpunkten att vi inte bör vidta några sanktioner mot Kina.
Låt oss alltså inte ta kål på den olympiska andan. Låt oss inte förstöra den, utan låt oss i stället försöka förstöra diktaturen i Peking och sluta köpa kinesiska varor om vi vill göra något konkret.
Zuzana Roithová
(CS) Jag har påpekat i flera år att vi inte får blunda för grova överträdelser av mänskliga rättigheter i Kina, oavsett våra ekonomiska mål. Tibet är toppen på det kinesiska isberget.
Jag stöder fullständigt vår talman Hans-Gert Pötterings uppfattning att det är berättigat att bojkotta de olympiska spelen om Kina fortsätter med sitt kulturella folkmord av det tibetanska folket. De europeiska politikerna bör uttrycka sitt missnöje med den kinesiska politiken genom att inte närvara vid öppningsceremonin.
Politik handlar om symboler och yttringar och detta vore en passande yttring för europeiska politiker, presidenter och statsministrar. Inte bara för mig personligen, utan även för många européer kommer detta att vara ett test som visar om EU behandlar mänskliga rättigheter som en transnationell fråga och ett ämne som berör oss alla, eller om det kommer att specialbehandla Kina. Jag stöder verkligen idén att skicka våra egna observatörer till Tibet.
Låt mig göra ytterligare en liten kommentar: jag gillar inte att vi i dagsläget varken kan hissa den tibetanska flaggan fritt eller ta med den till någon aktivitet som har koppling till de olympiska spelen. Den olympiska idén är grundad på renheten hos den idrottsliga andan och denna anda är verkligen inte förenlig med tystnaden från andra länder under spelen om det faktum att det organiserande landet brutalt förtrycker det tibetanska folkets rättigheter.
Lasse Lehtinen
(FI) Herr talman! De olympiska spelen 2008 är en unik möjlighet för EU att inleda en diskussion om händelserna i Tibet och de universella humanitära värderingar som Förenta nationerna har kommit överens om.
Man måste pressa Kina att hålla de löften som man har gett i utbyte mot att få vara värd för de olympiska spelen. Kina måste låta FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna besöka Tibet för att genomföra en grundlig och opartisk undersökning av händelserna där. De aktörer som deltar i utvecklingssamarbete såväl som den internationella pressen måste garanteras tillträde till Tibet. Kinas medborgarrättsaktivister måste tillåtas handla utan att riskera att bli arresterade.
Nu finns det också en möjlighet att stödja den goda icke-våldsamma kampen från den tibetanska ledarens och hans landsflyktige andlige ledares sida för att bli självständiga. Kina kommer att bli mer villigt att lyssna på oss just nu än någonsin tidigare före eller efter de olympiska spelen. Vi bör inte utesluta möjligheten till en bojkott om det främjar våra syften.
Helga Trüpel
(DE) Herr talman! De olympiska spelen är alltid ett stort idrottsevenemang, men också alltid en politisk händelse, både för IOK och i detta fall också för Kina, på grund av de löften som gavs av kineserna i samband med spelen, dvs. att de skulle respektera de mänskliga rättigheterna och garantera ett bättre miljöskydd. Jag menar att de ännu inte har uppfyllt något av dessa löften. Saken är den att situationen för de mänskliga rättigheterna har försämrats allvarligt och vi måste beakta detta. Av detta skäl anser även jag att EU:s medlemsstater inte bör sända sina stats- och regeringschefer till öppningsceremonin.
Vi måste emellertid gå ännu längre. Vi måste föra en genuin EU-politik för Kina. Det är omöjligt att genomföra ett strategiskt partnerskap fullt ut samtidigt som dessa omfattande överträdelser av de mänskliga rättigheterna äger rum, så jag vill att vi fortsätter dialogen men konfronterar kineserna med deras handlingar och inte tillåter något hyckleri. Detta innebär att, när t.ex. Angela Merkel träffar Dalai Lama, Nicolas Sarkozy inte bör resa till Kina för att sälja TGV och kärnkraftsanläggningar utan att någon gång nämna orden ”mänskliga rättigheter”.
Den måttstock som vi, som européer, måste använda när vi mäter våra resultat är vår människorättsdimension, även i samband med våra förehavanden med Kina..
Marco Cappato
(IT) Herr talman, fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Jag anser att vi inte bara måste hjälpa Dalai Lama att säga ”nej”, då han tydligt har gjort detta, men också att säga ”ja” då han har gjort detta.
Han har sagt nej till oberoende, han har sagt ja till självständighet, och det är med detta förslag han bör få hjälp. Han har sagt nej till våld, han har sagt ja till icke-våld, vilket innebär ett aktivt handlande och kan omfatta kollektiva åtgärder: det är en strategi som kräver kunskap och en oberoende internationell undersökning för att ta reda på vad som verkligen hände och vad som händer i Tibet. Han har sagt nej till en bojkott av de olympiska spelen, men ja till allt som kan göras för att använda detta som en möjlighet för världssamfundet att göra sin politiska röst hörd till stöd för de mänskliga rättigheterna.
Talman Karma Chophel, som kommer att besöka oss i utskottet för utrikesfrågor, har också talat om behovet av att alla tar tillfället i akt och visar sitt stöd för det tibetanska folket och för alla förtryckta folk i Kina: Uyghurfolket, mongolerna och andra. Xavier Solana var därför utan tvekan för snabb - som rådet också har sagt - att visa sin ståndpunkt, genom att uttrycka sin avsikt att närvara, utan att ha fått klartecken från rådet och utan att ha hört Europaparlamentets åsikt.
Christopher Beazley
(EN) Herr talman! Jag hade turen att få närvara som åskådare vid de olympiska spelen i München dagen innan de tragiska morden på idrottsmännen ägde rum. Jag vet hur hårt Tyskland har försökt - och har lyckats med - att utplåna minnet av de olympiska spelen i Berlin. Jag kommer naturligtvis också ihåg de olympiska spelen i Förenta staterna då en del av de framgångsrika amerikanska idrottsmännen hade svarta handskar och strumpor på sig på prispallen.
Med andra ord har man under de moderna olympiska spelen alltid haft svårt att undvika att politiska manifestationer tar plats i stället för det avsedda firandet av idrott och fred.
Det kan bli så att den olympiska kommittén - och vi har kolleger här i parlamentet som är ledamöter i denna kommitté - kan komma fram till att det inte är förenligt med den olympiska andan att hissa nationella flaggor och att man bara bör hissa den olympiska flaggan.
När det gäller de kinesiska myndigheterna instämmer jag fullständigt i era ord.
Mario Borghezio
(IT) Herr talman, mina damer och herrar! Jag anser att EU kan uppmana FN att garantera att tibetanska idrottsmän inte blir arresterade om de deltar i de olympiska spelen under sin egen flagga och för sitt eget land.
Det är skamligt att ett land med vilket hela världen, däribland europeiska länder, handlar och gör affärer får rätten att stå värd för de olympiska spelen, och som får uppmärksamhet från stats- och regeringschefer vid öppningsceremonin, dränks i blod från sina frihetstörstande medborgare från en förtryckt nation under militär ockupation och blodig förföljelse. Det tibetanska folket har rätt till frihet och oberoende.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Herr talman! Ert utmärkta uttalande och den rådande diskussionen visar att Europaparlamentet inte vill hålla tyst, att det vill inte vara i maskopi med en diktatur som förtrycker en minoritet.
Vi vet att det är väldigt svårt att utöva påtryckningar på ett land som Kina, som har mycket stor tyngd i den internationella politiken, och att det är bättre att övertala dem att förhandla med Dalai Lama om Tibets situation. Kineserna var kloka nog att hitta en lösning för Hongkong och Macau grundad på principen ”ett land, två system”. Detta kan vara ett sätt att även lösa den rådande situationen: att Tibet är en del av Kina men får en mycket långtgående självständighet under Dalai Lamas ledarskap, eftersom den rådande självständighetsnivån ligger under den som tibetanerna vill ha.
Bronisław Geremek har tillhandahållit en ram för detta, och jag vill lägga fram en idé: låt oss försöka övertala kineserna att det faktiskt finns en möjlig lösning som skulle upprätthålla Kinas territoriella okränkbarhet samtidigt som man ger det tibetanska folket den självständighet det förtjänar. Herr talman! Jag är stolt över att ni är parlamentets talman.
Zita Pleštinská
(SK) Tack ska ni ha, herr talman! Jag har några helt nya intryck från mitt besök i Kina i förra veckan. Vår delegation från Europaparlamentet nämnde Tibet vid varje tillfälle som gavs, vid varje möte med kineserna, i den kinesiska kongressen och i det kinesiska utrikesdepartementet. Kineserna var mycket nervösa och tillät ingen diskussion om denna fråga.
Jag kunde se hur förberedelserna för de olympiska spelen fortskred, hur de har blivit en del av livet för varje kinesisk medborgare. Det är därför det är så beklagligt att den kinesiska regeringen inte har förstått den främsta idén med de olympiska spelen. Om den hade gjort det hade den inte sänt konvojer med kinesiska arméfordon med tusentals soldater till Tibet och grannprovinserna. Tibetanerna är troende buddister vars religion ständigt förtrycks av regeringen. Jag anser att den officiella kinesiska politiken gentemot Tibet är att likställa med folkmord: ett försök att förstöra den tibetanska kulturen och religionen.
Det gläder mig att vi i dag i denna demokratiska församling hör en kraftfull uppmaning till att stödja Tibet, en tydlig uppmaning till att skydda de olympiska spelens rena och underbara värderingar och till en bojkott av öppningsceremonin. Tack så mycket.
Piia-Noora Kauppi
(EN) Herr talman! Jag anser att EU bör ha tre mål avseende Tibet och Kina. Det första är det omedelbara målet att få ett slut på våldet, morden och i synnerhet tortyren i Tibet. Tortyren är för närvarande ett mycket större problem än morden eftersom den i 50 år har förvärrat förtrycket i Tibet.
Det andra målet, mer på medellång sikt, är naturligtvis kopplat till de olympiska spelen. Vi har fortfarande fem månader på oss att se till att Kina uppfyller sina åtaganden. Fem månader är gott om tid och det är nu en bra tidpunkt att se till att de olympiska spelens politiska mål - vilka var skälet till varför Kina fick arrangera de olympiska spelen - verkligen uppfylls.
Det viktigaste, slutligen, är att samtalen på hög nivå mellan Dalai Lamas företrädare och den kinesiska regeringen verkligen kan fortsätta. Sedan samtalen inleddes har det skett mycket få framsteg. Jag anser att EU i högre grad kan stödja Dalai Lamas strävan, under dessa fredliga samtal, att nå en verkligt hållbar framtid för ett självständigt Tibet.
Vytautas Landsbergis
(EN) Herr talman! Till följd av Tunne Kelams kommentarer om parlamentets varning för sju år sedan måste vi beakta vad som - om något överhuvudtaget - har förändrats i Kina angående Tibet sedan dess, och om parlamentets ståndpunkt har förändrats. Om inget har förändrats bör man nu upprepa det som sades för sju år sedan: ”Det är olämpligt.”
Vi uppmanar därför medlemsstaterna att uppföra sig på ett korrekt sätt. Jag tror inte att parlamentet är EU:s röst i mindre utsträckning nu än då.
Benita Ferrero-Waldner
ledamot av kommissionen. - (EN) Herr talman! Sammanfattningsvis vill jag först säga att denna diskussion tydligt har visat att ni verkligen har förstått det tibetanska folkets frustration. Detta har varit en mycket engagerad diskussion. Jag kommer naturligtvis att förmedla de åsikter som ni har uttryckt i dag till rådet (utrikesfrågor). Som jag sa måste rådet diskutera denna fråga.
För mig är det centrala i denna fråga hur man ska kunna åstadkomma konkreta förbättringar i Tibet. Jag förstår kinesernas känslighet när det gäller självständigheten, men det är också rätt att uppmana till respekt för tibetanernas kultur och traditioner. Vi har gång på gång påmint kineserna om att landets roll som en framväxande stormakt och värd för de olympiska spelen också för med sig ansvar.
Mitt budskap är därför följande: stoppa för det första våldet. Våld har aldrig, som jag sa tidigare, gett några resultat i längden. Engagera er, för det andra, i en betydelsefull och konstruktiv dialog om kärnfrågor, t.ex. om vad som kan göras för att bevara språket, kulturen, religionen och traditionen i Tibet, om vilka åtgärder som måste vidtas så att tibetanerna får lika möjligheter inom utbildning, arbetsliv, ekonomi och samhälle samt om vad som måste göras eller inte göras så att tibetanerna fortfarande kan känna sig hemma i sin egen region.
Om dessa frågor är besvarade kanske separatismspöket kan försvinna och se till att man hittar rätt lösning. Ingen kan ha intresse av att situationen flammar upp ytterligare eller att folk blir mer aggressiva vilket gör att en hållbar lösning blir allt mindre trolig. Jag anser att alla sidor bör satsa på att stärka de mer måttfulla delarna, och därför rekommenderar jag verkligen att man tar itu med dessa frågor tillsammans för att kunna hitta en hållbar lösning som är godtagbar för alla.
Vad vi har gjort - och vad vi kan göra - är att ha en dialog om mänskliga rättigheter, som jag sa. I denna dialog tar man förresten alltid klart och tydligt upp frågan om tortyr. Som jag har nämnt kommer vi här återigen att be om en särskild delegation på platsen. Vi anser att detta är viktigt.
För det andra kommer jag att ta upp den fråga man har uppmanat till tidigare: att för vår delegations räkning också be om att få besöka Tibet. Jag hoppas att det finns en möjlighet eftersom - som jag sade tidigare - det finns journalister som har fått tillstånd nu, så förhoppningsvis kommer EU att finnas på plats.
Det är detta jag kan säga till er. Tack så mycket. Jag tycker att det var en mycket viktig debatt.
Talmannen
Tack så mycket, fru kommissionsledamot. Mina damer och herrar! Jag tycker att detta har varit en av Europaparlamentets bästa stunder, därför att vi har kämpat för det viktigaste av allt: de mänskliga rättigheterna. Jag anser att vi kan vara tacksamma, inte bara för att vi har samlats för denna debatt - även om vi av förfarandemässiga skäl formellt inte kan rösta om en resolution, det kommer vi att göra i april - utan även för att vi mycket tydligt har uttryckt att vi står på tibetanernas sida. Min vädjan och mitt råd till er - och jag är övertygad om att detta kommer att ske - är att vi med öppna ögon fortsätter att observera vad som äger rum i Kina och Tibet och, förvisso, i resten av världen. Jag vill uttrycka min uppriktiga tacksamhet till er alla för ert bidrag till en av Europaparlamentets bästa stunder.
Alla ledamöter som under ”fånga talmannens blick” uttryckte att de vill tala har fått göra det. Jag anser att det är viktigt, i en så pass engagerad och viktig debatt, att alla som vill uttrycka sin åsikt ska få möjlighet att göra det. Jag vill även av detta skäl uttrycka mitt varma tack till er. Jag hoppas att vår debatt skapar något gott i EU och i resten av världen. Kommissionsledamot Benita Ferrero-Waldner! Jag är säker på att ni i rådet (utrikesfrågor) kommer att berätta om stämningen under denna debatt och om vårt starka engagemang när det gäller mänskliga rättigheter. Jag önskar er lycka till och hoppas att utrikesministrarna i rådet också kommer att dra viktiga slutsatser, som vi just har gjort i denna debatt.
Jag förklarar nu debatten avslutad.
Skriftliga förklaringar (artikel 142)
Gyula Hegyi  
skriftlig. - (HU) Den tibetanska krisen fyller oss alla med oro och vi sympatiserar med offren. Den kinesiska regeringen måste skydda de mänskliga rättigheterna och får inte ta till våld. Dalai Lama vill att Tibet ska bli självständigt och jag anser att detta är ett klokt och lämpligt förslag. Grundat på dess rika kulturella, historiska och religiösa traditioner förtjänar Tibet verkligen självständighet. Självständighet kan vara en lösning på liknande historiska och etniska konflikter i många andra länder i världen.
Samtidigt menar jag att det är mycket viktigt att inte blanda ihop politik och idrott. Bojkotterna av de olympiska spelen i Moskva 1980 och i Los Angeles 1984 var ett bittert kapitel i det kalla kriget. Enastående idrottsmän och idrottskvinnor gick miste om ett tillfälle att visa upp sig och hela nationer berövade sig själva glädjen att få delta i de olympiska spelen. Jag kan utan tvekan säga att den stora majoriteten av det idrottsälskande ungerska folket var emot 1984 års bojkott och skulle motsätta sig alla förslag till bojkott i det aktuella fallet. Låt oss stödja tibetanerna rent politiskt, men låt oss inte förstöra den glädje som idrotten ger till hundratals miljoner personer.
Eija-Riitta Korhola  
skriftlig. - (FI) Herr talman! Jag delar allas oro när det gäller överträdelserna av de mänskliga rättigheterna i Tibet.
Kina är medlem i Förenta nationerna och har ratificerat åtskilliga internationella avtal. Landet har emellertid bara uppfyllt sina åtaganden på ett mycket ofullständigt sätt. Trots att världens blickar riktas mot Kina på grund av de kommande olympiska spelen, använder regeringen nu hårda metoder för att tysta alla som kritiserar dess politik och för att slå ned fredliga demonstrationer.
Den typ av stalinistisk retorik som används av Zhang Qingli, sekreterare för kommunistpartiets (så kallat) självständiga regionala kommitté för Kina-Tibet, får oss att misstänka det värsta. Andra länder bör inte stödja dessa allmänt spridda överträdelser av politiska och mänskliga rättigheter. EU bör omedelbart ändra samarbetsplanen så att man tar hänsyn till den rådande situationen och öka dialogen med Kina om de mänskliga rättigheterna, vilket borde göra det möjligt att nå resultat.
Vi bör nu särskilt arbeta för att de tibetanska regionerna öppnas för leveranser och biståndsarbetare. Belägringarna av munkklostren måste upphöra och tibetanerna måste garanteras tillgång till livsmedel, vatten och läkemedel. Erkända människorättsorganisationer och officiella organ måste också beviljas tillträde till området för att övervaka situationen för de mänskliga rättigheterna. Detta har Kina vägrat, trots krav och påtryckningar från ett stort antal internationella organ. Vi måste också insistera på att Kina ska släppa de tibetaner som har arresterats vid fredliga demonstrationer och att landet respekterar åsikts- och församlingsfriheten och upphäver begränsningarna för religionsfriheten.
Dalai Lama har talat i medierna om det kulturella folkmordet i Tibet. Den enda hållbara hjälpen eller lösningen kommer att vara det som ger grundläggande rättigheter, ekonomiskt välstånd, yttrande- och religionsfrihet och verklig kulturell självständighet till tibetanerna.
Luca Romagnoli  
skriftlig. - (IT) Världen har tolererat Kinas trakasserande av det tibetanska folket och kulturen i årtionden på grund av geopolitisk opportunism.
Nu, skamligt nog, avhåller vi oss från att utöva påtryckningar på den asiatiska ”dynamon” som fortsätter att överträda de mänskliga rättigheterna. Den internationella tystnaden eller eftergivenheten har mer att göra med handelsmässiga och ekonomiska orsaker än geopolitisk taktik. Detta oväntade inbegripande på dagordningen, som dessutom mest vittnar om ett formellt intresse för frågan, kommer inte att få personer som jag själv - som alltid har fördömt Kinas arrogans - att hoppas att EU inte bara uttrycker verbala fördömanden, utan verkligen genomför sanktioner. Sådana sanktioner måste omfatta mycket mer än bara frågan om de olympiska spelen, även om länderna i östblocket uppförde sig annorlunda vid tiden för spelen i Moskva.
Jag skäms därför för att vara medborgare i en feg union, samma union som för bara några dagar sedan nonchalerade folkrätten genom att erkänna Kosovos självständighet, på samma sätt som jag skämdes över den italienska regeringen och nästan alla politiska partier i Italien - både majoritet och opposition - som gick med på Kinas begäran att inte ge Dalai Lama ett officiellt mottagande när han besökte Italien. Våra regeringar är slavar under marknaden, anhängare av frihandel och kommunism, och kommer alltid att vara emot fritänkande medborgare som jag själv som kommer att fortsätta att protestera mot orättvisor.
Csaba Sógor  
skriftlig. - (HU) Herr talman! Oroligheterna i Tibet har lett till att flera hundra personer har dött. Kina nämner bara 13 stycken. Ett dödsfall är ett för mycket. Kina påstår att man sköt de tibetanska demonstranterna i självförsvar. Kinas premiärminister skyller Dalai Lama för den situation som har uppkommit. Det är en välkänd historia. Ett kommunistland som kör över de mänskliga rättigheterna. En minoritet som kämpar för sina rättigheter och vill ha den självständighet som har utlovats, men som inte förverkligats.
Man har talat om bojkott, om att inte närvara, men också om försoning och dialog. Om inget sker bör åtminstone den olympiska elden inte passera över tibetanskt territorium. Jag frågar er emellertid om vi kan bära elden över hela Europa med ett rent samvete. I många europeiska länder, till och med i dag, blir folk slagna för att de talar ett minoritetsspråk, man lägger all skuld på minoritetsledarna för den uppkomna situationen och de mänskliga rättigheterna och samhällenas rätt till självbestämmande har blivit ett tabubelagt ämne. Vi måste stödja tibetanernas rättigheter, men också se till att EU sopar rent framför sin egen dörr.
