
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 12. toukokuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Hyvät kuulijat, aluksi ilmoitan, että Israelin parlamentin valtuuskunta, jota johtaa suhteista Euroopan parlamenttiin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja Naomi Blumenthal, on vierailulla Euroopan parlamentissa parlamenttien välisten suhteidemme edistämiseksi.
Toivotan puheenjohtaja Blumenthalin tervetulleeksi.
Arvoisa puheenjohtaja Blumenthal, toivon, että tapaamisenne Euroopan parlamentin jäsenten kanssa ovat olleet hyödyllisiä ja että tämä parempi vuoropuhelu on auttanut korostamaan, minkä edellytysten on toteuduttava, jotta israelilaisten ja palestiinalaisten välisessä konfliktissa voidaan saavuttaa oikeudenmukainen ja pysyvä rauha kaikkien osapuolten välille. 
Puhemies.
   Minun on kerrottava, että viime viikolla kaksi parlamenttimme jäsentä, samoin kuin joukko muita eurooppalaisia, pysäytettiin Havannan lentokentällä eikä heitä päästetty maahan. Heillä oli turistiviisumit ja he aikoivat osallistua Kuuban kansalaisyhteiskunnan edistämiskokoukseen (Asamblea para Promover la Sociedad Civil).
Minun on huomautettava, että puhemies ei tiennyt tästä vierailusta Kuubaan, kyseessä ei ollut parlamentin virallinen valtuuskunta, eivätkä kyseiset jäsenet myöskään jälkikäteen tiedottaneet tapahtuneesta puhemiehelle. Se ei kuitenkaan estä minua ilmaisemasta huolestumistani näistä tapahtumista ja tuomitsemasta niitä, kuten komissio ja neuvosto ovat jo tehneet.
Olen keskustellut tästä Kuuban viranomaisten kanssa, mutta mielestäni minun on kerrottava teille myös, että Oswaldo José Payá Sardiñas, jolle Euroopan parlamentti on myöntänyt Saharovin mielipiteenvapauspalkinnon, on suhtautunut erittäin kriittisesti kyseiseen kokoukseen ja on sanonut sen olevan suuri huijaus oppositiota kohtaan.
Kohteliaisuus ei ole heikkouden merkki, mutta mielestäni olisi hyvä, jos ottaisimme kaikki mahdollisimman hyvin selvää poliittisista tapahtumista, joihin osallistumme. Korostan, ettei tämä missään mielessä tarkoita, etteikö Kuuban viranomaisten toimia pitäisi tuomita, mutta mielestäni teille on kuitenkin tiedotettava tästä tilanteesta ja tämän parlamentin palkitseman henkilön mielipiteestä. 
Jaime Mayor Oreja (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mielestäni on parlamentin velvollisuus tuomita selvästi tänä aamuna Madridissa tapahtunut autopommi-isku. Mielestäni on velvollisuuteni tuomita täysin ja ehdottomasti tämä terroriteko sekä omasta että varmastikin koko parlamentin puolesta.
Puhemies.
   Kiitos, jäsen Mayor Oreja. Puheenvuoroanne seuranneet suosionosoitukset osoittavat, että parlamentti – totta kai – tuomitsee kanssanne tämän aamun pommi-iskun, joka ei onneksi vaatinut kuolonuhreja. 
Puhemies.
   Esityslistaan on esitetty joitakin muutoksia niiden lisäksi, joista ilmoitettiin 12. toukokuuta. Teille jaetussa oikaisussa luetellut muutokset ovat seuraavat:
Iltapäivän ensimmäinen keskustelu koskee komissiolle esitettyä epäluottamuslausetta. Jäsen Leinenin mietintöä koskevaa keskustelua lykätään tämän vuoksi, ja se käydään ennen jäsen Malmströmin mietinnön käsittelyä. Jäsen Skinnerin mietintö on poistettu esityslistalta. 
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin vain todeta, että vaikka olen samaa mieltä siitä, että jäsen Skinnerin mietintö on poistettava esityslistalta, mielestäni jatkossa on ensisijaisesti huolehdittava käännösten – etenkin lainsäädäntömietintöjen käännösten – valmistumisesta ajoissa. Sekä käännökset että tulkkaus aiheuttavat meille suuria ongelmia, ja määräaikojen noudattamisessa on usein vaikeuksia, kun tällaisia mietintöjä ei ehditä kääntää ja käsitellä ajoissa. Pyytäisin ensinnäkin, että tämä asia pannaan merkille ja toiseksi, että Skinnerin mietintö siirretään, mikäli mahdollista, kesäkuun istuntojakson esityslistan kärkeen, niin että ehdimme keskustella siitä ennen asiaa käsitteleviä neuvoston kokouksia. 
Puhemies.
   Hyvä on, jäsen Swoboda, olette oikeassa. Mietintö otetaan seuraavan istuntojakson esityslistalle. Esittelijän pyynnöstä tapahtunut mietinnön poistaminen johtui siitä, ettei se ollut saatavilla kaikilla kielillä, kuten totesittekin. 
Claude Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan lisätä jäsen Swobodan sanomaan seuraavaa: myös mietintö vähemmistöjen suojelusta laajentuneessa Euroopan unionissa on poistettu esityslistalta, koska käännökset eivät olleet valmiit.
Haluan vahvistaa, että käännös ei ollut valmis, ja korostaa parlamentille, että useiden mietintöjen käsittelyä joudutaan nyt tästä syystä lykkäämään. Arvoisa puhemies, voisitteko tutkia, miksi näin tapahtuu parlamentin jäsenille niin usein? Pyydän, että vähemmistöjen suojelua laajentuneessa Euroopan unionissa käsittelevästä mietinnöstä keskustellaan ja äänestetään kesäkuun ensimmäisellä istuntojaksolla neuvoston edustajan läsnäollessa. 
Puhemies.
   Paljon kiitoksia, jäsen Moraes. Syynä on aivan yksinkertaisesti, että työskentely 20 kielellä on monimutkaista ja meillä on joskus ongelmia, koska käännökset pitäisi saada tehdyksi ajoissa ja asianmukaisesti kaikille kielille. Valitettavasti tämäkin mietintö oli poistettava esityslistalta. Käsittelemme sitä seuraavalla istuntojaksolla. Toivottavasti ymmärrätte, että ainoa syy on tämän parlamentin työskentelyn monimutkaisuus. 
Peter Skinner (PSE ).
    Arvoisa puhemies, on mukava kuulla, että esittelijän sanotaan pyytäneen mietintönsä poistamista esityslistalta. Itse asiassa sain tietää tästä kello 21.15 eilen illalla. Eihän tämä voi olla normaalia parlamentissa, mutta toisaalta ehkä meidän on varauduttava kaikkeen. Ehkä onkin niin, että tänään oli saatava aikaa epäluottamuslause-esityksen käsittelyyn ja siksi lainsäädännölliset asiat jäävät toiselle sijalle. Tämä on selvästi ongelma parlamentille. Kuten tiedämme, tämän lainsäädäntöehdotuksen käsittelyssä on siirryttävä ratkaisevaan vaiheeseen – Ecofinin seuraava kokous voidaan pitää ainoastaan 7. kesäkuuta, joten äänestyksen aikataulu menee todella tiukoille. Toivon, että istuntopalveluissa otetaan tämä huomioon, kun seuraavan kerran harkitaan lainsäädännöllisten asioiden siirtämistä esityslistalla.
Pervenche Berès (PSE ),
    Arvoisa puhemies, talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta haluan protestoida esityslistan muuttamista vastaan. Esittelijä on ilmaissut kantansa asiaan. Omasta puolestani haluan korostaa, että vaikka nämä kääntämiskysymykset ovat ymmärrettäviä, ne silti häiritsevät kaikkea työtämme, sekä valiokunnissa että täysistunnoissa. Tämä on todellinen ongelma, ja uskon teidän haluavan ratkaista sen, niin että pääsemme takaisin parlamentin normaaliin työskentelyrytmiin.
Lisään yhden näkökohdan, joka koskee esityslistalta juuri poistetun luonnoksen lainsäädännöllistä puolta. Neuvosto halusi meidän pyrkivän yhteisymmärrykseen siitä jo ensimmäisessä käsittelyssä. Talous- ja raha-asioiden valiokunta ryhtyi tarvittaviin toimiin, jotta tätä toivetta noudatettaisiin. Luonnos hyväksyttiin asianmukaisesti valiokunnassa, mutta parlamentti ei ole sitä vielä hyväksynyt. Mielestäni tämä on valitettavaa, ja monet kollegani ovat samaa mieltä. 
Puhemies.
   Jäsen Berès, otan protestinne huomioon. Teemme kaikkemme, ettei teidän tarvitsisi enää protestoida. 
Sarah Ludford (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, tämä ei koske erityisesti tämän lyhyen istuntojakson esityslistaa, vaan työtämme yleisemmin, ja siten kesäkuun ensimmäistä istuntojaksoa.
Lähtiessämme Strasbourgista toukokuun ensimmäisen istuntojakson torstaina, monilla meistä oli vaikeuksia lentojemme suhteen. Saanko kysyä, mitä olette tehnyt tämän asian selvittämiseksi Ranskan hallituksen ja Strasbourgin lentokentän johdon kanssa sen varmistamiseksi, että matkamme Strasbourgiin ja sieltä pois sujuisivat mahdollisimman hyvin ja keskeytyksettä?
Monet meistä käyvät Strasbourgissa muutenkin vastoin tahtoaan, ja on erittäin huolestuttavaa, että edes pääsyämme sujuvasti sinne ja takaisin ei voida taata. Voisitteko siis ystävällisesti kertoa, mitä olette tehnyt varmistaaksenne seuraavan matkamme sujuvuuden?
Puhemies.
   Kuten tiedätte, ongelmat johtuivat lentokenttätyöntekijöiden lakosta. Strasbourgin lentokenttä ei liene ainoa, jonka työntekijät voivat olla lakossa, enkä usko, että teillä on mitään lakko-oikeutta vastaan.
Käsittelemme nyt huomisen, torstain 26. päivän toukokuuta, esityslistaa. Myös seuraavia muutoksia on esitetty:
Lopullinen äänestys poikkeuksellisia markkinatukitoimenpiteitä koskevasta jäsen Buskin mietinnöstä siirretään myöhempään istuntojaksoon.
Esityslistalta poistetaan jäsen Costan mietintö Euroopan yhteisön ja Kiinan kansantasavallan välisen meriliikennesopimuksen muuttamista koskevan pöytäkirjan tekemisestä uusien jäsenvaltioiden liittymisen huomioon ottamiseksi, koska parlamenttia ei ole vielä kuultu asiassa.
Jäsen Leinenin mietinnöstä Euroopan parlamentin ja Euroopan komission välisen puitesopimuksen tarkistamisesta äänestetään niiden mietintöjen jälkeen, joista äänestetään työjärjestyksen 131 artiklan mukaisesti.
Puhemies.
   Aloitamme keskustelun esityslistalla ensimmäisenä olevasta epäluottamuslause-esityksestä komissiolle. Ilmoitan, että tätä 12. toukokuuta jätettyä ja täysistunnossa ilmoitettua epäluottamuslause-esitystä on muutettu sen esittäjäluettelon suhteen, sillä on uusia allekirjoittaneita ja toisia, jotka ovat peruneet allekirjoituksensa. Esittäjien yhteismäärä ylittää kuitenkin edelleen Euroopan parlamentin työjärjestyksen mukaisen, epäluottamuslause-esityksen jättämiseen vaadittavan minimimäärän. 
Nigel Farage (IND/DEM ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan sanoa puheenjohtaja Barrosolle, että on ilo nähdä kaikkien olevan paikalla tänään. On kestänyt jonkin aikaa järjestää tämä tapaaminen. Tiedän, että monet komission jäsenistä olisivat paljon mieluummin Ranskassa kampanjoimassa perustuslain hyväksymisen puolesta. He ovat kuitenkin täällä hyvin yksinkertaisesta syystä: kirjoitin heille kaikille 3. helmikuuta ja kysyin, mitä ilmaisia lomia ja muuta kestitystä he ovat ottaneet vastaan tultuaan Euroopan komission jäseniksi – mutta kukaan ei vastannut!
Onneksi sanomalehti on tehnyt joukon paljastuksia. Se kertoi meille puheenjohtaja Barroson olleet risteilyllä Spiro Latsisin omistamalla luksusjahdilla. Spiro Latsisilla on ollut liikeasioita EU:n toimielinten kanssa vuosien ajan, ja vain kuukausi tämän loman jälkeen Euroopan komissio näytti vihreää valoa hänen omistamalleen Lamda-telakalle myönnettävälle 10 miljoonan euron tuelle. Juuri viime viikolla eräs Spiro Latsisin yrityksistä – Aegean Motorways Group – pääsi toiseksi mahdollisen toimeksisaajan luetteloon kilpailussa tuottoisasta Ateena–Thessaloniki-moottoritiehankkeesta. Huomasin vasta, että jopa Euroopan komission Eurooppa-politiikan neuvonantajien toimiston johtaja Sidjanski ajaa Latsis-säätiön asiaa. Onneksi meillä on !
Saimme myös tietää, että komission jäsen Mandelson lomaili eturyhmän edustajan Peter Brownin kanssa ja vietti aikaa luksusjahdilla, jonka omistaa Paul Allen, toinen Microsoftin perustajista.
Puheenjohtaja Barroson virkaanastujaisissa viime marraskuussa kysyin tästä komissiosta: "Ostaisitteko heiltä käytetyn auton?" Olisi kai pitänyt sanoa "luksusjahdin"! Kuka järkevä ihminen voisi olla sitä mieltä, että komission pitäisi valvoa itse itseään tällaisissa asioissa. En ole syyttänyt puheenjohtaja Barrosoa tai muita komission jäseniä mistään väärinkäytöksistä, mutta kysymys on siitä, että Caesarin vaimon tavoin ette voi olla epäilyksen kohteena.
Puheenjohtaja Barroson reaktio oli kuitenkin asian kieltäminen. Hän totesi kirjeessään – kun se vihdoin saapui – että "kestitys on tavanomainen osa yksityiselämää". Selvästikin hänen ystäväpiirinsä on parempi kuin minun, mutta ei sillä väliä. Oliko hänen suhteensa Spiro Latsisiin tosiaan puhtaasti henkilökohtainen? Eikö todellakaan ollut mitään eturistiriitaa? Jos näin on, niin ehkä puheenjohtaja Barroso voi kertoa, miksi hän pian sen jälkeen luopui merenkulkuasioiden käsittelystä? Ehkä hän sittenkin tunsi olevansa jäävi.
Toivon, että puheenjohtaja Barroso tekee joitakin myönnytyksiä tänään. Toivomme kaikki sitä. Hänen pitäisi kuitenkin muistaa, että vaadimme kaikkien tietojen antamista. Jo vuonna 1961 presidentti Kennedy otti käyttöön tällaisen säännön Valkoisessa talossa. Niin voidaan tehdä ja niin pitäisi tehdä! Sivuuttamalla yksinkertaisen pyyntöni ja väittämällä, että ilmaiset lomat eivät aiheuta eturistiriitaa, puheenjohtaja Barroso on saattanut itsensä vaikeaan tilanteeseen. Kiperässä tilanteessa ei kannata vaikeuttaa asemaansa entisestään, ja siksi pyydänkin häntä kertomaan meille koko totuuden.
Ilman 77 parlamentin jäsenen rohkeutta emme kuitenkaan keskustelisi nyt tästä. Näitä itsenäisesti ajattelevia ihmisiä on hyvin epämiellyttävällä tavalla uhkailtu ja painostettu. Arvoisa puhemies, luvallanne ja työjärjestyksen 141 artiklan 4 kohdan nojalla luovutan puheenvuoron kollegalleni Helmerille, jolla on kysymys minulle.
Puhemies.
   Hetkinen, olkaa hyvä. Ainakin toistaiseksi puhemies antaa puheenvuorot.
Nigel Farage (IND/DEM ),
   .  Kiitos, arvoisa puhemies! On siis joka tapauksessa ollut paljon uhkailua. Neljän suuren poliittisen ryhmän johtajat ovat niin oman Euroopan yhdentymisuskonsa sokaisemia, etteivät he hyväksy minkäänlaista kritiikkiä, varsinkaan jos sitä esittää kaltaiseni epämieluisa euroskeptikko. Itse asiassa tällä listalla on monia, jotka äänestävät perustuslain puolesta ja uskovat Euroopan yhdentymiseen. On ainoastaan kysymys siitä, että Euroopan parlamentin annetaan tehdä tehtävänsä. Mitä varten Euroopan parlamentti on olemassa? Se ei voi tehdä aloitteita lainsäädännöstä eikä kumota lainsäädäntöä. Sen sijaan se voi pestata pomot ja antaa heille potkut. Se voi vaatia vastuuseen komission – Euroopan hallituksen, niin kuin minulle usein sanotaan. Väitän, että tämä parlamentti on epäonnistunut tehtävässään ja että syyllisiä tähän ovat itse asiassa neljän suuren poliittisen ryhmän johtajat.
Näin tapahtuu aina uudestaan. Mitä tapahtuikaan viime marraskuussa, kun paljastin, että komission jäsen Barrot oli vastikään tuomittu osuudestaan kavallusjutussa? Minua vastaan hyökättiin, minua sanottiin huligaaniksi, minun sanottiin käyttäytyvän kuin jalkapallofanin. Olin kuitenkin vain kertonut totuuden!
Niin tuossa kuin tämänkertaisessakin tapauksessa jäsen Schulzin reaktio on sanoa "jotain on tehtävä" ja, kuin vanha Yorkin herttua tunnetussa lorussa, hän marssittaa kymmenentuhatta miestä mäen päälle, kunnes saatuaan puhelun Gerhard Schröderiltä hän marssittaa heidät taas takaisin!
On kai hyvin ironista, että minua, vannoutunutta euroskeptikkoa, on pyydetty johtamaan tämänpäiväistä hyökkäystä. Tässä ei kuitenkaan ole kyse siitä, onko EU hyvä vai paha asia. Me esittäjät haluamme ainoastaan avoimuutta ja hyvää hallintoa. Haluamme myös, että Euroopan parlamentti uskaltautuisi kerrankin tekemään työnsä!
Puhemies.
   Työjärjestyksen 141 artiklan 4 kohdan mukaisesti jäsen Helmer voi esittää kysymyksen jäsen Faragelle. 
Roger Helmer (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, luvallanne ja työjärjestyksen 141 artiklan 4 kohdan nojalla esitän kysymyksen jäsen Faragelle. Onkohan hän samaa mieltä kanssani siitä, että suurimpien poliittisten ryhmien painostus, jotta jäsenet peruisivat tukensa epäluottamuslause-esitykselle, heikensi demokratiaa ja avoimuutta sekä häpäisi tämän parlamentin ja toi sille huonoa mainetta?
Onko hän samaa mieltä kanssani siitä, että oli erityisen häpeällistä, että jäsen Poettering harjoitti tällaista painostusta Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiiveja kohtaan, kun otetaan huomioon, että vaalikampanjassamme lupasimme vastustaa petoksia ja korruptiota?
Lopuksi kysyn, onko hän samaa mieltä siitä, että Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivien johtajan oli sopimatonta vaatia puolueensa jäseniä perumaan tukensa epäluottamuslause-esitykselle uhaten "erittäin vakavilla seurauksilla". 
Nigel Farage (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, mitä jäsen Helmer sanoi, mikä varmasti hämmästyttää kaikkia.
Haluan kiittää häntä siitä, että hän näin havainnollisesti toi esiin käytetyt painostustaktiikat. Suoraan sanottuna neljän tärkeimmän poliittisen ryhmän johtajien pitäisi hävetä käyttäytymistään.
José Manuel Barroso,
    Arvoisa puhemies, arvoisat Euroopan parlamentin jäsenet, epäluottamuslause-esitys, josta nyt keskustellaan, on selvästi epäoikeutettu ja täysin perusteeton. Selitän miksi.
Sen laatijat jättivät sen sillä perusteella, että se olisi ainoa tapa saada minut tulemaan tänne selittämään teille toimintaani tässä asiassa. Kuitenkin tiedätte hyvin, että olen aina Euroopan parlamentin käytettävissä, mikä on mielestäni osoitus kunnioituksestani toimielintänne kohtaan ja kiinnostuksestani sen työtä kohtaan sekä sitoutumisestani avoimuuteen. On tosiasia, että parlamentin jäsenten suuri enemmistö on puheenjohtajakokouksen kautta ilmaissut, ettei tätä asiaa heidän mielestään ollut perusteltua käsitellä täysistunnossa. Heidän mielestään mahdollisiin kysymyksiin on riittävästi ja tyydyttävästi vastattu puhemies Borrellille 22. huhtikuuta 2005 osoittamassani kirjeessä. Toisin sanoen olen toimittanut hyvissä ajoin kaikki minulta pyydetyt selitykset.
Itse asiasisällön suhteen minulla ei ole mitään lisättävää siihen mitä kerroin kirjeessäni. Viime elokuussa vietin perheineni viikon ystäväni ja entisen yliopisto-opettajani kanssa yhteisen ystävämme kutsumana jälkimmäisen yksityisellä huvialuksella Kreikassa. He ovat olleet ystäviäni jo yli kaksikymmentä vuotta, siitä lähtien kun opiskelin Geneven yliopistossa. Kyseessä on siis pitkäaikainen henkilökohtainen ja akateeminen suhde, joka alkoi ennen kuin tulin mukaan politiikkaan, eikä sen luonne ole sittemmin muuttunut. Suhteeseemme ei koskaan ole kuulunut minkäänlaisia liikeasioita tai niihin liittyviä intressejä enkä tiedä mistään yhteydestä komission ja ystävieni välillä, joka voisi perustellusti herättää epäilyksiä eturistiriidasta.
Tämän epäluottamuslause-esityksen laatija väittää, että nuo muutamat lomapäivät ystävien kesken herättäisivät epäilyksiä komission tekemästä päätöksestä hyväksyä Kreikan myöntämä valtiontuki ja yleisemmin komission eettisistä säännöistä. Tämä väite on tahallista totuuden vääristelyä. Tämän yksityiselämäni osan ja komission toimien välillä ei ole mitään yhteyttä.
Muistutan arvoisia parlamentin jäseniä siitä, että päätöksen hyväksyä Kreikan myöntämä valtiontuki teki edellinen, Romano Prodin johtama komission jäsenten kollegio jäsen Montin ehdotuksesta aikana, jolloin minulla ei ollut vastuutehtäviä komissiossa. Tämä osoittaa, kuinka epäoikeudenmukainen, epäoikeutettu, perusteeton ja absurdi on tämä nykyiselle komissiolle esitetty epäluottamuslause.
Tämä aikaero, jota epäluottamuslause-esityksen laatija ei tekstissä maininnut – minkä vuoksi jotkut jäsenet saattoivat allekirjoittaa esityksen tuntematta tosiasioita –osoittaa selvästi, kuinka hän on tahallisesti tehnyt virhepäätelmiä. Sitä paitsi minun on muistutettava teitä siitä, että nykyinen komission jäsenten kollegio on minun aloitteestani ja johdollani ottanut käyttöön tiukimmat avoimuutta ja eturistiriitoja koskevat säännöt, joita on koskaan ollut millään Euroopan unionin toimielimellä.
Epäluottamuslause-esitys perustuu siis väärään väitteeseen. Se, että komission jäsenillä on henkilökohtaisia ystävyyssuhteita – jotka heillä lisäksi oli jo ennen virkaanastumistaan ja jotka ovat säilyneet muuttumattomia sen jälkeen eivätkä liity siihen mitenkään – ei ole eturistiriita, eikä sitä voida sellaiseksi väittää. Pelkästään se, että komission päätökset voivat vaikuttaa komission jäsenen ystäviin, ei tee eikä voi tehdä aiheellisiksi epäilyksiä eturistiriidasta. Tämä koskee yhtä hyvin komissiota kuin Euroopan parlamentin tai kansallisten hallitusten jäseniä. Ei ole sellaista poliittista päättäjää, jolla ei olisi ystäviä ja tuttavia, niinpä jos toimittaisiin loogisesti epäluottamuslause-esityksen laatijoiden ajatustavan mukaan, koko demokraattinen päätöksentekoprosessi pysähtyisi näiden yhteyksien vuoksi. Kuten olen jo todennut ja totean vielä, tämä olisi järjetöntä.
Toisaalta, jos kerran epäluottamuslause-esitys on järjetön, miksi me keskustelemme siitä tänään? Miksi tulin tänne, vaikka esimerkiksi edeltäjäni lähetti edustajan, sen sijaan että olisi tullut itse paikalle, kun edellistä epäluottamuslause-esitystä käsiteltiin? Tulin, koska mielestäni on tärkeää tietää tarkkaan, mitä mieltä parlamentti on tällaisista poliittisista taktiikoista.
Olen täällä, koska en katso tämän epäluottamuslause-esityksen olevan henkilökohtainen hyökkäys minua vastaan. Minulla ei ole mitään sen laatijaa vastaan, enkä usko hänenkään kantavan mitään henkilökohtaista kaunaa minua kohtaan. Hänen mielestään on vain hyvin omituista, että joku kutsutaan viettämään muutamia päiviä huvijahdilla. Minun täytyy tunnustaa, etten tunne ketään, joka olisi tarpeeksi urhea kutsuakseen hänet jahdille edes yhdeksi päiväksi. Ymmärrän vaikeuden hyvin.
Tämä ei siis ole henkilökohtainen vaan vakava institutionaalinen kysymys, sillä tällainen hyökkäys perustuu populismiin, jossa manipuloidaan liiallisesti yksinkertaistamalla tärkeitä ja monimutkaisia asioita ja joka on rakentamamme Euroopan hengen vastainen.
Tässä esityksessä tuodaan itse asiassa esiin tärkeitä demokratiaan liittyviä arvoja ja käsitteitä, kuten eettinen toiminta ja avoimuus, mutta niin tehdään hämäystarkoituksessa ja pelkkien olettamusten pohjalta. Näin pyritään kätkemään esityksen todellinen tarkoitus, joka on EU:n toimielinten uskottavuuden ja koko Euroopan yhdentymisen horjuttaminen korvaamalla ideologinen keskustelu tekaistuilla skandaaleilla. Silloin ylitetään demokratian ja demagogian välinen raja, emmekä voi hyväksyä tällaista demokratian väärinkäyttöä.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, unionimme kansalaiset eivät pidä epärehellisyydestä politiikassa. Eurooppalaiset torjuvat täysin loanheittopolitiikan. Olen varma, että valtaosa tämän parlamentin jäsenistä on samaa mieltä ja haluaa tehdä asian täysin selväksi.
Nykyisin kohtaamamme poliittiset haasteet vaativat meiltä sekä syvällistä pohdintaa että täysipainoista työskentelyä. On täysin hyväksyttävää olla enemmän tai vähemmän innostunut Euroopan unionista. On täysin hyväksyttävää olla enemmän tai vähemmän kriittinen komission tai Euroopan parlamentin toiminnan suhteen. On täysin hyväksyttävää, että ihmisillä on erilaisia poliittisia näkemyksiä. Hyväksyttävää sen sijaan ei ole yllyttää EU:n toimielimiä toisiaan vastaan. Hyväksyttävää ei myöskään ole käyttää väärin parlamentin menettelyjä, niin kuin tässä esityksessä tehdään, argumentoida tahallisesti totuutta muunnellen, vihjailla ja kyseenalaistaa ihmisten motiivit ilman todisteita. Näin ei edistetä keskustelua rakentavasti, vaan päinvastoin estetään meitä keskittymästä eurooppalaisten odotuksiin, huoliin ja ongelmiin, siten kuin heillä on oikeus meiltä vaatia.
Epäluottamuslause-esityksen laatijan jyrkän suhtautumisen on tarkoitus pikemminkin sekoittaa asioita kuin selvittää niitä. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, vakuutan teille vielä kerran, että komissio on sitoutunut mitä tiukimpiin avoimuutta ja eettisyyttä koskevin sääntöihin. Korostan vielä halukkuuttamme vuoropuheluun parlamentin kanssa. Haluan myös vielä kerran kiittää siitä tuesta ja solidaarisuudesta, jota suurin osa teistä on osoittanut komissiolle. Tarkoitan erityisesti niitä, jotka eivät aina ole kanssani samaa mieltä ideologisista kysymyksistä mutta jotka ovat silti halunneet pitäytyä erossa tällaisesta poliittisesta taktikoinnista komissiota vastaan.
Tässä hengessä pyydän teitä – ja uskon tämän olevan koko keskustelun ainoa hyvä puoli – osoittamaan epäluottamuksenne tätä epäluottamuslause-esitystä kohtaan torjumalla se suurella ääntenenemmistöllä. Se olisi myönteinen merkki, jonka voimme antaa koko Euroopalle, koska se on paras tapa edistää demokratiaa, johon Euroopan unionimme perustuu.
Hans-Gert Poettering,
   .  Arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kuulijat, on keskusteluja, joihin osallistuminen tuntuu velvollisuudelta Euroopan yhdentymistä ja EU:n toimielimiä kohtaan, ja tämä keskustelu on yksi niistä.
Tämän epäluottamuslause-esityksen jättäjät ovat toimineet Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 201 artiklan ja työjärjestyksemme 100 artiklan mahdollistamalla tavalla. Vaikka kunnioitammekin tätä oikeutta, olemme kuitenkin sitä mieltä, että he ilmiselvästi käyttävät väärin näitä oikeuksia ja siten vähentävät niiden arvoa.
Samoin kuin hetki sitten mainittujen muiden ryhmien jäsenet, myös ystäväni Brian Crowley, Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän puheenjohtaja, on ilmoittanut yhtyvänsä siihen, mitä sanoimme 13. toukokuuta, nimittäin että tämän epäluottamuslause-esityksen laatijoiden teko on täysin epäoikeutettu ja aivan liioiteltu.
Lisäisin tähän nyt, että mielestäni tämä esitys on sopimaton kunnon ihmisen arvolle ja poliittisesti ilmiselvä yritys vastustaa maanosamme yhdentymistä.
Kuten komission puheenjohtaja on todennut ja kuten hyvin tiedän, risteily tapahtui elokuun jälkipuoliskolla. Komissio hyväksyi esityksessä mainitun hankkeen 23. syyskuuta, parlamentti osoitti äänestyksessä luottamuksensa puheenjohtaja Barroson komissiolle 18. marraskuuta ja komissio astui virkaan 22. marraskuuta.
On siis selvää, että vastuu syyskuun 23. päivän päätöksestä kuuluu Romano Prodin komissiolle. Tämä osoittaa, kuinka järjetön epäluottamuslause-esitys on ja kuinka vähän sillä on uskottavuutta. Esitys luhistuu siis kuin korttitalo.
Tämän esityksen laatijat eivät itse asiassa ole kiinnostuneet José Manuel Durão Barrososta henkilönä. Tämä on hyökkäys Euroopan unionin toimielimiä ja niiden uskottavuutta, erityisesti komission uskottavuutta, vastaan. Tämä on henkilökohtainen kostoretki, jonka sopimaton tavoite on horjuttaa uskoa EU:n toimielimiin vain muutama päivä ennen Ranskassa ja Alankomaissa järjestettäviä perustuslakia koskevia kansanäänestyksiä.
Viisi poliittisen ryhmämme jäsentä, jotka kuuluvat sen Euroopan demokraatit -ryhmään, allekirjoitti esityksen. He tekivät niin ilmoittamatta aikeestaan kansallisen valtuuskuntansa tai poliittisen ryhmänsä puheenjohtajalle puhumattakaan, että olisivat kysyneet näiltä lupaa. Sanon tässä ja nyt, että nämä jäsenet ovat asettuneet poliittisen ryhmänsä ulkopuolelle niin, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei enää voi tukea heitä.
Sanon jäsen Helmerille, ettei yksikään toinen poliittisen ryhmämme jäsen ole vaatinut minulta yhtä paljon kärsivällisyyttä kuin hän. Jäsen Helmer, olette juuri luopunut PPE-DE-ryhmän jäsenyydestä, ja koska kunnioitan jokaisen ihmisen arvoa, toivotan teille henkilökohtaisesti oikein hyvää jatkoa.
Toteaisin parlamentille, että me luotamme komissioon ja sen puheenjohtajaan. Hyväksyimme kaksi viikkoa sitten valtavalla ääntenenemmistöllä päätöslauselman toisen maailmansodan päättymisen 60. vuosipäivästä ja kohtasimme siten Euroopan menneisyyden, tunnustimme enemmistöpäätöksellä Euroopan historiallisen totuuden ja käänsimme katseemme kohti tulevaisuutta. Se oli minulle yksi poliittisen työskentelyni kohokohdista tässä parlamentissa. Tiedostamme hyvin vastuumme emmekä anna kenenkään haitata tätä päättäväistä rauhantyötä, jota Euroopan yhdentymisen muodossa teemme. Arvoisa puheenjohtaja, te ja komissionne voitte jatkaa työtänne, sillä me tuemme teitä täysin!
Martin Schulz,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, komission puheenjohtaja on kertonut, että hänen ystävyytensä Spiro Latsisin kanssa on kestänyt jo hyvin kauan. Arvoisa komission puheenjohtaja, siksi minun on kysyttävä, oliko hän kanssanne maolaisessa nuorisoliikkeessä, sillä mikäli oli, hän on Euroopan ainoa maolainen miljardööri.
Jäsen Poetteringin äskeinen teko oli mielestäni erittäin perusteltu. Jäsen Poettering, kun ryhmässänne on sellaisia jäseniä kuin hän, jolle juuri puhuitte, ette todellakaan tarvitse poliittisia vastustajia. En voi siis muuta kuin onnitella teitä ratkaisusta, johon viittasitte.
Tapaus, josta keskustelemme, on itse asiassa jo ratkaistu. Päätöstä, jonka väitetään ansaitsevan kritiikkiä, ei tehnyt puheenjohtaja Barroson komissio vaan puheenjohtaja Prodin komissio, jonka jäsenen Montin vastuualueeseen asia kuului. Kuten jäsen Poettering on juuri osoittanut mainitsemalla asianomaiset päivämäärät, nykyinen komissio ei voi mitenkään olla vastuussa tästä.
Tämän esityksen laatijat, tai ainakin ne, jotka sen ideoivat, tietävät tämän varsin hyvin, niinpä kenenkään ei tarvitse ihmetellä, miksi esitys ylipäänsä jätettiin. Se jätettiin, jotta saataisiin aikaan juuri tällainen tilanne. Siihen tässä pyrittiin, ei enempään eikä vähempään. Esityksellä ei ole poliittisia syitä. Päämäärä oli, että lehtereillä olisi kameroita ja parlamentin sisäänkäynnin edessä tungeksisi joukoittain ihmisiä: pyrittiin juuri täällä nyt vallitsevaan tilanteeseen. Pyrittiin huomion saamiseen, ei minkään muuhun – siinä esityksen koko poliittinen sisältö.
Arvoisa komission puheenjohtaja, teillä on oikeus saada tietää, mitä parlamentti odottaa teiltä ja komissioltanne. Kerroimmekin sen varsin yksityiskohtaisesti jo, kun komissio astui virkaan. Poliittinen ryhmäni ei ole aina ollut tyytyväinen yhteistyöhön tämän komission kanssa, minkä voitte katsoa tarkoittavan, että jos aihetta kritiikille tai vastalauseille on, Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmä kyllä ilmaisee ne. Jos mahdolliset syytökset osoittautuisivat aiheellisiksi, ottaisimme ne huomioon.
Puhun kaikkien poliittisen ryhmäni jäsenten puolesta, kun sanon, etten voi antaa mustamaalauksen ja vihjailun muodostua poliittiseksi strategiaksi parlamentissa. Se on asia, jota emme voi hyväksyä.
Tästä syystä ilmoitan Euroopan sosiaalidemokraattisen puolueen ryhmän nimissä, ettemme äänestä tämän esityksen puolesta.
Graham Watson,
    Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa epäluottamuslauseen esittäjille Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puolesta, että he ovat naurettavia. Jäsen Farage, jäsen de Villiers, olette sanovinanne "", mutta kumpikaan teistä ei ole mikään Émile Zola – kaukana siitä! Tämä esitys on pelkkä juoni Euroopan komission nolaamiseksi.
Mikä on tämän esityksen jättäjien todellinen päämäärä? Se ei ole avoimuus – jos olisi, esityksen olisi jättänyt allekirjoittamatta ainakin neljä brittiläistä separatistia, jotka ovat kieltäytyneet julkaisemasta tietoja taloudellisista kytköksistään Internetissä.
Epäluottamuslauseen esittäjillä on vain yksi päämäärä: pilata komission puheenjohtajan ja samalla koko EU:n maine. Miksi he muuten päättivät tehdä tämän vain muutama päivä ennen Ranskan ja Alankomaiden kansanäänestyksiä? Sillä ei ollut mitään tekemistä heidän mainitsemiensa syiden kanssa, vaan he pyrkivät nolaamaan unionia mahdollisimman paljon ennen näitä kansanäänestyksiä.
Arvoisa puheenjohtaja Barroso, olette varmaan jokseenkin hämmentynyt. Aloimme keskustella kestityksestä. Annoitte meille esimerkillisesti tiedot lomastanne Spiro Latsisin kanssa. Olitte olleet ystäviä jo kauan, lomatarjous oli hyväksytty ennen astumistanne virkaan, ennen kuin edes keskusteltiin siitä, olisiko teillä myöhemmin tiettyjä valtuuksia, joita teidän nyt syytetään käyttäneen väärin. Lisäksi voidaan myös todeta, että lähes kaikki Euroopan suuret teollisuudenalat saavat jonkinlaista valtiontukea. Sitä paitsi, jos teillä ei olisi mitään yhteyksiä teollisuusjohtajiin, teillä olisi yhtä vähän ystäviä kuin jäsen Faragella!
Liberaalidemokraatit kannattavat tilivelvollisuutta ja avoimuutta kaikessa Euroopan unionin toiminnassa. Se on olennainen osa sopimusta, jonka hallinto tekee äänestäjiensä kanssa. Olemme ylpeitä siitä, että olemme näkyvästi kampanjoineet tämän puolesta. Tiedämme kaikki, että enemmän avoimuutta tarvitaan. Puhemies Pat Coxin ja puhemies Borrellin johdolla sekä komission kanssa tehtyjen toimielinten välisten sopimusten avulla olemme edistyneet ja edistymme yhä. Komission käytännesääntöjä tarkistettiin, kun uusi komissio astui virkaan. Luultavasti on tarpeen vielä tarkentaa niitä kestityksen käsitteen osalta.
Puolustamme myös parlamentin jäsenten oikeutta epäluottamuslause-esityksen jättämiseen työjärjestyksen nojalla, mutta tällaisia keinoja olisi käytettävä varoen. Jäsenten olisi oltava tietoisia siitä, että niiden perusteeton käyttö, kuten tässä tapauksessa, voi saattaa huonoon valoon sekä työjärjestyksen 100 artiklassa annetun välineen että koko parlamentin. Tämä keskustelu vie huomiomme pois tärkeiden asioiden hoidosta. Meidän on kaikkien tarkkailtava hallinnon tilivelvollisuutta, mutta meidän on myös annettava komissiolle työrauha, kun se pyrkii lähentämään Euroopan unionin jäsenvaltioita toisiinsa.
EU tarvitsee rakentajia, ei hajottavia voimia. Se tarvitsee parlamentin jäseniä, jotka katsovat tulevaisuuteen eivätkä menneeseen ja jotka näkevät tilaisuuksia eivätkä käytä hyväkseen vaikeuksia. Euroopan unionin tulevaisuudesta voidaan olla eri mieltä, kunhan mielipiteet ilmaistaan avoimesti ja rehellisesti julkisessa keskustelussa. Kuten parhaiten tuntemani maan äskettäin järjestetyt vaalit osoittavat, kun tämän esityksen laatijoiden mielipiteet ilmaistaan rehellisesti, ne saavat hyvin, hyvin vähän kannatusta.
Luotan siihen, että parlamentti antaa tämänpäiväisen esityksen allekirjoittajille selvän vastauksen.
Monica Frassoni,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, poliittisen ryhmämme suuri enemmistö pitää tätä epäluottamuslause-esitystä epäasiallisena ja vastustaa sitä kesäkuun äänestyksessä. Pidämme sitä epäasiallisena, koska puheenjohtaja Barroson henkilökohtainen suhde Spiro Latsisiin ei mielestämme ole oleellinen Euroopan tulevaisuuden kannalta.
Mielestäni on hyvin valitettavaa, että komission väitettyihin taloudellisiin epäselvyyksiin kohdistunut huomio saa meidät yhä enemmän unohtamaan, että jäsenvaltiot ovat vastuussa 80 prosentista yhteisön varojen väärinkäytöstä. Olisi parempi, jos parlamentin jäsenet puuttuisivat aktiivisemmin myös tähän asiaan.
Mielestämme epäluottamuslause-esitys ei edistä millään lailla oikeutettua pyrkimystä lisätä komission avoimuutta ja vastuunalaisuutta, se ainoastaan vahvistaa entisestään niiden käsitystä, joiden – kuten jäsen Faragen – mielestä EU pitäisi yksinkertaisesti lakkauttaa.
Tämä ei kuitenkaan tarkoita, että poliittinen mielipiteemme komission ja sen puheenjohtajan työstä olisi muuttunut. Minun on sanottava, että ryhmääni vaivaa hieman tapa, jolla tätä keskustelua johdetaan. Siinä noudatetaan toki sääntöjä, mutta puheenvuorojen saantia ja kestoa rajoitetaan niin, että se tuntuu olevan vain puheenjohtaja Barroson kannattajien ja vastustajien näytöstä. Jäsen Farage ja hänen leikkitoverinsa jäsen Helmer ovat saaneet siinä liian suuren osuuden.
Arvoisa puhemies, haluaisimme tässä yhteydessä kiinnittää puheenjohtaja Barroson huomion siihen, että tämä on vasta ensimmäinen ja ilmeisin seuraus epäonnistuneesta päätöksestä pitää taloudellinen koordinaattori Cruz tehtävässään. Tämä tilanne selvästi kannustaa vehkeilyihin ja vihjailuihin, sen lisäksi että se huomattavasti hidastaa meneillään olevia toimia ja asettaa niiden legitimiteetin kyseenalaiseksi.
Lisäksi on täysin selvää, että vain täydellinen avoimuus ja suurempi valmius suostua heti keskusteluun voi estää meitä joutumasta tällaisiin vaikeuksiin. Komissio joutuu tänään vastaamaan mahdollisia eturistiriitoja koskeviin epäilyihin, joihin ei ollut puututtu alun pitäen.
Arvoisa puheenjohtaja, lopuksi toteaisin, että mielestämme teidän asemaanne on vahvistettava, jotta voittaisitte keskustelun ja syrjäyttäisitte jäsen Faragen kumppaneineen poliittisesta keskustelusta. Teidän on vahvistettava asemaanne Euroopan unionin etujen valvojana. Komissio ei nykyisin tee ympäristöä, yhteiskuntaa tai kulttuuria koskevia myönteisiä aloitteita. Tehkää jotain sellaista, jonka ansiosta eurooppalaiset voivat myöntää teidän tekevän hyvää työtä ja yhtyä mielipiteeseenne, että Euroopan yhdentyminen on täysin perusteltua. 
Miguel Portas,
   – Arvoisa puhemies, poliittisen ryhmäni puheenjohtaja ei päässyt tänään parlamenttiin, mutta hän on ilmaissut kantansa selvästi tänä aamuna julkaistussa kirjeessään.
Jos tämän esityksen päämäärä on mahdollisen eturistiriidan julkinen selvittäminen, niin tuo päämäärä saavutetaan tällä keskustelulla. Useat ryhmämme jäsenet allekirjoittivat esityksen vakuuttuneina siitä, että sen ansiosta saataisiin tarpeelliset julkiset selitykset syytöksille, eikä heitä sen vuoksi erotettu ryhmästämme, jäsen Poettering.
Toisaalta, jos päämäärä oli tai on käyttää komission puheenjohtajan lomaa epäluottamuslauseen syynä tai tekosyynä, haluamme sanoutua täysin irti sellaisesta. Parlamentin vasemmisto-oppositio on luonteeltaan poliittinen. Emme pyri viemään huomiota pois niistä todellisista kysymyksistä, joista olemme eri mieltä komission kanssa, nimittäin sen harjoittamasta uusliberalistisesta politiikasta.
Olisimme olleet eri mieltä, jos jahdin omistaja Spiro Latsis olisi osallistunut liiketoimiin, jotka edellyttävät Euroopan unionin toimielinten päätöstä, jolloin komission yksiköille olisi huomautettu tästä harkitsemattomasta lomasta. Tämän suhteen ei kuitenkaan ole vielä todistettu yhtään mitään, eikä epäluottamuslause-esitykselle siis ole perusteita. Useimmat poliittisen ryhmämme jäsenet ovat tätä mieltä.
Arvoisa puhemies, olin yksi niistä, jotka allekirjoittivat esityksen mutta peruivat allekirjoituksensa, kun tyydyttävät selitykset saatiin. Puheenjohtaja Barroson loma ei ole minuutinkaan keskustelun arvoinen. Avoimuus puolestaan todella ansaitsee jatkuvaa huomiota, ja meidän on kaikkien pyrittävä siihen, varsinkin kun otetaan huomioon EU:n kannatuksen väheneminen kansalaisten keskuudessa ja Euroopan nykyjohtajien sokeus. Avoimuuden edistäminen edellyttää tosiasioiden selvittämistä, ei vihjailuja tai asioiden tahallista sekoittamista. Hyvät kuulijat, mielestämme avoimuuden edistämisenkään nimissä ei voida tehdä mitä tahansa: avoimuutta ei voida edistää mustamaalauksella.
Sanoudun täysin irti tästä populistisesta elämöinnistä. Jos me esittäisimme epäluottamuslauseen, tekisimme sen vaatiaksemme totuutta ja torjuaksemme toimia, jotka haittaavat työllisyyttä, oikeuksien harjoittamista ja maailmanrauhan edistämistä. 
Jens–Peter Bonde,
    Arvoisa puhemies, tämän päivän keskustelu on niiden syytä, jotka estivät meitä keskustelemasta asiasta viime kerralla. Kun jäsen Farage toi asian esiin, minä pyysin luetteloa kaikista yli sadan euron arvoisista lahjoista. En vieläkään ole saanut tuota luetteloa. Kysyin viime sunnuntaina Eva Jolylta – tutkintatuomarilta, joka on tuominnut monia liikemiehiä ja poliitikkoja vankeuteen korruptiosta – missä kulkee raja tavallisten lahjojen ja korruption välillä. Hän vastasi rajan olevan 120 euroa. Julkisissa tehtävissä toimivien ei pitäisi hyväksyä sitä arvokkaampia lahjoja. Haluan tietää, kuka saa mitä ja keneltä ja haluan tietää, ovatko lahjojen antajat hyötyneet.
Työ saatiin hyvin käyntiin puheenjohtaja Barroson avulla. Hän antoi luettelon 3 000:sta aiemmin salassa pidetystä työryhmästä. Lista löytyy nyt osoitteesta bonde.com. Emme kuitenkaan tiedä työryhmien jäsenten nimiä. Kuinka moni on päässyt asiantuntijaryhmään suhteilla? Kuinka moni on otettu töihin yleisen palkkausmenettelyn ohi? Kuinka monet EU:n työntekijät ja konsultit saavat palkkaa myös muulta taholta?
Avoimuus on paras keino, jolla rehelliset valtaapitävät voivat puolustautua ystäviensä painostusta vastaan. Uusi komissio ei ole vastuussa menneistä synneistä ja skandaaleista, mutta se voisi osoittaa aloittavansa uuden käytännön. Antakaa meille kaikkien asiantuntijoiden nimet. Antakaa meidän tarkastaa, kuka saa mitä talousarviosta ja kuinka komissio tarkalleen osallistuu lainsäädäntöprosessiin. Antakaa potkut seuraavalle, joka valehtelee, sen sijaan että antaisitte potkut valehtelijan ilmiantajalle. Antakaa uusi työpaikka potkut saaneelle entiselle komission pääkirjanpitäjälle Marta Andreasenille. Aloittakaa puhtaalta pöydältä: edistäkää avoimuutta ja demokraattisuutta ja pyrkikää lähemmäs kansalaisia. Menetätte ehkä ystäviä ylimmillä portailla, mutta kansalaisten luottamus teihin ja tuki Euroopan yhdentymiselle lisääntyvät. Kiitos, arvoisa puheenjohtaja, vaikka vielä ei olekaan tarpeeksi aihetta kiitoksille. 
Brian Crowley,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission puheenjohtajaa siitä, että hän tuli parlamenttiin vastaamaan eräiden kollegoideni jättämään esitykseen. Olin mukana puheenjohtajakokouksessa, joka päätti, etteivät esitetyt syytökset olleet perusteltuja ja että puheenjohtaja Barroson oli sopivaa vastata kirjeellä. Puheenjohtajakokous yhtyi hänen kirjeessä ilmaisemaansa kantaan, ettei syytöksillä ollut mitään perusteita.
Oli miten oli, jäsenillä oli kuitenkin oikeus jättää epäluottamuslause-esityksensä. Heitä ei selvästikään häiritse, että tämä saattaa heidät naurunalaisiksi, vie turhaan aikaamme ja estää meitä käsittelemästä todella tärkeitä asioita, jotka vaikuttavat Euroopan kansalaisten jokapäiväiseen elämään. Minua se häiritsee.
Nykytilanteessa levitetään salaliittoteorioita, vihjailuja sekä yleisiä väärinkäsityksiä, valheita ja harhaluuloja siitä, mitä Euroopan komission hämärillä käytävillä ja kammioissa tapahtuu. Meille sanotaan, että meidän pitäisi pelätä vaanivaa vaaraa ja että tapahtuu asioita, joista emme tiedä, vaikka tosiasiassa aivan jokainen päätös on perusteltu. Yhtäkään päätöstä ei tehdä yksinvaltaisesti eikä kukaan voi tehdä päätöstä yksin, vaan päätöksentekoprosessi on monivaiheinen ja siihen osallistuu monia ihmisiä ja organisaatioita ennen kuin lopullinen päätös saadaan aikaan.
Olemme tänään todellakin todistamassa kaikkein törkeintä ja alhaisinta opportunismia. Nämä opportunistit pyrkivät luomaan myytin, jonka mukaan "vaara vaanii" ja joka perustuu siihen, että me olemme komission hämäriin nurkkiin valoa tuovia enkeleitä. Näin tämän esityksen laatijat haluaisivat meidän uskovan. Totuus on kuitenkin, että he pyrkivät estämään myönteisiä toimia ja oikeaa keskustelua EU:n kansalaisten etua koskevista asioista. Kaikkein tärkeintä on, että tässä yritetään haitata meneillään olevaa kaikkia eurooppalaisia hyödyttävää Euroopan yhdentymishanketta. Kuten viime laajentuminen osoitti, tämä hanke etenee jatkuvasti.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin kiittää puheenjohtaja Barrosoa siitä, että hän tuli parlamenttiin. Pyydän anteeksi puheenjohtajakokouksen puolesta, että ehkä saatoimme teidät noloon tilanteeseen antamalla ymmärtää, ettei teidän tarvitsisi tulla parlamenttiin. Tiedän kuitenkin, että tulevaisuudessa ymmärrätte, että paljon riippuu siitä, kuka kysymyksen esittää, ja päätätte sen perusteella olisiko teidän tultava vai ei.
Hans–Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää komissiota – tai ainakin joitakin komission jäseniä – 18. toukokuuta laaditusta asiakirjasta, jossa sanotaan, että komission on muutettava työskentelytapojaan avoimemmiksi ja löydettävä uusia tapoja parantaa yhteyttä EU:n kansalaisiin. Siinä sanotaan myös, että kaikki virallinen kirjeenvaihto olisi pantava yleisön saataville julkiseen arkistoon. Yksi tämän aloitteen tekijöistä oli komission jäsen Siim Kallas.
Myös eturyhmien käyttämä valta on tärkeä kysymys, sillä toisin kuin Yhdysvalloissa, täällä ei olla tarpeeksi avoimia tässä asiassa. Allekirjoitin esityksen, koska – kuten varmasti monet muutkin jäsenet – odotin selityksiä juuri näihin kysymyksiin. Arvoisa komission puheenjohtaja, minkälaisen selityksen annoittekaan meille! Mitä mahtavatkaan ajatella paljastuksen tehneet toimittajat -lehdessä, tai ne, jotka käsittelivät asiaa -lehdessä tai ARD-tv-kanavan uutisohjelma Tagesschaussa eilen illalla, kun he kuulevat teidän käyttävän sellaisia sanoja kuin demagogia ja väärinkäyttö. Vastustan tuollaisia syytöksiä, ei vähiten siksi, että olen työskennellyt vuosia toimittajana.
Arvoisa komission puheenjohtaja, kannanotoillanne asetuitte keskustelussa väärälle puolelle. Annatte vääränlaisia viestejä. Sanomalla, mitä sanoitte, puolustatte EU:ta, jolle on tyypillistä täydellinen avoimuuden puute, suvaitsemattomuus ja – todellakin –lamautuneisuus. Kankeus ja joustamattomuus, jotka yhdistetään EU:n perustuslakiin, johtuvat nimenomaan sellaisesta käytöksestä, josta valitettavasti olette antanut esimerkin tänään. Kun kiellätte ongelman, teistä tulee "hyvä veli" -verkostojen ja, tosiaan, etujärjestöjen edustajien hallitseman EU:n symboli. Tällä tavoin toimiessanne vahingoitatte ihanteita, joihin monet meistä uskovat. Perimmäinen ongelma onkin juuri tämä elitistinen asenne ja se, ettei enää ymmärretä, mistä oikein on kyse, kun kysehän on EU:n ihanteista.
Samoin kuin monet muut, minäkin kannatan Euroopan yhdentymistä, mutten tällaista EU:ta ja sen korruptoituneita toimintatapoja. Ilman avoimuutta ei ole demokratiaa. Toimikaa sen mukaan, mitä sanoitte kaksi viikkoa sitten, niin meidän ei tarvitse sanoa . Herätkää jo!
José Manuel Barroso,
    Arvoisa puhemies, aivan ensiksi haluaisin kiittää kaikkia poliittisia ryhmiä. Itse asiassa kaikki ryhmät, lukuun ottamatta epäluottamuslause-esityksen alulle pannutta ryhmää, ovat tuominneet esityksen lähtökohdat, ja kiitän niitä siitä. Mielestäni ne ovat auttaneet meitä kaikkia EU:n toimielimissä ilmaisemaan selvästi, kuinka päättäväisesti pyrimme erottamaan demokratian demagogiasta.
Eräs olennainen ja vakava kysymys on vielä vailla vastausta, ja haluan ilmaista kantamme selvästi kaikille niille, jotka minun ja kaikkien muiden komission jäsenten tavoin ovat sitoutuneet avoimuuden periaatteeseen. Siksi toistan, mitä sanoin kirjeessäni puhemies Borrellille. Koska kirje on kirjoitettu englanniksi, luen sen englanniksi. 
 "Lisään, että komission jäseniä koskevat tiukemmat säännöt kuin mitä nykyisin sovelletaan useimmissa jäsenvaltioissa. On kuitenkin tuotu esiin kysymys siitä, olisiko tätä asiaa koskevien sääntöjen tarkentaminen hyödyksi." Jotkut teistä, kuten jäsen Watson, ovat puhuneet tästä mahdollisuudesta.
Tämän jälkeen huomautin puhemies Borrellille, että on ehkä hyödyllistä muistaa, että komissio antoi ehdotuksen toimielintenväliseksi sopimukseksi julkisen elämän normeja käsittelevän neuvoa-antavan työryhmän perustamisesta jo marraskuussa 2000. Se olisi koskenut komission lisäksi Euroopan parlamenttia, neuvostoa, Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta, tilintarkastustuomioistuinta, talous- ja sosiaalikomiteaa sekä alueiden komiteaa. Ehdotus on yhä käsiteltävänä, ja komissio on tietenkin valmis keskustelemaan siitä muiden toimielinten kanssa. 
 Hyvät parlamentin jäsenet, haluan ilmaista selvästi, että komissio on valmis työskentelemään rakentavasti yhdessä teidän kaikkien kanssa edistääkseen avoimuutta, hyvää hallintotapaa ja tilivelvollisuuden toteutumista toimielimissämme. Komission puheenjohtajana en voi kuitenkaan hyväksyä, että toimielintä, jota minulla on kunnia johtaa, epäillään tällä tavalla ja että siihen kohdistetaan tällaisia voimakkaita syytöksiä. Sitä en voi hyväksyä.
Jatkossa työskentelemme yhdessä avoimuuden lisäämiseksi, mutta emme anna periksi kansankiihottajille. Kiitän siis kaikkia poliittisia ryhmiä siitä, että ne ovat tänään osoittaneet, missä demagogian ja demokratian välinen raja kulkee, sekä osallistumisesta tällä tavalla eurooppalaisen ihanteen toteutumiseen.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavalla istuntojaksolla.
Jens–Peter Bonde (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, esityksemme yleiskeskustelusta hylättiin. Esitimme komissiolle useita kysymyksiä kuulemisten aikana, ja meille luvattiin tietoa asiantuntijaryhmistä. Emme ole vielä saaneet sitä emmekä saakaan. Mitä salailtavaa siinä oikein on? 
Puhemies.
   Jäsen Bonde, valitettavasti katkaisin, jonka avulla minun piti keskeyttää teidät, ei toiminut, ja siksi olette onnistunut puhumaan ilman puhemiehen lupaa. Olen pahoillani.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Mielipiteemme komissiosta on hyvin selvä. Äänestimme sitä vastaan, koska vastustamme sen syvästi uusliberalistista ohjelmaa, kuten olemme moneen otteeseen todenneet.
Tämän epäluottamuslause-esityksen taustalla olevat syyt eivät kuitenkaan liity mitenkään tuon politiikan vastustamiseen. Sen sijaan se perustuu henkilökohtaisiin suhteisiin ja asioihin, jotka tapahtuivat ennen nykyisen komission virkaan astumista, jota vastaan siis äänestimme.
Haluamme komission toimivan avoimemmin. Haluamme, että se pyrkisi eri alojen politiikassaan torjumaan vakavia ongelmia: työttömyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
Meidän toimintamme ei perustu henkilökohtaisille hyökkäyksille. Siksi emme kannata tätä epäluottamuslause-esitystä, vaikka olemme valmiita äänestämään sellaisten epäluottamuslause-esitysten puolesta, joissa vastustetaan komission pöyristyttävää politiikkaa. 
Alyn Smith (Verts/ALE ).
    Olen kuunnellut epäluottamuslause-esitystä koskevaa keskustelua jatkuvasti lisääntyvän epäuskon vallassa. Kyse ei ole siitä, kuka esityksen laati tai mitkä olivat Itsenäisyys/demokratia -ryhmän motiivit. Kyse on siitä, onko komission puheenjohtajalla velvollisuus vastata parlamentin jäsenten hänelle esittämiin kysymyksiin. Euroopan kansalaiset uskovat, etteivät Euroopan parlamentin ja komission jäsenet noudata tiukkoja eettisiä normeja. Tämä on totuus, joka meidän on hyväksyttävä, pidimme siitä tai emme, ja joka meidän on pyrittävä muuttamaan. Emme voi vain tiivistää rivejämme ja teeskennellä, ettei ongelmaa ole. Sekä parlamentin että komission menettelyjä on uudistettava kiireellisesti. Paheksun Itsenäisyys/demokratia -ryhmän motiiveja, mutta sen teko olisi voinut antaa tilaisuuden parantaa omia menettelyjämme. Poliittisten ryhmien puheenjohtajat ovat tänään vastustaneet IND/DEM-ryhmää sen sijaan, että olisivat puuttuneet itse ongelmaan, ja siten he ovat hukanneet hyvän tilaisuuden. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Leinenin laatimasta mietinnöstä (A60147/2005) Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita koskevan puitesopimuksen tarkistamisesta (2005/2076(ACI)). 
Jo Leinen (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, olemme juuri keskustelleet toimielinten välisiä suhteita häiritsevästä hajottavasta asiasta. Tämän keskustelun jälkeen pääsemme kaikeksi onneksi käsittelemään jotakin rakentavaa, jonka tarkoitus on lujittaa näitä suhteita. Tämä neljäs komission ja parlamentin välinen puitesopimus ilmentää yhteistyön kulttuuria, jossa kummankin toimielimen asemaa kunnioitetaan ja samanaikaisesti pyritään molemminpuolisen ymmärryksen ja yhteistyön syventämiseen. Tästä säädetään kirjallisesti sopimuksen artikloissa.
Tämä on neljäs komission ja parlamentin välinen sopimus. Jokaisella perättäisellä sopimuksella on asteittain vahvistettu Euroopan parlamentin asemaa kansalaisten parlamenttina ja siten myös komissiota valvovana elimenä. Myös tällä sopimuksella vahvistetaan parlamentin asemaa edelleen, ja niinpä haluankin kiittää puheenjohtajakokousta ja erityisesti varapuheenjohtaja Wallströmiä sekä kaikkia, jotka osallistuivat tämän puitesopimuksen tekemiseen.
Haluan mainita eräitä tärkeitä kohtia tästä neljännestä puitesopimuksesta. Ensin totean, että myös äskeisen keskustelumme aiheella on paikkansa puitesopimuksessa, sillä sopimuksessa eritellään yksiselitteisesti komission puheenjohtajan ja komission jäsenten poliittinen vastuu eturistiriitatilanteessa. Huolimatta komission kollegiaalisuudesta sen jokainen jäsen on vastuussa toimista tehtäviinsä kuuluvalla alalla. Kaikista tärkein periaate on, että kaikki komission 25 jäsentä ovat yksilöinä vastuussa omalla vastuualueellaan toteuttamistaan toimista.
Komission puheenjohtaja kantaa vastuun toimien toteuttamisesta ja tarvittavien päätösten tekemisestä, mikäli ilmenee komission jäseniin liittyviä eturistiriitoja. Sopimuksessa on myös selkeät säännöt menettelyistä, joita noudatetaan, kun yksi jäsen eroaa komissiosta ja toinen tulee hänen tilalleen. Tästä kohdasta todellakin käytiin pitkiä neuvotteluja. On selvää, että uusi komission jäsen ei voi astua virkaansa ennen kuin hän on esittäytynyt parlamentissa ja osallistunut kuulemisiin ja ennen kuin koko parlamentti antanut uudelle jäsenelle luottamuslauseen. 
Toinen sääntökokonaisuus liittyy yhteistyöhön lainsäädännän ja talousarvion alalla. Mielestäni olemme onnistuneet varmistamaan, että komissio ja parlamentti sopivat etukäteen vuosittaisista lainsäädäntöohjelmista ja monivuotisesta ohjelmasuunnittelusta ja ettei komissio julkista lainsäädäntöaloitetta tai muuta merkittävää aloitetta ennen kuin se on ilmoittanut siitä Euroopan parlamentille. Tämä on ratkaiseva edistysaskel ratkaisevan tärkeitä EU:n päätöksiä koskevan parlamentin yhteispäätösoikeuden kannalta. 
Tämän lisäksi parlamenttia pidetään tässä suhteessa samanarvoisena kuin neuvostoa. Meille tiedotetaan kaikista lainsäädäntäprosessin vaiheista samanaikaisesti kuin neuvostolle. On myös sovittu säännöllisen vuoropuhelun aloittamisesta korkeimmalla tasolla. Vuoropuhelua käydään puheenjohtajakokouksen ja komission puheenjohtajan tai kyseisistä asioista vastaavan varapuheenjohtajan välillä kolmen kuukauden välein, ja uskon tämän vuoropuhelun johtavan tiiviimpään yhteistyöhön. Komissio on myös suostunut siihen, että se antaa tietoa asiantuntijaryhmiensä kokoonpanosta ja työskentelystä asiaankuuluvan valiokunnan pyynnöstä. Tämän lisäksi sopimukseen sisältyy lukuisia sääntöjä parlamentin asemasta kansainvälisissä konferensseissa. Komissio sitoutuu siihen, että parlamentin valtuuskunnat saavat kaikki kyseisten konferenssien etenemiseen liittyvät tiedot ja että ne saavat osallistua neuvotteluvaltuuskuntiin aina kun mahdollista. Komissio tarjoaa myös tukea parlamentille vaalitarkkailussa ja tiedottaa parlamentille säännöllisesti liittymisneuvottelujen etenemisestä ehdokasmaiden kanssa.
Vaikka tähän sopimukseen kuuluu Lamfalussyn prosessi, parlamentti olisi halunnut laajentaa sopimusta tässä suhteessa, koska nykyiset säännöt koskevat ainoastaan pankki-, vakuutus- ja arvopaperialaa. Olisimme pitäneet parempana, että siihen olisi kuulunut myös muita osa-alueita. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että meidän on odotettava prosessin seuraavaa vaihetta, ennen kuin näin tapahtuu. Tämän lisäksi parlamentin jäsenet ovat ilmaisseet toiveensa siitä, että menettely puitesopimuksen tekemiseksi olisi vastaisuudessa avoimempi ja että asiaankuuluvat parlamentin valiokunnat voisivat osallistua menettelyyn jonkin verran aiemmassa vaiheessa. Kaikki asiat huomioon ottaen suosittelen kuitenkin tätä sopimusta parlamentille, koska se edustaa todellista edistystä. Kuten totesin aiemmin, se symboloi yhteistyön kulttuuria, joka perustuu molemminpuoliseen kunnioitukseen ja haluun työskennellä rakentavasti EU:n päämäärien puolesta. Tätä kansalaiset meiltä lopulta odottavat. 
José Manuel Barroso,
    Arvoisa puhemies, arvoisa jäsen Leinen, hyvät parlamentin jäsenet, minulle on kunnia ja suuri ilo puhua parlamentille tässä ratkaisevassa vaiheessa, ennen äänestystä Euroopan parlamentin ja komission välisiä suhteita koskevan puitesopimuksen hyväksymisestä. Siitä lähtien, kun minut asetettiin komission puheenjohtajan virkaan, olen puhunut teille pyrkimyksestäni kehittää rakentava sopimus ja kestävä strateginen kumppanuus parlamentin kanssa.
Alkuvaiheessa koimme joitakin toimielinten välisten ja poliittisten jännitteiden hetkiä. Ymmärtämätön tarkkailija olisi voinut tehdä sen johtopäätöksen, että itseni, varapuheenjohtaja Wallströmin ja koko komission ilmaisema yhteistyöhalukkuus heijasti ainoastaan pyrkimystämme välttää enempiä ristiriitoja. Tämä tulkinta on osoittautunut vääräksi ja lyhytnäköiseksi. Todellisuudessa toimintaamme ohjaava yhteistyöhalukkuus on seurausta unionimme toimielinrakenteen arvostuksesta. Perustamissopimusten nojalla parlamentti on Euroopan kansojen tahdon ilmentymä. Se on ainoa välittömillä vaaleilla valittu toimielin ja jäsenvaltioiden kansalaisten legitiimi edustaja. Yksikään toinen ylikansallinen järjestö ei voi nojautua yhtä edistykselliseen demokratiaan kuin Euroopan unioni. Yksikään toinen monikansallinen järjestelmä ei ole antanut yhtä merkittävää asemaa kansalaisten suoraan valituille edustajille. Yhdelläkään maailman alueella vihdoin jälleenyhdistynyttä maanosaamme lukuun ottamatta ei ole toimielintä, joka edustaa nykyhetkellä 450:tä miljoonaa ihmistä.
Unioni ei ole kaukainen, abstrakti kokonaisuus, joka tekee päätöksensä suljettujen ovien takana välittämättä kansojensa toiveista ja mielipiteistä. Sitä vastoin se perustuu kansalaisten tahtoon ja täysin demokraattisiin toimielimiin. Se on unionimme todellinen rikkaus. Tämä tekee siitä ainutlaatuisen yhä globaalimman maailman nykyisten rakenteiden joukossa. Olemme ylpeitä tästä unionin syvästä demokraattisesta olemuksesta, joka heijastaa jäsenvaltioiden historiallisia perinteitä. Meidän on toimittava sen mukaisesti ja niin myös teemme. 
Tämä on puolestaan syynä siihen, miksi katsoimme hyväksi ja tarpeelliseksi tarkistaa puitesopimusta, joka on tärkein väline toimielintemme välisten suhteiden ohjaamisessa. Tarkistamiseen on ryhdytty molempien toimielinten poliittisten johtajien johdolla erinomaisen yhteistyön ilmapiirissä. Haluan käyttää tämän mahdollisuuden kiittääkseni puhemies Borrellia, poliittisten ryhmien johtajia, jäsen Leineniä, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajaa ja kaikkia, jotka ovat vaikuttaneet tähän asiaan. Tämä on todella merkittävä edistysaskel kahdenvälisten suhteidemme historiassa. 
Neuvotteluiden ansiosta on saavutettu huomattavaa edistystä. Olemme päässeet sopimukseen hyvin tasapainoisesta tekstistä, jolla täytetään molempien osapuolten odotukset ja olennaisesti parannetaan toimielintemme välistä yhteistyötä. Jäsen Leinen on jo viitannut useisiin näkökohtiin, mutta haluan luoda katsauksen viiteen mielestämme tärkeimpään tulokseen.
Ensimmäinen asia on, että olemme vahvistaneet toimielintemme välistä poliittista vuoropuhelua. Vastaisuudessa osallistun yhdessä varapuheenjohtaja Wallströmin kanssa säännöllisesti puheenjohtajakokouksiin, joista tulee tärkein foorumi keskusteltaessa poliittisesta kehityksestä sekä parlamentin ja komission työstä ja toiminnasta. Tämän lisäksi komission lainsäädäntä- ja työohjelman aikataulu on järjestelty uudelleen, ja siihen johtavasta prosessista on tullut poliittisempi. Varapuheenjohtaja Wallström osallistuikin valiokuntien puheenjohtajien kokoukseen helmikuussa, ja näin tapahtuu jälleen heinäkuussa.
Toiseksi olemme lisänneet avoimuutta. Komissio sitoutuu toimittamaan parlamentille täydellisen luettelon asiantuntijaryhmistä, jotka avustavat komissiota aloiteoikeuden harjoittamisen yhteydessä. Tämän lisäksi asiasta vastaavien parlamentin valiokuntien puheenjohtajat voivat pyytää komissiota antamaan tietoa kyseisten ryhmien toiminnasta ja kokoonpanosta. Kun tämä yhdistetään komiteamenettelyyn osallistuvien komiteoiden avoimuutta koskevaan voimassa olevaan sääntöön, tämä uusi sääntö on erittäin hyödyllinen asia. Se vaikuttaa todellakin myönteisesti avoimuuden lisäämiseen toimielinten välisissä suhteissa.
Kolmanneksi olemme vahvistaneet poliittista vastuuta koskevia sääntöjä. Puitesopimukseen sisältyvät koko kuulemismenettelyn avoimuuden, oikeudenmukaisuuden ja yhtenäisyyden tärkeät periaatteet. Sillä varmistetaan, että komission virkoihin nimetyt jäsenet ilmoittavat kaikki Euroopan yhteisön riippumattomuusvelvoitteen kannalta merkittävät tiedot perustamissopimuksen mukaisesti. Tämän lisäksi olemme sopineet sellaisessa tilanteessa noudatettavasta menettelystä, jossa parlamentti esittää jollekin komission jäsenelle epäluottamuslauseen. Sellaisissa tilanteissa komission puheenjohtaja antaa parlamentin käsittelyille kaiken niiden vaatiman poliittisen huomion. Sen vuoksi olemme sopineet, että minä joko pyydän yksittäistä komission jäsentä eroamaan tai valmistaudun selittämään parlamentille tekemäni päätökset. Tämä menettely takaa komission kollegiaalisuuden ja sen puheenjohtajan vallan ja oikeudet. Jos uusia komission jäseniä nimitetään komission toimikauden aikana, varmistan yhdessä parlamentin puhemiehen kanssa, että he esittäytyvät välittömästi parlamentille.
Neljäs asia on, että olemme parantaneet yhteistyötä kansainvälisiin sopimuksiin liittyvissä neuvotteluissa ja muissa päivittäiseen työhömme liittyvissä asioissa. Olemme laatineet säännön siitä, että komissio pitää Euroopan parlamentin jäsenet järjestelmällisesti ajan tasalla neuvottelujen etenemisestä monenvälisiä sopimuksia laadittaessa. Olemme sopineet, että ennen kuin komissio tekee rahoittajamaiden kansainvälisissä konferensseissa uusia rahoitussitoumuksia, se neuvottelee budjettivallan käyttäjän kanssa. Olemme tehostaneet yhteistyötämme EU:n vaalitarkkailutehtävien alalla.
Viimeinen asia on, että toimimme nykyisten perustamissopimusten mukaisesti ja takaamme muiden toimielinten, erityisesti neuvoston, toimivallan. Vaikka komissio pitää parlamentin kanssa tehtävää yhteistyötä erittäin tärkeänä, on kuitenkin pidettävä mielessä, että yhteisömenettely perustuu kolmen toimielimen muodostamaan järjestelmään. Komissio on vastuussa lainsäädäntö- ja talousarvioaloitteiden tekemisestä ja kaksi muuta lainsäädäntö- ja budjettivallan käyttäjää ovat vastuussa näitä asioita koskevien päätösten tekemisestä. Perustamissopimusten noudattamisen valvojana komissio on täysin sitoutunut tämän menetelmän ylläpitämiseen ja kaiken tarvittavan huomion antamiseen toimielinten väliselle tasapainolle.
Arvoisa puhemies, luvallanne annan puheenvuoron varapuheenjohtaja Wallströmille, jotta hän voi kommentoida jäsen Leinenin mietinnön erityispiirteitä. Toivon vilpittömästi, että parlamentti kannattaa tarkistettua puitesopimusta ja avaa siten uuden ulottuvuuden tuloksekkaaseen suhteeseemme. 
Margot Wallström,
   . Arvoisa puhemies, jäsen Leinenin mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti tarkistettuun puitesopimukseen ja hyväksytään se. Olen tähän erittäin tyytyväinen ja toivon samaa myös parlamentilta. Tänä aamuna komissio antoi puheenjohtaja Barrosolle ja itselleni luvan hyväksyä tekstin koko komission puolesta sen jälkeen, kun se on toivoakseni hyväksytty huomisessa äänestyksessä.
Puheenjohtaja Barroson puheen jälkeen haluan vastata muutamiin Leinenin mietinnössä esitettyihin huomautuksiin. Toimeenpanovallasta totean, että komissio on jo käyttänyt aloiteoikeuttaan asettaa neuvosto ja parlamentti samalla tasolle, kun valvotaan komiteapäätöksiä ja -menettelyjä, jotka liittyvät yhteispäätösmenettelyllä hyväksyttyihin lainsäädännöllisiin välineisiin. Komissio teki vuonna 2002 asiaa koskevan lainsäädäntöehdotuksen, jota muutettiin viime vuoden huhtikuussa ottamalla huomioon useat parlamentin esittämät muutokset. Tämä on ainoa mahdollinen lainsäädännön mukainen tapa muuttaa nykyistä tilannetta. Haluan korostaa, että ehdotuksemme perustuu nykyisiin perustamissopimuksiin ja että se voidaan hyväksyä odottamatta Euroopan perustuslain voimaantuloa. Komissio kiinnittää vastaisuudessakin huomiota tähän ehdotukseen. Tiedämme parlamentin kannattavan sitä ja toivomme, että neuvosto antaa sille kaiken sen ansaitseman huomion.
Tällä hetkellä komissio jatkaa nykyisten komiteamenettelyä koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa kunnioittaen täysin parlamentin asemaa sellaisena kuin siitä on säädetty primaarioikeussa ja johdetussa oikeudessa sekä määrätty kahdenvälisissä sopimuksissa. Komissiossa tehdään parhaillaan sisäistä arviointia näiden sääntöjen tehokkaan ja yhdenmukaisen noudattamisen varmistamiseksi.
Tarkistetun puitesopimuksen avulla löydetty ratkaisu tiedottamisesta parlamentin jäsenille kansainvälisistä sopimuksista neuvoteltaessa on ainoa mahdollinen, mikä johtuu asiaan liittyvästä lainsäädännöstä.
Kuten olette varmasti huomanneet, komissio on sitoutunut pitämään parlamentin jäsenet järjestelmällisesti ajan tasalla. Komissio antaa jäsenille riittävät tiedot ja kunnioittaa täysin heidän asemaansa tarkkailijoina.
Olemme ottaneet huomioon pyynnön, joka liittyy yhdennettyjä suuntaviivoja koskevaan riittävään neuvonpitoon parlamentin kanssa. Eurooppa-neuvoston käsiteltäviksi kesäkuussa tulevat uusimmat yhdennetyt suuntaviivat kattavat kolmen vuoden ajanjakson. Meidän näkökulmastamme tämä merkitsee, että vuosina 2006 ja 2007 on päivitettävä seuraavia yhdennettyjä suuntaviivoja sen sijaan, että niitä muutettaisiin perusteellisesti. Seuraavia suuntaviivoja varten komission on analysoitava sekä jäsenvaltioiden kannanotot että myös tiedot ja tilastot, jotka ovat normaalisti saatavilla vasta joulukuussa tai jopa tammikuussa. Se on monimutkainen prosessi. Siitä huolimatta komissio ottaa samalla huomioon tarpeen antaa parlamentille riittävästi aikaa kantansa ilmaisemiseen ja tekee parhaansa tämän prosessin helpottamiseksi.
Mielestäni tämänpäiväinen keskustelumme edesauttaa parlamentin ja komission välisten rakentavien suhteiden lujittamista. Kuten totesin, komissio on valmis hyväksymään ja allekirjoittamaan puitesopimuksen. Se ei ole pelkkä toiveiden ja muodollisten sitoumusten luettelo vaan konkreettinen ja yksityiskohtainen väline suhteidemme säätelemiseksi. Sen muuntaminen konkreettisiksi toimiksi on yhteisellä vastuullamme. Olen varma, että kaksi toimielintämme panevat sopimuksen täytäntöön huolellisesti ja tarkasti.
Olen täysin vakuuttunut siitä, että uudesta sopimuksesta eivät hyödy ainoastaan nämä kaksi toimielintä. Koko Euroopan unioni hyötyy parlamentin ja komission lisääntyneestä yhteistyöstä. Euroopan unioni tarvitsee vahvan Euroopan parlamentin, joka käyttää sille uskottuja valtaoikeuksia. Se tarvitsee myös vahvan, itsenäisen ja uskottavan komission. Huomisessa äänestyksessänne otatte merkittävän askelen tähän suuntaan.

Íñigo Méndez de Vigo,
   . Arvoisa komission puheenjohtaja Barroso, kiitos edellisestä puheestanne ja siitä, että laitoitte asiat järjestykseen ja osoititte tietyille ihmisille heidän paikkansa.
Mielestäni jäsen Leinen ja varapuheenjohtaja Wallström ovat tuoneet esiin tämän neljännen puitesopimuksen ominaispiirteet, enkä sen vuoksi käsittele heidän erinomaisesti selventämiään asioita. Haluan kuitenkin tehdä poliittisen huomautuksen ryhmäni puolesta. Euroopan parlamentin historia on sellaisen edustajakokouksen historia, joka tahtoo lisää valtaa. Parlamentti oli ensin neuvoa-antava edustajakokous, yleisillä vaaleilla valittu parlamentti ja sitten parlamentti, jolla oli tiettyä toimivaltaa sisämarkkinoilla. Sen jälkeen siitä tuli parlamentti, jolla on Maastrichtin sopimukseen perustuvia yhteispäätösvaltuuksia ja siitä lähtien se on ollut parlamentti, josta on tullut yhä merkittävämpi lainsäätäjä ja poliittinen valvova elin, mikä on erittäin tärkeää. Mielestäni tämän neljännen puitesopimuksen myötä siirrymme perustamissopimuksia noudattaen yhä enemmän tähän suuntaan.
Siirryn toiseen aiheeseen ja totean, että Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän mielestä komissio on aina ollut järjestelmän ytimessä. Mielestämme komissio on toimielinjärjestelmän innovatiivisin osa ja sen vuoksi myös kyseisen järjestelmän merkittävin osa. Kun meiltä kysytään näissä keskusteluissa, miksi Euroopan parlamentilla ei ole lainsäädännöllistä aloiteoikeutta, toteamme: "siksi, että on komission tehtävä määritellä yhteisön etu ja on komission tehtävä varmistaa perustamissopimusten noudattaminen". 
Sen vuoksi olen varma, että tämä uusi puitesopimus on yhdenmukainen uuden Euroopan perustuslain kanssa, jolla varmistetaan parempi demokratia, parempi tehokkuus ja parempi avoimuus, ja että puitesopimuksella saavutetaan nämä tavoitteet samalla tavoin. Kun hyväksymme tämän sopimuksen huomenna, hyväksymme sen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien äänillä, vetoan Euroopan komissioon, jotta se vastaisi tarpeeseen aloitteiden tekemiseksi Euroopan unionissa ja niiden esittelemiseksi. Jos se tekee niin, ja kun se toteuttaa velvoitteensa, sillä on aina tämän ryhmän tuki, jota minulla on kunnia edustaa tänään. Paljon kiitoksia, kiitokset tästä työstä ja olkaa hyvä, jatkakaa. Nyt on aika ryhtyä työhön. 
Pervenche Berès,
   .  Arvoisa puhemies, kymmenen kuukautta komission virkaanastumisen jälkeen meidän on oltava tyytyväisiä tähän tulokseen, vaikka uskoisin, että arvoisa komission jäsen ei ole menettelyllisesti täysin tyytyväinen olosuhteisiin, joissa tästä sopimuksesta neuvoteltiin, koska komission jäsen on itse niin sanoakseni avoimuuden puolestapuhuja komissiossa, ja mielestänne asiaan on varmasti tehtävä lisää muutoksia ensi kerralla.
Tämä sopimus liittyy talous- ja raha-asioiden valiokuntaan kolmella tavalla. Ensinnäkin odotamme, että eturistiriitoihin liittyvä kohta pannaan täytäntöön täydellisesti ja toivoakseni täysin avoimesti. Toiseksi on komiteamenettely, ja tässä asiassa kiitän huomautuksistanne. Talous- ja raha-asioiden valiokunnan mielestä Lamfalussyn prosessin toteuttaminen on hyväksyttävää ainoastaan, mikäli prosessi toteutetaan edellisellä parlamentin toimikaudella tekemämme toimielinten välisen sopimuksen mukaisesti, jotta Euroopan parlamentin asema voidaan ottaa täysipainoisesti huomioon samalla tavoin kuin neuvoston poliittisen käsittelyn tulokset.
Viimeinen käsittelemäni asia liittyy uuden Lissabonin strategian toteuttamiseen ja tapaan, jolla Euroopan parlamentti osallistuu työllisyyttä koskevien suuntaviivojen sekä talous- ja rahapolitiikan laajojen suuntaviivojen laatimiseen. Kannatamme ajatusta, että kansalliset parlamentit osallistuvat suuntaviivojen laatimiseen alkuvaiheessa ja että ne ottavat omakseen tämän prosessin, tämän strategian, mutta sen ei pidä huonontaa ehtoja, joiden mukaisesti Euroopan parlamentin asema määritellään. Kuten tiedätte, meillä on ongelma tämän asian ajoituksessa, ja luotan tiedän yhteistyöhaluunne ja tukeenne, jotta parlamentin on mahdollista mukauttaa oma osuutensa näihin laajoihin suuntaviivoihin suotuisissa olosuhteissa. 
Andrew Duff,
   . Arvoisa puhemies, ryhmäni antaa täyden tukensa puitesopimukselle ja jäsen Berèsin ehdottamalle muutokselle. Tällä puitesopimuksella parannetaan Prodin komission kanssa vuonna 2000 tekemäämme puitesopimusta. Sillä vahvistetaan komission poliittista vastuuta parlamentille, erityisesti puheenjohtaja Barroson sitoutumisen kautta. Tämä tulee esiin 3 kohdassa, jossa puhutaan yksittäisen komission jäsenen parlamentaarisen luottamuksen menetyksestä. 
Tämän tarkistetun puitesopimuksen myötä komissiosta tulee olemukseltaan paljon aiempaa parlamentaarisempi. Parlamentti osoittaa olevansa aiempaa kykenevämpi ja vastuullisempi, kun se tutkii ja kriittisesti tukee vahvaa komissiota. Kokonaisvaltaisella sopimuksella asetetaan perussäännöt suhteellemme, joka vaikuttaa kehittyvän vahvaksi yhteistyösuhteeksi. Tämä puitepäätös varmasti muuttaa komission ja parlamentin välisten suhteiden ilmapiiriä verrattuna äskeiseen, järjetöntä epäluottamuslausetta koskeneen keskustelun ilmapiiriin. 
Johannes Voggenhuber,
   .  Arvoisa puhemies, kiitän esittelijää. Ryhmäni äänestää tämän neljännen puitesopimuksen puolesta, jolla ryhmäni mielestä vahvistetaan vuoropuhelua ja lujitetaan molempien toimielinten legitiimiyttä. Tämä koskee sopimuksen asiasisältöä pikemminkin kuin sen menetelmää, josta haluaisin esittää useita kriittisiä huomautuksia.
Perustamissopimuksilla perustettujen toimielinten välillä tehdyissä sopimuksissa on jotakin erityistä, ja niiden muodostama kokonaisuus, joka käsittää nyt useita satoja sopimuksia, on jollain tapaa perustamissopimuksen kaltainen. Pääsihteeristö voi tuskin tehdä tämänkaltaisia sopimuksia kääntymättä asiasta vastaavien valiokuntien puoleen, ilman poliittista sitoumusta tai ilman, että sopimuksia julkaistaan. Arvoisa puhemies, mielestäni ainakin ryhmien johtajien olisi harkittava menetelmän vaihtamista, ja koska me haluamme lisätä avoimuuden vaatimuksen merkitystä keskuudessamme, meidän olisi myös vaadittava samaa avoimuutta prosessilta, jossa toimielinten välisiä sopimuksia tehdään.
Minulla on myös vaatimus tai pyyntö komissiolle. Parlamentin tai komission Internet-sivulta ei ole lainkaan mahdollista hakea nykyisiä toimielinten välisiä sopimuksia, sillä niitä ei julkaista, eikä yksikään niistä siten ole saatavilla tai luettavissa. Tämä merkitsee vakavaa avoimuuden puutetta, ja esitänkin teille vahvan pyynnön, että kaikista toimielinten välisillä voimassa olevista sopimuksista tehtäisiin julkisia. 
James Hugh Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, seuraamme tänään täällä parlamentissa esitystä nykyisten menettelytapojen puutoksista. Oli nimittäin välttämätöntä esittää epäluottamuslause, jotta saataisiin riittävästi tietoa mahdollisia eturistiriitoja koskeviin epäilyihin vastaamiseksi. Niihin tietenkin vastattiin, ja parlamentin enemmistö antoi oman odotusten mukaisen nöyristelevän palautteensa. Kuitenkin tässä mietinnössä hyväksytään samat puutteelliset menettelytavat. Mietinnössä pyritään lisäämään puitesopimuksen 2 kohdan painoarvoa, mutta sen epäkohta on, että vaikka siinä velvoitetaan komission puheenjohtaja määrittelemään ja käsittelemään komission jäseniin liittyviä eturistiriitoja, siinä ei mainita mitään puheenjohtajaan itseensä liittyvien eturistiriitojen määrittelystä ja käsittelemisestä. Tämänpäiväisen keskustelun käynnistänyt tilanne on näin ollen yhä ennallaan, eikä sitä käsitellä tässä mietinnössä. Tarvitaan selvästi täysin itsenäinen komission jäsen, jonka vastuualueena on julkisen elämän normit.
Toiseksi käytän tämän mahdollisuuden ottaakseni etäisyyttä perustuslain rituaaliseen kunnioitukseen, joka tulee esiin johdanto-osan A perustelukappaleessa. Valitettavasti kyseisestä typerästä valiokunnasta tuntuu, ettei se voi puhua osoittamatta alistuvaa kunnioitusta pahamaineiselle Euroopan perustuslaille ja levittämättä valhetta siitä, että perustuslailla edistetään demokratiaa, vaikka sillä todellisuudessa vähennetään jokaisen kansallisvaltion etuja, valtaa ja demokratiaa. 
Genowefa Grabowska (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ei ole epäilystäkään, että sekä parlamentti että komissio tarvitsevat uutta keskinäisiä suhteitaan käsittelevää puitesopimusta.
Olen täysin samaa mieltä sopimuksen täytäntöönpanosta tehdyssä päätöksessä esitetystä näkemyksestä, jonka mukaan demokratian lisäämiseksi Euroopan unionissa parlamentin ja komission välillä on oltava läheiset suhteet ja että komission työtä on valvottava parlamentaarisesti entistä tehokkaammin. Olin ilahtunut siitä, että tämän päätöksen johdanto-osan toiseen viittauskappaleeseen sisältyi viittaus Euroopan perustuslakiin, vaikka perustuslaki ei ole vielä sitova asiakirja. Tämän lisäksi sopimuksen loppumääräyksiin sisältyy tarkistuslauseke, joka mahdollistaa sopimuksen muuttamisen perustuslain voimaantulon jälkeen.
Tämä todistaa, että parlamentti ja komissio ovat molemmat sekä tietoisia Euroopan perustuslain tärkeydestä ja merkityksestä että ymmärtävät tarpeen toteuttaa se käytännössä niin pian kuin mahdollista.
Toinen käsittelemäni asia liittyy komission asiantuntijoiden ja asiantuntijaryhmien asemaan. Sopimuksen 16 kohdassa asetetaan näihin asiantuntijaryhmiin liittyvät perusperiaatteet, kuten niiden jäsenyyteen ja toimintaan liittyvä avoimuus sekä tarve päivittää nimiluettelot ja julkistaa ne. Tämä on askel oikeaan suuntaan. Toivon, että näillä säännöillä on mahdollista tukea avoimuutta EU:ssa ja että niillä tosiasiassa varmistetaan, että EU:sta tulee avoimempi. Toivoakseni ne myös estävät eturistiriitojen syntyä ja korruptiosyytösten liian hätäistä esittämistä. 
Margot Wallström,
   . Arvoisa puhemies, kiitän jäseniä kaikista heidän puheenvuoroistaan, joiden enemmistössä kannatettiin tätä puitesopimusta. Minulla on vain kaksi hyvin lyhyttä huomautusta. Haluan todeta jäsen Allisterille, että tämä sopimus perustuu nykyisiin perustamissopimuksiin. Emme ennakoi Euroopan perustuslakia.
Julkisuudesta ja tulosten julkistamisesta totean, että ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ne ovat saatavilla Internetissä. Jos on merkkejä siitä, että näin ei tapahdu, tutkimme asiaa. Yleinen käytäntö kuitenkin on, että ne julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja Internetissä. Julkaisemme ne tietenkin myös komission Internet-sivulla. Toivon, että huomisen äänestyksen tulos on myönteinen. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavaksi keskustelu Malmströmin laatimasta ulkoasiainvaliokunnan mietinnöstä (Α60135/2005) EU:n ja Venäjän suhteista (2004/2170(INI)). 
Nicolas Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, aluksi haluan kiittää esittelijä Malmströmiä tästä laaja-alaisesta mietinnöstä, joka kattaa kaikki Euroopan unionin ja Venäjän välisten suhteiden näkökohdat. Sanomattakin on selvää, että näillä suhteilla on erityisen merkittävä asemansa Euroopan unionin ulkosuhteissa, ja asemasta on tullut entistäkin merkittävämpi EU:n laajentumisen myötä. On myös totta, että mietintö on suurelta osin laadittu ennen huippukokousta. Meidän on näin ollen tarkasteltava, kuinka mietinnössä esitettyjä analyysia ja tosiseikkoja on täydennettävä 10. toukokuuta Moskovassa pidetyn EU:n ja Venäjän välisen huippukokouksen päätelmien ja keskustelujen valossa.
Kyseisessä huippukokouksessa Euroopan unioni ja Venäjä pääsivät sopimukseen sellaisen strategisen kumppanuuden ehdoista, joka antaa meille mahdollisuuden parantaa yhteistyötä neljällä yhteisellä alueella: talousalueella, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella, yhteistyöhön ulkoisen turvallisuuden alalla perustuvalla alueella sekä tutkimus-, koulutus- ja kulttuurialueella. Luonnollisesti neuvotteluissa neljästä etenemissuunnitelmasta, joissa määritetään erityisesti näitä neljää aluetta koskevaa yhteistyötä, kohdattiin joitakin vaikeuksia, sillä tavoitteena oli kaikkien suhteidemme uudelleenorganisointi hyväksymällä satoja toiminnallisia kohtia, jotka on nyt pantava täytäntöön. Voimme kuitenkin onnitella itseämme saavutetuista tuloksista.
Hyväksymällä Moskovassa yleisen sopimuksen, johon sisältyvät neljää aluetta koskevat etenemissuunnitelmat, Venäjä ja Euroopan unioni onnistuivat saavuttamaan uuden tason keskinäisissä suhteissaan, nimittäin panemaan täytäntöön todellisen strategisen kumppanuuden, josta päätettiin toukokuussa 2003 Pietarin huippukokouksessa. Tämä on kiistaton menestys, jota eivät ole merkittävästi himmentäneet Venäjän viittaukset tiettyihin ongelmiin, jotka liittyvät tavaroiden kauttakulkuliikenteeseen Kaliningradiin. Presidentti Putinin mielestä neljää aluetta koskevan sopimuksen olisi tehtävä hänen omien sanojensa mukaan mahdolliseksi "entistä merkittävämmän Euroopan luominen". Katson, että tämä on tavoite, jonka voimme jakaa, kunhan tämä merkittävämpi Eurooppa perustuu vaalimiimme arvoihin.
Mitä tulee talousalueeseen, Venäjä uudisti huippukokouksessa vuonna 2004 antamansa suostumuksen Siperian ylilento-oikeuksien maksujen asteittaisesta poistamisesta, sillä ne eivät enää ole perusteltuja. Neuvottelut on määrä saada lähiaikoina päätökseen maksujen asteittaista poistamista koskevasta tarkasta menettelystä, jonka täytäntöönpanon ei pitäisi viivästyä.
Venäjä ilmaisi halukkuutensa tiiviimpään yhteistyöhön energia-alalla, mikä on myös omien etujemme mukaista. Se esittäytyy luotettavana kumppanina Euroopan unionille myös tällä alalla ja on sitoutunut panemaan täytäntöön Kioton pöytäkirjan, vaikka uhkaakin samalla vetäytyä järjestelmästä, jos sitä ei uudisteta vuoteen 2012 mennessä. Nämä keskustelut osoittavat, että ilmaston lämpeneminen ja Kioton pöytäkirja sekä varsinkin se, mitä Kioton pöytäkirjasta seuraa, ovat hyvin merkittäviä asioita, ja meidän onkin jatkettava tätä keskustelua venäläisten kanssa.
Myös Venäjän jäsenyys WTO:ssa on mahdollisuus, jota on kehitettävä nopeasti, sillä jälleen kerran on kyse Venäjän täysimääräisestä yhdentymisestä monenkeskiseen järjestelmään siten, että siihen sovelletaan tällä tavalla kansainvälistä kurinalaisuutta, erityisesti kaupan alan kurinalaisuutta.
Mitä tulee vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaan alueeseen, yksi tärkeimmistä seikoista on varmasti ihmisten vapaa liikkuvuus. Vaikka varsinaisia tuloksia ei tässä aiheessa saatukaan aikaan huippukokouksessa, Euroopan unioni katsoo edelleen hyvin tärkeäksi saattaa pikaisesti päätökseen Venäjän kanssa käytävät neuvottelut, jotta voidaan allekirjoittaa sopimus lyhyiden vierailujen viisumivaatimusten vastavuoroisesta höllentämisestä sekä takaisinottosopimus. Viimeksi mainittu on EU:lle hyvin tärkeä, eikä viisumivaatimuksia voida höllentää ilman vastaavaa takaisinottosopimusta. Tiedämme, että venäläiset ovat ilmoittaneet vaikeuksista tällä alalla, mutta he eivät enää tuomitse tai tyrmää tällaisen sopimuksen tekemistä, vaan yhdistävät sen vastaavien sopimusten tekemiseen omien naapuriensa kanssa. Tämä on näin ollen seikka, jota on jatkuvasti kehitettävä edelleen ja josta on keskusteltava aktiivisesti venäläisten kanssa.
Olen myös iloinen siitä, että Venäjä allekirjoitti 18. toukokuuta rajasopimuksen Viron kanssa. Valitettavasti joudumme edelleen odottamaan vastaavan sopimuksen allekirjoittamista Latvian kanssa ja meidän on kannustettava venäläisiä sopimuksen allekirjoittamiseen.
Ulkoisen turvallisuuden yhteistyöalueesta sovimme Venäjän kanssa huippukokouksessa, että entistä tiiviimmän yhteistyön olisi tarjottava mahdollisuus saattaa rauhanomaiseen päätökseen niin kutsutut "jäissä olevat" konfliktit, jotka vaikuttavat naapurustossamme tai pikemminkin käyttääkseni päätelmissä lopulta käytettyä sanamuotoa: "Venäjään ja Euroopan unioniin rajoittuvilla alueilla". Tarkoitan muun muassa Moldovan tasavallan Transnistrian konfliktia. Sanamuodon "rajoittuvilla alueilla" käyttö antoi mahdollisuuden päästä Venäjän alun perin esittämistä varauksista tämän osalta, ja katson, että sekä Euroopan unionilla että Venäjällä on paljon saatavaa yhteistyöstämme tällä maailman alueella, jonka tapahtumilla on välitön vaikutus niin Venäjään kuin EU:hunkin.
Yhteisessä etenemissuunnitelmassa määrätään myös, että kaikki yhteistyöprosessit perustuvat valtioiden suvereeneihin päätöksiin, ja tekstissä tunnustetaan selvästi – minusta tämä on yksi tärkeimmistä kohdista että Euroopan unioni ja Venäjä jakavat yhteiset arvot. Näiden yhteisten arvojen, joihin sisältyy suvereenien oikeuksien, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen, on siis ohjattava Venäjän-suhteidemme kehittymistä. Käytän hyväkseni tilaisuutta ja sanon muutaman sanan yhteisestä edustamme, mitä tulee terrorismin torjumiseen: terrorismin torjumisen on perustuttava näihin arvoihin ja oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen.
Tutkimus-, koulutus- ja kulttuurialue on tärkeä alue, jossa Venäjän ja Euroopan kansalaiset voivat kohdata ja luoda läheisempiä yhteyksiä, sillä meillä on yhteinen kulttuuri- ja historiaperintö. Tällä merkittävällä alueella on kehitettävä useita aloitteita. Yhdestä erityisesti aloitteesta on jo päätetty: Eurooppa-instituutti avataan Moskovassa vuonna 2006.
Lopuksi haluan vielä korostaa kaikkien Venäjän-suhteidemme merkitystä. Meidän on luotava tähän suureen valtioon, jolla on ratkaiseva asema maanosamme vakauden kannalta, kestävä ja luottamuksellinen suhde, joka perustuu – korostan tätä jälleen – demokraattisiin periaatteisiin, juuri niihin arvoihin, joiden on ohjattava suuremman Euroopan rakentamista, jota toivomme yhtä paljon, kuin he vaikuttavat toivovan. Näin tehdessämme emme voi olla huomioimatta sitä, että meidän on myös aloitettava tiukka mutta rakentava vuoropuhelu ihmisoikeuksista, lehdistön vapaudesta ja muista humanitaarisista asioista erityisesti Tšetšenian kaltaisilla alueilla. Vuoropuhelu on aloitettu, erityisesti ihmisoikeuksista. Sitä on jatkettava aktiivisesti olennaisena osana suhteitamme Venäjään, sillä Euroopan unionin etujen mukaista on saada Venäjästä luotettava kumppani, joka myötävaikuttaa maanosamme vakauteen ja jakaa myös ne perusarvot, joita me pyrimme maanosassamme puolustamaan.
Cecilia Malmström (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja.
EU:n laajennuttua reilu vuosi sitten vahvasta itänaapuristamme, Venäjästä, on tullut meille yhä tärkeämpi. Valtio on ollut strateginen kumppanimme jo kauan, ja meillä on yhteisiä haasteita ja tehtäviä, jotka edellyttävät yhteistyötä ja yhteisiä ratkaisuja. Kauppa, ympäristö, energia sekä terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuminen ovat muutamia näistä aloista. Tarvitsemme hyviä suhteita, jotta pystymme luomaan vakautta, turvallisuutta ja vaurautta koko Euroopan mantereella.
Kumppanuutemme ei kuitenkaan ole ollut täysin ongelmatonta, ja onkin ilahduttavaa, että 10. toukokuuta pidetyssä huippukokouksessa onnistuimme sopimaan yhteistyöstä neljällä yhteisellä alueella. Sopimuksen yhteenvedossa esitettiin noin 400 käytännön – joskaan ei kovin käytännöllisiä – seikkaa, jotka edellyttävät yhteistyötä, mutta näitä ei todellakaan ole vielä ratkaistu. On tärkeää ja ilahduttavaa, että on edistytty näinkin paljon, mutta edelleen on odotettava, mitä sanojen takaa löytyy. Neuvoston puheenjohtaja Juncker sanoi, etteivät EU ja Venäjä vielä ole lähteneet kuherruskuukautta viettämään, mutta että kyseessä on tosi rakkaus. Nyt jää nähtäväksi, mitä tämä merkitsee tulevien avioliittosuunnitelmien kannalta.
Olemme riippuvaisia toisistamme, mutta Venäjän sisäinen kehitys ihmisoikeuksien ja demokratian heikentyessä Putin kaudella on rasittanut suhteitamme ja vaikeuttanut yhteistyötä. Yhä enemmän valtaa on keskitetty Kremliin ja Putinille henkilökohtaisesti. Poliittisia puolueita on marginalisoitu ja ilmaisunvapautta sekä tiedotusvälineiden vapautta on rajoitettu. Korruptio on edelleen laajaa, eikä Tšetšenian verilöylyn kauhuille näy loppua. Tšetšenian vaaleilla valitun presidentin Mashadovin murha ei tee poliittisesta ratkaisusta yhtään helpompaa. Putinilla ja EU:lla on myös eriävät näkemykset naapurimaiden kehityksestä. Tilanne yhteisissä naapurimaissamme on ollut monella tavalla ilahduttavaa. Ukrainassa ja Georgiassa ihmiset ovat hylänneet autoritaariset järjestelmät ja valinneet sijaan demokratian, avoimuuden ja uudistukset. Tällä alalla meidän on yhdessä ymmärrettävä, että meillä on kaikki saavutettavissa demokraattisissa naapurivaltioissamme, ja Venäjän ja Putinin on hyväksyttävä se, etteivät nämä valtiot kuulu Venäjän etupiiriin. Näiden valtioiden kansalaiset haluavat demokratiaa ja pitävät EU:ta tulevaisuutensa mallina, eivät Venäjää.
Ongelmat yhteistyössä eivät kuitenkaan johdu pelkästään Venäjästä. Suhteita on hankaloittanut myös se, että EU ja yksittäiset jäsenvaltiot ovat lähettäneet erilaisia viestejä. Yhteisessä politiikassa korostetaan voimakkaasti demokratian ja ihmisoikeuksien kaltaisia arvoja, mutta yksittäisten hallitusten päämiesten tavatessa Putinia yhteiset arvot tuntuvat päätyvän esityslistan häntäpäähän. Sen sijaan keskitytään esimerkiksi energiaan. Tämä ei anna hyödyllistä kuvaa EU:sta ja aiheuttaa sekaannusta Venäjän puolella. Puheena olevassa mietinnössä ulkoasiainvaliokunta suhtautuu kriittisesti joihinkin näkökohtiin tavassa, jolla Venäjän sisäpolitiikka on kehittynyt. Valiokunta katsoo, että EU:n olisi toimittava selkeästi. Tšetšenian konflikti on ratkaistavissa täysin poliittisin keinoin. EU:n on tarjouduttava toimimaan välittäjänä ja aikanaan sen on myös osallistuttava rakennustyöhön. Tšetšenian siviiliväestöön kohdistuu järkyttäviä hirmutöitä. Tämä koskee meitä kaikkia. Kyse ei ole sisäisestä konfliktista. Kukaan ei kiistä Venäjällä tapahtuneita julmuuksia – tarkoitan esimerkiksi Beslanin verilöylyä – mutta nämä eivät oikeuta Tšetšenian hirmutöitä tai haluttomuutta saattaa sotilaita oikeuden eteen.
Venäjä on uskomattoman tärkeä kumppani kokonsa ja maantieteellisen sijaintinsa vuoksi ja koska se on naapurimme. Aktiiviselle yhteistyölle ei ole vaihtoehtoa, vaan meidän on keskityttävä useisiin käytännön yhteistyön alueisiin, joilla sekä EU että Venäjä hyötyvät tuloksista. Määräävän tekijän tässä työssä on oltava laatu, ei määrä, eikä demokratiaan liittyviä seikkoja pidä koskaan unohtaa. EU:n on vakuutettava Venäjä siitä, että talouskehitys ja kauppa kulkevat käsi kädessä nykyaikaistumisen, toimivan oikeusjärjestelmän ja demokraattisten uudistusten kanssa. Tuemme Venäjän tavoitetta liittyvä WTO:hon siihen liittyvine uudistuksineen. Odotamme innolla niin laajempaa yhteistyötä ympäristöalalla kuin esimerkiksi meriturvallisuuden ja ydinenergian käyttöturvallisuuden aloilla. Odotamme myös jatkoa Kioton pöytäkirjan sitoumuksille. Toivomme, että löydämme yhdessä ratkaisun Transnistrian konfliktiin ja että Venäjän joukot vetäytyvät Moldovasta ja Georgiasta.
Meidän on luonnollisesti katsottava pääasiassa tulevaisuuteen, mutta meillä on myös yhteinen, toisinaan dramaattinen ja verinen menneisyys. Jotta voimme päästä eteenpäin, meidän on kyettävä unohtamaan menneet, mutta tämä edellyttää sovintoprosessia. Toista maailmansotaa käsittelevät arkistot niin Euroopassa kuin Venäjälläkin on avattava, ja Venäjän on tunnustettava miehityksensä Baltian maissa sekä Neuvostoliiton toteuttamat julmuudet. On erinomaista, että rajasopimus Viron kanssa on allekirjoitettu. Nyt myös Latvian kanssa on allekirjoitettava vastaavanlainen sopimus.
Kykymme vaikuttaa kehitykseen on rajallinen. Tämän vuoksi on hyvin tärkeää, ettemme koskaan peräydy niistä arvoista, joihin EU:n yhteistyö perustuu, ja meidän on tehtävä suurelle naapurillemme selväksi, ettemme tee niin. EU ja Venäjä voivat päästä aitoon kumppanuuteen vain, jos se perustuu demokratian puolustamiseen. Venäjän kansaa ei auteta vaikenemalla merkittävistä periaateasioista. Johdonmukainen strategia ja yhteinen viesti on ainoa tapa toteuttaa uskottavaa Venäjän-politiikkaa yksittäisten johtajien yhden miehen esitysten sijaan.
Benita Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää jäsen Malmströmiä erittäin hyödyllisestä mietinnöstä. Sen ajoitus on juuri sopiva, pian onnistuneen EU:n ja Venäjän välisen huippukokouksen jälkeen, johon puheenjohtaja Barroso, komission jäsen Mandelson ja minä itse osallistuimme Moskovassa yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa. Kun nyt aloitamme sen täytäntöönpanon, mistä on sovittu, on hyvin tärkeää todeta, että Venäjä on strateginen kumppani, mutta samalla meidän on puhuttava yhdellä äänellä ja käsiteltävä kaikkia kysymyksiä – niin vaikeita kuin helpompiakin kysymyksiä – ja voin vakuuttaa, että näin me teimmekin.
Monet mietinnössä käsitellyistä seikoista liittyvät juuri niihin keskusteluihin, joita kävimme Moskovassa. Esitän teille omasta puolestani lyhyen katsauksen. Luonnollisesti minä voin vain täydentää neuvoston puheenjohtajan erinomaista puheenvuoroa.
Suurin saavutus oli neljän etenemissuunnitelman hyväksyminen neljällä "yhteisellä alueella", joista olemme neuvotelleet kuukausien ajan. Edellinen huipputapaaminen marraskuussa oli vaikeampi, ja sopimukseen pääsy vaikutti epätodennäköiseltä, mutta useiden yksittäisten neuvottelujen jälkeen saavutimme lopulta tuloksia neljällä alueella: taloudessa; vapaudessa, turvallisuudessa ja oikeudessa; ulkoisessa turvallisuudessa sekä tutkimuksessa ja kulttuurissa. Nämä toimivat nyt vankkana perustana Venäjän-suhteittemme merkittävälle vahvistamiselle ja lujittamiselle tulevina vuosina, mikä onkin tarpeen. Meillä on kumppanuus- ja yhteistyösopimus, mutta se ei enää yksinään ole riittävä perusta. Meidän oli vahvistettava sitä näillä neljällä yhteisellä alueella.
Vielä tärkeämpää on, että vahvistimme EU:n ja Venäjän suhteiden perustuvan yhteisiin arvoihin – ja olen iloinen siitä, että presidentti Putin itse mainitsi tämän – joita ovat ihmisoikeuksien ja demokratian kunnioittaminen, oikeusvaltio sekä vapaa markkinatalous. Näiden arvojen on ohjattava meitä myös täytäntöönpanovaiheessa. Duumassa pitämässään puheessa presidentti Putin mainitsi tämän selvästi, ja tämä sekä Venäjän kanssa käymämme ihmisoikeusvuoropuhelu rohkaisevat meitä, sillä vuoropuhelu oli hyvin suoraa ja avointa, ja siinä käsiteltiin kaikkia näitä kysymyksiä.
Talouden alalla olen kiitollinen siitä, että painotatte yhteisen etumme olevan huolehtia siitä, että Venäjästä tulee todellinen kumppani avoimine, dynaamisine ja tehokkaine talouksineen ja – tämä on aivan yhtä tärkeätä – avoimine oikeusjärjestelmineen. Tämä on etusijalla Venäjän lähentyessä WTO-jäsenyyttä, ja kuten totesitte, me kaikki kannatamme sitä, koska katsomme, että tämä on oikea suunta ja että näin käynnistyy todellisen yhteisen talousalueen perustaminen.
Huippukokouksessa teimme selväksi myös sen, että Siperian ylityslentojen ei-kaupallisten maksujen asteittainen poisto on olennainen edellytys taloudelliselle yhteistyöllemme. Vakuutimme myös, että energiayhteistyö ja Kioton pöytäkirja ovat etenemissuunnitelman ensisijaisten tavoitteiden kärjessä. Voin vakuuttaa teille, että komissio jatkaa rahoitustuen myöntämistä Venäjälle Kioton pöytäkirjan täytäntöön panemiseksi ja ydinturvallisuuden vahvistamiseksi, kuten päätöslauselmassanne pyydätte.
Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvalla alueella sovimme, että meidän on pikaisesti saatava päätökseen neuvottelut niin takaisinotosta kuin viisumivaatimusten höllentämisestä. Katson, että sopimukseen pääseminen on mahdollista molemmissa asioissa, ja meidän on pyrittävä siihen mahdollisimman nopeasti. Pyrimme tähän seuraavassa huippukokouksessa lokakuussa. Tiedän, että tämä on hyvin kunnianhimoinen tavoite, mutta minusta sen on tapahduttava mahdollisimman pian. Komissio ja jäsenvaltiot ovat edelleen vakuuttuneita – totesimme sen selvästi ja se oli osa vaikeita neuvottelujamme aina loppuun saakka – että kahden sopimuksen täytäntöönpano yhtä aikaa on olennaista.
Puheenjohtaja Barroson tavoin mekin käsittelimme ihmisoikeuksia sekä Pohjois-Kaukasusta koskevaa vuoropuhelua Venäjän kanssa. Ulkosuhteista vastaavan pääosaston huhtikuisen tutustumismatkan jälkeen tarkastelemme parhaillaan keinoja tarjota rahoitustukea erityisesti sosioekonomisen toipumisen tukemiseksi huomattavan humanitaarisen tukemme lisäksi. Meidän on luotava siellä uusi ilmapiiri ja haluamme tehdä paljonkin teknisen tuen tiimoilta. Haluamme tuoda ihmisiä pois Pohjois-Kaukasukselta, pois Tšetšeniasta, jotta he näkevät myös toisenlaisen ympäristön. Tämä on hyvin tärkeää myös sen tulevan prosessin kannalta, jonka on määrä johtaa sovintoon ja parempiin sosiaalisiin ja taloudellisiin oloihin.
Tämän kaiken olisi tietenkin johdettava vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin. Tämän on oltava tavoite. Haluaisimme myös parantaa hallinnollisia ja institutionaalisia rakenteita. Meidän on jatkettava vuoropuheluamme Venäjän viranomaisten kanssa tästä asiasta. Sovimme myös, että ihmisoikeuksia ja kansainvälisiä velvoitteita on noudatettava osana terrorismin tehokasta ja hyvin päättäväistä torjuntaa.
Ulkoisen turvallisuuden alalla sovimme Venäjän viranomaisten kanssa, että haluamme molemmat yhdentyneen Euroopan ilman uusia jakolinjoja. Vaikka neljään yhteiseen alueeseen liittyykin ilmaisu rajoittuvista alueista, presidentti Putin itse tunnusti, että on kyse yhteisestä naapurustostamme, jossa meidän on toimittava yhteistyössä tehdäksemme siitä meille molemmille paremman ja vakaamman naapuruston. Tämä tarkoittaa, että haluamme tehdä yhteistyötä vakautta ja vaurautta koskevan kysymyksen parissa naapurimaissamme Ukrainassa, Moldovassa ja Georgiassa pakottamatta niitä valitsemaan, kenen puolella ne seisovat. Niiden on jatkettava sisäisiä uudistuksiaan ja löydettävä ratkaisut hyvin vaikeisiin ongelmiinsa.
Lopuksi haluan vielä korostaa tutkimuksen, koulutuksen ja kulttuurin alan sopimuksemme merkitystä. Vaikka nämä alat eivät vaikuta erityisen korostetuilta, ne ovat erityisiä aloja, joilla ihmiset kohtaavat toisensa. Haluamme edistää vaihtoa korkeakouluopinnoissa ja toteuttaa erilaisia kulttuurihankkeita Venäjän kanssa.
Mietinnössänne kiinnitetään perustellusti huomiota siihen, että Venäjä on meille strateginen kumppani, varsinkin laajentumisen jälkeen, kuten jo aiemmin totesin. Tämä on korostanut tarvetta kehittää edelleen yhteistyötä Venäjän luoteisten alueiden kanssa, ja erityisesti "pohjoista ulottuvuutta". Olen samaa mieltä myös väitteestänne, jonka mukaan unionin politiikka Venäjää kohtaan on usein kärsinyt epäjohdonmukaisuudesta. Sanoin, että jäsenvaltioiden on pysyttävä yhteisessä linjassa, ja me vetosimme neuvottelujen aikana niihin monesti, jotta ne tekisivät näin. Koska lopulta kaikki pysyivät linjassa, onnistuimme pääsemään sopimukseen.
Toivon, että huippukokouksen menestys antaa meille mahdollisuuden vahvistaa suhteitamme laajan sopimusperustan mukaisesti ja johdonmukaisella tavalla. Voimme laajentaa yhteistyötämme monilla aloilla, ja meidän on käytettävä hyväksemme kaikkia nykyisen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen tarjoamia mahdollisuuksia.
Voin vakuuttaa parlamentille, että komissio ottaa täysimääräisesti huomioon kaikki sen päätöslauselmassa mainitut seikat, ja olen käytettävissänne keskustelua varten jatkossakin, kuten aina.
Armin Laschet,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, katson jäsen Malmströmin tehneen väsymättä erinomaisen työn laatiessaan tämän mietinnön, josta ilmenee selvästi sekä Venäjän-suhteidemme merkitys että se, ettei Venäjä ole pelkästään kumppanimme Euroopassa ja vakauden ankkuri, vaan että siitä on laajentumisen myötä tullut naapurimme. Tästä syystä meidän on nyt ja vastaisuudessakin kiinnitettävä erityistä huomiota suhteisiimme tähän valtioon.
Venäjä ei kuitenkaan ole ehdokasvaltio; kyse ei ole seurantakertomuksesta, jossa esitämme tuomioita todeten: "tämä on väärin ja tämä on väärin ja tuossa on tehtävä lisää työtä". Tässä yhteydessä sovelletaan varsin erilaista menettelyä. Kiinnittäessämme huomiota ihmisoikeusrikkomuksiin tai demokratiakehitykseen, joita emme katso suotaviksi, meidän on pidätyttävä erittelemästä sitä, mitä Venäjällä tapahtuu ja tuomitsemasta jokaista yksittäistä tapahtumaa. On tärkeää, että huippukokouksessa saatiin aikaan konkreettisia tuloksia ja luotiin perusta, jolla voidaan kehittää sisäistä ja ulkoista turvallisuutta, turvata talousyhteistyö ja helpottaa yhteisiä hankkeita tutkimuksen, koulutuksen ja kulttuurin aloilla.
Minusta tämän päivän keskustelussa on ollut hyvin tärkeää se, mitä komission jäsen Ferrero-Waldner totesi: jos tämän odotetaan toimivan, on koko Euroopan puhuttava yhdellä äänellä. Tässä tapauksessa ei voida sallia yksittäisten jäsenvaltioiden – Saksan, Ranskan tai Espanjan – järjestävän erillisiä huippukokouksia Venäjän kanssa ja noudattavan päinvastaista politiikkaa jopa ilmoittamatta tästä balttialaisille ystävillemme tai yhteisön toimielimille. Rohkeasti voidaan sanoa, että Saksa pidättyy tällaisista toimista tämän vuoden syyskuun jälkeen, mutta Ranskan ja Espanjan kanssa joudumme epäilemättä vielä odottelemaan.
Lopuksi huomautan, että yhteistyö alueellisissa konflikteissa vaikuttaa minusta hyvin tärkeältä. On mainittu Transnistria, Abhazia, Etelä-Ossetia ja vuoristo-Karabah, ja EU on tarjoutunut auttamaan myös Tšetšeniaa. Pelkästään humanitaarisen toiminnan lisäksi tarvitaan myös poliittinen ulottuvuus, ja Venäjän olisi viisasta vastata tähän Euroopan lähettämään signaaliin.
Csaba Sándor Tabajdi,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Malmströmiä hänen avoimuudestaan ja yhteistyöhalustaan työstettäessä tasapainoista ja tuloksellista parlamentin kantaa.
EU:n ja Venäjän välisissä suhteissa on hiljattain tapahtunut myönteistä kehitystä. Suhtaudumme erittäin myönteisesti Moskovassa EU:n ja Venäjän välisessä huippukokouksessa hyväksyttyyn neljää "yhteistä aluetta" koskevien etenemissuunnitelmien kokonaisuuteen. Katsomme tämän läpimurroksi EU:n ja Venäjän strategisessa kumppanuudessa.
Olemme molemmat sitoutuneet monenkeskisyyteen, joka on ainut ratkaisu globaaleihin ongelmiin. Tämän vuoksi meidän olisi tehtävä yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien uudistamiseksi. Me Euroopan sosialistit pidämme hyvin myönteisenä sitä, että Venäjä ratifioi Kioton sopimuksen. Tunnustamme Venäjän keskeisen aseman terrorismin torjunnassa ja ydinaseriisunnassa. Odotamme molemmille hyödyllistä energiayhteistyötä, johon ei sisälly poliittisia päämääriä.
Meidän on tuettava Venäjän liittymistä WTO:hon. Meidän ei kuitenkaan pidä unohtaa erimielisyyksiämme tai kiistojamme. Olemme syvästi huolissamme demokratian heikkenemisestä Venäjällä. Kehotamme Venäjää myös suojelemaan entistä paremmin kansallisia vähemmistöjään. Ilman kompromissihalukkuutta ja valmiutta aloittaa sovintomenettely ei ole mahdollisuuksia lopettaa kärsimyksiä ja kehittää kestävää rauhaa Tšetšenian tasavallan laajan autonomian puitteissa. Euroopan unioni ja Venäjä voivat kehittää todellista strategista kumppanuutta vain, jos Venäjä tukee täysimääräisesti Euroopan perustavaa laatua olevia arvoja ja periaatteita, demokratiaa, oikeusvaltiota sekä ihmisoikeuksien ja vähemmistöjen oikeuksien täysimääräistä suojelua. On yhteisen ja elintärkeän etumme mukaista saada Venäjän demokratisoituminen, nykyaikaistuminen ja suuntautuminen Eurooppaan jatkumaan. Euroopan unionin ja Venäjän federaation väliselle strategiselle kumppanuudelle ei ole luotettavaa, kestävää ja molemmille hyödyllistä vaihtoehtoa.
Janusz Onyszkiewicz,
    Sanomattakin on selvää, että yhteistyö Venäjän kanssa on ratkaisevan tärkeää Euroopan unionille. Sama koskee myös energiatoimitusten varmuuteen liittyvää ongelmaa, jonka Venäjä voi osittain ratkaista. Samaan aikaan ei kuitenkaan voi olla ketään, joka ei olisi huolissaan siitä, kuinka suurimmat energiayhtiöt toimivat Venäjällä. Riittää, että muistutan parlamenttia siitä, että Gazpromin johtaja on myös Putinin hallituksen johdossa, että hänen apulaishenkilöstöpäällikkönsä Sechin johtaa Rosneftia ja että Sergei Ivanov, Vladislav Surkov ja Sergei Prikhodko johtavat Transneftia, Aeroflotia ja niin edelleen. Tämä kaikki ajaa kysymään, toimivatko nämä yhtiöt itse asiassa markkinamekanismien mukaan, vai ovatko ne sen sijaan Venäjän ulkopolitiikan välineitä. Monet viime aikojen tapahtumat, kuten ongelmat raakaöljyn toimittamisessa Ukrainaan, viittaavat viimeksi mainittuun tilanteeseen.
Toinen seikka, jota on käsiteltävä, liittyy Venäjän politiikan tulevaan suuntaan. Kaikki ovat varmasti pelästyneitä Dmitri Rogozinin duumalle esittämästä laista, joka hyväksyttynä antaisi Venäjälle mahdollisuuden liittää kokonaisia alueita Venäjän federaatioon ilman kenenkään lupaa. Asiaa kannattavat tahot ovat tehneet täysin selväksi, mistä alueista on kyse, ja ne ovat muun muassa Abhazia, Etelä-Ossetia ja Transnistria.
Ongelmana on siis, olisiko meidän toisinaan varoitettava Venäjää huolistamme, jotka ovat täysin perusteltuja. Venäjä päättää luonnollisesti itse Venäjän-suhteidemme tulevaista muodosta ja imagostaan tulevaisuudessa, mutta mielestäni meidän olisi herpaantumatta tuotava ilmi eräät huolemme.
Milan Horáček,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Ferrero-Waldner, arvoisa komission jäsen Wallström, hyvät kollegat, Venäjä on hyvin merkittävä niin turvallisuutemme ja vakautemme kuin myös taloudellisen ja ekologisen kehityksemme kannalta. Haluamme mahdollisimman laajaa yhteistyötä Venäjän kanssa mahdollisimman monella alalla. Huolimatta kumppanuuden monista strategisista syistä, sen on kuitenkin perustuttava eurooppalaisten arvojen kunnioittamiseen. Voi hyvinkin olla niin, että osa EU:sta on riippuvainen Venäjän energiasta ja raaka-aineista, mutta tämä ei saa merkitä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevista periaatteistamme luopumista.
Meidän on toimittava esimerkkinä ja otettava Venäjä mukaan asioihin, jotka koskevat vähemmistöjen oikeuksia, erityisesti mitä tulee venäläisvähemmistöjen suojelemiseen Baltian maissa. Tšetšeniassa on käynnistettävä laaja-alainen rauhanprosessi yhteiskunnan kaikkien demokraattisten voimien avulla. Sotilaallinen toiminta ajaa umpikujaan; se on lisäksi katastrofi ja vieläpä rikollista. Stalinin ja Breznevin aika voi olla mennyttä, mutta Kremlin kommunisminjälkeinen tsaarinvaltaa muistuttava lähestymistapa lehdistön ja tiedonvälityksen oikeuksien rajoituksineen tekee Tšetšenian rauhanprosessista mahdottoman.
Ainoa toivomme on siviiliyhteiskunnan kehityksessä. Haluamme poliittisen ratkaisun, joka saavutetaan EU:n avustuksella. Olin paikalla, kun Mihail Hodorkovskin ja Platon Lebedevin tuomioiden lukeminen alkoi Moskovassa, ja tuomiot, joiden lukeminen jatkuu edelleen, on järkyttävä osoitus halveksunnasta EU:n perusarvoja – oikeusvaltiota, demokratiaa ja ihmisoikeuksia – kohtaan. Mitä muuta selitystä voi olla sille, että nämä kaksi ihmistä odottavat alustavaa käsittelyä vahvasti vartioituina ja rautahäkissä, aivan kuten he olisivat vaarallisia petoja?
Suuri osa syytekirjelmästä toistettiin sanasta sanaan tuomion perusteluosassa, jopa virheineen. Jukosin romahdus on taloudellinen kuolemantuomio, eikä Hodorkovskille ole annettu oikeudenmukaisia mahdollisuuksia tässä poliittisessa näytösoikeudenkäynnissä. Onko tällainen Venäjä EU:n strategisen kumppanuuden arvoinen? Oikeusvaltion mukaiset oikeuskäsittelyt ovat erottamaton osa ihmisoikeuksia missä tahansa järjestelmässä, myös keisarikunnissa.
Jaromír Kohlíček,
   .  Arvoisa komission jäsen, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston kaikkien jäsenten puolesta haluan ilmaista tyytyväisyytemme EU:n ja Venäjän huippukokouksen tuloksiin. Koko uuden ajan historian ajan Venäjä on kiehtonut Eurooppaa, siis aivan keskiajasta lähtien. Toisaalta se oli Bysantin seuraaja ja Euroopan suojamuuri itäisiltä valloittajilta. Toisaalta pidimme sitä aasialaisvaltiona ja lähinnä barbaarisena sellaisena. Toisaalta näimme sen mahtavat perinteet, kirkkojen kultaiset kupolit ja kulttuurin, ja toisaalta havaitsimme sen johtajien valtavat rikkaudet ja miljoonien kansalaisten äärimmäisen köyhyyden.
Tällaiset vastakkaiset näkemykset ovat edelleen havaittavissa tässä päätöslauselmaesityksessä. Toisaalta Venäjä kuvataan Euroopan unionille tärkeäksi raaka-aineiden suurimmaksi toimittajaksi sekä valtavaksi markkina-alueeksi ja Euroopan kulttuurin ja perinteiden potentiaaliseksi liittolaiseksi. Toisaalta esitetään epäilyjä Itä-Euroopan laajuudesta ja Venäjän voimakkaista sotajoukoista, jotka on varustettu nykyaikaisin asein ja jotka ovat jo osallistuneet moniin rauhanturvaoperaatioihin EU:n joukkojen kanssa esimerkiksi Balkanilla. Päätöslauselman laatijoiden olisi pitänyt varata yhteisiä käytännesääntöjä vaativassa osassa esitetty hyökkäys toisen kumppanimme aseistetuille joukoille, jos Irakista saatuja raportteja on uskominen. Oletan tietenkin, ettei tarvittaviin toimiin tämän osalta ole vielä ryhdytty.
Aiemmin mainitsemani ristiriidat ovat selvästi nähtävissä myös useissa tarkistuksissa. Kehotan parlamentin jäseniä muistelemaan, kuka Eurooppaa suojeli natsiterrorilta 60 vuotta sitten, ja totalitarismia arvostellessaankin välttämään russofobiaa. Tästä päätöslauselmasta äänestettäessä meidän on huolehdittava siitä, että rakentavan yhteistyön henki voittaa epäluottamuksen ja alentuvan neuvonannon. Emme loppujen lopuksi voi unohtaa sitä, että miljoonat venäläiset kuolivat Euroopan vapauttamisen puolesta. Meidän ei pidä unohtaa selvää eroa sen lojaalin liittolaisen, jolla oli merkittävä osuus Euroopan vapauttamisessa ja joka täytti sitoumuksensa muita Aasian liittolaisiaan kohtaan 60 vuotta sitten, sekä meitä vastaan hyökänneen valtion välillä. Tämän erottelun olisi näyttävä myös päätöslauselmiemme ja keskustelujemme pääkohdissa.
Kun innokkaat demokratian puolustajat puhuvat täällä parlamentissa kansallisten vähemmistöjen kohtaamista ongelmista Venäjällä, vaikka itse tulevat maista, joissa sadoille tuhansille kansalaisille ei ole myönnetty kansalaisuutta, en osaa sanoa pilkkaavatko he meitä kaikkia vai osoittavatko he ainoastaan demokratian julkean puolen ja hataruuden.
Me tarvitsemme Venäjää Euroopan unionin läheisimpänä liittolaisena ja tarvitsemme sitä myös ystävänä voidaksemme ratkaista yhä lisääntyvät ongelmat, joita maailmassa nyt kohtaamme. Ystäviä pyydetään tekemään asioita, ei käsketä, ja parlamentin jäsenten olisi muistettava tämä huomenna tästä päätöslauselmasta äänestettäessä ja huolehdittava siitä, että henkilökohtaiset näkemykset jäävät taka-alalle. 

Mirosław Mariusz Piotrowski,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, nyky-Venäjä on saanut historiallisen perintönsä Neuvostoliitolta ja pitää itseään sen oikeutettuna perillisenä. Se kieltäytyy itsepäisesti pyrkimästä millään tavoin kantamaan vastuuta rikollisesta menneisyydestään suhteissa naapurimaihinsa, myös Puolaan. Tähän menneisyyteen kuuluu 23. elokuuta 1939 tehty Molotov-Ribbentropin sopimus sekä Katynissa, Harkovassa ja Mednoessa vuonna 1940 ja lukemattomissa NKVD:n vankityrmissä seuraavina vuosina toteutuneet joukkomurhat.
Toinen EU:n jäsenvaltioiden ja Venäjän välisiä nykyisiä suhteita rasittava taakka on se, ettei Venäjä ole pyytänyt anteeksi Keski- ja Itä-Euroopan maihin toisen maailmansodan jälkeen pakolla sovellettua kommunistidiktatuuria. Kun tänään äänestämme mietinnöstä, meidän ei pidä unohtaa, että Venäjän viranomaisten osoittama ylimielisyys ja tekopyhyys mainitsemissani asioissa sekä Venäjän nykypolitiikka muun muassa Tšetšeniassa, Georgiassa, Moldovassa ja Baltian valtioissa on räikeästi demokratian, oikeusvaltion periaatteiden ja ihmisoikeuksien vastaista ja näin ollen niiden arvojen vastaista, joita Euroopan unioni niin halukkaasti kannattaa. 
Inese Vaidere,
   . Hyvät kollegat, Euroopan unioni on kiinnostunut luomaan hyvät suhteet Venäjään, ja prosessin on oltava kahdenvälinen. On aloja, joilla tämä on toteutunut menestyksekkäästi, mutta muilla aloilla asiat ovat itse asiassa huonontuneet.
Euroopan valtioilla on ollut menneisyydessä erilaisia kokemuksia suhteista Venäjään. Latvian ja muiden Baltian maiden kannalta kokemus oli erityisen traaginen. Neuvostoliitto miehitti Baltian valtiot kahdesti. Yli 60 000 viatonta ihmistä lähetettiin Latviasta karja-autoilla Siperiaan ilman oikeudenkäyntejä ja vain muutama heistä palasi. Nämä maastakarkotukset toteutettiin suurelta osin siten, että karkotettujen omaisuudet ja kodit luovutettiin kaikkineen päivineen uusille asukkaille.
Venäjän on tunnustettava Baltian maiden miehitys. Näin voitaisiin myös laillisesti erottaa toisistaan kansalliset vähemmistöt maahanmuuttajista, joiden oikeuksia säädellään Euroopassa täysin eri lakien ja normien mukaisesti, kuten kollegani ovat täällä todenneet; tästä aiheesta Latvia joutuu kuuntelemaan Venäjän perusteettomia syytöksiä.
Velvollisuutemme on lähettää Venäjälle Euroopan parlamentin päätöslauselmassa selkeä viesti, jossa todetaan, että hiljattain havaitsemamme demokratian väheksyntä on täysin tuomittavaa. Jotta onnistuisimme, on hyvin tärkeää, että Euroopan unionin valtiot puhuvat Venäjälle yhdellä äänellä eivätkä säästele sanojaan kutsuessaan asioita niiden oikeilla nimillä. 
Elmar Brok (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Malmströmin mietintö on tasapainottava teko. Sanon suoraan, että Euroopan unioni ilmiselvästi katsoo aina ensisijaisiksi omat jäsenvaltionsa ja että näille valtioille taataan erityissuoja ja tuki historiallisista, poliittisista ja taloudellisista syistä. Tämä koskee ensisijaisesti Puolaa ja Baltian maita.
Toiseksi emme myöskään voi olla huomioimatta sitä, että Venäjä käy parhaillaan läpi valtavaa muutosta ja että neuvostojärjestelmän hylkääminen on keskeinen osa tätä prosessia. Prosessin onnistuminen eri aloilla on saanut aikaan sen, että vanhan neuvostojärjestelmän kannattajilla ei enää vaikuta olevan mahdollisuuksia tulla uudelleen valituiksi Venäjällä.
Kolmanneksi meidän on ymmärrettävä, että tällainen prosessi voi pitkällä ajanjaksolla toimia vain, jos se perustuu demokratiaan, oikeusvaltioon ja ihmisoikeuksiin, ja meidän on myönnettävä, että tämän osalta on perusteita kritiikille. Tästä pääsen kuitenkin neljänteen seikkaan, joka on se, että meidän on säilytettävä vuoropuheluyhteys Venäjään. Tästä syystä me kehitämme strategista kumppanuutta, joka sisältyy esimerkiksi neljään yhteiseen alueeseen ja energiapolitiikkaan, joka muotoillaan siten, ettei yksipuolista riippuvuutta meidän puoleltamme pääse muodostumaan. Vuoden 2007 tapahtumat ja niitä koskevat yhteiset valmistelumme keskittyvät myös tähän strategiseen kumppanuuteen, sillä kumppanuus- ja yhteistyösopimukset päättyvät vuonna 2007, samana vuonna Venäjällä pidetään vaalit ja Venäjän on määrä liittyä WTO:hon. Laajentuminen on tuolloin kenties jo saatettu päätökseen ja meillä saattaa olla jopa perustuslaki. Tämän vuoksi meidän on valmistauduttava järkevästi vuoteen 2007, jolloin kaikki tämä tapahtuu.
Mielestäni olisi hyödyllistä korostaa vuoropuheluyhteyden avoimena pitämistä, vaikka meidän onkin edelleen esitettävä kritiikkimme ääneen. Näin voimme auttaa sen varmistamisessa, että Venäjä kehittyy järkevään suuntaan, mikä on niin meidän kuin naapuriemmekin etujen mukaista ja auttaa estämään vihamielisyyksien puhkeamista. Ensisijaisesti vuoropuhelu Venäjän kanssa on tärkeää, koska tarvitsemme sen apua muun muassa Lähi-idässä, YK:ssa ja turvallisuusneuvostossa. Vaikka kritiikki onkin tarpeen, meidän on myös säilytettävä ystävällisen yhteistyön henki ja jatkettava pyrkimyksiämme tällaisen tasapainon saavuttamiseksi.
Jan Marinus Wiersma (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Venäjä ja Euroopan unioni pääsivät pitkän valmisteluajanjakson jälkeen kaksi viikkoa sitten sopimukseen siitä, kuinka strategista kumppanuutta olisi muokattava, mikä osoittaa, että Euroopan unioni ja Venäjä voivat edistyä keskinäisissä suhteissaan aiemmasta umpikujasta huolimatta. Merkitseekö sopimus, että kaikkiin EU:n ja Venäjän välisiä suhteita koskeviin kysymyksiin on vastattu? Vastaus on edelleen kielteinen.
Vaikka laadituissa etenemissuunnitelmissa osoitetaan molemmille kumppaneille, kuinka ne voivat parantaa yhteistyötään monilla aloilla, muita kysymyksiä on edelleen ratkaisematta, ja haluan käsitellä niistä kolmea.
Venäjällä ja Euroopan unionilla on suuri määrä yhteisiä etuja talouden, energian, turvallisuuden ja rikollisuuden torjunnan aloilla. Samalla voidaan sanoa, että kehitys Venäjällä on huolestuttavaa Euroopan unioni ajamien arvojen osalta, eikä vähiten demokratian, oikeusvaltion ja avoimuuden osalta. Komission jäsen Wallström oli oikeassa uhratessaan tälle runsaasti huomiota kertomuksessaan. Venäjää koskevassa lähestymistavassaan Euroopan unionin on pyrittävä tasapainoon näiden arvojen ja etujen välillä, mikä auttaa meitä samalla myös vaikuttamaan myönteisesti Venäjän sisäiseen kehitykseen. Avoimen demokratian ja talouden luominen Venäjällä ei ole pitkällä ajanjaksolla pelkkä teoreettinen käsite; kyse on myös Euroopan ja Venäjän kansalaisten yhteisestä huolenaiheesta. Jotta toiminta tällä alalla olisi tehokasta, jäsenvaltioiden on kyettävä toimimaan yhteisenä rintamana Moskovan kanssa.
Toinen seikka on päätöslauselma Moldovan ja Georgian konfliktien pattitilanteesta. EU:n on tehtävä kaikki voitavansa taivutellakseen Venäjän omaksumaan yhteistyöhaluisempi asenne ja hyödynnettävä hiljattain aikaansaatujen sopimusten tarjoamaa pelivaraa.
Lopuksi totean, että Venäjä on ratkaiseva tekijä naapuruuspolitiikan menestymisessä uusissa naapurimaissamme, mutta politiikka ja sen täytäntöönpano ovat vielä aivan riittämättömiä. EU:n Venäjän-politiikassa on otettava entistä paremmin huomioon naapuruuspolitiikan tavoitteet, joiden ei pidä jäädä toissijaisiksi Euroopan pääkaupunkien ja Moskovan välisiin suhteisiin nähden. 
Bart Staes (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, tapa, jolla Euroopan unioni on kohdellut Venäjää, ei herätä minussa juurikaan luottamusta, varsinkaan mitä tulee Tšetšenian kammottavaan sotaan. Keskusteluissaan Putinin kanssa suurin osa hallitusten päämiehistä välttelee arkoja aiheita, kuten Tšetšenian sotaa ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Jos he joskus jotakin sanovat, heidän näkemyksensä ovat toisinaan ristiriitaisia.
Luin eurooppalaisen toimittajan Ben van der Veldenin kirjasta "European powerlessness" komission jäsenen Pattenin haastattelun. Komission jäsen Patten totesi 27. lokakuuta 2003 seuraavaa yhteyksistään Venäjän hallitukseen: "Epätavanomainen mielipiteeni on, että ystävällisissä tapaamisissa ei saavuteta mitään. On tarkasteltava, mitä myönnytyksiä vastapuolelta voidaan saada. Huippukokouksissa on oltava valmiina myös heittäytymään maanvaivaksi Tšetšenian kaltaisissa asioissa."
Parlamentti on aina kannattanut kattavaa rauhanprosessia, toisin sanoen prosessia, joka kattaa kaikki Tšetšenian yhteiskuntakerrokset, niin Tšetšeniassa kuin myös terrorismista luopuvien kapinallisten parissa. On totta, että huippukokouksissa olisi käsiteltävä sellaisia asioita, kuten ihmisoikeusrikkomuksia ja kansainvälisen terrorismin torjuntaa, mutta myös poliittista ratkaisua, johon meidän on pyrittävä.
Arvoisa komission jäsen, kaikella kunnioituksella totean, että on väärin puhua yhteiskunnallis-taloudellisen elpymisen tukemisesta ennen epätoivoisesti kaivattua humanitaarista apua, ilman että konfliktia pyritään vakavasti ratkaisemaan. Olen vieraillut Tšetšeniassa ja Groznyissa ja näin, mitä varoille tapahtuu. Joko niillä pystytetään hallituksen rakennuksia tai sitten ne päätyvät nopeasti Ramzan Kadyrovin kaltaisten rikollisten taskuihin.
Tämä on totta, ja meidän olisi kenties tunnustettava, että joustava lähestymistapa ei toimi Venäjällä. Meidän on kenties tunnustettava ja tehtävä kuten Hrutšev kerran Yhdistyneiden Kansakuntien kokouksessa: hän otti kengän jalastaan, löi sillä pöytään ja sanoi: "Tämä on minun tahtoni". Miksi Eurooppa ei tekisi juuri näin Tšetšenian sodan osalta? 
Georgios Karatzaferis (IND/DEM ).
   – Arvoisa puhemies, meidän on tutkittava sitä, kuinka tarkastelemme Venäjää ja mistä näkökulmasta. Amerikkalaisten näkökulmasta me tarkastelemme sitä kuin vastustajaa ja entisen Varsovan sopimuksen näkökulmasta me tarkastelemme sitä pelokkaasti. Ratkaisevaa on, tarkastelemmeko sitä valtiona, jonka kanssa voimme tehdä yhteistyötä.
Me asetamme nyt ehtoja. Luen erityisesti ehdon 24, jonka mukaan EU "kehottaa Venäjää vahvistamaan sitoutumisensa Georgian ja Moldovan alueelliseen koskemattomuuteen ja vetämään joukkonsa Georgiasta ja Moldovasta näiden itsenäisten valtioiden vaatimusten mukaisesti". Ja aivan perustellusti.
Miksei Turkille asetettu samaa ehtoa ja miksei sitä käsketty vetämään joukkojaan miehitetystä valtiosta, joka on Euroopan unionin jäsenvaltio? Miksi noudatetaan kaksinaismoraalia? Miksi pyydämme Venäjää vetämään joukkonsa Georgiasta ja Moldovasta – aivan perustellusti – mutta emme vaadi samaa Turkilta?
Vaaditte Venäjää ratifioimaan Kioton sopimuksen ympäristöpöytäkirjan. Aivan perustellusti. Miksi emme vaatineet samaa amerikkalaisilta, jotka virallisten tilastojen mukaan saastuttavat ympäristöä 16-kertaisesti Venäjään nähden?
Komission puheenjohtaja Barroso erotteli tänään toisistaan demagogian ja demokratian. Pelkään pahoin, että komissio ja Euroopan neuvosto syyllistyvät nyt demagogiaan. 
Wojciech Roszkowski (UEN ).
    Kun keskustelemme suhteistamme Venäjään, ajattelemme usein Venäjän kansaa, sen kulttuuria ja suhteitamme venäläisiin yrityksiin. Ei pitäisi tulla yllätyksenä, että suhtaudumme myönteisesti. Samaan aikaan presidentti Putinin politiikka on kuitenkin meille ongelma. Tämä mies rikkoo ihmisoikeuksia, asettaa rajoituksia taloudelliselle ja poliittiselle vapaudelle, on palannut stalinistiseen historian tulkintaan ja antanut mitalin kenraali Jaruzelskille. Viimeksi mainittu johti vuonna 1968 Tšekkoslovakian miehitystä ja vastasi Solidaarisuus-liikkeen kaatamisesta.
"Hajota ja hallitse" on ollut jo jonkin aikaa Kremlin politiikan ohjaava periaate. Venäjä pitää yllä läheisiä, jopa ystävällisiä suhteita tiettyihin EU:n jäsenvaltioihin ja käyttäytyy loukkaavasti toisia kohtaan. Voidaan sanoa, että tämä on poliittinen strategia, jota on käytetty jo ammoisista ajoista alkaen, mutta ihmettelen miksi toisen osapuolen olisi vain katseltava ja annettava tämän tapahtua. Samalla meidän on tietenkin kysyttävä itseltämme, kuka tämä toinen osapuoli itse asiassa on. Onko kyse vain muutamista länsimaista, joiden hallitukset uskovat ystävyyden Venäjän kanssa olevan vaivan arvoista, menneisyydestä piittaamatta, vai onko kyse Itä-Euroopan valtioista, joita Venäjä painostaa yhä enemmän, vai tarkoitammeko itse asiassa EU:ta kokonaisuudessaan?
EU:n yhteisestä ulkopolitiikasta on hiljattain puhuttu paljon, erityisesti perustuslakisopimuksen yhteydessä. Tämä keskustelunaiheemme asettaa politiikan koetukselle. Nyt EU:n on lähetettävä Venäjälle selkeä viesti solidaarisuudesta sekä siitä, että arvioimme sen hyvää tahtoa EU:ta kohtaan kokonaisuudessaan sen uusiin itäeurooppalaisiin jäsenvaltioihin soveltaman lähestymistavan perusteella.
Bogdan Klich (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, on aivan selvää, että yhteistyö Venäjän kanssa on hyvin tärkeää. Samalla on kuitenkin yhtä tärkeää, minkälaisen Venäjän kanssa me teemme yhteistyötä. Kuten esittelijä totesi, yhteistyömme on perustuttava yhteisiin arvoihin, mutta tosiasiassa Venäjä etääntyy yhä kauemmas demokratian ja kansalaisvapauksien kaltaisista arvoista. Yhteiset arvot ovat näin ollen pikemminkin tavoite kuin todellinen tilanne, ja sekä komission että neuvoston on tehtävä kaikkensa sen takaamiseksi, että tavoite saavutetaan.
Toinen seikka, jonka haluan mainita, on se, että Moskovassa allekirjoitettu sopimus on todellinen edistysaskel Euroopan unionin ja Venäjän välisessä vuoropuhelussa. Se muun muassa mahdollistaa Transnistrian, Vuoristo-Karabahin, Abhazian ja Etelä-Ossetian konfliktien kaltaisten paikallisten konfliktien ratkaisemisen. Sopimuksessa ei kuitenkaan mainita lainkaan Tšetšenian tilannetta. Tämä on järjetöntä, sillä kuinka yhteisen politiikan laatiminen Venäjän kanssa tai yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen perustaminen voi tulla kysymykseenkään, jos Tšetšenian tapahtumiin ei edes viitata? Sama koskee myös energiapolitiikkaa. Neuvoston puheenjohtaja Schmit totesi tästä aiheesta, että on olemassa mahdollisuus esteiden poistamiselle energia-alan yhteistyöltä. Kysyn neuvostolta ja komissiolta, merkitseekö tämä, että ne kannattavat Itämeren kaasuputkea? Se kulkisi Itämeren pohjassa ja voisi helpottaa EU:n eri jäsenvaltioiden energialähteiden monipuolistumista.
Kolmanneksi meidän kaikkien onnistumisemme riippuu ennen kaikkea yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikkamme johdonmukaisuudesta sekä siitä, missä määrin siinä otetaan huomioon EU:n kaikkien 25 jäsenvaltion edut. Haluan korostaa sanaa "kaikkien", sillä emme voi sallia Venäjän yllyttää EU:n jäsenvaltioita toisiaan vastaan. Minkälainen unionistamme silloin tulisi ja mitä yhteisöllisyyttä sellainen olisi?
Kotimaani Puola on hyvin kiinnostunut läheisestä yhteistyöstä Venäjän kanssa. Venäjä on kuitenkin jo useita vuosia pyrkinyt uskottelemaan maailmalle ja Euroopan unionille, että Puola jarruttelee Venäjän ja länsimaiden välistä vuoropuhelua.
Tämän vuoksi on todettava selvästi, että kannatamme voimakkaasti käytännöllistä ja johdonmukaista lähestymistapaa, johon kaikki osallistuvat kumppaneina ja jossa otetaan huomioon kaikkien EU:n jäsenvaltioiden edut.
Hannes Swoboda (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan kiittää lämpimästi komission jäsentä Malmströmiä erinomaisesta yhteistyöstä. Emme olleet samaa mieltä jokaisesta ensimmäisen luonnoksen näkökohdasta, mutta komission jäsen Malmström onnistui sisällyttämään asiakirjaan hyvin monia ajatuksiamme ja laatimaan kompromissitarkistuksia. Tästä syntyi hyvin laaja yksimielisyys, ja onnittelen häntä saavutuksestaan. Katson, että tässä mietinnössä on saavutettu hyvä tasapaino kahdenlaisten näkemysten kesken; niiden, joiden mukaan Venäjä on ensisijaisesti strateginen kumppani, ja niiden, joiden mukaan demokratian ja ihmisoikeuksien on oltava suhteidemme keskiössä. Minusta nämä kaksi lähestymistapaa eivät ole ristiriidassa keskenään; mielestäni olisi mahdotonta korostaa toista ja sivuuttaa toinen. Katson myös, että tämä on mietinnön viesti.
Venäjä on kiistatta EU:n strateginen kumppani, mutta olisimme suoneet sen toimivan sellaisena myös Ukrainan tapahtumien aikaan. Myös Ukraina olisi ollut siitä iloinen, mutta valitettavasti vielä ei ollut sellaisen aika. Olisimme iloisia strategisesta kumppanuudesta Venäjän kanssa Valko-Venäjää koskevassa politiikassa, ja jos näin tapahtuisi, se ainakin edistäisi menestyksekästä demokratian kehitystä. Sama koskee myös Etelä-Kaukasusta, ja olisimme iloisia Venäjän strategisesta kumppanuudesta myös Georgian osalta. Tällaista strategista kumppanuutta ei kuitenkaan voida toteuttaa Venäjän ehdoilla tai edes Euroopan ehdoilla; se on toteutettava Georgian, Ukrainan ja Valko-Venäjän kansan esittämien vaatimusten mukaisesti. Mielestäni meidän on tämän vuoksi edettävä juuri tähän suuntaan. Meidän on jatkuvasti muistutettava Venäjää siitä, että haluamme toimia sen kumppanina, mutta kumppanuuden perusedellytysten on säilyttävä muuttumattomina.
Arvoisa komission jäsen, sanoitte, että meidän on puhuttava yhdellä äänellä, ja uskon tämän parlamentin olevan siihen valmis. Jos ongelmia syntyy neuvoston kanssa, kehotan teitä pyytämään parlamentilta tukea, sillä se kannattaa teitä täysimääräisesti. 
Guntars Krasts,
   . Kiitos, arvoisa puhemies. Me kaikki tunnustamme, kuinka merkittävät ovat Euroopan unionin ja Venäjän väliset suhteet maanosamme turvallisuuden ja vakauden kannalta. Euroopan kansat poikkeavat kuitenkin toisistaan siinä, minkälaiset käsitykset niillä on Venäjän-suhteiden muodostamisen mahdollisuuksista ja ehdoista niiden menneitten kokemusten vuoksi.
Latvian ja Venäjän suhteiden menneisyys saa minut käytännössä varovaiseksi arvioitaessa Venäjällä parhaillaan meneillään olevia prosesseja. Se, että Venäjän talouskasvu on tiiviissä yhteydessä energiavarojen hintojen nousuun maailmanmarkkinoilla, eikä sen myötä ole toteutettu yhteiskunnallisia uudistuksia tai talousuudistuksia, ei lainkaan heikennä luottamusta valtion pitkän ajanjakson vakaaseen kasvuun. Uhkaava ihmisoikeustilanne Tšetšeniassa, autoritaaristen suuntausten selkeä näkyminen, neuvostototalitarismin yhä kasvava ihannointi, neuvostosymboliikan paluu sekä se, että Venäjä kieltäytyy tunnustamasta Neuvostoliiton toteuttamaa Baltian maiden raakaa miehitystä, ja vielä muutakin. Aivan kuten Tšetšeniassa, Venäjä suhtautuu täysin piittaamattomasti perusihmisoikeuksiin, joiden nojalla neuvostototalitarismin uhrien sukulaisilla olisi oikeus saada tietoa arkistoista Neuvostoliiton ajan teloittajista. Tämän lisäksi Venäjä on viivytellyt noin 10 vuotta rajasopimuksen allekirjoittamisessa Latvian kanssa. Tällainen on nyky-Venäjää koskeva todellisuus, ja se huolestuttaa minua. 
Charles Tannock (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, EU:n ja Venäjän väliset suhteet eivät ole kaikkein lämpimimmät tällä hetkellä, sen jälkeen kun Venäjä menetti todellakin kasvonsa Ukrainan oranssin vallankumouksen jälkeen puoli vuotta sitten. Presidentti Putin yliarvioi vakavasti kykynsä tyrkyttää valitsemaansa ehdokasta ukrainalaisille, vaikka se merkitsikin vaalien peukaloimista. Hän erehtyi odottamaan samaa reaktiota, kuin mitä EU osoitti edellisenä vuonna Azerbaidžanin peukaloiduissa vaaleissa. Ukraina on nyt urheasti selvinnyt tilanteesta ja aloittanut matkansa itsenäisellä tiellä – kuten Georgiakin – eikä ole yllättävää, ettei Venäjä ole tästä iloinen.
Venäjä ei myöskään ole erityisen iloinen Baltian itsenäisten tasavaltojen asemasta, kun niiden painoarvo ulkoasioissa on lisääntynyt täysimääräisinä EU:n jäseninä. Presidentti Putinin lausunto, joka mukaan ne liittyivät vapaaehtoisesti Neuvostoliittoon, on naurettava.
EU suhtautuu edelleen hyvin kriittisesti Tšetšenian laajoihin julmuuksiin, myös Aslan Mashadovin laittomaan teloitukseen. Nyt Venäjä kuitenkin onneksi on tehnyt jotain näistä julmuuksista vastuussa olevien henkilöiden rankaisemiseksi. Venäjän sisäistä kamppailua fundamentalismia vastaan ja sen tukea kansainvälisen terrorismin maailmanlaajuisessa torjunnassa arvostetaan suuresti.
Kannatan vahvaa Venäjää tunnustettuine kansainvälisine rajoineen, mutta sanon: näpit irti Ukrainasta, Georgiasta ja Moldovasta, ja vetoan sitä auttamaan Transnistrian kysymyksen ratkaisemisessa. Olen myös hyvin huolissani juutalaisvastaisuuden lisääntymisestä Venäjällä.
Venäjä on edelleen EU:n strateginen energiantoimittaja ja valtava lähinaapuri, joten meidän on edistettävä vuoropuhelua ja yhteisiä arvoja ja kehitettävä neljää "yhteistä aluetta". Venäjä ei saa kääntää kelloa takaisin autoritaarisuuden aikoihin ja hylätä demokratiaan ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. 
Józef Pinior (PSE ).
    Hyvät kollegat, yksi suurimmista EU:n kohtaamista haasteista on suhteiden rakentaminen Venäjään siten, että molemmat toimivat kumppaneina. Suhteita Venäjään ja Venäjän kansaan on vahvistettava, jotta voimme ryhtyä taloudelliseen yhteistyöhön ja pyrkiä yhdessä luomaan kansainväliset normit Euraasiassa. Euroopan unionin tavoitteena on oltava Venäjän saattaminen lähemmäksi EU:ta, sen standardeja ja toimielimiä. Tämän vuoksi on olennaista, että EU koordinoi ulkopolitiikkaansa Venäjän osalta, niin EU:n toimielimissä kuin jäsenvaltioissakin. Suhteita Venäjään ei pidä katsoa toissijaisiksi joko lyhyen ajan talousintressien tai kielteisten menneisyyden kokemusten vuoksi.
Venäjän kansalaisyhteiskunnan on oltava keskeisessä asemassa EU:n suhteissa kyseiseen valtioon, ja meidän on tuettava sitä sen pyrkimyksissä edistää demokratiaa, tiedotusvälineiden vapautta ja ihmisoikeuksien kunnioittamista. Nyky-Venäjä on heterogeeninen valtio. Toisaalta se sotii Tšetšeniassa siirtomaavallan jälkeistä sotaa ja rikkoo alueella asuvien perustavaa laatua olevia ihmisoikeuksia. Toisaalta se on myös julmien terrori-iskujen kohde ja valtio, joka on viimeisten 15 vuoden aikana käynyt läpi vaikuttavan demokraattisen muutoksen. Valtiota uhkaavat nyt kuitenkin käytössä oleva leimallinen ja autoritaarinen presidenttijärjestelmä sekä tiedotusvälineitä koskeva valtion valvonta ja oikeusvaltioperiaatteen rikkomiset.
Vaikka esitämmekin kritiikkiä presidentti Putinin luomaa järjestelmää kohtaan, meidän on kuitenkin aina muistettava, että on olemassa toinenkin Venäjä. Tämä toinen Venäjä tuli julki Andrei Saharovin ajatuksissa ja toimissa. Saharov oli suuri eurooppalainen ja suuri venäläinen. Todellinen nyky-Venäjä, toisin sanoen Memorial Societyn ja PEN-clubin Venäjä puolustaa venäläistä demokratiaa ja odottaa Euroopan unionilta tukea ja apua pyrkimyksissään rakentaa venäläistä demokratiaa ja saattaa Venäjä ja Euroopan unioni lähemmäs toisiaan. 
Ģirts Valdis Kristovskis,
   . Hyvät kollegat, Malmströmin mietinnön tavoitteena on Euroopan parlamentin toive Venäjän näkemisestä kumppanina käytännöllisessä, harkitsevassa ja korkealaatuisessa yhteistyössä.
Venäjän suhtautuminen raja-asioiden ratkaisemiseen Latvian kanssa vahvistaa mietinnön tarpeellisuuden. Latvia menetti osan alueestaan Neuvostoliiton miehityksen seurauksena. Presidentti Putin kutsuu tätä uppiniskaisesti kansankiihotukseksi. Tämä Venäjän valtaapitävien suhtautuminen historiallisiin tosiseikkoihin sekä se, että Venäjän ja Latvian välillä kymmenen vuotta jatkunut keskustelu rajasopimuksesta on ajautunut umpikujaan osoittavat, että Euroopan parlamentin vaatimus, jonka mukaan Venäjän on ratkaistava raja-asiat Latvian kanssa oikeudenmukaisesti, on hyvin arvokas teko. Valitettavasti Venäjä ei vieläkään kykene osoittaman tätä tahtoa.
Vetoan Euroopan unioniin, jotta se ei välttelisi välittäjänä toimimista Latvian ja Venäjän välisen rajasopimuksen oikeudenmukaisessa määrittämisessä, jotta se ei taipuisi Venäjän voiman ja kiristyksen edessä, jotta arvioitaisiin Venäjän asennetta niitä valtioita kohtaan, jotka kerran olivat sen vaikutusvallassa, hyväntahtoisesti osoituksena siitä, että Venäjän ja Euroopan unionin jäsenvaltioiden välisen sovinnon tarve on vastuullisesti ymmärretty ja että Venäjä ymmärtää demokraattiset arvot. 
Helmut Kuhne (PSE ).
    Arvoisa puhemies, tässä keskustelussa ei ole juurikaan esitetty historiallisia viitteitä, sillä myös saksalaisille suhteita Venäjään leimaa erityinen historia. Uskon, että kaikki puolueet voisivat yhdessä todeta, että saksalaiset poliitikot ovat iloisia siitä, että hyvät suhteet Venäjään on nyt palautettu vuosikymmenten jälkeen. Jos tilannetta arvioidaan täysin tunteettomasti omien etujemme ja uusien jäsenvaltioiden turvallisuuden kannalta katson, että niiden turvallisuuden kannalta enemmän hyötyä on näistä hyvistä suhteista kuin päinvastaisesta tilanteesta. Tästä seuraa, että on vähintäänkin välinpitämätöntä antaa käyttää EU:ta eräänlaisena trampoliinina, jonka avulla voi hypätä ilmaan ja antaa Venäjälle kunnon tällin nenään.
Kannatan koko sydämestäni jäsen Laschetia aiemmin esittämää opettavaisuutta koskevaa kritiikkiä sekä jäsen Brokia toteamuksia vuoropuheluväylän avoimena pitämisestä. Minun on kuitenkin sanottava jäsen Laschetille, että hänen olisi vältettävä kahta seikkaa. Ensinnäkään karhunnahkaa ei pidä jakaa kansakuntien kesken ennen kuin karhu on kuollut. Toiseksi on vältettävä sellaisten lupausten antamista, joita ei voida pitää, sillä olen melko varma, että Venäjän ja Saksan väliset huippukokoukset järjestettäisiin, vaikka CDU olisi Saksan hallituksessa – ja kukapa tietää, ehkäpä koemme tämänkin 20 vuoden kuluttua. Teidän ei pidä väittää, ettei huippukokouksia enää järjestettäisi. 
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
    Valtioilla, jotka olivat Neuvostoliiton vaikutuspiirissä tai kuuluivat Neuvostoliittoon, on edelleen varsin erityislaatuiset suhteet Venäjään.
Ensimmäistä kertaa hiljattain toteutuneen EU:n laajentumisen jälkeen on laadittu asiaa koskeva päätöslauselma, ja me olemme tehneet yhteistyötä täällä parlamentissa, valtavan ja voimakkaan Euroopan unionin parlamentissa. Tällä ei kuitenkaan ole mitään tekemistä välien selvittämisen kanssa Venäjän kanssa, vaan siinä tunnustetaan Venäjän merkitys ja toive siitä, että valtio seuraisi tärkeimpiä viittoja matkalla kohti demokratiaa omaa tietään etsiessään. Voiko valtio edetä kohti demokratiaa, jos oppositio on heikko ja rappiolla, jos lehdistönvapaus on rajallinen ja tuomioistuimet toteuttavat viranomaisten toiveita?
Vastaus on hyvin merkittävä koko Euroopan unionille ja erityisesti Venäjän naapureille. Valtava aasialainen Venäjä on etsinyt omaa tietään satoja vuosia, vuoroon etääntyen ja vuoroon lähentyen Eurooppaa. Nyt Venäjällä on loistava mahdollisuus valita. On hyvin tärkeää lausua ääneen meitä erottavat seikat ja pyrkiä lieventämään erimielisyyksiä sekä korostaa meitä yhdistäviä seikkoja. Haluamme tehdä yhteistyötä naapurimme Venäjän kanssa, joka ei ole pelkkä strateginen kumppani, vaan myös luotettava kumppani, joka jakaa arvomme ja pyrkii niihin vastaisuudessakin. Uskon tämän olevan myös Venäjän etujen mukaista. 
Panagiotis Beglitis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, Venäjästä on tultava etuoikeutettu strateginen kumppani, ja kumppanuuden kehittämisen ja laajentamisen kaikilla aloilla on oltava Euroopan unionin perustavaa ja pysyvä strateginen tavoite tulevina vuosina.
Kukaan ei epäile sitä, että Venäjällä on paljon potentiaalia toimia ratkaisevassa asemassa kansainvälisen turvallisuuden, rauhan, vakauden ja tasapainoisen kansainvälisen järjestyksen vahvistamisessa.
Katson, että tarvitaan yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten kriisien ratkaisemiseksi YK:ssa ja yksipuolisten ratkaisujen välttämiseksi. Kokemuksia yhteisestä osallistumisesta kvartettiin palestiinalaisongelman ratkaisemiseksi, minkä tuloksena saatiin aikaan etenemissuunnitelma, olisi sovellettava myös muihin alueellisiin ongelmiin, kuten Kosovoon, kriisiin Kaukasuksella ja Keski-Aasian kriisiin. Molemmin puolin on kuitenkin luottamuspulaa, jota Euroopan unionin laajentuminen on pikemminkin pahentanut kuin poistanut. Laajentumisen olisi oltava silta yhteistyöhön; siitä ei pidä syntyä muureja välillemme. Tästä näkökulmasta Euroopan unionilla ja uusilla jäsenvaltioilla on suuri vastuu. Emme voi rakentaa strategisia suhteita Venäjään pelon ja traumaattisen menneisyyden pohjalta. Ratkaiseva tekijä Euroopan unionin ja Venäjän välisten suhteiden tulevaisuuden kannalta on sellaisen yhteisen eurooppalaisen strategian määrittely, jossa kaikki jäsenvaltiot puhuvat samaa kieltä, joka ei perustu kansallisiin ensisijaisiin tavoitteisiin tai yksittäisiin etuihin. Me tarvitsemme Euroopan unionissa johdonmukaista ja yhdennettyä strategiaa, näkemyksellisyyttä sekä inspiraatiota suhteissamme Venäjään. 
Benita Ferrero-Waldner,
   .  Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että meidän on saatava aikaan oikea tasapaino ja meidän on myös käsiteltävä jokaista asiaa hyvin selkeästi ja avoimesti. Tärkeintä on käydä avointa vuoropuhelua jokaisesta kysymyksestä. Tämä merkitsee myös keskustelua ihmisoikeuskysymyksistä ja esimerkiksi Tšetšenian kaltaisista vaikeista asioista. Minun on sanottava, että olemme käyneet juuri tällaista selkeää ja avointa vuoropuhelua. Presidentti Putin on itse ollut hyvin avoin. Havaitsen siis edistymistä, vaikka se ei olekaan riittävää tai juuri sellaista kuin haluamme. Meidän on jatkettava tähän suuntaan.
Tämä keskinäinen riippuvuus merkitsee, että meidän on mentävä vielä pidemmälle. Esimerkiksi Tšetšenian osalta olemme puhuneet selvästi tarvittavasta poliittisesta ratkaisusta: tarvitaan alueellinen koskemattomuus, mutta samalla kansalla on oltava jonkinlainen autonomia. Tarvitaan myös vapaat ja oikeudenmukaiset vaalit.
Katsomme Euroopan komissiossa, että meidän on tehtävä jotakin väestön hyväksi: ei pelkästään tarjottava humanitaarista apua vaan myös autettava jälleenrakentamisessa. Harkitsemme teknistä tukea, kuten totesin: lääkärien ja opettajien kouluttamista EU:n jäsenvaltioissa, stipendejä opiskelijoille sekä lääkinnällisten laitteiden ja opetusmateriaalin toimittamista. On luotava työpaikkoja ja uutta toimintaa tuleville sukupolville. Nämä ovat konkreettisia toimia.
Mitä tulee historiaan, tiedämme, että Baltian maiden ja Venäjän välillä on vielä joitakin hyvin vaikeita ja arkoja asioita. Historioitsijoiden tehtävänä on selvittää menneisyyttä siten, että ihmiset voivat tarkastella Euroopan historian synkkiä aikoja. Meidän on kuitenkin ensisijaisesti katsottava tulevaisuuteen, ja tässä yhteydessä toistan täsmälleen aiemmin sanomani: jokainen kysymys on esitettävä avoimesti, koskipa se mitä tahansa.
Baku–Tbilisi–Ceyhan -kaasuputkesta voin vain todeta, että se on tänään avattu Euroopan unionin vahvalla tuella.
Lopuksi totean, että jatkamme täytäntöönpanotoimia ja otamme huomioon huomautuksenne, myös ihmisoikeuksien, demokratian ja vakauden turvaamista koskevat huomautuksenne. Meidän on samalla kuitenkin katsottava Venäjälle, joka on strateginen kumppanimme, ratkaisujen löytämiseksi ongelmiin sen naapurissa ja ongelmiin itsemme kanssa. 
Bogdan Klich (PPE–DE ).
    Kiitän komission jäsentä vastauksesta tai pikemminkin yrityksestä vastata kysymykseeni, sillä en kysynyt Kaukasuksen putkesta. Kysymykseni koski Itämeren putkea, jonka on määrä kulkea Itämeren pohjassa. 
Benita Ferrero-Waldner,
   . Arvoisa puhemies, haluan kertoa arvoisalle parlamentin jäsenelle, että on ilmeisesti tapahtunut erehdys. Olin kuullut tämän eri tavalla. Voin sanoa vain, että kyseessä on kaupallinen hanke, eikä minulla ole tällä hetkellä mitään lisättävää. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Gálin laatima kansalaisvapauksien sekä sisä- ja oikeusasioiden valiokunnan mietintö (A60144/2005) perusoikeuksien edistämisestä ja suojelusta [2005/2007(INI)]. 
Kinga Gál (PPE-DE ),
   . Arvoisa puhemies, kun Euroopan perustuslaista näinä aikoina keskustellaan ja järjestetään kansanäänestyksiä ja sen ratifioinnista päätetään kansallisissa parlamenteissa, olemme saaneet kuulla väitteitä Euroopan unionin demokratiavajeen syistä ja olemme kaikki hyvin tietoisia siitä, että yhteisön toimielinten työskentelyn on oltava avoimempaa ja se on tuotava lähemmäs kansalaisia.
Nykyään Euroopan unionin lainsäädäntöelinten työlle on monesti ominaista skeptisismi ja välinpitämättömyys. Erityisen tärkeä tehtävämme ja velvollisuutemme on saada aikaan muutos. Siihen voitaisiin päästä määrittelemällä tarkoin perusoikeusviraston toimivaltuudet ja tehtävät, mikä takaisi sen tehokkaan toiminnan ja mahdollisimman laajan tunnettuuden. Unionin oli nyt sopiva aika todeta kehityksen edenneen talousyhteisöstä kohti yhteisiä etuja ajavaa poliittista yhteisöä, ja jos sille saadaan perustuslaki, joka käsittää perusoikeuskirjan, ihmisoikeusnäkökohtia on myös vahvistettava. Koska perusoikeuksien asettaminen etusijalle unionin toiminnassa on yksi sen periaatteista, olisi perustettava perusoikeusvirasto valvomaan näiden yleviltä kuulostavien perusperiaatteiden noudattamista ja varmistamaan, että ihmisten perusoikeuksien kunnioittamisesta tulee ihmiskeskeinen ja jokapäiväinen käytäntö eikä se jää vain lain kirjaimeksi.
Arvoisa puhemies, jatkan nyt englanniksi. 
 Arvoisa puhemies, tässä valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, jonka lähtökohtana on Eurooppa-neuvoston joulukuussa 2003 tekemä päätös, esitetään keinoja Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen toimivaltuuksien laajentamiseksi siten, että siitä tulee perusoikeusvirasto. Valiokunta ja ryhmät hyväksyivät esittämäni lähestymistavan, ja vaikka mietintöön esitettiin 120 tarkistusta, onnistuimme saamaan aikaan 25 kompromissitarkistusta, joiden myötä kaikki valiokuntamme jäsenet ovat osaltaan auttaneet edistämään perusoikeuksien asemaa unionissa. Mietintö hyväksyttiin ehdottomalla enemmistöllä – vain kolme jäsentä äänesti sitä vastaan.
Kansalaisvapauksien sekä sisä- ja oikeusasioiden valiokunnassa käydyssä keskustelussa painotettiin muutamia keskeisiä ongelmakysymyksiä, muun muassa sitä, pitäisikö uutta virastoa ylipäänsä perustaa. Tärkeimpänä perusteluna, jota erityisesti PPE-DE-ryhmä käytti, oli se, että on jo liikaa virastoja, jotka eivät ole riittävän kustannustehokkaita, ja että niiden hoidettaviksi annettaisiin monia toimielinten, kuten parlamentin ja komission, tehtävistä. Yritin mietinnössäni ilmaista käsitykseni selkeästi. Perusoikeusviraston uskottavuus ja samalla meidän uskottavuutemme edellyttävät sen tehtävien ja rakenteen selkeätä määrittelemistä.
Valiokunta on myös esittänyt parlamentille merkittävämpää sanavaltaa perusoikeusviraston rakennetta, toimivaltuuksia ja toimintaa koskevissa kysymyksissä. Koska tarvitaan ensisijainen oikeusperusta, olemme viitanneet EY:n perustamissopimuksen 13 artiklaan. Haluan kuitenkin korostaa, että virastolla on oltava laajemmat toimivaltuudet, jotka käsittävät perusoikeuskirjan kokonaisuudessaan. Siksi pyydänkin komission jäsentä olemaan tulkitsematta kyseistä artiklaa liian suppeasti.
Meidän on tehtävä vaikeasti ymmärrettävästä lakikielestä ja hallintorakenteista selkeitä, tehokkaita ja toimivia, mikä edellyttää entistä aktiivisempaa yhteistyötä neuvoston, komission ja parlamentin välillä. Mielestäni perusoikeusvirasto voisi tehdä yhteistyötä ja koota keräämänsä tiedot verkostojen verkostoon, jotta löytäisimme tiemme ihmisoikeusasioita eri puolilla Eurooppaa hoitavien unionin, jäsenvaltioiden ja alueellisten laitosten ja keskusten viidakossa. Yhteistyön on oltava avainsanana tällä alalla, kun tarkastelemme Euroopan neuvoston toimintaa.
On tärkeätä hyödyntää ja käyttää lähtökohtana Euroopan neuvoston tähänastisia saavutuksia, ei ainoastaan vertauskuvallisesti vaan jokapäiväisessä käytännössä. On tärkeätä kehittää toimivan yhteistyön malli, kuten Varsovan huippukokouksessa korostettiin. Perusoikeusvirasto voisi uskoakseni olla keino tuon päämäärän saavuttamiseksi. 
 Kansallisten vähemmistöjen suojelusta on tullut EU:n laajentumisen jälkeen erittäin tärkeä aihe. On myös käynyt ilmeiseksi, että muukalaisvihan ja syrjinnän torjuminen ei sinänsä ole riittävää vähemmistöjen oikeuksien takaamiseksi.
On epäilemättä olennaisen tärkeätä taata yhtäläiset oikeudet ja olla sallimatta syrjintää. Tuo kuitenkin merkitsee vain asian pintapuolista käsittelyä. Jos ongelmaan halutaan puuttua päättäväisesti, oireiden lievittäminen ei riitä, vaan epäkohdan perussyihin on porauduttava ja se on oikaistava yhtäläisten mahdollisuuksien luomiseksi. Tätä hankalaa asiaa on tarkasteltava useista näkökulmista. Siksi perusoikeusvirastossa on oltava perinteisten kansallisten vähemmistöjen asemaa käsittelevä yksikkö.
Oikeuksien toteutumisen seuranta ja tasapainon löytäminen yksilönvapauksien myöntämisen ja kollektiivisen turvallisuuden takaamisen välillä on erittäin vaativa tehtävä ja tämän päivän suuri haaste. Perusoikeusviraston on siksi oltava keskeisellä sijalla, kun Euroopassa pyritään tehostamaan perusoikeuksien noudattamista, ja sen on hyödynnettävä kaikkea sitä tietoa, jota näistä asioista entuudestaan on.
Päämääränä on asettaa perusoikeudet keskeiselle sijalle kaikissa mahdollisissa toimissa ja säännöksissä, jotta voisimme todella pitää Eurooppaa perusvapauksien symbolina. 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin aluksi kiittää lämpimästi esittelijä Gália.
Minä itse samoin kuin koko komissio kannatamme mietinnön linjauksia, henkeä ja päämääriä, joista juuri oli puhetta. 
Oikeuden, turvallisuuden ja vapauden alueella komissio on keskittänyt toimintansa ihmisten perusoikeuksien edistämiseen ja suojeluun.
Puheenjohtaja Barroson täällä parlamentissa ilmoittaman päätöksen mukaisesti perustimme komission jäsenistä ryhmän koordinoimaan nimenomaan niitä komission toimia, joilla pyritään edistämään ja suojelemaan perusoikeuksia. 
Komissiolle tekemäni ehdotus siitä, että kaikista perusoikeuksien suojelemisen ja edistämisen takaamiseen tähtäävistä ehdotuksista laadittaisiin vaikutusarviointi, on jo hyväksytty. Kyse on ennalta varautumiseen perustuvasta vaikutusarvioinnista, jonka perusteella komission on helpompi ryhtyä vain niihin toimenpiteisiin, joiden avulla voimme edetä pyrkimyksissämme suojella tehokkaammin perusoikeuksia. Parlamentti pyysi tätä, ja olin asiasta täysin samaa mieltä.
Komissio hyväksyi 6. toukokuuta niin sanotun Haagin ohjelman vapauden, turvallisuuden ja oikeuden eurooppalaisen alueen vahvistamiseksi. Olen nostanut sen toteuttamiseksi laaditun toimintasuunnitelman sisältämien kymmenen ensisijaisen toimen joukosta kaikkein tärkeimmäksi sen periaatteen, että Euroopassa edistetään ja suojellaan perusoikeuksia. Tämä painotus osoittaa selvästi, että perusoikeuksien suojelu on mielestäni ensisijaista kaikilla unionin toimialoilla etenkin silloin, kun on kyse kansalaisten voimakkaasti esiin tuomien turvallisuusvaatimusten ja yksilöiden perusoikeuksien kunnioittamisen tasapainottamisesta keskenään, mitä on useasti korostettu myös täällä parlamentissa. 
Olen täysin samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että unionin virastolla pitäisi olla laajat toimivaltuudet, jotta se voisi todellakin edistää ja suojella kaikkia perusoikeuksia. Laajat toimivaltuudet olisivat hyvä peruste uuden viraston perustamiselle.
Myös minun mielestäni on tuotava hyvin selvästi esiin se, että ainoastaan vahva ja toimintakykyinen virasto voi olla riittävä peruste Wienissä sijaitsevan seurantakeskuksen muuntamiseksi todelliseksi unionin virastoksi täällä parlamentissakin hyväksytyn Eurooppa-neuvoston päätöksen mukaisesti. Huomauttaisin vielä, että näin tapahtuu sillä ehdolla, että viraston tavoitteina ovat perusoikeuksien suojelu ja edistäminen.
Totean komission nimissä, että hyväksymme täysin tänään esitellyn mietinnön.
On selvää, että parlamentilla on oltava tässä asiassa tärkeä tehtävä. Olen itse asiassa sitä mieltä, että sen olisi oltava mukana perusoikeusviraston hallintoelimessä. Kyse on symbolisesta, mutta myös tärkeästä näkökohdasta. Olen myös sitä mieltä, että parlamentin on voitava lausua mielipiteensä viraston johtajan nimityksestä, mutta meidän on ratkaistava kaikki asiaan liittyvät oikeudelliset kysymykset, jotka on otettava huomioon. Ne koskevat oikeusperustan valintaa sen perusteella, minkälaiset toimivaltuudet haluamme virastolle antaa.
Virastolle myönnettäviä toimivaltuuksia vastaavan oikeusperustan valintaa koskevan kysymyksen lisäksi vahvistan jälleen komission olevan – valitusta oikeusperustasta riippumatta – poliittisesti sitoutunut ottamaan täysin huomioon parlamentin esittämät ehdotukset, tarkistukset ja tiedot. 
Tarjolla on selvästi useita vaihtoehtoja: muodollinen yhteispäätösmenettely, joka rajattaisiin vain joihinkin perusoikeuksiin, kuten monet teistä jo tietävätkin oikeudellisen selvityksen perusteella; tai jokin aivan muu menettely.
Vaikka lopulta hyväksyttäisiin tällainen erilainen menettely, poliittinen ratkaisu ei mielestäni olisi erilainen. Tällä tarkoitan, että komission tehtävänä olisi edelleen puolustaa parlamentin ehdotuksia ja esittää ne neuvostolle. Sen tehtävänä olisi puolustaa niitä pääpiirteissään, vaikka oikeusperustasta tulisikin erilainen. Siksi vahvistan tämän sitoumuksen kiittämällä vielä kerran esittelijää hänen mietinnöstään.
Manolis Mavrommatis (PPE-DE ),
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen. Haluan aluksi onnitella esittelijä Gália hänen erinomaisesta mietinnöstään.
Mielestäni mietintö on perusteellinen ja sen sisältö luo edellytykset kansalaisten henkilötietojen ja yleensäkin perusoikeuksien suojelulle.
Perusoikeuskirjan sisällyttäminen perustuslakisopimukseen ja Euroopan unionin tuleva liittyminen Euroopan ihmisoikeussopimukseen epäilemättä asettavat unionille oikeudellisen velvoitteen edistää ihmisoikeuksien suojelua kaikilla toiminta-aloillaan.
Euroopan unionin on lisättävä kansainvälistä yhteistyötään tällä herkällä alalla. Haluaisinkin tehdä joitain huomauksia mietinnön kohdista 24 ja 25 sekä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnan lausunnon kohdasta 3, jossa todetaan, että Euroopan neuvoston ja perusoikeusviraston välinen yhteistyö olisi institutionalisoitava.
Toimiva yhteistyö edellyttää valtioilta Euroopan neuvoston päätöslauselmien mukaista harmonisointia. Perusoikeusviraston tärkeimpänä tehtävänä pitäisi olla perusoikeuksien noudattamista suosivan ilmapiirin luominen muun muassa kehittämällä viestintästrategia. Viraston rakenteeseen pitäisi mielestäni myös kuulua erityisyksiköitä, jotka tarkastelevat joukkoviestimiin liittyviä kysymyksiä, kuten tiedotusvälineiden keskittymistä, avoimuutta sekä lehdistön- ja sananvapautta.
Mietinnön puolesta äänestäminen on mielestäni merkittävä askel ja keino ihmisoikeuksien ja perusvapauksien alalla.
Lopuksi muistutan, että perusoikeusviraston päämääränä on luoda viestintästrategia, jonka avulla voitaisiin saada aikaan perusoikeuksien noudattamista suosiva ilmapiiri, joka – vastakkaisista mielipiteistä huolimatta – on mielestäni erittäin tärkeä asia, samoin kuin ehdotettu viraston rakenne. Siksi mielestäni olisi rakentavaa perehtyä tarkemmin juuri tähän viraston perustamiseen liittyvään kysymykseen. Esittelijä onkin mietinnössään korostanut ja tarkastellut yksityiskohtaisesti tätä asiaa. 
Timothy Kirkhope,
   .  Arvoisa puhemies, Wienissä sijaitsevalla vanhalla seurantakeskuksella on ollut varsin kirjava toimintahistoria. Olin itse mukana eräässä tapauksessa, jossa näytti siltä, että virasto joko salasi antisemitismiä käsitelleen hyvin merkittävän raportin tai käsitteli sitä epäasianmukaisesti. Käsitykseni tuolloin oli, että politiikan oli tuossa asiassa päästetty vaikuttamaan seurantakeskuksen toimintaan aivan liian suuressa määrin. 
Siksi haluaisin saada uusien järjestelyiden suhteen täyden varmuuden ensinnäkin siitä, että uusi virasto, jolla olisi laajemmat ja erilaiset tehtävät, on puolueeton ja toimii luottamuksellisesti eikä päästä politiikkaa sekaantumaan työskentelyynsä. Lisäksi haluaisin takeet siitä, että se on selkeästi vastuussa toiminnastaan parlamentaarisen valvonnan kautta. Minua harmittaa se, että varsin usein sanomme tuon olevan tarkoituksena, mutta se ei toteudu käytännössä. Tällä kertaa meidän on painotettava voimakkaasti näitä säännöksiä ja vaadittava, että nämä asiat varmistetaan.
Haluaisin ottaa esiin vielä yhden asian: kysymyksen erillisen tasa-arvoinstituutin tarpeellisuudesta. Mielestäni se on täysin tarpeeton; meidän on aina varottava lisäämästä byrokratiaa. Olen täysin vakuuttunut siitä, että perusoikeusvirasto toimii niin puolueettomasti, että se selviytyy ylimääräisestä työtaakasta, joka aiheutuu jonkin erillisen laitoksen muutoin hoitamien kysymysten käsittelystä.
Onnittelen esittelijä Gália hänen mietinnöstään ja uskon todellakin, että pyytämieni kaltaisten vakuuksien myötä perusoikeusvirasto pääsee hyvään vauhtiin ja sen toiminta on tuloksellista.
Martine Roure,
   .  Arvoisa puhemies, voimme esittelijä Gálin mietinnön ansiosta määrittää Euroopan parlamentin prioriteetit Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen toimivaltuuksien laajentamiseksi siten, että siitä tulee perusoikeusvirasto. Toivomme, että viraston perustaminen mahdollistaa todellisen perusoikeuspolitiikan luomisen. On syytä toistaa, että perusoikeuksien aktiivinen edistäminen on ensisijaisena pyrkimyksenämme vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen vahvistamisessa.
Haluaisin muistuttaa siitä, että ihmisarvon periaatteen kirjaaminen perusoikeuskirjan 1 artiklaan oli todellinen suunnanmuutos. Meidän ja hallitustemme on otettava huomioon jok'ikisen ihmisen arvostus, joka on kansalaisten ihmisarvon perusta. Ihmiset ovat vapaita, jos heillä on sijansa ja oikeutensa yhteiskunnassa, jonka toiminnan olemme järjestäneet tuon päämäärän mukaisesti. Me kaikki tiedämme myös, että oikeudella puhua ja kirjoittaa vapaasti, valita omat edustajansa ja elää vakaumuksensa ja toiveidensa mukaisesti ei ole todellista merkitystä ihmisille, joilla ei päivittäisessä elämässään ole ihmisarvonsa varmistamisen edellyttämiä aineellisia varoja. Tiedämme myös, että jos riittävää ihmisarvoa ei ole, vaarana on se, että yleismaailmallisista oikeuksista on etua vain joillekin ihmisille.
Komission jäsen Frattini on lupautunut käsittelemään perusoikeusviraston perustamista koskevaa mietintöä yhteispäätösmenettelyssä. Kuuntelimme, mitä juuri sanoitte, hyvä komission jäsen, mutta toistamme, että vaadimme ehdottomasti tuon menettelyn noudattamista. Euroopan parlamentin jäsenet ovat Euroopan kansalaisten valitsemia edustajia. Koska perusoikeusviraston perustamisella on välitön vaikutus kansalaisten jokapäiväiseen elämään, Euroopan parlamentin on saatava mielipiteensä selvästi kuuluville.
Maria Carlshamre,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Gália erittäin hyvästä mietinnöstä ja erittäin hyvästä yhteistyöstä kaikkien tarkistusten käsittelyssä. Olen hyvin tyytyväinen, että äänestämme huomenna tästä asiasta.
Euroopan unioni on astumassa uuteen vaiheeseen. Olemme parhaillaan luomassa unionille oikeudellista velvoitetta varmistaa, että perusoikeuksia edistetään aktiivisesti kaikilla toiminta-aloilla. Ehdotettu perusoikeusvirasto on käytännön väline tässä työssä. 
Sen pääasiallisiin toimivaltuuksiin kuuluu se, mitä itse unionissa tapahtuu. Tiedämme kuitenkin, että aivan unionin rajojen ulkopuolella esiintyy kirjaimellisesti orjamarkkinoita, joilla myydään nuoria naisia ja tyttöjä kaupiteltaviksi edelleen seksiteollisuuden palvelukseen eri puolille unionia. Arvioidaan, että esimerkiksi Moldovassa tällaisilla orjamarkkinoilla myydään päivittäin noin 40 tyttöä. Kyse on räikeimmästä täälläpäin maailmaa esiintyvästä ihmisoikeuksien loukkauksesta, ja perusoikeusvirastolla pitäisi olla valmiudet puuttua siihen.
Toivonkin, että Euroopan parlamentti vahvistaa kansalaisvapauksien sekä sisä- ja oikeusasioiden valiokunnan äänestystuloksen, jonka mukaan virastolla pitäisi olla valtuudet käsitellä myös kolmansissa maissa esiintyviä ongelmia, jotka liittyvät unionia koskettaviin ihmisoikeuskysymyksiin.
Toivon myös, että parlamentti ilmaisisi selkeästi käsityksensä siitä, että tulevan tasa-arvoinstituutin pitäisi vähimmillään toimia tiiviissä yhteistyössä perusoikeusviraston kanssa ja sijaita samassa paikassa. Se on järkevää ja kustannustehokasta, mutta ennen muuta sen pitäisi olla luonteva ajattelutapa kaikille, joiden mielestä naisten oikeudet ovat ihmisoikeuksia. 
Johannes Voggenhuber,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan unioni lupaa luoda kansalaisilleen vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen. Monet päivittäin kohtaamistamme uhista osoittavat, että positiivisia ja ennakoivia toimia tarvitaan paitsi turvallisuuden myös vapauden turvaamiseksi, sillä jälkimmäinen ei ole vain oikeudellinen kysymys.
Esittelijä on tietoinen tästä asiasta, joka on hänen mietintönsä lähtökohtana. Haluan kiittää ja onnitella häntä tästä, sillä tämä on todellakin täysin asianmukainen perusta näin keskeiselle päätökselle. Olen myös tietoinen siitä, kuinka vaikeasta päätöksestä oli kyse, sillä toimiessani 7 artiklan mukaisen menettelyn esittelijänä myös minä sain jonkinlaisen käsityksen ryhmän sisäisistä erimielisyyksistä, joihin myös jäsen Kirkhope viittasi. Uskon vakaasti, että ne pääasiassa johtuvat jatkuvasta pelosta siitä, että Euroopan unioni voisi saada uutta sananvaltaa tietyillä aloilla, eivätkä niinkään muista peloista. Oma ryhmäni on erittäin tyytyväinen siihen, että useista periaatteista on pystytty sopimaan noiden väittelyiden aikana.
Viraston on tarkoitus tukea jäsenvaltioita eikä tehdä päätöksiä niiden puolesta. Sen päämääränä ei ole ottaa käyttöön kattavia valvontajärjestelmiä, vaan toimia institutionaalisena tukena, varhaisvaroitusjärjestelmänä sekä valistustyön ja vuoropuhelun edistäjänä.
Viraston on tarkoitus koordinoida tiedonkulkua ja toimintaa lisäämättä byrokratiaa. Käsittääkseni kaikki tällä alalla toimivat ovat tietoisia siitä, että tarvitaan kiireellisesti eurooppalainen verkostojen verkosto, kuten esittelijäkin mainitsi. Tuomioistuinten ei ole tarkoitus kilvoitella keskenään, vaan olisi vältettävä oikeudellisia erimielisyyksiä Euroopassa esiintyvistä ihmisoikeusrikkomuksista. Kukaan ei halua Euroopan omaksuvan muun maailman silmissä isonveljen tehtävää tai olevan ylen innokas näkemään rikan naapuriensa silmissä. Sen sijaan haluamme, että se tarkastelisi kriittisesti itseään ja arvioisi koko ajan kriittisesti ihmisoikeustilannetta rajojensa sisäpuolella.
Haluan kiittää esittelijää ja vakuuttaa hänelle tukeamme. Toivon, että komissio harkitsee asianmukaisesti parlamentin erityistehtävää perusoikeuksien, ihmisoikeuksien ja kansalaisvapauksien edistäjänä ja myös vahvistaa tälle mietinnölle sopivan oikeusperustan parlamentin esittämien toiveiden mukaisesti.
Giusto Catania,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Haluaisin onnitella esittelijä Gália hänen merkittävästä työstään, sillä perusoikeuksien suojelua ja edistämistä vaaliva virasto on arvokas elin sekä parlamentin että koko Euroopan unionin kannalta. Tarvitaan riippumatonta laitosta, jolla samalla olisi kiinteät siteet Euroopan parlamenttiin. On myös tärkeätä, että neuvoston ja parlamentin välillä voitaisiin tässä kysymyksessä noudattaa yhteispäätösmenettelyä.
Toinen tärkeä kysymys on kolmansien maiden tilanteen seuraaminen ihmisoikeusrikkomusten suhteen. Aivan liian usein olemme avuttomia sivustakatsojia ja aivan liian usein yhteistyösuhteemme jopa tasoittavat tietä perusoikeuksien loukkaamiselle kolmansissa maissa.
Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ja perusoikeusviraston välinen ero on mielestäni tehtävä selväksi. Ihmisoikeustuomioistuin puuttuu yksittäistapauksiin, kun taas perusoikeusviraston tehtävänä on tarkkailla poliittisia järjestelmiä kokonaisuudessaan ja seurata säädöksiä, jotka eivät mahdollisesti ole ihmisoikeuksien alalla yleismaailmallisesti hyväksyttyjen normien mukaisia.
Mielestäni olemme tekemisissä erittäin tärkeän asian kanssa, sillä me Euroopan parlamentin jäsenet aivan liian usein kerromme ihmisoikeusloukkauksista ilman, että meillä olisi keinoja estää niitä toistumasta. Esimerkiksi tänään Lampedusan saaren edustalla upposi vene. Jos se olisi tapahtunut ensimmäistä kertaa, sitä voitaisiin pitää satunnaisena onnettomuutena. Koska tällaista kuitenkin tapahtuu aivan liian usein, on välttämätöntä arvioida tarkoin voimassa olevaa lainsäädäntöä. 
Bogdan Pęk,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Ei ole mitään sen upeampaa kuin ihmisoikeudet, toisin sanoen oikeus vapauteen ja totuudenmukaisuuteen. Todellinen vapaus on yleisesti ottaen kaikkien tärkein ihmisoikeus.
Täällä kuitenkin keskustellaan jälleen uuden, institutionalisoitavan viraston perustamisesta, ja koko hanketta verhoaa kaunopuheisuus. Virasto luonnollisestikin perustettaisiin eurooppalaisten veronmaksajien kustannuksella. Euroopan unionissa ollaan saattamassa voimaan uutta lakia, ja – hyvät ystävät – tuon korkeimman lain nimi on Parkinsonin laki. Se tarkoittaa jälleen uutta toimipistettä, jälleen kymmeniä uusia sihteerejä ja päätöksentekijöitä, joiden tehtävänä oletettavasti on peitellä totuutta.
Tämä on aivan vääränlainen tapa hoitaa asioita, eikä se johda mihinkään. Sen sijaan tarvitaan lainsäädännöllistä tasavertaisuutta ja totuudenmukaista tietoa. Näin voitaisiin taata todellinen demokratia, jossa ihmiset valitsevat tarvitsemansa ja kääntävät selkänsä todellisten ihmisoikeuksien loukkaajille.
Vastustan tuollaista tulkintaa ihmisoikeuksista ja jälleen uuden viraston perustamista. 
Reinhard Rack (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, perusoikeuksien suojelu on yksi EU:n perustehtävistä. Koska perusoikeudet ovat samalla EU:n käyntikortti niin sen rajojen sisä- kuin ulkopuolellakin, meidän olisi asetettava etusijalle kaikki keinot, jotka voisivat johtaa parannuksiin tällä keskeisellä alalla, ja annettava tukemme perusoikeusvirastolle, jolla olisi laajat toimivaltuudet. Lisäisin tähän yhden tärkeän varoituksen sanan.
EU:n keskeiset toimielimet kantavat päävastuun perusoikeuksien suojelussa, sillä komissio on perustamissopimusten valvoja, parlamentti valvoo kansalaisten etuja, neuvosto edustaa jäsenvaltioiden etuja ja ennen muuta Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on kaikkein korkein oikeusturvan takaava elin. Koska tätä vastuuta ei pidä kyseenalaistaa tai vaarantaa muutoin, perusoikeusvirastolla pitää olla selkeät toimintalinjat ja sen pitää vastata toiminnastaan jollekin ylemmälle taholle.
EU:n normeihin saataisiin kokonaisvaltaisia parannuksia tietouden ja kokemusten laajemmalla vaihdolla, ja alalla voitaisiin tehdä hyödyllisiä parannuksia, jos nykyiset laitokset, välineet ja menettelyt verkotettaisiin. Tässä pitää kuitenkin välttää päällekkäisyyttä ja byrokratian lisäämistä.
Olisi erityisen tärkeätä, ettei virastoa perusteta areenaksi, jolla harjoitetaan pikkumaista byrokraattista arvostelua. Juuri tästä syystä – eikä aiemmin mainitusta syystä – esittelijä Gálin muutoin erinomaisen mietinnön 47 kohta olisi hylättävä.
Jos virasto noudattaa näitä suuntaviivoja, sillä on kaikki edellytykset osallistua merkittävästi eurooppalaisten perusoikeuksien suojeluun, mikä tehtävä itse asiassa kuuluu meille kaikille. 
Stavros Lambrinidis (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Gálin mietintö ansaitsee kannatuksemme.
Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeen Euroopan unioni on säätänyt lakeja aloilla, jotka koskettavat ihmisoikeuksia suorasti tai epäsuorasti. Henkilötietojen suoja, turvapaikkaoikeus, tasavertaisuus ja avoimuus oikeussuojan saatavuudessa, kaikenlaisen syrjinnän torjuminen ja vähemmistöjen suojelu ovat keskeisiä tekijöitä ihmisarvon edistämisessä kansalaisten Euroopassa, eivätkä ne liity vain kaupankäyntiin tai turvallisuuden yksipuoliseen korostamiseen millä hinnalla hyvänsä.
Koska unioni voi nyt säätää lakeja mainituilla aloilla – ja itse asiassa kaikilla aloilla – on arvioitava sen tulevien päätösten vaikutusta kansalaisten perusoikeuksiin, jotta lainsäätäjä voi hoitaa tehtävänsä asianmukaisesti. Onkin ristiriitaista, ettei unionin toimielinten käyttöön ole vielä laadittu lainkaan yhdenmukaistamista edistäviä järjestelmiä tai menettelyjä, joiden avulla arviointi saataisiin hoidettua sopivalla tavalla.
Jos siis haluamme hoitaa tehtävämme kunnolla, meidän on saatava perusoikeusviraston kaltainen laitos, mahdollisesti sisäinen avustava elin, joka tukee meitä tehtävässämme. Kyseisen laitoksen ei pidä olla tutkimuskeskus, vaan riippumaton ja erityisen tarkkaavainen "tuntosarvi", joka kerää tietoja, tekee arvioita ja samalla edistää toimivaltuuksiensa mukaisesti ja puolueettomasti perusoikeuksien kehittämistä ja suojelua erityisesti jäsenvaltioissa. 
Lopuksi on todettava olevan itsestään selvää, että lainsäätäjän – neuvoston yhdessä Euroopan parlamentin kanssa – on etukäteen määriteltävä viraston toimivaltuudet ja rakenne. Tämän vuoksi komission tulevassa ehdotuksessa on noudatettava yhteispäätösmenettelyä.
Kyriacos Triantaphyllides (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää ystävääni jäsen Gália hänen mietinnöstään ja todeta meidän olevan ilahtuneita siitä, että unionin toimielimet yhä useammin kuulevat toisiaan ihmisoikeuksien edistämiseen ja suojeluun liittyvissä asioissa.
Perusoikeusviraston perustaminen voidaan varmasti hoitaa myönteisesti ja suuremmitta ongelmitta, jos katsomme sen todella voivan palvella sitä tarkoitusta, jota varten sitä ollaan perustamassa.
Käsittääksemme todellisena vaarana kuitenkin on, että virastosta tulisi lukuisten tehtäviensä vuoksi toimintakyvytön ja tehoton. Ehdotus rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen muuntamisesta tällaiseksi virastoksi saattaisi heikentää sen nykyisiä toimivaltuuksia. Virastolla on aina oltava edellytykset vaalia turvallisuuden ja ihmisoikeuksien välistä tasapainoa, eikä sen riippumatonta asemaa ole helppo taata.
Ihmisoikeuksia ei voida suojella vain perustamalla toimivaltaisia virastoja, vaan ennen muuta todella muuttamalla toimintatapoja siten, ettei sallita ulkomaalaisiin kohdistuvaa rasismia tai tueta poliisin valtuuksien lisäämistä ja yleisestikin siten, ettei kansalaisten ja kaikkien ihmisten oikeuksia poljeta turvallisuuden nimissä. Äänestämme esityksen puolesta siinä toivossa, että tämä voidaan taata. 
Ashley Mote (NI ).
    Arvoisa puhemies, ehdotus EU:n perusoikeusviraston perustamisesta on silkkaa mielettömyyttä jopa EU:n mittapuun mukaan. Siinä myös ennakoidaan perustuslain ratifiointia, mikä on laitonta. Julkisen rahoituksen suunnattoman haaskauksen lisäksi viraston perustaminen varmistaa sen, että ihmisoikeuksista tulee jäsenvaltioiden kesken pysyvä ristiriitojen lähde byrokraattien pyrkiessä keksimään itselleen puuhaa.
Uuteen perustuslakiin sisällytetty perusoikeuskirja on viime vuosien perusteettomimpia asiakirjoja. Poliittisten mitättömyyksien vaihtuva liuta on antanut itselleen valtuudet myöntää muille ihmisille oikeuksia. Vieläkin huolestuttavampaa on, että he ovat antaneet itselleen vallan kumota nuo oikeudet ja vapaudet silloin kuin se heille tai heidän seuraajilleen sopii. Nuo eivät ole demokraattien tekoja.
Arvoisa puhemies, minun oikeuteni ja vapauteni eivät ole teidän nimettävissänne tai teidän vallassanne – kyse on syntymäoikeuksistani. Ihmisoikeuksien todellinen luonne on ymmärretty täysin väärin perusoikeuskirjassa ja päätöslauselmaesityksessä, joista näkyy parlamentin pakkomielteenomainen pyrkimys yhteiskuntakehityksen ohjailuun.
Michael Cashman (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen saadessani puhua arvoisan kollegani Moten jälkeen. Puheenvuorollaan hän todisti olevansa poliittisten mielettömyyksien asiantuntija. Hänen jäsenyytensä UKIP-puolueessa tuo siitä kaksin verroin vahvemman vakuuden.
Arvoisa puhemies, mielestäni syrjintä halventaa jokaista meistä, ja jos emme tee asialle mitään, hyväksymme sen. Kannatan siksi esittelijä Gálin mietintöä ja perusoikeusviraston perustamista. Meidän ei kuitenkaan pidä vaatia virastolta liikoja tai se epäonnistuu tehtävässään jo alussa. Sen on toimittava yhteistyössä kaikkien kolmen toimielimen kanssa ja huolehdittava siitä, että niiden tekemät ehdotukset ovat perusoikeuskirjan ja meidän kansainvälisten velvoitteidemme mukaisia eivätkä ristiriidassa niiden kanssa. Viraston pitäisi keskittyä siihen, mitä EU:n alueella tapahtuu, mutta sillä pitäisi olla myös sanansa sanottavana assosiaatiosopimusten laatimisessa.
Tällainen vuoropuhelu on mielestäni hyödyllistä, mutta annan enemmän painoa tuleville konkreettisille ehdotuksille.
Minulla on kaksi huomautusta. Jäsen Kirkhope, joka ei enää ole täällä salissa, sanoi, ettei politiikkaa pitäisi sotkea viraston toimintaan. Tuntuu siltä, että hän haluaisi viedä viraston toimintakyvyn jo ennen kuin se käynnistää toimintansa. Perusoikeusrikkomusten lopettamista koskevat päätökset on tehtävä osana politiikkaa ja on myös otettava huomioon niiden poliittiset seuraukset.
Jotkin tämän parlamentin poliittisista valtuuskunnista eivät ole koskaan äänestäneet syrjimättömyyttä edistävien toimien puolesta. Se jo sinänsä tekee noista toimista ja perusoikeuksista puoluepoliittisia kysymyksiä. Jäsen Pęk vastusti asiaa kiivaasti sillä perusteella, että eurooppalaiset veronmaksajat joutuvat maksumiehiksi. Jos he eivät olisi maksaneet, olisimme edelleen toista maailmansotaa ja Neuvostoliiton ylivaltaa seuranneen propagandan kuristusotteessa. Meillä on oltava rohkeutta maksaa vapauksistamme ja puolustaa niitä. Vaikka jäsenet Pęk ja Mote vastustavatkin mietintöä, esittelijä Gál on oikeilla jäljillä, ja suosittelen parlamentille mietinnön hyväksymistä.
María Elena Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, perusoikeuskirjan sisällyttäminen Euroopan perustuslakiin on edistysaskel unionin poliittisissa pyrkimyksissä kohti demokraattisempaa ja sosiaalisempaa Eurooppaa. Sitoutumiselle ihmisoikeuksien edistämiseen on tästä lähtien annettava konkreettisempi muoto, ja kaikkiin uusiin lainsäädäntöehdotuksiin on ehdottomasti sisällyttävä myös perusoikeusnäkökulma. Euroopan parlamentin ihmisoikeuksien alivaliokunnan sosialistiryhmän koordinaattorina kannatan perusoikeusviraston perustamista. Ymmärrän eräiden jäsenten esiin tuomat ongelmat, mutta olen täysin eri mieltä heidän kanssaan, sillä kyse on mitä tärkeimmästä virastosta. Mietinnössä ehdotettujen toimivaltuuksien turvin virasto voi varmistaa, että otamme toiminnassamme johdonmukaisesti huomioon ihmisoikeuksien edistämisen ja suojelun. Kannatamme siksi päätöstä siitä, että Euroopan parlamentin olisi käsiteltävä tätä aloitetta lainsäädäntöaloitteena.
Mielestäni on erittäin tärkeätä, että parlamentti osoittaa tukensa ja että sitä kuullaan perusoikeuksia koskevissa aloitteissa. Demokraattisesta foorumista, jonka aiomme perustaa, on hyötyä kaikille: jäsenvaltioille, kansainvälisille elimille, kansalaisyhteiskunnalle ja kolmansille maille. Vaatimus perus- ja ihmisoikeuksien horisontaalisuudesta on myös otettava huomioon, erityisesti unionin ulkopolitiikassa. Lopuksi totean, että päätös epäilemättä johtaa ihmisoikeuksien laajempaan ja tehokkaampaan edistämiseen ja suojeluun niin Euroopan unionissa kuin sen ulkopuolellakin.
Katalin Lévai (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen monien minua ennen esiintyneiden puhujien tavoin sitä mieltä, että nyt on meneillään käänteentekevä kehitysvaihe EU:n voitettua aiemmat esteet ja asetettua päämääräksi ihmisoikeuksien edistämisen ja suojelun. Meidän ei pidä pelästyä viraston institutionaalista rakennetta, vaan esittää onnittelumme tästä aloitteesta.
Yhdyn todellakin niihin, joiden mielestä ihmisoikeuksien suojelu on nähtävä osana politiikkaa – muuta mahdollisuutta ei ole. Haluaisin kuitenkin korostaa unionin elinten välistä yhteistyötä. EU:n hiljattain perustamien ja tulevien elinten on osoitettava voivansa tehdä yhteistyötä mahdollisimman hyvin, tukea toisiaan ja todellakin toimia tehokkaasti kansalaisjärjestöjen ja -aloitteiden avulla.
Yhtäläisiä mahdollisuuksia käsittelevän työryhmän jäsenenä katson, että pian perustettavan Euroopan tasa-arvoinstituutin on osallistuttava tähän toimintaan. Yleiseurooppalainen romanifoorumi, joka on "erikoistunut" syrjinnän tarkkailuun, voi myös edistää tulevan instituutin toimintaa. Onnittelen esittelijää.
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet. Kiitän kaikkia puhujia, jotka ovat tuoneet esiin tärkeitä huomautuksia esittelijän erinomaisesta mietinnöstä. 
Mielestäni EU:n toiminta perusoikeuksien ja perusvapauksien alalla edellyttää myönteisiä toimia eikä vain noiden oikeuksien ja vapauksien suojelemista. 
Haluaisin kuvailla komission puolesta, mitä perusoikeusviraston ei pitäisi edustaa. Sen ei pidä eikä se voi olla ylin tuomioistuin tai uusi lainsäätäjä, sillä lainsäädäntä on uskottu teille, komissiolle ja neuvostolle eikä siis perusoikeusvirastolle.
Virasto ei saa eikä voi olla byrokraattinen rakenne, jonka tehtävänä on syytellä jäsenvaltioita, vaan sen pitää olla kaikkia EU:n toimielimiä palveleva, toimintakykyinen organisaatio, joka avustaa jäsenvaltioita ja tukee niiden toimia tällä alalla. Viraston ei pidä olla yksittäisiä kysymyksiä ratkaiseva tai ristiriitoja kylvävä organisaatio, kuten joku huomauttikin. Se ei voi olla mitään tuollaista. 
Yhdyn täysin niihin, joiden mielestä Euroopan on tultava tietoisemmaksi perusoikeuksien ja perusvapauksien noudattamisesta. Siksi onkin vältettävä päällekkäisyyttä muiden järjestöjen kanssa ja tehotonta hallintoa. Mielestäni tässä olisi otettava huomioon Euroopan neuvoston tekemä työ, koska sillä on kauaskantoista merkitystä. Aiomme sopia sen kanssa yhteisestä linjasta päällekkäisyyksien välttämiseksi ja hyödyntää sen erittäin tärkeää kokemusta.
Jotkut ovat tuoneet uudestaan esiin kysymyksen viraston alueellisesta toimivallasta: pitäisikö sen toimivaltuuksien käsittää vain jäsenvaltioiden alue vai ulottua myös sen ulkopuolelle? Kiinnitämme erityistä huomiota parlamentissa käytävään keskusteluun ja sen tekemään päätökseen, mutta olen sitä mieltä, että ensiksikin virastolla todellakin voi ja pitää olla jäsenvaltioissa alueellista toimivaltaa. Tämä ei kuitenkaan estä – esimerkiksi unionin suhteissa ehdokasvaltioihin tai siihen niin sanotun naapuruuspolitiikan nojalla kytköksissä oleviin valtioihin – mahdollisuutta toimintaan, joka ei merkitse asioihin puuttumista, vaan merkittäviä tarkkailutoimia ja tietojen toimittamista Euroopan parlamentille.
Päätän puheenvuoroni korostamalla sitä, että komissio haluaa innokkaasti pitää yllä tätä vuoropuhelua parlamentin kanssa, sillä ei ole ajateltavissakaan, että niin tärkeässä kysymyksessä kuin perusoikeudet ryhdyttäisiin toimiin olematta jatkuvasti suorassa yhteydessä parlamenttiin ja ottamatta huomioon sen mielipiteitä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla ovat seuraavina minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Stanisław Jałowiecki (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, työpaikkojen siirtämisestä muualle on esitetty voimakkaita vastalauseita monessa yhteydessä, niin tässä parlamentissa kuin muuallakin. Näitä vastalauseita kuullaan erityisesti silloin, kun vanhan EU:n alueella toimivat yritykset päättävät siirtää osan tuotannostaan uusiin jäsenvaltioihin. Nyt kuitenkin myös uudet jäsenvaltiot ovat vähitellen kohtaamassa saman ongelman. Ranskalaisyritys Thomson on siirtymässä Puolasta Kiinaan, ja alun perin puolalainen merkkipukujen valmistaja Vistula on siirtymässä Ukrainaan. Tämä on vain jäävuoren huippu, sillä tämänkaltaisten tapausten määrä kasvaa jatkuvasti. Tilanne kielii kuitenkin myös siitä, ettei kukaan vaadi Puolassa tiukkojen oikeudellisten esteiden asettamista tämän prosessin pysäyttämiseksi, vaikka työttömyysaste on nykyään erittäin korkea. Ulkomaille suuntautuvaa ulkoistamista ei käytetä myöskään pelinappulana poliittisissa väittelyissä. Itse asiassa tilanne on juuri päinvastainen, sillä kaikki ovat yhtä mieltä siitä, että ilmiön torjumiseksi on toteutettava aivan erilaisia toimia. Ennen kaikkea on pyrittävä pienentämään työvoimakustannuksia ja parantamaan tuotettavien tavaroiden kilpailukykyä. Mielestäni Puolan lähestymistapa ansaitsee tulla tarkastelluksi lähemmin, ja suosittelen tätä lähestymistapaa kaikille maille, jotka ehdottavat ankaria toimenpiteitä niiden yrittäjien vahingoksi, jotka ovat ottaneet Euroopan yhtenäismarkkinoiden keskeisen periaatteen vakavasti. Tämä koskee etenkin Ranskaa ja Saksaa.
Justas Vincas Paleckis (PSE ).
    Arvoisa puhemies, toisin kuin vanhoihin jäsenvaltioihin, suurimpaan osaan uusista jäsenvaltioista ei sovelleta viisumivapautta Yhdysvaltojen suuntaan. Washingtonin hallitus on tarjonnut EU:n uusille jäsenvaltioille etenemissuunnitelmaa viisumivapautta koskevien edellytysten parantamiseksi. Euroopan unioni voisi osallistua nykyistä merkittävämmin tämän kysymyksen ratkaisemiseen.
Kyse on myös Washingtonin poliittisesta tahdosta, ja tämän tahdon määrittelee pitkälti Yhdysvaltojen kongressi. Ehdotan, että Euroopan parlamentti tai sen ulkoasiainvaliokunta ottaa asian esiin Yhdysvaltojen kongressin kanssa ilmaistakseen parlamentin jäsenten toiveen siitä, että kongressin jäsenet tarkastelisivat ongelmaa rakentavassa ja hyväntahtoisessa hengessä. EU:n uusien jäsenvaltioiden viisumivapaudella vahvistettaisiin transatlanttisia yhteyksiä ja edistettäisiin poliittisen, taloudellisen ja inhimillisen muutoksen toteutumista. Tämä osoittaisi jälleen kerran, että kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat tasavertaisia. 
Sarah Ludford (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain nostaa esiin tarpeen kohdella oikeudenmukaisesti erästä henkilöä, joka on pidätetty Espanjassa Marokon esittämän luovuttamismääräyksen perusteella. En aio tarkastella tässä yhteydessä tapaukseen liittyviä yksityiskohtia, mutta olen kyseistä henkilöä tukevien ihmisten ja Fair Trials Abroad -järjestön tavoin vakuuttunut siitä, että henkilö on täysin syytön kaikkiin syytekohtiin.
Lyhyesti sanottuna henkilö auttoi toimittamaan veneen Marokkoon ja tätä venettä käyttäneet ihmiset pidätettiin useita kuukausia myöhemmin huumeiden salakuljetuksesta. Henkilöllä ei ollut mitään tekemistä tämän tapauksen kanssa. Hän on kuitenkin pidätettynä Espanjan ja Marokon välisen rikollisten luovuttamista koskevan sopimuksen nojalla. Kyseisessä sopimuksessa Espanja ja Marokko ovat sopineet, etteivät ne luovuta omia kansalaisiaan.
Voiko Espanja näin ollen harkita luovuttavansa muitakin EU:n kansalaisia? Näin rikottaisiin varmasti EU:n lainsäädäntöä, jossa edellytetään kansalaisuuteen perustuvan syrjinnän torjumista.
Tämän vuoksi haluan jatkaa asian käsittelyä puhemies Borrellin kanssa ja pyydän häntä ottamaan sen esiin Espanjan hallituksen kanssa. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    Haluan esittää puolalaisten sairaanhoitajien ja kätilöiden puolesta vastalauseen, joka koskee Euroopan komission suunnitelmia saattaa voimaan lainsäädäntö, jolla syrjitään puolalaisia sairaanhoitajia suhteessa muiden jäsenvaltioiden sairaanhoitajiin.
Puolan toimivaltaisilla viranomaisilla on oikeus ja velvollisuus määritellä koulutuksen pituus direktiivissä annettujen vaatimusten mukaisesti ja tunnustaa kelpoisuudet tavanomaisten saavutettujen oikeuksien perusteella. Puolalaiset sairaanhoitajat vaativat, että direktiivin 77/452/ETY 4 artiklan b alakohta poistetaan, samoin kuin uuden ehdotuksen 31 artiklan 2 alakohta, jolla ensin mainittu alakohta on tarkoitus korvata. Molemmat alakohdat ovat nimittäin ristiriidassa yhteisön lainsäädännön perusperiaatteiden kanssa. Puolalaiset sairaanhoitajat ovat ehdottaneet, että ammatilliset tutkinnot ja alemmat korkeakoulututkinnot lisätään direktiivin liitteenä olevaan kelpoisuusluetteloon.
Puolalaisten sairaanhoitajien olisi tietenkin parasta työskennellä omassa maassaan, jossa heidät on koulutettu. Maa on kuitenkin päästetty niin katastrofaaliseen tilaan – ensin tähän syyllistyi totalitaarinen kommunistihallinto ja sitten nykyinen liberaalihallitus – että joidenkin puolalaisten on ollut pakko lähteä ulkomaille työttömyyden vuoksi tai siksi, että niillekin, joilla on työtä, maksetaan 200 euron nälkäpalkkaa, vaikka hinnat vastaavat Puolassa muun unionin hintatasoa. 
Cristiana Muscardini (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on kulunut jo useita päiviä siitä, kun nuori, lasten auttamiseen osallistunut italialainen nainen siepattiin Afganistanissa.
Pyydän kollegojani Euroopan parlamentissa allekirjoittamaan vetoomuksen naisen vapauttamisen puolesta.
Useat jäsenet, mukaan lukien ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtaja Brok, ovat jo allekirjoittaneet vetoomuksen, jossa kehotetaan afganistanilaisia eristämään sieppaajat ja auttamaan nuoren Clementinan vapauttamisessa.
Pyydän kaikkia jäseniä auttamaan meitä allekirjoittamalla vetoomuksen tai halutessaan lähettämällä itsenäisesti sähköpostia Afganistanin Brysselin-suurlähetystöön ja Kabulin suurimpiin uutistoimistoihin.
Euroopan parlamentti otti vastaan presidentti Karzain viime istuntojaksolla Strasbourgissa, ja haluamme myös auttaa afganistanilaisia palaamaan takaisin arkeen. Mielestäni parlamentilla on velvollisuus tuoda äänensä kuuluviin tässä surullisessa asiassa ja osoittaa solidaarisuutensa tätä nuorta naista kohtaan. 

Bogusław Sonik (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, matkustin 18. toukokuuta Kuubaan yhdessä jäsen Protasiewiczin kanssa. Euroopan unioni kumosiHavannan hallitukseen kohdistetut diplomaattiset sanktiot joitakin kuukausia sitten, jotta Havannan ja Brysselin välisten suhteiden tulevaisuutta voitaisiin pohtia. Euroopan parlamentin sosialidemokraattiseen ryhmään kuuluvat kollegani vierailivat maassa joitakin viikkoja sitten.
Jäsen Protasiewicz ja minä päätimme vierailla Kuubassa yhdessä osallistuaksemme Kuuban opposition kokoukseen 20. toukokuuta. Valitettavasti emme onnistuneet tavoitteessamme. Meidät karkotettiin maasta jo ennen kuin ehdimme poistua lentokentältä, sillä nimemme olivat Castron hallituksen mustalla listalla. Meidän ei annettu ylittää rajaa, vaan sen sijaan meidät lennätettiin ensin Meksikoon ja sieltä Eurooppaan.
Pyydän Euroopan parlamentin puhemiestä esittämään vastalauseen Kuuban viranomaisille ja vaatimaan heiltä selitystä. Kehotan häntä myös sisällyttämään seuraavan Strasbourgin istuntojakson esityslistalle keskustelun Kuuban tilanteesta ja suhteistamme Castron hallitukseen. Suhteidemme tähän hallitukseen on perustuttava ihmisoikeuksien kunnioittamiseen, ja meidän on vaadittava Kuuban poliittisten vankien vapauttamista. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan tässä yhteydessä ilmaista syvimmän myötätuntoni niiden viiden teini-ikäisen tytön perheille, jotka menettivät henkensä kaksi päivää sitten Irlannissa. Tytöt olivat matkustajina koulubussissa, joka joutui järkyttävään onnettomuuteen. Niille, jotka ovat vielä sairaalassa, toivotan pikaista paranemista.
Tämä aihe on meidän kannaltamme merkityksellinen paitsi näiden nuorten kuolemaan liittyvän järkyttävän murhenäytelmän vuoksi myös siksi, että olemme käsitelleet tässä parlamentissa useaan kertaan turvavöiden käyttöä julkisissa liikennevälineissä. On valitettavasti todettava, että menestyksemme on ollut rajallinen.
Kuolemantapaukset ovat usein ehkäistävissä tällaisten murhenäytelmien yhteydessä, mutta ensin meidän on vakuutettava jäsenvaltiomme siitä, että kun kyse on turvavöistä, lastemme elämä ei ole neuvottelukysymys. Irlannin lainsäädännössä ei edellytetä turvavöiden käyttöä koulubusseissa. Rahan säästämiseksi hallitus velvoittaa koulukuljetuksia tarjoavat yritykset jopa sallimaan kolmen lapsen istumisen kahdelle henkilölle tarkoitetulla istuimella.
Arvoisa puhemies, pyydän teitä ilmaisemaan myötätuntomme surmansa saaneiden ja loukkaantuneiden perheille. Olkaa hyvä ja ilmaiskaa huolemme myös Irlannin hallitukselle koulukuljetuksia käytävien lasten turvallisuudesta Irlannissa. 
Bogdan Pęk (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen, että puhetta johtaa juuri nyt puolalainen parlamentin jäsen. Haluan nimittäin ilmoittaa parlamentille, että Euroopan unioni hyväksyy tiettyjä Puolan tasavallassa sovellettavia käytäntöjä, jotka ovat täysin peittelemättä EU:n talouspolitiikan vastaisia.
Viittaan tällä siihen, että Puola langettaa 3,1 prosentin valmisteveron kaikille EU:n jäsenvaltioista ostetuille autoille, joiden moottorin tilavuus on alle 2 litraa, ja 13,6 prosentin valmisteveron vastaaville autoille, joiden moottorin tilavuus on yli 2 litraa.
Puolan parlamentti ei onnistunut hyväksymään hiljattain tehtyä lakialoitetta, jonka tarkoituksena oli muuttaa tämä laki ympäristönsuojelua edistäväksi laiksi. Tämä tarkoittaa, että tällaiset kyseenalaiset käytännöt jatkuvat, ja uhreina ovat mahdolliset puolalaiset autonostajat. Näillä käytännöillä uhmataan röyhkeästi kaikkia Euroopan unionissa sovellettavia sääntöjä, joista yksi on tasavertaisuus – tai näin meille ainakin väitetään.
Tämän vuoksi pyydän painostamaan Puolaa, jotta se luopuisi tällaisista kyseenalaisista käytännöistä, sillä ne ovat vahingoksi niin puolalaisille veronmaksajille kuin Euroopan unionillekin. 
Adam Jerzy Bielan (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, Euroopan unionissa keskustellaan parhaillaan kauden 20072013 rahoitusnäkymiä koskevasta kompromissipaketista. Puheenjohtajavaltio Luxemburg lähetti hiljattain kaikkien jäsenvaltioiden hallituksille ehdotuksen kustannusten leikkaamisesta. Jos tämä ehdotus hyväksytään, EU:n kokonaismenot laskevat 4–7 prosenttia verrattuna komission alkuperäiseen ehdotukseen.
Kaikkien on helppo nähdä, että tällä ehdotuksella pyritään heikentämään koheesiopolitiikkaa. Talousarvion pienentäminen tarkoittaa väistämättä sitä, että on etsittävä tapoja säästää rahaa, ja rakenne- ja koheesiorahastot – eli EU:n köyhimmille jäsenvaltioille tarkoitetut rahastot – kärsivät näistä kustannusleikkauksista eniten. EU:n suurimpien rahoittajien harjoittaman painostuksen tuloksena ollaan siis leikkaamassa aluetukea, joka hyödyttää ennen kaikkea uusia jäsenvaltioita.
Ei pidä unohtaa, että sosiaalisen, taloudellisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden tukeminen ja jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus ovat tavoitteita, jotka on kirjattu Euroopan unionin perussopimuksiin. Meidän on tiedostettava, että meidän on mahdotonta kuroa kiinni 15 vanhan jäsenvaltion ja uusien jäsenvaltioiden välistä elintasoeroa, joka syntyi Euroopan sodanjälkeisen jakautumisen seurauksena, ellemme pidä kiinni EU:n sisäisen solidaarisuuden periaatteesta. On myös tehtävä aivan selväksi, etteivät rikkaimpien maiden ehdottamat leikkaukset ole yhdenmukaisia Euroopan unionin kunnianhimoisten laajentumisen jälkeisten tavoitteiden kanssa. 
Paul Rübig (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, tulevana viikonloppuna äänestetään Euroopan perustuslaista, ja on meidän ja tämän parlamentin etujen mukaista, että aihetta koskevaa tiedotusta tehostetaan entisestään. Meitä kaikkiahan pyydetään varmasti myöhään sunnuntai-iltana tai maanantaina ottamaan kantaa siihen, mitä mieltä olemme perustuslaista. Kun tämä otetaan huomioon, parlamentin lehdistöpalvelut voisivat kenties laatia puhemiestämme ja muita kiinnostuneita varten aiheeseen liittyviä julkilausumia.
Perustuslaki on kansalaisten kannalta erittäin tärkeä, ja toivomme erittäin voimakkaasti, että äänestystulos on myönteinen. Ennen kaikkea toivomme, että perustuslaista välittyy myönteinen kuva äänestyksen jälkeisessä keskustelussa. 
Bogusław Rogalski (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, monien muiden parlamenttimme jäsenten tavoin vietin maanantain Valko-Venäjällä. Vierailumme taustalla olivat maassa esiintyneet rikkomukset, jotka koskevat kansallisten vähemmistöjen itsemääräämisoikeutta ja oikeutta edustaa Valko-Venäjän puolalaisten liittoa.
Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että Valko-Venäjällä järjestetään presidentinvaalit alle vuoden kuluttua. Itsevaltiaiden johtamissa totalitaarisissa maissa, kuten Valko-Venäjällä, syntipukkien etsiminen ja ennen kaikkea kansallisten vähemmistöjen syyttäminen epäonnistumisista on hyväksi havaittu ratkaisu. Juuri näin on käynyt Valko-Venäjällä. Puolalaisten liitosta on tullut syntipukki, ja Puolasta ja puolalaisista diplomaateista on tullut Valko-Venäjän yhteiskunnan merkittävin vihollinen. Kahdella valtiollisella televisiokanavalla pyörii useita kertoja päivässä ohjelma, jossa esitettävien solvausten ja valheiden mukaan Puola pyrkii edesauttamaan Valko-Venäjän romahdusta ja sekaantumaan maan sisäisiin asioihin. Valko-Venäjän hallitus ei tunnustanut puolalaisten liiton järjestämiä demokraattisia vaaleja.
Arvoisa puhemies, EU voi vaikuttaa Valko-Venäjän tapahtumiin tehokkaasti ainoastaan siten, että unioni, parlamentin jäsenet ja muut poliitikot puuttuvat tilanteeseen ja antavat maalle tukensa. Tämä pakottaisi Valko-Venäjän viranomaiset tunnustamaan Valko-Venäjän puolalaisten liiton vaalit. Pyydän, että parlamentissa järjestetään keskustelu aiheesta. Kyseessä on kiistanalainen aihe, joka…
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt. 
Puhemies. 
    Esityslistalla on seuraavana Nassauerin laatima kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A60137/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rahoitusjärjestelmän käytön estämisestä rahanpesutarkoituksiin sekä terrorismin rahoitukseen (KOM(2004)0448 – C60143/2004 – 2004/0137(COD)). 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunta on yksi Euroopan unionin poliittisista painopistealueista. Komissio hyväksyi tämän ehdotuksen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa koskevaksi kolmanneksi direktiiviksi alle vuosi sitten, ja jo nyt se on parlamentin käsiteltävänä. Tämä on osoitus kyseisen tekstin tärkeydestä.
Työ on edennyt nopeasti, koska kaikki Euroopan unionin toimielimet ovat pyrkineet kaikin keinoin varmistamaan, että unionilla on käytössään ajanmukaiset puolustusmekanismit tällä alalla. Direktiivi perustuu voimassa oleviin yhteisön teksteihin, ja sillä sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön rahanpesunvastaisen toimintaryhmän 40 tarkistettua suositusta rahanpesusta ja terrorismin rahoituksesta.
Direktiivillä kiristetään rahanpesijöiden ja terrorismin rahoittajien vastaista valvontaa rahoitusalalla ja lujitetaan eri maiden välistä yhteistyötä. Näin edistetään paitsi rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa myös rahoitusalan lahjomattomuutta ja vakautta. Lisäksi EU antaa muille maailman maille esimerkin, jota ne voivat seurata ja tavoitella.
Kolmannessa rahanpesun vastaisessa direktiivissä kielletään rahanpesu ja terrorismin rahoitus. Sen soveltamisalaan kuuluvat rahoitusala sekä asianajajat, notaarit, tilintarkastajat, kiinteistönvälittäjät, kasinot, trustit ja yrityspalvelujen tarjoajat sekä kaikki tavarantoimittajat, kun maksu suoritetaan käteisenä ja summa on yli 15 000 euroa. Näiden henkilöiden on ensinnäkin tunnistettava ja todennettava asiakkaansa ja asiakkaan todellisen omistajan ja edunsaajan henkilöllisyys sekä valvottava asiakkaan kanssa toteutettavia liiketoimia riskeihin perustuvaa lähestymistapaa noudattaen, toiseksi ilmoitettava rahanpesun selvittelykeskukselle tapauksista, joissa on syytä epäillä rahanpesua tai terrorismin rahoitusta, ja kolmanneksi toteutettava tukitoimia, mikä merkitsee esimerkiksi tietojen säilyttämistä, henkilöstön kouluttamista ja sisäisten käytäntöjen ja menettelyjen kehittämistä. Direktiivin lopussa on ohjausta koskeva osa, ja siinä tarjotaan myös mahdollisuus toteuttaa täytäntöönpanotoimia.
Tämän ajan tasalle saatetun järjestelmän myötä olemme edistyneet valtavasti. Haluan nostaa esiin erityisesti seuraavat osatekijät.
Euroopan parlamentin, puheenjohtajavaltion ja komission välinen yhteistyö on ollut tämän direktiivin osalta äärimmäisen rakentavaa. Tämä on osoitus paitsi halusta saada direktiiville hyväksyntä nopeasti ensimmäisessä käsittelyssä myös siitä, että me kaikki pidämme rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjuntaa ensiarvoisen tärkeänä.
Lisäksi pidän erityisen suuressa arvossa sitä, että olemme kaikki osoittaneet vilpitöntä halua saavuttaa kompromissi tärkeimmistä kysymyksistä eli todellisen omistajan ja edunsaajan määrittelystä; poliittisesti vaikutusvaltaisten henkilöiden määrittelystä ja heitä koskevasta tehostetusta tuntemisvelvollisuudesta; direktiivin soveltamisesta trusteihin ja asianajajiin sekä – viimeisenä mutta ei vähäisimpänä – komitologiasta.
Komitologian osalta korostan, että komissio on todellisuudessa valmis hyväksymään enintään raukeamislausekkeen. Tässä lausekkeessa määrätään komitologiamenettelyn lakkauttamisesta neljän vuoden kuluttua direktiivin voimaanastumisesta. Perustamissopimuksen 251 artiklan mukaan parlamentti ja neuvosto voivat uusia nämä toimenpiteet komission ehdotuksesta.
Haluan kiittää parlamenttia etukäteen siitä, että se mahdollistaa yhteisymmärryksen saavuttamisen ensimmäisessä käsittelyssä, ja erityisesti haluan kiittää lämpimästi esittelijä Nassaueria, jäsen Muscatia ja varjoesittelijöitä laadukkaasta työstä ja siitä äärimmäisen rakentavasta hengestä, jossa he ovat mietintönsä laatineet. 
Hartmut Nassauer (PPE–DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unioni hyväksyi ensimmäiset säännökset rahanpesun torjunnasta vuonna 1991. Niissä kiellettiin huumekaupasta saadun rahan pesu ja säädettiin velvoitteista ennen kaikkea rahoituspalvelujen tarjoajille, toisin sanoen pankeille. Vuonna 2001 rahanpesudirektiivin soveltamisalaa laajennettiin useisiin uusiin rikkomuksiin, ja mikä tärkeintä, velvoitteita laajennettiin koskemaan huomattavasti aiempaa useampia ammattikuntia, erityisesti asianajajia ja notaareita. Tämä aiheutti aikanaan kiivasta väittelyä, mikä olikin oikein, sillä muutoksista seurasi kysymyksiä esimerkiksi siitä, olisiko asianajajien paljastettava asiakkailtaan saamiaan luottamuksellisia tietoja. Asiassa päästiin tuolloin kompromissiin, joka on voimassa edelleen.
EU:n säännökset perustuvat sinänsä pahaenteiseltä kuulostavan rahanpesunvastaisen toimintaryhmän (FATF) suosituksiin; ryhmähän on yksi G7-elimistä. Näissä suosituksissa on määritelty yhdenmukaiset rahanpesun vastaiset säännökset, ja ne ovat erityisen hyödyllisiä sikäli, että niitä sovelletaan myös EU:n ulkopuolisiin maihin. Näin ollen on myös järkevää sisällyttää nämä säännökset omaan lainsäädäntöömme.
Meidän on nyt tarkistettava rahanpesusäännöksiä kolmannen kerran. Tähän on kolme syytä. Ensinnäkin FATF – johon jo viittasin – muutti suosituksiaan kesällä 2003 ja nämä muutokset on nyt saatettava osaksi lainsäädäntöä. Toiseksi komissiota kehotettiin joka tapauksessa määrittelemään termi "vakava rikkomus", mitä se ei ollut tehnyt edellisellä kerralla. Kolmas ja kenties kaikkein tärkein syy on, että direktiivissä kielletään nyt myös terrorismin rahoitus. Kukaan ei varmasti kiistä tämän välineen tarpeellisuutta terrorismin torjunnassa.
Sovimme hyväksyvämme tämän direktiivin yhdessä käsittelyssä. Tämä tarkoitti tietenkin, että meidän oli käytävä tiiviitä ja mutkikkaita neuvotteluja paitsi parlamentin myös komission ja neuvoston etujen yhteensovittamiseksi ennen tämänpäiväistä määräaikaa. Olen iloinen voidessani todeta, että saavutimme tavoitteen, mutta tämä edellytti kompromisseja. Tänään parlamentille esittelemäni versio ei näin ollen vastaa täysin omia ajatuksiani, mutta valitettavasti tämä kuuluu kompromissien luonteeseen. Parlamentti oli valmis varmistamaan osaltaan, että direktiivi voidaan hyväksyä mahdollisimman nopeasti, jotta rahanpesun ja terrorismin rahoituksen vastaiset välineet saataisiin käyttöön viipymättä.
Vaikutusten arvioinnista totean, ettei voi olla epäilystäkään siitä, että meidän on tehtävä jotakin estääksemme rahanpesun ja terrorismin rahoituksen. Haluan kuitenkin korostaa, että tämä direktiivi esiteltiin meille ennen kuin meillä oli mahdollisuutta arvioida asianmukaisesti, miten tehokas toinen direktiivi on ollut. On sanomattakin selvää, että uusi direktiivi merkitsee rahoituspalvelujen tarjoajien, asianajajien ja veroneuvojien kannalta byrokratian ja kustannusten lisääntymistä. Tänä aikana meidän onkin varmistettava, että asianosaisille esittämämme vaatimukset ovat kohtuullisessa suhteessa odottamaamme hyötyyn. Toistaiseksi ei ole ollut mahdollista arvioida, onko näin, ja tämän perusteella katson, ettei parlamentin käsiteltäväksi pidä jättää lähitulevaisuudessa enää uusia tarkistuksia – ei ainakaan, ennen kuin on selvää, onko toimistamme tällä alalla todellista hyötyä.
Direktiiviin on tehty joukko parannuksia, joista mainittakoon riskiperusteisen lähestymistavan sisällyttäminen, joka mahdollistaa pidättymisen lisätoimista, mikäli ne eivät ole olleet pakollisia alusta lähtien. Tämä lähestymistapa on nyt turvattu direktiivissä.
Haluan käsitellä lyhyesti kolmea kiistakysymystä. Yleisesti ottaen direktiivissä edellytetään, että esimerkiksi pankkien on tunnistettava asiakkaansa ja että niiden on ilmoitettava viranomaisille, jos ne epäilevät rahanpesua tapahtuvan. Tästä seuraa, että myös oikeushenkilöiden todelliset omistajat ja edunsaajat on tunnistettava. Esimerkiksi osakeyhtiöiden osalta herää tässä yhteydessä kysymys siitä, paljonko osakkeita on omistettava, jotta olisi todellinen omistaja ja edunsaaja. Sovimme kompromissiksi 25 prosenttia. Kuten oli odotettavissa, poliittisesti vaikutusvaltaisin henkilöihin liittyvät ongelmat aiheuttivat parlamentissamme melkoista huomiota. Haluan kuitenkin huomauttaa, ettei tätä direktiiviä ole itse asiassa kohdistettu Euroopan parlamentin jäseniin vaan henkilöihin, jotka ovat syyllistyneet rahanpesuun tai vastaaviin rikkomuksiin, ja että meidän oli löydettävä tapa, jolla tästä säännöksestä saataisiin toimiva. Siksi päädyimme kompromissiin, jonka mukaan kunkin jäsenvaltion omat asukkaat jätetään erityisten valvontatoimien ulkopuolelle mutta niitä sovelletaan muiden jäsenvaltioiden asukkaisiin. Ajatuksen järkevyydestä voidaan olla montaa mieltä, mutta tähän kompromissiin joka tapauksessa päädyttiin.
Lopuksi totean pitäväni täysin ymmärrettävänä ja luonnollisena, että asianajajat pyrkivät pääsemään tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Erityisen ymmärrettävää tämä on, kun otetaan huomioon, että heidät sisällytettiin sovellusalaan vasta siinä vaiheessa, kun direktiiviä tarkistettiin toista kertaa. Itse olisin ollut valmis korjaamaan asian, mutta minun on myönnettävä, että niin komissiolle kuin neuvostollekin esittämäni vetoomukset kaikuivat tältä osin kuuroille korville. Näin ollen kyseiset säännökset pysyivät olennaisilta osiltaan ennallaan. Jonkin verran edistystä kuitenkin saavutettiin, sillä nyt on tehty selväksi, ettei asianajajien tarvitse paljastaa tietoja, jotka he ovat saaneet luottamuksellisissa oikeudellisissa keskusteluissa tai toimiessaan oikeudellisina edustajina.
Haluan kiittää jäsen Peillonia, jäsen Muscatia ja jäsen Ludfordia heidän tekemästään yhteistyöstä, jonka ansiosta pystyimme saattamaan asian päätökseen ensimmäisessä käsittelyssä. Kehotan parlamentin jäseniä äänestämään huomenna tämän mietintöluonnoksen puolesta. 
Joseph Muscat (PSE ),
    Kyseessä on direktiivi, jossa terrorismin rahoituksesta puhutaan ensimmäistä kertaa suoraan ja rahanpesusta irrallisena käsitteenä. Itse asiassa kyse on kahdesta täysin erilaisesta prosessista. Rahanpesu...
Tulkkausta ei ole järjestetty! Meille sanotaan, että malta on yksi Euroopan unionin virallisista kielistä, mutta tässä on tulos! Tulkkeja ei ole paikalla. Tulkkeja ei ole valiokunnassa, emme saa asiakirjoista käännöksiä ja nyt emme voi puhua omaa kieltämme edes täysistunnossa. Arvoisa puhemies, en aio jatkaa puheenvuoroani. En todellakaan aio. Teidän on puututtava tähän tilanteeseen. Mitä hyötyä on siitä, että paperilla väitetään maltan olevan virallinen kieli?
Kiitän komissiota ja neuvostoa, ja jäsen Nassaueria kiitän hänen erinomaisesta työstään tämän mietinnön parissa. Antakaa meille kuitenkin oikeus kieleemme tai sanomme kiitos ja näkemiin. 
Puhemies.
   Olen pahoillani, mutta asiaan liittyy teknisiä ongelmia. Pyrin varmistamaan, ettei tilanne pääse toistumaan. 
Phillip Whitehead (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, satun olemaan puheenjohtaja siinä valiokunnassa, jossa myös esittelijä ja jäsen Muscat istuvat. Haluan aloittaa esittämällä tukeni jäsen Muscatin sanoille. Valiokunnassamme on aina hyvin vaikeaa saada tulkkausta edes suurten jäsenvaltioiden – Puolan, Unkarin ja Tšekin tasavallan – kielille, maiden, jotka ovat nyt Euroopan unionin ytimessä. Jos emme voi puhua äidinkielellämme tässä parlamentissa, vaikka aiheena olevassa keskustelussa tiedetään olevan kyse meidän edustamme, millainen Euroopan unioni meillä on? Haluan vain antaa erittäin voimakkaan tukeni sille, mitä jäsen Muscat on sanonut täällä tänään.
Toivon saavani lisäaikaa jäsen Muscatin puolesta, sillä haluan esittää seuraavaksi muutaman myönteisen huomion esittelijä Nassauerista. Kiitän häntä työstä, jota hän on tehnyt työskennellessään äärimmäisen lujasti REACH-ehdotusten parissa. Nämä ehdotukset ovat nyt valiokuntamme käsiteltävänä. Nassauerin mietinnön aiheella on todellista merkitystä yhteiskunnan kannalta: kyse on kansalaisten turvallisuudesta ja siitä, miten voimme parhaiten taata sen. Esittelijä on löytänyt tehokkaan kompromissin, ja toivon, että sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokuntamme, jonka ansioitunut jäsen esittelijä on, tukee sitä omilla tarkistuksillaan. Jäsen Nassauer on onnistunut kulkiessaan vaarallisella tiellä, joka kulkee pelon lietsonnan ja itsetyytyväisyyden välillä.
Suurimpana huolenaiheenani tarkistuksia esittäessämme oli varmistaa, ettei tavallisille kuluttajille koidu kohtuutonta vaivaa heidän liiketoimissaan, vaikka tiedämme, että meidän on puututtava rahanpesuun. Emme tietenkään ole käsittelemässä rahanpesun määritelmää ensimmäistä kertaa.
En tiedä, mitä Thomas Jefferson sanoisi, mutta meidän aikanamme on löydettävä tasapaino vapauden ja turvallisuuden välille. Emme kuitenkaan halua siirtyä yhdestä suojattomuuden lajista toiseen. Suojattoman kansalaisen suojattomuus voi lisääntyä yhtä hyvin liiallisten turvatoimien kuin terroristien toiminnankin seurauksena.
Valiokuntamme käsitellessä näitä kysymyksiä terroristit ryöstivät pankin Pohjois-Irlannissa; pankkiryöstö oli suurin kyseisen alueen historiassa. Tämä tapaus osoittaa, miten tärkeää nykyään on tukkia alat, joilla terroristit toimivat ja joiden avulla he rahoittavat toimintaansa.
Eri valiokuntien lausuntojen valmistelijat ovat kaikki edesauttaneet asiantuntemuksellaan sopivasti jäsen Nassauerin työtä. Tähän kompromissiin pankit, asianajajat, tilintarkastajat, notaarit ja tavalliset kansalaiset voivat suhtautua luottavaisesti. Toivonkin, että tästä asiakirjasta päästän sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä. Terroristit eivät voi menestyä ilman toiminnan rahoitusta. Meidän on kuitenkin mitoitettava tämän ennennäkemättömän terrorismin vastaiset toimemme kansalaisten omien puolustustarpeiden mukaisiksi, jotta emme loukkaisi heidän kansalaisvapauksiaan. 
Diana Wallis (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Nassaueria ja kaikkia muita, jotka ovat toimineet tämän asiakirjan hyväksi. Toivomme, että siitä päästään sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Vastuullani oli oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnon valmistelu, ja keskityin lausunnossa kahteen näkökohtaan: asianajajien asemaan ja prosessiin, joka koskee erityisesti toisen direktiivin mukaista arviointia. Kun puhun asianajajien asemasta, en tarkoita ainoastaan asianajajia vaan myös heidän asiakkaitaan ja näiden oikeussuojakeinoja. Me kaikki tiedämme, että parlamentti on saanut joukon vetoomuksia asianajajajärjestöiltä eri puolilta Eurooppaa. Jäsenvaltioissa on esitetty valituksia, ja samankaltainen lainsäädäntö oli itse asiassa kumottava Kanadassa perustuslakiin perustuvan valituksen vuoksi. On siis olemassa huolia asianajajien asemasta. Pidämme hieman valitettavana, ettei kaikkia oikeudellisen asioiden esittämiä tarkistuksia hyväksytty tältä osin. Tästä huolimatta meillä on ilo hyväksyä kompromissit.
Arvioinnin osalta kysyin kuitenkin kirjallisessa kysymyksessä komission jäseneltä, voisiko tarkistaminen edelleen jatkua. Hän vakuutti minulle, että arviointi saatettaisiin päätökseen vuoteen 2006 mennessä. Pyydän häntä toistamaan vakuutuksensa tänä iltana ja – mikäli mahdollista – myös huomisaamuna ennen äänestystämme, jotta asianajajat ainakin tietävät, että heidän asemaansa arvioidaan. 
Carlos Coelho,
   – Aloitan kiittämällä jäsen Nassaueria hänen erinomaisesta mietinnöstään, joka sai taakseen Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän tuen. Unionia, jäsenvaltioita ja kansalaisia on suojeltava tehostamalla rahanpesun torjuntaa. Emme saa antaa tähän rikokseen syyllistyvien hyötyä pääoman vapaasta liikkuvuudesta ja rahoituspalvelujen vapaasta tarjoamisesta.
Meidän on käsiteltävä myös kysymystä terrorismin rahoittamisesta. Olemme tietoisia siitä, että kyse on kahdesta erillisestä rikoksesta. Rahanpesu on rikollisesta toiminnasta saatujen tulojen salaamista, ja sillä on sijansa järjestäytyneen rikollisuuden ytimessä. Jos onnistumme torjumaan rahanpesua, heikennämme huomattavasti kansainvälisiä järjestäytyneitä rikollisverkostoja. Terrorismia voidaan rahoittaa myös hyödyntämällä laillisesti hankittuja tavaroita. Toisin sanoen taustalla ei ole välttämättä ollut alun perin rikosta, mutta itse rahoittaminen saattaa olla rikollista.
Toisena tavoitteena on laajentaa direktiivin soveltamisalaa myös muihin ammattikuntiin varmistaen kuitenkin samalla, että toimenpiteet pysyvät kohtuullisina. Pidän myönteisenä, että toisessa direktiivissä saavutettuun kompromissiin asianajajien ja heidän asiakkaidensa välisen luottamuksellisuuden säilyttämisestä ei ole kajottu. Asianajajan ja hänen asiakkaansa välisen luottamuksellisuuden periaate on tehokkaan oikeudellisen puolustuksen perusta.
Haluan näin ollen nostaa esiin kolme keskeistä kysymystä. Ensinnäkin on syytä mainita rahanpesun selvittelykeskusten välinen koordinointi ja yhteistyö: näiden keskusten käytettävissä on oltava riittävästi varoja, jotta ne voivat suoriutua tehtävistään. Toiseksi niiden jäsenvaltioiden, jotka eivät vielä ole saattaneet toista rahanpesudirektiiviä osaksi kansallista lainsäädäntöään, on tehtävä niin ensi tilassa. Kolmanneksi ja viimeiseksi totean, että rahanpesua koskevaa nykyistä lainsäädäntöä on arvioitava viipymättä, jotta voidaan pitää huolta sen tarkoituksenmukaisuudesta ja käytännön vaikutuksista. 
Martine Roure,
   .  Arvoisa puhemies, jäsen Nassauerin mietinnön ansiosta voimme laajentaa rahanpesun vastaiset toimemme koskemaan uusien kansainvälisten vaatimusten mukaisesti myös terrorismin rahoituksen torjuntaa. Yhteistyömme esittelijän kanssa oli erittäin rakentavaa, mistä kiitän häntä aivan erityisesti. Neuvosto on kuullut parlamentin kantoja, mikä on mahdollistanut kompromissin saavuttamisen erityisesti kolmen meidän tukemamme olennaisen näkökohdan osalta.
Lakimiesammattien osalta emme halunneet sivuuttaa edellisestä direktiivistä saatuja kokemuksia. Näin voimme pitää edelleen tasapainossa yhtäältä todentamis- ja tunnistamisvelvoitteet ja toisaalta oikeuden oikeudenmukaiseen kuulemiseen ja yksilönvapauteen. Pidämme kuitenkin erittäin valitettavana, ettei käteismaksuja koskevaa enimmäismäärää laskettu 10 000 euroon ja että osakeomistusten prosentuaalinen raja-arvo on jatkossakin 10 prosenttia. Mielestämme olisi lisäksi ollut parempi, jos kasinoasiakkaat olisi pitänyt tunnistaa ja että heidän henkilöllisyytensä olisi pitänyt todentaa 1 000 eurosta lähtien.
On edelleen olemassa yksi ongelma: vero- ja pankkiparatiisit, joita on edelleen Euroopan unionin alueella. Tältä osin pidämme valitettavana, ettei jäsen Costan ja jäsen Perillonin valiokunnassa esittämää tarkistusta otettu mukaan. Lisäksi haluan todeta, että kysymys oikeus- ja poliisiyhteistyöstä on jatkossakin keskeisellä ja ratkaisevalla sijalla rahanpesun torjunnassa, vaikkei sitä käsitelläkään tässä direktiivissä. Nykyisellään jäsenvaltiot luovat edelleen esteitä, jotka haittaavat tämän yhteistyön tyydyttävää toimintaa ja tehokkuutta. Pidämme tätä valitettavana. 
Sarah Ludford,
    Arvoisa puhemies, tämän toimenpiteen nopea käsittely osoittaa, että rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunta on yksi Euroopan unionin poliittisista painopistealueista. Komissio hyväksyi ehdotuksen kolmanneksi direktiiviksi vasta noin vuosi sitten, ja jo tänään se on käsiteltävänämme ja päätettävänämme. Olemme tehneet läheistä yhteistyötä muiden toimielinten kanssa lyödäksemme asiakirjan lukkoon heti ensimmäisessä käsittelyssä. Ilmaisen vilpittömät kiitokseni jäsen Nassauerille hänen taidoistaan ja yhteistyöhalustaan esittelijänä. Hän on tehnyt erittäin hyvää työtä.
Kolmas direktiivi merkitsee melko vähäisiä mutta hyödyllisiä muutoksia toiseen direktiiviin. Suuri parannus – joka on myös tämän direktiivin kantava teema – on riskiperusteisen lähestymistavan selkeä korostaminen, joka tuo mukanaan velvoitteen tuntea asiakas ja tunnistaa yritysten todelliset omistajat ja edunsaajat. Tämä velvoite on tiukempi, jos on olemassa tavanomaista suurempi riski, että varat liittyvät vilpilliseen toimintaan. On selvästikin tarpeen soveltaa tiukennettua rahanpesun valvontaa tapauksissa, joissa riski on tavanomaista suurempi, mutta toivon, että samalla lievennetään niin kutsuttua yksinkertaistettua tuntemisvelvollisuutta, kun se on mahdollista. Nykyään kautta EU:n esiintyy vuosittain tuhansia – ellei jopa satoja tuhansia – hälytyksiä, jotka koskevat epäilyttäviä liiketoimia. Pelkään kuitenkin, että vahtikoirat eivät pian näe enää metsää puilta: valvonnassa on keskityttävä nykyistä enemmän todella vakaviin, epäilyttäviin liiketoimiin sekä rikollisuutta ja terrorismia rahoittavien verkostojen hajottamiseen.
Toivon, että pantaessa tätä direktiiviä täytäntöön pankkien on mahdollista toteuttaa aiempaa suhteellisempia ja paremmin kohdennettuja tarkastuksia, jotta yksittäiset rehelliset kansalaiset, jotka yrittävät avata pankkitiliä, eivät joudu byrokratian rattaisiin samalla, kun asekauppiaat, rikollisjoukkiot ja ahneet diktaattorit pääsevät kuin koirat veräjästä.
Yksi niin ikään hyödyllinen parannus on, että tällä uudella direktiivillä toivottavasti yksinkertaistetaan prosessia, jonka Euroopan kansalaiset joutuvat käymään läpi halutessaan avata pankkitilin toisessa EU-maassa, Kyseisen ulkomaisen pankin ei nimittäin tarvitse enää suorittaa uusia henkilöllisyystarkistuksia. Näin vähennetään EU:n kansalaisten byrokraattisia rasitteita, mikä helpottaa käytännöllisellä tavalla elämistä ja rajojen ylittämistä Euroopassa.
Lopuksi totean, että saavutimme tyydyttävän ratkaisun trustien osalta. Teimme selväksi, ettei tätä kaupankäynnissä ja rahoitusmarkkinoilla hyödynnettävää, laajalle levinnyttä ja hyödyllistä anglosaksista välinettä vahingoiteta ja että Lontoon Cityssä voidaan nukkua rauhassa tietäen, että kansainvälisten joukkovelkakirjamarkkinoiden kaltaiset markkinat tuovat jatkossakin innovaatioita ja menestystä koko Euroopalle. 
Giusto Catania,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, ei ole epäilystäkään siitä, että jäsen Nassauer on laatinut hyvän mietinnön – niin hyvän, että siitä on päästy neuvoston kanssa sopimukseen ensimmäisessä käsittelyssä.
Haluan kuitenkin nostaa esiin tiettyjä näkökohtia, jotka synnyttävät lisäajatuksia. Keskustelemme kolmannesta direktiivistä tietämättä tarkalleen, mitä vaikutuksia toisella direktiivillä on ollut. Tämä kohtuuton ja ailahteleva kiire prosessissa, jossa meidän olisi pitänyt arvioida rahanpesua myös terrorismin torjunnan kannalta, on mielestäni johtanut hätiköintiin, vaikka lisäpohdinta olisi ollut paikallaan.
Erityisesti katson, että olemme kiinnittäneet liikaa huomiota kysymykseen epäilyksistä, kun meidän olisi kenties pitänyt keskittyä enemmän varmistukseen ja yksilökohtaisiin takeisiin.
Toinen ongelma, joka on mielestäni edelleen ratkaisematta, liittyy kiusalliseen kysymykseen asianajajista. Tältä osin katson, että oikeudellisten asioiden valiokunnan lausunnossa tuodaan määrätietoisesti esiin joitakin näkemyksiä, joita parlamentin on syytä pohtia edelleen. 
John Whittaker,
   .  Arvoisa puhemies, minun on vaikea uskoa, ettei kukaan kyseenalaista tämän lainsäädännön tarpeellisuutta. Kuten jäsen Nassauer sanoo, meillä ei itse asiassa ole minkäänlaista näyttöä siitä, että olemassa oleva lainsäädäntö toimii, joten sen tiukentaminen ei ole tällä hetkellä kovinkaan perusteltua. Kuten tavallista, Euroopan unioni pyrkii on hankaloittamaan tavallisten yritysten ja kansalaisten elämää ja vaikeuttamaan liiketoimintaa.
Vielä paljon pahaenteisempänä pidän kuitenkin velvoitetta, jonka mukaan ammatilliset neuvonantajat eivät saa kertoa asiakkailleen ilmoittaessaan epäilyttävistä liiketoimista viranomaisille. Ammattilaisten pakottaminen salaisiksi ilmiantajiksi murentaa yhteiskunnan sisäistä luottamusta ja merkitsee poliisivaltion alkua. Parempi tapa torjua terrorismia olisi tietää, kuka tulee alueellemme ja kuka siltä poistuu. Jatkuvat erimielisyydet siitä, miten rajojamme olisi valvottava, ja halu laajentaa unionia määrättömästi johtavat valitettavasti siihen, että mahdollisuudet luotettavaan rajavalvontaan siirtyvät yhä kauemmaksi. 
Marek Aleksander Czarnecki (NI ).
    Hyvät kollegat, keskustelumme kohteena olevassa direktiiviehdotuksessa velvoitetaan itsenäiset lakimiesammatin harjoittajat lain nojalla säilyttämään, rekisteröimään ja paljastamaan lainopillista neuvontaa saavien asiakkaiden antamia luottamuksellisia tietoja jäsenvaltioiden rahoitusalan viranomaisille.
Ammatissa toimivana asianajajana voin todeta hetkeäkään epäröimättä, että tällä säännöksellä olisi valtava vaikutus lakimiesammattien riippumattomuuteen ja että sillä loukattaisiin vaitiolovelvollisuutta, joka on eräs näiden ammattien perusperiaatteista. Asianajajasta, jota vaaditaan työskentelemään kolmannen osapuolen lukuun siitä hetkestä lähtien, kun hän on ensimmäistä kertaa yhteydessä asiakkaaseen, tulee avaintodistaja eli oman asiakkaansa pahin vihollinen.
Yhteenvetona voin todeta, että direktiiviehdotuksen soveltamisala merkitsee puuttumista itsenäisten lakimiesammatin harjoittajien toimintaan tavalla, jota on mahdotonta hyväksyä. Ammatillista vaitiolovelvollisuutta edellyttävälle toiminnalle on taattava poikkeuksia rahanpesun vastaisista toimenpiteistä, jotta voidaan turvata asianmukainen oikeushallinto sekä merkityksellinen puolustus teeskentelyn sijaan. 
Wolfgang Kreissl-Dörfler (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minäkin haluan ilmaista tässä yhteydessä erityiset kiitokseni ja onnitteluni jäsen Nassauerille tämän mietinnön laatimisesta. On ollut valtava työ koordinoida kaikkia näitä tarkistuksia ja johtaa neuvotteluja. Tämä mietintö on erityisen tärkeä siksi, ettei rahanpesussa ole kyse mistään vähäpätöisestä rikoksesta, ja tämän huomion osoitan osalle edellisistä puhujista. Rahanpesu on yksi vakavimmista rikollisen toiminnan lajeista: se on taloudellisesti vahingollista, mutta lisäksi se liittyy esimerkiksi kiristykseen ja huumekauppaan. Emme saa unohtaa kaikkea tätä.
On sanomattakin selvää, että tiettyjä asioita olisi voitu ottaa mukaan tai jättää pois ja että ihmiset löytävät aina saivartelun aiheita. Toivon nyt, että päätöksemme saatetaan lopultakin täytäntöön ja että voimme arvioida niiden todellisia vaikutuksia 2–3 vuoden kuluttua. Tämän vuoksi pidän erittäin tärkeänä, että parlamentillemme esitetään kahden vuoden kuluttua kertomus, jossa kerrotaan, miten tehokkaita nämä toimenpiteet ovat olleet.
Myönnän olevani tyytyväinen, jos jäsenvaltiot panevat johdonmukaisesti täytäntöön edes puolet nyt käsittelemämme mietinnön ehdotuksista, sillä siinä tapauksessa meidän ei tarvitsisi enää keskustella suuresta joukosta kysymyksiä. Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Nassauer. 
Inger Segelström (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen McCreevy, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijää siitä, että meillä on nyt mietintö ja että Euroopan parlamenttikin on saamassa kunnon otteen rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnasta. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnassa, jonka jäsen olen, olemme päässeet yksimielisyyteen siitä, ettei riitä, että pyrimme ainoastaan torjumaan terrorismia rikoksena: meidän on perehdyttävä maailmanlaajuiseksi levinneen terrorismin syihin ja siihen, mistä sen rahoitus on peräisin. Ruotsin valtiopäivien entisenä jäsenenä minulle on ollut jo kauan selvää, että terrorismin lisäksi myös suurta osaa maissamme esiintyvästä rikollisuudesta rahoitetaan huumekaupalla, laillisella ja laittomalla uhkapelitoiminnalla, prostituutiolla, seksiorjien kaupalla sekä pankkien ja maiden välisillä varojen siirroilla.
On selvää, että meitä Euroopan parlamentin jäseniä on valvottava siinä missä keitä tahansa kansalaisia. Toivon, että direktiivi saa kotimaissamme aikaan laajaa keskustelua niin kutsutusta likaisesta rahasta. Rahanpesullahan ei ainoastaan rahoiteta terrorismia, vaan se myös turmelee yhteiskuntiamme ja on näin uhka demokratialle. Siksi tämänpäiväinen keskustelu ja direktiivit ovat hyvin tärkeitä tulevaisuuden, Euroopan parlamentin ja EU:n kannalta. 
Charlie McCreevy,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän puheenvuoroistaan. Parlamentin näkemys on yhdenmukainen neuvoston kanssa saavutetun sopimuksen kanssa, mikä helpottaa tämän direktiivin nopeaa hyväksymistä. Tämä ei olisi ollut mahdollista ilman kaikkien osapuolten osoittamaa yhteistyö- ja kompromissihenkeä ja poliittista tahtoa yhteisymmärryksen löytämiseksi. Haluan kiittää teitä lämpimästi tästä.
Euroopan unioni on eturivin toimija rahanpesun ja terrorismin rahoituksen torjunnassa, ja uskottavuutemme ja painoarvomme ovat lisääntymässä niin kahdenvälisissä suhteissa tärkeimpien diplomaattisten kumppaniemme kanssa kuin kansainvälisillä foorumeilla, joilla näitä kysymyksiä käsitellään.
Jäsen Wallis nosti esiin kysymyksen asianajajien kohtelusta. Komissio kannattaa 39 artiklaan esitettyä tarkistusta, jossa vaaditaan, että komissio laatii kahden vuoden kuluessa direktiivin voimaantulolle asetetusta määräajasta kertomuksen direktiivin täytäntöönpanosta ja että tässä kertomuksessa on arvioitava erityisesti asianajajien ja muiden ammattikuntien kohtelua. Toistan joka tapauksessa vahvan aikomukseni, jonka ilmaisin myös vastauksissani parlamentin kysymyksiin, arvioida vuoden 2006 puoliväliin mennessä muun muassa asianajajien ja muiden lakimiesammatin harjoittajien kohtelua. Tätä arviota edellytettiin jo toisessa direktiivissä, joka on edelleen voimassa.
Haluan kiittää vielä kerran jäsen Nassaueria, jäsen Muscatia ja kaikkia muita, jotka ovat vaikuttaneet tähän myönteiseen lopputulokseen. Komissio kannattaa sopimusta täysimääräisesti ja hyväksyy kaikki tarkistukset, jotka ovat osa neuvoston kanssa sovittua kompromissipakettia. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt.
Mietintöä koskeva äänestys toimitetaan torstaina klo 11.00. 
Puhemies. 
    Esityslistalla on seuraavana Kratsa-Tsagaropouloun laatima naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnan mietintö (A60132/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi naisten ja miesten tasa-arvoon liittyvää yhteisön strategiaa koskevan toimintaohjelman perustamisesta tehdyn neuvoston päätöksen 2001/51/EY ja yhteisön toimintaohjelman perustamisesta miesten ja naisten tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämiseksi tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 848/2004/EY muuttamisesta (KOM(2004)0551 – C60107/2004 – 2004/0194(COD)). 
Vladimír Špidla,
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, komissio on tyytyväinen, että parlamentti on voinut hyväksyä ilman tarkistuksia ehdotuksen, jonka tarkoituksena on jatkaa kahta miesten ja naisten tasa-arvoon liittyvää yhteisön toimintaohjelmaa vuoden 2006 loppuun saakka. Tällä toimenpiteellä tuetaan merkittävästi yhteisön toimia miesten ja naisten tasa-arvon edistämiseksi, ja haluan kiittää parlamenttia sen antamasta tuesta.
Kun otetaan huomioon, että neuvosto hyväksyi yleiset suuntaviivat joulukuussa 2004 niin ikään ilman tarkistuksia, parlamentin antama tuki mahdollistaa päätösten tekemisen hyvin nopeasti, luultavasti jo ennen Luxemburgin puheenjohtajakauden päättymistä. Näillä päätöksillä helpotetaan suuresti ohjelmien suunnittelua ja menestyksekästä täytäntöönpanoa tulevina vuosina.
Hyvät parlamentin jäsenet, vaikka kyseessä on kaikesta päätelleen yksinkertainen tekninen ratkaisu, sen vaikutukset ovat huomattavia. Siksi olen tyytyväinen, että tarkasteltuaan komission ehdotuksia parlamentti on jättänyt sen käsiteltäväksi ilman ainoatakaan lisähuomautusta. 
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE–DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemässämme mietinnössä ehdotetaan rahoituksen jatkamista vuodella kahdelle yhteisön toimintaohjelmalle, jotka liittyvät sukupuolten tasa-arvon toteutumiseen Euroopan unionissa. Molemmat ohjelmat päättyvät 31. joulukuuta 2005.
Nämä kaksi ohjelmaa muodostavat toimintamme ytimen toteutettaessa sukupuolten tasa-arvoa koskevaa eurooppalaista strategiaa ja edistettäessä sukupuolten tasa-arvon alalla toimivien kansalaisjärjestöjen toimintaa.
Ensimmäinen ohjelmista on sukupuolten tasa-arvoon liittyvää yhteisön strategiaa koskeva toimintaohjelma, joka hyväksyttiin vuonna 2000 ja jolla helpotetaan sukupuoliulottuvuuden sisällyttämistä kaikkiin yhteisön toimiin. Näin pyritään edistämään sukupuolten tasa-arvoa ja turvaamaan samalla yhteistyö ja kumppanuus kansallisten viranomaisten, tasa-arvoa edistävien elinten, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen välillä. Euroopan komissio ehdottaa kokonaismäärärahoiksi 61,5:tä miljoonaa euroa, kun määrärahat olivat edellisessä talousarviossa 50 miljoonaa euroa.
Toinen yhteisön toimintaohjelmista koskee tasa-arvon alalla toimivien eurooppalaisten järjestöjen toiminnan edistämistä. Ohjelma hyväksyttiin vuonna 2004, ja sillä tuetaan naisjärjestöjen toimintaa 3,3 miljoonan euron määrärahojen turvin, kun määrärahat olivat edellisessä talousarviossa 2,2 miljoonaa euroa.
Näiden ohjelmien yhdenmukaistaminen on onnistunut tähän saakka ja onnistuu jatkossakin. Tulokset ovat olleet myönteisiä monilla soveltamisaloilla, joihin kuuluvat esimerkiksi samapalkkaisuus, työn ja perhe-elämän yhteensovittaminen, naisten osallistuminen päätöksentekoon sekä yhteiskunnallisen tietoisuuden lisääminen miesten ja naisten rooleihin liittyvien stereotypioiden muuttamisesta.
Olemme ottamassa myös hyvin tärkeää askelta kohti moniarvoisuutta ja aiempaa demokraattisempaa osallistumista kansalaisyhteiskuntaan. Toisin sanoen olemme avaamassa yhteisön rahoitusta kaikille naisjärjestöille sen sijaan, että rahoitusta olisi tarjolla ainoastaan tietyille etuoikeutetuille kumppaneille, kuten on ollut aikaisempina vuosina. Euroopan unionin tasa-arvotilanne edellyttää meiltä kuitenkin nykyistä rohkeampaa otetta tulevissa toimissamme. Tähän ovat syynä muun muassa laajentuminen ja uusissa jäsenvaltioissa ilmenevät erityisongelmat, naisten vähäinen osallistuminen tuotannollisiin, taloudellisiin, poliittisiin ja sosiaalisiin prosesseihin sekä erityisesti naisten nykyään kokema syrjintä.
Hyväksymällä tämän mietinnön turvaamme tehokkaasti ja ripeästi rahoitusavun jatkumisen ensi vuotta (2006) koskevana siirtymäaikana – odoteltaessa uusien rahoitusnäkymien hyväksymistä – sellaisten toimien osalta, joilla edistetään tasa-arvoa ja helpotetaan tasa-arvonäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin Euroopan unionin toimiin. Kuten komission jäsen Figel totesi aiemmin, hyväksymällä tämän mietinnön paikkaamme yhteisön rahoitusnäkymiin jääneen aukon ja vauhditamme toimielinten – Euroopan komission, neuvoston ja Euroopan parlamentin – välisiä lainsäädäntömenettelyjä lopullisen päätöksen hyväksymiseksi.
Tällä tavoin vältämme aikaisempien kielteisten kokemusten toistumisen. Tarkoitan tällä ohjelmien hyväksymisen viivästymistä, josta seuraa, ettei Euroopan komissio onnistu laatimaan ehdotuksia tarjousten jättämisestä ja ettei kansalaisyhteiskunta ehdi osallistua ja reagoida komission ehdotuksiin ajoissa. Tämä on erityisen tärkeää aikana, jona me kaikki työskentelemme Lissabonin strategian ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi.
Päätöslauselmaesityksessämme korostetaan myös, että meidän on varmistettava ohjelmakautta 2007–2013 koskevien uusien rahoitusnäkymien yhteydessä, että näiden ohjelmien rahoitus on tyydyttävää ja riittävää, millä mahdollistetaan tasa-arvon tehokas edistäminen ja kansalaisyhteiskunnan tekemän tasa-arvotyön kehittyminen keskeiseksi osaksi demokraattista elämäämme.
Kiitän poliittisia ryhmiä, jotka ovat työskennelleet kanssani tämän yksimielisen päätöslauselmaesityksen laatimiseksi ja niiden menettelyjen vauhdittamiseksi, joiden avulla jatketaan näiden yhteisön ohjelmien kestoa ja täytäntöönpanoa. 
Anna Záborská,
   .  Arvoisa puhemies, haluan osoittaa sanani suoraan komission jäsenelle Špidlalle. Nämä kaksi toimintaohjelmaa mahdollistavat miesten ja naisten tasa-arvon alalla toimivien kansalaisjärjestöjen tehokkaan tukemisen. Kiitän komissiota sen tekemästä työstä tällä alalla.
Kiittäkäämme kuitenkin ennen kaikkea kansalaisjärjestöjä, jotka työskentelevät hyvän asian puolesta ja jotka valistavat hyödyllisellä asiantuntemuksellaan Euroopan unionin toimielimiä. Nämä toimielimet ovat liian usein kaukana kansalaisten jokapäiväisestä elämästä. Korostakaamme, missä määrin useimmat mainituista järjestöistä kärsivät eräästä merkittävästä puutteesta: niiden rahavarat eivät riitä toimintaan. Kansalaisjärjestöjen asiantuntemus on välttämätöntä, jos haluamme saada aikaan tasapainoisen yksityiskohtaisen lainsäädännön. Jos Euroopan unionin toimielimet haluavat, että ne otetaan vakavasti, unionin poliittinen halu päästä lähemmäksi kansalaisia on muutettava toimenpiteiksi. Meillä on vielä paljon tehtävää tasa-arvon alalla. Emme voi sallia joidenkin kansalaisjärjestöjen jättämistä rahoituksen ulkopuolelle.
Arvoisa komission jäsen, toiveeni on, että voimakkaasti peräänkuulutettua miesten ja naisten tasa-arvoa sovelletaan viime kädessä kaikkiin tällä alalla toimiviin kansalaisjärjestöihin. Kaikilla kansalaisjärjestöillä on oltava oikeus rahoitukseen riippumatta järjestön koosta, kokemuksesta ja siitä, missä jäsenvaltiossa se on perustettu. Haluan Euroopan komission yksikköjen yksinkertaistavan menettelyjä, lisäävän niiden helppotajuisuutta ja avoimuutta sekä takaavan tähänastista useammille kansalaisjärjestöille mahdollisuuden rahoitustukeen. Sukupuolten tasa-arvoa ei saavuteta suurten keskitettyjen organisaatioiden avulla vaan ruohonjuuritasolla, lähellä kansalaisia olevien kansalaisjärjestöjen toimilla. 
Lissy Gröner,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä tukee voimakkaasti uutta ehdotusta sukupuolten tasa-arvoa koskevan puiteohjelman jatkamisesta yhdellä vuodella sekä Euroopan tasolla toimivien naisjärjestöjen rahoituksen turvaamisesta ja rahoituksen lisäämisestä maltillisesti 1,5 miljoonalla eurolla.
Komissio on kuitenkin esittänyt vuosia 2007–2013 koskevien rahoitusnäkymien yhteydessä ehdotuksia työllisyys- ja sosiaalialan toimia koskevasta uudesta Progress-ohjelmasta, ja tältä osin näkemyksemme eroavat.
Progress-ohjelma merkitsee huomattavia leikkauksia yhtäläisten mahdollisuuksien edistämiseen tarkoitettuihin määrärahoihin; yhtäläiset mahdollisuudet muodostavat tämän ohjelman viidennen pilarin. Samalla miesten ja naisten tasa-arvoa pidetään kuitenkin yhtenä EU:n arvoista ja tavoitteista ja se asetetaan merkittävälle sijalle perustuslakisopimuksen 1 ja 3 artiklassa – sopimuksen, josta kansa pian äänestää. Perustuslaissa määritellään myös toimet, jotka meidän pitäisi toteuttaa, joten olisi vakava virhe haudata naiskysymykset sosiaalipolitiikkaan.
Naisten osuus EU:n väestöstä on 52 prosenttia, mikä tarkoittaa, ettei kyse ole vähemmistön oikeuksista sen paremmin kuin sosiaali- tai työttömyyspolitiikastakaan. Vaikka sukupuoliulottuvuus onkin sisällytettävä kaikkiin näihin aloihin, mukaan lukien syrjinnän torjunta ja työllisyystoimet, yhtäläisten mahdollisuuksien on oltava jatkossakin oma itsenäinen kysymyksensä, joka pidetään naisten näkyvillä.
Tärkeimpänä painopistealueenamme on yhteistyö tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja jäljellä olevan ajan hyödyntäminen erillisen ohjelman esittelemiseksi ennen vuotta 2007. Haluan muistuttaa komission jäsentä Špidlaa ja koko parlamenttia siitä, että meidän on tiedostettava, että naiset pitävät meitä silmällä. Olemme aina sanoneet, että strategiamme on kaksitahoinen: yhtäältä siihen kuuluu sukupuoliulottuvuuden sisällyttäminen politiikan kaikkiin aloihin, ja toisaalta tavoitteenamme ovat erilliset EU:n rahoittamat ohjelmat naisten etujen parantamiseksi, kunnes yhtäläisistä mahdollisuuksista tulee todellisuutta.
Kehotan teitä ottamaan tämän huomioon ja auttamaan meitä sen varmistamisessa, että erillinen ohjelma saadaan aikaan. 
Eva-Britt Svensson,
    Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää ja kiittää häntä tästä mietinnöstä. Oli suuri tunnustus mietinnölle, että valiokunta äänesti yksimielisesti sen puolesta.
Tärkeimpänä syynä tälle yksimielisyydelle oli, että ehdotuksessa taataan jatkuvuus, jota tarvitaan tasa-arvon edistämiseksi. Jatkuvuus on välttämätöntä, jos toimien halutan vaikuttavan suunnitellulla tavalla nimenomaan pitkällä aikavälillä. Tämä on luonnollisesti äärimmäisen tärkeää, koska tasa-arvon alalla on edelleen niin uskomattoman paljon tekemistä. Joskus sanotaan, että sillä vauhdilla, jolla nyt työskentelemme tasa-arvon hyväksi, kestää vielä satoja vuosia, ennen kuin voimme tuntea elävämme tasa-arvoisessa yhteiskunnassa. Tässä mietinnössä kiinnitetään huomiota jatkuvuuteen, mutta sen varmistamisen lisäksi meidän on myös sisällytettävä tasa-arvonäkökulma kaikkiin politiikan aloihin.
Tässä yhteydessä vaadin myös voimakkaasti, että niitä järjestöjä ja projekteja, joille on määrä myöntää tukea, arvioidaan ja tarkkaillaan huolellisesti, jotta tulokset ovat mahdollisimman rakentavia. 
Urszula Krupa,
   . Koska minulla on vain yksi minuutti puheaikaa, haluan tehdä selväksi, että vastustamme sellaisen ohjelman täytäntöönpanoa, jonka tarkoituksena on edistää yhtäläisiä mahdollisuuksia synnyttämällä vihamielisyyttä sukupuolten välille, toisin sanoen rohkaisemalla naisia pitämään miehiä vihollisinaan taistelussa paremman kohtelun puolesta. Tästä lähestymistavasta seuraa ainoastaan sukupuolten välistä kilpailua, jota todellakin olemme nähneet viime aikoina Euroopan unionissa.
Myös yritykset vähätellä sukupuolten välisiä eroja edustavat vaarallista suuntausta, joka vaikuttaa moniin elämän osa-alueisiin ja jonka seuraukset ovat joskus katastrofaalisia. Siksi olisi viisasta, että nämä erot otettaisiin huomioon ja että miesten ja naisten tehokas yhteistyö perustuisi näiden erojen ymmärtämiseen. Kaikki ihmiset ovat tasa-arvoisia, mutta sukupuoli merkitsee, että miehet ja naiset ovat erilaisia paitsi fyysisesti myös henkisesti ja sielullisesti. Naisilla on korvaamaton asema kaikilla perhe-elämän ja sosiaalisen kanssakäymisen osa-alueilla. Paavi Johannes Paavali II kuvasi viimeisinä vuosinaan tätä ainutlaatuista huolenpidon ja uhrautuvuuden muotoa hyvin osuvasti ja todenmukaisesti kutsuen sitä naisten neroudeksi. On valitettavaa, että jotkut ihmiset haluavat väheksyä tätä neroutta. 
Lydia Schenardi (NI ).
    Arvoisa puhemies, tämän mietinnön ansioksi on syytä lukea, että siinä kehotetaan jatkamaan kahta miesten ja naisten tasa-arvoon liittyvää yhteisön toimintaohjelmaa. Kannatan täysin tätä ehdotusta, ja tässä yhteydessä minulla on tilaisuus kiinnittää huomiota tällä alalla esiintyviin eroihin ja puutteisiin.
Miksi on olemassa niin suuria puutteita naisten oikeuksien kunnioittamisessa, ja mitä syitä näiden puutteiden taustalla on? Puutteista voidaan mainita erityisesti välinpitämättömyys, vanhanaikaiset ja joskus jopa alkukantaiset käsitykset naisen asemasta yhteiskunnassa, miehisyyden korostaminen työpaikoilla sekä naisten itsensä syyllistäminen tässä asiassa. Kun naiset nousevat puolustamaan sukupuolten tasa-arvoa, heitä todellakin syytetään feminismistä tai miesten vihaamisesta. Tämä tasa-arvon puolesta käytävä taistelu onkin kovaa, ja vuosiksi 2001–2005 myönnetyt noin 50 miljoonaa euroa vaikuttavatkin naurettavilta, kun otetaan huomioon olemassa olevat tiukkapipoiset näkemykset ja haluttomuus muuttaa tilannetta. Millaisestako tilanteesta on kyse? Yhtä pätevien miesten ja naisten palkkaerot ovat edelleen valtavia, väkivalta lisääntyy jatkuvasti ja sukupuolisyrjintä jatkuu niin koulutus- kuin työllistymismahdollisuuksienkin osalta, ja lisäksi naisten on aivan yhtä vaikea sovittaa yhteen työ ja perhe-elämä kuin ennenkin.
Lopuksi sanon muutaman sanan Euroopan perustuslaista, joka meidän ranskalaisten on nyt määrä hyväksyä tai hylätä. Perustuslaki ei sisällä mitään, millä todella edistettäisiin naisten oikeuksia, vaan se sisältää pelkkiä yleisiä periaatteita syrjinnän torjumisesta ja sukupuolten tasa-arvosta. Mielestäni perustuslain vastustamisen perusteeksi riittävät jo naisten oikeudet. Ilmaiskaamme kantamme äänestämällä perustuslakia vastaan. 
Godfrey Bloom (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluan vain esittää huomion lainsäädännöstä, jonka vaikutukset eivät vastaa alkuperäistä tarkoitusta. Suuri osa lainsäädännöstä, jonka me täällä hyväksymme, ei toimi todellisuudessa niin kuin sen pitäisi.
Esimerkkinä mainittakoon hiljattain Yhdistyneessä kuningaskunnassa ilmennyt tapaus. Se koskee naispuolista lentokapteenia, rouva Starmeria, jolla on yksi lapsi ja joka odottaa tietääkseni toista. Rouva Starmer haastoi British Airwaysin työtuomioistuimeen, koska yhtiö ei suostunut antamaan hänelle osa-aikaista lentovastuuta. British Airways katsoi, ettei naisella ollut takanaan riittävästi lentotunteja tai kokemusta tällaisen aseman saamiseksi.
Pidän brittiläistä lentäjäkuntaa maailman parhaana, enkä ole koskaan kuullut kenenkään väittävän muuta; jopa amerikkalaiset tunnustavat tämän. Lienette kanssani samaa mieltä siitä, että British Airwaysiä pidetään kaikkialla maailmassa tiukkojen lentäjäkuntaa koskevien normien mittapuuna. Rouva Starmer voitti tapauksen työtuomioistuimessa lainsäädännön perusteella. Kun naiset nousevat jatkossa lentokoneeseen, kukaan ei tiedä, onko lentäjä todellakin pätevä kyseisen lentokoneen lentämiseen vai onko kyseessä vain nuori äiti, joka haluaa pitää hauskaa. Mielestäni tämä on suuri häpeä. 
Vladimír Špidla,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän parlamenttia tästä keskustelusta. Keskustelun lyhyestä kestosta huolimatta katson, että esiin on tuotu monenlaisia tätä kysymystä koskevia lähestymistapoja. Ei ole epäilystäkään siitä, että yhtäläisten mahdollisuuksien saavuttaminen on pitkän aikavälin tavoite ja että unohdamme usein, miten paljon on jo edistytty. Sivumennen sanottuna panen merkille, että vaikka ensimmäiset naiset pääsivät tšekkiläisiin oppikouluihin vasta hiukan yli 100 vuotta sitten, vuonna 1871, naisten osuus yliopistosta valmistuvista opiskelijoista on nykyään yli 50 prosenttia.
Mielestäni meidän on tarkasteltava asioita nykyistä pidemmällä aikavälillä, sillä on päivänselvää, että edessämme on vielä paljon työtä. En epäile lainkaan, etteivätkö brittiläiset lentäjät kuuluisi maailman parhaisiin, mikä koskee tietenkin myös British Airwaysiä. Tämän vuoksi en koskaan pelkää matkustaessani kyseisen yhtiön lentokoneilla. Vaikka käsittelemme äärimmäisen monitahoista alaa, olen varma, että on mahdollista löytää tarkoituksenmukainen ratkaisu, jossa otetaan huomioon naisten oikeutetut vaatimukset. Kuten keskustelun alussa totesin, tämä ohjelma on nykyisen ohjelman tekninen jatke, eli kyse on ohjelmasta, jonka tarkoituksena on tukea yhtäläisten mahdollisuuksien alalla toimivia eurooppalaisia järjestöjä asettamatta rajoituksia näiden järjestöjen tyypille, muodolle tai poliittisille yhteyksille. 
Puhemies. 
    Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.00.

Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Britta Thomsenin laatimasta teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietinnöstä (A6-0118/2005) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), hyväksi (2001–2005) tehdyn neuvoston päätöksen 2000/819/EY muuttamisesta (KOM(2004)0781 – C60242/2004 – 2004/0272(COD)). 
Günther Verheugen,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, komissio pitää myönteisenä lainsäädäntövallan käyttäjien nopeasti saavuttamaa yhteisymmärrystä monivuotisesta ohjelmasta, joka koskee yrityksiä ja yrittäjyyttä sekä erityisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Tällä pidentämisellä varmistetaan, että näille yrityksille myönnettävä tuki jatkuu nykyisten rahoitusnäkymien loppuun saakka. Olemme todellakin aloittaneet jo keskustelut kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa koskevasta ohjelmasta, jolla on tarkoitus korvata nykyinen ohjelma ja joka on määrä käynnistää vuonna 2007.
Olen erittäin tyytyväinen, että lainsäädäntövallan käyttäjät ovat hyväksyneet lisärahoituksen, ja voin vakuuttaa teille, että pystymme käyttämään nämä varat tehokkaasti ja takaamaan lainojen ja pääomarahoituksen saatavuuden pk-yrityksille. Rahoitusvälineiden saatavuus on edelleen suuri ongelma noin 10–20 prosentille eurooppalaisista pk-yrityksistä.
Eurobarometri-tutkimuksissamme paljastuu kerta toisensa jälkeen, että rahoitusongelmat ovat suurin este yritysten perustamiselle, mutta monivuotisessa ohjelmassa käytetyt yhteisön rahoitusvälineet ovat osoittautuneet hyvin tehokkaiksi tämän ongelman ratkaisemisessa. Ulkoiset arvioijat ovat yhtä mieltä siitä, että markkinalähtöinen toimintamallimme on esimerkillinen, ja myös parlamentti on tunnustanut tämän menestyksen hyväksymällä vuosittain lisäyksiä näihin välineisiin liittyviin varoihin.
Euroopan investointirahaston kanssa tehtävä yhteistyö ja rahoitusmarkkinoiden hyödyntäminen mahdollistavat meille varojen mobilisoinnin takuuvälineiden osalta jopa suhteessa 1:40 ja erikoistuneemman pääomavälineen osalta keskimäärin suhteessa 1:4. Viimeksi mainittu on suunnattu pienemmälle kohderyhmälle.
Jäsen Thomsenin ehdottamat ja parlamentin tänään hyväksymät ylimääräiset 7 miljoonaa euroa mobilisoivatkin tämän summan monikertaisesti investointipääomana nykyisille pk-yrityksille ja uusille yrityksille.
Komissio laati ehdotuksensa vuoden 2004 puolivälissä aikana, jona Euroopan investointirahasto suhtautui äärimmäisen pessimistisesti rahoitusvälineiden menestymismahdollisuuksiin kaudella 20052006 ja jona oltiin epävarmoja siitä rahoitussummasta, joka olisi käytettävissä nykyisten rahoitusnäkymien viimeisenä vuonna. Tästä syystä olimme varovaisia päättäessämme luvusta, joka sisältyy rahoitusvälineitä koskevaan ehdotukseemme. Euroopan investointirahaston antaman myönteisen palautteen ansiosta meillä on nyt parempi kuva näiden välineiden mahdollisuuksista markkinoilla sekä selkeä käsitys varoista, jotka ovat käytettävissä vuotta 2006 koskevassa yhteisön talousarviossa.
Tämän menestyksen muodostamalle perustalle komissio haluaa rakentaa kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa koskevan ohjelman, ja rahoitusvälineille on varattu yli 1 miljardi euroa ohjelmaan ehdotetuista määrärahoista, joiden kokonaissummaksi on määritelty 4,2 miljardia euroa kaudelle 20072013.
Olemme esittäneet ehdotuksia kahdesta uudesta rahoitusvälineestä, joita käytetään olemassa olevien välineiden rinnalla. Ensimmäinen näistä uusista välineistä on nopeasti kasvavien ja innovatiivisten pk-yritysten riskipääomaväline. Se on suunnattu erityisesti innovatiivisille pk-yrityksille, jotka tarvitsevat kaikkein ratkaisevimmassa kehitysvaiheessaan 200 000 euron – 2,5 miljoonan euron rahoitusta. Lisäksi on ehdotettu uutta arvopaperistamisen osajärjestelmää, jonka tarkoituksena on helpottaa paikallisten ja alueellisten pankkien lainanantoa pk-yrityksille. 
Britta Thomsen (PSE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, puiteohjelma yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pk-yritysten, hyväksi on tärkeä ohjelma kaikkien sellaisten pienyritysten kannalta, jotka etsivät tietoa tai rahoitusta. Erityisesti ohjelman rahoituskomponentti on ollut aina hyvin lähellä Euroopan parlamentin sydäntä, ja parlamentti ja neuvosto ovat kasvattaneet tätä komponenttia johdonmukaisesti vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
Yritysten toiminnan ja yrittäjyyden edistämistä koskevaa monivuotista ohjelmaa ehdotetaan pidennettäväksi yhdellä vuodella siitä syystä, että tulevaisuudessa tähän ohjelmaan sisältyvät toimet sisällytetään uuteen "innovaatiotoimintaa ja kilpailukykyä koskevaan puiteohjelmaan" (CIP), jonka samoin kuin EU:n rahoitusnäkymien on määrä olla voimassa vuosina 2007–2013. Lisäksi uuden puiteohjelman voimassaoloaika on sama kuin tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman voimassaoloaika, mikä mahdollistaa ohjelmien yhteensovittamisen.
Alussa olin pettynyt siihen, että komission ehdotus ohjelman pidentämisestä vuodella sisälsi samalla paluun määrärahatasolle, joka oli alun perin määritelty puiteohjelmassa. Siksi ehdotin pidennysaikaa varten 9,5:tä miljoonaa euroa suurempaa määrärahalisäystä kuin komissio omassa ehdotuksessaan. Ehdotin summaa osaksi siksi, että se oli ohjelmasta vuonna 2004 aiheutuneiden todellisten menojen mukainen, ja osaksi siksi, että näin vuoden 2006 – eli pidennysvuoden – määrärahat olisi saatettu tasolle, joka vastaa aikaisempien vuosien keskiarvoa.
Samalla on syytä korostaa, että kyseessä on ohjelma, joka sekä käyttäjien että ulkoisten arviointiasiantuntijoiden mukaan on hyvin toimiva ja tavoitteensa täyttävä. On tärkeää jatkaa ja laajentaa yrittäjyyden ja pk-yritysten toiminnan tukemista Euroopan unionissa, koska pk-yritykset muodostavat EU:n kansantalouden selkärangan ja koska niiden kasvun jatkuminen on Lissabonin strategian saavuttamisen ennakkoehto. Lisäksi totean, että ulkoisessa arviointikertomuksessa korostetaan, että voimassa olevan ohjelman rahoitusvälineet vastaavat suurelta osin uusien jäsenvaltioiden tarpeita. Varainkäytön rajoittaminen haittaisi uusien jäsenvaltioiden integrointia eurooppalaiseen talouteen.
Ohjelman rahoituskomponentissa eniten käytetystä rahoitusvälineestä, pk-yritysten takausrahastosta, tuettiin vuoden 2002 loppuun mennessä 112 000:ta eurooppalaista pk-yritystä. Näistä 112 000 yrityksestä 93 prosentissa oli alle kymmenen työntekijää ja 6 prosentissa alle 50 työntekijää. Tämä laaja-alainen ohjelma toimii sujuvasti, ja olinkin erittäin tyytyväinen, kun teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunta kannatti yksimielisesti ehdotustani määrärahojen lisäämisestä.
Koska pidennyksen on määrä astua voimaan 1. tammikuuta 2006, yksimielisyyden saavuttaminen ensimmäisessä käsittelyssä oli tärkeää sekä parlamentille että neuvostolle. Kollegani Březina ja minä tapasimme neuvoston ja komission kanssa moneen otteeseen ja olemme nyt päässeet neuvoston kanssa yksimielisyyteen ensimmäisessä käsittelyssä tehtävästä sopimuksesta, johon kuuluu määrärahojen lisääminen 7 miljoonalla eurolla alun perin ehdottamieni 9,5 miljoonan euron sijaan. Kyse on kompromissista, jolla varmistetaan, että ohjelmaan kuuluvan InfoCentren toimintaa ja muita vastaavia toimintoja voidaan jatkaa keskeytyksettä tammikuun 1. päivästä 2006 eteenpäin ja että samalla voidaan kehittää ja lujittaa rahoitusvälineitä, joilla voidaan vastata pk-yritysten keskuudessa kasvavaan kysyntään kautta Euroopan.
Haluan ilmaista tässä yhteydessä syvän kiitollisuuteni puheenjohtajavaltio Luxemburgille, joka on osoittanut suurta poliittista kykyä ja ehtymätöntä kompromissihalukkuutta, sekä komissiolle, joka on laatinut teknisiä analyysejä ja tarjonnut opastusta neuvottelujen tueksi, ja lopuksi kollegalleni Březinalle, jonka aktiivista osallistumista kokouksiin ja vankkumatonta tukea pidän erittäin suuressa arvossa. 
Jan Březina,
   . Arvoisa puhemies, toimin varjoesittelijänä mietinnössä, jonka aiheena on komission ehdotus monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden, erityisesti pk-yritysten, hyväksi tehdyn neuvoston päätöksen muuttamisesta. Tässä ominaisuudessa haluan esittää useita huomioita tämän ohjelman pidentämisen merkityksestä.
Vaikka olemme pidentämässä ohjelmaa, jolla tuetaan ennen kaikkea yrittäjyyttä ja erityisesti pk-yrityksiä, ainoastaan yhdellä vuodella vuoden 2006 loppuun saakka, kyseessä on huomattava väline, jonka pitäisi Lissabonin tavoitteiden yhteydessä edistää ja tehostaa yritysten kasvua ja kilpailukykyä tietopohjaisessa ja kansainvälistyneessä taloudessa. Tämän päätöksen merkitys piilee ennen kaikkea siinä, että luomme sen avulla yhteyden yhtäältä nykyisen ohjelman ja toisaalta vuosina 2007–2013 voimassa olevan kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa koskevan puiteohjelman välille. Pidennyksen ansiosta yhteisön tukipalvelut, ohjelmat ja verkostot ovat helpommin yritysten saatavilla, ja se auttaa myös parantamaan näiden välineiden koordinointia.
Keskittyessämme uuteen kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa koskevaan ohjelmaan aiomme perehtyä komissiolle viime marraskuussa toimitettuun arvioon monivuotisesta ohjelmasta yritysten ja yrittäjyyden hyväksi, jotta voimme räätälöidä uuden ohjelman entistä tehokkaammin ja edistää yrittäjyyttä EU:ssa.
Lopuksi haluan kiittää esittelijä Thomsenia erinomaisesta työstä. Ennen kaikkea muistutan, että hän on mahdollistanut ohjelman sujuvan pidentämisen ja neuvotellut neuvoston kanssa rahoituksen lisäämisestä 81,5 miljoonasta eurosta 88,5 miljoonaan euroon vuonna 2006. 
Jorgo Chatzimarkakis,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää aluksi esittelijää, joka on keskittynyt oikeisiin asioihin ja varmistanut näin rahoituksen lisäämisen. Ei voida kuitenkaan olettaa, että lisärahoitus merkitsee automaattisesti parempaa ohjelmaa.
Olin läsnä Strasbourgissa pidetyssä erityiskokouksessa, kun komission jäsen puhui ensimmäistä kertaa henkilökohtaisista kokemuksistaan tästä pk-yritysten hyväksi tarkoitetusta monivuotisesta ohjelmasta. Kiinnitin hyvin tarkkaan huomiota siihen, mitä hän sanoi aiheesta. Tiivistetysti ilmaistuna hän totesi olleensa järkyttynyt perehdyttyään kömpelöön hakuprosessiin, etenkin kun otetaan huomioon, että ohjelmalla oli tarkoitus edistää innovaatiotoimintaa. Hän kertoi järkyttyneensä myös todettuaan, etteivät rahoituksen pääasialliset vastaanottajat olleet pk-yrityksiä, jotka tarvitsisivat rahoitusta kipeimmin, vaan kekseliäitä yrityksiä, jotka tunsivat ohjelmat läpikotaisin ja jotka veivät rahat tämän ansiosta. Komission jäsenen mielestä ohjelmia on tiukennettava juuri tästä syystä.
Haluan onnitella komission jäsentä, sillä hänen analyysinsä osuu aivan oikeaan. Olen iloinen voidessani todeta, että suhtautuminen asiaan on muuttunut, ja komission jäsen ansaitsee kiitoksen toimistaan, joiden avulla pk-yritykset on otettu kasvua ja kilpailukykyä edistävien aloitteiden polttopisteeseen. Tuemme häntä voimakkaasti hänen vaatiessaan virkamiehiltään, ettei ohjelmia ylläpidetä pelkästään byrokraattisista syistä tai niiden hienojen nimien vuoksi vaan että niissä on keskityttävä pk-yrityksiin eli yrityksiin, jotka tarvitsevat tukea. Olemme saaneet tarpeeksemme ohjelmista, joiden ansiot rajoittuvat hienoon nimeen. Pk-yrityksiä varten tarvitaan nyt selkeitä ja innovatiivisia strategioita ja uusia rahoitusmuotoja.
Jatkossa nämä ohjelmat liitetään kilpailukykyä ja innovaatiotoimintaa koskevaan ohjelmaan. Tämä on johdonmukainen lähestymistapa ja askel oikeaan suuntaan, ja olen erityisen tyytyväinen siihen, että tällä ohjelmalla on yhtymäkohtia tutkimuksen seitsemänteen puiteohjelmaan. Emme kuitenkaan saa toistaa vanhoja virheitä, vaikka kaikki onkin nyt tarkoitus yhdistää uudeksi asiakirjaksi. Merkityksellistä on, että perimmäisinä tavoitteina ovat kasvu ja työpaikkojen luominen eikä poliittisten ryhmien ideologisten tarpeiden tyydyttäminen. On kuitenkin vaara, että CIP-ohjelmassa etusijalle nousevat juuri ideologiset näkökohdat, mihin viittaa jo ekologisten innovaatioiden ja energiatehokkuuden voimakas korostaminen. Tältä osin on esitettävä uusia kysymyksiä, ja esittelijänä minulla on mahdollisuus esittää niistä joitakin.
Olemme hyväksymässä uusia rahoitusnäkymiä aikana, jona EU:n kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset tarkkailevat rahojensa käyttöä yhä huolellisemmin. He pitävät anteeksiantamattomana, jos me lainsäätäjinä jätämme käyttämättä tarjolla olevan mahdollisuuden tarjota pk-yrityksille todellista tukea ja asettaa etusijalle uusien työpaikkojen luominen ja jos me sen sijaan tuhlaamme voimamme ideologisiin vastakkainasetteluihin. 
Paul Rübig,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, voin onnitella pk-yritystä, joka on läsnä parlamentissa tänä iltana. Reagointimme on ollut sekä nopeaa että äärimmäisen joustavaa, mikä on vastannut markkinoiden odotuksia. Paikalla näyttää olevan kuusi komission edustajaa, ja kiitän heitä kaikkia. Tämän lain säätäminen on vienyt vähemmän aikaa kuin kenties minkään muun lain säätäminen EU:n historiassa.
Haluan kiittää komission jäsentä Verheugenia siitä, ettei hän tyydy vain puhumaan paremmasta lainsäädännöstä vaan on myös valmis tarttumaan toimeen. Vain teoilla on todellista merkitystä. , kuten erään yrityksen iskulause kuuluu. Haluan kiittää lämpimästi myös jäsen Thomsenia. Vaikka hän on uusi jäsen parlamentissamme, hän on auttanut meitä saavuttaman ennätyksen: ei ole suinkaan itsestään selvää, että laki hyväksytään niin lyhyessä ajassa. Tiedämme kaikki, että eurooppalaisesta yhtiöstä käytiin neuvotteluja yli 30 vuoden ajan ja ettemme ole vieläkään saavuttaneet lopullista tavoitettamme.
Pohjimmiltaan kyse on siitä, että haluamme antaa muodon Lissabonin prosessille, ja siihen tarvitsemme tätä ohjelmaa. Lissabonhan tarkoittaa työllisyyttä ja kasvua, ja olemme jo todenneet, että pk-yritykset ovat luoneet viime vuosina 75 prosenttia uusista työpaikoista. Meidän on kysyttävä itseltämme, mitä kasvu todella merkitsee. Jokainen työntekijä, eläkeläinen ja lapsi toivoo, että hänen nettovarallisuutensa kasvaisi hieman joka vuosi. Meidän onkin tehtävä töitä sen eteen, että meillä kaikilla olisi tulevina vuosina aina hieman edellisvuotta enemmän rahaa tilillämme, kuten on ollut viimeiset 50 vuotta.
Meidän tehtävämme on taata tämä mahdollisuus mahdollisimman monelle, ja työtä tekevillä on luonnollisesti enemmän rahaa pankissa kuin työttömillä. Olemme tehneet tästä ohjelmasta nopean ja tarkoituksenmukaisen päätöksen, joka merkitsee jopa rahoituksen lisäämistä. Parlamentin, neuvoston ja komission on kuitenkin tehtävä erityisesti rahoitusnäkymiä koskevissa keskusteluissa kaikkensa, jotta todella saavutamme Lissabonin tavoitteet. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu:
liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A6-0115/2005) moottoriajoneuvojen istuimista ja pääntuista (11935/3/2004 – C6-0031/2005 – 2003/0128(COD)) (Esittelijä: Dieter-Lebrecht Koch)
liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A60120/2005) moottoriajoneuvojen turvavöistä ja turvajärjestelmistä (11934/3/2004 – C6- 0029/2005 – 2003/0130(COD)) (Esittelijä: Paolo Costa)
liikenne- ja matkailuvaliokunnan suosituksesta toiseen käsittelyyn (A60117/2005) moottoriajoneuvojen turvavöiden kiinnityspisteitä (11933/3/2004 – C6- 0030/2005 – 2003/0136(COD)) (Esittelijä: Paolo Costa)
ja Ewa Hedkvist Petersenin laatimasta liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietinnöstä (A6-0053/2005) etusuojajärjestelmien käytöstä moottoriajoneuvoissa (KOM(2003)0586 – C5-0473/2003 – 2003/0226(COD)). 
Günther Verheugen,
    – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan käyttää tätä tilaisuutta hyväkseni ja ilmaista aivan ensimmäiseksi myötätuntoni niiden koululaisten vanhemmille, jotka kuolivat hirvittävässä liikenneonnettomuudessa Kentstownissa Irlannissa.
Tämä onnettomuus, jossa viisi koululaista kuoli ja 46 lasta loukkaantui, osoittaa jälleen kerran, että meidän on tehtävä kaikkemme lieventääksemme tällaisista onnettomuuksista matkustajille aiheutuvia seurauksia. Tänään käsiteltävänä olevissa ehdotuksissa pyritään juuri tähän. Kolmessa ehdotuksessa käsitellään matkustajien turvallisuutta kaupallisissa ajoneuvoissa ja erityisesti linja-autoissa. Neljännessä ehdotuksessa käsitellään loukkaantumiselle erityisen alttiiden tienkäyttäjien turvallisuutta törmäystilanteessa sellaisten ajoneuvojen kanssa, joissa on niin sanottu karjapuskuri.
Tässä kohtaa haluan todeta, että olen perustanut korkean tason työryhmän nimeltä CARS 21, joka laatii tämän vuoden loppuun mennessä suosituksia autoalaa koskevasta tulevasta lainsäädännöstä. Ehdotuksiin sisältyy myös katsaus niihin ajoneuvojen turvallisuutta koskeviin toimenpiteisiin, joihin olisi ryhdyttävä seuraavan kymmenen vuoden aikana.
Haluan kiittää jäseniä Costaa ja Kochia heidän turvavöitä koskevaa kolmea direktiiviä käsittelevistä mietinnöistään ja siitä, että he ovat tehneet töitä sen hyväksi, että nämä kolme direktiiviehdotusta hyväksytään toisessa käsittelyssä. Kaikissa kolmessa direktiivissä pyritään siihen, että lopulta myös muiden kuin henkilöautojen varustaminen turvavöillä tehdään pakolliseksi. Kuten tiedätte, henkilöautoissa turvavyöt ovat olleet pakollisia jo useiden vuosien ajan. Direktiivien soveltamisalaa laajennetaan etupäässä linja-autoihin. Säännöksen tarkoituksena on estää onnettomuustapauksissa linja-automatkustajia syöksymästä ulos, sillä juuri tämä aiheuttaa kaikkein vakavimmat loukkaantumiset. Tämä on mahdollista vain siinä tapauksessa, että linja-auto on varustettu turvavöillä ja että niiden käyttö on pakollista.
Komissio korostaa jälleen kerran, että näiden kolmen direktiiviehdotuksen hyväksyminen on erittäin tärkeää senkin vuoksi, että uusien ajoneuvojen varustaminen turvavöillä on tietenkin tehtävä pakolliseksi ennen kuin turvavöiden käyttöpakko voidaan ottaa käyttöön.
Ainoa neuvoston ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan välinen mielipide-ero liittyy istuinjärjestelyihin. Jos haluamme, että turvavöiden asentaminen tehdään pakolliseksi kaikkiin istuimiin, meidän on pakko kieltää sivulle suunnatut istuimet linja-autoista, sillä tällä hetkellä niihin saatavana olevat turvavyöt eivät tarjoa matkustajille parasta mahdollista suojaa. Kuitenkin, mikäli kieltäisimme ne välittömästi, niin sanottujen kokousbussien markkinasegmentti olisi tuomittu kuolemaan. Ehdotettu viiden vuoden siirtymäaika antaa varmasti tälle tuotannonalalle mahdollisuuden kehittää sellaisia teknisiä ratkaisuja, jotka sopivat paremmin erilaisiin onnettomuuksiin.
Komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että sekä jäsen Costa että jäsen Koch ovat onnistuneet pääsemään kompromissiin muiden toimielinten kanssa. Komissio voi hyväksyä ehdotetut tarkistukset niiden nykyisessä muodossaan. Toivon, että tämä helpottaa paketin hyväksymistä toisessa käsittelyssä.
Moottoriajoneuvojen etusuojajärjestelmien – niin kutsuttujen karjapuskurien – osalta haluan kiittää esittelijä Peterseniä sekä toisen tätä ehdotusta käsitelleen valiokunnan lausunnon valmistelijaa Harbouria siitä, että he ovat pyrkineet tarkastelemaan ehdotusta perusteellisesti ja koordinoidusti. Haluan kiittää erityisesti esittelijää siitä, että hän on varhaisessa vaiheessa onnistunut saavuttamaan liikenne- ja matkailuvaliokunnassa laajan ehdotusta puoltavan yksimielisyyden.
Muutama vuosi sitten komissio lähetti parlamentille tiedonannon jalankulkijoiden suojelusta. Siihen sisältyi eurooppalaisten, japanilaisten ja korealaisten autonvalmistajien antama vapaaehtoinen sitoumus tehdä ensinnäkin uusiin autoihin useita parannuksia, joiden avulla niistä saataisiin jalankulkijaystävällisempiä, ja toiseksi olla asentamatta autoihin jäykkiä etusuojajärjestelmiä.
Vapaaehtoista sopimusta käsittelevässä päätöslauselmassaan parlamentti vaati etusuojajärjestelmien käyttöä koskevan lainsäädännön käyttöönottoa. Komission lokakuussa 2003 tekemä ehdotus oli parlamentin vaatimuksen mukainen, ja voin ilahtuneena todeta, että liikenne- ja matkailuvaliokunta on asiasta samaa mieltä.
Komissio voi hyväksyä kaikki liikenne- ja matkailuvaliokunnan ehdottamat tarkistukset. Sen vuoksi luotan siihen, että myös ehdotus voidaan hyväksyä jo ensimmäisessä käsittelyssä. 
Renate Sommer (PPE–DE ),
   – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, olen tänään kollegamme Kochin sijaisena, sillä hän on Thüringenin Eurooppa-liikkeen puheenjohtaja ja parhaillaan Thüringenissä pidettävän perustuslakisopimusta koskevan kansainvälisen symposiumin puheenjohtajana, mikä on tietenkin myös tärkeä asia.
Puheenvuoroni ensimmäisessä osassa käsittelen kolmea kiinteästi toisiinsa liittyvää direktiiviehdotusta, joiden esittelijöinä ovat jäsen Koch ja jäsen Costa. Kuten komission jäsen jo totesi, ne käsittelevät istuimia, turvavöitä ja pääntukia sekä niiden kiinnityspisteitä ajoneuvoissa.
Toisessa osassa haluan käsitellä henkilöautojen etusuojajärjestelmiä tai karjapuskureita koskevaa kysymystä edelleen jäsen Kochin puolesta, mutta tällä kertaa varjoesittelijänä. Tämä on tärkeä asia jalankulkijoiden ja erityisesti lasten, pyöräilijöiden ja pyörätuolin käyttäjien suojelun kannalta.
Ensinnäkin kun huomenna hyväksymme Kochin mietinnön, otamme valtavan harppauksen eteenpäin liikenneturvallisuuden parantamisessa. Tällä tavoin autamme myös vähentämään byrokratiaa ja säilyttämään työpaikkoja. Tiedämme, että asianmukaisesti asennettu turvavyö voi lieventää vammoja ja pelastaa henkiä. Tämän vuoksi on oikein vaatia, että kaikki ajoneuvojen istuimet varustetaan turvavöillä. Näin ollen turvavöiden asentaminen tulee jatkossa pakolliseksi paitsi henkilöautoissa, kuten tähän mennessä, myös muissa ajoneuvoluokissa ja erityisesti pienoislinja-autoissa ja tietyissä muissa linja-autotyypeissä sekä kevyissä ja raskaissa tavaraliikenteen ajoneuvoissa.
Sivulle suunnattujen istuimien kieltäminen henkilöautoissa, tavaraliikenteen ajoneuvoissa ja tietyissä linja-autoluokissa on myös myönteinen asia. Meidän olisi kuitenkin sallittava poikkeus tällaisille istuimille isoissa M3-luokan kokousbusseissa, ja olen iloinen siitä, että komissio on samaa mieltä. Tällaiset istuimet olisi kuitenkin sallittava vain siinä tapauksessa, että ne on varustettu sopivilla turvavöillä ja että ne on ryhmitetty ajoneuvon takaosaan mieluiten U:n muotoon ja pöydän ympärille. Tätä järjestelyä olisi sovellettava ainakin viiden vuoden ajan. Silloin saatavana olevien onnettomuuksia koskevien todellisten tietojen ja turvavyöjärjestelmissä tapahtuneen kehityksen pohjalta järjestelyä on sitten laajennettava koskemaan kaikkia ajoneuvoluokkia mieluiten osana yhteisön tyyppihyväksyntää.
Olen iloinen siitä, että neuvosto ja komissio ovat tarkistaneet alkuperäistä lausuntoaan ja että ne näkevät tämän nyt myös toimivana pohjana tulevalle tyyppihyväksynnälle. Saatavana olevat tilastot, tutkimukset tai testit eivät loppujen lopuksi anna ymmärtää, että isoissa kokousbusseissa sivulle suunnatuilla istuimilla matkustavat olisivat muita suuremassa vaarassa. Tämä johtuu osittain siitä, että tietyt ajoneuvot ovat alttiita tietynlaisille onnettomuuksille, jotka vaikuttavat niihin eri tavoin. Henkilöautojen ja pienoislinja-autojen tapauksessa yleisin on etutörmäys. Tämä merkitsee sitä, että matkustajiin ja tietenkin myös istuimiin ja turvajärjestelmiin kohdistuu voimakkaita eteenpäin suuntautuvia voimia.
Suurten linja-autojen tilanne on melko lailla erilainen, sillä onnettomuuden sattuessa ne yleensä kaatuvat. Tässä tapauksessa turvavyön tehtävä ei ole vaimentaa vaakasuuntaisia voimia, vaan niiden tarkoituksena on ennen kaikkea pitää matkustajat istuimillaan ja estää heitä syöksymästä ulos ajoneuvosta. Nämä vaatimukset voidaan täyttää aivan yhtä tehokkaasti – ellei jopa paremmin – sivulle suunnattuihin kuin eteen tai taakse suunnattuihin istuimiin asennettavilla turvavöillä.
Saavutettu kompromissi, jonka komissio ja neuvosto ovat todenneet voivansa hyväksyä, auttaa madaltamaan byrokraattisia esteitä jäsenvaltioissa. Tämä johtuu siitä, että kansallisia poikkeuksia voidaan myöntää jo nyt linja-autoille, joita valmistetaan pienissä sarjoissa, sekä tähän liittyvälle byrokratialle. Tämä on kuitenkin ristiriidassa sisämarkkinastrategian kanssa, ja se jopa mahdollistaa turvavöillä varustamattomien sivulle suunnattujen istuimien hyväksymisen.
Näin ollen, kun hyväksymme tämän päätöksen, autamme joka tapauksessa parantamaan turvallisuutta paitsi liikenteessä myös sisämarkkinoilla. Lisäksi päätämme tyypillisen eurooppalaisen matkailusektorin tuotteen, nimittäin VIP- tai kokousbussin, kannattavuudesta tulevaisuudessa. Tämä merkitsee sitä, että tuotantolaitosten ja linja-autoyhtiöiden työpaikat turvataan ja että matkustajat voivat jatkossakin nauttia hyvästä tai vieläkin paremmasta mukavuudesta. Koska neuvoston ja komission kanssa on saavutettu yhteisymmärrys, on mahdollista, että direktiivi hyväksytään nopeasti, jopa tänä vuonna. Samalla Kochin mietintö tietenkin tasoittaa tietä kummankin Costan mietinnön hyväksymiselle.
Näin ollen haluan kiittää jäsen Costaa ja muita varjoesittelijöitä sekä jäsen Hedkvist Peterseniä hänen neuvottelutaidoistaan henkilöautojen etusuojajärjestelmien esittelijänä, sillä nämä järjestelmät vaarantavat vakavasti suojattomien tienkäyttäjien turvallisuuden erityisesti kaupunkialueilla sattuvissa onnettomuuksissa. Varmistamme nyt, että jäykät etusuojajärjestelmät kielletään enintään 3,5 tonnin painoisista uusista ajoneuvoista. Toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa näitä sääntöjä myös olemassa oleviin ajoneuvoihin sekä hyväksyä joustavat etusuojajärjestelmät, mutta vain siinä tapauksessa, että ne ovat läpäisseet yhdenmukaisen testausmenettelyn.
Uskon tämän parantavan jalankulkijoiden suojelua ja hyödyttävän kaikkia niitä, jotka ovat teillämme todellakin heikoimmassa asemassa erityisesti kaupungeissa. 
Ewa Hedkvist Petersen (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää kaikkia niitä kollegojani, jotka ovat osallistuneet näiden asioiden käsittelyyn ja erityisesti vastuullani olevan karjapuskureita koskevan asian käsittelyyn. Nämä kaksi mietintöä ovat tärkeitä, sillä niillä pyritään varmistamaan, että eurooppalaisia ajoneuvoja parannetaan. Tämä on ala, jolla voimme tehdä jotain aidosti yhteisön tasolla, sillä ajoneuvoja myydään Euroopan laajuisesti eikä ainoastaan yksittäisten jäsenvaltioiden sisällä. Sen vuoksi tarvitaan yhteisön tason toimenpiteitä.
Vastuualueeseeni kuuluvat karjapuskurit ovat tällä hetkellä vaarallisia erityisesti kaupunkialueilla, mikäli ajoneuvo törmää lapseen, jalankulkijaan tai pyöräilijään. Tästä syystä asia on otettu esiin. Miksi tarvitsemme lainsäädäntöä? Japanilaiset, eurooppalaiset ja korealaiset autonvalmistajat ovat sopineet, etteivät ne asenna jäykkiä karjapuskureita ajoneuvoihin. Tämä sopimus ei kuitenkaan riitä. Ensinnäkin sitä ei sovelleta lisävarusteena myytäviin eli myöhemmin autoihin asennettaviin karjapuskureihin. Siinä ei myöskään määritellä, mitä jäykillä karjapuskureilla tarkoitetaan. Tämän vuoksi meidän on tehtävä testejä.
Direktiiviin johtavalla menettelyllä luodaan siis oikeusvarmuus sekä autoalalle että lisävarusteiden valmistajille. Kun direktiivi hyväksytään, kaikki tietävät säännöt. Miksi emme sitten kiellä karjapuskureita kokonaan? Tämänsuuntaisia keskusteluja on toki käyty monissa maissa. Karjapuskureista voi olla hyötyä maastossa. Meillä ei ole enää kovin paljon villiä luontoa, mutta karjapuskurit voivat olla hyvin tarpeellisia tällaisilla alueilla, ja tietenkin ne on myös tarkoitettu vain tällaisiin olosuhteisiin. Kaupungeissa niistä ei kuitenkaan ole mitään hyötyä. Emme halua kieltää niitä kokonaan, sillä niillä voidaan todellisuudessa pehmentää autojen keuloja ja tehdä niistä näin myös turvallisempia. Lisäksi olen varma, että jos kieltäisimme karjapuskurit kokonaan yhteisön tasolla, emme saisi unionin kansalaisten tukea.
Ison-Britannian liikennetutkimuslaboratorio TRL on julkaissut raportin, joka itse asiassa osoittaa, että on olemassa niin sanottuja älypuskureita eli joustavia karjapuskureita tai etusuojajärjestelmiä, jotka suojaavat myös jalankulkijoita törmäyksessä tällaisella etusuojajärjestelmällä varustetun auton kanssa.
Valiokunnassa tietenkin tarkastelimme komission ehdotusta, keskustelimme siitä ja kävimme aikanaan epävirallista kolmikantaneuvottelua päästäksemme sopimukseen. Olemme tietenkin kuulleet komission jäsenen esittävän aihetta koskevia kommentteja ja toteavan, että hän on tyytyväinen epäviralliseen kolmikantaneuvotteluun. Neuvottelun aikana esitimme ristiriitaisia kantoja, joista kuitenkin pääsimme lopulta sopimukseen ja kompromissiin. Pidimme nimittäin komission aluksi ehdottamaa neljää testiä liian kauaskantoisina. Näkemyksemme perustui tietämykseemme siitä, että nopean teknisen kehityksen myötä voisimme ehkä keksiä tulevaisuudessa uudenlaisia karjapuskureita ja etusuojajärjestelmiä sekä uusia testejä. Sen vuoksi meidän ensiksi ehdottamamme testit ovat jonkin verran joustavampia kuin komission alun perin esittämät ehdotukset. Nyt olemme tässä asiassa kuitenkin täysin yksimielisiä komission kanssa. Muutaman vuoden kuluttua komissio aikoo myös tarkastella uudelleen teknisiä säännöksiä ja muita testejä, joita voitaisiin käyttää.
Direktiiviä sovelletaan tulevaisuudessa sekä autoissa vakiovarusteina oleviin että lisävarusteena asennettaviin uusiin karjapuskureihin. Ne on määrä hyväksyä tyyppihyväksyntämenettelyssä. Yleisesti puhuen tämä tarkoittaa, että tyyppihyväksyntä annetaan tietystä päivämäärästä alkaen sellaisille uusille etusuojajärjestelmille, jotka täyttävät uudet vaatimukset ja jotka näin ollen voidaan saattaa markkinoille. Kyseistä päivämäärää ennen markkinoille saatetut karjapuskurit ovat jäsenvaltioiden vastuulla. Markkinoilla olevien vanhojen karjapuskurien osalta olemme yhdessä esittäneet uutta artiklaa, jonka nojalla jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus päättää, mitä ne haluavat niiden osalta tehdä. Tästä olemme nyt päässeet sopimukseen, ja olen siihen erityisen tyytyväinen. Tämä on tärkeä liikenneturvallisuutta koskeva toimenpide, ja haluan kiittää kaikkia heidän tekemästään työstä ja saavuttamastamme yhteisymmärryksestä.
Lopuksi toinen hyvin tärkeänä pitämäni Kochin ja Costan mietinnöissä käsiteltävä asia on linja-autojen ja muiden ajoneuvojen kuin henkilöautojen turvavyöt. Olen samaa mieltä siitä, mitä komission jäsen ja jäsen Sommer totesivat. Haluan korostaa, että on kaikkien kannalta tärkeää, että saamme turvavyöt linja-autoihin ja että myös käytämme niitä. Turvavyöstä on minulle hyötyä, jos käytän sitä, mutta siitä on hyötyä minulle myös silloin, kun vieressäni istuvat käyttävät omia turvavöitään. Kaikki, jotka eivät linja-auto-onnettomuudessa pidä turvavyötään kiinni ja jotka tämän vuoksi lentelevät linja-auton sisällä, vahingoittavat myös kanssamatkustajiaan. Tätä emme useinkaan ajattele, ja sen vuoksi meidän on nyt tärkeää saada aikaan tämä direktiivi, jonka nojalla turvavyöt on asennettava myös linja-autoihin ja kuorma-autoihin. Ne on oltava kaikissa ajoneuvoissa ja niitä on käytettävä. 
Paolo Costa (ALDE ),
   . Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen pahoillani, että sain väärää tietoa aikatauluista, mutta saan teidät varmasti nopeasti kiinni.
Tänä iltana meitä on vähän täällä istuntosalissa ja keskustelemme asioista, jotka vaikuttavat vähäpätöisiltä. Olen kuitenkin vakuuttunut, että unioni perustuu yksityiskohtiin, ja nämä ovat tärkeitä yksityiskohtia.
Kahdessa laatimassani mietinnössä, jotka liittyvät Kochin mietintöön, käsitellään pohjimmiltaan pieniä näkökohtia: Kochin mietinnössä turvavöitä koskevaa kysymystä ja minun mietinnössäni linja-automatkustajien turvavöiden kiinnityspisteitä ja pääntukia.
Asia vaikuttaa hyvin yksinkertaiselta, ja pohjimmiltaan se sitä onkin, sillä olemme viimein päättäneet noudattaa komission ehdotusta, jossa ei enää sallita sivulle suunnattujen istuinten asentamista linja-autoihin, koska niiden turvavöitä ei voida kiinnittää yhtä varmasti ja turvallisesti kuin eteen suunnattuihin istuimiin.
Törmäsimme kuitenkin pieneen innovaatioon liittyvään ongelmaan. Joissakin maissa ja erityisesti Saksassa kokousbussien käsite on itse asiassa valtaamassa alaa. Toisin sanoen ihmiset voivat istua pöydän ympärillä jopa linja-autossa. Tämä toi esiin kaksi ongelmaa, jotka liittyvät turvallisuuteen, joka on kuitenkin voitava taata, sekä mahdollisesti vaihtoehtoisen palvelun sallimiseen. Ratkaisu tähän oli sallia kokousbussien käyttö kokeiluluontoisesti viiden vuoden ajan. Kokeilun päättyessä arvioimme onnettomuuksien prosenttiosuuden – jonka toivomme olevan mahdollisimman pieni – samoin kuin komissio on jo tehnyt Sveitsissä tehdyn kokeilun osalta, jotta voimme soveltaa sitä kaikkialla EU:ssa. Tällaisen prosessin avulla voimme muutaman vuoden kuluessa päättää, onko meidän hylättävä – ja jos, niin miten – sivulle suunnatut istuimet sellaisissa tapauksissa, joissa nopeudet ovat korkeampia kuin yleensä kaupunkien keskustoissa, vai voidaanko tätä uutta palvelua sen sijaan jatkaa.
Vaikka neuvoston kanssa kompromissin aikaansaaminen komission ehdotuksesta olikin vaikeampaa kuin olimme kuvitelleet, pidän sitä kuitenkin hyvänä ratkaisuna. Uskon myös, että voimme sen ansiosta äänestää esiteltyjen mietintöjen puolesta huomenna rauhallisin mielin. Toivon kollegojeni tekevän niin. 
Malcolm Harbour (PPE–DE ),
   . Arvoisa puhemies, olen erityisen iloinen voidessani olla täällä jäsen Hedkvist Petersenin taitavasti parlamentin läpi viemästä etusuojajärjestelmiä koskevasta direktiivistä laaditun lausunnon valmistelijana. Huomaan, että lähes kaikki valiokunnan antamat suositukset on otettu huomioon, mikä on poikkeuksellista.
Työskentelimme ehdotuksen parissa yhdessä yli vuoden ja aloitimme jo edellisen parlamentin aikana. Yksi kiinnostukseni herättäneistä seikoista oli se, että edeltäjänne Liikasen esittämässä ehdotuksessa oli huomattavia ongelmia. Haluan kiittää tiimiänne siitä, että se on muokannut tätä ehdotusta perusteellisesti.
Ongelmana oli suhtautuminen joustavaan karjapuskuriin. Arvoisa komission jäsen, haluaisin antaa teille pienen matkamuiston. Se on näyte, jonka otin mukaan valiokuntakokouksiin vakuuttaakseni kollegani siitä, että ehdotusta on muutettava perusteellisesti. Alkuperäisessä ehdotuksessa tällaiset karjapuskurit haluttiin poistaa markkinoilta. Testausvaatimukset olivat epärealistisia, ja kuten jäsen Hedkvist Petersen huomautti, ehdotuksessa ei ollut erillisiä säännöksiä sellaisia testejä varten, joiden avulla näitä karjapuskureita olisi voitu myydä lisävarusteina. Arvoisa komission jäsen, kuten näette, tämä on tilaustyönä tehty joustava karjapuskuri, joka on paljon kimmoisampi kuin vanhanmallinen karjapuskuri. Teidän ansiostanne nämä uudet karjapuskurit voidaan pitää edelleen markkinoilla.
Haluan kiittää myös vaalipiirissäni sijaitsevaa Concept Mouldings -yritystä. Se työllistää 100 henkilöä, jotka valmistavat näitä puskureita ja joiden työpaikat te olette säilyttänyt. Haluan kiittää teitä heidän puolestaan. Haluan kiittää teitä myös muiden lisävarustevalmistajien puolesta ja tienkäyttäjien puolesta, sillä he voivat nyt hyötyä näistä puskureista – vaikka toivommekin, ettei siihen ole tarvetta kovin usein, sillä haluamme estää törmäykset jalankulkijoihin. Teidän ansiostanne tällainen kimmoisa varuste on nyt saatavana markkinoilla.
Koko ehdotus on erinomainen esimerkki siitä, miten parlamentti voi todella edistää lainsäädännön parantamista käytännössä, kun se tekee yhteistyötä avoimen ja myötämielisen komission kanssa. Suurimman osan työstä teki jäsen Hedkvist Petersen, ja minä toimin vain kannustajana. Arvoisa komission jäsen, kiitän häntä siitä, että hän työskenteli sinnikkäästi komission yksiköiden kanssa varmistaakseen sen, että mietinnöstä päästiin yhteisymmärrykseen ensimmäisessä käsittelyssä, jota mielelläni kannatan. 
Jörg Leichtfried,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan hyödyntää tätä tilaisuutta ja esittää muutamia lukuja jo sanotun tueksi.
Olen huomannut, että vuodesta 2000 Itävallassa maastoautojen määrä on kasvanut 117 000:sta 170 000:teen. Vuonna 2004 joka 14. Euroopassa ostettu uusi auto oli maastoauto. Lisäksi näitä nelivetoajoneuvoja ei käytetä enää juuri koskaan maastossa vaan eri syistä pääasiassa kaupunkiemme kaduilla. Tämän vuoksi unionin lainsäätäjän oli korkea aika vastata tähän kehitykseen, sillä maastoautojen kanssa sattuvissa onnettomuuksissa muut tienkäyttäjät joutuvat paljon suurempaan vaaraan kuin muiden pienempien ajoneuvojen kanssa sattuvissa onnettomuuksissa.
Tämäntyyppisille ajoneuvoille sattuvissa onnettomuuksissa kuolleisuus on yli kaksinkertainen verrattuna tavallisille moottoriajoneuvoille sattuviin onnettomuuksiin. Meidän olisi myös pidettävä mielessä, että yksi 22:sta tavalliselle henkilöautolle sattuvasta onnettomuudesta johtaa kuolemaan, kun taas tällaisilla etusuojajärjestelmillä varustetuille maastoautoille sattuvista onnettomuuksista yksi kahdeksasta johtaa kuolemaan.
Nyt löydetty ratkaisu on erittäin hyvä. Haluan onnitella esittelijää hyvin lämpimästi ja toistaa kannattavani vahvasti sitä, että kaikkialla unionissa otetaan tällä alalla käyttöön korkeampia turvallisuusvaatimuksia.
Haluan myös ehdottaa, että kun viemme tätä asiaa eteenpäin, voisimme ehkä harkita uudelleen sitä, onko tällaisia etusuojajärjestelmiä järkevää käyttää pitkällä aikavälillä ollenkaan, etenkään kaupungeissa. Ymmärrän kuitenkin myös toisen jäsenen esittämiä perusteluja, jotka tällä hetkellä vielä selvästi puoltavat puskurien käyttöä. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Karin Scheelen laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A6-0124/2005) vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden lisäämisestä elintarvikkeisiin (KOM(2003)0671 – C5-0538/2003 – 2003/0262(COD)). 
Markos Kyprianou,
   . Haluan kiittää läsnäolijoita siitä, että he ovat täällä nyt kenties vuoden ensimmäisenä kesäiltana, ja minun on myönnettävä, että olen yksi kesän uhreista, sillä minulla on heinänuha. Pyydän teiltä siis kärsivällisyyttä. 
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan hyödyntää mahdollisuuttani puhua parlamentille kreikaksi, sillä valitettavasti komissiossa minulla ei ole tätä mahdollisuutta, ja kommentoida tietenkin lyhyesti päivän aihetta.
Kun astuin eteenne kuulemiseni aikana, vakuutin teille, että edistäisin terveysasioita ja ennen kaikkea kuluttajansuojaa. Tässä ja seuraavassa keskustelunaiheessa päästään nimenomaan tähän tavoitteeseen: niissä yhdistyvät terveyden edistäminen ja tietenkin kuluttajansuoja.
Ehdotuksessa edistetään merkittävällä tavalla terveyttä, mutta siinä otetaan myös huomioon se, että teollisuus tarvitsee selkeää ja yhteistä yhteisön sääntelykehystä, joka kuitenkin edelleen mahdollistaa innovoinnin ja kilpailukyvyn sekä vahvistaa sisämarkkinoita samalla, kun se tarjoaa kuluttajansuojaa.
Haluan kiittää esittelijä Scheeleä sekä sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnon valmistelijaa Stubbia.
Täydellisessä maailmassa kuluttajat saisivat tietenkin kaiken tarvitsemansa ravinnon terveellisestä ja tavallisesta ruokavaliosta. He saisivat kaikki ravintoaineet tavanomaisesta ruokavaliostaan. Valitettavasti asia ei kuitenkaan enää ole näin. Nykyolojen ja nykyisten elintapojen vuoksi kuluttajat tarvitsevat ruokavalioonsa täydennystä, ja sen vuoksi on hyödyllistä lisätä elintarvikkeisiin sekä vitamiineja että epäorgaanisia suoloja, joita kutsumme kivennäisaineiksi.
Kuluttajat itse haluavat tätä, sillä näiden aineiden lisääminen elintarvikkeisiin auttaa heitä saamaan tyydyttävän määrän kyseisiä ravintoaineita ja vähentämään niitä riskejä, joita niiden riittämätön saanti aiheuttaa.
Tässä ehdotuksessa yhdenmukaistetaan täysin ravintoaineiden lisäämistä koskevat säännöt, mutta siinä ei puututa ravintoaineiden pakollista lisäämistä – yleensä kansanterveydellisistä syistä – koskeviin kansallisiin tai yhteisön säännöksiin.
Tavanomaisia elintarvikkeisiin lisättäviä ravintoaineita ovat vitamiinit ja kivennäisaineet, minkä vuoksi on hyödyllistä, että ehdotuksella säännellään erityisesti näitä ainesosia. Viime vuosina on kuitenkin lisääntynyt paitsi vitamiinien ja kivennäisaineiden myös muiden aineiden ja ainesosien innovatiivinen käyttö. Tämän vuoksi on oikein, että ehdotus kattaa näiden aineiden turvallisen käytön ja saattaa ne tarvittaessa sääntelyn piiriin. 
Karin Scheele (PSE ),
   . – Arvoisa puhemies, ehdotetun asetuksen tarkoituksena on yhdenmukaistaa niitä kansallisia säännöksiä, jotka koskevat vitamiinien ja kivennäisaineiden sekä eräiden muiden aineiden lisäämistä elintarvikkeisiin. Keskusteluissa on käynyt ilmi, ja niin tulee tapahtumaan myös tänään, että tämä on hyvin, hyvin vaikea tehtävä ensinnäkin siksi, että olemme eri mieltä siitä, missä määrin näiden ravintoaineiden lisääminen on tarpeellista tasapainoisen ruokavalion varmistamiseksi, ja toiseksi siksi, että perinteet vaihtelevat suuresti Euroopan unionin jäsenvaltioissa.
Esimerkiksi yhdessä jäsenvaltiossa näitä aineita saa lisätä rajattomasti edellyttäen, ettei lopputuote aiheuta terveysriskiä. Toisessa jäsenvaltiossa näiden aineiden lisääminen on sallittua vain, jos voidaan todistaa, että ne ovat välttämättömiä tasapainoisen ja riittävän ruokavalion varmistamiseksi. Näiden välillä on erilaisia vaihtoehtoja, esimerkiksi joissakin jäsenvaltioissa sallitaan tiettyyn luetteloon sisältyvien vitamiinien ja kivennäisaineiden lisääminen elintarvikkeisiin. Myös sallitut enimmäismäärät vaihtelevat.
Haluan myös korostaa, että asetuksessa säännellään vain vapaaehtoista vitamiinien ja kivennäisaineiden lisäämistä ja että näin ollen siinä ei puututa kansallisiin pakollista ravintoaineiden lisäämistä koskeviin säännöksiin. Asetuksen 3 artiklassa on mainittu kolme tapausta, joissa vitamiineja ja kivennäisaineita voidaan lisätä elintarvikkeisiin. Ensinnäkin silloin, kun halutaan säilyttää lopputuotteen ravintoainetaso, sillä varastointi- ja valmistusprosessin eri vaiheissa ravintoaineiden määrä vähenee. Toiseksi silloin, kun valmistetaan korvaavia tuotteita. Näistä tunnetuin esimerkki on varmasti margariini, jota valmistettiin alun perin voin korvikkeeksi. Kolmanneksi silloin, kun vitamiineja ja kivennäisaineita lisätään elintarvikkeisiin niiden ravintoarvon lisäämiseksi riippumatta siitä, sisälsivätkö elintarvikkeet alun perin näitä ravintoaineita.
Mietintöni peruslähtökohtana on se, että yhteisön olisi pyrittävä sellaiseen tilanteeseen, jossa tuottajat lisäävät vitamiineja ja kivennäisaineita elintarvikkeisiin ravitsemuksellisista ja terveydellisistä syistä. Sen vuoksi olen iloinen, että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta hyväksyi tarkistukseni, joiden mukaan kaikkien elintarvikkeisiin lisättävien vitamiinien ja kivennäisaineiden on oltava elimistön hyödynnettävissä. Muuten kuluttajia johdetaan harhaan ja äärimmäisissä tapauksissa siitä voi olla kielteisiä terveysvaikutuksia, esimerkiksi ripulia tai muiden ravintoaineiden imeytymisen heikkenemistä.
Kaikista kiivainta keskustelua herättäneet kaksi aihetta tässä mietinnössä ovat epäilemättä ravintosisällön luonne ja kysymys siitä, pitäisikö niin sanottuja muita aineita säännellä sallittujen tai kiellettyjen aineiden luettelolla. Mielestäni oikea paikka ravintosisällön pohtimiselle on Poli Bortonen mietintö terveysvaikutuksia koskevista väittämistä ja toivon, että tuohon ehdotukseen esitetyt ravintosisältöä koskevat tarkistukset – kuten tiedätte, kyseisestä mietinnöstä keskustellaan seuraavaksi – saavat myös enemmistön tuen.
Mielestäni olisi kuitenkin väärin vahvistaa ravintosisältöjä minun mietinnössäni. Kysymys ei ole johdonmukaisuudesta tai siitä, että ravintosisällöt on mielestämme tarpeen sisällyttää kumpaankin tai ei kumpaankaan mietintöön. Mikäli vahvistamme ravintosisällöt tässä mietinnössä, me kiellämme paitsi terveysvaikutuksia koskevien väittämien esittämisen myös itse tuotteen. Mielestäni tämä on väärin, vaikka ymmärränkin, että jotkut kollegoistani poliittisessa ryhmässäni kannattavat näitä tarkistuksia.
Eräiden muiden aineiden osalta ehdotan niiden määrittelemistä, koska täydentämiseen sallitut vitamiinit ja kivennäisaineet luetellaan ja näin ollen määritellään liitteissä I ja II. Asetuksen 9 artiklan a kohta on tärkeä lisäys, joka mahdollistaa riittävien tietojen saannin luetteloon lisättävistä eräistä muista aineista. Asetuksen voimaantuloa seuraavan 18 kuukauden kuluessa jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle muista aineista, joita niiden alueella lisätään elintarvikkeisiin.
Liitteessä III säädetään muiden aineiden käyttämisestä. Komissio ehdottaa kiellettyjen aineiden luetteloa, jota esittelijänä kannatan. Tämä tarkoittaa sitä, että komission tai jäsenvaltion pyynnöstä Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen arvioi aineiden riskit ja luokittelee ne tämän jälkeen seuraavasti: kielletyt aineet ja aineet, joihin sovelletaan rajoituksia. 
Alexander Stubb (PPE–DE ),
   . Arvoisa puhemies, Liverpoolin jalkapallojoukkueen ihailijana minun on todettava, että tulin tänne mielelläni ensimmäisen puoliajan jälkeen, sillä AC Milan johtaa parhaillaan Mestarien liigan loppuottelua 30.
Arvoisa komission jäsen, haluan esittää teille kolme huomiota. Ensinnäkin pidän komission ehdotusta myönteisenä. Siinä löydetään hyvä kompromissi kahdesta syystä: ehdotuksessa edistetään sisämarkkinoita helpottamalla elintarvikevalmistajien käymää rajat ylittävää kauppaa sekä parannetaan kuluttajansuojaa ja annetaan meille lisää turvallisuutta ja vahvistetaan luottamustamme.
Toiseksi kritisoin hieman komission ehdotuksen sitä osaa, jossa todetaan, että ehdotusta olisi sovellettava asioihin, joita ei ole vielä määritetty. Tämä merkitsee mielestäni avoimen valtakirjan antamista. Minä sanoisin, että jos tiedätte, mitä nämä aineet ovat, kertokaa se meille. Ellette tiedä sitä, palatkaa myöhemmin asiaan. Arvoisa komission jäsen, ehkäpä voitte korjata tämän toisessa käsittelyssä.
Lopuksi on tärkeää yhdenmukaistaa ne vitamiinit ja kivennäisaineet, joita voidaan tai ei voida lisätä elintarvikkeisiin, sekä niiden määrät. Samalla on tärkeää, että jäsenvaltiot voivat määrätä joitakin rajoituksia sikäli kuin ne perustuvat tieteellisiin todisteisiin kansanterveydelle aiheutuvista riskeistä.
Pidän ehdotusta järkevänä etenkin, kun otetaan huomioon Euroopan parlamentin tarkistukset. 
Frédérique Ries,
   .  Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan kiittää esittelijäämme Scheeleä hänen laadukkaasta mietinnöstään, joka koskee unionin kansalaisille hyvin merkittävää aihetta.
Vitamiineja ja kivennäisaineita lisätään hyvin monenlaisiin elintarvikkeisiin pikemminkin todellisuuden – tämä on todettava – kuin vain muodin sanelemana, sillä todellisuudessa ruokailutottumuksemme ovat yleisesti muuttuneet. Esimerkiksi aamiaismurot, joihin on lisätty rautaa, ovat monesti korvanneet lihan lasten pääasiallisena raudan lähteenä, ja tämä on vain yksi esimerkki monista. Tämän vuoksi meidän on mielestäni käsiteltävä asiaa joustavasti. Sanokaamme siis "kyllä" paremmille pakkausmerkinnöille mutta "ei" protektionismille ja tietyille muun muassa tarkistuksessa 39 ehdotetuille poikkeuksille. Sanokaamme "ei" myös kaikkien uusien hyväksyttyjen aineiden luettelolle.
Olisin voinut aloittaa tällä, mutta kysyn nyt lopuksi komission jäseneltä Kyprianoulta seuraavaa: milloin aiotte alkaa toteuttaa monien, muun muassa teidän ja komission jäsenen Verheugenin, puoltamaa parempaa sääntelyä? Tarkennan hieman. Kun lakia viipaloidaan kuin makkaraa – ravintoaineiden lisääminen, terveys- ja ravitsemusvaikutuksia koskevat väittämät, ravintolisät, pakkausmerkintöjä ja vaikka mitä koskevat direktiivit – se vain rajoittaa meitä lainsäätäjiä. Tekniset näkökohdat menevät yhä enemmän poliittisten näkökohtien edelle. Kuluttajat tarvitsevat selkeitä, avoimia ja hyödyllisiä lakeja voidakseen uskoa unioniin, ja sen vuoksi toivon heidän sekä pk-yritysten etujen nimessä, että komissio hyväksyy hyvin pian tämän kattavan ja johdonmukaisen lähestymistavan, jota tarvitsemme elintarvikealaa koskevassa lainsäädännössä. 
Irena Belohorská (NI ).
    Pidän vitamiinien, kivennäisaineiden ja eräiden muiden aineiden elintarvikkeisiin lisäämistä koskevaa esittelijä Scheelen mietintöä myönteisenä. Asiaa koskevassa kansallisessa lainsäädännössä olevat maakohtaiset erot muodostavat esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle. Lisäksi yhteisön asetus varmistaisi, että kaikissa jäsenvaltioissa sovelletaan samoja normeja.
Vitamiinien, kivennäisaineiden ja lisäaineiden elintarvikkeisiin lisäämiseen liittyy usein väärinkäytöksiä. Elintarviketuottajat käyttävät niitä lisätäkseen tuotteittensa houkuttelevuutta väittämällä, että niissä on enemmän vitamiineja kuin muissa tuotteissa, mikä ei useinkaan pidä paikkaansa. Tämä saattaa johtaa siihen, että kuluttajat lisäävät tiettyjen elintarvikkeiden käyttöä siinä väärässä uskossa, että nämä olisivat terveellisempiä ja turvallisempia kuin muut elintarvikkeet.
Altistumme usein harhaanjohtavalla mainonnalle, jossa väitetään, että vitamiinien tai muiden aineiden lisääminen elintarvikkeeseen suojaa kuluttajia syövältä tai muilta elintapasairauksilta. Runsaasti kaloreita, rasvoja tai sokeria sisältävät elintarvikkeet eivät muutu terveellisemmiksi vain siksi, että niihin lisätään vitamiineja tai muita aineita.
Oikeusvarmuuden ja avoimuuden varmistamiseksi olisi laadittava luettelo niistä aineista, joiden lisääminen elintarvikkeisiin on sallittua, jotta voidaan välttää mahdollisesti vaarallisten aineiden lisääminen elintarvikkeisiin. Samalla olisi määritettävä tiettyjen aineiden suositeltavat päivittäiset enimmäis- ja vähimmäisannokset.
Tämän vuoksi kannatan ravintosisällön sisällyttämistä asetukseen. Se on mielestäni paras keino varmistaa elintarviketurvallisuuden yhtenäinen valvonta erilaisille kuluttajaryhmille, olivatpa he sitten lapsia, raskaana olevia naisia tai vanhuksia. 
Richard Seeber (PPE–DE ).
   – Arvoisa puhemies, ensiksi haluaisin kiittää esittelijää hänen erinomaisesta mietinnöstään ja hänen rakentavasta yhteistyöstään. Mielestäni mietintö on myös askel kohti Euroopan yhtenäismarkkinoiden toteutumista erityisesti elintarvikealalla, ja se tuo meidät myös askeleen lähemmäksi kattavaa kuluttajansuojaa.
Haluaisin keskittyä nyt muihin aineisiin, sillä niiden erilaisen luonteen ja käyttötarkoituksen vuoksi niitä ei voida käsitellä samalla tavalla kuin vitamiineja ja kivennäisaineita. Sen vuoksi on mielestäni väärin yrittää soveltaa muihin aineisiin väkisin kaikkia kivennäisaineita ja vitamiineja koskevia säännöksiä. Meidän on pohdittava, mitä vitamiineja ja kivennäisaineita koskevista säännöksistä kannattaa soveltaa muihin aineisiin. Asetuksella ei kuitenkaan pitäisi ryhtyä siihen jättimäiseen tehtävään, että yhdenmukaistetaan ne tuhat muuta ainetta, joita tällä hetkellä käytetään Euroopan elintarviketeollisuudessa.
Ryhtymällä tällaiseen hankkeeseen sitoisimme vuosien ajaksi eurooppalaiset toimielimet ja ennen kaikkea Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen monimutkaisten riskinarviointien tekemiseen sellaisista aineista, jotka enimmäkseen eivät ole koskaan antaneet aihetta terveydellisiin huolenaiheisiin. Tämän vuoksi näiden elinten olisi myös hankalampaa tehdä muita niille kuuluvia töitä. Olen siis sitä mieltä, että ensisijaisten tavoitteidemme pitäisi olla jossain muualla. Näin ollen kannatan komission valitsemaa lähestymistapaa, jossa yksinkertaisesti halutaan luoda muita aineita varten lainsäädäntöväline, jolla niitä voidaan tarvittaessa säännellä kaikkialla yhteisössä, mikäli Euroopan elintarvikeviranomainen luokittelee ne aineiksi, jotka voivat aiheuttaa terveyshaittoja. Näin voidaan taata yhtenäinen suojelun taso kaikille unionin kuluttajille. Kaiken muun osalta tulemme kyllä toimeen nykyisellä järjestelmällä, jossa jäsenvaltiot päättävät muiden aineiden sallimisesta.
Tästä näkökulmasta muutamien jäsenten ehdottama sallittujen aineiden luettelo ei myöskään ole kovin järkevä. Tällainen luettelo menisi selvästi tavoitteidemme edelle, eikä se käytännössä olisi toteutuskelpoinen. Siksi meidän olisi lyhyellä aikavälillä pohdittava, mitkä tuhannesta muusta aineesta olisi lisättävä alusta lähtien tällaiseen luetteloon. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
   Haluan ilmoittaa parlamentille, että haitallisten kemikaalien käytön lisääntyminen maataloudessa ja elintarvikkeiden jalostamisessa on joutunut kasvavan kritiikin kohteeksi Puolassa sekä monissa muissa uusissa jäsenvaltioissa. Yhteisen maatalouspolitiikan järjestelmät ovat edellyttäneet niiden käyttöä, ja perhetilat, jotka olisivat voineet siirtyä sertifioituun luonnonmukaiseen elintarviketuotantoon, ovat joutuneet kärsimään tästä yhteisestä maatalouspolitiikasta.
Monet tutkimukset ovat osoittaneet, että luonnonmukaisesti tuotetuissa elintarvikkeissa on enemmän helposti imeytyviä vitamiineja, kivennäisaineita ja muita terveyttä edistäviä aineita kuin teollisen maatalouden tuottamissa elintarvikkeissa. Näin ollen meidän olisi pyrittävä vähentämään keinotekoisten lisäaineiden kysyntää, jota on luotu mainonnalla ja pseudotieteellisellä lobbauksella, ja pyrittävä samalla varmistamaan, että kuluttajien saatavana on laaja valikoima aidosti turvallisia ja korkeatasoisia luonnonmukaisia elintarvikkeita.
Mielestäni tässä vaiheessa olisi asianmukaista korostaa ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ja koko parlamentin saavutuksia ja työtä. Uudessa asetuksessa on löydetty tasapaino terveyteen liittyvien perustelujen ja liiketoiminnallisten perustelujen välillä. Samalla hillitään elintarviketeollisuuden vilpillisiä käytäntöjä, jotka valtaavat markkinoita ja joiden avulla yritetään myydä terveydelle haitallisia tuotteita. 
María del Pilar Ayuso González,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi minun on todettava, että komission meille esittelemä ehdotus on hyvä ja tasapainoinen ja että esittelijä on tehnyt hyvää työtä. Siksi onnittelen häntä.
Tutkimukset ovat osoittaneet, että täydennettyjen elintarvikkeiden käyttö monipuolisessa ruokavaliossa voi edistää huomattavasti ravintoaineiden saantia. Tärkeää on, että elintarvikkeiden täydentäminen tehdään tieteellisin perustein ja että unionin elintarviketeollisuudelle annetaan yhteiset säännöt. Juuri tämä on ehdotuksen tavoitteena: elintarvikkeiden täydentämistä koskevien erilaisten kansallisten säännösten yhdenmukaistaminen sallituissa rajoissa niin, että elintarviketurvallisuus voidaan edelleen taata. Me PPE-DE-ryhmän jäsenet emme näin ollen voi hyväksyä sellaisten säännösten sisällyttämistä asetukseen, jotka mahdollistavat tiukempien sääntöjen noudattamisen jäsenvaltioissa, ellei niiden perusteeksi voida esittää todisteita kansanterveydelle aiheutuvista haitoista. Ryhmäni ei myöskään hyväksy ravintosisältöjen sisällyttämistä, eikä komissio itse asiassa olekaan sisällyttänyt niitä ehdotukseen. Niitä ei tarvita eivätkä ne myöskään ole asianmukaisia tässä ehdotuksessa.
Elintarviketarjonta on Euroopan unionissa hyvin monipuolinen, emmekä voi kuvitella, että pystyisimme normien ja pakkausmerkintöjen avulla poistamaan ylipainoisuuden ja houkuttelemaan eurooppalaiset syömään terveellisesti.
Ratkaisu on paljon monimutkaisempi. Elintarvikkeiden on oltava tietenkin terveellisiä ja kuluttajalle on annettava luotettavaa tietoa, mutta todella suuri merkitys on myös henkilöiden valitsemalla ruokavaliolla ja elämäntavalla. Kuluttajavalistus on sen vuoksi sääntöjä tehokkaampaa. Näin kuluttajat voivat toteuttaa valinnanvapauttaan luotettavien kriteerien pohjalta. Liitteessä III olevien muiden aineiden osalta minun on todettava, että mikäli niiden käyttöä rajoitetaan, se on tehtävä ainoastaan turvallisuuteen liittyvin perustein, ja tämän vuoksi emme kannata niitä tarkistuksia, jotka koskevat kyseisten aineiden sääntelyyn tarkoitetun sallittujen aineiden luettelon käyttöönottoa.
Lopuksi olen sitä mieltä, että tuottajille, erityisesti pk-yrityksille, on annettava riittävästi aikaa mukautua asetuksessa annettuihin uusiin säännöksiin. 
Markos Kyprianou,
   . Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluaisin todeta, että pitääksemme menettelyn lyhyenä ja säästääksemme aikaa olen antanut parlamentille täydellisen luettelon ehdotetuista tarkistuksista sekä komission kannasta niihin ja esittänyt pyynnön, että luettelo lisättäisiin tämän istuntojakson pöytäkirjaan.(1)
Tämänpäiväinen ehdotus kattaa pääasiassa kolme aihetta. Ensinnäkin sillä säännellään elintarvikkeiden koostumusta laatimalla luettelo sallituista vitamiineista ja kivennäisaineista sekä niiden enimmäis- ja vähimmäismääristä. Näin pyritään tietenkin varmistamaan tuotteiden turvallisuus. Ehdotuksessa on täydennettyjen elintarvikkeiden pakkausmerkintöjä, mainontaa ja esillepanoa koskevia säännöksiä, jotka ovat perustana eräiden muiden aineiden analysoinnissa ja tarvittaessa niiden lisäämistä koskevassa sääntelyssä.
Ravintolisien osalta toistan, että ne ovat elintarvikkeita. Muussa asiaa koskevassa lainsäädännössä säännellään ainoastaan niiden vitamiini- ja kivennäisainepitoisuutta, ei niiden mahdollisesti sisältämiä muita aineita. Sen vuoksi niitä ei pitäisi jättää kokonaan tämän ehdotuksen ulkopuolelle.
Ehdotuksessa pyritään vitamiinien ja kivennäisaineiden täydelliseen yhdenmukaistamiseen, ja mielestäni tämä kattaa paremman sääntelyn kysymyksen, sillä parempi sääntely ei tarkoita sääntelyn puuttumista. Tämä asia hoidetaan nimenomaan yhteisön lainsäädäntöä soveltamalla. Tässä kohtaa olen samaa mieltä jäsen Belohorskán kanssa, joka totesi, että yhdenmukainen yhteisön lainsäädäntö auttaa parhaalla mahdollisella tavalla sekä teollisuutta että kuluttajia, koska silloin meillä ei ole käytössä 25:ttä erilaista ja eri tasoille pirstaloitunutta säännöstöä.
Muiden aineiden osalta totean, että niitä yhdenmukaistetaan rajoitetusti juuri sen vuoksi, että näiden aineiden erityisominaisuudet voidaan ottaa huomioon. Ehdotuksen liitteessä III kuitenkin tarjotaan mahdollisuutta ryhtyä tarvittaessa nopeisiin toimenpiteisiin, mikäli ensin on todettu, että tietty määrä näitä aineita voi olla terveydelle haitallista.
Tämän vuoksi voin hyväksyä ne tarkistukset, joissa selvennetään muita aineita koskevaa kysymystä mutta en sitä, että tarkasteltavien aineiden määrää lisätään liikaa. Uskon myös, että terveydelle haitallisena pidettävien aineiden luettelo liitettä III koskevassa ehdotuksessa on parempi vaihtoehto kuin sallittujen aineiden luettelo. Olen iloinen, että enemmistö kannattaa tätä vaihtoehtoa.
Lopuksi haluan todeta, että minun mielestäni suositus, jonka mukaan teollisuudelle ja tietenkin kuluttajille annetaan enemmän tietoja lisäämällä komissiolle tehtäviä ilmoituksia, jotka myös julkaistaan, on hyvä asia. Meidän on kuitenkin löydettävä asianmukaisin ja tehokkain tapa päästä tähän tavoitteeseen ilman, että lisäämme tarpeettomasti hallinnollista taakkaa. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Komissio voi hyväksyä kaikkiaan 25 tarkistusta joko kokonaisuudessaan, sanamuodoltaan muutettuina, osittain tai periaatteessa. Kaikkiaan 55 tarkistuksesta komissio hylkää 29 (yksi tarkistus on kieleen liittyvä, eikä se vaikuta englanninkieliseen versioon).
Kaksi tarkistusta voidaan hyväksyä: tarkistukset 11 ja 44.
Kaksi tarkistusta voidaan hyväksyä osittain: tarkistukset 2 ja 40.
Neljä tarkistusta voidaan hyväksyä osittain ja sanamuodoltaan muutettuina: tarkistukset 33, 38, 42 ja 55.
Kuusi tarkistusta voidaan hyväksyä periaatteessa: tarkistukset 13, 22, 28, 31, 34 ja 35.
Yksitoista tarkistusta voidaan hyväksyä periaatteessa, mikäli niiden sanamuotoa muutetaan: tarkistukset 4, 12, 16, 17, 18, 39, 41, 45, 46, 49 ja 54.
Loppuja 29:ää tarkistusta ei voida hyväksyä: nämä ovat tarkistukset 1, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 14, 15, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 32, 36, 37, 43, 47, 48, 50, 51, 52 ja 53. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Poli Bortonen laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan mietintö (A60128/2005) elintarvikkeiden ravitsemus- ja terveysväittämistä (KOM(2003) 0424 – C50329/2003 – 2003/0165(COD)). 
Markos Kyprianou,
   .  Arvoisa puhemies, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että haluamme Euroopan unioniin valistuneita kuluttajia ja että haluamme kuluttajien pystyvän itse päättämään asioistaan. Emme halua holhousvaltiota. Tästä olemme kaikki varmasti yhtä mieltä. Jotta kuluttajat pystyvät tekemään päätöksiä, meidän on kuitenkin tarjottava heille tarkkoja, täsmällisiä, oikeita ja tieteellisesti perusteltuja tietoja. Se on erittäin tärkeää.
Emme saa unohtaa, että eurooppalaiset kuluttajat olettavat ja odottavat, että kaikki heidän saatavillaan olevat merkinnät ovat viranomaisten tarkastamia ja hyväksymiä. Meillä on siksi velvollisuus varmistaa tällainen käytäntö. Haluan myös muistuttaa teitä asiasta, jonka olen maininnut aiemmin, nimittäin siitä, että jäsenvaltiot täyttävät kaikki yhteisön lainsäädäntöön mahdollisesti jäävät tyhjiöt, koska ne estävät yhdenmukaistetun lainsäädännön olemassaolon ja merkitsevät paluuta hajanaisiin sääntöihin ja säännöksiin, jotka haittaavat teollisuutta, heikentävät kuluttajien luottamusta sekä aiheuttavat ongelmia sisämarkkinoilla ja joilla ei tietenkään saavuteta toivomuksiemme kaltaista suojan tasoa.
Tästä syystä teimme tämän ehdotuksen. Haluan kiittää asiasta vastaavaa valiokuntaa kaikesta työstä, jota se on tehnyt tämän tärkeän asian parissa, sekä esittelijä Poli Bortonea ja tietenkin varjoesittelijöitä. Haluan kiittää myös kahden muun valiokunnan lausunnon valmistelijoita Niebleriä ja Stubbia sekä itse valiokuntia niiden tekemästä työstä.
Ehdotuksessa todetaan hyvin yksinkertainen asia. Siinä todetaan, ettei kukaan voi esittää vapaaehtoisia väittämiä, elleivät ne perustu tieteelliseen näyttöön. Emme saa unohtaa, että kyse on ainoastaan hyötymistarkoituksessa esitettävistä vapaaehtoisista väittämistä – markkinointivälineestä. Jotta tämän markkinointivälineen käyttö hyötymistarkoituksessa voidaan sallia, on näin ollen varmistettava, että väline perustuu paikkansapitäviin tieteellisiin tietoihin ja tieteelliseen näyttöön. Kuten jo aiemmin totesin, kuluttajien on voitava tehdä omat päätöksensä, mutta heitä ei saa johtaa harhaan. Heitä ei saa pyrkiä saamaan vakuuttuneiksi tuotteilla, joita myydään perusteettomien väittämien avulla.
Nyt esillä oleva ehdotus täyttää tavoitteet, jotka haluan sen täyttävän. Sillä suojellaan kuluttajia, sillä edistetään terveydellisiä näkökohtia, se hyödyttää teollisuutta, kilpailua ja sisämarkkinoita sekä mahdollistaa innovaatiot. Myös yhteiset säännökset yhtenäisessä lainsäädännöllisessä toimintaympäristössä edistävät sisämarkkinoita ja kilpailukykyä.
Väittämät, joilla voi olla kielteisiä vaikutuksia, on kiellettävä jatkossakin. Lisäksi on erittäin tärkeää säilyttää väittämien ja ravintokoostumustyyppien välinen yhteys. Minun on jälleen kerran muistutettava, että kyse on vapaaehtoisista väittämistä ja että jos niitä käytetään, niiden on perustuttava ravintotasapainoon. Jos ravintotasapaino on kyseenalainen, väittämää ei saa käyttää elintarvikkeen tietyn ominaisuuden markkinointivälineenä, koska se johtaa viime kädessä kuluttajia harhaan. Ravintokoostumustyypit ovat ehdotuksen keskeinen osatekijä, ja ne on siksi säilytettävä. 
Adriana Poli Bortone (UEN ),
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ravitsemus- ja terveysväittämiä koskeva komission ehdotus perustuu mahdollisuuteen tukeutua kuluttajien lisääntyvään kiinnostukseen saada selkeitä tietoja elintarvikkeiden ravinto- ja terveysarvoista sekä elintarviketeollisuuden tarpeeseen vastata tähän kiireelliseen pyyntöön selkeillä, tarkoilla ja merkittävillä tiedoilla, jotka perustuvat tieteelliseen näyttöön. Kaikki tämä on tehtävä noudattamalla yhdenmukaistettuja markkinasääntöjä, jotta elintarvikealan toimijat voivat olla kilpailukykyisiä oikeudenmukaisten ja tasapuolisten säännösten mukaisesti.
Terveellinen ravinto ja hyvä terveys kulkevat käsi kädessä vertailukohtina kuluttajien käyttäytymiselle, ja kuluttajat ovat nykyään huomattavasti aiempaa tietoisempia ruokavaliostaan ja haluavat yhä innokkaammin tietää, mitä he syövät, sekä ymmärtää, miten elintarvikkeet vaikuttavat heidän terveyteensä.
Tässä tarkoitetaan keskivertokuluttajan käyttäytymistä, ja elintarviketeollisuus on pyrkinyt vastaamaan tähän käyttäytymiseen aiempaa yksityiskohtaisemmilla ravintosisältöä koskevilla merkinnöillä ja esittämällä väittämiä joidenkin elintarvikkeiden hyödyistä tai väitetyistä hyödyistä.
On totta, ettei kahta asian kannalta keskeistä voimassa olevaa EU-direktiiviä – direktiivejä 2000/13 ja 90/496, joista toinen koskee elintarvikkeiden merkintöjä ja toinen ravintoarvomerkintöjä – ole useimmissa tapauksissa pantu asianmukaisesti täytäntöön, ja niillä pystytään sitä paitsi vastaamaan kehnosti kuluttajien nykyisiin tarpeisiin, koska niissä kielletään kaikkien tietojen antaminen väitetyistä terveyshyödyistä; niissä ei myöskään määritetä selkeästi ravitsemusväittämien käyttöehtoja.
Koska yhteisössä ei ole säädetty erityisistä terveysväittämien käyttöä koskevista säännöksistä, elintarvikemerkinnöissä olevat väittämät – joiden määrä ja tyyppi vaihtelevat – ovat lisäksi lisääntyneet todella nopeasti. Jäsenvaltiot ovat laatineet omia säännöksiään ja normejaan säännelläkseen erilaisten väittämien käyttöä. Tästä ovat seurauksena säännösten sekamelska sekä se, että samaa asiaa lähestytään monella eri tavalla, mikä on aiheuttanut hämmennystä. Tällöin sisämarkkinat eivät voi toimia tehokkaasti eikä kansanterveyttä ja kuluttajien terveyttä voida taata.
Tällaisessa oikeudellisesti epävarmassa tilanteessa yhteisössä on yhdenmukaistettava elintarvikkeita koskevia säännöksiä ja näin ollen annettava asetus, jossa mitään elintarvikkeita kieltämättä määritetään selkeästi perusedellytykset sen varmistamiseksi, että elintarvikkeita koskevat väittämät pitävät kuluttajien kannalta täysin paikkansa. Tämä on uusi edistysaskel ravitsemuspolitiikan täytäntöönpanossa. Se oli yksi tavoitteista, jotka komissio esitti vuonna 1999 elintarviketurvallisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa. Kyseisessä valkoisessa kirjassa nimenomaan todetaan, että Euroopan unionin elintarvikepolitiikan on perustuttava tiukkoihin elintarviketurvallisuutta koskeviin normeihin, joilla suojellaan ja edistetään kuluttajien terveyttä.
Näihin tavoitteisiin on lisättävä elintarvikkeiden vapaan liikkuvuuden lisääminen, sillä asetuksen ansiosta elintarvikealan toimijat voivat olla kilpailukykyisiä oikeudenmukaisin ja samoin perustein kaikissa jäsenvaltioissa.
Nyt tarkasteltavanamme olevassa asiakirjassa komissio on ehdottanut ravitsemus- ja terveysväittämiä koskevaa uutta lainsäädäntökehystä, jossa hyväksytään ravitsemusväittämien käyttö, mikäli ne vastaavat ravitsemusväittämien luettelon sisältävän liitteen määräyksiä sekä ravitsemusväittämien käyttöä koskevia erityisehtoja: terveysväittämien käyttö edellyttää hyväksyntä- tai ilmoitusmenettelyä (mikäli komission tekstiin ei tehdä muutoksia).
Komissio ehdottaa, että 18 kuukauden kuluessa – määräaika voisi olla jopa 30 kuukautta – 93 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti ja Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kuulemisen jälkeen laaditaan erityisiä elintarvikkeiden ja elintarvikeluokkien ravintosisältötyyppejä ja että hyväksytään terveysväittämiä koskeva yhteisön luettelo, jossa kuvaillaan ravintoaineiden tai muiden ainesosien yleisesti hyväksyttyä merkitystä jäsenvaltioiden esittämien ehdotusten pohjalta.
Määritellessään ravintosisältötyyppejä komissio kuulee elintarviketurvallisuusviranomaisen lisäksi elintarvikealan toimijoita sekä kuluttajajärjestöjä, ja elintarviketurvallisuusviranomaisen merkitys kasvaa, koska se otetaan mukaan eri vaiheisiin ja menettelyihin.
Tässä vaiheessa on myönnettävä, että ehdotuksen esittämisen jälkeiset kaksi vuotta eivät ole menneet hukkaan, sillä kaikki sidosryhmät – komissio, neuvosto, parlamentti, teollisuuden edustajat, kuluttajat sekä talous- ja sosiaalikomitea – ovat edistyneet huomattavasti.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta on kuitenkin tehnyt useita tarkistuksia komission tekstiin erityisesti poistamalla 4 artiklan, joka on mielestäni erittäin tärkeä artikla, koska siinä määritellään ravintosisältötyypit. Ellei tätä artiklaa sisällytetä asetukseen, asetuksen johdonmukaisuudella ja monitahoisuudella ei todellakaan ole juuri merkitystä. Toivon, että kollegani haluavat palauttaa tämän artiklan asetukseen. 
Angelika Niebler (PPE–DE ),
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää esittelijää ja kaikkia varjoesittelijöitä. Mistä asetuksessa on kysymys? Siinä on kysymys elintarvikkeiden mainonnan sääntelystä. Komission käsityksen mukaan kaikkea on säänneltävä: ravitsemusväittämiä (kuten rasvapitoisuutta, runsaskalorisuutta ja vähäkalorisuutta koskevia väittämiä), terveysväittämiä (esimerkiksi "elintarvike vahvistaa elimistön vastustuskykyä" tai "elintarvike parantaa keskittymiskykyä") ja pelkästään "hyvään oloon" liittyviä väittämiä (esimerkiksi "elintarvike pitää nuorena sekä antaa puhtia ja energiaa"). "Hyvään oloon" liittyvät väittämät aiotaan kieltää kokonaan, ja terveysväittämille on jatkossa saatava Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen lupa.
Taivas yksin tietää, miten tämä ehdotus on tarkoitus sovittaa yhteen Lissabonin strategian kanssa. Asetuksen säännökset eivät ole myöskään perusteltuja, lukuun ottamatta ravitsemusväittämien yhdenmukaistamista koskevia säännöksiä.
Kaikissa eri valiokunnissa käydyissä keskusteluissa on kerta toisensa jälkeen todettu, että meidän eurooppalaisten on tehtävä jotakin lasten yleisen liikalihavuuden torjumiseksi. Tämä pitää tietenkin paikkansa, mutta emme onnistu siinä kieltämällä mainontatarkoituksissa esitettävät väittämät! Jotta voidaan torjua lasten liikalihavuutta, on huolehdittava siitä, että ruokailutottumukset muuttuvat, että lapsemme liikkuvat aiempaa enemmän ja että he viettävät vähemmän aikaa television ja tietokoneen ääressä.
Sivumennen sanoen: miksi pitäisi kieltää sellaiset elintarvikkeiden käyttäjän tilaa koskevat väittämät, jotka ilmaisevat henkilökohtaista tunnetta ja jotka voidaan helposti tunnistaa mainonnaksi? Komissiolla on mielestäni väärä lähestymistapa asiaan. Tähän sovelletaan nyt sellaista ajattelutapaa, että "kaikki, mikä ei ole sallittua, on kiellettyä", ja komission jäsen puolusti tätä ajattelutapaa todetessaan, että kuluttajat odottavat, että jokainen merkintä on viranomaisen tarkastama. Anteeksi että sanon tämän, mutta tässä ei ole kyse vain merkinnöistä vaan mainontatarkoituksissa esitettävistä väittämistä.
En pidä lähestymistapaa hyvänä, ja olenkin kiitollinen siitä, että ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunta ehdottaa lausunnossaan erityisesti 4 ja 11 artiklan poistamista. Toivon, että huomenna äänestetään 11 artiklan muuttamisen ja 4 artiklan poistamisen puolesta. 
Alexander Stubb (PPE–DE ),
   .  Arvoisa puhemies, totean italialaisille ja englantilaisille, että peli on nyt 33, ja otteluaikaa on jäljellä noin kymmenen minuuttia. Tiesin, että sisämarkkinavaliokunnan puheenjohtaja olisi tyytyväinen tilanteeseen – ei varmaankaan liverpoolilaisena, mutta muuten kyllä.
Otan esiin kolme asiaa. Ensinnäkin totean komissiolle suoralta kädeltä olevani federalisti, mutta tässä komission ehdotuksessa mennään yksinkertaisesti liian pitkälle. Tämä on ylisääntelyä. Haluan käsitellä erityisesti 4 artiklaa, joka on ahdasmielisimpiä parlamentille tehtyjä ehdotuksia. Meidän tehtävänämme ei ole kertoa kuluttajille, mikä on hyvää ja mikä huonoa. Kuluttajan on itse tehtävä tämä päätös. Suhtaudun varsin luottavaisesti siihen, että yksittäiset henkilöt pystyvät itse päättämään, mitä ruokaa kannattaa syödä ja mitä ei. Itsenäisen päätöksen tekeminen edellyttää elintarvikkeen sisällön tuntemista. Ravintosisältötyyppien käyttöönotto voisi estää kuluttajia saamasta oikeita tietoja.
Toinen asiani on, että ruokavaliot ovat mielestäni tärkeämpiä kuin yksittäisten elintarvikkeiden ravintosisältötyypit. Eri ihmisillä on erilaiset ravitsemukseen liittyvät tarpeet, kuten jäsen Niebler totesi aiemmin.
Kolmas ja viimeinen asiani on, että on erittäin tärkeää, että saatavilla on selkeitä merkintöjä ja aiempaa parempia tietoja. En voi kuitenkaan kannattaa turhaa lainsäädäntöä enkä olettamusta, jonka mukaan ihmiset eivät ymmärrä, mitä merkinnöissä sanotaan. Kannatan siksi voimakkaasti sitä, että poistamme 4 artiklan komission alkuperäisestä ehdotuksesta ja että hyväksymme 11 artiklan ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan ehdotuksen mukaisesti. 
Renate Sommer,
   . – Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, olemme nyt kamppailleet kaksi vuotta elintarvikkeiden mainontaa koskevan komission ehdotuksen kanssa. Komissio ylittää siinä selvästi toimivaltuutensa. Komission tavoitteena ei ole kuluttajien suojeleminen vaan kuluttajien holhoaminen ja vaientaminen, sillä se pitää Euroopan kansalaisia tyhminä, lihavina ja ahneina, minkä vuoksi elintarvikkeet on tarkoitus jakaa ravintosisältötyyppien perusteella hyviin ja huonoihin tuotteisiin, vieläpä tieteellisesti perusteettoman menettelyn mukaisesti. Ennen kaikkea tätä perustellaan täysin virheellisellä olettamuksella, jonka mukaan eurooppalaisten lisääntyvä liikalihavuus johtuu ainoastaan mainonnasta. Haluan sanoa komissiolle, ettei tällä olettamuksella ole mitään tekemistä todellisuuden kanssa! Yhä useammin ihmettelen, miltä planeetalta olette oikein kotoisin. Mainonta, jota ei ole nimenomaisesti sallittu, on siis tarkoitus kieltää jatkossa. On selvää, ettei mainoksissa saa valehdella! Kukaan ei halua sitä. Emme kuitenkaan tarvitse mainonnan sensurointia. Meillähän on jo laki, jolla suojellaan kuluttajia harhaanjohtavalta mainonnalta, ja mainonta on tietenkin elintarvikealan elämän eliksiiri näillä kylläisillä elintarvikemarkkinoilla. Innovaatio on kyseisellä alalla mahdollista vain, jos tuote onnistuu erottumaan toisista tuotteista. Vain siten tuotetta voidaan mainostaa ja markkinoida menestyksekkäästi. Innovaatio koituu lisäksi aina viime kädessä kuluttajien hyödyksi, koska heidän saatavillaan on tällöin yhä parempia tuotteita.
Innovaatio on yrityksen menestyksen avain ja näin ollen työpaikkojen tae. Onko teillä mitään käsitystä siitä, miten monta työpaikkaa tällainen säädös tuhoaisi? Olette luomassa byrokraattista hirviötä, vaivalloisen ja pitkän hyväksyntämenettelyn, jota sovelletaan joka ikiseen 25 jäsenvaltiossa laadittuun mainoslauseeseen, ja ne on tietenkin toimitettava käännettyinä sanatarkasti kaikille 20 viralliselle kielelle!
Tämä olisi viimeinen kuolinisku pk-yrityksillemme. Niiltähän tosin vaadittaisiin jo liikaa edellyttämällä jatkuvasti ajan tasalla olevan tieteellisen näytön esittämistä. Miksi enää ei siis saisi sanoa, että "hedelmät ovat terveellisiä"? Siksikö, että jokin hedelmälajike voi olla komission mielestä liian makea?
Saatamme itsemme naurunalaisiksi. Tämä on omiaan lisäämään poliittista apatiaa ja euroskeptisyyttä. Arvoisa komission jäsen, kehotan teitä vetämään tämän ehdotuksen lopullisesti takaisin. Olisin sanonut tämän teille jo aiemmin, mutta ette näytä keskustelevan kovin mielellänne meidän hankalien parlamentin jäsenten kanssa. Teidän olisi ehkä pitänyt laskeutua Berlaymont-rakennuksen lasitornista toimistojemme syvyyksiin ja tulla valiokuntamme kokoukseen. Silloin tietäisitte, että aiomme huomisessa täysistunnossa tehdä kaikkemme, jotta 4 artiklassa säädetyt tyhjänpäiväiset ravintosisältötyypit ja eräät muut asiat kumotaan. 
Dorette Corbey,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, monet kuluttajat ovat huolissaan terveydestään, kolesterolistaan tai verenpaineestaan tai heillä on paino-ongelmia. Tästä on hyötyä elintarviketeollisuudelle. Kaikenlaisten väittämien käyttö on lisääntynyt nopeasti. Tänä aamuna söin voileivän, joka on hyväksi suolistoni bakteerikannalle ja jonka päällä ollut rasva alentaa kolesteroliarvojani. Söin lisäksi kananmunan, joka sisältää paljon omega-3-rasvahappoja. Iltapäivällä join vähäkalorisen juoman. Ainakin minun mielestäni tämä on hieno juttu, koska minulla ei ole tietoa näistä asioista.
Tämän vuoksi on niin tärkeää, että tässä lainsäädäntöehdotuksessa edellytetään, että elintarvikevalmistajien käyttämille väittämille esitetään tieteellistä näyttöä. Meidän on estettävä kuluttajien harhaanjohtaminen. Kuluttajat ovat usein valmiit maksamaan enemmän tuotteesta, jonka väitetään vaikuttavan myönteisesti heidän terveyteensä, mutta heidän pitäisi tällöin pystyä luottamaan tällaisiin väittämiin. Hämätä voi monella tapaa.
Ehdotuksen 4 artiklan mukaan terveysväittämiä voidaan esittää vain tuotteista, jotka vastaavat tiettyä ravintosisältötyyppiä. Se on oikein, sillä rasvaisia krokettiperunoita ei voi muuttaa terveelliseksi ravinnoksi lisäämällä niihin vitamiineja. Jogurtti, jossa on 0 prosenttia rasvaa, ei ole hyväksi linjoille, jos siihen on lisätty runsaasti sokeria. Runsassokerinen tikkukaramelli ei ole terveellinen välipala, vaikka se sisältää myös A-vitamiinia. Tästä syystä 4 artikla on ratkaisevan tärkeä.
En voi kannattaa Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän väitettä siitä, että 4 artiklasta on harmia pk-yrityksille. Myös pienen elintarvikeyrityksen on tiedettävä, mitä ainesosia se käyttää leivässä tai välipalatuotteissa. Ryhmäni puolustaa kuluttajia ja tukee hyvää tarkoittavia yrityksiä. Toivon, että parlamentin enemmistö omaksuu tämän kannan eikä kumoa 4 artiklaa.
Rehellisesti täytyy sanoa, etten myöskään ymmärrä sitä, että Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä pyytää tutkimuksen tekemistä. On selvää, ettei ravintosisältötyyppien laatiminen ole helppoa, mutta selvää on myös se, että Yhdysvalloissa ja joissakin yrityksissä ravintosisältötyypit ovat olleet käytössä jo pitkään. Toivonkin, etteivät liberaalit pyydä jatkuvasti tutkimuksien tekemistä, vaan että he tekevät päätöksen eivätkä jätä kuluttajia pulaan.
Haluan kiinnittää huomionne myös kolmeen muuhun asiaan. Ensimmäinen niistä on lapsiin liittyvät terveysväittämät. Emme ymmärrä, miksi lapsia koskevat terveysväittämät olisi kiellettävä, jos niiden tueksi voidaan esittää tieteellistä näyttöä. On itse asiassa hyvä, että tutkitaan ravintoa, joka on hyväksi lapsille, mutta emme halua rajoittaa mainontaa, joka on suunnattu lapsille, vaikka se ei tarkalleen ottaen kuulukaan tämän ehdotuksen soveltamisalaan.
Toinen asia koskee alkoholia. Minusta on valitettavaa, että jotkut – myös meidän ryhmässämme – vastustavat alkoholijuomia koskevien väittämien kieltämistä. Kun otetaan huomioon kaikki alkoholismiin liittyvät ongelmat, alkoholiin liittyviä terveysväittämiä voidaan tuskin hyväksyä. Alkoholin kohdalla tarvitaan pikemminkin varoituksia. Meidän ei pidä rohkaista ihmisiä käyttämään alkoholia.
Kolmas ja erittäin tärkeä kysymys on se, onko väittämiin sovellettava lupamenettelyä vai riittääkö pelkkä ilmoitus. Luvan myöntämisen yhteydessä valmistajien on pystyttävä osoittamaan vakuuttavasti, että heidän väittämänsä on perusteltu. Ilmoituksen kohdalla todistustaakka on viranomaisilla, mikä tarkoittaa sitä, että väittämä on sallittu niin kauan kuin viranomaiset onnistuvat todistamaan päinvastaista. Tämä on nyt esillä olevan lainsäädäntöehdotuksen keskeinen ajatus, jota ryhmämme joka tapauksessa vastustaa.
Kehotan kaikkia parlamentin jäseniä äänestämään kuluttajien ja hyvää tarkoittavien yritysten puolesta. Emme saa alistua sellaisten yritysten painostukseen, jotka pelkäävät paljastuvansa. Kuluttajia ei saa johtaa harhaan sisämarkkinoiden verukkeella. Osoittakoon huominen äänestystulos eurooppalaisille, että Eurooppa on heitä varten. 
Jules Maaten,
   .  Arvoisa puhemies, komission jäsen on esittänyt meille edeltäjältään perimänsä lainsäädäntöehdotuksen, ja on hänen edeltäjänsä eduksi, että nykyisellä komission jäsenellä on intoa puolustaa ehdotusta. Kuluttaja on loppujen lopuksi keskeisessä asemassa tässä ehdotuksessa, ja sekin on tärkeää. Kuluttajan on tärkeää tietää, etteivät terveyttä, ravintoarvoja tai ravintoa koskevat väittämät ole valheellisia eivätkä harhaanjohtavia. Tästä ehdotuksessa on kyse, ja tätä Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä kannattaa varauksettomasti.
Kääntäen voidaan todeta, että väittämistä, jotka on tieteellisesti todistettu – ja jotka siis pitävät paikkansa – on tietenkin hyötyä kuluttajille. En halua puhua mainontatarkoituksessa esitettävistä väittämistä, sillä mainonnalla on ikävä sävy, koska sillä tavoitellaan voittoa, mutta sekin on tärkeää kuluttajien kannalta. Kuluttajat haluavat pystyä tekemään oman valintansa, ja heille on tarjottava tämä valinnan mahdollisuus. On kuitenkin oltava mahdollista esittää tieteellistä näyttöä. Meidän ei pidä hyväksyä sitä vain vastahakoisesti, vaan meidän olisi mielestäni tuettava sitä, koska niin lisätään kuluttajien valinnanvapautta ja edistetään innovaatioita, mikä on myös tärkeää.
Olen tietoinen harmaasta alueesta, joka liittyy kysymykseen siitä, mitä pitäisi tehdä niille terveysväittämille, jotka koskevat itse asiassa pohjimmiltaan epäterveellisiä tuotteita. Minä ainakin sanoisin, että tämä on hämäystä, ja 7 artiklassa annetaan jo takuita tätä vastaan. Emme ole täysin vakuuttuneita, että tätä varten tarvitaan Euroopan laajuisesti sovellettavia ravintosisältötyyppejä. Ravintosisältötyypit voivat olla erittäin hyödyllisiä. Tiedän, että jäsenvaltiot käyttävät niitä. Ne saattavat toimia kansallisella tasolla, mutta komissio ei ole vielä saanut meitä vakuuttuneiksi siitä, että ne toimivat myös yhteisön tasolla.
Kampanjoin nyt perustuslakisopimuksen puolesta Alankomaissa. En tiedä, tekeekö jäsen Corbey samoin – ilmeisesti ei – mutta perustuslaki äänestettäisiin kokonaan kumoon, jos kehottaisin maanmiehiäni olemaan huoletta, koska Brysselistä pian kerrotaan heille, mitä he voivat syödä ja mitä eivät. Emme todellakaan voi lähettää tällaista viestiä tähän mennessä kuulemiemme perustelujen nojalla. Haluan siksi täsmällisempiä perusteluja. Ryhmämme enemmistö ei äänestä 4 artiklan poistamisen puolesta, mutta katsomme, että komission on esitettävä parempia perusteluja, ja jättämässämme tarkistuksessa 107 esitetäänkin tämän suuntainen pyyntö.
Huomaan, että puheaikani on päättynyt, joten totean vielä erittäin lyhyesti, että koska kannatamme byrokratian vähentämistä minimiin, olemme päättäneet kannattaa ilmoitusmenettelyä, joka nähdäksemme tarjoaa riittävät takuut kuluttajille ja joka on vähemmän holhoava. Lopuksi totean, että olen samaa mieltä siitä, että liikalihavuudesta on keskusteltava ja että sitä on torjuttava, mutta sitä ei pidä tehdä tämän direktiivin yhteydessä vaan pikemminkin elintarvikkeiden merkintöjä koskevan direktiivin yhteydessä, jonka olisimme halunneet esitettävän tähän mennessä. Arvoisa komission jäsen, luulen, että liikalihavuuteen liittyvästä ongelmasta on paljon helpompi puhua sitten, kun esitätte meille kyseisen direktiivin. 
Hiltrud Breyer,
   . – Arvoisa puhemies, huominen äänestys on koetinkivi, joka paljastaa, miten vakavasti parlamentti aikoo jatkossa suhtautua kuluttajansuojaan.
Tiedämme kaikki, että ylipainoisuus ja liikalihavuus lisääntyvät nopeasti etenkin lasten ja nuorten keskuudessa. Tutkijat soittavat hälytyskelloja, koska kustannukset lisääntyvät räjähdysmäisesti, eivätkä ne ole kohta enää millään lailla arvioitavissa. Pelkästään Saksassa sokeritaudista aiheutuu vuosittain 20 miljardin euron kustannukset. Tiedämme myös, ettei vapaaehtoisista sitoumuksista ole mitään hyötyä. Tarvitsemme siksi selkeää lainsäädäntöä.
Asetusehdotuksen 4 artikla on avainasemassa suojeltaessa kuluttajia harhaanjohtavalta mainonnalta. Meidän ei pidä näin ollen luopua 4 artiklasta eli ravintosisältötyypeistä. Emme saa poistaa keskeistä tekijää tästä lainsäädäntöehdotuksesta. Meidän on myös oikaistava kansalaisten väärinkäsitykset. Tässä ei ole kyse tuotteiden eikä mainonnan kieltämisestä vaan avoimuudesta ja selkeydestä kuluttajien kannalta sekä innovaatiosta ja kilpailukyvystä teollisuuden kannalta. Meidän on oltava uskottavia tässä asiassa. Emme voi yhtäältä valitella räjähdysmäisesti lisääntyviä kustannuksia ja toisaalta toimia täysin avoimesti esimerkiksi makeisten valmistajien äänitorvena ja unohtaa kuluttajansuojaa. Emme saa hyväksyä sitä, että sellaisesta elintarvikkeesta, jolla on ei-toivottavia ominaisuuksia, jotka ovat liian makeita, rasvaisia tai suolaisia, tehdään näennäisesti terveellisiä.
Toivon, ettette anna huomenna periksi kuluttajansuoja-asiassa vaan että Euroopan parlamentti osoittaa jälleen, että haluamme säilyttää ravintosisältötyypit – ehdotuksen tärkeimmän kohdan – ja että haluamme niiden jälleen viitoittavan tietä avoimuudelle ja kuluttajansuojalle. 
Kartika Tamara Liotard,
   .  Pidän komission ehdotusta sinänsä järkevänä, mutta Bortonen alkuperäinen mietintö on mielestäni monessa kohdassa vielä parempi. Nyt esillä olevaa asiaa on käsitelty jo muutaman vuoden ajan, ja siitä on laadittu mietintö kahdesti. Aiheen hankaluudesta on osoituksena lisäksi ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa toimitetun äänestyksen tulos.
Sekunnin murto-osan ajan ajattelin, että myös esittelijä Bortone heittäisi pyyhkeen kehään, koska valiokunnan äänestystulos ehdottomasti heikensi komission ehdotusta sekä esittelijän mietintöä. Ravintosisältötyyppejä koskeva 4 artikla, jolla on ratkaiseva merkitys, pyyhkäistiin noin vain pois yhdellä tarkistuksella. Kyseisen artiklan tavoitteena oli estää se, että perunalastujen, suklaan ja alkoholin kaltaisiin pohjimmiltaan epäterveellisiin elintarvikkeisiin liitetään terveysväittämiä, joiden perusteella kuluttaja voisi päätellä niiden olevan terveellisiä, koska ne sisältävät esimerkiksi kalsiumia.
Kansanterveyteen liittyvät näkökohdat ovat näin ollen todellakin pelkkää huijausta, ja elintarviketeollisuus on edunvalvontansa ansiosta voittanut kamppailun. Puolustaakseen kantaansa, jonka mukaan väittämän ei tarvitse perustua tuotteen todellisiin ravintoarvoihin, valiokunta käyttää samaa perustelua kuin elintarviketeollisuus, nimittäin sitä, ettei ole olemassa hyviä tai huonoja elintarvikkeita, vaan ainoastaan huonoja ruokavalioita tai -tottumuksia.
Samaan hengenvetoon valiokunta on hylännyt ehdotetun lupamenettelyn ja korvannut sen ilmoittamisvelvollisuudella. Tämä tarkoittaa sitä, että elintarvikkeiden tuottaja tai maahantuoja on ainoastaan velvollinen ilmoittamaan elintarvikevirastolle, että kyseinen tuottaja tai maahantuoja käyttää sitä tai sitä väittämää, eikä väittämälle tarvitse esittää tieteellistä näyttöä.
Ryhmäni on esittänyt joitakin tarkistuksia korjatakseen tilanteen, jota ei mielestämme voida hyväksyä. Haluamme palauttaa 4 artiklan, ja puheeni lopuksi totean, että ellei sitä palauteta – edes lievemmässä muodossa – äänestämme ehdotusta vastaan. 
Marianne Thyssen (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, en tiedä, elääkö keskivertoeurooppalainen nykyään terveellisemmin kuin aiemmin, mutta on totta, että monissa ihmisissä on havaittavissa eräänlainen pyrkimys kohti terveellisempää elämää, mikä ei mielestäni ole mitenkään huono asia. On sanomattakin selvää, ettei tämä ole jäänyt huomaamatta elintarviketeollisuudelta sen pyrkiessä myymään tuotteitaan, ja kuten olemme myös huomanneet, elintarviketeollisuus onnistuu toisinaan keksimään erittäin innovatiivisia ja myönteisiä tapoja vedota kuluttajien tunteisiin.
Toteamme tänään ja olemme itse asiassa tienneet jo vuosia, että alalla voimassa oleva yhteisön summaarinen lainsäädäntö on jäänyt ajastaan jälkeen ja että meidän on siksi aika mukauttaa lainsäädäntökehystä pyrkiessämme suojelemaan kuluttajia tehokkaasti, tarjoamaan heille hyödyllistä tietoa sekä takaamaan riittävän oikeusvarmuuden, joka puolestaan vauhdittaa innovaatioita ja todellakin yhdenmukaistaa sisämarkkinoilla sovellettavia säännöksiä.
Komission ehdotus täyttää nämä vaatimukset sikäli, että siinä edistetään totuutta, hyötyä, tieteellistä näyttöä ja yhdenmukaistamista, mutta siihen on tehtävä joitakin muutoksia, kuten kollegat ovat jo todenneet.
Vähemmästä sääntelystä olisi hyötyä ilmoittamisen yhteydessä, ainakin tiettyjä yksittäisiä väittämiä koskevassa lupamenettelyssä. Mielestämme valvonta on mahdollista myös ilmoitusmenettelyn avulla, ja byrokraattisessa lupamenettelyssä mennään todellakin liian pitkälle. Mielestämme turhia ovat myös direktiiviehdotuksessa ehdotetut ravintosisältötyypit, joita tuotteen on vastattava, jotta siihen voidaan liittää edes yksi väittämä. Tässäkin mennään liian pitkälle, ja muut jäsenet ovat esittäneet syyt tämän näkemyksen perustelemiseksi.
Lisäksi meidän olisi mielestäni todettava, että on perusteetonta estää suoralta kädeltä kaikkien mahdollisten väittämien käyttö alkoholituotteissa. Tiedämme, ettei mitään ole jätetty sattuman varaan ja että komissio, eri tahoilla toimivat toimivaltaiset järjestöt tai edustusjärjestöt sekä myös Euroopan parlamentti ovat tehneet valtavasti valmistelutyötä tämän asian parissa.
Olin 13 vuotta sitten erittäin vihreä Euroopan parlamentin jäsen. Ensimmäisessä puhelussani komissioon tiedustelin, miten terveysväittämien alalla on edistytty, sillä tämä asia oli esillä jo silloin. Olen iloinen, että äänestämme siitä vihdoin huomenna, ja toivon voivani olla tyytyväinen tulokseen. 
Phillip Whitehead (PSE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin onnittelen esittelijää uurastuksesta ja sitoumuksesta, jota hän on osoittanut tässä tehtävässä; hän on selviytynyt siitä menestyksekkäämmin kuin hänen edeltäjänsä parlamentin edellisessä kokoonpanossa. Esittelijä totesi, että meidän olisi keskusteltava Euroopan kuluttajajärjestöjen kanssa ja selvitettävä, mitä mieltä ne ovat. Monet meistä ovat tehneetkin niin. Minulla on hallussani kirje, jonka ovat allekirjoittaneet 28 kuluttajajärjestöä kaikista jäsenvaltioista, ja mitä ne kirjoittavat? Ne pyytävät meitä äänestämään 4 artiklan puolesta ja artiklan 11 järkevämmän version puolesta.
Kuulin, mitä jäsen Niebler sanoi aiemmin keskustelussa, ja se hämmästytti minua. Luojan tähden, mitä tekemistä tällä kaikella on Lissabonin prosessin kanssa? En tiedä Luojasta – hän on ollut olemassa kauan, joten hänellä ilmeisesti on terveellinen ruokavalio – mutta tiedän, mitä ajattelen, ja ajattelen, että Lissabonin prosessi muun muassa edellyttää, että kuluttajat ovat valistuneita ihmisiä, jotka tekevät heidän ostamiensa tuotteiden markkinakelpoisuutta lisääviä todellisia valintoja. Siitä hyötyvät kaikki. Se on myönteistä vuorovaikusta, ja on täysin hölynpölyä tuomita se sillä perusteella, että se on vain holhousvaltion väline ja niin edelleen, kuten olemme kuulleet tämän keskustelun aikana.
Toivon, että äänestämme 4 artiklan säilyttämisen puolesta. Meillä on oltava jokin keino puuttua käytettyihin harhaanjohtaviin väittämiin, joissa yhtä ainetta verrataan muihin aineisiin ja joissa mainitaan vain se aine, josta väittämä oli mahdollista esittää. Niihin voidaan puuttua vain tehokkaan mallin avulla. Komissio on työskennellyt kauan ja ahkerasti asian parissa.
Omassa vaalipiirissäni on monia elintarviketeollisuuden edustajia, jotka ovat sanoneet, että kunhan malli vain sisältyy Poli Bortonen mietintöön, emme tarvitse sitä jäsen Scheelen ehdotuksissa emmekä vahvistuksen vuoksi, mutta meidän olisi sisällytettävä se johonkin. Niin on myös tehtävä. En voi äänestää huomenna tämän ehdotuksen puolesta, jos 4 artikla poistetaan. 
Frédérique Ries (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, "ei lisättyä sokeria", "sisältää runsaasti rautaa", "vähäkolesterolinen" tai tämänhetkinen myyntivaltti "sisältää paljon omega-3-rasvahappoja" – terveysväittämiä näkee nykyään lähes kaikissa pakkauksissa, ja ne luonnollisesti vaikuttavat valintoihimme kuluttajina. Meidän on siksi ohjattava kuluttajat tämän todellisen viidakon läpi, ja se onkin nyt esillä olevan erinomaisen asetusehdotuksen tavoitteena: tavoitteena on ensiksi vähintäänkin varmistaa väittämien paikkansapitävyys ja sen jälkeen poistaa väärinkäsityksiä aiheuttavat väittämät.
Palaan esimerkkiini "sisältää paljon omega-3-rasvahappoja". Tämä väittämä on periaatteessa erittäin myönteinen, mutta ei varmastikaan sellaisten tuotteiden yhteydessä, jotka sisältävät liikaa rasvaa, sokeria tai suolaa. Tekstissä käsitellään terveys- ja ravitsemusväittämiä eikä mainontaa, kuten olemme tänään kuulleet. Siinä ei kielletä mitään tuotteita eikä mainontaa. Näiden tuotteiden kohdalla olisi rehellistä toimia siten, että valmistajat yksinkertaisesti esittäisivät halutessaan vain mielihyvään liittyviä väittämiä eivätkä terveysväittämiä.
Tästä syystä on tärkeää, että palautamme huomenna ravitsemuksellisen hyödyn tekstin keskeiseksi tekijäksi. Se on WHO:n tunnustama kriteeri, jonka avulla pyritään etenkin torjumaan tämän vuosisadan vitsausta, liikalihavuutta, josta kärsii 40 prosenttia eurooppalaisista lapsista. Tämän kriteerin perusteella kielletään myös kaikenlaiset alkoholijuomia koskevat terveysväittämät, mikä on vähintä, mitä voimme tehdä – olette tästä varmasti samaa mieltä. Lopuksi totean, että jos seuraamme huomenna esittelijä Bortonen erinomaista työtä ja muutamme suuntaa, se mielestäni osoittaa, että Euroopan parlamentti todella välittää hyvää tarkoittavien valmistajien ja eurooppalaisten kuluttajien eduista. 
Jillian Evans (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää esittelijää, joka on joutunut tekemään valtavasti töitä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimivan Which?-kuluttajajärjestön tuore tutkimus on osoittanut, että 98 prosenttia ihmisistä, joiden kanssa se on keskustellut, haluavat, että elintarvikkeiden terveys- ja ravitsemusväittämiltä edellytetään hyväksyntää, jotta he voivat olla varmoja siitä, että heidän ostamansa elintarvike todellakin on pakkauksessa kuvailtu tuote ja että sillä on kyseiselle tuotteelle kuuluvat ominaisuudet.
Ryhmäni on samaa mieltä siitä, että väittämien yhteydessä on edellytettävä lupaa eikä ilmoitusta, koska itsesäätely ei toimi. Tarvitsemme hyväksyntämenettelyn, ja kuten muut ovat jo todenneet, meidän on säilytettävä ravintosisältötyypit – 4 artikla – estääksemme etenkin lapsia joutumasta harhaanjohtavan mainonnan kohteiksi. Yhdistyneessä kuningaskunnassa 16 prosenttia 2–15-vuotiasta lapsista on ylipainoisia, ja ongelma vain pahenee. Tämä edellyttää erittäin tehokkaita toimia. Emme saa sallia sitä, että runsaasti suolaa tai sokeria sisältäviä elintarvikkeita markkinoidaan lasten terveyttä edistävinä tuotteina.
Lopuksi totean, että meidän on varmistettava, että kansalaisille tarjotaan aiempaa parempaa ja selkeämpää tietoa, jotta tämä tärkeä uusi lainsäädäntö olisi mahdollisimman tehokasta. 
Åsa Westlund (PSE ).
    Arvoisa puhemies, monet ovat huolissaan liikalihavuuden yleistymisestä ja terveyshaitoista, joita se aiheuttaa monille ihmisille, erityisesti jo muutenkin heikossa asemassa oleville ryhmille: erittäin pienituloisille ihmisille. Tämä on suuri sosiaalinen ongelma, mutta kenties ennen kaikkea suuri ongelma niille henkiöille, joita asia koskee. Tästä syystä monet yrittävätkin ostaa ja valita entistä terveellisempiä elintarvikkeita.
Heidän pyrkimyksiään käyttävät valitettavasti häikäilemättä hyväkseen sellaiset yritykset, jotka yrittävät saada esimerkiksi maissihiutaleiden ja virvoitusjuomien kaltaiset tuotteet näyttämään hyödyllisemmiltä kuin ne tosiasiassa ovat. Kansalaisten edustajana olen oikeastaan sitä mieltä, että meidän Euroopan parlamentin jäsenten on varmistettava, ettei kuluttajia huijata ostamaan tuotteita, joita he eivät tosiasiassa halua. Meidän on siksi vaadittava, että terveysväittämiä esitettäessä otetaan huomioon tuotteen koko sisältö. Muuten minä en ainakaan voi kannattaa mietintöä.
Kun tiedämme, mitä ongelmia alkoholipitoiset juomat aiheuttavat, on tietenkin erityisen tärkeää, ettei ketään huijata ostamaan niitä siinä uskossa, että nämä juomat ovat terveellisiä. Terveysväittämiä ei saa siksi käyttää alkoholijuomissa. Tässä ei ole tietenkään missään tapauksessa kyse siitä, että määrättäisiin, mitä ihmisten pitäisi syödä, vaan siitä, että ihmisille annetaan oikeus ja mahdollisuus tehdä itse tietoon perustuvia valintoja. En siksi oikein ymmärrä, miten esimerkiksi Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä voi olla sitä mieltä, että yritysten on annettava johtaa kuluttajia harhaan. Ettekö todellakaan usko, että yritykset voivat valmistaa tuotteita ilman, että niiden on huijattava ihmisiä ostamaan niitä? 
Horst Schnellhardt (PPE–DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, kun komission jäsen taannoin luetteli tämän ehdotuksen tuomat hyödyt – toistan ne vielä: kuluttajansuojelun korkean tason toteuttaminen, tavaroiden vapaan liikkuvuuden parantaminen sisämarkkinoilla, talouden toimijoiden oikeusvarmuuden lisääminen, rehdin kilpailun varmistaminen elintarvikealalla sekä innovoinnin edistäminen ja suojelu elintarvikealalla, jotka ovat kaikki loistavia tavoitteita – nyökkäsin myöntyvästi, koska tämä on aivan oikein! Asetuksessa nämä asiat on kuitenkin tarkoitus saavuttaa rajoittamalla markkinaperiaatteita, alentamalla kansalaiset epäitsenäisiksi kuluttajiksi ja ottamalla käyttöön erittäin byrokraattisia menettelyjä.
Kannatan varauksettomasti peruslähestymistapaa, jonka mukaan terveellistä ruokavaliota ja elämäntapaa pyritään edistämään entistä tehokkaammin. Asialle on tehtävä jotakin. Ehdotetut keinot ovat kuitenkin epäasianmukaisia. Niillä tarjotaan vain tekosyytä, jotta voimme muutaman vuoden kuluttua sanoa: "Teimme kyllä jotakin. Siitä ei ollut apua, mutta voimme pestä kätemme asiasta."
Mainonnan rajoittaminen aina sen kieltämiseen asti on varmasti ristiriidassa monien tieteellisten ja poliittisten perustelujen kanssa. Ajatus siitä, että tällaisten ravintosisältötyyppiä koskevien väittämien käyttö tietyissä elintarvikkeissa kielletään, on vastoin ravitsemustieteellistä periaatetta, jonka mukaan ei ole olemassa hyviä ja huonoja elintarvikkeita, vaan ainoastaan hyviä tai huonoja ruokavalioita.
Parlamentin kaikki valiokunnat ovat pyrkineet vähentämään kuluttajien holhoamista, noudattamaan markkinaperiaatteita ja poistamaan tarpeettoman byrokratian. Ehdotuksen 4 artiklan poistaminen on näiden muutosten ydin tai perusta. Teidän on myös komissiossa aika pohtia menettelytapaanne perusteellisesti uudelleen. Keskittykäämme kuluttajille tiedottamiseen, tukkikaamme oikeudelliset aukot, jotta voimme estää eräiden taloudellisten toimijoiden epärehelliset käytännöt, ja luokaamme ilmapiiri, jossa on hyväksyttävää pyrkiä terveelliseen elämäntapaan – käsite, joka sekin vaihtelee sukupolvesta toiseen. Kukaan ei voi elää ilman suolaa ja sokeria. Hyvä jäsen Corbey, kuulin ensimmäiset toteamuksenne ja olen todella huolissani elämäntavastanne. Ette voi kohta syödä enää mitään!
Haluan tehdä vielä toisenkin ehdotuksen kenties jatkona ehdotuksellenne. Ihmisten ravinnontarve voitaisiin määrittää heidän ruumiinrakenteensa perusteella, ja heidän päähänsä voitaisiin asettaa siru, jotta he voivat kävellä kaupassa vain tiettyihin suuntiin ja vain tiettyjen elintarvikkeiden luo. Tämä olisi todellista kuluttajien holhoamista, ja Euroopassa olisi tällöin vain hoikkia ihmisiä. Tämä on hyvä neuvo, joten pankaa se korvan taakse! 
Avril Doyle (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan toivottaa komission jäsenen Kyprianoun tervetulleeksi tänne tänä iltana ja todeta, että odotamme häntä innokkaasti ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokuntaan. Kutsumme on ollut voimassa yli puoli vuotta, mutta hän on ilmeisesti aivan liian kiireinen vierailemaan luonamme. Hän olisi kuitenkin erittäin tervetullut.
Muutama viikko sitten puheenjohtaja Barroso lupasi meille, että hän tarkistaisi kaiken komission ehdottaman lainsäädännön yhteensopivuuden Lissabonin prosessin kanssa. Hän mainitsi REACH-ohjelman ja palveludirektiivin. Voisiko komission jäsen Kyprianou kiinnittää puheenjohtajan huomion nyt esillä olevaan säädökseen ja tarkistaa välittömästi sen yhteensopivuuden Lissabonin prosessin kanssa? Ehdotukseen sisältyy aivan liian paljon turhaa byrokratiaa, ja se syytää erittäin raskaan ja kohtuuttoman taakan etenkin pk-yrityksille.
Hyväksyn nyt esillä olevan ehdotuksen taustalla olevan perusperiaatteen, jonka mukaan kuluttajille ei saa antaa vääriä tietoja, mutta suhtaudun erittäin epäilevästi etenkin ravintosisältötyyppejä ja epäsuoria terveysväittämiä koskevaan komission lähestymistapaan, toisin sanoen 4 ja 11 artiklaan. Säädöksessä on merkkejä holhousvaltiosta, ja nykyisessä muodossaan sen suhtautumistapa on lähes alentuva. Kuluttajat ovat viime kädessä vastuussa omista ravintoa koskevista valinnoistaan. Tuskin mikään elintarvike on luonnostaan huono.
Ravintotottumuksilla on tärkeä merkitys. Ensisijaisesti on pyrittävä edistämään terveellisiä elämäntapoja ja terveellisiä ruokavalioita eikä sensuroimaan tietoja, mistä ehdotuksen 4 artiklassa säädetyissä niin kutsutuissa ravintosisältötyypeissä on kysymys.
Keskusteltuani Gentin yliopiston ja Dublinin Trinity Collegen ravintoasiantuntijoiden kanssa olen vakuuttunut siitä, ettei kyseiselle lähestymistavalle ole luotettavaa tieteellistä näyttöä ja että sillä on kielteinen vaikutus, koska kuluttajilta evätään paljon tietoa. Ravintoaineiden saantisuositukset ovat nykyään hyväksytty tieteellinen normi, ja niiden avulla olisi varmistettava, että merkinnät ovat selkeitä, yksiselitteisiä ja järkeviä. Ne helpottaisivat huomattavasti kuluttajien valintoja, ja niiden avulla voitaisiin ennen kaikkea torjua liikalihavuutta.
Annan kuitenkin täyden tukeni ehdotukselle 4 artiklan poistamisesta. Toissijaisesti kannatan ehdotusta, jonka PPE-DE-ryhmä ja muut esittivät valiokuntavaiheessa ja jonka ALDE-ryhmä on nyt esittänyt uudelleen; ehdotuksessa on kyse 4 artiklan poistamisesta vaatimalla, että ravintosisältötyyppien tieteellistä perustaa on tutkittava, ennen kuin päätetään niiden täytäntöönpanosta. Tämä on erittäin järkevä vaihtoehto.
Kaikkien ravitsemuksellisten terveysväittämien on perustuttava tieteelliseen näyttöön tieteen parhaiden käytäntöjen mukaisesti. Viittaan erityisesti sallittuja ravitsemuksellisia terveysväittämiä koskevan luettelon sisällyttämiseen ehdotukseen. Mietin, onko se oikeudellisesti perusteltua, ja totean, että se on kehno lähestymistapa lainsäädäntöön. Jotkin väittämät saatettaisiin näin ollen kieltää yksipuolisesti, koska lainsäätäjät eivät ole tienneet niistä säädöksen laadintahetkellä. Tällainen lähestymistapa ei mahdollista riittävää joustavuutta ottaa huomioon markkinoilla olevat uudet tuotteet.
Lisäksi totean, että julkisasiamies totesi juuri viime kuussa Luxemburgissa, että ravintolisiä koskeva direktiivin, johon sisältyy sallittujen aineiden luettelo, on lainvastainen. Vielä ei ole selvää, miten tämä vaikuttaa nyt esillä olevaan ravitsemuksellisia terveysväittämiä koskevaan ehdotukseen. Haluaisin komission selventävän asiaa tänä iltana. Päätyykö tämäkin asetusehdotus neljänteen käsittelyyn Luxemburgiin? 
Markos Kyprianou,
   .  Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa parlamentin jäseniä kahdesta asiasta. Puhumme terveydestä, Euroopan kansalaisten terveydestä. Puhumme samalla teollisuuden markkinointivälineestä, keinosta tuottaa voittoa vapaaehtoisesti, ilman minkäänlaista velvollisuutta. Valmistajat päättävät käyttää terveysväittämiä myydäkseen jotakin tuotetta. On täysin johdonmukaista, että tämän väittämän on perustuttava tieteelliseen näyttöön, oltava täsmällinen ja totuudenmukainen sekä pidettävä paikkansa. Tämä on erittäin yksinkertainen asia.
On helppo sanoa, että kuluttajien on päätettävä itse, mutta oletammeko, että kaikki kuluttajat ovat suorittaneet tohtorin tutkinnon kemiassa tai biotekniikassa tai että he perustavat kotiinsa pienoislaboratorion, jotta he voivat analysoida jokaista väittämää ja testata sitä selvittääkseen, pitääkö se paikkansa vai ei? Tämä on mahdotonta ja naurettavaa; tällaista ei voi tapahtua. Meidän on siksi varmistettava, että valmistajat, jotka päättävät käyttää tätä markkinointivälinettä, tekevät tarvittavat testit varmistaakseen, että levitetyt tiedot pitävät paikkansa. Kuten totesin aikaisemmin, kukaan ei halua holhousvaltiota, mutta pyrkiessämme välttämään holhousvaltiota emme saa mennä toiseen ääripäähän, eli hylätä kuluttajia ja antaa pommittaa heitä virheellisillä tai harhaanjohtavilla tiedoilla. Tällöin tulos olisi juuri päinvastainen: kuluttajat eivät luottaisi enää mihinkään väittämään. Kuluttajat jättäisivät huomiotta myös paikkansa pitävät ja tieteelliseen näyttöön perustuvat väittämät, koska he eivät voi valita hyvän ja huonon väittämän välillä tai paikkansapitävän ja virheellisen väittämän välillä. He ovat siksi taipuvaisia jättämään huomiotta kaikki väittämät – jäsen Whitehead kertoi taannoin kuluttajien kannasta.
Olen varma, etteivät valmistajat halua tätä. Kannatamme kyllä innovaatiota – se on selvää – mutta kannatamme innovaatiota, joka perustuu tieteeseen eikä harhaanjohtaviin tietoihin. Emme ole kieltämässä mainontaa. Tämä on väärinkäsitys, ja minun on tehtävä selväksi, ettei tässä ole kyse mainonnan kieltämisestä. Kyse on ainoastaan mainontaan sisältyvästä viestistä. Ellei voida tieteellisesti todistaa, että jokin tuote edistää terveyttä, mainoksessa on vain todettava, että tuote maistuu hyvälle tuotteiden vanhan hyvän mainontatavan mukaisesti. Kaiken ei tarvitse perustua terveysväittämiin, ellei asiasta ole esittää tieteellistä näyttöä.
Oikea ruokavalio on tietenkin hyvä asia, mutta kuluttajien on saatavaa oikeaa tietoa, jotta he pystyvät päättämään ruokavaliostaan. Luulen, että myös luettelosta on saattanut syntyä väärinkäsityksiä. Luettelo ei ole kaikenkattava, vaan sen tavoitteena on yhdenmukaistaminen. Näin ollen kaikilla on lupa käyttää hyväksyttyjä väittämiä, mistä on hyötyä pienille valmistajille, koska ne voivat hyödyntää luetteloa, käyttää sitä ja välttyä itse hyväksyntämenettelyltä.
Terveyteen liittyvissä asioissa pk-yrityksillä on samat velvoitteet kuin suuremmilla yrityksillä. Meidän on vain helpotettava näiden velvoitteiden täyttämistä. Olen samaa mieltä siitä, että hyväksyntämenettelyjä on yksinkertaistettava, mutta se ei tarkoita sitä, että pk-yritykset voivat esittää väittämiä, jotka eivät pidä paikkaansa.
Tätä ehdotusta ei aiota vetää takaisin, sillä se on erittäin tärkeä. Meillä on velvollisuus Euroopan kansalaisia kohtaan: olemme velvollisia säilyttämään tämän kuluttajansuojan tason. Pyrimme mahdollistamaan sen, että kuluttajat voivat hyödyntää paikkansapitäviä tietoja.
Ravintosisältötyypit ovat tärkeitä, ja ne on säilytettävä ehdotuksessa. Niiden avulla varmistetaan, että väittämät pitävät paikkansa eivätkä johda kuluttajia harhaan. Myös hyväksyntämenettely on erittäin tärkeä. Pelkkä ilmoitus ei riitä. Se ei takaisi riittävää kuluttajansuojaa eikä tervettä kilpailua tällä alalla. Voimme kuitenkin keskustella menettelyjen yksinkertaistamisesta, jotta pienten yritysten olisi entistä helpompaa täyttää hyväksynnän edellytykset.
Kiellettyjä väittämiä koskevaa 11 artiklaa voidaan lieventää. Voimme keskustella siitä, mitkä väittämät voidaan sallia ja mitkä ei. Joillakin väittämillä voisi olla kielteinen vaikutus, eikä sellaisia väittämiä pidä sallia. Tästä asiasta voidaan kuitenkin vielä keskustella.
Mitä tulee lapsiin, olemme kaikki samaa mieltä siitä, että heitä on suojeltava. On vain mietittävä, onko tämä kaikkein asianmukaisin säädös tähän tarkoitukseen. On olemassa muitakin säädöksiä, kuten hiljattain hyväksytty sopimattomia kaupallisia menettelyitä koskeva direktiivi. On myös olemassa muita menettelyjä kuin sääntelymenettelyt, kuten taannoin käyttöön otettu liikalihavuutta käsittelevä foorumi. Näiden lainsäädäntömenettelyjen ja muiden kuin lainsäädäntömenettelyjen avulla voimme suojella lapsia. Tämän nimenomaisen säädöksen soveltaminen lasten suojeluun vain monimutkaistaisi asioita, eikä tavoitetta niin ollen saavutettaisi.
Arvoisa puhemies, lopuksi pyydän anteeksi, että ylitin puheaikani, ja haluan todeta, että täydellinen luettelo komission kannasta kaikkiin tarkistuksiin on parlamentin saatavilla. Pyydän, että se sisällytetään tämän istuntojakson pöytäkirjaan(1).
Avril Doyle (PPE–DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin tietää, voisiko komission jäsen vastata niin sanottua positiiviluetteloa koskevaan kysymykseeni sekä siihen, läpäiseekö se neljännen käsittelyn Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa. 
Puhemies.
   – Tuo ei ollut työjärjestyspuheenvuoro sanan varsinaisessa merkityksessä. 
Markos Kyprianou,
   .  Arvoisa puhemies, tietojeni mukaan yhteisöjen tuomioistuin ei kiistänyt positiiviluettelon vaan sovelletun menettelyn olemassaoloa. Mukautamme siksi menettelyä tämä seikka huomioon ottaen. Toiseksi, kyseessä ei ole kattava luettelo, minkä vuoksi ongelmaa ei ole. Katsommekin, että tällainen positiiviluettelo voidaan laatia jatkossakin.
Kun minulla nyt kerran on puheenvuoro, mainitsen asian, jonka unohdin sanoa parlamentin jäsenelle. Olemme jo jonkin aikaa yrittäneet järjestää ajankohtaa, jolloin voisin vierailla ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa esitelläkseni terveys- ja kuluttajaohjelman sekä vastatakseni muihin kysymyksiin. Erilaisten valiokuntaan ja itseeni liittyvien ongelmien vuoksi se on kestänyt kauemmin kuin olisin toivonut. 
Puhemies.
    Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
18 tarkistusta voidaan hyväksyä: tarkistukset 6, 12, 14, 20, 21, 26, 27, 31, 32, 33, 41, 50, 62, 74, 80, 87, 88 ja 91.
Yhdeksän tarkistusta voidaan hyväksyä sillä edellytyksellä, että ne muotoillaan uudelleen: tarkistukset 7, 18, 28, 42, 45, 52, 61, 76 ja 84.
Seitsemän tarkistusta voidaan hyväksyä periaatteessa: tarkistukset 10, 13, 15, 37, 38, 51 ja 101.
Yksi tarkistus voidaan hyväksyä periaatteessa sillä edellytyksellä, että se muotoillaan uudelleen: tarkistus 54.
14 tarkistusta voidaan hyväksyä osittain: tarkistukset 1, 2, 4, 9, 16, 17, 30, 43, 44, 67, 71, 72, 78 ja 93.
Kuusi tarkistusta voidaan hyväksyä osittain sillä edellytyksellä, että ne muotoillaan uudelleen: tarkistukset 8, 36, 59, 73, 92 ja 102.
51 tarkistusta on hylättävä: tarkistukset 3, 5, 11, 19, 23, 24, 25, 29, 34, 35, 39, 40, 46, 47, 48, 49, 53, 55, 56, 57, 58, 60, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 75, 77, 79, 81, 82, 83, 85, 86, 89, 90, 94, 95, 96, 97, 98, 99, 100, 103, 104, 105, 106 ja 107.
Ei kantaa tarkistukseen 22, josta ei äänestetä (kielellinen seikka). 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Schierhuberin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A60127/2005) yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta (KOM(2004)0489 – C6-0166/2004 – 2004/0164(CNS)). 
Mariann Fischer Boel,
   .  Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijä Schierhuberia hänen ansiokkaasta mietinnöstään sekä siihen esitetyistä tarkistuksista. Kyseinen asetusehdotus on erittäin tärkeä. Se on osa komission rahoitusnäkymien mukaisesti esittämää ehdotuskokonaisuutta, ja siinä määritellään yhteisen maatalouspolitiikan rahoitussäännöt. Asetuksen tarkoituksena on selkeyttää ja yksinkertaistaa kyseisiä rahoitussääntöjä, kehittää hallinto- ja valvontajärjestelmäämme sekä mukauttaa ja täydentää budjettikuria koskevia sääntöjämme vuonna 2003 päätetyn yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen mukaisesti. 
Kahta uutta rahastoa koskevien sääntöjen yhdistäminen yhteen ainoaan asetukseen merkitsee maatalouden kehittämispolitiikan huomattavaa yksinkertaistamisesta, sillä sen myötä emme enää sovella samoihin toimiin erilaisia rahoitussääntöjä sen mukaan, mitä aluetta ne koskevat. Molempia rahastoja varten valitussa hallinto- ja valvontajärjestelmässä on hyödynnetty niitä hyviä kokemuksia, joita olemme saaneet Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston EMOTR:n tukiosaston toiminnasta. Järjestelmää oli kuitenkin täydennettävä, jotta siitä tulisi uudenaikainen hallinto- ja valvontajärjestelmä. Merkittävänä uutena tekijänä ovat maksajavirastojen vastuuhenkilöiden allekirjoittamat tarkastuslausumat.
Haluaisin myös kiinnittää huomionne uuteen järjestelmään, joka koskee säännönvastaisuuksien seurantaa ja takaisinperintää. Järjestelmän pitäisi varmistaa, ettei merkittäviä summia jää määräämättömäksi ajaksi maksamatta takaisin. Molemmat näistä uudistuksista noudattelevat parlamentin vuonna 2003 antamia suosituksia vastuuvapauden myöntämisestä.
YMP:n rahoitusasetus ei olisi täydellinen ilman budjettikuria koskevia sääntöjä. Niitä on kuitenkin myös tarvittaessa täydennetty ja mukautettu vuonna 2003 hyväksytyn uudistuksen yhteydessä päätettyihin uusiin sääntöihin.
Kantani tarkistuksiin on seuraava. Vaikka voinkin hyväksyä tarkistuksen 1 tarkoituksen, en pidä sen soveltamista oikeudellisesti välttämättömänä asiana tai edes hyvänä oikeuskäytäntönä. Asetuksen 13 artiklassa esitetty periaate, jonka mukaan menoja jätetään pois tukirahastosta maksettaviksi kuuluvien joukosta, on voimassa. Sitä ei ole syytä toistaa 5 artiklassa. Voin hyväksyä tarkistukset 2 ja 7 niiden sanamuotoja koskevin pienin muutoksin. Tarkistuksissa 3, 4 ja 5 lyhennetään tilien tarkastamis- ja hyväksymismenettelyn 36 kuukauden jaksoa, jonka perusteella määritetään menot, joista voidaan tehdä tilien tarkastamista ja hyväksymistä koskeva päätös. Huomautan teille, että tämä ehdotus perustuu tilintarkastustuomioistuimen ja myös parlamentin suosituksiin. Jos kuitenkin hyväksytte nämä tarkistukset, ja ottaen huomioon, että kaikki jäsenvaltiot myös pyytävät määräajan lyhentämistä 24 kuukaudeksi, hyväksyn ne. 
En valitettavasti voi hyväksyä tarkistusta 6. Ehdotus takaisinperinnässä säännönvastaisuuksien yhteydessä sovellettavasta kiinteämääräisyyden periaatteesta on olennainen osa komission ehdotusta. Emme voi perustella eurooppalaisille veronmaksajille sitä, että takaisin on saamatta yli 2 miljardia euroa, joiden perimiseksi emme saa perustettua toimivaa seurantajärjestelmää. Aiempi kokemus on osoittanut, että nykyinen järjestelmä, joka edellyttää vuosittain yli 10 000:n vireillä olevan takaisinperintätapauksen tarkastelua yksittäin, on mahdoton. Kiinteämääräisyyden periaate tasoittaa taloudellista vastuuta jäsenvaltioiden ja komission kesken tavanomaisen takaisinperintäkauden kuluttua umpeen.
Ehdotamme nyt tavanomaista 8 vuoden määräaikaa niitä tapauksia varten, joissa takaisinperintäasia viedään oikeuteen. Te ehdotatte tuomioistuimen lopullisen päätöksen odottamista. Se mitätöisi kaikki edut, joihin asetuksella pyritään. Se myös tekisi koko järjestelmästä turhan, sillä kun tuomioistuimen lopullinen päätös on tehty, ei ole syytä soveltaa väliaikaista kiinteämääräistä ratkaisua taloudellisen taakan jakamiseksi jäsenvaltioiden ja yhteisön talousarvion välillä. 
Agnes Schierhuber (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, jotka olette vielä täällä myöhäisestä ajankohdasta huolimatta. Haluaisin aivan ensiksi kiittää hyvästä yhteistyöstä, jota olen tehnyt paitsi kaikkien ryhmien kanssa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa myös ennen muuta komission ja sen virkamiesten kanssa, neuvoston puheenjohtajan kanssa sekä parlamentin ja ryhmiemme henkilökunnan kanssa. Juuri sen ansiosta tämä todellakin erittäin rakentava mietintö saatiin valmiiksi. 
Arvoisa komission jäsen, totesitte juuri, että ette voi hyväksyä kaikkia tarkistuksiamme. Ymmärtänette kuitenkin, että ne hyväksyttiin maatalouden valiokunnassa yksimielisesti. Toivonkin, että parlamentti äänestää huomenna mietinnön hyväksymisen puolesta erittäin suurella äänten enemmistöllä.
Kuten jo mainitsittekin, tämä yhteisen maatalouspolitiikan rahoitusta käsittelevä mietintö liittyy myös läheisesti maaseudun kehittämistä käsittelevään mietintöön. Olen erittäin tyytyväinen, että olemme pysyneet aikataulussa, jonka asetimme itsellemme silloin, kun minut nimitettiin mietinnön esittelijäksi, ja että voimme äänestää siitä täysistunnossa vielä Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella. Tämä oli ainoa keino mahdollistaa maaseudun kehittämisohjelmien saumaton jatkuminen uudella ohjelmointikaudella.
Kuten on jo todettu, kyse on erittäin teknisluontoisesta hallintoasiakirjasta. Myönteisenä seikkana on todettava, että ehdotus todellakin yksinkertaistaa rahoituksen nykyisten oikeusperustojen rakennetta erityisesti kaudella 2007–2013 sovellettavan maaseudun kehittämispolitiikan suhteen. Poliittisena tavoitteena on yksinkertaistaa järjestelmää ja tehdä siitä ymmärrettävämpi ja tietenkin taata paremmat ja tehokkaammat valvontakeinot, varojen takaisinmaksu ja avoimuus, mikä on meidän kaikkien mielestä erittäin suotavaa.
Tulevaisuudessa kyseiset kaksi rahastoa – Euroopan maatalouden tukirahasto ja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto – kykenevät toimimaan tehokkaasti. Olen tyytyväinen myös siihen, että komissio aikoo ottaa käyttöön tiukemman valvonta-, arviointi- ja raportointijärjestelmän sovittujen enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi.
Tiedämme, kuinka monimutkaisia EU:n varoihin liittyvät tilinpäätösmenettelyt ovat maatalouden alalla, joten ehdotettu tehokkuuden ja avoimuuden lisääminen on myös myönteinen seikka. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyödyntää komission tähän liittyvää ehdotusta luodakseen yhteisen maatalouspolitiikan näiden kahden osatekijän rahoitukselle yhteisen oikeudellisen rakenteen. Valiokunnassa hyväksyttiin seitsemän tarkistusta, joita komissio ei nyt valitettavasti voi hyväksyä kokonaisuudessaan.
Vaikka mietinnössä esitetään vain rahoituksen toteuttamisen käytännön järjestelyt, tässä yhteydessä on mainittava yksi seikka: jos Euroopan unioni todella aikoo saavuttaa kunnianhimoiset tavoitteensa maatalouden kehittämisen alalla, maatalouden kehitysrahastolle on myönnettävä riittävästi varoja.
Maaseutualueet ovat merkittävällä sijalla Euroopan unionissa, erityisesti kymmenessä uudessa jäsenvaltiossa. Yli puolet unionin kansalaisista asuu maaseutualueilla, joiden osuus EU:n alueesta on noin 90 prosenttia. Kyse on siitä, että on varmistettava maaseutualueiden säilyminen asuttavina, siis houkuttelevina ja aktiivisina alueina, jolloin luodaan elinkelpoinen maailma, jossa ihmiset voivat elää ja työskennellä. Etusijalla ovat myönteisten strategioiden ja tulevaisuudennäkymien luominen ja toteuttaminen.
Vuonna 2003 toteutettu yhteisen maatalouspolitiikan uudistus toi pysyviä muutoksia Euroopan maanviljelyyn ja metsätalouteen, ja maaseutualueista on tämän uudistusprosessin myötä tullut entistäkin tärkeämpiä Lissabonin ja Göteborgin huippukokouksissa sovittuihin tavoitteisiin pääsemiseksi. Maaseudun kehittämispolitiikka koskee ihmisiä kaikkialla Euroopan unionissa. 
Ei voida todeta riittävän usein, että kunnianhimoisena päämääränämme EU:n talousarviosta käytävässä taistelussa on oltava sen varmistaminen, että maaseudun kehittämiselle eli toiselle pilarille myönnetään riittävästi varoja. Arvoisa komission jäsen, annan teille tukeni kamppailussa tasapainotetun talousarvion puolesta maaseudun kehittämisen tulevaisuuden hyväksi. 
Janusz Wojciechowski,
   Esittelijä Schierhuber on tehnyt erinomaista työtä laatiessaan tätä mietintöä, jossa ei ole juuri parantamisen varaa. Onnittelen esittelijää tästä saavutuksesta, ja myös itse asetusehdotus on todellakin erittäin korkeatasoinen. 
Jos sallitte, haluaisin kuitenkin esittää joitain yleisiä huomautuksia.
Hyvät kollegat, on äärimmäisen tärkeätä tehdä välttämättömät tarkastukset, jotka koskevat niitä miljardeja euroja, jotka Euroopan unioni käyttää yhteiseen maatalouspolitiikkaan ja yhteisön muihin politiikkoihin. EU:n pitäisi näyttää esimerkkiä muulle maailmalle siinä, kuinka se käyttää varoja ja – mikä tärkeintä – sen olisi täytettävä kaikki korruption estämistä koskevat vaatimukset. EU:n varoja olisi jaettava puolueettomin perustein käyttämällä avoimia menettelyjä ja järjestelmällisiä tarkastuksia.
Todellisuus ei kuitenkaan ikävä kyllä täysin vastaa näitä ihanteita. Aivan liian usein EU:n varojen käyttö on kaikkea muuta kuin selkeätä ja avointa, eikä tarvittavia tarkastuksia tehdä. Kaikkein ankarimpien tarkastusten ei pitäisi kohdistua varojen saajiin, toisin sanoen maanviljelijöihin tai itsehallintoelimiin, vaan EU:n rahojen jakamisesta vastaaviin laitoksiin.
Euroopan komission tekemät tarkastukset eivät takaa EU:n menojen riittävää valvontaa. Ne eivät ole täysin puolueettomia, sillä joskus varojen käytössä ilmenneet säännönvastaisuudet eivät johdu vain jäsenvaltioiden, vaan komission itsensä tekemistä virheistä. Ei voitane olettaa, että komissio itse toisi esiin omat virheensä.
Ulkopuolisten elinten tekemille tiukemmille tarkastuksille on myös huutava tarve. Euroopan tilintarkastustuomioistuimen pitäisi tehdä niitä yhteistyössä jäsenvaltioiden valvontaelinten kanssa aina kun mahdollista. Tarvitaan myös kiireisesti asianmukaista keskinäistä valvontajärjestelmää, joka nykyisellään puuttuu. Tilintarkastustuomioistuimen asemaa olisi vahvistettava eikä sen pitäisi vain antaa myönteisiä lausuntoja, vaan osoittaa todellisia säännönvastaisuuksia. Tämä on välttämätöntä, jos yhteisön varoja on tarkoitus jakaa oikeudenmukaisesti ja rehellisesti. 
Kyösti Tapio Virrankoski,
   . Arvoisa puhemies, käsittelyssä oleva Schierhuberin mietintö on tärkeä, sillä se luo säännöt yhteisen maatalouspolitiikan rahoittamiseen. Me tiedämme, että lähes puolet nykyisestä EU:n talousarviosta käytetään tähän tarkoitukseen. Rouva Schierhuber on tehnyt erittäin hyvän mietinnön ja siitä parhaat kiitokset.
Tähän asti yhteinen maatalouspolitiikka on rahoitettu Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston kautta. Rahaston hallinta on ollut hankalaa. Rahasto on jakautunut kahteen erilaiseen osastoon, joita ovat koskeneet erilaiset säännöt. Osana maatalouspolitiikan yleistä reformia tarkoitus on nyt perustaa kaksi eri rahastoa: Euroopan maatalouden takuurahasto ja maaseudun kehittämisrahasto. Koska molempia rahastoja varten on tarkoitus muodostaa yksi hallinto- ja tarkastusjärjestelmä, se yksinkertaistaa ja tehostaa hallintoa. Mehän tiedämme, että nykyinen byrokraattinen ja tehoton hallinto on omiaan vaikeuttamaan tilannetta.
Moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi komissio esittää pidennyksiä niihin määräaikoihin, joiden kuluessa voidaan aloittaa virheellisesti tai väärin perustein maksettujen varojen takaisinperintä. Valiokunta palautti kuitenkin määräajat lyhyemmiksi. Olisin henkilökohtaisesti toivonut pidempiä määräaikoja. Koska asetus on kuitenkin varsin laaja ja sisältää monia huomattavia parannuksia myös varainhoidon valvonnan suhteen, olen valmis hyväksymään kokonaisesityksen.
Mairead McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tiedämme, että tässä on kyse oikeastaan teknisestä keskustelusta. Haluan onnitella esittelijää hänen työskentelystään. Luulen, että keskustelun tekniset yksityiskohdat ylittävät monien maanviljelijöiden käsityskyvyn, sillä heille olennaiset kysymykset ovat paljon maanläheisempiä. 
Haluan sanoa jotain teknisistä yksityiskohdista. Tuntuu järkevältä yksinkertaistaa rahastojen toimintaa. Pelkään hiukan, että olemme luomassa ylen byrokraattista järjestelmää, sillä ainakin siinä vaaditaan jäsenvaltioilta tarkempia selvityksiä. Jos uudistus kuitenkin merkitsee suurempaa avoimuutta ja tilivelvollisuutta laajalti unionin kansalaisten silmissä, se on myönteinen. Olen kuitenkin aina hiukan huolissani siitä, että asiakirjojen määrän lisääntyminen ei johda avoimuuteen. Toivon, että tässä tapauksessa kuitenkin tapahtuisi niin.
Palatakseni viljelijöiden kannalta keskeiseen kysymykseen, heille on tärkeintä erityisesti uuden tilatukijärjestelmän myötä, että he saavat mahdollisimman pikaisesti maksun niin kutsutusta "postishekistä" ja että se saapuu ajoissa ja heidän tuotantovuotensa aikana, sillä sen osuus heidän maataloustulostaan on niin suuri. He ovat ymmärrettävästi myös huolissaan erittäin ankarista rangaistuksista, joita jäsenvaltiot saattaisivat määrätä heille sääntöjen tahattomasta rikkomisesta. Sitä on vältettävä.
Haluaisin puuttua erityisesti maaseudun kehittämiskysymykseen. Tiedän, että komission jäsen uskoo erittäin vahvasti maaseudun kehittämiseen ja pitää sitä maatalouspolitiikan tulevaisuudenkysymyksenä, mikä on myös OECD:n käsitys. Euroopan unionin kannalta ongelmallista on se, että vaikka meillä on suurisuuntaiset suunnitelmat maaseudun kehittämiseksi, meillä ei ole sen edellyttämiä varoja. Tämä on erittäin huolestuttavaa. Keskustellessamme vuosien 2007–2013 rahoitusnäkymistä meidän on siksi muistettava viljelijöille aiemmin antamamme sitoumukset, jotka koskevat tilatukea ja näin ollen maaseudun kehittämistä, ja täytettävä lupauksemme. 
Mariann Fischer Boel,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijä Schierhuberia ja maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa erittäin hyvästä yhteistyöstä, jota arvostan suuresti. Toivon, että tästä asiasta on mahdollista saada aikaan poliittinen kompromissi Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella.
Haluaisin todeta jäsen McGuinnessille, että meillä on sama käsitys maaseudun kehittämisestä. Se on maatalouden tulevaisuuden ydinkysymys ja, kuten minulla on tapana sanoa, se on myös maatalouden henkivakuutus.
Rahoituksesta toteaisin, että kun tarkastelemme tulevaa varainhoitokautta koskevaa komission ehdotusta, siinä on varattu noin 100 miljardia euroa, joka käsittää myös muunnellut varat. Luulen, että se on riittävä. Minua kuitenkin huolestuttaisi, jos maat, jotka kannattavat yhtä prosenttia, menestyisivät rahoituspuitteista parhaillaan käytävissä keskusteluissa, sillä siinä tapauksessa meillä ei olisi riittävästi rahaa toteuttaaksemme näkemyksemme yhteisestä maaseudun kehittämispolitiikasta. Siksi voin vain rohkaista tämän politiikan todellisia kannattajia painostamaan jäsenvaltioita rahoittamaan sitä tarpeelliseksi katsomassamme määrin, jotta maaseudun kehittämispolitiikan tulevaisuus olisi asianmukainen. 
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana Berèsin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan suullinen kysymys komissiolle pörssien mahdollisista fuusioitumisista Euroopan unionissa ja rahoitusmarkkinoiden tulevasta rakenteesta EU:ssa (00069/2005 – B6-0240/2005). 
Ieke van den Burg (PSE ),
   . Arvoisa puhemies, välttääkseni sen, että keskustelua kävisivät vain hollantilaiset, puhun englanniksi, jotta muut voivat suoraan osallistua tähän kiinnostavaan keskusteluun.
Deutsche Börsen tai Euronextin mahdolliset osakevaltaukset London Stock Exchangessa (LSE) ovat synnyttäneet Euroopan parlamentissa keskustelua siitä, voidaanko tuollaisia yritysostoja arvioida yksinomaan kansallisella tasolla. Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajavirasto (Office of Fair Trading) ja kilpailukomissio (Competition Commission) käsittelevät parhaillaan näitä kahta tapausta. LSE:n osto saattaa oikeudellisesti kuulua kyseisen jäsenvaltion kilpailuviranomaisten tehtäviin, sillä unionin kilpailusäännöt eivät päde silloin kun kansalliset lainsäätäjät katsovat, että markkinoina ovat kyseiset jäsenvaltiot ja yritysten liikevaihto jää unionin kilpailusääntöjen noudattamiselle asetettujen kynnysten alapuolelle.
Talous- ja raha-asioiden valiokunta on joka tapauksessa esittänyt komissiolle tämän suullisen kysymyksen pyytääkseen sitä toimimaan asiassa aktiivisemmin. Toivoisimme komission tarkastelevan tilanteen mahdollisesti synnyttämiä erilaisia vaihtoehtoja ja arvioimaan niiden vaikutusta kilpailuun ja hinnoitteluun, joka koskee listautumispalveluita, kaupankäyntipalveluita, tietopalveluita – eikä vähiten – merkittäviä kaupan jälkeisiä palveluita, kuten selvitystoimintaa.
Tiedämme Yhdistyneen kuningaskunnan kilpailukomission tilanneen maan kuluttajavirastolta yksityiskohtaisia selvityksiä. Koska tuon arvion painopisteenä kuitenkin on ensisijaisesti tai ehkä jopa yksinomaan tilanteen vaikutus Yhdistyneen kuningaskunnan markkinoihin, toivoisimme komission laajentavan tarkastelutapaa omassa arviossaan.
Ehkä muistattekin, minkälainen järkytys aiheutui vuosina 20022003, kun hollantilaisten blue chip -yhtiöiden osakkeiden välittäjät ryhtyivät etsimään vaihtoehtoista kauppapaikkaa Deutsche Börsestä ja LSE:stä ja haastoivat siten Euronext Amsterdamin alentamaan hintoja ja parantamaan palveluita. Se osoitti, että kilpailulla todella on merkitystä. Tämä kuvaa nykyistä tilannetta, jossa meillä on avoimet ja yhdentyneet eurooppalaiset markkinat ja kilpailu ulottuu rajojen yli. Ydinkysymyksenä on, lisäävätkö erilaiset vaihtoehdot tätä kilpailuhakuisuutta vai johtavatko ne päinvastaiseen tilanteeseen ja ovat omiaan luomaan monopoleja. Tuollaisia tilanteita varten kilpailun säänteleminen etukäteen saattaisikin olla sopivampi ratkaisu.
Toinen tähän liittyvä asia koskee sääntelyä ja valvontaa. Sillä hetkellä, kun tieto LSE:n mahdollisesta ostamisesta julkaistiin talouslehdissä, käynnistyi arvailuja siitä, missä fuusioituneen yksikön päätoimipaikka sijaitsisi ja mikä sääntelyviranomainen saisi valtuudet valvoa sen toimintaa. Kyse ei ollut pelkästä spekuloinnista. Tiedoissa, joiden mukaan kysymys sovellettavasta sääntelyjärjestelmästä oli keskeisellä sijalla fuusioneuvotteluissa, oli käsittääkseni perää. Se saattoi jopa olla taustatekijänä kapinoinnissa Deutsche Börsen johtoasemaa vastaan, josta te Saksassa käytätte niin mukavia nimityksiä.
Toiminnan vakauden valvontaa ja rahoituspalveluiden toimintasuunnitelmaa koskevien tulevien mietintöjen esittelijänä en tohdi tuoda julki, mitä kansallista sääntelyjärjestelmää pitäisin parhaimpana. Mielestäni huolestuttavampaa on, että kansallisten järjestelmien välillä syntyy paremman koordinoinnin ja yhteistyön sijasta kielteisesti vaikuttavaa kilpailua. Tämä on vahvimpia perusteitani Euroopan tasolla toimivan valvojan nimeämiseksi. Talous- ja raha-asioiden valiokunnassa valmistelemissani mietinnöissä, jotka hyväksyttiin edellisessä täysistunnossa, tätä korostetaan jälleen vaihtoehtona lähitulevaisuutta varten.
Euroopan tason valvojan pitäisi panna täytäntöön aiempina vuosina luodun rahoituspalveluiden toimintasuunnitelman eurooppalaisen sääntelyjärjestelmän soveltaminen. Mitä tulee rahoitusmarkkinoiden siihen osaan, joka on jo ylikansallinen ja toimii rajojen yli ja usein myös eri sektoreiden välillä, yhtenä tärkeimmistä viesteistämme on se, että olisi saatava aikaan todellista lähentymistä eurooppalaisten direktiivien täytäntöönpanossa ja valvontakäytännöissä, jotta voitaisiin välttää toiminnan siirtäminen sinne, missä valvonta on heikompaa, ja mahdollinen kilpailu muista perustamistekijöistä kuten verotus- ja kustannusnäkökohdista.
Pyytämässämme arviossa pitäisi siksi käsitellä myös niitä mahdollisia vaikutuksia, joita on komission pyrkimyksillä rahoitusmarkkinoiden yhdentymiseen sekä eri vaihtoehtojen sääntelyyn ja valvontaan nähden. Tässä yhteydessä pyydän teitä keskittämään huomionne vaihtoehtoihin, joissa fuusioitumista ei rajata yksinomaan EU:n jäsenvaltioihin. Mahdollisten vaihtoehtoisten suunnitelmien mukaan New Yorkin pörssi ja jokin uusi yksikkö yhdistäisivät voimansa Lontoon pörssin kanssa tai toisaalta Euronext ja Deutsche Börse saattaisivat yhdistyä. Siinä tapauksessa eurooppalaiset määräykset saattaisivat paremminkin etääntyä toisistaan kuin edelleen lähentyä toisiaan. Tämä pitäisi myös ottaa huomioon arviossanne ja odotuksissanne.
On valitettavaa, että tätä keskustelua käydään näin myöhäisenä ajankohtana, mutta kiitän komission jäseniä heidän läsnäolostaan ja toivotan pikaista paranemista komission jäsen McCreevylle, jonka oli tarkoitus olla tänään täällä. Toivon tietysti myös, että voimme jatkaa tätä keskustelua valiokunnassa. 
Neelie Kroes,
   .  Arvoisa puhemies, komissio kiittää parlamentin jäsentä hänen esittämästään kysymyksestä. Olen todella tyytyväinen, että voimme keskustella tästä erittäin tärkeästä asiasta, vaikka onkin jo myöhä.
Minun olisi pitänyt aloittaa esittämällä kollegani, komission jäsen McCreevyn anteeksipyyntö. Hän oli erittäin pahoillaan, ettei päässyt tulemaan tänne, mutta voitte olla varmoja siitä, että hän on ajatuksissaan mukana tässä keskustelussa. 
Komissio on tietoinen meneillään olevista hankkeista ja keskusteluista tällä alalla ja seuraa tilanteen kehittymistä. Alalla tapahtuva kansallinen – ja kuten jäsen van den Burg jo mainitsi – yleiseurooppalainen konsolidaatio ja uudelleenjärjestelyt ovat markkinajohtoisia.
Kahden tai kolmen pörssin fuusioitumisella EU:ssa olisi väistämättä suuri vaikutus osakekaupan ja kaupan jälkeisten palveluiden markkinoihin unionissa. Komissio aikoo säilyttää johtoasemansa pyrkiessään kohti yhdennettyjä EU:n rahoituspalvelumarkkinoita. Komissio kannattaa myös sitä, että markkinavoimat ja viranomaiset yhdessä vaikuttavat tilanteeseen, jotta voitaisiin taata reilu kilpailu kaikenlaisten arvopaperikauppapaikkojen välillä, mukaan lukien pörssikauppa säännellyillä markkinoilla sekä uudemmat kaupankäyntimahdollisuudet, kuten monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä ja sijoituspalveluyrityksille uskottujen toimeksiantojen kansainvälistyminen.
Tämän alan fuusiot ovat sääntely- ja kilpailuviranomaisten tavanomaisessa valvonnassa. Mitä tulee neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 eli sulautuma-asetuksen sekä yleisestikin kilpailusääntöjen soveltamiseen, komissio muistuttaa siitä, että kyseiset säännöt koskevat yhtä lailla kaikkia elinkeinoelämän aloja.
Komission käsityksen mukaan kyseisen asetuksen nykyiset säännökset mahdollistavat toimivat ja asianmukaiset arviointimenettelyt. Luotamme kansallisten kilpailuviranomaisten valmiuteen tehdä tarvittavat arviot. Komission yksiköt ovat yhteydessä toimivaltaisiin kilpailuviranomaisiin ja ovat tavanneet useita asianosaisia, kuten mahdollisia tarjouksen tekijöitä. Yleensä hajauttaminen on vain myönteistä, sillä kansalliset kilpailuviranomaiset ovat varsin kykeneviä suoriutumaan tehtävästään. Siksi kannatan yleensä sitä, että niiden annetaan hoitaa tehtävänsä. Verkostossa pidetään aktiivisesti yllä yhteyksiä ja keskustelua, joten kyse ei ole siitä, että ne olisivat yksin, vaan että työskennellään yhdessä.
Parlamentin jäsen oli huolissaan siitä, että fuusio voisi aiheuttaa painetta arvopaperikaupan hintojen nostamiseen. Tätä kysymystä toki selvitetään parhaillaan. Yhtenä kilpailuviranomaisten tekemien selvitysten keskeisimmistä kysymyksistä on varmistua siitä, että fuusioituneella yksiköllä on käytössään mekanismeja kilpailusääntöjen noudattamisen valvomiseksi myös keskipitkällä ja pitkällä aikajänteellä.
On myös huomattava, että kilpailua todennäköisesti lisää rahoitusvälineiden markkinoita koskeva direktiivi (MiFID), kansainvälistyminen ja etenkin monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä sekä pääomamarkkinoiden lisääntyvä globaalistuminen. Ei pidä unohtaa, että fuusioilla on potentiaalia lisätä innovointia sijoittajille tarjottavissa tuotteissa ja palveluissa. Komissio ei voi ottaa kantaa New Yorkin pörssin liikelaitoksena tekemään yksittäiseen päätökseen ja sen tuleviin strategioihin. Jäsen van den Burg viittasi tähän asiaan. Mahdollisten tulevien fuusioiden osalta noudatetaan tavanomaisia säännöksiä, ja jos sääntelyyn liittyviä ongelmia esiintyy, niitä käsittelee Yhdysvaltain arvopaperiviranomainen SEC. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että Euroopan merkittävistä pörsseistä, mukaan lukien kaikki LSE:n fuusioneuvotteluihin osallistuneet osapuolet, on jo tunnustettu säännellyiksi markkinoiksi EU:ssa. Olemme Euroopassa löytäneet keinoja varmistua siitä, että sääntelytoiminnot pysyvät riittävän etäällä pörssikaupan taloudellisista eduista, eikä ole mitään syytä olettaa, etteikö näin olisi myös muilla kehittyneillä markkinoilla.
Kiitän jäsen van den Burgia siitä, että hän mainitsi tämän kysymyksen. Kuten hän varmasti tietääkin, Yhdistyneen kuningaskunnan kuluttajavirasto on jättänyt nämä tapaukset kilpailukomission selvitettäväksi, mikä toimenpide vastaa Euroopan tasolla kakkosvaiheen tutkimuksia. Kansalliset kilpailuviranomaiset suhtautuvat tähän selvästi erittäin vakavasti, ja komissio on varma siitä, että ne selvittävät kaikki kilpailuun mahdolliset vaikuttavat näkökohdat. Siitä ovat osoituksena – vastatakseni jäsen van den Burgin mainitsemaan kohtaan – niiden selvityksessään esiin tuomat kysymykset.
Se käsittää tietenkin kaupan jälkeiset palvelut, kuten FTA:n päätöksessä nimenomaisesti mainitaan kilpailukomission käsiteltäväksi viedyissä tapauksissa.
Otan esiin vielä yhden asian. Mainitsitte Hollannin tilanteen blue chip -arvopapereiden osalta, mistä me kumpikin olemme tietoisia. Mielestäni se ei toiminut eikä onnistunut. Oli kuitenkin mahdollista, että se olisi toiminut, sillä siinä oli mahdollisuuksia. Alalla on kilpailua. Kaikki riippuu siitä, mitä markkinoilla tapahtuu. Me pidämme jatkuvasti silmällä noita tilanteita. Tuollaiset asiat voivat joskus onnistua ja joskus epäonnistua.
Puhemies.
   – Keskustelu on päättynyt. 

