Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
- Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa ?

Ebner
Arvoisa puhemies, en ollut ehtinyt tulla vielä paikalleni. Haluaisin pikaisesti huomauttaa, että minun nimeni ei ole läsnäololistassa, ja haluaisin ilmoittaa olleeni paikalla sekä istunnossa että äänestyksessä. Huomautukseni koskee tosin maanantaita, mutta haluaisin, että asia korjataan pöytäkirjaan. Paljon kiitoksia! En ilmeisesti allekirjoittanut, mutta olin kyllä paikalla ja osallistuin asioiden käsittelyyn. Kiitos!

Puhemies
Hyvä on, arvoisa kollega, katson, että asia oikaistaan.
Onko pöytäkirjasta muuta huomautettavaa?

Scallon
Arvoisa puhemies, ennen kuin keskustelu alkaa, haluan vain välittää eteenpäin irlantilaisten kansallisen lentoyhtiömme Aer Lingusin tulevaisuutta koskevat tunteet. Ennen New Yorkin terrori-iskuja Aer Lingus oli yksi lentoliikennealan menestyjistä ja kuljetti 1,1 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Se on tärkeä tekijä kansallisessa taloudessamme. Irlannissa toivotaan hartaasti, että hallituksen ei katsottaisi antavan kansallista tukea pitääkseen yhtiön ilmassa.

Puhemies
Tämä asia ei oikeastaan liity pöytäkirjaan; tästä aiheesta on sitä paitsi vielä määrä keskustella.
Onko pöytäkirjasta vielä jotakin huomautettavaa?
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)   

Van Orden
Arvoisa puhemies, halusin vain kiinnittää huomionne 12 Ison-Britannian kansalaisen ja 2 Alankomaiden kansalaisen Kreikassa tapahtuneeseen pidätykseen viikko sitten. Ison-Britannian kansalaisten joukossa oli kaksi äänestäjääni, Paul ja Lesley Coppin Suffolkissa sijaitsevasta Mildenhallista. Kreikan viranomaiset pidättivät heidät vakoilusyytösten perusteella. Nämä ihmiset tekevät havaintoja lentokoneista, he ovat innokkaita ilmailualan harrastajia, ja he olivat lomalla Kreikassa. Minusta on melko omituista, että heitä pidetään vieläkin pidätettyinä toisessa jäsenvaltiossa, ja haluaisin tietää, voisitteko tehdä jotain kiinnittääksenne Kreikan viranomaisten huomion tähän asiaan, jotta heidät vapautettaisiin mahdollisimman pian.

Puhemies
Jäsen Van Orden, olemme panneet merkille huomautuksenne ja ryhdymme asian vaatimiin toimenpiteisiin.

Taloudellinen tilanne ja työllisyystilanne lentoliikenteen alalla sekä siihen liittyvillä teollisuuden aloilla ja palvelualoilla
Puhemies
Esityslistalla ovat seuraavana neuvoston ja komission julkilausumat taloudellisesta tilanteesta ja työllisyystilanteesta lentoliikenteen alalla sekä siihen liittyvillä teollisuuden aloilla ja palvelualoilla.
Annan puheenvuoron neuvoston puheenjohtaja Durantille.

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, maanantaina 12. marraskuuta New Yorkissa tapahtunut American Airlinesin lentokoneen maahansyöksy muistutti varmasti meitä kaikkia ilmailualan kovasta ja karusta todellisuudesta. Tämä uusi onnettomuus uhkaa pahentaa entisestään sitä taloudellista ja sosiaalista kriisitilannetta, joka alalla on vallinnut 11. syyskuuta sattuneiden terroritekojen jälkeen. Emme kuitenkaan saa unohtaa, mistä tämä kriisi todella juontaa juurensa, sillä siihen eivät ole syynä vain suoraan syyskuun 11. päivän pommi-iskuista johtuvat suhdanneongelmat, vaan myös sitä edeltäneet rakennevaikeudet, jotka syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen vain paljastuivat ja syvenivät.
Liikenneasioista vastaavan neuvoston puheenjohtajana ja Belgian liittovaltion ministerinä olen erityisen huolissani tästä tilanteesta. Näyttää siltä, että nyt jos koskaan on tärkeää tehdä taloudellisia ja sosiaalisia rakenneuudistuksia, joita on vielä tuettava sosiaalisin toimenpitein, jotta ala selviäisi nykyisestä kriisistä. Näin luodaan alan kestävän kehityksen perusta pitkällä aikavälillä. Siksi meidän onkin ymmärrettävä ongelman todelliset syyt ja määriteltävä, mitä esteitä olisi poistettava, ja tästä asiasta haluaisinkin nyt lähteä liikkeelle yhdessä teidän ja komission jäsen Diamantopouloun kanssa.
Suurin syy Euroopan lentoliikennealan heikkouteen on sen liika pirstaleisuus, jota yhteisön tason vakauttamistoimien ja strategisten yhteenliittymien puuttuminen korostavat. Itse asiassa yhteisön rakentaminen on tähän asti perustunut pyrkimykseen luoda yhtenäismarkkinat, joilla taataan optimaaliset kilpailuedellytykset. Tämä on aiheuttanut äärimmäisen kireää kilpailua, joka on johtanut sekä ylikapasiteetista johtuviin ongelmiin että liian alhaisiin hintoihin suhteessa lentoyhtiöiden keskimääräisiin kustannuksiin alalla, jolla marginaalikustannukset ovat suhteellisen pienet. Erityisen kova kilpailu on siis heikentänyt entisestään yrityksiä, joista on tullut herkkiä pienimmillekin suhdannevaihteluille, koska niiden voittomarginaali on niin kapea.
Amerikan ilmailuteollisuus on pitkään ollut selvästi keskittyneempää kuin Euroopan, mikä eräiden muiden tekijöiden lisäksi on auttanut sitä selviytymään edes jotenkuten kriisistä, joka koettelee eniten juuri Yhdysvaltoja. Vaikka lentoliikennealan vaikeuksien syitä ei pidäkään etsiä pommi-iskuista, vaan rakenteellisista tekijöistä, syyskuun 11. päivän tapahtumat toivat tullessaan uusia rasitteita, jotka ovat syventäneet nykyistä kriisiä ja joita nykyinen talouden laskusuhdanne vielä korostaa.
Mainitsen nyt kronologisessa järjestyksessä etenkin seuraavat rasitteet: Yhdysvaltain ilmatila oli suljettuna neljän päivän ajan, matkustajien luottamus on heikentynyt, ja lentoliikenne on vähentynyt huomattavasti - reittilennoilla lähes 20 prosenttia vuoteen 2000 verrattuna, ja tämä korostuu etenkin Atlantin ylittävillä lentoreiteillä, joilla lasku on 30 prosenttia -, ja mikä pahinta, toissapäiväinen traaginen onnettomuus todennäköisesti vaikeuttaa tilannetta entisestään. Toinen asia on, että vakuutusyhtiöt ovat päättäneet nostaa matkustajien tapaturmavakuutusmaksuja ja lentokoneiden vakuutusmaksuja sotatilanteeseen tai terroritekoon liittyvien onnettomuuksien varalta. Ne ovat myös päättäneet rajoittaa 50 miljoonaan dollariin lentoyhtiöiden vakuutusturvan, joka kattaa näissä samoissa olosuhteissa kolmansille osapuolille aiheutuneet vahingot. Lisäksi turvatoimien tehostaminen aiheuttaa pakostikin lisäkuluja lentoasemille ja lentoyhtiöille. Viimeisenä mutta ei suinkaan vähäisimpänä seikkana on mainittava Yhdysvaltain tukijärjestelmä, josta yrityksille myönnettiin välittömästi yli 15 miljardin dollarin edestä suoraa tukea ja liittovaltion lainoja, ja tämän lisäksi tulevat vielä palveluntarjoajille maksetut yli 120 miljoonan dollarin tuet, jotka ovat vääristäneet kilpailua eurooppalaisen liikenteen kanssa, koska niiden turvin tietyt yhtiöt ovat voineet tehdä valtauksia Atlantin ylittävillä lentoreiteillä.
Tiedämme hyvin, mitä taloudellisia ja sosiaalisia seurauksia näiden rakenne- ja suhdannetekijöiden yhteisvaikutuksesta on ollut Euroopassa: lentoyhtiöitä on ajautunut konkurssiin ja suuriin vaikeuksiin, investointeja on jäädytetty, ja ilmailuteollisuus on vajonnut syvään lamaan.
Mitä toimenpiteitä neuvosto on tähän mennessä toteuttanut?
Eurooppa-neuvostossa 21. syyskuuta kokoontuneiden talous- ja rahoitusasioista vastaavien ministerien tapaan liikenneministerit tarkastelivat 14. syyskuuta ja 16. lokakuuta pidetyissä kokouksissa, mitä seurauksia syyskuun 11. päivän pommi-iskuista on ollut lentoliikennealalle, ja tavoitteena oli toteuttaa kaikissa jäsenvaltioissa nopea ja yhteen sovitettu ratkaisu, jolla voitaisiin tukea alan rakenneuudistusta ja yrittää samalla turvata terveen kilpailun edellytykset. Lokakuun 16. päivänä kokoontuneessa liikenneasioita käsittelevässä neuvostossa tarkasteltiin etenkin alan taloudellisesta tilanteesta 10. lokakuuta annetussa Euroopan komission tiedonannossa esitettyjä ehdotuksia, joiden tarkoituksena oli toteuttaa tiettyjä järjestelyjä.
Ensinnäkin neuvosto koordinoi erittäin nopeasti jäsenvaltioiden valtiontukitoimet vakuutusturvan alalla. Neuvosto päätti, että lentoyhtiöille ja palveluntarjoajille maksettavia valtiontukia pidennetään 31. päivään joulukuuta, jotta saadaan täydennettyä riittämätöntä tai jopa puuttuvaa sodan uhan kattavaa vakuutusturvaa. Jäsenvaltioiden on toimitettava nämä järjestelyt tiedoksi komissiolle, joka tutkii ne kuukausittain.
Jäsenvaltiot lupasivat, että turvatoimien tehostamisesta aiheutuvista lisäkustannuksista voidaan alkuun huolehtia ilman, että tätä luettaisiin valtiontueksi. Ne kuitenkin korostivat, että tilanteen tasoituttua käyttäjien ja liikenteenharjoittajien on lopulta osallistuttava näiden kustannusten kattamiseen.
Ilmatilan sulkemisesta neljäksi päiväksi on todettava, että neuvosto pyysi ja saikin komissiolta tietyn joustovaran voidakseen sallia tukien myöntämisen ilmatilan sulkemisen seurauksista kärsineille lentoyhtiöille tämän ajanjakson jälkeen - tietenkin objektiivisten perusteiden mukaisesti. Sekä jäsenvaltiot että komissio arvioivat, että tuen myöntämisessä on noudatettava alalla sovellettavia yhteisön valtiontukisääntöjä eivätkä tuet missään tapauksessa saa johtaa kilpailun vääristymiseen. Emme salli yhdysvaltalaisten yhtiöiden käyttää valtiontukia hintojen polkemiseen. Yhdysvaltalaisten yhtiöiden harjoittama vilpillinen kilpailu on vahingoksi lentoyhtiöillemme. Meidän ei tarvitse sietää tällaista tilannetta Euroopan unionissa. Siksi puheenjohtajavaltio tukee komission ehdotusta, jonka mukaan Yhdysvaltojen kanssa olisi sovittava käytännesäännöistä, joilla pyritään nimenomaan estämään ja torjumaan kilpailun vääristyminen. Neuvosto on ottanut huomioon myös joidenkin lentoyhtiöiden pyynnön lisätä tulo- ja lähtöaikojen jakomenettelyjen joustavuutta.
Yksi lentoyhtiöiden toiminnan nopean elpymisen avaimista on tietenkin matkustajien luottamuksen palauttaminen. Puheenjohtajavaltio ja komissio ovatkin muiden jäsenvaltioiden tuella työskennelleet aktiivisesti voidakseen määritellä ja toteuttaa mahdollisimman nopeasti toimenpiteet lentoasemien ja -koneiden turvallisuuden parantamiseksi. Työvaiheita on kaksi: ensiksi ja aivan ensisijaisesti on tarkoitus saattaa osaksi yhteisön säännöstöä ne Euroopan siviili-ilmailukonferenssin suositukset, jotka koskevat lentomatkustajien ja matkatavaroiden tarkastusta lentoasemilla ja jotka muuten ovat monen vuoden kokemuksen tulos. Tarkastukset lähtömaan asemalla ovat nimittäin kaikkein tehokkaimpia. Kuten tiedätte, neuvosto on etenkin neuvoston ja komission yhteisessä asiantuntijaryhmässä nähnyt paljon vaivaa, jotta jäsenvaltiot voisivat päästä keskenään poliittiseen sopimukseen jo ensi joulukuun 7. päivänä kokoontuvassa Eurooppa-neuvostossa.
Minusta vaikuttaa siltä, että tämä asia olisi tärkeää ratkaista mitä pikimmin tiiviissä yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa. Itse asiassa 16. lokakuuta kokoontunut Eurooppa-neuvostokin toivoi, että Euroopan parlamentti voisi mahdollisimman pian antaa lausuntonsa asiasta. Olen nimittäin sitä mieltä, että yleisen mielipiteen olisi vaikea ymmärtää, miksi neuvosto tai parlamentti hidastelevat näin ratkaisevassa kysymyksessä.
Puheenjohtajavaltio on Euroopan parlamentin käytettävissä helpottaakseen näiden kahden toimielimen välistä tiivistä vuoropuhelua ja tarjotakseen Euroopan parlamentin jäsenille asiantuntija-apua, jotta se voisi ryhtyä ripeästi toimiin.
Toisessa työvaiheessa pohdimme mahdollisuutta toteuttaa tehostettuja turvatoimia puheenjohtajavaltion ja komission yhteisessä ad hoc -työryhmässä laaditun loppuraportin perusteella, joka esitetään 7. joulukuuta. Jotkin turvatoimet voivat vaatia lainsäädäntöaloitteita, joilla täydennetään käsiteltävänä olevan "turvallisuusasetuksen" edustamia ensimmäisen työvaiheen toimia.
Lokakuun 16. päivänä kokoontunut neuvosto siis mahdollisti, että alan kriisiin voitiin reagoida johdonmukaisesti, mutta meidän on vielä varmistettava, että alalle saadaan rakennettua vankka ja terve perusta, sillä tiedämmehän, että nykyinen kriisi saattaa kestää useita kuukausia.
Tämänpäiväisen keskustelun alustukseksi haluaisin esittää teille oman analyysini alan näkymistä ja siitä, mihin toimenpiteisiin kannattaisi ryhtyä. Tätä keskustelua ei ole vielä edes aloitettu neuvostossa, joten sitä on sitäkin tärkeämpää käydä tässä istuntosalissa, koska parlamentti on tietenkin siinä mukana tulevina kuukausina.
Rakenteellisesti meidän on siis huolehdittava siitä, että ala kykenee rakenneuudistukseen niin, että eurooppalainen ilmatila rakennetaan uudestaan muutaman suuren yhteenliittymän ympärille.
Yksi tapa auttaa lentoyhtiöitä palauttamaan elinkelpoisuutensa on kanavoida paremmin alan kilpailupaineet etenkin tietyntyyppisillä vakauttamistoimilla. En kannata sellaisia fuusioita tai pääomasijoituksia, jotka vaatisivat kilpailulainsäädännön kokonaisvaltaista uudistamista, vaan suosittelen yhteenliittymien tai kaupallisten ryhmittymien muodostamista, sillä jo se riittäisi aluksi lievittämään ainakin tiettyä määrää ongelmia. Näin voitaisiin esimerkiksi rajoittaa alan suorituskykyä heikentävää liikakapasiteettia ja hillitä liian tiukkaa kilpailua tietyillä reiteillä.
Tarkoituksena on pyrkiä hyödyntämään suurtuotannon ja verkottumisen etuja, jotka tällä alalla ovat kehittyneet erityisen pitkälle.
Meidän on myös suunniteltava yhdessä komission kanssa strategia, jonka avulla voimme vastedes selviytyä tällaisista tilanteista, ja selvitettävä, mitä mukautuksia yhteisön kilpailusääntöihin tarvittaisiin, jotta nykyisen lainsäädännön muodostamat esteet voitaisiin mahdollisuuksien mukaan poistaa.
Tässä yhteydessä tuleekin esille arkaluonteinen kysymys yhtiöiden valvonnasta, ja tarvitaan myös perusteellista keskustelua Euroopan yhteisön roolista suhteissa yhteisön ulkopuolisiin valtioihin ja etenkin Yhdysvaltoihin. Meidän on nimittäin autettava eurooppalaisia suuryrityksiä, joiden ympärille ilmailuala tulevaisuudessa järjestäytyy, varustautumaan entistä paremmin pohjoisamerikkalaisia kilpailijoitaan vastaan. Tätä silmällä pitäen suosittelenkin, että komissiolle annetaan selkeät valtuudet neuvotella kansainvälisten ja etenkin yhdysvaltalaisten neuvottelukumppanien kanssa. Siviili-ilmailun tulevaisuuden kannalta on tärkeää, että Euroopan unioni puhaltaa yhteen hiileen.
Katson kuitenkin, että tämä edistysaskel edellyttää johdonmukaisen ja kattavan sääntelyjärjestelmän laatimista ilmailualalle. Tällä "sisäisellä" järjestelmällä on luotava alalle terve pohja, joka edistää sen elpymistä ja auttaa välttämään kilpailun vääristymistä. Nykyisestä sääntöjen sekamelskasta on luotava selkeä ja pakottava säädöskokoelma.
Tähän muutokseen on osallistuttava kaikkien niiden alojen, joita ilmailu koskee, olipa kyse turvallisuudesta, turvatoimista, meluhaittojen torjunnasta tai ympäristönsuojelusta yleensä.
Siksi meidän onkin käsiteltävä ripeästi komission ehdotukset yhtenäisestä eurooppalaisesta ilmatilasta. Tämä hanke on lähtökohtana sääntelyjärjestelmälle, jonka on oltava mahdollisimman kattava, jotta voisimme rakentaa vahvat ja yhtenäiset eurooppalaiset markkinat. Euroopan unionista on tultava tasavertainen neuvottelukumppani kansainvälisissä neuvotteluissa etenkin yhdysvaltalaisten kanssa.
Toivon, että meillä on liikenneasioita käsittelevässä neuvostossa vielä tilaisuus palata kollegoideni kanssa kysymykseen yhteisön neuvotteluvaltuuksista kansainvälisissä ilmailualan neuvotteluissa. Samalla on pohdittava tällaisten neuvotteluvaltuuksien ehtoja ja sitä, mitkä takeet jäsenvaltioille annetaan yhteisön puolesta käytyjen neuvottelujen avoimuudesta.
Myös kriisin sosiaalisiin seurauksiin on puututtava tehokkain toimin. Sabenan konkurssi ja ilmoitetut irtisanomiset ovat osoituksena siitä, miten tärkeä ja kiireellinen asia tämä on. Lentoyhtiön toiminnan lopettaminen aiheuttaa työpaikkojen menetyksiä paitsi sille itselleen myös sen alihankkijoille. Sabena oli monien yritysten tärkeä asiakas alkaen Brysselin National-lentoasemasta aina lentoaseman eri palveluntarjoajiin asti. Siviili-ilmailualan uudistuksen yhteydessä joudutaan väistämättä miettimään koko sosiaalipolitiikan uudistamista siinä vaiheessa, kun markkinat vapautetaan.
Puheenjohtajavaltio Belgian mielestä vaikuttaa sen vuoksi välttämättömältä puuttua asiaan laatimalla sosiaalisia suunnitelmia tai tarjoamalla työntekijöille uudelleenkoulutusta, mutta samalla on noudatettava periaatetta, jonka mukaan julkisia varoja ei saa käyttää yhtiöiden tukemiseen.
Näyttää myös siltä, että lentoliikenteen vapauttamisesta aiheutuvien sosiaalisten vaikutusten ja ympäristövaikutusten analyysiä on tarpeen syventää, jotta edistettäisiin toimien yhdenmukaistamista tällä alalla.
Lopuksi Euroopan sosiaalirahaston tukitoimet olisi tärkeää kohdentaa entistä tarkemmin. Komission ja jäsenvaltioiden laatimia ohjelma-asiakirjoja on voitava mukauttaa eri alojen kriiseihin. Näin voidaan reagoida nopeasti työnhakijoiden määrän kasvuun ja saada heidät yhtä pikaisesti takaisin työelämään nopean ja räätälöidyn uudelleenkoulutuksen avulla. Ongelma piilee siis työntekijöiden sopeutumiskyvyn kehittämisessä.
Muiden kiireellisten tarpeiden lisäksi olisi myös perustettava yhteisön tasolla irtisanomispäätösten tiedotus- ja valvontajärjestelmä, parannettava työmarkkinaosapuolten kuulemista ja perustettava Dublinissa 23. lokakuuta toimintansa aloittaneeseen Euroopan muutoksenseurantakeskukseen kriisinennakointiyksikkö.
Tältä osin on tärkeää, että 3. joulukuuta kokoontuvassa työllisyyttä ja sosiaalipolitiikkaa käsittelevässä neuvostossa tarkastellaan yritysten rakenneuudistuksia koskevaa komission tiedonantoa, jonka komissio antoi viimekesäisen Marks & Spencerin kriisin jälkeen. Siinä nimittäin pohditaan yritysten sosiaalisen vastuun käsitettä rakenneuudistusten yhteydessä. Joulukuisessa työllisyysasioita käsittelevässä neuvostossa päästään varmasti yhteisymmärrykseen myös "työntekijöille tiedottamisesta ja heidän kuulemisestaan" annetusta direktiivistä, joka sekin on tietty edistysaskel työntekijöitä edustavien elinten kuulemisessa kriisitilanteissa.
Pitkän aikavälin haasteena on myös varmistaa, että siviili-ilmailusta tulee kestävää toimintaa. Turvallisuus ja turvatoimet, taloudellinen vakaus ja ympäristön suojelu ovat tämän alan kestävän kehityksen keskeisiä tekijöitä, mistä pääsenkin viimeiseen asiaani: tarpeeseen kehittää ilmailualan ympäristöulottuvuutta.
Lyhyen aikavälin ratkaisut taloudellisiin ja sosiaalisiin vaikeuksiin sekä turvallisuusnormeja koskevat toimenpiteet, jotka puolestaan on määrä toteuttaa keskipitkällä aikavälillä, eivät missään tapauksessa saa aiheuttaa vahinkoa käynnissä olevien ympäristöhankkeiden jatkamiselle ja laajentamiselle. Ympäristönsuojelun parantaminen ilmailualalla on loppujen lopuksi yksi tämän liikennemuodon elinehdoista.
Viime syyskuussa Montrealissa pidetyssä kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön ICAOn tiedonvaihtoverkon yleiskokouksessa saatiin aikaan huomattavaa edistystä. Meidän on hyödynnettävä sitä, mitä Euroopan unioni on jo saavuttanut - mikä ei suinkaan ole ollut itsestään selvää, uskokaa minua - ja otettava huomioon paikalliset, kansalliset ja alueelliset erot näiden julkisten politiikkojen määrittelyssä, jotta yhteisö voisi antaa sellaisia säädöksiä, joilla todella voidaan taata ympäristönsuojelun korkea taso.
Näiden poliittisten edistysaskeleiden on konkretisoiduttava etenkin ripeinä meluntorjuntatoimina, mutta myös asianmukaisina toimenpiteinä kasvihuoneilmiötä aiheuttavien pakokaasupäästöjen vähentämiseksi Kiotossa tehdyn ja Bonnissa ja Marrakeshissa vahvistetun sitoumuksen mukaisesti.
Vaikka eurooppalaisten lentoyhtiöiden vaikeudet ovatkin pienempiä kuin niiden yhdysvaltalaisten kilpailijoiden, meidän on huolehdittava siitä, että yhteisön tasolla otetaan käyttöön sellainen sääntelyjärjestelmä, joka takaa yhtiöiden elinkelpoisuuden, ja tämä edellyttää etenkin kilpailusääntöjen tarkistusta. Lisäksi sääntelyjärjestelmällä on kriisitilanteessa voitava varmistaa sosiaalisen suojelun korkea taso.
Meidän on yhdessä rakennettava sellainen siviili-ilmailuala, jonka kehitys on taloudellisesti, sosiaalisesti ja ympäristöllisesti kestävää. Meidän on ryhdyttävä ripeästi toimiin voidaksemme taata sellaisen turvallisuustason, joka mahdollisimman pian palauttaa matkustajien luottamuksen, ja varmistaa, että siviili-ilmailusta muodostuu jälleen silta kansojen välille, sellainen rauhanvektori, joka se on aina ollut.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, eurooppalaisella siviili-ilmailuliikenteellä on ollut ja on suuria rakenteellisia heikkouksia. Syyskuun 11. päivän tapahtumat ovat pahentaneet nykyistä tilannetta moninkertaisesti. Tärkeimpien lentoyhtiöiden matkustajamäärät ovat laskeneet, ja nyt ne ovat vakiintuneet 20 prosenttia alhaisemmalle tasolle vuoteen 2000 verrattuna. Yhtiöt ovat ilmoittaneet viime aikojen kuluessa 30 000 irtisanomisesta. Kaksi kansallista lentoyhtiötä, Sabena ja Swissair, ovat tehneet konkurssin. Sabenan konkurssi johti tavalla tai toisella 7 500 työpaikan menettämiseen. Ei ole myöskään mahdotonta, että Euroopan tasolla tällä alalla tulee vielä lisää tuhoja.
Viime viikolla tapasin eurooppalaisia kumppaneita, jotka edustavat kaikkia lentoliikenteen aloja. Sain tilanteesta mielenkiintoisen kuvauksen. Lentoyhtiöt toimivat maailmanlaajuisesti maailmankylässä, jota kohtasi maanjäristys ja jonka kaikki rakennukset, pienet ja suuret, vahvat ja heikot, ovat vaarassa. Miten siis eurooppalaisella tasolla suhtaudutaan yhteen osa-alueeseen sellaisen ongelman kohdalla, jolla on käytännössä maailmanlaajuiset mittasuhteet? Mielestäni on tärkeää lähettää selkeä viesti, ja olen täysin samaa mieltä ministeri Durantin kanssa: emme auta alaa sillä, että annamme syyskuun 11. päivän aiheuttaman talouskriisin viivästyttää päätöksiä alan rakennemuutoksesta ja yhdentämisestä. Pääviestin pitää olla, että ratkaisun täytyy olla lentoyhtiöalan rakennemuutos. On tärkeää, että olemme samaa mieltä siitä, että emme voi auttaa alaa antamalla suuren määrän julkista rahaa, vaan samalla meidän on ymmärrettävä, että kriisiaikana rakenneuudistus ei voi tapahtua ilman ylimääräisiä taloudellisia ja sosiaalisia välineitä. Komission 10. lokakuuta hyväksymä tiedonanto "Yhdysvalloissa tapahtuneiden terroristihyökkäysten vaikutukset lentoliikennealaan" on ensimmäinen reaktio poikkeukselliseen tilanteeseen, ja näin ollen siinä keskitytään palauttamaan luottamus laatimalla lisäturvatoimia sekä myös taloudellisia toimia alan tukemiseksi. Olen tietenkin ministerin kanssa täysin samaa mieltä siitä, että eurooppalaisten yhtiöiden tukemisessa institutionaalisten erityispiirteiden sekä erityispolitiikkojen vuoksi Euroopan unionissa ei ole mahdollista, ei ollut mahdollista, reagoida välittömästi, kuten Yhdysvalloissa tapahtui.
Tässä tiedonannossa on joitakin tärkeitä kohtia ja toimia. Komissio tutkii valtionapuja koskevien sääntöjen puitteissa toimia, joilla korvataan lentoyhtiöille vahinkoja, joita ne kärsivät niiden neljän päivän aikana, jolloin Yhdysvaltain ilmatila oli suljettuna. Tämä korvaus pitää myöntää poikkeuksetta kaikille niille lentoyhtiöille, joilla on jäsenvaltion antama toimilupa. Edelleen valtiontukia koskevien sääntöjen puitteissa komissio tutkii erilaisia toimenpiteitä, joilla korvataan lisäkuluja vakuutuksista ja valtiollisten interventioiden jatkamisesta kuluvan vuoden loppuun asti. Kilpailusääntöjen ja vakuutuksia koskevan sisämarkkinalainsäädännön pohjalta komissio tarkistaa tällä hetkellä joitakin keskipitkän aikavälin kuukausittaisia vakuutusmuotoja. Komissiossa tutkitaan myös mahdollisuutta pitemmän aikavälin ratkaisuun vakuutuskysymyksessä.
Lopuksi komissio ja liikenneasioiden neuvosto kehottavat jäsenvaltioita varmentamaan, että kolmansien maiden lentoyhtiöt voivat tarjota yhtä kattavat vakuutukset kuin eurooppalaisilta lentoyhtiöiltä edellytetään. Jotta tarvittava rakennemuutos ja ilmailuteollisuuden vakauttaminen olisivat mahdollisia, nyt pitää, enemmän kuin koskaan, ratkaista kysymys omistuksesta ja valvonnasta. Kahdenvälisissä lentopalveluita koskevissa sopimuksissa perinteisten omistus- ja valvontasääntöjen lentoyhteyksille asettamat rajoitukset vaikeuttavat suuresti fuusioita ja yritysostoja samoin kuin ulkoa tulevia investointeja jopa silloin, kun yhtiöt ovat taloudellisessa ahdingossa. Tästä syystä yhteisö tarvitsee ehdottomasti yhteistä dynaamista politiikkaa ulkosuhteitten alalla. Käynnistääkseen tämän kyseisen prosessin komissio on jo vuosia sitten pyytänyt neuvostolta neuvotteluohjeita, jotka mahdollistaisivat neuvottelut ilmaliikennettä koskevasta sopimuksesta Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välillä. Tällainen sopimus hyödyttäisi omaa ilmailualaamme.
Lopuksi komissio on nousuihin ja laskuihin käytettävää aikaa koskevien sääntöjen mukaan sitä mieltä, että tilanne on erittäin kriittinen, ja komissio on samaa mieltä siitä, että lentokenttien koordinaattoreille ehdotetaan, että he sallisivat, että lentokenttien käyttöajoissa seuraavina vastaavina kausina säilytteisiin samat käyttöajat kuin vuoden 2001 kesäkaudella samoin kuin kuluvalla talvikaudella 2001/2002. Neuvoston puheenjohtaja viittasi hyvin selkeästi erityisongelmiin ja eurooppalaisen politiikan välittömään tarpeeseen sekä sopimukseen Euroopan tasolla.
En toista edellä sanottua, vaan käsittelen hieman enemmän sosiaalista kriisiä. Kuten aiemmin mainittiin, nyt jo muutaman viikon aikana irtisanomisia on tullut 30 000. Kriisi koskee kaikkia aloja ja nyt on meneillään tutkimus, jolla selvitetään vaikutuksia myös lentoyhtiöiden lähialoihin. Selvitys siitä, mistä irtisanomiset johtuvat, osoittaa moniin eri tekijöihin. Jotkin irtisanomiset johtuvat suoraan tästä kriisistä, joka alkoi viime vuoden keväällä. Toiset johtuvat kysynnän laskusta. Osa johtuu viivästyneestä sopeutumisesta uuteen kysynnän ja tarjonnan tilanteeseen pitkän ja voimakkaan kasvukauden jälkeen. On vaikeaa tehdä välitöntä analyysia kaikkien irtisanomisten syistä, mutta luonnollisesti meidän täytyy katsoa, mitkä mahdollisuudet meillä on puuttua välittömästi tilanteeseen ja mikä on Euroopan unionin ja komission rooli.
Aluksi on sanottava, että asianomainen lainsäädäntökehys on kattava ja että se tarjoaa yrityksille mahdollisuuden neuvotella työntekijöiden kanssa töiden uudelleenorganisoinnista, jolla irtisanomisia voidaan vähentää mahdollisimman paljon. Jo nyt British Airwaysin ja Alitalian tapauksissa, joissa irtisanottiin paljon ihmisiä, työntekijöiden edustajille jaettiin oikeaa tietoa ja heidän kanssaan oltiin yhteistyössä. Lainsäädäntö ei tietenkään voi tällä hetkellä pysäyttää irtisanomisia. Tästä syystä käytettävissä olevat sosiaalivarat pitää käyttää tämän kriisin vaikutusten hoitamiseen.
Euroopan tasolla taloudellinen väline on Euroopan sosiaalirahasto. Sitä voidaan käyttää kolmella tapaa: ensiksi eurooppalaisen työllisyysstrategian kautta irtisanottujen kouluttamiseen, jälleenkouluttamiseen, tai monesti irtisanottujen auttamiseen, niin että he voivat pitää yllä valmiuksiaan, jotka he ovat vaarassa menettää näin erikoistuneilla työmarkkinoilla. Toinen tapa on mahdollisuus tukea palkattuja työntekijöitä siellä, missä työpaikat ovat uhattuina. Mainittiinkin jo lentoyhtiöiden satelliitteina toimivien pk-yritysten ongelma. Kolmanneksi sosiaalirahaston avulla voidaan aktivoida alue- ja paikallisviranomaisia ohjelmiin, joilla hoidetaan esimerkiksi pienten lentokenttien sulkemisia tai paikallisia ongelmia, jotka koskevat irtisanomisia tai kriisejä tietyillä aloilla, jotta niitä voidaan hoitaa alueellisella tasolla.
Euroopan sosiaalirahaston budjettisääntöjen osalta järjestely tapahtuu Euroopan tasolla, mutta kriisien ja erityistilanteiden vuoksi voidaan joustaa ja suunnata määrärahoja uudelleen. On sanottava, että myös Sabenan kohdalla joihinkin toimenpiteisiin annetaan yhteisrahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta. Nämä ovat käytettävissä olevia lainsäädännöllisiä ja sosiaalisia välineitä. Tietenkin kriisiaikoina yksi tärkeimmistä välineistä on aina sosiaalinen vuoropuhelu, keskustelut työmarkkinaosapuolten kanssa. Heti syyskuun 11. päivän kriisin jälkeen komissio käynnisti eurooppalaisen alakohtaisen vuoropuhelun ilmailusta. Keskusteluja työmarkkinaosapuolten kanssa on jo käyty komission välityksellä ja päätettiin, että 3. joulukuuta pidetään eurooppalainen työkokous (workshop), johon osallistuvat kaikki alat työmarkkinaosapuolten tasolla sekä 15 jäsenvaltion kansalliset edustajat ja jossa keskustellaan erityisesti työllisyysvaikutuksista ja aiheutuvista sosiaalisista ongelmista. Tavoitteena on saada aikaan laaja yksimielisyys toimista, jotka me voimme välittömästi ottaa huomioon.
Arvoisa puhemies, tänä kriisiaikana, jolloin vastaukset ja reseptit kriisistä toipumiseksi eivät ole ollenkaan helppoja, oikea ja välitön yhteistyö sekä Euroopan toimielinten välillä että niiden ja työmarkkinaosapuolten kanssa on seuraavien toimien ennakkoehto.

Foster
Arvoisa puhemies, syy tähän kiireelliseen päätöslauselmaan on itsestään selvä. Haluan ensin kiittää muiden ryhmien jäseniä, jotka osallistuivat tämän kompromissin laatimiseen.
USA:han syyskuussa kohdistetuista iskuista lähtien ilmailuteollisuus on todellakin kärsinyt katastrofaalisista seurauksista varsinkin matkustajien luottamuksen, mutta lisäksi niiden kymmenientuhansien työpaikkojen osalta, jotka on jo menetetty kaikkialla maailmassa ja erityisesti Euroopassa. Valitettavasti tämä tilanne ei rajoitu lentoyhtiöihin. Dominovaikutukset ovat nyt silminnähtävät sekä lentokonevalmistuksen alalla että matkailussa. Omassa maassani, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, hidas toipuminen suu- ja sorkkatautiepidemian jälkeen on kärsinyt pahan takaiskun, jota on todella vaikea kestää.
Vaikka jotkut Euroopan unionin yritykset eivät olekaan onnistuneet kohtaamaan liikemaailman haasteita, suurin osa yrityksistä on vastoin omaa syytään joutunut konkurssin partaalle tai jopa pahempaan tilanteeseen. Muistan oman hallitukseni, muiden kansallisten johtajien ohella, väittäneen kolme tai neljä päivää iskujen jälkeen, että apua annettaisiin mahdollisimman nopeasti. Valitettavasti taloudellista apua ei ole tullut, lukuun ottamatta vakuutuksiin - joiden olisi pitänyt kattaa 180 päivää kuten alusta lähtien Yhdysvalloissa - liittyvää lyhyen aikavälin apua.
En ole tietoinen mistään korvauksista, joita olisi maksettu taloudellisista tappioista, jotka johtuivat Yhdysvaltojen ilmatilan ja lentoasemien sulkemisesta tai ylimääräisistä turvatoimista, joita ilmailuteollisuuden on odotettu ottavan käyttöön. Jäsenvaltioiden pitäisi ottaa vastuu turvallisuuskustannuksista. Lyhyesti sanoen tilanne on häpeällinen, eikä vähiten siksi, että työvoiman vähentäminen, jota monet yritykset ennustivat kaksi kuukautta sitten, on jo nopeutumassa avun puutteen takia.
Me parlamentissa haluamme toimintaa - ja haluamme sitä nyt. Meitä ei kiinnosta odottaa, että komissio harkitsee asiaa tapaus kerrallaan, mikä saattaa tapahtua joskus tulevaisuudessa. Vaadimme, että väliaikaisia apupaketteja asetetaan nyt niiden käyttöön, joille apu kuuluu.
Lopuksi minun on ilmoitettava komissiolle ja neuvostolle, että tarkoitukseni on pitää tämä kysymys esityslistan kärjessä, ja odotan vähintään, että tälle parlamentille esitetään kertomus saavutetusta edistyksestä marraskuun toisen istuntojakson aikana. Toivon parlamentin muiden jäsenten kannattavan esittämiäni kommentteja, koska meidän on muistettava, että tuhansien ihmisten toimeentulo on vaakalaudalla. Toimettomuus ei ole vaihtoehto, eikä myöskään luento ympäristökysymyksistä, koska tällä vauhdilla meillä ei tule olemaan ilmailuteollisuutta, josta huolehtia.

Simpson
Arvoisa puhemies, tulin tänä aamuna istuntosaliin mukanani valmis puhe ilmailualan tilanteesta. Olen muuttanut sitä radikaalisti sen vuoksi, mitä olen kuullut neuvoston puheenjohtajalta ja komission jäseneltä tänä aamuna. Suoraan sanoen on täysin mahdotonta hyväksyä sen, mitä olemme kuulleet.
Meillä on edessämme klassinen tilanne, jossa ministerineuvosto suhtautuu asiaan kevyesti kuin jokin nykypäivän Nero, vaikka Euroopan unionin ilmailuteollisuus on tulessa. Hyvä neuvoston puheenjohtaja, me olemme syvässä kriisissä. Teidän pitäisi paremmin kuin kenenkään muun tietää se omasta jäsenvaltiostanne. Lentoyhtiöitä on mennyt konkurssiin. Muita on konkurssin partaalla - ja minkä vastauksen me saamme? Saamme ehdotuksen, että komissio voi istuutua yhdysvaltalaisten kanssa ja puhua heille heidän antamastaan avusta yrittääkseen saada aikaan yhtäläisiä toimintaedellytyksiä. Siinä vaiheessa, kun tämä tapahtuu, ei ole jäljellä mitään eurooppalaista siviili-ilmailuteollisuutta, jolle noita yhtäläisiä toimintaedellytyksiä voitaisiin antaa! Me tarvitsemme toimintaa nyt. Me emme halua tilanteen pientä korjailua, haluamme suoraa toimintaa, jotta siviili-ilmailuteollisuutemme selviytyisi ja jotta sillä olisi oma tulevaisuus.
Yhdysvaltojen vastaus syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen oli suora ja osuva. Yhdysvallat antoi heti lentoyhtiöidensä käyttöön 5 miljardia dollaria ja tarjosi lisäksi 10 miljardia dollaria epäsuoraa tukea auttaakseen niitä selviämään muista kriiseistä, jos sellaisia ilmenisi. Ja mitä me teimme? Me korjailimme tilannetta hiukan ja sanoimme: "No, me saatamme tehdä niin," ja kuten jäsen Foster sanoi: "No, me sanoimme, että menetetyistä päivistä voitaisiin maksaa korvauksia." Se ei riitä. Tarvitsemme suoraa toimintaa nyt.
Minua tyrmistytti tänään komission jäsenen ja neuvoston puheenjohtajan puheenvuorojen sävy. Näyttää siltä, että he hyväksyvät, että lentoyhtiöiden on mentävä nurin ja että tuhansia työpaikkoja on menetettävä tekemättä mitään sen estämiseksi. Ennen tätä päivää epäilin, että jäsenvaltiot haluavat käyttää tätä kriisiä konsolidoidakseen alaa, päästäkseen eroon joistakin lentoyhtiöistä. Tänään neuvoston puheenjohtaja melkein myönsi asian olevan näin. Jos näin on, tuomitsen menettelyn.
Tänään luonamme lehterillä on ammattiliittojen jäseniä. Sanon heille: annan teille ryhmäni tuen eurooppalaisen siviili-ilmailuteollisuuden hengissä pitämisen tavoitteluun. Valitettavasti tänään kuulemastani päätellen vastaava sitoutuminen ministerineuvoston taholta näyttää olevan hyvin kaukana. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mietin vain, mahtavatko ihmiset tulevaisuudessa muistaa Belgian puheenjohtajakauden vuonna 2001 kautena, jolloin Belgia johti luopumista Euroopan siviili-ilmailuteollisuudesta.

Costa, Paolo
Arvoisa puhemies, minusta meidän on pidettävä pää kylmänä tässä tilanteessa, jossa nyt olemme. Ryhmäni on allekirjoittanut esityksen ja on valmis kaikin tavoin osallistumaan kaikkiin aloitteisiin, joilla pyritään puuttumaan nykytilanteeseen nopeasti ja viipymättä - ja toivoakseni tehokkaasti - kolmella tavalla: puolustamalla Euroopan teollisuutta kaikin tavoin kaikelta mahdolliselta epäreilulta kilpailulta Yhdysvaltojen taholta; nopeuttamalla Euroopan teollisuuden omaa rakennemuutosta; täyttämällä velvoitteet, jotka sitä paitsi asetimme jo ennen kriisiä ja joilla taataan kuitenkin tähänastista parempi turvallisuus- ja ympäristönsuojelutilanne.
Jos haluamme löytää ulospääsyn tilanteeseen, jossa nyt olemme, Euroopan on pyrittävä samanaikaisesti useisiin tavoitteisiin. Niihin sisältyy varmasti se, että neuvoston on mitä pikimmin annettava komissiolle sellaiset neuvotteluvaltuudet, että on mahdollista esiintyä yhtenä rintamana Yhdysvaltojen edessä ja seurata tapahtumia tuolla rintamalla: että tässä tilanteessa, jossa nyt olemme, on siis puolustauduttava ja käytettävä samoja keinoja kuin vastapuoli.
Tätä - puolustautumista sellaisen valtion teollisuuden hyökkäykseltä, joka on toteuttanut uudelleenjärjestelyn ja tehostanut kilpailukykyään aikaisemmin - ei kuitenkaan voida käyttää tekosyynä säilyttää nykytilanne ennallaan. Meidän on siis ylläpidettävä johdonmukaisesti tukiamme niissä rajoissa, joita lakkauttamisuhkaa koskevien tukien rajoitukset sekä vakuutusmaksut ja ylimääräiset turvallisuuskustannukset asettavat, mutta ei sen enempää. Näillä ehdoilla meidän on säilytettävä valtion tuet, ja lisäksi meidän on hallinnoitava erittäin huolellisesti rakennemuutoksen eri vaiheita. Euroopan teollisuuden on varmasti läpikäytävä myös vaikeita rakennemuutosprosesseja, ja siksi on luultavaa, että muitakin konkursseja tulee. Niitä voidaan kuitenkin hallita hyvin tai huonosti. Tämä on ratkaisevan tärkeää, ja tästä haluaisimme ehkä kuulla lisää, ja ministerineuvostolta ja komissiolta odotamme lisää ehdotuksia muutosten hallinnasta. Esitän pienen esimerkin: Sabenan konkurssi tai uuden Sabenan uudelleenjärjestely edellyttää, että nyt keskustellaan Euroopan reittien lähtö- ja saapumisajoista. On pieniä, kilpailukykyisiä yhtiöitä, jotka voivat palkata ja työllistää henkilöitä ja jotka olisivat valmiita yhteisten resurssien käyttöön. Ei siis saa keskittyä pelkkään puolustautumiseen, vaan on oltava avoimia myös näille mahdollisuuksille, eli kehittyneemmille markkinoille: meillä on oltava rohkeutta ja kykyä hyödyntää markkinoita, ei vain puolustuskeinojen vaan myös aktiivisten toimintamallien osalta. Uskon, että näin voisimme erittäin hyvin vastata myös ammattiyhdistysten ja työntekijöiden vaatimuksiin ymmärtäen, että tämä on pitkällä aikavälillä oikea tapa taata konkreettisia työpaikkoja.
Viimeinen huomautus: tämä ei ole yksinomaan lentoyhtiöiden ongelma, vaan myös siihen liittyvien alojen eli koko matkailuteollisuuden ongelma. Jos meidän ei onnistu palauttaa kansalaistemme luottamusta, saada heidät jälleen lentämään, suuri työmme menee hukkaan. Tähän tehtävään ei tietääkseni ole vielä tartuttu, mutta minusta se on kaikkein tärkein tehtävä, johon meidän kaikkien on tartuttava.

Jonckheer
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission jäsen, ryhmäni kannattaa neuvoston ja komission puheenjohtajien äsken esittämiä suuntaviivoja. Mielestäni meidän ei kuitenkaan pitäisi eksyä aiheesta. Kuten jo todettiin, ilmailuala on suhdanne- ja rakennekriisissä, mutta niin on yhteisön ja koko maailman talouskin. Todellinen ratkaisu työllisyysongelmaan on mitä ilmeisimmin talouskasvun elvyttäminen sekä yhteisvastuuta ja työllisyyttä edistävän kokonaisvaltaisen politiikan harjoittaminen.
Ilmailualasta ja komission jäsenen ilmoittamasta sosiaalista vuoropuhelua käsittelevästä kokouksesta on todettava, että ilmailualan työolojen heikentyminen ja palkkojen lasku on varmasti sellainen seikka, jonka suhteen meidän on mielestäni oltava äärimmäisen valppaita. Ryhmäni toivoisikin, että Euroopan unioni mukauttaisi yhteisön kilpailupolitiikkaa, jonka ei pitäisi estää alan rakenneuudistusta vaan päinvastoin tukea sitä, ja että rakenneuudistuspolitiikka olisi keskipitkällä aikavälillä sopusoinnussa liikennepolitiikkaa käsittelevän valkoisen kirjan suuntaviivojen kanssa; sen tarkoituksenahan on kehittää sellaista liikennemuotojen välistä politiikkaa, joka keskipitkällä aikavälillä heijastaisi kaikkien alojen todellisia kustannuksia. Olen sitä mieltä, että tähän on syytä kiinnittää huomiota, onhan parlamentin enemmistö aina äänestänyt valtiontukikierrettä vastaan. Minusta olisi käsittämätöntä, jos parlamentin enemmistö nyt aloittaisi valtiontukien kasvukierteen jollakin alalla.
Mitä Yhdysvaltoihin tulee, tehkäämme asia nyt täysin selväksi. Amerikan yhdysvallat on sanellut meille valmiiksi, minkälaista politiikkaa meidän pitäisi noudattaa. Emme voi hyväksyä sen ilmailualalla harjoittamaa valtiontukipolitiikkaa, joka rikkoo reilun kansainvälisen kilpailun sääntöjä. Koska emme ilmeisestikään voi vedota WTO:hon tässä kysymyksessä, Euroopan unionin on Euroopan ja Yhdysvaltain välisen kokonaisvaltaisen kumppanuussuhteen puitteissa ajettava sellaisia oikeutettuja etuja, joista pitäisi lopulta olla hyötyä sekä yhdysvaltalaisille että eurooppalaisille yhtiöille.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, lentoyhtiöiden, ilmailuteollisuuden sekä niihin liittyvien teollisuudenalojen ja palvelualojen taloudellinen ja työllisyystilanne on kriittinen. Nykyinen tilanne ei kuitenkaan johdu ainoastaan syyskuun 11. päivän tapahtumista, mutta ne kiristävät sitä dramaattisesti. Suurimpia syitä ovat lentomatkustajien kadottama luottamus ja siitä johtuva matkustajien vähentyminen, Yhdysvaltain ilmatilan ja lentokenttien sulkemisen aiheuttamat tappiot, peruuntunut vakuutussuoja, Yhdysvalloista ja Kaukoidästä tulevien matkailijoiden vähentyminen sekä uusien lentokoneiden tilausten peruutus tai lykkäys.
Kriisin pääsyyt ovat kuitenkin rakenteellisia. Niitä ovat lentoyhtiöiden turmiollinen keskinäinen kilpailu, ylikapasiteetit, yleinen taloudellinen taantuma ja johtoportaiden väärät ratkaisut. Tässä Euroopan parlamentin päätöslauselmassa viitataan lukuisiin välttämättömiin toimenpiteisiin, esimerkiksi ilmatilojen ja lentokenttien sulkemisen vuoksi maksettaviin korvauksiin, jäsenvaltioiden myöntämiin rahoitustukiin tai vakuuksiin korvauksena peruuntuneesta vakuutussuojasta, Euroopan lentoliikennealalle myönnettävää rahoitustukea koskevien ehdotusten laatimiseen Yhdysvaltojen kanssa tasa-arvoisen kilpailun luomiseksi sekä työpaikkojen säilymistä tai luomista koskevien strategioiden laatimiseen. Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto kannattaa päätöslauselmaa, vaikka tiedämmekin, että se on laadittu erittäin lyhyttä aikaväliä silmällä pitäen ja että siihen sisältyy vain ensimmäinen toimenpide, joka on tosin heti toteutettavissa.
Keskipitkää ja pitkää aikaväliä ajateltaessa tarvitsemme yhdenmukaistetun eurooppalaisen ilmatilan, entistä tiukempia laatu- ja turvastandardeja, parhaan mahdollisen koulutuksen saanutta henkilöstöä, tiukkoja sosiaalisia normeja, emme matalia palkkoja. Emme missään nimessä hyväksy lentoliikennealalla syyskuun 11. päivän jälkeen tehtyjä joukkoirtisanomisia. Tarvitsemme erilaisten liikennemuotojen koordinointia, siis eurooppalaista kokonaisliikennesuunnitelmaa. Tätä ongelmaa ei voida ratkaista joka alalla erikseen.

Poli Bortone
Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän järkyttävien tapahtumien ja niiden seurauksena puhjenneen ilmailuteollisuuden ja siihen liittyvien alojen dramaattisen kriisin jälkeen tilannetta ovat vaikeuttaneet entisestään viime päivien tapahtumat, jotka tuovat eteemme uuden ongelman: kriisin muodostaman ongelman yleensä, ja turvallisuusongelman, jos lento-onnettomuutta koskeva tulkinta osoittautuu oikeaksi ja meidän on tarkasteltava huolellisemmin huolto-ongelmaa lentokoneiden turvallisuuden takaamiseksi.
Epäilemättä sotatila ja sen talousvaikutukset ovat syösseet lentoyhtiöt kohti todellista kriisiä, jolla on jo ollut vakavia seurauksia Sabenalle ja Swissairille: kriisiä, jonka - kuten on palautettu mieliin - taustalla on monia eri syitä, joista vähäpätöisin ei toki liene alan strategisesta näkökulmasta ilmeisen huono hallinto: lentoyhtiöt ovat toimineet liian, voisimme ehkä sanoa individualistisesti, haluttomina turvautumaan konsernimalleihin, joiden avulla olisi voitu järkeistää henkilöstö-, rakenne- ja rahoitusresursseja; on harjoitettu virheellisiä tariffipolitiikkoja, joilla on usein kierretty kilpailusääntöjä; on turvallisuuden kannalta epäluotettavia lentokenttiä - mainitsen esimerkin kotimaastani, Malpensan lentokentän.
On selvää, että nykytilanteessa ongelma on äärimmäisen kiireellinen, sillä 30 000:ta työntekijää Euroopassa ja 180 000:ta työntekijää kaikkialla maailmassa uhkaa työpaikan menetys. Yhtiössä, joka on kotimaani Italian lippulaiva, on otettu esille uuden pääoman hankkimista koskeva ongelma. Siellä valmistaudutaan eräänlaiseen säästökuuriin, jossa vähennetään 1000 työpaikkaa lisää niiden 2500:n lisäksi, joista on jo ilmoitettu. Italiatour, Eurofly ja tietotekniikkayksikkö Sygmatravel joutuvat ankarien supistusten kohteeksi, mikäli niitä ei lakkauteta. Pääoman lisäämiseen tarvitaan Brysselin suostumus. Komissio antoi jo 17. lokakuuta luvan 387 miljoonan euron suuruiseen valtiontukeen, mutta Alitalia tarvitsee 1,5 miljardia euroa, emmekä tiedä, kuinka paljon rahaa valtiovarainministerin obligaatioiden liikkeellelaskulla luoduilla osakkeilla saadaan kerättyä. Todennäköisesti rakenneuudistuksen kannalta tehokkaampaa on vahvistaa kaupallisia yhteyksiä Air Francen kanssa tai liittyä mukaan Skyteam-konserniin.
Lopuksi hyväksyessämme yhteisen päätöslauselman voimme todeta, että tilanne edellyttää erilaisia erittäin kiireellisiä toimia, joilla Euroopan unioni Euroopan työmarkkinaosapuolten merkittävällä myötävaikutuksella voi lieventää mahdollisimman paljon tätä vakavaa kriisiä. Jatkossa on kuitenkin suunniteltava alan uudenaikaistamis- ja järkeistämistoimia sekä voimakkaita ja selkeitä matkailunedistämistoimia, sillä kuten on jo muistutettu, matkailu on ala, josta puhutaan usein, mutta jonka hyväksi tehdään yhä objektiivisesti tarkasteltuna liian vähän.
Lopuksi toivomme, että pian ajankohtainen pohdinta, joka koskee liikenteestä annettua valkoista kirjaa, johtaa voimakkaisiin ja määrätietoisiin toimiin liikenne- ja matkailualan talouden tukemiseksi ja niiden monien työntekijöiden ja ennen muuta heidän perheidensä auttamiseksi, joihin ei saa enää kohdistua enempää haittavaikutuksia.

Van Dam
Arvoisa puhemies, terroristiset joukkomurhat 11. syyskuuta ja lento-onnettomuus viime maanantaina ravistivat meidät raa'asti hereille, niin elämän katoavaisuuden kuin yhteiskuntamme yhtenäisyydenkin osalta. Hyökkäys Yhdysvaltoihin merkitsee myös hyökkäystä muuta sivistynyttä maailmaa vastaan ja päinvastoin.
Kun seuraukset alkavat nyt tuntua yhä selvemmin, meidänkin on etsittävä ratkaisuja taloudellisiin seurauksiin. Meidän mielestämme ratkaisun pitää olla Euroopan unionin liikennealan linjausten mukainen. Periaatteessa yritysten on toimittava ilman suoraa julkista tukea. Kun harkitaan, pitäisikö tähän tehdä poikkeus, asia on asetettava oikeaan yhteyteensä. Ilmailu on sentään maailmanlaajuinen markkina-ala. Siksi ei voi olla niin, että hätäavusta kieltäytyminen kaataa eurooppalaiset yhtiöt, kun taas muualla julkinen tuki saa yrityksen pysymään pystyssä. Kun otetaan huomioon toimenpiteet, joihin Yhdysvalloissa on ryhdytty, nollavaihtoehto on Euroopan unionissa mahdoton. Niinpä meidän on määriteltävä, kuinka pitkälle me saamme, haluamme ja voimme mennä, ja mitä pikemmin, sen parempi. Kysymys ei rajoitu ilmailuun. Ilmailun lisäksihän vaikutukset ovat olleet merkittäviä monenlaisilla lähialoilla ja matkailussa. Lisäksi meidän on tehtävä ero lyhyen ja pitkän aikavälin toimenpiteiden välille.
Tuen pitää ensisijaisesti rajoittua vaikeuksiin joutuneeseen alaan ja vahinkoon, joka on suoraa seurausta syyskuun 11:nnestä. Vakuutuskulujen korvaaminen on johdonmukaista, ja periaatteessa tietty korvaus tulonmenetyksistä on hyvinkin tarpeen, koska Euroopan unioniin jää todennäköisesti muuten vain muutama lentoyhtiö. Tähän ei kuitenkaan kuulu se, että me pelastamme korvausten varjolla kaatumiselta yrityksiä, joiden talous horjuu jo valmiiksi.
Arvoisa puhemies, sitten pitkään aikaväliin. Ilmailun globaali luonne ja houkuttelevien palvelujen tarjoaminen pakottavat yritykset yhä useammin etsimään mittakaavaetuja. Sen vuoksi Euroopan unioniin, mutta myös sen ulkopuolelle, jää nykyistä vähemmän yhtiöitä. Alasta tulee silloin todella globaali. Tämä on otettava huomioon kansallisessa ja kahdenvälisessä lainsäädännössä samoin kuin tietyissä olemassa olevissa oikeuksissa. Sellaisten oikeuksien kannalta ratkaisevia eivät ole kansalliset vaateet vaan markkinat. Tässä suhteessa kannatan Euroopan komission ehdottamia toimenpiteitä ja odotan, että ne voivat tarjota Euroopan unionille etuja myös muilla aloilla.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, Belgian lentoyhtiön Sabenan muutaman päivän takainen konkurssi ei ole pelkästään Belgian historian suurin konkurssi, vaan se on ennen kaikkea inhimillinen ja sosiaalinen murhenäytelmä 7 500:lle tai jopa 12 000 työntekijälle. Täällä on jo sanottu, ja on itsestään selvää, ettei Sabena ole mikään ainutlaatuinen tapaus. On olemassa hyvin monia lentoyhtiöitä, jotka elävät hyvin vaikeita aikoja, eivätkä tapahtumat 11. syyskuuta suinkaan parantaneet tilannetta. Tiedän sen, mutta Sabenan asiassa neuvoston puheenjohtaja Durant jätti silti mainitsematta parlamentille kaksi erittäin perustavaa asiaa.
Ensimmäinen perustava asia: Sabena tuotti tappiota katkeamatta joka vuosi 40 vuoden ajan lukuun ottamatta yhtä ainoaa vuotta, ja silloinkin oli kai kysymys kirjanpidollisesta tempusta. Veronmaksajat ovat kuluneiden 40 vuoden aikana saaneet pumpata jo 62 miljardia frangia tähän yritykseen.
Toiseksi: syy. Sabena oli belgialainen valtionyritys, jolla oli kaikki Belgian valtion ja Parti socialisten (sosialistipuolueen) ominaispiirteet. Tämä on tarkoittanut poliittisia lehmänkauppoja, täysin epäpätevien virkamiesten poliittisia nimityksiä ja Belgian kuningashuoneen poliittista sekaantumista asiaan, jotta yritys pysyisi ranskankielisiin myönteisesti suhtautuvien käsissä. Näistä syistä liittoutuminen KLM:n kanssa estettiin. Sen tietävät kotimaassani kaikki. Belgian edustajainhuone on muuten vastikään perustanut parlamentaarisen tutkintakomission, jonka tehtävänä on tutkia tarkasti vuosikausia jatkuneet epäkohdat, ja minun kotimaassani sellaista ei tapahdu kevein perustein. On totta, että ilmailuala elää vaikeita aikoja, ja meidän on löydettävä Eurooppaan ratkaisuja sellaisen politiikan pohjalta, jossa me sanomme "Eurooppa ensin" siinä, missä yhdysvaltalaiset sanovat "America first". Sabenan tapauksessa on kuitenkin ensisijaisesti etsittävä vastuullisia sieltä, missä he ovat, nimittäin Belgian kuningashuoneesta ja peräkkäisistä Belgian hallituksista.

Thyssen
Arvoisa puhemies, lentoyhtiöt, lentokoneteollisuus ja matkailu ovat tietenkin syyskuun 11. päivän ensimmäiset ja näkyvimmät uhrit, mutta älkäämme unohtako, että myös matkailualan ulkopuolella lukuisat lentoasemien alihankkijoina toimivat ja lentoasemien läheisyydessä sijaitsevat pienet ja keskisuuret yritykset ja niiden työntekijät saavat tuntea selkänahassaan tämän murhenäytelmän seuraukset.
Belgiassa pieniä ja keskisuuria yrityksiä uhkaa yhden työpaikan häviäminen yhtä Sabenasta kadonnutta työpaikkaa kohti. Meidän mielestämme on huolehdittava siitä, että julkinen apu, missä muodossa se sitten annetaankin, koituu kaikkien vaikeuksiin joutuneiden alojen hyväksi. Odotamme myös, että toimenpiteet, joihin komissio voi ryhtyä, toteutetaan nopeasti ja suuressa mittakaavassa - ajattelemme ensisijaisesti tilan luomista julkisille investoinneille lentoliikenteen turvallisuuden alalla, kohdistettujen taloudellisten erityistukitoimien nopeutettua käsittelyä ja jatkettua, vaikkakin ajallisesti rajattua joustavuutta lähtö- ja saapumisaikojen hallinnassa.
Äärimmäisen vaikean tilanteen täytyy rohkaista komissiota puuttumaan edelleen tiukasti kilpailua vääristäviin käytäntöihin Atlantin ylittävissä suhteissa. Tänä aikana olemme riippuvaisia monista eri tekijöistä. Jos ne kaikki alkavat samanaikaisesti mennä vikaan, kaikki menee päin mäntyä, ja Sabena on siitä dramaattinen esimerkki. Belgian parlamentin jäsenenä haluan vielä kehottaa käsittelemään DATia niin kuin mitä tahansa lentoyhtiötä, joka kärsii syyskuun 11. päivän seurauksista. Sitäkin täytyy voida pitää rakenneuudistusvaiheessa olevana yrityksenä, ja sen täytyy voida käyttää hyväkseen samoja mahdollisuuksia kuin muillakin samassa tilanteessa olevilla yhtiöillä on käytettävissään.
Arvoisa puhemies, lopuksi toivotan tämän tilanteen uhriksi joutuneille työntekijöille ja itsenäisille yrityksille paljon voimia, ja toivon, että voimme pian tarjota heille nykyistä parempia tulevaisuudennäkymiä.

Zrihen
Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda tähän istuntoon hieman inhimillistä lämpöä sen sosiaalisen katastrofin vuoksi, jota Sabenan konkurssi Belgialle merkitsee, ja ilmaista ensin myötätuntoni kaikille niille, jotka ovat yhtäkkiä jääneet kokonaan ilman työtä ja toimeentuloa. Pyydän kaikkia niitä, jotka pyrkivät käyttämään tätä tapausta esimerkkinä käräjöidäkseen valtionyrityksiä vastaan, punnitsemaan tarkkaan vastuutaan. Kyllä, Eurooppa on vastuussa silloin, kun jotkut komission jäsenet pyrkivät markkinoiden nopeaan, epäinhimilliseen ja rajuun vapauttamiseen. Kyllä, Eurooppa on nyt kaikkien silmissä tämän prosessin todellinen liikkeellepanija. Ihmiset eivät enää halua tällaista Eurooppaa. Nyt he haluavat rakentaa kanssamme sosiaalista Eurooppaa, jota puolustimme Lissabonissa ja joka kehittää lähentymisindikaattorit työllisyyden kehittämiseksi ja työttömyyden torjumiseksi, Eurooppaa, joka kieltäytyy alistumasta markkinatalouden orjuuteen. Ne 12 000 tämän kuun alussa irtisanottua sabenalaista ovat siviili-ilmailualan vapauttamisaallon ensimmäiset uhrit. Muidenkin eurooppalaisten yhtiöiden luvut ovat huolestuttavia. Tuhannet ihmiset pelkäävät joutuvansa kadulle, eivätkä he ymmärrä, miksi komissio ei suostu joustamaan belgialaisen yhtiön kiinnelainan eräpäivistä, vaikka Yhdysvallat maksaa kansallisille yhtiöilleen miljardien dollarien tukia voidakseen säilyttää Euroopan-reittien asemat. Heidän mielestään on sietämätöntä, että komissio suosii sanktioita ja ukaaseja liberalismin ja markkinatalouden hyveiden puolustamiseksi, kun sama hillitön liberalismi on tullut tiensä päähän eurooppalaisten yritysten jatkuvissa konkursseissa. Käynnistämällä Lissabonin prosessin yhteisön viranomaiset ja jäsenvaltiot todistivat pystyvänsä ottamaan huomioon ne inhimilliset ja alueelliset seuraukset, joita niiden jokaiseen päätökseen liittyy. Näin sokea markkinoiden vapauttaminen ei edistä Eurooppa-ajatusta, luottamusta sen toimielimiin, rauhanprosessia ja sosiaalista kehitystä. Se saa kansalaiset väistämättä torjumaan tämän yksipuolisen näkemyksen Euroopasta.
Arvoisa komission jäsen, Euroopan parlamentissa kaksi päivää sitten pidetty äänestys Langenin mietinnöstä osoitti, että tiettyjä aloja ei pidä pakottaa kilpailuun, ja näiden alojen joukossa ovat myös ne, joista te olette vastuussa. Teen nyt selväksi, ettemme suinkaan paheksu nykyaikaisia ja tehokkaita valtionyrityksiä emmekä halua, että ne uhrataan ja että niitä halveksitaan. Odotamme kaukonäköistä talouskehityksen suunnittelua, inhimillistä ja järkevää hanketta, joka mahdollistaa kestävän kehityksen. Toivon, että sellainen esitetään 3. syyskuuta.

Sterckx
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, se, miten Sabenalle on kotimaassani käynyt, on hyvin dramaattista, ja olen iloinen siitä, että Belgian hallitus on ryhtynyt merkittäviin ponnisteluihin pyrkiäkseen pehmentämään tapauksen suoria ja epäsuoria yhteiskunnallisia seurauksia. Se ei tietenkään voi koskaan onnistua täysin näin laajan konkurssin kohdalla, mutta joka tapauksessa on tärkeää, että ryhdytään ponnistuksiin myös epäsuorasti, koulutuksen ja täydennyskoulutuksen alueella. Haluan lisäksi pyytää komission jäsentä selvittämään meille nopeasti, tapahtuuko jotain eri lentoyhtiöissä myös Euroopan alueella, minkälaisin rahamäärin ja minkälaisin ponnistuksin. Sabena on tietenkin huomiota herättävä tapaus, mutta myös muissa lentoyhtiöissä on parhaillaan meneillään yhteiskunnallisia murhenäytelmiä. Niiden yhteydessä tarvitaan eurooppalaista lähestymistapaa ja eurooppalaista tukea, jotta ihmiset tietävät, että Euroopassa tehdään jotain. Sillä kollegani oli aivan oikeassa sanoessaan, että tällä hetkellä Euroopasta on olemassa yksipuolinen kuva, ja minusta se on oikaistava.
Yksi asia on minusta selvä. Minusta jäsenvaltioiden rooli, erillinen lähestymistapa kunkin yksittäisen valtion ilmailussa, on lopussa. Näin olemme sanoneet jo vuosia, vaikka täällä parlamentissa onkin vielä joitakuita, joiden mielestä asiaa on lähestyttävä kansallisesta näkökulmasta. Minusta se rooli on nyt vihdoinkin lopussa. Meidän on valittava eurooppalainen lähestymistapa. Ei ole mitään mieltä myöntää lentoyhtiöille kansallista valtiontukea. Meidän on hyvin nopeasti päätettävä, onko eurooppalaisen tuen myöntäminen eurooppalaiselle alalle - kollega Simpson, olen kanssanne samaa mieltä - mahdollista ja missä oloissa. En kuitenkaan usko, että ongelma ratkaistaan sanomalla: ok, he pistävät peliin viisi miljardia dollaria, me panemme tähän viisi miljardia euroa. Minusta ongelmaa ei ratkaista tällä tavalla, sillä samanaikaisesti on toteutettava rakenneuudistus. Ei olisi mitään järkeä siinä, että Belgian tai mahdollisesti eurooppalaisten viranomaisten annettaisiin vielä kerran tukea Sabenaa ja pitää se ilmassa. Sabenan rakennetta oli uudistettava, Sabenassa oli tehtävä jotakin, ja se on tapahtunut liian kiusallisella tavalla. Odotettiin liian kauan, jotta se olisi voitu tehdä järkevästi. Nyt se tapahtuu hallitsemattomasti. Se on harmillista, mutta minusta meidän on syytä oppia tästä läksymme.
On paljon puhuvaa, että Sabena on ensimmäinen unionin alueelta häviävä kansallinen lentoyhtiö. Ripustaudumme tiukasti kansallisiin lentoyhtiöihin, ja se aika - olen kuullut monien eri kollegojen sanovan täällä samaa - on ohi. On käytettävä eurooppalaista lähestymistapaa. Se tarkoittaa siis: lentoliikenteen valvontaa, turvallisuustoimenpiteitä ja sopimuksia kolmansien maiden kanssa. Arvoisa ministeri, minua ilahduttaa, että olette jo tehnyt päänavauksen, mutta toivon, että onnistutte vakuuttamaan kaikki kolleganne siitä, sillä neuvostossa on vielä äskettäin ollut tässä asiassa oppositio. Jäsenvaltiot eivät halua päästää asiaa käsistään, ne eivät halua tehdä tästä eurooppalaista asiaa, ja siitä me maksamme puhdasta rahaa. Sillä Yhdysvalloissa osataan ilmeisesti tehdä yhteistä politiikkaa, meillä ei. Ilmailussa ei ole kansainvälisellä tasolla yhtenäistä edustusta. 15 jäsenvaltiota solmivat open skies -sopimuksia ja niin edelleen, ja niin edelleen, ja samalla ne kilpailevat toisensa poliittisesti ulos. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon siis, että onnistutte vakuuttamaan kolleganne. Toivon myös, että jokainen täällä parlamentissa vakuuttuisi siitä, että meidän on lopultakin toimittava eurooppalaisista eikä enää kansallisista lähtökohdista käsin.

Ainardi
Arvoisa puhemies, olen sitä mieltä, että ilmailualan ja lentoliikenteen laman edessä me todellakin tarvitsemme lujia päätöksiä palauttaaksemme matkustajien luottamuksen ja luodaksemme kasvunäkymiä. Omasta puolestani totean, että minua ei tyydytä komission ratkaisu, jossa pyritään nopeuttamaan lentoliikenteen rakenneuudistusta. Kannatan eurooppalaista toimintamallia, ja nyt onkin syytä keskustella sen sisällöstä ja siitä, miten se toteutetaan. Sitten vielä muutama sana luottamuksen palauttamisesta... Mielestäni luottamus voidaan palauttaa vain lisäämällä turvallisuutta, ja turvallisuus riippuu niin tällä alalla kuin muillakin aloilla henkilöstön taitotiedosta, pätevyydestä ja koulutuksesta. Arvoisa komission jäsen, olen ehdottomasti samaa mieltä kanssanne siitä, että sosiaalista vuoropuhelua on kiireesti syytä kehittää, mutta emme kai tyydy pelkkään sosiaaliseen vuoropuheluun silloin, kun ihmisiä on irtisanottu työstään? Onko näitä työntekijöitä todella kuunneltu? Heilläkin nimittäin on huomioita, ajatuksia ja ehdotuksia, ja voimme varmasti panna nykyistä nopeammin täytäntöön nekin päätökset, joita nyt olemme tehneet työntekijöiden kuulemisesta. Mielestäni luottamuksen palauttaminen tarkoittaa myös, että otamme opiksemme nykyisestä kriisistä ja estämme käynnissä olevan vapauttamisprosessin. Suoraan sanottuna en usko, että alan markkinoiden vapauttaminen on mitenkään edistänyt alan kehitystä, vaan sanoisin sen pikemminkin lisänneen alan vaikeuksia. Luottamuksen palauttaminen merkitsee joskus myös sitä, että otetaan vastuuta myöntämällä tukia. Uskon, että toimenpiteiden rajaaminen ja kohdentaminen ei vielä riitä tämän kriisin selvittämiseksi. Vaikka yhdysvaltalaisten valtiontuet ovat todella tärkeitä, mielestäni lentoliikennealalla tarvittaisiin pikemminkin hyvitystukia, ja niiden ehdoksi olisi asetettava työpaikkojen säilyminen.
Lopuksi uskon niin ikään, että meillä on tarve luoda uusia tulevaisuudennäkymiä. Minusta vaikuttaa siltä, että kestävien kehitysnäkymien varmistamiseksi olisi tutkittava, miten Euroopan unioni voisi yhdessä julkisten viranomaisten kanssa edistää lentoyhtiöiden keskittymien sijasta lentoyhtiöiden kansainvälisten yhteistyöhankkeiden kehittämistä lentoliikenteen turvallisuuden ja hallinnan aloilla. Arvoisa puhemies, mielestäni meidän on myös lujitettava lento- ja rautatieliikenteen yhteistyötä niin, että lentoasemat liitetään Euroopan laajuiseen rautatieverkkoon.

Collins
Arvoisa puhemies, syyskuun terrori-iskut ovat häirinneet monien eurooppalaisten lentoyhtiöiden toimintaa, mikä on johtanut työpaikkojen menetyksiin ilmailuteollisuudessa ja Eurooppaan tulevien ulkomaalaisten matkailijoiden määrän vähenemiseen. Me haluamme varmistaa, että säilytämme Euroopassa kilpailukykyisiä lentoyhtiöitä.
Olen samaa mieltä niistä keskeisistä ehdotuksista, jotka sisältyvät tänään käsiteltävinämme oleviin päätöslauselmakompromisseihin. On tärkeää, että komissio saa aikaan joukon ehdotuksia, jotka antavat eurooppalaiselle ilmailuteollisuudelle mahdollisuuden pitää puoliaan sitä kilpailua vastaan, joka on seurausta mittavasta avusta, jota Yhdysvaltain hallitus antaa yhdysvaltalaisille lentoyhtiöille tällä hetkellä. Meidän on varmistettava, että eurooppalainen ilmailuteollisuus saa samanlaisen kohtelun kuin yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt, etenkin käsiteltäessä Atlantin ylittävien lentojen järjestelyjä. Irlannin näkökulmasta esimerkiksi Aer Lingus on erittäin riippuvainen Atlantin ylittävästä matkailusta. Muutkin EU:n lentoyhtiöt saavat huomattavaa voittoa Atlantin ylittävistä reiteistään. On tärkeää, että nämä EU:n lentoyhtiöt voivat kilpailla yhdysvaltalaisten, viime aikoina Yhdysvaltojen hallitukselta valtiontukia saaneiden lentoyhtiöiden kanssa.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, haluaisin viitata ainoastaan kahteen näkökohtaan: yhteiskunnallisesti hyväksyttävään ja taloudellisesti järkevään lentoliikenteen rakenneuudistukseen.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, olitte äsken liian hyväntahtoinen, kun sanoitte neuvoston toiminnan olleen yhtenäistä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, minä kyllä epäilen sitä ja kehottaisin teitä painokkaasti huolehtimaan siitä, että kaikissa jäsenvaltioissa myönnetään tai ollaan myöntämättä samoja tukia - olkoonpa kyse sitten vakuutusturvasta, korvauksista tai mahdollisista rakenneuudistukseen myönnettävistä tuista. Ei käy päinsä, että jossakin jäsenvaltiossa valtio myöntää lentoyhtiölle erikoistukia ja jossakin toisessa jäsenvaltiossa taas ei myönnä, ja molempien pitäisi sitten olla sisämarkkinoilla tasavertaisessa kilpailuasemassa. Sellainen ei voi toimia! Haluamme lentoyhtiöille oikeudenmukaiset kilpailuolot. Teidän on neuvoston puheenjohtajana huolehdittava siitä, ja arvoisa komission jäsen, teidän on hätätapauksessa nostettava jäsenvaltioita vastaan kanne, jos ne syyllistyvät sisämarkkinoita häiritseviin sääntöjen vastaisuuksiin.
Toiseksi, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, huomautitte aivan oikeutetusti, että tarvitsemme rakenneuudistusta. Jatkossa on todennäköisesti joitakin suuria maailmanlaajuisia toimijoita ja joitakin alueellisia lentoyhtiöitä. Toimintaa ei voida sitoa jäsenvaltioon A tai jäsenvaltioon B. Tarvitsemme toimivat eurooppalaiset ja maailmanlaajuiset lentoliikennemarkkinat. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, se voi kuitenkin toimia vain, jos jäsenvaltiot luovuttavat laskeutumis- ja lähtöoikeuksia koskevat toimivaltuutensa yhteisölle ja jos hallitsemme lähtö- ja laskeutumisoikeuksia yhdessä. Vain siten voimme luoda lentoyhtiöillemme mahdollisuuden osallistua maailmanlaajuiseen kilpailuun oikeudenmukaisissa oloissa.
Pyydän nyt hartaasti, että ryhdytte tulevien viikkojen aikana toden teolla vaatimaan jäsenvaltioilta toimintaa näissä molemmissa asioissa.

De Rossa
Arvoisa puhemies, tehdessämme päätöksiämme Euroopan ilmailuteollisuudesta meidän on otettava huomioon, että taloutemme ja politiikkamme Euroopassa ja myös maailmanlaajuisesti ovat nivoutuneet yhteen.
Tosiasiassa Irlannin Aer Lingus oli jo kärsinyt huipputekniikan alojen laskusuuntauksesta. Suuri osa Aer Lingusin tuottoisasta liikematkailusta oli jo kärsinyt pahasti, koska alan liikemiehet ja -naiset yksinkertaisesti eivät ole matkustaneet edestakaisin Atlantin yli. Selvää on, että syyskuun 11. päivä käytännöllisesti katsoen pyyhkäisi pois tämän liiketoiminnan.
Matkailu on myös erittäin keskeinen tekijä Irlannin taloudessa. Tällä teollisuudenalalla lentoyhtiömme on tärkeä voimavara. Jos annamme sen mennä nurin, kuka palvelee tulevaisuudessa Irlannin matkailutalouden tarpeita?
Pelkään pahoin, että neuvosto ja komissio ovat ymmällään. Niiden vastaus tähän Irlannin lentoyhtiön kriisiin on vaatimaton ja vastahakoinen. Näin asian kokevat Aer Lingusin työntekijät ja irlantilaiset yleensä. Me maksamme Euroopassa tästä tuntemuksesta. Meidän on tärkeää myöntää, että kansallinen lentoyhtiö jokaisessa EU:n jäsenvaltiossa on yhtä tärkeä kuin kansallislaulu tai kansallislippu. Voitte pudistaa päitänne, mutta tämä on totta. Meidän on otettava se huomioon. Saatamme katua sitä, mutta meidän on otettava se huomioon selvittäessämme tätä kriisiä.
Lopuksi minulla on neljä asiaa, joita pyytäisin komissiota ja neuvostoa käsittelemään. Irlannin hallitus tarvitsee kipeästi vastausta komissiolle osoittamaansa pyyntöön luvasta avustaa Irlannin lentoyhtiötä korvauksella, joka sille kuuluu syyskuun 11. päivän seurauksena. Tarvitsemme kipeästi kilpailusääntöjen uudistamista. Yritykset tarvitsevat kipeästi avustusta helpottamaan ryhmittymien luomista yhteisön tasolla, mikä takaa, että kansalliset lentoyhtiöt eivät katoa. Lopuksi totean, että tarvitsemme konkreettisia ehdotuksia sosiaalirahastopaketista, josta täällä tänään on puhuttu. Parlamentin pitäisi keskustella näistä ehdotuksista, kun tapaamme seuraavan kerran Strasbourgissa joulukuussa, ei ensi kesäkuussa.

Korakas
Arvoisa puhemies, on totta, että myös lentoliikenteen alalla, jolla vallitsee viidakon laki, ankara uusliberalistinen politiikka, tapahtuu fuusioita, mutta myös sellaisten kansallisten lentoyhtiöiden konkursseja, jotka ovat kokeneet erityisen kasvun kausia. Räikeitä esimerkkejä ovat Swissairin ja Sabenan konkurssit, ja on varmaa, että ne eivät jää viimeisiksi. Lopulta Euroopassa jää henkiin ainakin keskipitkällä aikavälillä pari kolme suurta yhtiötä, jotka jakavat paistin yhdessä yhdysvaltalaisten suurpetojen kanssa, jotka ovat aikoneet hallitustemme myötävaikutuksella tunkeutua Euroopan markkinoille ja ottaa ne haltuunsa. Syyskuun 11. päivän terroristi-isku laajensi kriisiä, ja sitä on käytetty toiminnan supistamisen ja joukkoirtisanomisien lähtökohtana. Tässä tilanteessa, joka näyttää synkältä monille kansallisille liikennöitsijöille, komissio antoi armoniskun kieltämällä valtiontuet samaan aikaan, kun USA:n hallitus tukee suurilla summilla omia suurpetojaan.
On varmaa, että tämä tilanne jatkuu, ja mitä enemmän pääomat keskittyvät, sitä suuremmassa määrin kulut jäävät niiden työntekijöiden maksettaviksi, jotka menettävät työnsä, ja niiden kuluttajien maksettavaksi, jotka maksavat yhä korkeamman hinnan lipuistaan. Siksipä ainoa ratkaisu on entistä ankarampi taistelu, jotta tämä politiikka kumotaan ja sen täytäntöönpanija työnnetään syrjään.

Atkins
Arvoisa puhemies, meidän on palautettava yleisön luottamus ilmailualaan, ja meidän on annettava markkinoiden päättää, mitä itse lentoyhtiöille tapahtuu. Kansalaisten luottamuksen palauttaminen merkitsee, että hoidamme turvatarkastukset kuntoon ja parannamme henkilökunnan ammattitaitoa, koulutusta, työmenetelmiä, palkkausta ja työehtoja. Ehkä se merkitsee, että varmistamme, että lentoasemilla on valtion hoitamat turvatoimet, sekä vastaavaa palkkausta. Tämä saattaa hyvinkin luoda uusia työpaikkoja.
Mitä tulee lentoyhtiöihin ja niiden taloudelliseen elinkelpoisuuteen, me emme halua lisää väliintuloa, lisää byrokratiaa ja lisää viivytyksiä. Tarvitsemme kohdennettua apua esimerkiksi vakuutusten raukeamisesta ja turvallisuuskustannuksista selviämiseen. Meidän on annettava markkinoiden päättää, mikä on ilmailualan tulevaisuus.
Kuten aiemmin sanottiin, Sabena teki voittoa ainoastaan yhtenä niistä monista vuosista, jotka se on ollut olemassa. Aer Lingus, Alitalia, Air France ja KLM eivät ole paljon jäljessä. Miksi hemmetissä meidän pitäisi tukea Aer Lingusia, kun Ryanair pystyy toimimaan tuottoisasti ilman mitään vaikeuksia - kuten Easyjet, GO, Buzz? Kaikki nämä lentoyhtiöt pystyvät toimimaan tuottoisasti vaikeana aikana. Miksi meidän siis pitäisi pelastaa Sabenan ja Aer Lingusin kaltaiset yhtiöt, joilla on ylikapasiteettia, liikaa reittejä, liian vähän matkustajia ja liian paljon kansallista ylpeyttä?
Minulla on kaksi erityistä kysymystä, jotka haluan esittää neuvoston puheenjohtajalle. Ensinnäkin, olen ymmärtänyt, että esimerkiksi Isossa-Britanniassa British Midlandille ja British European Airwaysille tarjottujen Sabenan lähtö- ja saapumisajoissa on ongelmia. Nämä yhtiöt voivat ehkä pitää ne jonkin aikaa, mutta koordinaattori on vihjannut, että yhtiöt saattavat menettää lähtö- ja saapumisajat puolen vuoden kuluttua, jos DAT uudistetaan ja haluaa ne takaisin. Tämä ei ole hyväksyttävää. Jos Sabena ei voi täyttää näitä aukkoja, muiden pitäisi saada käyttää ne.
Toiseksi, mitä ollaan tekemässä sen varmistamiseksi, ettei Brysselin lentoaseman henkilökunta rajoita näiden uusia lähtö- ja saapumisaikoja saaneiden lentoyhtiöiden liikkumista lentoasemalla järjestettävän lakkovartioinnin tuloksena? Tarvitsemme takeita liikkumisvapaudelle yhtä lailla maassa kuin ilmassakin.

Fava
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, emme haluaisi Euroopan toimielinten sortuvan tällä vaikealla hetkellä yhtä aikaa liialliseen intoon ja markkinahenkisyyteen: vaativan toisaalta valtiontukijärjestelmältä ehdotonta kuria siten, että ne estävät kaikki lentoyhtiöille suunnatut tukitoimet tässä tapauksessa sokean vapauttamisen nimissä; ottavan toisaalta sellaista konkreettista riskiä, että työttömien määrä nousee - 30 päivässä työttömäksi on jäänyt jo 30 000 - 100 päivässä 100 000:een alalla, jonka sosiaaliedut ovat kaiken lisäksi melko huonot.
Kahden kuukauden ajan olemme sanoneet, että 11. syyskuuta muutti maailman ja politiikan pelikentän. Emme haluaisi tässä suhteessa syyllistyä lyhytnäköisyyteen ja jättää tärkeysjärjestystämme tarkistamatta. Kuinka tärkeänä pidämme hallitsemattoman työttömyysaallon vaaraa tässä sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen perustuvassa Eurooppa-rakennelmassa, jonka perusarvona on työ? Voimmeko yhä kuvitella torjuvamme markkinoiden haittavaikutukset? Olemme kaikki tietoisia siitä, että tämän kriisin juuret ovat syvällä eivätkä ne ole seurausta yksin syyskuun 11. päivän tapahtumista vaan markkinoiden liiasta pirstoutuneisuudesta. Emme kuitenkaan usko, että on tervettä mennä toiseen äärimmäisyyteen eli pyrkiä epätoivoiseen keskittämiseen, jotta henkiin jää lopulta vain kolme lippulaivayhtiötä: ranskalainen, brittiläinen ja saksalainen. Tämä vaihtoehto ei ole edes kovin kaukainen, kun ajattelemme, miten Sabenalle kävi, ja kun ajattelemme keinotekoista nimellisarvon romahdusta monien yhtiöiden osakkeissa, jotka ovat vaarassa tulla myydyiksi alihintaan: hyvä esimerkki tästä ovat Alitalian osakkeet.
Arvoisa puhemies, toivotan tervetulleeksi käytännesäännön, jolla säännellään toimimista Amerikan yhdysvaltojen yritysten kanssa markkinoiden vääristymisen välttämiseksi, kunhan käytännesäännön taustalla on, kuten muut kollegat ovat muistuttaneet, Euroopan hallitusten todellinen halu noudattaa sitä, muuten se on vain ties kuinka mones esimerkki hyvien aikeiden saamasta masentavasta lopusta.

Pronk
Arvoisa puhemies, International Transport Agency ennustaa, että työpaikkojen häviäminen iskujen seurauksena maailmanlaajuisesti ilmailuteollisuudesta koskettaa kaiken kaikkiaan 200 000 ihmistä. Sama organisaatio ennustaa edelleen, että tämän teollisuudenalan kokonaistappiot nousevat tänä vuonna seitsemään miljardiin dollariin ja että kestää 12 kuukautta, ennen kuin teollisuus palautuu ennalleen. Arvoisa puhemies, tämän kanssa me olemme nyt joutuneet tekemisiin: maailmanlaajuisen kriisin, jolla on merkittäviä seurauksia Euroopalle. Se on ensimmäinen asia. Toinen asia - ja tämän ovat sanoneet jo useat aikaisemmat puhujat - on, että tällä teollisuudenalalla on jo pitkään puhuttu erittäin suurista ongelmista.
Joudun usein puhumaan, kun joudumme tekemisiin järkyttävien joukkoirtisanomisten kanssa, ja se on aina hyvin surullinen tarina. Myös tällä kertaa se on hyvin surullinen tarina. Tässä on kuitenkin jotakin erityistä. Syylliset tähän tarinaan istuvat osaksi suoraan minua vastapäätä, nimittäin itse neuvostossa. Päätöslauselmassamme vaadimme eurooppalaista ilmailuteollisuutta, eurooppalaista ilmailupolitiikkaa. Neuvosto on tarjonnut kansallisten lentoyhtiöiden politiikkaa, jossa etsitään pelkästään omaa etua ja jossa jokainen haluaa oman sopimuksen Yhdysvaltojen kanssa. Parlamentin jäsen De Rossa sanoi, että kansallinen lentoyhtiö on yhtä pyhä kuin kansallislaulu. Jos lähdetään tälle linjalle, emme saa asiaa koskaan ratkaistuksi. Jos sanomme, että jokainen on oman onnensa seppä, emme koskaan pääse eurooppalaiseen ratkaisuun. Silloin päädymme kylmään saneeraukseen, ja nyt vaarana on, että joudumme juuri siihen. Uskon, että olemme kaikki yhtä mieltä siitä, ettei niin saa käydä, mutta meidän on päästävä eroon siitä ajatuksesta, että meillä voi vielä nyt, näillä sisämarkkinoilla, olla kansallisia lentoyhtiöitä. Ei voida tehdä hyvää sosiaalipolitiikkaa, jos taloudellinen perusta on täysin mullin mallin, eikä neuvosto ole tehnyt mitään tässä asiassa. Komissio on tehnyt parhaansa. Käsiteltäväksi on tuotu paljon ehdotuksia, mutta neuvosto on hylännyt ne kaikki. Ensimmäiseksi neuvoston pitäisi antaa komission käydä yksinään neuvottelut Yhdysvaltain kanssa. Jos niin ei tehdä, on syytä pitää suunsa kiinni muista asioista.

Nicholson
Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän traagiset tapahtumat ovat epäilemättä muuttaneet ilmailuteollisuuden olemusta, ja niillä tulee todennäköisesti olemaan lisävaikutuksia tulevina kuukausina. Tänään haluan käsitellä vaikutusta, joka tapahtumilla on Euroopan alueisiin, ennemmin kuin suuriin kaupunkeihin kuten Lontoo, Birmingham ja Pariisi, koska nämä tulevat selviytymään ja saavat tukea.
Me Pohjois-Irlannissa seurasimme kiinnostuneina, kun Sabena vetäytyi sieltä, ja myöhemmin Aer Lingus, joka tarjosi yhteyden Belfastista Shannoniin Atlantin ylittäville lennoille ja jota käyttivät monet ihmiset Pohjois-Irlannissa. Irlannin tasavallan hallitus sanoi haluavansa laajempaa yhteistyötä Pohjois-Irlannin kanssa, mutta kun ensimmäisen kerran ilmenee hiukan ongelmia, se juoksee pois! Tämänkaltaista yhteistyötä meidän unionisti-puolueeseen kuuluvien on siedettävä!
Kukaan ei voi vakuuttaa minua, etteivät eräät näistä suurista yhtiöistä olisi käyttäneet tätä tilannetta saadakseen kuntoon joitakin omista ongelmistaan. British Airways jäi Pohjois-Irlantiin ja tuki henkilökuntaansa pommien ja luotien aikana. Mitä se on tehnyt? Se on myös vetäytynyt Pohjois-Irlannista! Tuomitsen yhtiön sen vuoksi. Arvoisa komission jäsen, toivon teidän varmistavan, ettei ole sallittua pitää noita lähtö- ja saapumisaikoja tuottoisampien reittien avaamiseksi ja että jos muut yhtiöt ovat valmiita aloittamaan toiminnan alueilla, nuo lähtö- ja saapumisajat on annettava niille.
Minulla on todella hyvin voimakkaat mielipiteet asiasta. En kannata suurien rahasummien antamista tehottomien yhtiöiden pelastamiseen. Tietyssä mielessä jäsen Atkins on oikeassa: on olemassa muita yhtiöitä, jotka toimivat tuottoisasti, ja niitä täytyy tukea.
Sanon komissiolle ja neuvostolle, että ne eivät voi tulla tänne pitämään meille luentoa. Niiden on tultava takaisin konkreettisten ja myönteisten ehdotusten kanssa. Nyt on toiminnan ja realismin aika. Jos neuvosto ja komissio eivät voi tehdä sitä nyt, me vaivaamme niitä, kunnes ne tekevät sen!

Durant
. (FR) Arvoisa puhemies, totean ensin lyhyesti siitä keskustelusta, jonka juuri kävimme, ettei kenelläkään meistä - ei neuvostolla, komissiolla eikä yhdelläkään parlamentin jäsenistä - ole uskoakseni yksinoikeutta tuntea täällä närkästystä niistä sosiaalisista ongelmista, joista jokainen lentoyhtiö nykyisin kärsii - ja jotkin niistä ehkä aivan erityisesti. Toimin itse näköalapaikalla, joten tiedän, mistä puhun.
Meitä kaikkia toki puhuttelee tämä sosiaalinen murhenäytelmä, joka on kohdannut tiettyä määrää ilmailualan toimijoita ja työntekijöitä. Siitä huolimatta ja vaikka tähän ongelmaan onkin tarpeen vastata kiireesti, olen kuitenkin sitä mieltä, että palaamalla entisiin uomiimme massiivisten valtiontukien kautta me vain kiertäisimme tai peittäisimme sen tilanteen, joka on vallinnut jo pitkään ennen syyskuun 11. päivää. Ilmailuala on herkkä ala, jonka voittomarginaali on viime vuosina ollut äärimmäisen kapea, ja jos me näistä sosiaalisista ongelmista tuntemamme närkästyksen vuoksi kuvittelemme, että paluu massiivisiin rakennetukiin on ratkaisu alan ongelmiin, niin mielestäni me vain kierrämme esteen, jonka sitten myöhemmin löydämme edestämme vielä entistä dramaattisempana.
Vaikka tämä keskustelu on neuvostossa vasta aluillaan, sanon neuvoston puolesta, että se ei tule olemaan helppo, ja jo nämä teidän puheenvuoronne osoittavat sen. Mehän tiedämme, että jäsenvaltioilla on todella merkittäviä sidoksia näihin yhtiöihin. Sanon tämän enemmän omasta puolestani kuin neuvoston, jossa meidän on tämä keskustelu aloitettava. Aloitimmekin sen heti toteuttamalla välittömiä ja täsmällisiä toimenpiteitä tällä alalla. Toki tukiakin myönnettiin. Ne olivat täsmällisiä ja kohdennettuja tukia, koska ilmatila oli suljettuna neljä päivää, ja tämä tilanne olisi objektiivisesti arvioituna voinut kestää paljon pidempäänkin. Lisäksi myönnettiin tukia, jotka liittyivät vakuutusmahdollisuuksiin. Kaikkia tukitoimia ei toteutettu rahoitustukina, vaan tulo- ja lähtöaikoihin liittyvinä toimina, jotta yhtiöt pääsisivät takaisin jaloilleen tai eivät ainakaan vajoaisi syvemmälle suohon. Toimiin siis ryhdyttiin. Välittömänä toimenpiteenä voidaan pitää mielestäni myös sitä, mitä teimme turvallisuuden parantamiseksi niissä asioissa, jotka ovat omiaan lisäämään matkustajien luottamusta turvatoimiin ja turvallisuuteen, nehän ovat oleellisia kansalaisten luottamuksen palauttamiseksi.
Olen siis sitä mieltä, että neuvoston ja komission toteuttamat toimenpiteet ovat nimenomaan olleet välittömiä toimenpiteitä. On totta, että sen sosiaalisen murhenäytelmän, jota eurooppalaisissa lentoyhtiöissä ja etenkin Belgiassa parhaillaan eletään - ja joka myös vaatii kaikkien näiden ongelmien huomioimista sosiaalipoliittisin toimenpitein - ei pidä syrjäyttää tarvetta aloittaa neuvostossa viipymättä keskustelu alan rakenteellisesta vakauttamisesta. Tämä on epäilemättä ainoa keino luoda sekä ilmailualan sosiaalisiin että sen taloudellisiin tarpeisiin rakenteellisia ratkaisuja, joiden pitäisi lopulta taata alan elpyminen, sulkematta pois - kuten jotkut täällä esittivätkin - tarvetta varmistaa liikennemuotojen yhteensopivuus ja yhdistää eurooppalaisen tason lähiliikennemuotoihin myös lentoliikenne, suurnopeusjunan kehitys ja kaikki ne vaihtoehdot, joiden avulla voidaan tässäkin tilanteessa kehittää ratkaisuja yhteisen liikennepolitiikan tasolla. Olen kuitenkin vahvasti sitä mieltä, että paluu massiivisiin valtiontukiin olisi harha-askel, askel taaksepäin ja ennen kaikkea sellainen askel, joka ennen pitkää uhkaisi syöstä meidät entistä suurempiin vaikeuksiin. Sen sijasta olemme toteuttaneet kohdennettuja toimenpiteitä. On myös muita mahdollisuuksia, kuten "lentoturvallisuusasetus", joka toivoakseni saadaan valmiiksi 7. joulukuuta. Toivon myös, että parlamentilla on tässä keskustelussa mahdollisuus esittää kantansa myös siitä. Meillä on vielä paljon työtä tehtävänä, mutta olen vahvasti sitä mieltä, että tämä keskustelu on syytä aloittaa rakenteellisesta vakauttamisesta ja toteuttamistamme täsmätoimenpiteistä, jotka olivat lyhyellä aikavälillä välttämättömiä.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, keskustelu on ollut poliittisesti syvällekäyvää, siinä on toisaalta tuotu esille ongelma, joka koskettaa nykyään kaikkia jäsenvaltioita, toisaalta on kuitenkin ilmennyt jyrkkiä eroavaisuuksia lähestymistavoissa, jotka eivät heijastu vain parlamentin kautta vaan myös neuvostossa. On keskusteltu kahdesta suuresta asiakokonaisuudesta.
Ensimmäinen koskee lentoyhtiöiden rakennemuutosta. Toinen koskee sosiaalisten interventioiden tarvetta. Ensimmäisestä sanoisin, että kaikki puhujat olivat yhtä mieltä, että Euroopassa tarvitaan rakennemuutosta ja uutta mallia lentoyhtiöille. Tässä esille nousee kolme kohtaa: ensiksi, on selvää, että nykyinen perinteinen omistus- ja valvontamalli ei mahdollista rakennemuutoksia siinä määrin kuin me haluaisimme, siinä määrin, kuin on välttämätöntä. Tarvitaan siis uutta lähestymistapaa, jolla on enemmän eurooppalainen ulottuvuus.
Toinen kohta on se, että tässä maailmantilanteessa Eurooppa ei neuvottele yhteen ääneen. Tämä vahingoittaa eurooppalaisia lentoyhtiöitä.
Kolmas kohta on keskustelu valtiontuista.
Sanottiin, että me keskustelemme siitä, pitääkö yhtiöitä tukea vai ei, ja lopulta, kun teemme päätöksen, se tulee liian myöhään, koska silloin ei enää ole eurooppalaisia yhtiöitä. Sanoisin, että laki valtiontuista ei ole mikään koraani. Olettakaamme, että valtiontuista tehdään päätös. Mikä väline meillä on käytettävissä Euroopan tasolla? Voidaanko päättää, että yhtiöille annetaan valtiontukia? Ei tietenkään. Euroopan tasolla voidaan päättää vain siitä, sanotaanko kyllä vai ei, jonka jälkeen mahdollisuus valtiontukiin siirtyy kansalliselle tasolle. Tällöin asia kuuluu kansallisille hallituksille, joiden mahdollisuudet ja toimintaympäristöt samoin kuin yhtiöt ovat erilaiset. Niinpä sisämarkkinat hyvin todennäköisesti vääristyvät välittömästi. Näin ollen valtiontukien välinettä on hyvin vaikea käyttää nyt, kun Euroopan tilanne on tällainen. Kun valitsin keskustelusta kolme kohtaa, halusin korostaa sitä, mitä parlamentin jäsenet samoin kuin neuvoston edustaja toistuvasti sanoivat: nyt tarvitaan enemmän kuin koskaan välittömästi eurooppalaista liikennepolitiikkaa eikä kansallista politiikkaa, joka tällä hetkellä johtaa umpikujaan.
Mitä tulee sosiaalipolitiikan toiseen painopisteeseen, käsittelin ensimmäisessä puheenvuorossani sosiaalirahaston toimintamahdollisuuksia. Politiikka, joka koskee sosiaalisia vaikutuksia ja työllisyyttä, koskee tietenkin paikallista, kansallista ja eurooppalaista tasoa. Koska meiltä pyydettiin välittömiä ehdotuksia, haluaisin sanoa sosiaalirahaston toimista, että jäsenvaltioiden pitää ominaisuuksiensa ja irtisanomisista johtuvien ongelmiensa mukaisesti tehdä ehdotuksia muutoksista niiden nykyiseen yhteisön tukikehysohjelmaan, niin että komissiolta saataisiin myönteinen vastaus. Näin on tapahtunut jo muilla aloilla, joissa on uudistettu suuria yrityksiä, sekä Isossa-Britanniassa että Ranskassa. Näin ollen jäsenvaltioiden tehtäväksi jää muuttaa nopeasti ohjelmia, jotka koskevat sosiaalirahastoja, ja suunnata ne näihin tarkoituksiin.

Puhemies
Kiitän teitä, arvoisa komission jäsen.
Ilmoitan vastaanottaneeni kuusi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaista päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.00.

Sosiaalisen syrjäytymisen torjunta
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Figueiredon mietintö (A5-0372/2001) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä tekstistä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön toimintaohjelman käynnistämisestä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi
[C5-0439/2001 - 2000/0157(COD)].

Figueiredo
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, arvoisa komission jäsen, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, tiedämme jo ennestään asian, joka vahvistetaan komission äskettäisessä kertomuksessa sosiaalisesta osallisuudesta: köyhyyttä on yhä liian paljon. Viimeisimmät tiedot kunkin jäsenvaltion tuloista osoittavat, vaikka niissä ei kyetäkään tuomaan kokonaan esiin köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen monimutkaisuutta ja monitahoisuutta, että vuonna 1997 noin 18 prosenttia Euroopan unionin väestöstä, yli 60 miljoonaa henkeä, kuului ruokakuntaan, jonka tulot olivat pienemmät kuin 60 prosenttia kansallisista keskituloista ja että noin puolet noista 60 miljoonasta oli elänyt suhteellisen köyhyysrajan alapuolella kolme perättäistä vuotta.
Tämä tilanne osoittaa, että on kiireesti pantava täytäntöön yhteinen köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen vastainen strategia, jolla puolustetaan ihmisoikeuksia niiden kaikissa ulottuvuuksissa. Tämä ohjelma, jonka täytäntöönpanoa on kiirehdittävä, toimii sen välineenä. Vuosi sitten hyväksyimme täällä ensimmäisessä käsittelyssä mietinnön, joka koski yhteisön toimintaohjelmaa sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevan jäsenvaltioiden yhteistyön edistämiseksi. Se on yksi merkittävistä osa-alueista siinä köyhyyden torjuntaa koskevassa strategiassa, josta neuvosto puhui niin kovasti Lissabonin huippukokouksessa maaliskuussa 2000.
Samalla jäsenvaltiot sitoutuivat kuitenkin uusiin asioihin asettamalla Nizzassa tavoitteeksi köyhyyden torjunnan ja päättämällä Tukholmassa edistää kestävää kehitystä ja kunnon työpaikkoja ja toimimalla siten köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riskin pienentämiseksi. Jäsenvaltioissa laadittiin myös sosiaalisen osallisuuden suunnitelmia, joissa määritellään ne tekijät, jotka nostavat huomattavasti köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen riskiä, esimerkiksi työttömyys, erityisesti pitkäaikaistyöttömyys, alhainen tulotaso, huono työpaikka, asunnonpuute, heikko terveys, maahanmuutto, koulun keskeyttäminen, sukupuolten välinen epätasa-arvo, syrjintä ja rasismi, vammaisuus, vanhuus, perheen hajoaminen, huumausaineriippuvuus ja alkoholismi sekä asuminen alueella, jolla kärsitään näiden haittojen yhteisvaikutuksesta.
Välistä nämä riskitekijät vaikuttavat toisiinsa ja lisääntyvät ajan myötä, ja sen takia on tarpeen katkaista köyhyydestä johtuva kierre sekä ehkäistä sukupolvesta toiseen jatkuvaa köyhyyttä ja uusia köyhyyden muotoja, myös tiedosta syrjäytymistä. Juuri tässä mielessä ohjelmalla on erityisen suuri merkitys, sillä se on taas uusi väline, jolla voidaan torjua köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä, joiden olemme voineet havaita jatkuneen.
Lopulta, kun neuvoston kivenkova asenne parlamentin aina keskeisinä pitämiä näkökohtia kohtaan oli voitettu, erityisesti ohjelman talousarvion, kansalaisjärjestöjen osallistumisen ja niiden saaman taloudellisen tuen sekä Euroopan parlamentin roolin ja innovatiivisten hankkeiden edistämisen osalta, alkoi pitkä prosessi, johon kuului toinen käsittely 17. toukokuuta tänä vuonna, useita valmistelukokouksia puheenjohtajavaltio Belgian kanssa ja sovittelu, jossa asiasta päästiin lopulta yksimielisyyteen 18. syyskuuta.
Tärkeitä asioita sopimuksessa ovat talousarvionäkökohdat ja sen kasvattaminen 5 miljoonalla eurolla. Talousarvio on nyt 75 miljoonaa euroa ohjelman viisivuotiskaudeksi, mikä on vielä vähän, mutta neuvoston tinkimättömän asenteen takia se, ettei sopuun olisi päästy, olisi merkinnyt, ettei ohjelma olisi tullut voimaan ensi vuoden alussa. Sopimukseen päästiin myös innovatiivisten hankkeiden edistämisestä sekä kansalaisjärjestöille myönnettävästä taloudellisesta tuesta, jonka suuruudeksi poikkeusoloissa tuli entisen 80 prosentin sijaan 90 prosenttia. Lisäksi on tähdennettävä, että sopuun päästiin myös kansalaisjärjestöjen, Euroopan parlamentin, talous- ja sosiaalikomitean sekä alueiden komitean osallistumisesta tilanteen kehitystä sekä ohjelman täytäntöönpanoa koskevan vuosittaisen pyöreän pöydän valmisteluihin ja toteutukseen. On myös mainittava, että Euroopan parlamentin rooli tunnustettiin erityisesti vuotuisen yhteenvetokertomuksen, jonka komissio laatii keväällä kokoontuvalle Eurooppa-neuvoston kokoukselle, arvioimisessa hyvissä ajoin. Kertomuksessa arvioidaan politiikan yleistä johdonmukaisuutta sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta, mukaan luettuna kyseisen ohjelman puitteissa aikaansaatua kehitystä.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, lopuksi kiitän kaikkia, jotka osallistuivat ja vaikuttivat tämän ehdotuksen laatimiseen sekä neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin välisen sopuratkaisun aikaansaamiseen.

Kratsa-Tsagaropoulou
Arvoisa puhemies, haluaisin poliittisen ryhmäni puolesta tuoda esiin tyytyväisyytemme siihen, että olemme jo Euroopan tasolla valmiita ensimmäistä kertaa panemaan täytäntöön yhteisön strategian, joka koskee sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa. Haasteet, joihin meidän on vastattava, ovat kiireellisiä. Ei voida hyväksyä, että niin monet miljoonat kansalaiset niin Euroopan unionissa kuin ehdokasvaltioissa elävät köyhyysrajan alapuolella, mutta samalla on vielä todettava, että syntynyt tietoyhteiskunta ja monikulttuurisuus, joka on yhä tyypillisempää eurooppalaiselle yhteiskunnalle, tuovat mukanaan uusia kansalaisten syrjäytymisen vaaroja.
Pidämme erityisen tärkeänä, että tämä yhteisöohjelma tarjoaa meille tilaisuuden laatia politiikkojamme ajantasaisten tieteellisten tietojen ja tilastotutkimusten pohjalta ja hyödyntäen tietojen vaihtoa hyvistä käytännöistä myös sellaisten maiden kanssa, jotka eivät kuulu Euroopan unioniin, kuten ETA-maiden kanssa. Tämä on erittäin tärkeää jäsenvaltioille, joilla ei ole perinnettä sellaisen strategian soveltamisesta, joka perustuu yhteiskunnalliseen tutkimukseen, eli niille jäsenvaltioille, joissa sosiaaliset ongelmat ovat nykyään pahimpia.
Euroopan parlamentti, kuten esittelijä Figueiredo juuri mainitsi, suhtautuu hyvin kunnianhimoisesti tähän yhteisön ohjelmaan. Tästä huolimatta parlamentti tukee yhteistä tekstiä, joka on syntynyt sovittelumenettelyssä neuvoston kanssa, ja parlamentti haluaa tuoda esille tyytyväisyytensä komission rakentavaan rooliin. Esittelijä mainitsi jo tämän sovittelun tärkeimmät kohdat. Haluaisimme erityisesti korostaa niitä innovatiivisia lähestymistapoja, joita komissio on sitoutunut edistämään, jotta yhteiskuntaan osallistuisivat myös henkilöt, joilla on erityisiä vaikeuksia. Matka, joka meillä on taitettavana vuoteen 2010, Lissabonissa asetettuun ajalliseen ja poliittiseen virstanpylvääseen, on pitkä ja vaikea. Pidämme välttämättömänä, että Laekenin Eurooppa-neuvosto hyväksyy tämän pyrkimyksen päättäväisesti.
Tätä päättäväisyyttä tarvitaan erityisesti tänä aikana, jolloin, kuten myös edellisessä keskustelussa korostettiin, syyskuun 11. päivän iskun taloudelliset ja sosiaaliset seuraukset tuntuvat yhä voimakkaammin, mutta samalla on aktivoitava myös jäsenvaltiot, herätettävä julkista vuoropuhelua ja sisällytettävä sosiaalisen syrjäytymisen torjunta kaikkiin kansallisiin politiikkoihin.

Rocard
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, työllisyys- ja sosiaalivaliokunta on käynyt ankaran kamppailun tästä sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevasta mietinnöstä. Haluan huomauttaa, että valiokunta on toiminut koko menettelyn ajan lähes yksimielisesti, ja sillä on ollut apunaan erinomainen esittelijä.
Koska olimme niin yksimielisiä syistä, joiden perusteella neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen, kuvittelimme sovittelun olevan helppoa, mutta se osoittautuikin yllättävän visaiseksi ja vaikeaksi. Haluankin lyhyesti palauttaa mieliin, miksi emme halunneet antaa periksi näkemyksistämme. Työllisyys- ja sosiaalikomitea - kuten varmasti myös koko parlamentti - hyväksyy kyllä avoimen yhteistyömenettelyn. Tältä osin se on vaikuttanut toimivalta. Olemme myös samaa mieltä siitä, että sosiaalinen syrjäytyminen on vaikea ja monitahoinen prosessi ja että sitä ja sen yhteyksiä köyhyyteen on tarpeen tutkia perusteellisesti. On toki sellaisiakin syrjäytyneitä, jotka eivät ole köyhiä, eivätkä kaikki köyhät suinkaan ole syrjäytyneitä, mutta yhtymäkohtia on joka tapauksessa hyvin paljon. Näitä kahta ongelmaa ei voida tarkastella erillään. Avoimella yhteistyöllä on se vahva puoli, että samalla voidaan vaihtaa hyviä toimintatapoja. Tässä Euroopalla on vastuu - ja tekisi mieleni sanoa jopa velvollisuus - kokeilla ja näyttää esimerkkiä. Tähän mennessä kerättyjen tietojen avulla voidaan jo varmasti käynnistää innovatiivisia hankkeita ja kokeiluja.
Arvoisa komission jäsen, lisäksi on todettava, että me olemme poliitikkoja kuten tekin. Miten voitte edes kuvitella meidän saavan äänestäjät hyväksymään sen ajatuksen, että yhteisö vain rahoittaa tutkimuksia eikä tee mitään konkreettista, vaikka kyse on niinkin vakavasta ja ajankohtaisesta ongelmasta kuin sosiaalisesta syrjäytymisestä? Tällaiset ajatukset ovat tuhoisia Eurooppa-kuvalle, ja siksi olemmekin ehdottaneet innovatiivisia lähestymistapoja, joihin te lopulta suostuitte. Teillä on onneksi muitakin tukimuotoja, me tiedämme sen, mutta syrjäytymisen torjunnan otsikon alle oli sisällytettävä myös tämä huolenaihe. Siitä syntyi budjettikiista, koska myönsitte meille vain 5 miljoonan euron lisämäärärahat. Koska tiesimme, että olitte jo tehneet suunnitelmat valmiiksi näiden tutkimusten suorittamiseksi, halusimme takeet siitä, että myös innovatiivisiin kokeiluihin jäisi rahaa. Samalla oli varmistettava, että kansalaisjärjestöt voivat jatkaa toimintaansa tarvitsematta etsiä ulkopuolisia sponsoreita, joita tuskin löytyy. Me onnistuimme, sillä tekstiä on parannettu. Toivotan komissiolle työn iloa.

Lambert
Arvoisa puhemies, haluan kiittää esittelijää hänen vakavasta suhtautumisestaan ja paneutumisestaan työhön tämän asian parissa ja myös omaa valiokuntaamme sen tekemästä työstä, jonka jäsen Rocard juuri toi esiin.
Tämä toimintaohjelma on Euroopan unionille erittäin vakava ja tärkeä askel eteenpäin. Se on osa sellaisen sosiaalisen syrjäytymisen valtavan ongelman tunnustamista, joka ei ole ainoastaan köyhyyden tulosta, vaikka onkin tietenkin yhteydessä siihen. Jotkin noista yhteyksistä on koottu jäsen Lynnen erinomaiseen mietintöön, josta keskustelemme myöhemmin ja joka koskee Euroopan vammaisten teemavuotta, sekä jäsen Nobilian mietintöön, jossa tunnustetaan ongelmat, joiden kanssa ikääntyvät tai vammaiset ihmiset joutuvat tekemisiin käyttäessään esimerkiksi oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen, koska vammaisetuudet eivät ole mukana sosiaaliturvajärjestelmien yhteensovittamisessa.
Keskustellessamme tästä toimintaohjelmasta parlamentti on vaatinut, että kansalaisyhteiskunnan on osallistuttava itse ohjelmaan ja sen arviointiin. Tämä osallistuminen on ratkaisevaa. On selvää, että "ylhäältä alaspäin" -politiikat ja toive, että yleinen taloudellinen kasvu jotenkin voittaisi köyhyyden ja nostaisi köyhimmät pois siitä tilasta, eivät ole toimineet. Nimenomaan ihmisten oma, rakentava osallistuminen on osa ratkaisua. Siksi me odotamme, että tällä vaatimattomasti nostetulla rahasummalla - rajallinen vaikutus, kuten jäsen Rocard juuri sanoi - rahoitettavat tutkimukset ja ohjelmat eivät keskity ainoastaan harjoitettavaan politiikkaan, vaan myös politiikan laatimiseen ja rahoituspäätöksiin liittyvään prosessiin, mikä itsessään voisi muodostaa innovatiivisen ulottuvuuden.
Osallistuin äskettäin paikallishallintokonferenssiin, jossa käsiteltiin kansallisia sosiaalisen osallisuuden suunnitelmia. Puhujilta, jotka edustivat sellaisten ryhmien järjestöjä, jotka usein kokevat sosiaalista syrjäytymistä - köyhät ihmiset, vammaiset, etnisten vähemmistöryhmien edustajat jne. kysyttiin, haluaisivatko he ennemmin, että toteutettaisiin politiikkoja, jotka ovat toimineet muualla, vai haluaisivatko he perusteellisen ohjelman, jossa heitä todella kuultaisiin - vaikka he eivät silloin saisikaan sitä, mitä halusivat. Vastaus oli poikkeuksetta, että he halusivat tulla kuulluiksi, koska se merkitsi heidän kokemuksensa ja heidän mielipiteidensä kunnioittamista.
Toivonkin, että tämän ohjelman puitteissa rahoitettu toiminta ei keskity ainoastaan työhön vastauksena syrjäytymiseen. Se ei ole mikään ratkaisu, jos työ on huonosti palkattua ja perustuu hyväksikäyttöön. Minä, kuten moni muukin, odotan innokkaasti pääseväni lukemaan ja arvioimaan tämän ohjelman tuloksia, ja toivon niiden edistävän konkreettisesti sosiaaliseen syrjäytymiseen puuttumista.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, esittelijän tavoin mekin pidämme tätä sosiaalisen syrjäytymisen vastaista toimintasuunnitelmaa myönteisenä. Mielestämme tavoitteissa on onnistuttu jossakin määrin sovittelumenettelyssä ei tavallisesti saada aikaan kaikkea, mitä halutaan ja vaikka talousarvio on edelleen niukanpuoleinen, myös kansalaisjärjestöjen rahoitusta on onnistuttu nostamaan, minkä lisäksi Euroopan parlamentin roolia pidetään hyvin tärkeänä.
Minusta asiakirja sisältää kallisarvoisia sanoja: siinä palautetaan mieleen 2 artikla, jossa vaaditaan korkeaa työllisyysastetta ja köyhyyden torjuntaa ja muistutetaan, ettei neuvostossa hyväksytä Euroopan unionin alueen yhä korkeaa köyhyysastetta. Vaarana on kuitenkin, että tämän toimintasuunnitelman, jonka ensi vuonna tapahtuvaa täytäntöönpanoa pidämme myönteisenä, soveltaminen on laastarin panemista haavalle, jonka annamme toisaalta vuotaa.
Edellisessä keskustelussa puhuttiin markkinoiden kyvystä pitää lentoyhtiöitä toiminnassa, mutta Sabenan 12 000 työpaikasta on puhuttu vähemmän. Vaarana voi olla, että menetämme paljon verta yrittäessämme peittää haavaa laastarilla.
Arvoisa puhemies, pidämme kuitenkin joka tapauksessa tätä sosiaalisen syrjäytymisen vastaista suunnitelmaa myönteisenä.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella lämpimästi sovittelumenettelyn lopputuloksesta ja haluaisin onnitella vielä erityisesti esittelijä Figueiredoa, joka hyvin huolellisella työllään ja hyvällä yhteistyöllä kaikkien osapuolten kanssa onnistui lopulta paljon odotettua nopeammin saamaan tämän välineen käyttöömme.
Arvoisa puhemies, puhujat nostivat tärkeänä asiana esille tämän välineen riittämättömyyden ja rajoittuneet mahdollisuudet, mikä on aivan totta. On kuitenkin lähettävä liikkeelle siitä, että puhumme alasta, joka ei kuulu eurooppalaiseen toimivaltaan. Meillä ei ole poliittista toimivaltaa, mutta ensimmäistä kertaa on saatu aikaan yhteinen päätös yhteistyöstä jäsenvaltioiden kesken. Tämän yhteistyöpäätöksen puitteissa tapahtui kolme asiaa. Ensiksi, ensimmäistä kertaa laaditaan kansalliset toimintasuunnitelmat syrjäytymistä ja köyhyyttä vastaan. Toiseksi, ensimmäistä kertaa sosiaaliturvakomitea ja komissio tekevät yhteistyötä, jotta päädyttäisiin yhteisiin poliittisiin kehyksiin. Muistutan, että Euroopan unionissa ei ole edes yhteistä määritelmää sanalle "köyhyys". Kolmas asia on tämä ohjelma, joka on ensimmäinen mutta tärkeä väline. On tärkeää, että sovittelumenettelyn aikana ohjelman talousarviota ensiksi lisättiin Euroopan parlamentin ankarasti painostaessa ja toiseksi että komissio ja parlamentti saivat aikaan yhteisen kannan, jonka mukaan tuki voi kattaa 90 prosenttia kuluista järjestöillä, joilla ei käytännössä ole omia varoja.
Mitä tällä välineellä voidaan tehdä? Mainitsen tämän välineen seitsemän pääkohtaa: ensiksi sillä tuetaan ja autetaan jäsenvaltioiden rakenteita keräämään ja analysoimaan tietoja ja tutkimaan tilannetta kaikissa jäsenvaltioissa; toiseksi sillä edistetään yhteistyötä yhteisten sosiaalisten indikaattoreiden kehittämiseksi, ensimmäistä kertaa; kolmanneksi sillä edistetään seurantamenettelyitä ja kansallisten työllisyyden toimintasuunnitelmien ohjelmien toteutumista; neljänneksi sillä edistetään tietojen vaihtoa hyvistä käytännöistä ja ohjelmista; viidenneksi siinä ovat mukana kaikki tahot, paikallinen itsehallinto, valtioista riippumattomat järjestöt, hallitukset, säätiöt ja yliopistot; kuudenneksi, mistä pidämme tiukasti kiinni, siinä ovat erityisesti mukana henkilöt, jotka ovat köyhyyden ja syrjäytymisen uhreja, ja seitsemänneksi sillä mahdollistetaan yleisen mielipiteen tietoisuuden lisääminen suuresta köyhyysongelmasta, jota ei voida hoitaa ainoastaan hallitusten toimesta ja eurooppalaisten ohjelmien avulla, vaan koko yhteiskunnan aktivoitumisella.

Puhemies
Kiitän teitä, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, jos sallitte, minulla on ensinnäkin eräs ilmoitusasia, jonka pyytäisin teitä kuuntelemaan. Komission jäsenet Lamy ja Fischler eivät voikaan osallistua iltapäivän istuntoon, koska Maailman kauppajärjestön kokous Qatarissa on kestänyt odotettua pidempään. Ehdotankin, että jatkamme tätä keskustelua klo 15.00-16.00, ja keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista, ja tietenkin myös äänestykset, pysyvät luonnollisesti aikataulussa.

Lynne
Arvoisa puhemies, milloin keskustelemme minun mietinnöstäni - Lynnen mietinnöstä Euroopan vammaisten teemavuodesta 2003? Keskustellaanko siitä nyt noin klo 15.30? Meille tulee nyt viittomakielen tulkki tätä keskustelua varten klo 17.30, koska kaikkea on siirretty edestakaisin niin paljon, ettemme tiedä, milloin tästä mietinnöstä keskustellaan. Täällä on paikalla kuuroja yleisön edustajia, ja meillä on viittomakielen tulkki. Voimmeko siis pitää kiinni jonkinlaisesta aikataulusta?

Puhemies
Jäsen Lynne, hyvä että ilmoititte minulle tämän. Voimme käsitellä mietintönne siihen aikaan kuin oli sovittukin, eli klo 17.30.

McNally
Arvoisa puhemies, ymmärrämme syyt, joiden takia komission jäsenet Lamy ja Fischler eivät voi olla kanssamme tänä iltapäivänä. Voisitteko kuitenkin vahvistaa, että näillä kahdella komission jäsenellä tulee olemaan tilaisuus raportoida meille Dohassa käydyistä tärkeistä neuvotteluista ja siitä, hyväksyttiinkö EU:n näkemykset vai ei?

Puhemies
Totta kai, jäsen McNally, käymme varmasti tämän keskustelun komission kanssa joulukuussa, mutta emme voi moittia kyseisiä komission jäseniä siinä, etteivät he päässeet tulemaan aikaisemmin.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, haluan puhua aivan lyhyesti selvittääkseni erään asian. En voinut osallistua eilen Caudronin mietinnöstä toimitettuun äänestykseen, enkä siksi huomannut virhettä, jonka haluaisin tuoda kollegoilleni esiin. Istunnon yksikköjen tekemän virheen takia Euratomia koskevaan mietintöön sisällytettiin vahingossa tarkistusehdotus, jonka esitimme Caudronin tutkimusta koskevaan mietintöön. Kyseessä on tarkistusehdotus 20. En aio kiinnittää asiaan enempää huomiota, koska muutkin kollegani esittivät samaa asiaa koskevia tarkistuksia, mutta halusin huomauttaa siitä, sillä saattoi herättää ihmettelyä, että tarkistuksen sisällyttämisessä Euratom-mietintöön ei tuntunut olevan mitään järkeä.

Puhemies
Jäsen Ribeiro e Castro, ryhdymme kernaasti toimiin ja teemme tarvittavan oikaisun.

Foster
Arvoisa puhemies, työjärjestyspuheenvuoro. Olin jäsenten baarissa ennen äänestystä. Näin eräällä tuolilla matkalaukun. Noin 15 minuuttiin kukaan ei tullut hakemaan sitä. Paikalle saapui mies, ja kysyin häneltä, oliko laukku hänen. Sanoin hänelle, että turvallisuustilanne huomioon ottaen kannattaa pysyä matkatavaroidensa luona ja lisäksi, että ollakseen jäsenten baarissa täytyy olla jonkun jäsenen kutsuma. Hän oli erittäin ylimielinen ja närkästynyt. Hän otti laukkunsa ja marssi pois. Hän sanoi tuntevansa jäsen Muscardinin. Tämä saapui sitten baariin, ja kysyin häneltä, tunsiko hän tämän herran, ja sanoin, että turvallisuusongelmien takia olin kohteliaasti kertonut miehelle tilanteesta.
Haluan sanoa parlamentille, että meillä tämän parlamentin jäseninä on myös vastuu. Olemme pyytäneet turvatoimien tehostamista, ja siksi meidän kaikkien on otettava vastuu ihmisistä, jotka pyydämme tänne tai joiden sallimme olevan täällä nimissämme.
Pyytäisin teitä, arvoisa puhemies, muistuttamaan parlamenttia siitä vastuusta, mikä meillä on turvallisuudesta tulevaisuudessa.

Puhemies
Jäsen Foster, kiitän teitä valppaudestanne, jota osoititte juuri oikeaan aikaan.

Äänestykset
Riis-Jørgensen
. (DA) Arvoisa puhemies, haluaisin tehdä parlamentin kollegoilleni selväksi, että jos liberaaliryhmän esittämä tarkistus 9 hyväksytään, kysymys palautetaan talous- ja raha-asioiden valiokunnan käsittelyyn. Tämä on oikea menettelytapa, koska se antaa meille enemmän aikaa tutkia, mitä oikeudellisia vaikutuksia tällä ehdotuksella on. Sain eilen neuvostolta vastauksen, jossa se toteaa antavansa lausunnon ehdotuksen laillisuudesta vasta sen jälkeen, kun neuvosto on käsitellyt ehdotuksen. Mielestäni olisi yksinkertaisesti väärin, jos parlamentti äänestäisi tästä asiasta, ennen kuin tällainen oikeudellinen arviointi olisi käytettävissämme. Mielestäni neuvoston vastausta ei voi mitenkään hyväksyä. Pyydän kollegoitani tukemaan tarkistusta 9, jotta asiaa voitaisiin käsitellä valiokunnassa uudestaan.

Puhemies
Jäsen Riis-Jørgensen, kiitän teitä siitä, että teitte hyvin selväksi, minkälainen ulottuvuus tällä tarkistuksella on, ja siirrymmekin heti nimenhuutoäänestykseen.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Katiforisin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0352/2001) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/79/ETY, direktiivin 92/80/ETY ja direktiivin 95/59/EY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisverokantojen osalta (KOM(2001)133 - C5-0139/2001 - 2001/0063(CNS))
Sen jälkeen, kun komission ehdotus oli hylätty.

Katiforis
. (EL) Arvoisa puhemies, haluaisin tällä kohdin sanoa sekä teille että komissiolle, että mielestäni tähän pätee työjärjestyksen 68 artikla ja teidän pitää tietenkin antaa puheenvuoro komission jäsenelle ja kysyä häneltä, peruttaako komissio ehdotuksensa. Tämä on ensimmäinen askel.

Puhemies
Kyllä, ja tästä syystä annoinkin puheenvuoron komissiolle. Arvoisa esittelijä, kiitän teitä ja luulenpa, että komission jäsen Bolkestein haluaa nyt käyttää puheenvuoron.

Bolkestein
. (EN) Arvoisa puhemies, käsittääkseni jäsen Katiforisin mietintö on hyväksytty. Se tarkoittaa, että komission ehdotus on hylätty. Haluan sanoa aivan ensin, että komissio on hyvin pahoillaan tästä äänestystuloksesta, varsinkin kun komission ehdotus on täsmälleen se, mitä parlamentti pyysi vuonna 1996. Tämä on epätavallinen tilanne. Parlamentti pyytää jotain komissiolta. Komissio tekee, mitä siltä pyydetään, ja parlamentti hylkää, mitä komissio on tehnyt.

Ilmoitan joka tapauksessa komissiolle tämän valitettavan tuloksen ensi viikolla, kun se seuraavan kerran kokoontuu, ja keskustelen kollegoideni ja puheenjohtaja Prodin kanssa nyt noudatettavasta menettelytavasta perustamissopimuksen määräysten johdosta, jotka ovat täysin selkeät.
(Suosionosoituksia)

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin sanoa pikaisesti jotakin tästä asiasta. Komission ehdotus oli ensinnäkin vääränlainen, mutta arvoisa komission jäsen, tärkein syy on se, että tällä välin on ollut vaalit, ja komissionkin pitäisi ottaa se huomioon.

Puhemies
Emme voi pohtia tätä kysymystä enää pidempään.

Katiforis
Arvoisa puhemies, on tietenkin surullista, että neuvosto halusi ennakoida parlamentin kannan poliittisella sopimuksella eikä halunnut jalomielisesti antaa parlamentille ensin mahdollisuutta lausua kantaansa. Tämä lyhyenä vastauksena siihen, mitä Bolkestein sanoi.
Haluaisin kuitenkin sanoa, että työjärjestyksen 68 artiklan perusteella Bolkesteinin vastaus on puutteellinen. Työjärjestys on selvä. Kysymme komissiolta, peruttaako se ehdotuksensa. Bolkestein ei vastannut tähän kysymykseen. Hän sanoi pohtivansa kollegoidensa kanssa, mitä aikoo tehdä. Tässä tapauksessa oletan, että komissio kieltäytyy peruuttamasta ehdotustaan. Näin ollen on siirryttävä artiklan 3 kohtaan, jossa sanotaan, että asia pitää palauttaa asiasta vastaavaan valiokuntaan äänestämättä luonnoksesta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi. Ehdotan, että teemme näin.

Puhemies
Aivan, jäsen Katiforis, mielestäni asia on juuri näin.

Heaton-Harris
Arvoisa puhemies, jäsen Katiforis on aivan oikeassa, mutta jos aikaisemmasta käytännöstä tässä parlamentissa voidaan jotain päätellä, niin nyt kun parlamentti on tehnyt ehdotuksen, viiden vuoden kuluttua komissio esittää idean, jonka me taas hylkäämme.
(Parlamentti päätti palauttaa asian vastaavaan valiokuntaan.)
Miguélez Ramosin laatima kalatalousvaliokunnan mietintö (A5-0395/2001) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi vuoteen 1999 asti Marokon kalastussopimuksen alaisina olleiden alusten ja kalastajien toimintasuunnan muuttamisen edistämisestä (KOM(2001)384 -C5-0407/2001 - 2001/0163(CNS))
Ennen äänestyksen alkua.

Wynn
, budjettivaliokunnan puheenjohtaja. (EN) Arvoisa puhemies, se olisi suullinen tarkistus, joka muodostaisi uuden johdanto-osan 12 kappaleen. Se koskisi myös luonnosta lainsäädäntöpäätöslauselmaksi ja kuuluisi: "Asetusta ei voitu ennakoida rahoitusnäkymissä. Asetuksen rahoituskehys on katettava lisämäärärahoilla."

Miguélez Ramos
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan tämän mietinnön esittelijänä sanoa kaksi asiaa: ensinnäkin tämä kollegani Wynnin suullisesti esittämä tarkistus hylättiin kalatalousvaliokunnan äänestyksessä silloin, kun mietinnöstäni äänestettiin. Toiseksi en vastusta tarkistuksen esittämistä, vaan edustajainhuone saakoon päättää sen sisällöstä.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, onko selvää, että äänestys koskee ainoastaan ehdotuksen lainsäädännöllistä osaa eikä talousarvioon liittyvää osaa?

Puhemies
Käytämme nyt puheenvuoroja jäsen Wynnin juuri esittämästä suullisesta tarkistuksesta, ja kaikki varmasti ymmärsivät, että sillä on rahoitusvaikutuksia.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, tuen budjettivaliokunnan puheenjohtajan esittämän tarkistuksen osalta esittelijämme ehdotusta ja haluan myös sanoa valiokunnan puheenvuoron mukaisesti että kantamme on aina ollut, että tätä ehdotusta pitäisi tarkastella kalastuksen näkökulmasta eikä meidän pitäisi paneutua talousarvionäkökohtiin. Vaikka jäsen Wynnin sanat ovat totta, sillä kuten täällä sanotaan, ehdotusta ei tosiaan ole ennakoitu rahoitusnäkymissä, ei ole vähemmän totta ja siksi tämä tieto on välitettävä myös parlamentille , että komissio on pyytänyt ottamaan käyttöön joustovälineen, jolla tätä ehdotusta rahoitettaisiin aikanaan 197 miljoonalla eurolla.
Kannatamme siis budjettivaliokunnan ehdotusta, mutta muistutamme sen jäseninä toimivina kollegoillemme ja neuvostolle, että elimien pitää päästä sopimukseen tämän välineen käyttöönotosta ja ehdotuksen rahoittamisesta mainituilla 197 miljoonalla eurolla, joita tarvitaan, jotta vahinkoa kärsineet kalastajat perheineen voisivat ratkaista ongelmansa.
(Puhemies totesi, ettei suullista tarkistusta vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Lehnen laatima oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan mietintö (A5-0384/2001) jäsenvaltioiden yksityis- ja kauppaoikeuden lähentämistä koskevasta komission tiedonannosta neuvostolle ja parlamentille (KOM(2001) 398 - C5-0471/2001 - 2001/2187 (COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Chichesterin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0363/2001) komission vihreästä kirjasta: Energiahuoltostrategia Euroopalle (KOM(2000)769 - C5-145/2001 - 2001/2071(COS))
Ennen äänestyksen alkua.

Alyssandrakis
Arvoisa puhemies, totesin, että nämä eivät ole vain pieniä kielivirheitä. Kokonaiset tekstikappaleet ovat erilaisia. Näyttää, että kääntäjä olisi kääntänyt toista tekstiä. Pyydän, että asia tarkistetaan, ja samassa yhteydessä haluaisin sanoa, että myös muissa tapauksissa kreikkalaisissa käännöksissä on ollut virheitä. Jos osaisitte kreikkaa, ymmärtäisitte mitä haluan nyt sanoa. Eräässä tuberkuloosia ja malariaa koskevassa asiassa käännöksessä oli käytetty näitä sanoja, vaikka nämä taudit ovat kreikaksi fymatiosi ja elonosia.

Puhemies
Olen hyvin pahoillani, jäsen Alyssandrakis. Voin vain luvata, että eri kieliversiot tutkitaan ja tarkistetaan erittäin huolellisesti. Minulle on vahvistettu, että näin on tosiaan käynyt, eikä virheitä ole pelkästään kreikankielisessä versiossa, vaan niitä on löytynyt eräiden muidenkin kielten versioista. Huolehdimme kyllä siitä, että ne korjataan asianmukaisesti.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Schörlingin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0356/2001) komission valkoisesta kirjasta: Tulevaa kemikaalipolitiikkaa koskeva strategia (KOM(2001) 88 - C5-0258/2001 - 2001/2118(COS))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Blak
Arvoisa puhemies, pyytäisin teitä tutkimaan, mitä tämä äänestys on maksanut Euroopan veronmaksajille. Haluaisin myös, että hankkisitte rahoituksen sellaista kurssia varten, jossa valiokuntaa voitaisiin opettaa tekemään yhteistyötä. On melko sopimatonta, että meidän on äänestettävä tunnin ajan sellaisesta asiasta, joka olisi pitänyt selvittää valiokunnassa. Heidän on kerta kaikkiaan ryhdistäydyttävä pian. Tämä kärpäserotiikka ei voi jatkua!

Puhemies
Jäsen Blak. Mielestäni meidän olisi tästä lähtien pidettävä kirjaa kaikkien äänestysten kustannuksista.
Flemmingin laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0341/2001) komission tiedonannosta neuvostolle, Euroopan parlamentille ja talous- ja sosiaalikomitealle: Hinnoittelupolitiikan avulla kestävämpään vesivarojen käyttöön (KOM(2000) 477 - C5-0634/2000 - 2000/2298(COS))
Ennen äänestystä koko päätöslauselmaesityksestä.
Flemming
Arvoisa puhemies, olen äärettömän pahoillani, että ryhmämme on nyt esitettävä oman mietintöni hylkäämistä lopullisessa äänestyksessä, sillä sekä minun että ryhmämme mielestä ei ole oikein, että kansallinen ongelma tuodaan Euroopan parlamenttiin!

(Parlamentti hylkäsi päätöslausemaesityksen.)

Ludford
Arvoisa puhemies, halusin vain täydentää edellistä työjärjestyspuheenvuoroa ja kysyä, milloin voimme keskustella jäsen Corbettin mietinnön ehdotuksista - jotka käsittääkseni ovat juuttuneet perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokuntaan - niin että voidaan uudistaa tämä naurettava menettely, joka sallii kuusi sivua yhteen mietintöön tehtyjä täysistunnossa käsiteltäviä tarkistuksia. Meistä tulee pilan kohde, jos emme tee uudistuksia ja saa parlamenttiamme järjestykseen.

Corbeyn laatima ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0323/2001) pakkauksista ja pakkausjätteistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/62/EY täytäntöönpanosta (2000/2319(INI))
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Salafranca Sánchez-Neyran laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö (A5-0336/2001) Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan suhteita koskevasta yhteisestä strategiasta ja yleisestä kumppanuudesta (2000/2249(INI))
Ennen äänestyksen alkua.

Posselt
Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että esityslistassa lukee: äänestykset klo 12.00-13.00, äänestykset jatkuvat klo 18.30. Minusta esityslistaa pitäisi kyllä noudattaa.

Puhemies
Huomautan teille, hyvät kollegat, että ylitimme eilen sovitun aikataulun ja sen vuoksi tämäkin huomautus olisi ollut syytä ottaa huomioon.
Kysynkin nyt parlamentin mielipidettä: ketkä haluavat jatkaa äänestystä?
(Parlamentti päätti jatkaa äänestystä.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Brokin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0704/2001) mielivaltaisista pidätyksistä ja poliittisesta tilanteesta Laosissa
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys biologisia ja toksiiniaseita koskevaan YK:n yleissopimukseen liittyvistä neuvotteluista ja viimeaikaisten pernaruttotapausten vaikutuksista niihin
Ennen äänestystä 2 kohdasta.

Morillon
Koska emme voi olla varmoja, mikä on Yhdysvaltain presidentin täsmällinen kanta asiaan, ehdotan, että 2 kohdan toisen alakohdan sanat "luomaan tehokkaat menettelyt" korvataan sanoilla "löytämään tehokkaat menettelyt".

Papayannakis
Arvoisa puhemies, olen pahoillani, mutta tämä kohta jää nyt epämääräiseksi. Eilen komission jäsen Busquin ilmoitti meille erittäin viralliseen sävyyn, että Yhdysvaltain kannassa biologisia aseita koskevaan yleissopimukseen ja sen pöytäkirjaan ei ole tapahtunut mitään muutosta Euroopan unionin ja Yhdysvaltain välisissä neuvotteluissa. "Ei mitään muutosta", hän sanoi. Hän painotti vielä nimenomaan "tiedusteltuaan asiaa".
Mielestäni parlamentin ei pitäisi lausua epämääräisyyksiä; kyseinen kohta on yksinkertaisesti peruutettava, eikä tämä ole poliittinen vaan tosiasioille uskollinen teko.
(Puheenjohtaja totesi, että suullista tarkistusta ei vastustettu.)
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys lentoliikennealan ja ilmailuteollisuuden sekä niihin liittyvien palvelualojen taloudellisesta ja työllisyystilanteesta

Foster
Arvoisa puhemies, meillä on lyhyt suullinen tarkistus, jonka ovat hyväksyneet kaikki tämän päätöslauselmakompromissin allekirjoittajat ja joka kuuluu seuraavasti: 2 kohtaan, sanan "terrorismi" jälkeen, lisätään seuraava lause: "vaatii, että jäsenvaltiot kantavat vastuun ylimääräisistä turvallisuuskustannuksista."

Puhemies
Mikäli tätä jäsen Fosterin äsken esittämää suullista tarkistusta ei vastusteta, se sisällytetään päätöslauselmaesitykseen, josta kohta äänestämme.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Corbett
Arvoisa puhemies, olette juuri johtaneet puhetta 358 erillisen äänestyksen aikana. Toivon kollegojen olevan samaa mieltä, että tämä korostaa tarvetta uudistaa työjärjestystämme.

Rübig
Arvoisa puhemies, ilmoituksesta päätellen seuraavaksi käsitellään Bouwmanin mietintöä. Tarkoittaako tämä, ettei WTO:ta koskevaa julkilausumaa anneta?

Puhemies
Jäsen Rübig, se keskustelu käydään joulukuussa, koska - kuten äsken sanoin - komission jäsenet Lamy ja Fischer eivät pääse tähän istuntoon ajoissa.

Goodwill
Valitettavasti en voi olla samaa mieltä jäsen Corbettin puheenvuorosta äänestyksistä tässä täysistunnossa. Parlamentissa on paljon valiokuntia, joissa ei ole edustajia kaikista jäsenvaltioista. Siksi tulemme huomaamaan, että näiltä ihmisiltä riistetään äänioikeus, ja tästä on tulossa suurempi ongelma Euroopan unionin laajentuessa. Meidän on annettava kaikkien jäsenmaiden edustajille tilaisuus äänestää mietinnöistä ja tärkeistä tarkistuksista.

MacCormick
Arvoisa puhemies, joukko kollegoja on huomauttanut, että on erittäin huono asia, että meillä on täällä niin paljon äänestyksiä, mutta minä haluan onnitella teitä siitä, että olette pitäneet meidät vauhdissa. En tiedä, mitä varten äänestäjäni valitsivat minut, jos eivät käyttämään omaa harkintaa ja päätösvaltaa päättäessäni, mistä asioista äänestän. Mielestäni emme tee mitään tärkeämpää kuin annamme äänemme ehdotusten puolesta ja niitä vastaan parlamentissa, ja tämän vastustaminen on erittäin typerää. Lisäksi, jos katsomme tänään annettuja ääniä, niin ennalta varmoja lopputuloksia oli erittäin vähän; kaikkien nimenhuutoäänestysten tulokset olivat täpäriä, ja mielestäni se osoittaa, että on tarpeellista testata näitä asioita äänestämällä. Ajatus, että meidän pitäisi äänestää vähemmän, tuntuu järjettömältä.
Haluaisin kuitenkin sanoa jotain Watsonin mietinnöstä. Kun kerran olemme päässeet siihen pisteeseen, että meillä on yhteisön lainsäädäntö, niin jos tätä lainsäädäntöä uhmataan, tuntuu ilmiselvältä, että kansallisvaltioissamme - ja kansoilla, jotka eivät ole valtioita - on oltava sitä tukeva rikoslainsäädäntö, sillä muuten valtiot säätävät lakeja, joita ne eivät pysty panemaan täytäntöön, ja yhteisöstä tulee pilkan kohde. Tämä edellyttää tietenkin asianmukaisia takuita ja asianmukaisia puolustautumisoikeuksia. Me ajattelemme nyt kulttuurimme puolustamista. Meidän kulttuurimme on määrä antaa ihmisille asianmukaiset puolustautumisoikeudet, ja olen surullinen Yhdistyneessä kuningaskunnassa viime aikoina tapahtuneesta kehityksestä, joka näyttää johtavan näiden oikeuksien poistamiseen.

ÄÄNESTYSSELITYKSET Fatuzzo (PPE-DE). (IT) Arvoisa puhemies, vaikka pyysinkin puheenvuoroa kymmenestä asiakirjasta, tyydyn antamaan äänestysselitykset vain Figueiredon ja Chichesterin mietinnöistä.
Watsonin ehdotus suositukseksi (B5-0707/2001)

Krarup
. (DA) EDD-ryhmä on äänestänyt tätä suositusta vastaan, koska suosituksen toteuttaminen merkitsisi, että elinvoimaiset ja ratkaisevat politiikan alat - tavallisia elinolojamme koskeva rikosoikeudellisten asioiden ja poliisiasioiden sääntely - siirrettäisiin viimeinkin väkisin jäsenvaltioilta EU:n tehtäväksi.
Suositus on järjetön retorinen osoitus parlamentin enemmistön puutteellisesta todellisuudentajusta - kahdessakin mielessä: ensiksikin - ainakin toistaiseksi - on poliittisesti mahdotonta, että jäsenvaltioiden hallitukset suostuisivat päätökseen, joka mahdollistaisi EU:n rikosoikeuden ja liittovaltion poliisin perustamisen. Toiseksi päätös on ristiriidassa yhteiskunnallisen todellisuuden kanssa, joka kertoo siitä, että parlamentin unelma eurooppalaisesta liittovaltiosta muuttuu painajaiseksi. EU:ssa ei vallitse vain yksi oikeuspoliittinen kulttuuri ja järjestelmä vaan niitä on 15. EU:n rikosoikeus ja EU:n poliisi murskaisivat parhaassakin tapauksessa jäsenvaltioiden oikeudelliset perinteet ja pahimmassa tapauksessa ne loisivat keskitetyn järjestelmän, jota ei voi valvoa demokraattisesti - eikä niiden avulla voi ratkaista niitä ongelmia, joita jäsenvaltioilla on edessään. Eurooppalaisen yhteistyön ytimenä on oltava monimuotoisuus ja muiden valtioiden oikeusjärjestelmien kunnioittaminen.
Figueiredon mietintö (A5-0372/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, Figueiredon mietintö, joka koskee sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaan pyrkivää sovittelukomiteaa, sai luonnollisesti puoltavan ääneni. Minun on sanottava, että Italiassa keskustahallitus yhdessä eurooppalaisten sosialistipuolueiden kanssa nosti ensiksi merkittävästi Italian vähimmäiseläkkeitä 382 eurosta 490 euroon kuukaudessa; nyt Berlusconin keskustaoikeistohallitus on nostanut 382 eurosta 490 euroon yli 70-vuotiaiden eläkkeet ja laajentanut edunsaajien joukkoa. Haluaisin kiittää häntä ja kehottaa 14:ää muuta Euroopan unionin jäsenvaltiota ja12:ta ehdokasvaltiota seuraamaan tätä esimerkkiä vanhusten ja eläkeläisten kohdalla, eikä vain heidän, vaan myös niiden, jotka eivät ole eläkkeellä, koska kaikenikäisillä on oikeus elää.

Ebner
Arvoisa puhemies, äänestin mietinnön puolesta ja haluaisin tässä yhteydessä sanoa, miten harmillista on, etteivät äänestäjät, Euroopan unionin kansalaiset, oikein hyväksy Euroopan parlamenttia, siis yhteisön toimielimiä, koska emme pysty toimimaan asianmukaisesti ja ajoissa heidän esittämiensä ja meidänkin tiedossa olevien ongelmien ratkaisemiseksi. Tällainen tilanne oli tällä viikolla jo eläinten kuljetusten ja nyt taas rajatylittävien maksujen kohdalla. Tämä asia on suututtanut kansalaisia jo vuosia, ja he ovat joutuneet kärsimään siitä, ja taas me toimimme liian myöhään - toivottavasti kollega Peijsin aloite pannaan edes nyt pikaisesti täytäntöön.
Esitin tätä aihetta asiasta vastaavalle komission jäsenelle Montille jo euron käyttöönoton yhteydessä ja pyysin komissiota tekemään asialle jotakin mahdollisimman nopeasti. Se kesti kuitenkin vuosia, ja on vahinko, että siitä on aiheutunut niin paljon haittaa. Vielä kerran painotan, että meidän pitäisi mielestäni kuunnella enemmän kansalaisia ja heidän ongelmiaan ja toimia sen mukaisesti.
Haluaisin vielä lisätä, että aioin antaa Flemmingin mietintöä koskevan äänestysselityksen. Se tietenkin osoittautui tarpeettomaksi.

Berthu
. (FR) Äänestimme rajatylittävistä euromääräisistä maksuista annettua asetusehdotusta vastaan, koska siinä pankkeja ei vaadita luopumaan palvelumaksuista, ja näin luulotellaan, että maksut ovat ilmaisia. Tämä päätön ajatus, johon on syynä pelkästään halu uskotella, että euro poistaa kaikki rajatylittävien maksujen palvelumaksut, voi käydä meille kalliiksi kaikenlaisten vääristyneiden vaikutusten vuoksi.
Lisäksi tämä ehdotus on juridisesti hatara. Sen oikeusperustana on nimittäin EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 1 kohta, joka koskee sisämarkkinoiden toteutumista. Asetusta pitäisi siis soveltaa samalla tavoin kaikissa unionin jäsenvaltioissa. Näin ei kuitenkaan ole, sillä kolme unionin jäsenvaltioista jää euroalueen ulkopuolelle. Siksi olisi epäilemättä ollut tarkoituksenmukaista ottaa asetuksen oikeusperustaksi EY:n perustamissopimuksen 123 artiklan 4 kohta (viimeinen virke), joka koskee euron käyttöönottoon liittyviä toimenpiteitä ja jota siis ei sovelleta niihin jäsenvaltioihin, jotka eivät ota käyttöön yhteistä rahaa.
Perustamissopimuksen 123 artiklan 4 kohdassa edellytetään kuitenkin neuvoston yksimielisyyttä, mutta 95 artiklassa ainoastaan määräenemmistöä. Juuri tämä seikka on epäilemättä painanut vaakakupissa, koska näin on saatu kierrettyä tiettyjen jäsenvaltioiden vastalauseet.
Tästä huolimatta on vaikea kuvitella euroalueen ulkopuolisten valtioiden konkreettista oikeudellista tilannetta, kun ne velvoitetaan perimään palvelumaksuja jossakin muussa kuin omassa valuutassaan suoritettavista rajatylittävistä tilisiirroista.
Tätä hullutusta täydentää vielä se, ettei asetuksessa ole ainuttakaan sellaista artiklaa, jossa säädettäisiin vastahakoisiin rahoituslaitoksiin sovellettavista mahdollisista seuraamuksista... Eipä tietenkään, koska yhteisö ei ole toimivaltainen tässä asiassa. Euroopan parlamentti on halunnut korjata tämän puutteen äänestämällä sellaisen tarkistuksen puolesta, jossa jäsenvaltioita kehotetaan määrittelemään ja asettamaan "varoittavia" seuraamuksia, mutta tämänkaltaisella kehotuksella ei ole mitään oikeudellista vaikutusta.

Gallagher
. (EN) Jäljellä on enää 46 päivää, ennen kuin eurosetelit ja -kolikot otetaan käyttöön 12:ssa tähän uuteen eurovaluuttajärjestelmään osallistuvassa valtiossa. Kansallisten valuuttojen vähittäinen käytöstä poistaminen ja uuden yhteisen eurooppalaisen valuutan käyttöön ottaminen ei ole helppo tehtävä. Pelkästään 12:ssa uuteen euroalueeseen kuuluvassa maassa asuu yli 290 miljoonaa ihmistä. Uskon kuitenkin EU:n jäsenmaiden hallitusten toteuttaneen hyvin aktiivisesti tulevia käytännön muutoksia koskevia laajoja tiedotuskampanjoita.
On erittäin tärkeää, että sekä pienet että suuret yritykset ottavat yhteyttä omiin pankkeihinsa ja arvioivat, kuinka paljon valuuttaa ne tarvitsevat hoitaakseen liiketoimintansa ensi tammikuun 1. päivästä alkaen. EU:n alueella tehdyt tutkimukset ovat osoittaneet pankkien luottavan siihen, että kaikissa seteliautomaateissa on koko tarvittava varasto uusia eurovaluuttaseteleitä. Euroopan keskuspankki on vakuuttunut, että tarvittava määrä uusia euroseteleitä levitetään euroalueen ulkopuolisten maiden rahoituslaitoksille.
Mielestäni viiden viikon siirtymävaihe on oikean pituinen. Olisi yksinkertaisesti liikaa vaatia Euroopan pieniä yrityksiä käsittelemään kahta eri valuuttaa alun perin suunnitellun kuuden kuukauden siirtymävaiheen ajan. Olen iloinen, että Euroopan eri kuluttajayhdistykset aikovat olla valppaina siirtymävaiheen ajan varmistaakseen, että kuluttajien etuja suojellaan euroon siirtymisen aikana.
Olen tietenkin sitä mieltä, että on tarpeen ryhtyä toimiin, joilla pienennetään eroa kotimaisten ja rajatylittävien maksujen kustannusten välillä. Kuluttajat vaativat erittäin voimakkaasti tällä hetkellä käytössä olevan järjestelmän muuttamista. Meidän on vahvistettava luottamusta uuden eurovaluutan rakenteeseen. Tässä asetusehdotuksessa, joka on edessämme tänään, ei kuitenkaan tehdä eroa tehokkaiden ja tehottomien maksujärjestelmien välillä. Tässä asetuksessa ei asianmukaisesti käsitellä euron ja muiden, euroalueen ulkopuolisten jäsenvaltioiden valuuttojen välistä suhdetta.
Mielestäni voidaan asiaankuuluvasti sanoa, että euro on taipuvainen edistämään talouden vakautta. Tästä on mielestäni saatu selviä todisteita Yhdysvalloissa viime syyskuussa tehtyjen traagisten terrori-iskujen jälkeen. Me emme halua antaa kansainvälisille valuuttakeinottelijoille tilaisuutta pelata Euroopan kansallisilla valuutoilla toisiaan vastaan. Tämä johtaisi ainoastaan euron arvon laajempaan devalvointiin; juuri näin tapahtui vuoden 1992 syksyllä.
Euro on hyvä uutinen eurooppalaisille yrityksille. Se vähentää vientikuluja. Se on hyvä uutinen eurooppalaisille matkailijoille, ja se edistää osaltaan talouden vakautta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä Euroopan unionissa.

Hortefeux
. (FR) Äänestin Peijsin mietinnön puolesta ja haluan erityisesti korostaa esittelijämme työn laatua.
Olen iloinen, että parlamentti vihdoinkin ilmaisee kantansa näin tärkeästä aiheesta.
Eurooppalaisten kuluttajien kärsivällisyys on selvästikin lopussa. On todettava, että rahoituslaitokset ovat menneet liian pitkälle antaessaan jatkuvasti katteettomia lupauksia varmoina siitä, ettei Brysselissä kuitenkaan uskalleta rajoittaa pankkien vapautta asettaa palvelumaksuja. Komissio on nimittäin neuvotellut niiden kanssa jo 11 vuotta... ja aivan turhaan. Pankit ovat itsepäisesti kieltäytyneet investoinneista, joilla rajatylittävien pankkisiirtojen maksut saataisiin alenemaan. Nehän saavat nykyisestä järjestelmästä sievoiset voitot.
Kuluttajat eivät ole ainoita, jotka joutuvat maksamaan perusteettomia pankkimaksuja: ulkomaankauppaa harjoittavat pk-yritykset ovat tältä osin erityisen heikossa asemassa, ja niiden kilpailukyky kärsii ilman mitään kunnon syytä.
Pk-yritysten ja kuluttajien tilanne on ollut täysin käsittämätön jo siitä alkaen, kun euro otettiin käyttöön tilivaluuttana 1. tammikuuta 1999, ja nyt se uhkaa kiristyä entisestään, kun vajaan kahden kuukauden kuluttua siirrymme lopullisesti eurorahaan. Miten selitämme sen, että euroalue muodostaa yhtenäisen maksualueen vain seteleille ja kolikoille ja että kaikkien muiden maksuvälineiden käytöstä rokotetaan tuntuvilla pankkimaksuilla? Miten perustelemme sen, että tilisiirto Lillen ja Bastian välillä on halvempi kuin sama maksutapahtuma Lillen ja Brysselin välillä?
On vieläkin syytä pelätä, että pankit käyttävät hyväkseen vapauttaan asettaa palvelumaksuja korottaakseen sisäisiä palveluhintojaan, jotta ne voittaisivat takaisin euroalueella koituvan vajeen. Mutta kuten komission jäsen Bolkestein totesi: "Pankit tietävät hyvin, että yleisön odotukset ovat täysin oikeutettuja." Toivotaan, että pankit todellakin tietävät tämän.

Meijer
. (NL) Euroopan unioni koostuu itsenäisistä valtioista, jotka kaikki ovat Yhdistyneiden Kansakuntien jäseniä ja joilla on tähän mennessä ollut myös oma rahansa. Pankit ovat osa kansallista maksuliikennettä ja perivät suuren sakkomaksun rajatylittävistä maksuista ja nostoista. Vuoden 2002 tammikuusta lähtien 12 jäsenvaltiota alkaa leikkiä, että ne ovat talouden kannalta yksi valtio. Pankit kannattavat ajatusta niin kauan kuin se lisää niiden omaa liikkumavaraa, mutta eivät silloin, kun niiden pitäisi luopua asiakkaiden maksamista erityismaksuista. Tuntuu houkuttelevalta vaatia, että maiden sisäisten ja rajatylittävien maksujen kustannukset pitää saada euroissa yhtä suuriksi. Se on ollut komission jäsen Bolkesteinin toive jo pitkään, ja sitä ehdotetaan nyt myös Peijsin mietinnössä. Voin olla asiasta samaa mieltä niin kauan kuin tällä tarkoitetaan, että pankkien pitää luopua palvelumaksuista, joita ne perivät rajatylittävistä maksuista. Mutta johdanto-osan 5 a kappale ei estä sitä, että maan sisäisistä maksuista peritään uusia palvelumaksuja niiden tulojen korvaamiseksi, jotka jäävät pois ulkomaisista maksuista. Sen sijasta, että sakotettaisiin raskaasti maksujen pientä vähemmistöä, johon kuuluu ennen kaikkea liike-elämän maksuja, sakotetaan kaikkia maksuja kevyesti. Tämä tarkoittaa, että asiakkaiden suuri enemmistö joutuu selviytymään entistä korkeammista kustannuksista. Koska tämä on selvästi haitaksi tavallisille tiliasiakkaille, äänestän vastaan.
Chichesterin mietintö (A5-0363/2001)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, jäsen Chichesterin esittelemässä asiakirjassa viitataan energiahuoltoon, ja se sisältää osia, joissa kannatetaan ydinenergiaa. Olen jo useaan otteeseen julistanut, että minä henkilökohtaisesti samoin kuin eläkeläisten puolue kannatamme ydinenergian käyttöä. Haluaisin tässä yhteydessä korostaa erityisesti kannattavani sitä, että ehdokasvaltioiden ydinvoimaloille annettaisiin mahdollisimman hyvät toimintamahdollisuudet. EU:n ja Bulgarian välisen parlamentaarisen sekavaliokunnan jäsenenä vierailin hiljattain Bohunicen ydinvoimalassa Slovakiassa ja Kozloduin ydinvoimalassa Bulgariassa. Näissä valtioissa on oltava mahdollisuus käyttää energialähteenä ydinvoimaa, mikäli reaktorit täyttävät tietyt turvallisuusvaatimukset, koska valtioilla ei ole taloudellisia mahdollisuuksia maksaa tarpeettomia lisäkuluja pelkästä energialähteen vaihtamisesta. Turvallisten ydinvoimaloiden toiminta on sallittava, etenkin ehdokasvaltioissa.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti komission energiahuoltostrategiaa käsittelevään vihreään kirjaan. Joudun harmikseni yhä uudestaan toteamaan, että uusiutuviin energialähteisiin kiinnitetään edelleen liian vähän huomiota.
Kioton pöytäkirjaan sisältyvät tavoitteet voidaan saavuttaa vain asettamalla nämä energialähteet etusijalle. Olen siksi erittäin pettynyt Chichesterin mietintöön, koska siinä käsitellään edelleen ensisijaisesti ydinenergiaa.

Alyssandrakis
. (EL) Energian lisääntynyt kulutus yhdessä fossiilisten polttoaineitten lähteitten ja varastojen pienentymisen kanssa osoittaa, että energian saanti on erittäin tärkeä kysymys EU:n ja jäsenvaltioiden sisä- ja ulkopolitiikassa. Vaikka Chichesterin mietinnössä korostetaankin tarvetta energiansäästöön, käyttötehokkuuden lisäämiseen ja tehokkaampien jakelujärjestelmien kehittämiseen, siinä toiveet ongelman ratkaisemisesta pannaan taas kerran markkinoiden vapauttamiseen ja toisaalta kilpailuun ja toisaalta tuottajamaiden valvontaan.
Tämä suhtautumistapa palvelee yleisellä tasolla imperialistisia etuja. Vahinkoa kärsivät työntekijät ja kansalaiset yleensä, sekä tuottajamaissa että kuluttajamaissa, ja heidät uhrataan niiden monikansallisten yritysten voitontavoittelun alttarille, jotka luovat ja käyttävät hyväkseen kriisejä, aiheuttavat sotia valvoakseen maapallon energiatuotannollisesti kiinnostavia alueita. Fossiilisten energialähteiden hyödyntämisessä energiapolitiikka noudattaa samoja määräyksiä, ja seuraukset ovat kielteisiä kansojen eduille, kehitykselle, laadukkaan, turvallisen ja ympäristön kannalta hyväksyttävän energian turvaamiselle koko väestölle. Ongelmaa kärjistää entisestään energiamarkkinoitten vapauttaminen ja tuotantolaitosten ja jakeluverkkojen yksityistäminen.
Mielestämme strategisesti tärkeän energia-alan (raaka-ainevarastot, tuotanto, jakeluverkostot) pitää kuulua julkiselle sektorille ja niissä pitää noudattaa kansallisia ohjelmia, joita mukautetaan ajoittain ottaen huomioon kansalliset tarpeet ja kansainväliset olot. Energiapolitiikan on turvattava halpa energiansaanti kansalaisten tarpeisiin, taattava työntekijöiden ja asukkaiden turvallisuus ja huolehdittava ympäristönsuojelusta. Näiden pitää olla päätavoitteita, jotka menevät minkä tahansa taloudellisten nimittäjien edelle.
Liikennepolitiikassa uudeksi suunnaksi on otettava joukkoliikennevälineiden käyttö, uusiutuvia energialähteitä on tuettava ja kannustettava samoin kuin tutkimusta sellaisista tehokkaammista tuotantojärjestelmistä ja taloudellisimmista kulutusjärjestelmistä, jotka saastuttavat vähemmän. On välttämätöntä, että EU ja jäsenvaltiot vastaavat vaatimuksiin ympäristönsuojelusta, ja kyvyttömyys vähentää päästöt Kioton sopimuksen edellyttämälle tasolle on vain tekosyy omille vioille. Suuria ilmasto-ongelmia, otsonikehän aukkoja jne., ei voida ratkaista köyhimpien maiden kehityksen kustannuksella, ei työntekijöiden kustannuksella eikä kohtaloon alistuneella planeettamme tuhon hyväksymisellä.
Euroopan ja koko maailman työntekijät, ne kaksi miljardia ihmistä, joilla ei ole käytettävissään sähköä, vaativat toisenlaista energiapolitiikkaa, joka ei palvele imperialistisia etuja ja valintoja ja vastustaa monopolipääomaa, joka anastaa vallan energia-alalla. Vaaditaan politiikkaa, joka kunnioittaa ja suojelee ympäristöä, joka luo perustan inhimillisille toimeentulon oloille.
Näistä edellä mainituista syistä Kreikan kommunistisen puolueen europarlamentaarikot äänestivät Chichesterin mietintöä vastaan.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnössä puhutaan toki Euroopan energiariippuvuudesta, mutta jätetään mainitsematta, ettemme ole riippuvaisia niinkään muista valtioista vaan suurista öljy-yhtiöistä, jotka usein hallitsevat myös muita energialähteitä.
Tästä riippuvuudesta Eurooppa sai maksaa kalliisti vuoden 1973 öljykriisissä, kun nämä yhtiöt päättivät korottaa yleisesti öljyn hintaa saadakseen heikosti tuottavat lähteet kannattamaan. Tähän riippuvuuteen liittyy vielä "lyhyellä aikavälillä vakava hintojen epävakauden riski ja pitkällä aikavälillä öljyvarojen loppumisen riski", josta mietinnössä ollaan huolissaan.
Luonnonympäristön kannalta järkevää öljyvarojen käyttöä ei niinkään uhkaa energialähteiden epätasainen jakautuminen planeetalla, joka on puhtaasti maantieteellinen tekijä, vaan se, että energialähteitä hallinnoivia suuryrityksiä kiinnostaa yksinomaan voittojen haaliminen, koska niiden ei tarvitse pelätä satunnaisia suhdannevaihteluja tai edes pörssikeinottelua.
Ongelma ulottuu paljon Eurooppaa laajemmalle: maailman energiavaroja voidaan hoitaa järkevästi, ja ne voidaan jakaa tasan kaikkien kesken vain, jos toteutetaan koko planeetan laajuinen yhteinen voimainponnistus, mikä edellyttää näiden energiavarojen poistamista yksityisten konsernien ja kaikkien muidenkin talouselämän organisaatioiden hallinnasta.

Caudron
. (FR) Tiistai-illan täysistunnossa käydyssä keskustelussa sanoin kannattavani energian toimitusvarmuutta käsittelevää "Chichesterin pakettia", vaikka se sisältääkin sellaisia energia-alan vapauttamista koskevia vaatimuksia, joita en erikseen ehdotettuina olisi voinut hyväksyä mutta jotka tässä tapauksessa ovat osa monipuolista ja rohkeaa "kokonaispakettia", joka edistää eurooppalaista ajattelua tällä alalla.
Siksi äänestin tämän "paketin" puolesta.
En silti vieläkään ymmärrä, miten joku voi puolustaa sellaista energiamarkkinoiden vapauttamista, jonka tavoitteena on laskea hintoja ja edistää "edullisempia" energialähteitä, ja sitten vielä valittaa tuontiriippuvuudesta, joka kasvaa sitä mukaa kuin kulutus lisääntyy (tai ei vähene), koska hinnat ovat hyvin (tai liian) alhaisia!
Toivon, että jonakin päivänä saan energiamarkkinoiden vapauttamisen puolestapuhujilta selvän selityksen tähän kysymykseen.

Krivine ja Vachetta
. (FR) Chichesterin mietinnön kunnianhimoisena tavoitteena on esitellä energian toimitusvarmuutta koskeva "eurooppalainen strategia". Päätöslauselmasta on kuitenkin hyvin vaikea erottaa mitään selkeää toimintalinjaa. Sitä voidaan tulkita kummin päin tahansa.
"Strategian" perustana olevia todellisia kysymyksiä väistellään. Voidaanko energia-alan rakenneuudistus toteuttaa ilman selkeää ja yhtenäistä julkista politiikkaa?
Voidaanko vain heittäytyä "markkinoille" (toisin sanoen kilpailemaan yksityisen sektorin taloudellisten intressien kanssa)?
Onko energia "yhteishyvä" vai yksi kauppatavara muiden joukossa? Miltä osin atomienergian riskit voidaan hyväksyä?
Päätöslauselmassa suorastaan viljellään hurskaita toiveita. Jotta ydinpuisto voitaisiin pystyttää uudestaan, siinä muun muassa kehotetaan ryhtymään "asianmukaisiin toimiin" radioaktiivisten jätteiden "käsittelyn" ja ydinvoimaloiden "turvallisuuden" varmistamiseksi. Tämä on mahdoton vaatimus.
Sekavuutensa lisäksi Chichesterin mietintö edustaa uusliberalistista politiikkaa.
Mietinnön 18 kohdassa halutaan "edistää EU:n markkinoiden avautumista edelleen" ja 42 kohdassa todetaan, että "olennaista on saattaa valmiiksi energiamarkkinoiden vapauttaminen".
Vain julkisia palveluja suosiva politiikka voi vastata sosiaalisiin ja ympäristöllisiin vaatimuksiin ja varmistaa tämän elinkeinoalan "kestävän kehityksen".
Äänestämme päätöslauselmaa vastaan.

Moreira da Silva
. (PT) Jotkin esittelijän ehdottomat tarkistukset osoittavat, että ydinenergiakapasiteetin nostaminen Euroopassa on välttämätöntä, jotta voimme noudattaa Kioton pöytäkirjaa.
Tämä peruste ei ole järkeenkäypä eikä tosiasioihin perustuva. Kaikki tiedot osoittavat toisin. Euroopan unioni on vähentänyt kasvihuonekaasupäästöjään jo 4 prosenttia vuosina 19901999 ja se voi saavuttaa jäljelle jäävien kaasujen kiintiönsä 4 prosenttia vuoteen 2012 mennessä matalakustannuksisten toimien avulla. Euroopan komission tietojen mukaan Kioton pöytäkirjan säännöksiä on mahdollista noudattaa alle 20 euron kustannuksilla hiilidioksiditonnia koti. Näihin Euroopan komission ehdottamiin toimiin eurooppalainen ilmastonmuutosohjelma ja päästökauppaa koskeva puitepäätös ei kuulu ydinenergian edistäminen.

Souchet
. (FR) Energiahuolto on jäsenvaltioille oleellinen turvallisuustekijä, johon liittyvät kysymykset kuuluvat tietenkin ensisijaisesti niiden omaan harkintavaltaan. Kun otetaan huomioon energiavaihtoehtojen huomattava yhteisvaikutus, voi olla kiinnostavaa valita kaukonäköinen lähestymistapa - kuten vihreässä kirjassa on tehty - ja tarkastella tätä kysymystä koko Euroopan näkökulmasta. Sitä tarkasteltaessa on tietenkin luovuttava kaikista näkemyksellisistä ennakkoasenteista, joissa mustamaalataan tai romantisoidaan jotakin energialähdettä. Muussa tapauksessa voimme sanoa hyvästit järkevälle keskustelulle.
Näin on tehty myös Chichesterin mietinnössä, jossa vihreän kirjan tapaan korostetaan, että jäsenvaltioiden on säilytettävä energialähteiden tasapainoinen kokoonpano, jossa siis ydinenergialla tuotetulle sähköllekin on varattu oma paikkansa. Tämä on ainoa tapa olla lisäämättä Euroopan valtioiden riippuvuutta tuonnista. Tämä on myös ainoa tapa, jolla Euroopan unioni voi vastata kansainvälisiin sitoumuksiinsa rajoittaa hiilidioksidipäästöjä ilmakehässä. Ydinenergian tutkimusta ja kehittämistä on siis jatkettava, jotta voitaisiin ennakoida tieteen ja teollisuuden kehitystä tällä alalla, varmistaa jäsenvaltioiden mahdollisimman suuri energiaomavaraisuus, suojella ympäristöä ja hoitaa ydinjätteen loppusijoitus tyydyttävästi.
Tämän viimeksi mainitun seikan kohdalla pidän valitettavana, ettei Caudronin mietinnössä ole annettu tälle oleelliselle tutkimushaaralle sen ansaitsemaa huomiota. Ellei tätä energiamuotoa kehitetä, kysynnän kasvu painottuu fossiilisiin energialähteisiin tuhoisin seurauksin, sillä ne ovat ympäristölle epäsuotuisia ja niiden toimitusvarmuudessa on ongelmia.
Flemmingin mietintö (A5-0341/2001)

Stihler
Arvoisa puhemies, ennen kuin alan käsitellä Flemmingin mietintöä, haluan puhua Katiforisin mietinnöstä, jonka hylkäsimme. Olen vahvasti sitä mieltä, että hylkäämällä tämän mietinnön emme ole tehneet tänään parlamentissa mitään kansanterveyden edistämiseksi. Meidän ei pitäisi koskaan unohtaa, että tupakka on suurin ehkäistävissä olevien sairauksien aiheuttaja EU:n alueella ja että joka vuosi puoli miljoonaa EU-kansalaista kuolee turhaan tupakan takia. Komission ehdotus olisi auttanut ihmisiä lopettamaan tupakoinnin, ja on hyvin surullista, että emme tukeneet sitä.
Nyt kuitenkin eteenpäin käsillä olevaan asiaan, Flemmingin mietintöön. Vaikka mietintö hylättiin, haluan selittää, miksi minä ja kaksi kollegaani Skotlannista kannatimme joitakin tarkistuksia. Ensinnäkin, mielestämme - tarkistuksen 3 mukaisesti - mitään valtiota ei saa pakottaa vastoin tahtoaan luovuttamaan vettä ilmaiseksi. Tarkistus puhuu puolestaan, ja siksi me kannatimme sitä.
Tarkistuksessa 5 käsiteltiin teknisempää kysymystä valuma-alueista. Olemme samaa mieltä siitä, että valuma-alueet eivät ole vedenhinnoittelun tarkoituksenmukainen perusta kaikilla alueilla. Suuri osa vedestä meillä Skotlannissa kuuluu valuma-alueiden hoitojärjestelmään, jossa valuma-alueet on yhdistetty, ja siksi meidän täytyi kannattaa tarkistusta.
Kolmanneksi, Flemmingin mietinnön hylkäämisellä kaiketi varmistettiin, että missään mietinnössä tällainen kansallinen etu ei voi muuttua pääasiaksi. Toivon, että jatkamme keskustelua vedestä, koska niin monet kansalaisemme ovat erittäin kiinnostuneita tästä asiasta.

Alyssandrakis
Mietinnössä hyväksytään täysin komission tiedonanto, jonka johtoajatuksena on yhden luonnonvaran, veden, kohtelu kauppatavarana mutta myös painopisteenä, jolla toteutetaan myös muita kielteisiä alakohtaisia politiikkoja, kuten maatalouspolitiikka. Vastustamme jyrkästi tätä ajattelua ja kielteisiä ehdotuksia, joilla sitä toteutetaan.
Mietinnön hallitseva painopiste on mainittu "hinnoittelupolitiikan avulla kestävämpään vesivarojen käyttöön", jossa taataan vesipalvelujen kustannusten kattaminen ja rajoitetaan kulutusta ja käyttöä nimenomaan veden hintaa nostamalla. Samalla mietinnön liikkeelle panevana voimana on tunnettu ajatus "saastuttaja maksaa", joka johtaa uusiin kannustimiin ja pääoman voittoihin.
Vesivarojen kestävyyden tekopyhällä verukkeella kuluttajat maksavat käytännössä kustannukset, kalliin hinnan ehdotettujen toimien seurauksista, ennen kaikkea viljelijät varsinkin Etelä-Euroopassa, koska sekä mietinnössä että komission tiedonannossa sanotaan, että he ovat veden suurimmat kuluttajat, jotka vieläpä maksavat vedestä todellisia kustannuksia vähemmän. Tämä politiikka johtaa kustannusten kasvuun ja uusiin pienten ja keskisuurten tilojen lopettamisiin, jotka jo kärsivät yhteisen maatalouspolitiikan katastrofaalisista seurauksista.
Tyypillinen on mietinnön maininta, jonka mukaan kustannukset jaetaan taloudellisiin, ympäristö- ja vesivarakustannuksiin arvioiden, että tähän asti on laskettu ainoastaan taloudelliset kustannukset. Niinpä edelleen mietinnön mukaan esimerkiksi (maanviljelystä aiheutuvan) liikakastelun vuoksi jokeen rakennettavan padon rakennus- ja ylläpitokustannukset voidaan siirtää käyttäjille, tai vielä, jos vedenkäsittelyä pidetään tarpeellisena saastumisen, lannoitteiden jne. vuoksi, silloin kustannukset maksavat viljelijät.
Vastustamme kaikkia pyrkimyksiä kohdella vettä kauppatavarana. Kieltäydymme ehdottomasti siitä, että koettaisimme saada vesivarojen suojelijaksi komission, joka kestävämmän käytön tekosyyllä kantaa jälleen kerran vettä yksityisten etujen myllyyn ja tarjoaa niille mahdollisuuden tunkeutua alalle, joka on puhtaasti julkinen ja yleishyödyllinen. Koko tämä pyrkimys ei ole mitään muuta kuin taas yksi luku tuhoisaan yhteisön politiikkaan, joka toimii kuluttajien ja viljelijöiden vahingoksi. Samalla sillä ajetaan myös muita politiikkoja, kuten esimerkiksi maanviljelyn alasajoa. Vesivarojen suojelu ja oikea käyttö eivät synny tukahduttavan hinnoittelupolitiikan avulla eikä kuluttajiin kohdistuvilla verotoimilla. Ainoat, jotka tästä politiikasta hyötyvät, ovat jotkut suuryritykset, jotka kaupatessaan kalliiseen hintaan ympäristöystävällistä profiiliaan saavat vielä yhden hyvän tilaisuuden moninkertaistaa voittojaan.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Mietinnön johdantokappaleissa vakuutetaan, ettei vesi "ole mikä tahansa kauppatavara" ja että "veden saatavuus on luovuttamaton ihmisoikeus". Tällaisilla vakuutteluilla näyttää kuitenkin olevan kovin vähän arvoa Vivendille, Suezille ja muille suuryrityksille, jotka hallitsevat "vesimarkkinoita" hankkiakseen niiltä tuntuvia voittoja valtiovallan myötävaikutuksella. Itse asiassa ne kuulostavat pelkiltä hurskailta toiveilta teollisuudelle, joka saastuttaa ja pilaa planeetan luonnonvaroja osakkaidensa pankkitilin kartuttamiseksi.
Kapitalismin sosiaalinen epäinhimillisyys on suurin syy siihen, että suurella osalla ihmiskunnasta ei ole juoksevaa vettä tai edes juomavettä maailmassa, jossa ei koskaan aikaisemmin ole ollut yhtä paljon kehittynyttä tekniikkaa kuin 2000-luvulla.
Vesi on elintärkeä luonnonvara sadoille miljoonille ihmisille maailmassa, joten vesiongelma ulottuu maantieteellisesti paljon Eurooppaa laajemmalle, ja sen kuten monien muidenkin ongelmien ratkaiseminen edellyttää, että ihmiskunta lopettaa markkina-, voitonpyynti- ja kilpailudiktatuurin. Esittelijä tarkastelee "kestävämpää vesivarojen käyttöä" tämän järjestelmän mukaisesti hinnoittelun ja verotuksen näkökulmasta, mikä merkitsee, että jälleen kerran ne henkilöt ja ennen kaikkea konsernit, joilla on rahaa, voivat jatkaa veden tuhlausta ja jopa saastuttamista samalla, kun köyhiltä riistetään edelleen vedensaanti.
Vesi on elintärkeä luonnonvara, ja yhteiskunnan olisi toimitettava sitä kaikille ilmaiseksi. Vesivarojen hoito olisi suunniteltava todellisten tarpeiden mukaan ja asetettava kansalaisten demokraattiseen valvontaan. Yhtä hyvin voisi sanoa, että nykyinen voitontavoitteluun perustuva talousjärjestys on elimellisesti kykenemätön varmistamaan "kestävää vesivarojen hoitoa" ja muodostaa sen vuoksi uhan ihmiskunnan tulevaisuudelle niin tällä kuin monilla muillakin alueilla.

Meijer
. (NL) Ihminenkin on suureksi osaksi vettä, ja suurin osa ravintoamme on myös täynnä vettä. Työssä ja kodinhoidossa joudumme samoin koko ajan tekemisiin veden kanssa. Emme voi elää ilman jatkuvaa veden saantia. Joka takavarikoi veden itselleen, vie samalla lähimmäistensä omaisuutta. Siksi vesihuolto ei saa joutua yksityisten käsiin. Ympäristövaliokunta on ollut oikeassa päätellessään, että veden saatavuus on ihmisoikeus ja että vesi ei siten ole kaupallinen tuote. Nyt kysymys kuuluu, kuinka torjumme veden vähyyttä ja veden pilaantumista. Oikeutettu periaate, jonka mukaan saastuttaja maksaa, sopii hyvin saastuttavien yritysten voittojen kuorimiseen päältä, mutta se ei ole hyvä perustelu sille, että kotitalouksien kustannuksia nostetaan selvästi. Saatavilla olevan puhtaan ja makean juomaveden määrää voidaan lisätä paremmin poistamalla suolaa merivedestä kuin pumppaamalla pohjavettä syvemmältä tai johtamalla joet tekojärviin. Neuvostoliitossa haluttiin aikanaan täyttää Araljärvi niiden jokien vedellä, jotka virtaavat Euroopan arktiselle alueelle. Nyt Espanja haluaa valuttaa puolet Ebro-joen vedestä pois Etelä-Espanjan matkailun edistämiseksi. Se tapahtuu kasvien ja eläinten sekä nykyisellä valuma-alueella asuvien ihmisten kustannuksella. Kritiikin ansiosta oikeisto estää tämän päätöksen toteutumisen. Se todistaa, että raha ja maine ovat yhä tärkeämpiä kuin ympäristön kestävä hoito.

Moreira da Silva
, kirjallinen. (PT) Vaikka portugalilaiset kansalaisjärjestöt ja minä olemme esittäneet vastalauseen, Portugalin hallitus pitää kiinni Alquevan hankkeen toteuttamisesta täysimääräisenä ja valmistelee alueen täyttämistä 152 metriin.
Tämä tiedonanto ja mietintö veden kestävästä hinnoittelusta osoittavat, että täyttämällä alue 139 metriin, jota olen ehdottanut useaan otteeseen, ei ainoastaan onnistuttaisi säästämään yli 600 000:ta puuta, vaan myös erittäin tärkeitä luontotyyppejä, minkä lisäksi se olisi taloudellisesti kestävämpää.
Voimme uskaltautua raivaamaan alueen 152 metriin asti, minkä jälkeen saamme huomata, että veden hinnan takia alueen täyttäminen 139 metriin asti riittää maatalouden tarpeisiin.

Van der Laan
. (NL) Punavihreä parlamentin jäsen Alexander de Roo on viime päivinä vihjaillut sekä parlamentissa että tiedotusvälineissä, että varjoesittelijä Chris Davies olisi muuttanut kantaansa Aznarin hallituksen painostuksen vuoksi ja että se liittyy siihen, että Pat Cox mahdollisesti valitaan parlamentin puhemieheksi.
Tämä on järjetön ja perusteeton syytös. Parlamentin jäsen Davies on omantunnontarkasti yrittänyt sovittaa oman vastenmielisyytensä (jota minäkin tunnen) Espanjan hanketta kohtaan yhteen sen liberaaliryhmän enemmistön kannan kanssa, että ei silti ole luvallista tuomita yhtä tiettyä valtiota yleisessä mietinnössä.
Tämänpäiväinen äänestys on osoittanut, että ryhmämme on pidättynyt äänestämästä, ja Davis ja useat ELDR-ryhmän vihreät jäsenet ovat äänestäneet Espanjan tuomitsemisen puolesta.
Äänestämällä liberaalien tarkistusta vastaan (mikä puolestaan johti koko mietinnön hylkäämiseen) vihreiden ryhmä on kuitenkin yleisten periaatteiden vuoksi jättänyt käyttämättä tärkeän tilaisuuden estää Espanjan hankkeen toteutumisen. Vihreän ryhmän tarkoitus oli kyllä hyvä, mutta menetelmä ei ollut tehokas eikä vaikutukseltaan kestävä. Nyt Euroopan parlamentilla ei ole mitään kantaa tässä tärkeässä kysymyksessä.
Riis-Jørgensenin mietintö (A5-0373/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Laivanrakennusteollisuus on jo vuosia saanut huomattavasti tukea sekä jäsenvaltioilta että yhteisön toimielimiltä. Tämä ei suinkaan ole estänyt sitä vähentämästä työvoimaa eikä sulkemasta kokonaisia telakoita niin, että työntekijät joutuvat puille paljaille.
Vetoamalla kilpailuun laivanrakennusteollisuuden johto pyrkii siihen, että tukien maksamista pidennettäisiin, mutta tosiasiassa nämä yrityksille maksetut varat vain lisäisivät yritysten voittoja, jotka jaettaisiin osakkaiden kesken siitä huolimatta, että nämä irrottavat pääomansa telakoista heti, kun niiden kannattavuus heikkenee, ja sijoittavat sen muualle välittämättä lainkaan siitä, miten työntekijöiden käy.
Tämä on osakkaille helppoa, koska monet telakat ovat riippuvaisia Alstomin kaltaisista konserneista, joilla on toimintaa useilla eri sektoreilla ja jotka irtisanovat työntekijöitä yhdellä alalla samalla, kun nostavat tukiaisia toisella.
Äänestimme tätä mietintöä vastaan, koska emme aio tukea laivanrakennusalan suuryhtiöiden osakkaita millään tavalla.
Mikäli laivanrakennus todella on välttämätöntä Euroopan taloudelle, se on valtiollistettava sen sijasta, että hukataan varoja tukemalla yksityisomistajia.

Brie
. (DE) Ryhmämme suhtautuu myönteisesti komission ehdotukseen, jonka tarkoituksena on ryhtyä neuvottelujen kariuduttua eurooppalaisia telakoita suojaaviin määräaikaisiin toimenpiteisiin laivanrakennusteollisuuden epäoikeudenmukaisen kansainvälisen kilpailun lopettamiseksi välittömästi. Ehdottoman ja täyden kannatuksemme saavat myös mietinnössä esitetyt parlamentin tarkistukset, erityisesti voimassaoloajan jatkaminen vuoden 2003 loppuun.
Ryhmämme huomautti yhdessä muiden ryhmien kollegojen kanssa jo kauan sitten eurooppalaisen laivanrakennusteollisuuden ongelmista yleensä ja kansainvälisen kilpailutilanteen aiheuttamasta erityistilanteesta. GUE/NGL-ryhmä tutustui syyskuussa itäsaksalaisten telakoiden tilanteeseen paikan päällä ja kehotti uudestaan komissiota ryhtymään toimiin.
Meistä on myönteistä, että komissio on nyt vihdoinkin laatinut ehdotuksen, joka takaa Korean epäselvistä kauppakäytännöistä selvästi kärsineille telakoille apua nopeasti toteutettavissa olevien ratkaisujen avulla. Monet näistä telakoista sijaitsevat epäsuotuisilla alueilla, joilla on paljon taloudellisia ja sosiaalisia ongelmia, ja ne muodostavat siellä vallitsevan talousrakenteen ytimen. Niiden olemassaololla ja menestyksellä on elintärkeä merkitys tuhansien työpaikkojen ja näiden alueiden taloudellisen kehityksen turvaamisessa.
Ryhmämme on kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan teollisuuden kannalta erittäin merkittävän eurooppalaisen laivanrakennusteollisuuden tulevaisuuden turvaamiseksi tarvitaan lisätoimenpiteitä. Niitä voisivat etenkin olla:
investointien saamista alueelle koskevat ohjelmat, joilla on pitkävaikutteisia rakenteellisia ja työllisyyttä edistäviä vaikutuksia
eurooppalaisen yhteistyön edistäminen laivanrakennusteollisuutta koskevassa tutkimuksessa ja kehityksessä
yhteensovitetun laivanrakennusteollisuuden kehittäminen eurooppalaisella tasolla
sellaisen eurooppalaisen liikennepolitiikan suunnittelu ja täytäntöönpano, joka tukee rahti- ja henkilöliikenteen siirtymistä maalta vesille.
Kehotamme komissiota ottamaan vuoden 2002 ensimmäisellä puoliskolla kantaa eurooppalaisen laivanrakennusteollisuuden perimmäisiin kysymyksiin ja laatimaan toimintaohjelman keskipitkän ja pitkän aikavälin ongelmien ratkaisemiseksi.

Damião
. (PT) Äänestin mietinnön puolesta, koska se on pienempi paha. Lisäksi epäterveen kilpailun käyminen, nyt Korean kanssa, siirtää toiminnan lopullisesti itään, minkä seurauksena on koko toiminnan, sekä laivojen rakennuksen että niiden korjauksen tai muuntamisen, loppuminen Euroopan unionissa.
Ilman toimintakykyisiä ja teknisesti nykyaikaisia telakoita meriturvallisuuden, työllisyyden sekä alueellisen yhteenkuuluvuuden strategiat vaarantuvat eikä niitä ole helppo palauttaa entiselleen väliaikaisjärjestelyjen avulla.
Katiforisin mietintö (A5-0352/2001)

Costa, Raffaele
. (IT) Pidän, kuten uskoakseni kaikki parlamentissa, ihmisten terveyden puolustamista ja varjelemista ratkaisevan tärkeänä. Minusta on siis ensisijaisen tärkeää kannattaa kantaa, jossa esitetään 57 prosentin vähimmäisvalmisteveroa sekä 70 euron minimimäärää tupakan myyntihinnan nostamiseksi. Toimenpiteellä on ratkaiseva merkitys tupakkaa säännöllisesti käyttävien tupakan kulutuksen vähentämisessä; lisäksi sillä on ennalta ehkäisevä vaikutus, sillä se ehkäisee ensikertalaisia kokeilemasta tupakkaa. Kuten Euroopan komissiolle esittämässäni kirjallisessa kysymyksessä - ks. P-2140/99 - korostin, minusta on ristiriitaista, että Euroopan rahoitusta ja tukea tupakantuottajille lisätään ja samalla vakuutellaan sitoutumista tupakoinnin vastaiseen taisteluun. Toivon siis, että Euroopan parlamentti omasta puolestaan tuo tähän asiaan selvyyttä kannattamalla tätä toimenpidettä. Tehtäköön selväksi, että kaiken tämän ehtona on, että jäsenvaltiot ja yhteisön elimet samaan aikaan lisäävät ennalta ehkäisevää toimintaa, valvontaa sekä savukkeiden salakuljetuksen ja laittoman kaupan torjuntaa.

Lulling
. (FR) Komissio närkästyttää meitä lyhytnäköisillä ja puutteellisilla ehdotuksillaan epäsuoran verotuksen ja etenkin valmisteverotuksen alalla.
Tänään sen ehdotukset koskevat tupakkaa.
Tiedämme jo, että komissio "hautoo" myös ehdotusta alkoholin valmisteverojen korottamiseksi ja viinin verovapauden poistamiseksi, mikä sekin on epätarkoituksenmukaista ja vieläpä haitallista.
Parlamentin tapaan talous- ja sosiaalikomitea hylkäsi ylivoimaisella ääntenenemmistöllä komission ehdotuksen, koska se piti sitä epätarkoituksenmukaisena välineenä, joka ei suinkaan vähennä vaan uhkaa lisätä entisestään jäsenvaltioiden valmisteverokantojen välisiä eroja.
Asetettuun yhdenmukaistamistavoitteeseen ei siis ole päästy, ja Luxemburgin puheenjohtajakaudella vuonna 1992 saavutettu tasapaino suhteellisen verotuksen ja erillisverotuksen välillä vaarannetaan ilman mitään järkevää syytä.
Se oli nimittäin kompromissi, jossa saatiin tasapainotettua ne myönnytykset, joita jouduttiin tekemään sääntelyn yhdenmukaistamiseksi, jotta saatiin yhtenäismarkkinat toteutettua vuonna 1993.
Tämän Euroopan komission surkean ehdotuksen täytäntöönpanoon liittyisi lisäksi sellainen vaara, että EU:n eteläisissä jäsenvaltioissa ja laajentumisen jälkeen myös Keski-Euroopassa alkaa savukkeiden massiivinen salakuljetus. Savukkeiden hinta nousisi 200-500 prosenttia, mikä sekin kuvastaa, miten epärealistinen tämä ehdotus on.
Esittelijämme perustelut komission ehdotuksen hylkäämiseksi kokonaan ovat vakuuttavia monestakin syystä, ja yhdyn niihin itsekin. Ne ovat seuraavat:
· tekniset virheet analyysissä,
· maiden välinen syrjintä,
· nykyisen tasapainon rikkoutuminen,
· ehdotettujen tavoitteiden epävarmuus ja epärealistisuus,
· verotulojen erojen korostuminen verokantojen lähentymisen sijasta,
· keskisuuret valmistajat ovat vaarassa syrjäytyä monikansallisten suuryhtiöiden hallitsemilta markkinoilta.
(Puheenvuoro keskeytettiin työjärjestyksen 137 artiklan mukaisesti.)

Sbarbati
. (IT) Äänestin Katiforisin lainsäädäntöpäätöslauselman puolesta, joka koskee ehdotusta neuvoston direktiiviksi direktiivin 92/79/ETY, direktiivin 92/80/ETY ja direktiivin 95/59/ETY muuttamisesta valmistettuun tupakkaan sovellettavan valmisteveron rakenteen ja valmisverokantojen osalta ja jossa kehotetaan komissiota peruuttamaan ehdotus useista syistä, joista kaikki ELDR-ryhmään kuuluvat italialaiset jäsenet (republikaanit, demokraatit ja Italia dei Valori -puolueen edustajat) ovat yhtä mieltä.
Nykyisten tupakantuotantoa koskevien palkkioiden tarkistamisella olisi ollut katastrofaalisia seurauksia sellaisten kokonaisten maaseutualueiden talouteen, jotka kuuluvat EU:n huonoimmassa asemassa oleviin alueisiin, kuten käy ilmi Eurostatin teettämästä tuoreesta eurooppalaisesta tilastotutkimuksesta.
Yksinomaan terveyteen pohjautuvan lähestymistavan, jolla komissio lähestyy tupakkakysymystä, varjolla pyritään kyseenalaistamaan yhteisön tuottajille maksamat tuet ja ehdotetaan jopa alan YMJ:n ennenaikaista tarkistamista alan kiintiöiden ja palkkioiden pienentämiseksi.
Tällainen lähestymistapa vaikuttaa meistä hätäiseltä ja virheelliseltä, ja onneksi sitä tarkistettiin Göteborgin huippukokouksessa. Olemme vakuuttuneita siitä, että ei saa rangaista maatalousalaa, johon Kreikan, Italian ja Espanjan kaltaisten maiden talous suurelta osin perustuu.
Komission ehdotus olisi tupakan kulutuksen vähentämisen sijasta pikemminkin aiheuttanut hankaluuksia tuottajille, joiden olisi ollut pakko tehdä muutoksia kolmansista maista tehtävään hankintaan sillä seurauksella, että kotimainen tuotanto olisi korvattu huonolaatuisemmilla tuontilaaduilla.
Lopuksi totean, että niiden kantaa, jotka katsovat tupakoinnin vastaisen taistelun riippuvan tupakanviljelijöille annettavien tukien poistamisesta, on pidettävä epäilyttävänä.
Omituista kyllä maataloutta tuettaisiin niissä jäsenvaltioissa, joissa ei tuoteta tupakkaa, mutta joissa tupakointia ei ole kielletty, ja joiden maataloutta tuetaan jo riittävästi, ja lisäksi niissä kerättäisiin vastakin tekopyhästi miljoonia euroja tupakkatuotteiden maksuina ja valmisteveroina.
Schörlingin mietintö (A5-0356/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Schörlingin mietinnön ansiona on, että siinä todetaan "Euroopan unionin olevan maailman suurin kemikaalien tuottaja" ja että "uuden kemikaalien valvontaa koskevan strategian" kehittämistä onkin jo kaivattu; siinä valistetaan vielä, että "valtaosaa olemassa olevista aineista - jotka ovat olleet markkinoilla vähintään 20 vuoden ajan! - ei ole koskaan asianmukaisesti testattu", ja todetaan, että tiettyjen vakavien tautien esiintymistiheys on kasvanut ja "näyttää todennäköiseltä, että niiden ja kemikaaleille altistumisen välillä on yhteys".
Niinpä mietinnössä suositellaan markkinoilla olevien kemikaalien tiukkaa valvontaa, valmisteiden testausta ennen markkinoille saattamista - ja sellaisten valmisteiden poistamista markkinoilta, jotka eivät läpäise näitä testejä - sekä monia pakotteita, joilla valmistajat ja jakelijat saadaan täyttämään perustason turvallisuusvaatimukset.
Tässä kannassa on otettu huomioon väestön edut, mutta se ei miellytä Union des Industries Chimiquesiä, ranskalaista työnantajajärjestöä, joka europarlamentaarikoille osoitetussa kirjelmässään valittaa pakotteista, joita kemikaaleja valmistaville tai markkinoiville yrityksille halutaan asettaa.
Jo tämä kemianteollisuuden johtajien häpeämätön käytäväpolitiikka antaa meille hyvän syyn äänestää Schörlingin mietinnön ja siinä ehdotettujen toimenpiteiden puolesta, vaikka sen esittelijä kuuluukin markkinatalouden puolestapuhujiin.

Jackson
. (EN) Sekä komission valkoinen kirja että jäsen Schörlingin laatima mietintö ovat virheellisiä, jälkimmäinen olennaisesti.
Mietintö perustuu yleiseen olettamukseen, että on olemassa suuri määrä kemikaaleja, joista aiheutuu vaaraa sekä ihmisten terveydelle että ympäristölle, eikä siinä huomioida monista ihmisten kehittämistä kemikaaleista yhteiskunnalle aiheutuvia myönteisiä terveys- ja ympäristöhyötyjä.
Mietinnön kohdassa 16 pyritään laajentamaan REACH-järjestelmää (kemikaalien rekisteröinti, arviointi ja lupamenettely) koskemaan alle yhden tonnin painoisina tuotteina valmistettuja kemikaaleja. Tämä saattaa johtaa luvanvaraisten kemikaalien määrän kasvamiseen kaksikymmenkertaiseksi ja mahdottomaan työmäärään niille, joille tehtävä on annettu. Soveltamisala pitäisi rajata yli tonnin painoisina tuotteina valmistettuihin kemikaaleihin, kuten valkoisessa kirjassa on esitetty.
Kohta 38, jossa esitetään, mitkä aineet on luokiteltava erityistä huolta aiheuttaviin aineisiin, on liian laaja, jotta mikään lupajärjestelmä olisi käyttökelpoinen. Määritelmä pitäisi rajata koskemaan CMR-aineita (luokat 1 ja 2) sekä hitaasti hajoavia orgaanisia yhdisteitä, sellaisina kuin ne on määritelty Tukholman yleissopimuksessa.
Mietinnön säännökset johtavat siihen, että eläinkokeiden määrä kasvaa liian suureksi. Ympäristöhygienian tutkimuslaitos (Institute of Environmental Health) Yhdistyneessä kuningaskunnassa arvioi eräässä raportissaan, että 30 000 kemikaalin testaamiseen tarvitaan 12,8 miljoonaa eläintä. Monet eurooppalaiset eläintensuojeluryhmät ovat toistaneet nämä luvut. Mietinnön esittelijä myöntää tämän ongelman, mutta luottaa liikaa eläimettömien kokeiden saatavuuteen ja hyväksyttävyyteen.
Lisäksi IEH:n raportin mukaan jo perustiedon kerääminen pelkästään yli tonnin painoisina tuotteina valmistetuista kemikaaleista kestää noin 36 vuotta. Mietinnössä esitetty aikaraja (2008) on näin ollen täysin epärealistinen.
Euroopan kemianteollisuutta on kuultu aivan liian myöhään, ja esittelijä on tässä mietinnössä jättänyt sen itsesäätely-pyrkimykset (kuten laadunvalvontajärjestelmät, pitkän aikavälin tutkimusaloitteen, Long Range Research Initiative, ja "luottamus kemikaaleihin" -ohjelma) täysin huomiotta. Koska mietinnön ehdotukset todennäköisesti lisäävät teollisuuden (etenkin pk-yritysten) hallinnollista taakkaa samoin kuin vahingoittavat sen maailmanlaajuista kilpailukykyä, tämä on vakava puute.

Mann, Thomas
Äänestin juuri Schörlingin mietintöä vastaan. PPE-ryhmä ei onnistunut saamaan rakentaville tarkistuksilleen enemmistön kannatusta. Nyt hyväksytty teksti on selvästi ideologisesti värittynyt. Onhan siinä tietenkin kyse ympäristön turvallisuudesta mutta myös kilpailukykyisistä ja innovatiivisista kemian teollisuuden työpaikoista.
Viime viikkojen aikana olen tutustunut Schörlingin mietinnön vaikutuksiin itse asianosaisissa paikoissa. Vierailin tuotantolaitoksissa ja keskustelin yritysten johtajien, työntekijöiden ja ammattijärjestöjen edustajien kanssa. Mikään osapuoli ei kyseenalaista kemianteollisuuden kestävän kehityksen turvaamiseen pyrkivän komission valkoisen kirjan tavoitteenasettelua. Ympäristönäkökohtia ajateltaessa ympäristöä ja kuluttajia on suojeltava mahdollisimman hyvin. Ympäristönäkökohtia ajateltaessa tarvitsemme lisäksi yhtenäiset puitteet pienten ja keskisuurten yritysten, käyttäjien ja jalostajien oikeudenmukaisen kilpailun turvaamiseksi. Sosiaalisia näkökohtia ajateltaessa on taas huolehdittava korkeatasoisesta terveyden- ja työsuojelusta.
Pystyimme ainakin estämään vuosituotantomäärältään tonnin suuruisten aineiden rekisteröintivelvollisuuden. Jo tämänhetkinenkin alle 10 tonnia vuodessa tuotettavien aineiden jaottelu ja niiden merkintävelvollisuus tuottavat viranomaisille vaikeuksia.
PPE-ryhmä onnistui siinä, etteivät kemikaalien kaksinkertaiset tarkastukset saaneet enemmistön kannatusta. Ne eivät lisää turvallisuutta, niihin kuluu vain aikaa ja rahaa, ja ne ovat sitä paitsi täysin tarpeettomia, koska viranomaiset jo tutkivat näitä tietoja.
En hyväksy sellaisten vaarallisten aineiden ja menetelmien korvaamista, jotka muuten pitäisi kieltää. Määritelmä "vaarallinen" ei voi riippua aineen ominaisuuksista vaan ainoastaan sen käytöstä! Asiaa voi verrata vaikkapa veitseen: se on erittäin hyödyllinen väline kotitalouksissa ja jokapäiväisessä elämässä, mutta siitä tulee vaarallinen, jos sitä käytetään aseena, olkoonpa kyseessä sitten väkivaltarikos tai lentokoneen kaappaus.
Valitettavaa on myös se, että luottamuksellisten tietojen julkistamista koskeva vaatimus hyväksyttiin: jos kaikki markkinaetua tuovat tuotantomääriä, menetelmiä tai erikoiskoostumuksia koskevat tiedot on julkistettava, voimme saman tien lakkauttaa kilpailun. Se vaikuttaa liian ratkaisevasti yritystemme toimintaan! Jokainen kilpailija voi helposti jäljitellä nokkelia järjestelmiä. On määrättävä selvästi, mihin tietoihin omistusoikeus pätee ja mihin ei.
Toivon kolmen asiaa käsittelevän valiokunnan näkemysten lähentyvän ennen parlamentin toista käsittelyä, jotta kannastamme tulee hieman sopusointuisempi.

Moreira da Silva
. (PT) En ole iloinen ainoastaan uuden kemikaalipolitiikan sisällöstä, vaan myös Euroopan komission sille antamasta merkityksestä, joka käy ilmi strategiasta, jonka Euroopan unioni hyväksyi vuonna 2002 järjestettävää Rio+10-konferenssia silmällä pitäen:
1) Kaikkien ympäristölle vaarallisten päästöjen täydellinen kieltäminen yhden sukupolven aikana eli vuoteen 2020 mennessä.
2) Kemikaalien rekisteröintiä, arviointia ja lupamenettelyjä varten luotavan yhtenäisen REACH-järjestelmän luominen, jolla korvataan nykyinen uusia ja vanhoja kemikaaleja eri tavoin käsittelevä järjestelmä.
3) Ennalta varautumisen periaatteen vahvistaminen kääntämällä todistustaakka erityisen suurta huolta aiheuttaviin kemikaaleihin. Valmistajan tehtäväksi tulee todistaa, ettei tuote ole vaarallinen.
Pidän Schörlingin mietintöä erittäin myönteisenä, mutta minusta Euroopan komission ainemäärärajoja koskeva kanta on parempi. Järjestelmä suojelee kansalaisia, mikäli se toteutetaan. Mikäli yhden tonnin vuosituotantorajan ylittäviä ja alittavia kemikaaleja arvioidaan samalla tavoin, järjestelmästä tulee liian raskas ja siten tavoitteidemme vastainen.

Patrie
. (FR) Haluaisin täsmentää syyt, joiden vuoksi äänestin tämän mietinnön puolesta sellaisena kuin se on muutettuna.
Ensinnäkin olen sitä mieltä, että se on tasapainoinen kannanotto, joka parantaa ympäristön- ja kansalaisten terveydensuojelua ja turvaa samalla kemianteollisuuden kilpailukyvyn Göteborgin Eurooppa-neuvostossa hyväksytyn kestävän kehityksen strategian mukaisesti.
On kuitenkin otettava huomioon, että nykyisin testataan vain pieni osa nykyisistä yli 100 000 kemikaalista, ja lisäksi niiden tuotanto kasvaa vuodesta toiseen. Vain 14 prosenttia tonnia suurempina määrinä valmistetuista kemikaaleista on luokiteltu nykyisessä järjestelmässä. Äskettäiset Toulousen ikävät tapahtumat osoittivat, että tämä tiedonpuute on tarpeen korjata kiireesti. Samalla on tarpeen luoda rekisteröinti-, arviointi- ja lupajärjestelmä, joka on viranomaisten "hallinnoitavissa" ja johon teollisuus voi aika ajoin toimittaa tarvittavat tiedot.
Mietinnön lähestymistapa vaikuttaa minusta tasapainoiselta senkin vuoksi, että puhtaasti ympäristönsuojelullisten näkökohtien lisäksi siinä on otettu huomioon tietyt tulevaan lainsäädäntöön liittyvät sosiaalis-taloudelliset seikat (etenkin se, että kemianteollisuuden työntekijät altistuvat muita enemmän kemikaaleille, sekä pienille ja keskisuurille yrityksille asetetut erityispakotteet). Samalla mietinnössä suositellaan avoimuuden lisäämistä, mutta varmistetaan kuitenkin tietosuoja ja omistusoikeuksien suoja, mikä vaikuttaa minusta asialliselta. Lisäksi komission tekstiin on lisätty selvät viittaukset ennalta varautumisen periaatteeseen ja korvaamisperiaatteeseen.
Loppujen lopuksi yksi tärkeimmistä seikoista on mielestäni se vaatimus, jonka mukaan kaikki aineet on rekisteröitävä (tosin jotkin niistä yksinkertaistettua menettelyä käyttäen). Pieninä määrinä valmistetut aineet ovat nimittäin usein vaarallisimpia terveydelle ja ympäristölle. Myös mietinnössä suositellut aikataulut vaikuttavat minusta asianmukaisilta ja realistisilta.
Olen iloinen, että valkoista kirjaa seuraa tulevaisuudessa sarja komission lainsäädäntöehdotuksia, joita odotan kiinnostuneena.

Ries ja Sterckx
. (FR) Ympäristövaliokunnassa tästä mietinnöstä pidetty äänestys on selvä viesti teollisuudelle ja kansallisille viranomaisille kemikaalien saumattoman valvonnan ja myrkyllisten ja terveydelle ja ympäristölle vaarallisten aineiden käytöstä poistamisen puolesta.
Yleisesti ottaen kannatamme tämän mietinnön filosofiaa, koska se parantaa tietyiltä osin komission sinänsä kunnianhimoista ehdotusta.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että viestimme on oltava maltillinen, jotta sitä kuunneltaisiin.
Tästä syystä kannatammekin pragmaattista toimintamallia ja hylkäämme sellaiset epärealistiset vaatimukset, joilla eurooppalaista kemianteollisuutta rangaistaan raskaalla kädellä. Meidän on nimittäin hyvä pitää mielessä, että tämä teollisuudenhaara edustaa suoraan tai välillisesti vähintään 5:tä miljoonaa työpaikkaa.
Ensinnäkin toteamme seuraavaa 16 kohdasta, jossa vaaditaan kaikkien alle yhden tonnin painoisina tuotteina valmistettujen aineiden rekisteröintiä: kyseisiä tuotteita on 100 000 eikä 30 000, kuten komissio esittää, ja tämä merkitsee kymmeniätuhansia asiakirjoja, järjetöntä byrokratiaa, todellista kiirastulta monille alan pk-yrityksille - ja vain sellaisten tuotteiden tähden, joista suurin osa ei koskaan päädy markkinoille!
Lupamenettelyn (38 artikla) soveltamisalan laajentamisehdotus on niin ikään kelvoton: jotta tilanne ei riistäytyisi käsistä, vaadimme, että menettelyn soveltamisalan ulkopuolelle jätetään sellaiset aineet, joiden myrkyllisyydestä ei ole mitään todisteita (valiokuntamme tarkistus 68).
Lyhyesti sanottuna: mikäli halutaan, että viesti on kuuluva, sen on myös oltava vakuuttava. Sodan julistaminen kemianteollisuutta, työntekijöitä ja kansallisia viranomaisia vastaan ei meidän mielestämme vaikuta asialliselta eikä rakentavalta.

Sacrédeus
, kirjallinen. (SV) Koska kemikaalit ovat riski ihmisen terveydelle ja ympäristölle, on meidän ruotsalaisten kristillisdemokraattien mielestä itsestään selvää, että kemikaaleja, joita ei ole testattu tietyillä testeillä, ei myöskään saisi tuoda markkinoille, "no data, no marketing" - periaatteen mukaan.
Lisäksi tuemme toissijaisuusperiaatetta, joka on jo kauan ollut vakiintunut periaate Ruotsin kemikaalipolitiikassa. Lisäksi mielestämme käänteistä todistustaakkaa on sovellettava huolta aiheuttaviin aineisiin, mikä tarkoittaa, että on teollisuuden eikä viranomaisten tehtävä osoittaa, että tiettyä ainetta voi käyttää hyväksyttävällä tavalla.
Koska myös pienemmät määrät kemikaaleja voivat tuoda mukanaan merkittäviä riskejä, pitäisi mielestämme uuden järjestelmän koskea kemikaaleja, joita tuodaan Eurooppaan tai tuotetaan Euroopassa alle tonnin suuruisia määriä. Siten aiomme useissa kohdissa poiketa PPE-DE-ryhmän kannasta.
Corbeyn mietintö (A5-0323/2001)

Meijer
. (NL) Yliampuvat pakkaukset ovat nykyisin yksi mainonnan muoto, jolla houkutellaan ostajia. Niihin tuhlataan paljon materiaalia. Kuulostaa ympäristötietoiselta syyttää tästä niitä kuluttajia, jotka ostavat pakatun ruoan tai pakatut käyttöesineet. Kuluttajat eivät kuitenkaan itse tuota jätettä, vaan sitä tulee ostosten mukana. Heistä tulee kytkykaupan uhreja, koska nykyisin on usein niin, ettei voi ostaa enää mitään ilman ympäröivää jätettä. Siksi meidän on torjuttava suoraan jätteen tuotantoa ja myyntiä eikä kuluttajia. Esittelijä Corbey on oikeassa asettaessaan päätöslauselmaehdotuksessa tuottajat ja myyjät vastuuseen pakkausjätteen syntymisen estämisestä ja todetessaan, että monikaan vuoden 1994 pakkausdirektiivissä mainittu asia ei ole vielä kunnossa. Euroopan komissio jatkaa passiivisesti uusien ehdotusten tekemistä, ja jäsenvaltiot panevat täytäntöön aikaisempia kierrätystä koskevia sopimuksia vuosia myöhässä. Esittelijän ehdotus on ontuva, sillä se perustuu kahteen eri ajatukseen. Olen täysin samaa mieltä esittelijän yrityksestä ehkäistä jätteitä. Sama ei päde siihen, että kuluttajat pannaan maksamaan entistä enemmän kaiken sen jätteen vuoksi. Uudelleenkäyttö on tosin tärkeää, mutta se ei ole tärkein ratkaisu.
Salafranca Sánchez Negran mietintö (A5-0336/2001)

Bonde, Krarup, Okking ja Sandbæk
. (DA) Äänestämme mietintöä vastaan siitäkin huolimatta, että se sisältää hyviä aloitteita, jotka koskevat EU:n ja Latinalaisen Amerikan välistä kumppanuutta, mukaan lukien konfliktien estämistä, kehitysyhteistyötä, köyhyyden torjumista ja huumausaineiden torjumista. Vastustamme mietintöä sen vuoksi, että monissa ehdotuksissa pidetään itsestään selvänä, että EU:ssa tehtäisiin rajatylittävää yhteistyötä puolustus-, turvallisuus- ja ulkopolitiikkaan liittyvissä asioissa. Olemme sitä mieltä, että edellä mainituissa asioissa tehtävä yhteistyö on täysin mahdollista hoitaa jäsenvaltioiden välisenä yhteistyönä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) "Terveyttä, opetusta ja äärimmäisen köyhyyden torjuntaa", "huumausaineiden torjuntaa" ja "ympäristönsuojelua" koskevan mietinnön muutamat fraasit ja jotkin niistä tavoitteista, joita Euroopan unioni väittää edistävänsä tässä maanosassa, ovat pelkkää silmänlumetta, jonka on tarkoitus peittää sen vähemmän yleviä tarkoitusperiä.
Ilmoittaessaan lopulliseksi tavoitteekseen "alueiden välisen asteittaisen ja vastavuoroisen sekä kahdenvälisen ja suosituimmuuteen perustuvan sääntelyn vapauttamisen, joka koskee kaikkia tavaroita ja palveluita ja on WTO:n sääntöjen mukainen", Euroopan unionin jäsenvaltiot suorastaan ilkkuvat Latinalaisen Amerikan kansojen vastoinkäymisiä. Ennen kaikkea ne haluaisivat kuroa kiinni viipeensä päästäkseen nopeasti tunkeutumaan Latinalaisen Amerikan markkinoille, joita muut vahvat saalistajat, kuten pohjoisamerikkalaiset monikansalliset yhtiöt, ovat jo ehtineet riistää kohtalaisesti.
Luvatun kehityksen sijasta avattiinkin markkinat suuryrityksille ja rahoituslaitoksille, mikä on syössyt Latinalaisen Amerikan kurjuuteen. Ainakin 224 miljoonaa latinalaisamerikkalaista - toisin sanoen yli 40 prosenttia tämän alueen väestöstä - elää äärimmäisessä köyhyydessä!
Eikä näitä maita rasittavien velkojen anteeksiannosta ole puhettakaan.
Sen vuoksi äänestimme tätä mietintöä vastaan.

Marques
. (PT) Kesäkuun 28.29. päivä 1999 pidetty Rion huippukokous merkitsi uuden ajan alkua niissä kahden alueen välisissä suhteissa, joiden tarkoituksena on luoda strateginen kumppanuus Euroopan unionin, Latinalaisen Amerikan ja Karibian alueen välille. Uuden yhteisen strategian keskeisinä tavoitteina pitää olla Riossa hyväksyttyjen ensisijaisten tavoitteiden mukaisesti poliittisia tavoitteita, joita ovat kahden alueen välisen poliittisen asialistan laajentaminen, ministeritason poliittisen keskustelun nykyaikaistaminen ja ajantasaistaminen sekä Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisen transatlanttisen yleiskokouksen perustaminen. Strategian keskeisten tavoitteiden pitää olla myös taloudellisia, rahoituksellisia ja kaupallisia eri assosiaatiosopimusten loppuun saattaminen sekä Euroopan ja Latinalaisen Amerikan välisen vapaakauppa-alueen perustaminen, joka on suunniteltu toteutettavaksi vuoteen 2010 mennessä sekä sosiaalisia ja kulttuurisia, kuten muiden muassa kahden alueen välisen solidaarisuusrahaston perustaminen ja huumausaineiden vastaisen globaalin suunnitelman käyttöön ottaminen.
Tämän takia kannatan täysin esittelijän kantaa, jossa toistetaan, että Rion huippukokouksessa hyväksytty kahden alueen välisen strategisen kumppanuuden luominen pannaan täytäntöön ja suositellaan, että Eurooppa-neuvostossa hyväksytään Euroopan unionin Latinalaista Amerikkaa ja Karibian aluetta koskeva yhteinen strategia, joka pohjautuu Rion huippukokouksen painopistealueissa määriteltyihin tavoitteisiin.
Lopuksi korostan, että kiinteään ja kokonaisvaltaiseen kumppanuuteen perustuvaa yhteistyötä on lujitettava ja sen avulla on edistettävä inhimillistä ja kansalaisyhteiskunnan kehitystä ja kaikkien kansankerrosten asemaa.
Lentoliikennettä koskeva päätöslauselmaesitys (B5-0702/2001)

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) On hävytön valhe, että lentoyhtiöiden väitetään joutuneen ahdinkoon nimenomaan Yhdysvalloissa 11. syyskuuta tapahtuneiden pommi-iskujen vuoksi. Ei nimittäin ole mikään uutinen, että tietyillä yhtiöillä on vaikeuksia, eivätkä kaikki yhtiöt suinkaan ole tässä tilassa, kaukana siitä. Esimerkiksi Air France -lentoyhtiö korotti osakkaidensa osinkoja 22 prosentilla vain kolme päivää New Yorkin ja Washingtonin pommi-iskujen jälkeen. Se on juuri ostanut Air Afriquen ja houkuttelee nyt mukaansa Alitaliaa ja tsekkiläistä CSA-yhtiötä. Muiden eurooppalaisten suuryhtiöiden tapaan se hyötyy suuresti AOM-Air Libertén, Sabenan ja Swissairin konkursseista.
Sellaista on tämä vapaa markkinatalous, jossa kansallisten ja eurooppalaisten vallanpitäjien pitäisi saada hallita kaikkea, niin taloutta kuin työntekijöiden kohtaloakin. Pelkästään ilmailualalla tämä on viime vuosina aiheuttanut satojentuhansien työntekijöiden irtisanomisen Euroopassa ilman, että kansalliset ja eurooppalaiset vallanpitäjät olisivat tunteneet siitä pienintäkään liikutusta, sillä yhtiöiden osakkaat - kuten upporikas paroni Seillière, ranskalainen "patruunojen patruuna" - käärivät tämän ansiosta valtavat voitot.
Syyskuun 11. päivän pommi-iskut olivat ilmailualan kapitalisteille pelkkä tekosyy vaatia valtiolta lisää tukia samalla, kun ne jatkoivat hyökkäystä palkansaajiaan vastaan. Ja niin kävikin, että hallitukset tukivat niitä ja varmistivat niiden selustat. Tämä nähtiin viimeksi Ranskassa, Belgiassa ja Sveitsissä, kun konkurssia hakeneet yhtiöt heittivät ulos tuhansia työntekijöitä ilman, että tämä olisi maksanut penniäkään näiden konkurssien päätekijöille ja vastuuhenkilöille, kuten paroni Seillièrelle.
Me siis äänestimme tätä päätöslauselmaa vastaan, koska siinä vedotaan kyynisesti työllisyyteen, jotta ilmailualan yrityksille ja kapitalisteille myönnettäisiin lisää tukia, vaikka nämä ovat jo nyt vastuussa satojen tuhansien työntekijöiden irtisanomisesta.

Meijer
. (NL) Syy siihen, etten voi äänestää tämän päätöslauselman puolesta on, että sen pääajatuksen kehittelyssä ei pysähdytä suojeluun, vaan jatketaan ilmailun melkeinpä itsestään selvänä pidettyyn laajentumiseen. Tähän asti laajentuminen on ollut ympäristön kannalta suuri ongelma, sillä siihen on liittynyt kuormituksen kasvu, enenevä turvattomuus ja lentoasemien lisääntyvä tilantarve. Lisäksi ilmailu on ollut verotusteknisesti vahvoilla, ja sille on koitunut etua rautateihin verrattuna, koska kerosiinia ei vieläkään veroteta, kaikkia maitse tapahtuvan matkustamisen muotoja sen sijaan kyllä. Jo ennen syyskuun 11. päivää oli olemassa riittämiin syitä etsiä mahdollisuuksia laajentumisen pysäyttämiseen ja peruuttamiseen. Nyt matkustajien määrä laskee voimakkaasti, mutta sen ei pitäisi olla mikään syy auttaa lentoyhtiöitä verorahoilla vielä lisää, vaan päinvastoin syy laittaa rahat muiden Euroopan sisäisten henkilöliikennemuotojen parantamiseen. Viime vuosina kilpailun vuoksi selvästi laskeneiden lentolippujen hintojen korotuksilla voidaan kattaa voimakkaasti nousseet vakuutusmaksut. Ei ole olemassa mitään syytä, jonka vuoksi ilmailuun pitäisi panna enää enempää julkisia varoja. Niitä rahoja tarvitaan sen sijaan kipeästi lentoyhtiöiden työntekijöiden aseman suojelemiseen. He luulivat vuosikausia, että heillä oli pysyvä, julkisen vallan suojeluksessa oleva työpaikka kasvualalla, mutta se ala kutistuu nyt tai menee konkurssiin.
(Istunto keskeytettiin klo 14.00 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Työntekijöiden suojelu työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bouwmanin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0348/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta (KOM(2000) 832 - C5-0017/2001 - 2001/0008(COD)).

Bouwman
. (NL) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, halusin ennen mietintöäni koskevan keskustelun aloittamista - toivon, että kiinnitätte huomiota myös ajan kulkuun - ottaa vielä esiin yhden asian, joka liittyy tapaan, jolla käsittelemme edelleen tätä mietintöä. Se piti käsitellä ennen klo 12:ta tänä aamuna. Siihen ei ehditty. Sille ei voi mitään, sillä niin asiat täällä menevät. Tämä on mietintö, joka liittyy yhteispäätösmenettelyyn työntekijöiden oikeuksia ja maksukyvyttömyystilannetta koskevissa asioissa. Minulla esittelijänä ei ole mitään sitä vastaan, että keskustelemme siitä nyt, mutta sen sijaan vastustan sitä, että meidän pitäisi äänestää siitä tämän jälkeen, myöhemmin tänään iltapäivällä, jolloin on hyvin epäselvää, keitä äänestäjiä on paikalla. Haluan siis oikeastaan pyytää - olen puhunut asiasta suurimpien puolueiden kanssa - että sovittaisiin etukäteen siitä, että keskustelemme nyt mietinnöstä, mutta lykkäämme äänestyksen Brysselin seuraavaan istuntojaksoon tai mahdollisesti vielä myöhäisempään päivään, vaikka vastustan kuitenkin sitä kovasti. Tämä antaa meille myös tilaisuuden tehdä kokonaisuuteen vielä joitakin tarkistuksia ja lykkäyksiä. Mietintö on vaikuttanut täysin kiistattomalta, mutta siinä on kuitenkin joukko elementtejä, joista täytyy keskustella tarkemmin. Siksi aion pyytää lykkäämään sitä seuraavaan kertaan. En tiedä, voitteko nyt suostua siihen.

Puhemies
Esittelijä Bouwman, kiitos, olen pannut pyyntönne merkille. Yksi puhuja voi käyttää puheenvuoron puolesta ja yksi vastaan. Kuka haluaa puhua tämän pyynnön puolesta? Jäsen van den Burg. Saatte minuutin pituisen puheenvuoron.

Van den Burg
Haluan tukea pyyntöä, koska minusta yhteispäätösmenettelyä koskevasta mietinnöstä ei tosiaankaan pitäisi äänestää niin, että parlamentin jäseniä on koolla vain vähän. Lisäksi tämä antaa meille mahdollisesti hiukan enemmän aikaa katsoa lisäksi, olisiko vielä mahdollista saada aikaan kompromisseja niistä kohdista, joista on nyt kiistaa, koska kyseessä on myös monitahoinen mietintö, jonka eri tarkistuksista on olemassa joitakin epäselvyyksiä. Haluaisin siis tukea tätä pyyntöä.

Puhemies
Kiitos, jäsen van den Burg. Seuraavaksi jäsen Gollnisch haluaa käyttää puheenvuoron tätä pyyntöä vastaan. Teillä on minuutti aikaa.

Gollnisch
Arvoisa puhemies, oikeastaan pyysin puheenvuoroa työjärjestyshuomautuksen yhteydessä, mutta asiani sopii kyllä täydellisesti yhteen esittelijän huolenaiheiden kanssa. Olisin nimittäin halunnut kysyä, voisiko komissio selvittää jotenkin niitä syitä, joiden vuoksi se veti takaisin esityslistalla olleen alkuperäisen julkilausumansa Maailman kauppajärjestöstä, ja kertoa, milloin tämä tärkeä julkilausuma annetaan.

Puhemies
Kiitos, jäsen Gollnisch, käsittelen sitä pyyntöä aivan kohta, mutta käsittelemme ensin loppuun esityslistalla olevan kohdan, nimittäin esittelijä Bouwmanin pyynnön.
(Parlamentti päätti palauttaa asian valiokuntaan.) Sitten annan mielelläni puheenvuoron komission jäsen Diamantopouloulle, jotta hän voi nopeasti kertoa, miksi WTO-keskustelu on otettu pois esityslistalta.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että komission jäsen Lamyn oli mahdotonta tulla tänne, koska WTO:n kokous kesti odotettua kauemmin. Komissio tulee siis varmasti antamaan parlamentille lausunnon WTO:sta, mutta en voi sanoa, koska se tapahtuu. Komission jäsen Lamy tulee tänne niin pian kuin voi.

Puhemies
Kiitos, komission jäsen Diamantopoulou, voin vain vahvistaa tämän. Olen itse vasta palannut Dohasta, ja se oli kova neuvottelukierros. Komission jäsen Lamy saapui Brysseliin vasta tänä aamuna klo 6, joten me voimme varmaankin tehdä joitakin myönnytyksiä. Jäsen Bouwman, esittelijänä voitte käyttää mietinnöstänne viiden minuutin puheenvuoron.

Bouwman
. (NL) Vielä kerran kiitoksia, myös ehdotusten saamasta laajasta tuesta. Ehkäpä tämä on Pyrrhoksen voitto, mutta sen saamme kai vielä nähdä. Haluaisin ottaa esiin seuraavan asian. Meillä on tässä asiakirja, joka koskee työntekijöiden oikeuksia maksukyvyttömyystapauksessa, toisin sanoen silloin, kun yritys ei enää pysty vastaamaan taloudellisista velvoitteistaan. Se koskee neuvoston direktiivin 80/987/ETY tarkistamista useilla parannuksilla siihen verrattuna, mitä direktiivissä aikaisemmin säädettiin. Tällaisen direktiivin tarkoituksena on tarjota vähimmäissuoja maksukyvyttömyystapauksessa.
Melkeinpä samaan aikaan, kun minut nimitettiin tämän asian esittelijäksi, sisään tuli ryhmä ihmisiä Sintel-nimisestä yrityksestä Espanjasta - yrityksestä, jonka Telefonica oli pilkkonut tai oikeastaan myynyt - ja he olivat jo kuukausia osoittaneet Madridissa mieltään, koska heille ei ollut kuukausiin maksettu palkkaa. En toisin sanoen tarvinnut enää mitään sen käytännönläheisempää kuvausta sen lisäksi, mitä tuolloin jo tiesin, kyetäkseni elävästi tuntemaan mietinnön sisällön, joka kätkeytyy maksukyvyttömyysterminologian taakse. Vanha asiakirja on tietysti jo vuodelta 1980. Sen jälkeen moni asia on muuttunut, etenkin työmarkkinoilla ja työntekijöiden tyyppeihin ja niiden nimityksiin liittyvissä asioissa, talouden maailmanlaajuistuminen ja kansainvälistyminen on lisääntynyt, on olemassa entistä enemmän yrityksiä, jotka toimivat sekä jossakin tietyssä maassa että sen ulkopuolella. Lisäksi on vielä olemassa tapauksia, joissa ei ole selvää, minkä maan kulloinkin oikeastaan on maksettava avustukset rahastoistaan. Yhteisöjen tuomioistuimessa on tietenkin ollut useita oikeudenkäyntejä, ja kaikki nämä asiat yhdessä ovat johtaneet siihen, että komission täytyi laatia ehdotus nykyisen direktiivin muuttamisesta. Tuolloin kolme tärkeintä ongelmaa olivat: maksukyvyttömyyden käsite, aikarajojen asettaminen palkkaturvajärjestelmälle ja ennen kaikkea maksukyvyttömyys, jolla on rajat ylittäviä ulottuvuuksia. Arvostan suuresti niitä henkilöitä, jotka ovat tehneet komission ehdotukset ja jotka ovat perusteellisen harkinnan jälkeen esittäneet myös joukon muutoksia. Ne liittyvät Amsterdamin sopimuksen voimaantulon jälkeiseen uuteen oikeusperustaan, selkeään osoitukseen säädöksen soveltamisalasta ja niiden liitteiden mahdolliseen poistamiseen, joissa mainitaan joitakin sellaisia ryhmiä, jotka on tai joita ei ole jätettävä soveltamisalan ulkopuolelle, uuteen maksukyvyttömyyden käsitteeseen ja varsinkin sellaisiin uusiin määräyksiin, joissa määritellään toimivaltainen palkkaturvajärjestelmä rajat ylittävissä tapauksissa. Minusta on tärkeää tarkastella vielä sitä, mitä kutsun kokonaisuuden soveltamisalaksi, sillä voidaan vielä keskustella siitä kysymyksestä, minkä ryhmien kohdalla voidaan vielä tehdä poikkeuksia, etenkin kotitalouksien henkilökunnan ja niin sanottujen osuuskalastajien kohdalla. Mieluiten poistaisin koko kohdan, minkä olen myös sanonut keskustelun aikana. Luulenpa, että komissiokin oikeastaan kannattaa tätä, mutta joissakin maissa on poikkeusmääräyksiä emmekä halua tehdä tätä asiaa liian vaikeaksi. Sen sijaan pidämme tärkeänä, että komissio on jo ottanut olemassa olevien direktiivien kautta näihin interventiodirektiiveihin mukaan joitakin työmarkkinoilla kehittyneitä elementtejä, nimittäin osa-aikatyöntekijät, tilapäistä työvoimaa välittävien toimistojen työntekijät tai määräaikaisessa työsuhteessa olevat. Koska emme ole vielä varmoja seurauksista, meidän on muistutettava - monet ovatkin tehneet niin, joten asia otetaan varmasti heti esille - että nykyisin on olemassa yhä useampia itsenäisten ammatinharjoittajien ryhmiä: puolittain itsenäiset ammatinharjoittajat, näennäisesti itsenäiset, niin kuin heitä joskus kutsutaan, joilla ei ole henkilöstöä tai joilla on henkilöstöä, joka voitaisiin tai jota ei voida ottaa huomioon ja sitten varsinkin ne, joilla ei ole henkilöstöä. Ne, joilla on henkilöstöä, ovat oikeastaan työnantajia. Lisäksi on vielä sellaisia ryhmiä kuin kotona työskentelevät työntekijät, olkaa tässä tapauksessa tarkkoja käännöksen kanssa, tarkoitan siis kirjaimellisesti kotona työskenteleviä työntekijöitä, ja tällaisia keskusteluja voitaisiin käydä muitakin. Oikeastaan olisi myös oikein hyvä, että otettaisiin askel eteenpäin työsuhteiden uudistamista koskevan työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun keskusteluissa esitettyyn suuntaan, myös lainsäädäntötyössä; tästä syystä olemme myös tehneet joitakin ehdotuksia, jotka nyt ovat käsiteltävänä. Pyydän siis niiden yhteydessä kollegojani tukemaan tarkistuksia, jotka liittyvät itsenäisiin ammatinharjoittajiin (self-employed), joilla ei ole henkilöstöä, jotta keskustelut neuvoston kanssa saataisiin ainakin avatuksi. Haluan muistuttaa, että kyse on yhteispäätösmenettelystä ja että aloitamme toisen käsittelyn jälkeen keskinäiset neuvottelumme voidaksemme ottaa edistysaskeleen Euroopan sosiaaliturvassa ja sosiaalipolitiikassa.

Pronk
. (NL) Arvoisa puhemies, on hiukan outoa joutua käyttämään puheenvuoro oikeudellisten asioiden valiokunnan puolesta, mutta se johtuu siitä, että jäsen Oomen-Ruijten, joka on laatinut esittelijä Bouwmanin mietintöä - josta haluan häntä lämpimästi onnitella - koskevan lausunnon, ei voi juuri nyt olla paikalla esityslistan muutoksen vuoksi. Voin oikeastaan puhua lausunnosta melko lyhyesti. Siinä pyritään ennen kaikkea korostamaan tämän direktiivin oikeudellisia näkökohtia. Joitakin asioita on otettu mukaan mietintöön, joitakin toisia asioita työllisyys- ja sosiaalivaliokunta ei ole ottanut mukaan. Joka tapauksessa oikeudellisten asioiden valiokunnassa pidetään erittäin tärkeänä, että asia käsitellään perusteellisesti. Siksi onkin tärkeää, että mietintö toimitetaan taas valiokuntaan, jotta vielä kerran huolellisesti harkitaan, miten tämän asian laita on. Tämä pätee myös ja ehkä varsinkin itsenäisten ammatinharjoittajien asemaan. On kuitenkin hyvä, että itsenäiset ammatinharjoittajat kuuluvat säädöksen piiriin, ainakin ne, joita voidaan verrata työntekijöihin. Toisaalta voi tietenkin olla niinkin, että tässä annetaan sellaisille ihmisille, joiden emme oikeastaan ollenkaan halua kuuluvan tämän määritelmän piiriin, valtava mahdollisuus olla konkurssin sattuessa jonkinlaisia etuoikeutettuja velkojia. En oikein tiedä, tehdäänkö teksteissä nykymuodossaan oikeastaan riittävä ero näiden kahden tilanteen välille. Se on ongelma, jota olisi tutkittava vielä lähemmin, myös itsenäisten ammatinharjoittajien aseman osalta.

Avilés Perea
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ennen varsinaista puheenvuoroani haluaisin sanoa jäsen Bouwmanille, että hän mainitsi Sintel-yrityksen, joka teki konkurssin ja irtisanoi huomattavan määrän työntekijöitä. Espanjan hallitus otti kuitenkin jo monta kuukautta sitten vastuulleen yrityksen viivästyneet palkat, sijoitti sen työntekijät uudelleen ja etsi kaikille heille ratkaisuja. Tämä tietojenne täydennykseksi, jäsen Bouwman.
Nyt siirryn mietintöä koskevaan puheenvuorooni. Tässä asiakirjassa, josta nyt keskustelemme, on kyse ehdotuksesta direktiiviksi työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta. Jäsen Bouwman tosiaankin antoi selkeän esimerkin tästä tilanteesta. Muutoksen tarkoituksena on ottaa huomioon jäsenvaltioiden maksukyvyttömyyttä koskevien lakien muutokset sekä tarve johdonmukaisuuteen muiden työvoimalainsäädäntöä koskevien yhteisön direktiivien kanssa. Kaiken tämän taustalla on poliittinen tahto taata työntekijälle yhteisön vähimmäissuoja työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa.
Direktiivin täytäntöönpanotavoitteen saavuttamisessa on mielestäni kolmenlaisia vaikeuksia: ensiksi maksukyvyttömyyden käsite, toiseksi laskennallisten määrien ja aikojen rajoittamiseksi esitettyjen toimien monimutkaisuus ja kolmanneksi maksukyvyttömyys kansainvälisissä tapauksissa.
Euroopan kansanpuolueen ryhmä on halunnut selvittää asiat ja siksi se on esittänyt uudestaan kaksi tarkistusta: tarkistuksen 16, jossa tarkastellaan ulkoistamista tai senkaltaisia toimia, alihankintasopimuksia, näennäisesti itsenäisiä työntekijöitä jne., joiden kaikkien takana voisi olla normaali työsopimus. Mielestämme on tärkeää ottaa selvää tosiasioista ennen suojan tarjoamista: näin suojellaan työntekijöitä. Muuten antaisimme niin laajat mahdollisuudet, että varat hupenisivat nopeasti.
Tarkistuksessa 17 selkiytetään kunkin jäsenvaltion varoista saatavia korvauksia ja pyritään välttämään vilppiä. Kaikki tämä on ominaista työlainsäädännön puolustustavalle luonteelle ja se perustuu haluun määritellä selkeästi päämäärien saavuttamiseksi tarvittavat käsitteet. Käsitteellisen selkeyden avulla saadaan aikaan juridista turvallisuutta ja yhdenmukaisuutta.
Ikävä kyllä, maksukyvyttömyyttä ilmenee nykyään suuryrityksissä niin kuin äskettäin eräässä belgialaisessa yrityksessä niissä suoritettujen rakenneuudistusten sekä talousmaailman suhteiden takia.

Van den Burg
Arvoisa puhemies, en tiedä, oletteko tänään iltapäivällä ensimmäistä kertaa parlamentin puhemiehenä. Onnittelut siitä. Tahdon onnitella myös esittelijää hänen tavattoman hyvästä mietinnöstään ja tämän asiakokonaisuuden hyvästä valmistelusta. Pelkään, että se on nykytilanteessa tosiaankin hyvin ajankohtainen asiakokonaisuus ja että se on sitä varmasti myös tulevaisuudessa. Sitä suuremmalla syyllä on huolehdittava siitä, että suojelemme hyvin niitä työntekijöitä, jotka joutuvat tekemisiin konkurssien ja tuomioistuimen toiminnan lopettamista koskevien määräysten kanssa. Se on tämän mietinnön valmistelujen panos.
Olen myös iloinen siitä, että pääsimme työllisyys- ja sosiaalivaliokunnassa hyvin suureen yksimielisyyteen. Kaikkia lankoja ei ole solmittu yhteen, on olemassa vielä pari kohtaa, joissa emme ole täysin löytäneet toisiamme. Kuulin juuri äsken jäsen Pronkin sanovan, että tarkistuksista voi tosiaankin olla olemassa vielä joitakin väärinkäsityksiä. Minun mieleeni tulee etenkin se asia, jonka hänkin mainitsi, nimittäin, että toisaalta jotkut itsenäiset ammatinharjoittajat, varsinkin sellaiset, joita voidaan hyvin verrata työntekijöihin, halutaan saattaa säädöksen piiriin, mutta että se ei saa tarkoittaa, että samalla annetaan myös työnantajille ja palveluntarjoajille mahdollisuus keskinäisiin korvaussopimuksiin ja rahastojen hyödyntämiseen. Pyrkimyksestä olemme yksimielisiä. Meidän pitäisi nyt käyttää se aika, joka meille jää, ennen kuin tästä mietinnöstä todella äänestetään, sen selvittämiseen, voidaanko nämä väärinkäsitykset poistaa ja voidaanko yhteinen pyrkimys saada ilmaistuksi kompromissitarkistuksessa.
Pidän itsenäisiä ammatinharjoittajia koskevaa kysymystä hyvin tärkeänä, myös tässä asiakokonaisuudessa. Se on kuitenkin mukana edelleen useissa muissa asiakokonaisuuksissa. Haluaisinkin siksi pyytää komission jäsentä kiinnittämään huomiota tähän ja kysyä, voisiko komissio osoittaa hiukan enemmän aloitteellisuutta, myös sen määrittelemisessä, mitkä ryhmät pitäisi voida rinnastaa työntekijöihin. Tätä ei tietenkään tarvita pelkästään maksukyvyttömyyskysymystä ajatellen, vaan se on hyvin tärkeää myös monien muiden työsuojeluun ja työoikeuteen liittyvien asioiden kannalta. Nämä määritelmät jätetään eurooppalaisessa lainsäädännössä edelleen aina jäsenvaltioille. Huomataan, että selviä eroja on. Kun työssä käydään rajan yli, ja niin tehdään Euroopan unionissa yhä enenevässä määrin, se merkitsee, että joudumme yhä useammin vastakkain erilaisten määritelmien ja erilaisten ryhmien kanssa, jotka aiheuttavat häiriöitä työmarkkinasuhteissa. Varsinkin laajentumista ajatellen tämä on suuri huolenaihe, niin kuin olemme aikaisemmin jo nähneet ja näemme nytkin Euroopan unionin raja-alueilla. Haluaisin siksi kysyä komission jäseneltä, mitä aloitteita hän aikoo tässä asiassa tehdä, ja kehottaa häntä painokkaasti tosiaankin tarttumaan tarmokkaasti toimeen.

Koukiadis
Arvoisa puhemies, samalla, kun onnittelen esittelijää hänen työstään, haluaisin onnitella häntä myös hyvästä yhteistyöstä, kun tarvittavat tarkistukset piti saada hyväksytyksi. Tämän direktiivin muuttaminen on jatkoa kahdelle muulle direktiivimuutokselle, jotka koskivat joukkoirtisanomisia ja yritysten omistajamuutoksia ja joiden yhteisenä tavoitteena oli työntekijöiden etujen suojelu yritysten rakennemuutosten yhteydessä. Tätä ei pidä unohtaa. Tilanne siis edellyttää käytettyjen yhteisten käsitteiden yhteensovittamista ja mielestäni tämä täytyy ottaa huomioon loppuvalmistelun aikana.
Jälkikäteen sanoen myös tässä direktiivissä jää avoimeksi palkkakäsitteen yhteisöllinen määrittely. Tämän pyrkimyksen vaikeudesta huolimatta se, että 15 jäsenvaltiota hyväksyisivät yhden vähimmäispalkkakäsitteen, on välttämätön edellytys sille, että direktiiviä sovelletaan yhtenäisellä tavalla. Muutoin, kun kaikki maat käsittävät tämän laajemmin tai suppeammin, ne voivat määritellä direktiivin soveltamisalan haluamallaan tavalla. Tämä on asia, jota pitää varoa.
Ehdotetuissa tarkistuksissa, joita minäkin kannatan, on muun muassa direktiivin soveltamisalan laajentaminen niihin työllistettyihin, jotka kansallisissa lainsäädännöissä samaistetaan palkansaajiin, niin kutsuttuihin itsenäisiin ammatinharjoittajiin. Jos emme ole valmiita laajentamaan direktiiviä itsenäisiin ammatinharjoittajiin, voisimme ainakin laajentaa direktiivin koskemaan niitä palkansaajia, jotka ovat itsenäisiä ammatinharjoittajia ja joita lainsäädännössä pidetään palkansaajina. Toiseksi tarkistus on sisällytetty työsuhteen päättymisen vuoksi maksettavien erokorvausten määritelmän laajentamiseen niin kuin kansainvälisessä yleissopimuksessa 173 edellytetään, enkä ymmärrä, miksi emme voisi Euroopassa sitä laajentaa. Kolmanneksi maksukyvyttömyys on määritelty selkeästi uudelleen, jotta se kattaisi kaikki kollektiiviset maksukyvyttömyysmenettelyt eikä ainoastaan klassista varattomuusmenettelyä. Sitä paitsi tämä on lausuttu myös direktiivin tavoitteissa, mutta asiaa ei ole kuitenkaan mitenkään muotoiltu.
Parlamentin pitää hyväksyä nämä kolme tarkistusta.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, olen iloinen myönteisestä vastaanotosta, jonka komission ehdotus on saanut, ja haluan kiittää parlamenttia yhteistyöstä, jonka tarkoituksena on vahvistaa edelleen niiden työntekijöiden suojaa, jotka kärsivät työnantajansa maksukyvyttömyydestä.
Maksukyvyttömyysdirektiivi on osoittautunut korvaamattomaksi välineeksi työntekijöiden suojaamiseksi taloudellisten laskusuuntausten aikana, ja se tulee olemaan keskeinen lainsäädännöllinen väline, jolla voidaan vastata tämänhetkiseen sulkemisten ja irtisanomisten ilmapiiriin. Vaikka direktiivin perusrakenne pitäisi säilyttää, direktiivin eräitä kohtia on tarkistettava.
Pidän myönteisenä tarkistusta 2, jolla pyritään ennalta ehkäisemään uusien poikkeusten tekeminen niiden lisäksi, jotka tällä hetkellä ovat voimassa jäsenvaltioissa, sekä tarkistusta 9, jossa ehdotetaan kieltoa kynnysarvojen käytölle määriteltäessä, ketkä saavat esittää vaatimuksia direktiivin perusteella.
Kannatan myös tarkistusta 4, jossa ehdotetaan niiden työntekijöiden suojan laajentamista, joiden työnantajat ovat muissa maksukyvyttömyystilanteissa kuin niissä, jotka komission ehdottama maksukyvyttömyyden määritelmä kattaa. Ensinnäkin, määritelmän laajentaminen on täysin hyväksyttävää. Tarkistuksesta 6 on kuitenkin sanottava, että laajentaminen mihin tahansa muuhun menettelyyn tai jopa tosiasiallisiin maksukyvyttömyystilanteisiin voidaan hyväksyä ainoastaan jäsenvaltioiden käytössä olevana mahdollisuutena, ei velvoitteena.
Voin hyväksyä myös tarkistuksen 11, jossa ehdotetaan työsuhteen päättymisen yhteydessä maksettavien erokorvausten lisäämistä, jos tarkistukseen lisätään käsite "tarvittaessa". Käsite "korvaus" on edelleenkin määriteltävä jäsenvaltioiden kansallisessa lainsäädännössä.
Tarkistus 14, jossa ehdotetaan enimmäismäärän poistamista, ei ole hyväksyttävä kokonaisuudessaan, mutta jaan huolenne tästä asiasta. Voisin hyväksyä määräyksen, joka sallii enimmäismäärät, jotka ovat yhteensopivia direktiivin sosiaalisen päämäärän kanssa, jotta voitaisiin välttää taso, joka olisi työntekijöille mahdoton hyväksyä. Olen myös valmis täydentämään tätä määräystä toisella, jolla estetään jäsenvaltioita heikentämästä tämän muutetun direktiivin täytäntöönpanolla jo saavutettua suojelun tasoa.
Lisäksi voin hyväksyä direktiivin tähänastisen 5 artiklan uuden käyttöönoton - tarkistus 15 - mutta ainoastaan artiklan tähänastisessa, muuttamattomassa muodossa, jossa se on vuonna 1980 annetussa direktiivissä.
En voi hyväksyä jäljellä olevia tarkistuksia, etenkään tarkistusta 13, jonka tarkoituksena on pidentää vähimmäisajanjaksoa, jolta korvauksia on maksettava, kuuteen kuukauteen. Tällainen pidennys pienentäisi melkoisesti direktiivin hyväksymismahdollisuuksia ja rasittaisi vielä huomattavasti enemmän julkisen vallan ja työnantajien kukkaroa, mikä taas vuorostaan kohdistaisi epäilyksiä koko palkkaturvajärjestelmään.
En voi hyväksyä tarkistusta 1, jonka tarkoitus on estää työntekijöiden "muuttaminen" itsenäisiksi ammatinharjoittajiksi, tarkistusta 7, jossa ehdotetaan yhteisön määritelmän käyttöönottoa käsitteelle "työntekijä", enkä tarkistuksia 8 ja 16, joissa ehdotetaan niiden työntekijäryhmien lisäämistä, joita ei voida jättää direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Ponnistukset laittoman "muuttamisen" estämiseksi on tehtävä jäsenvaltioissa. Yhteisön määritelmää työntekijästä ei pitäisi sisällyttää tiettyyn direktiiviin eikä direktiiviä voida soveltaa itsenäisiin ammatinharjoittajiin, koska heillä ei ole työnantajaa, joka voisi olla maksukyvytön.
Kuten te kommenteissanne, minäkin olen sitä mieltä, että on olemassa erityyppisiä itsenäisiä ammatinharjoittajia. Jotkut itsenäiset ammatinharjoittajat ovat taloudellisessa riippuvuussuhteessa. Tämä kysymys otettiin esiin vuonna 2000, kun kuulimme työmarkkinaosapuolia. Työmarkkinaosapuolten vastauksissa korostettiin tarvetta selkiyttää ja analysoida tilannetta kaikissa jäsenvaltioissa, koska erilaisia tilanteita on paljon ja itsenäisiä ammatinharjoittajia on monenlaisia. Tämän takia me olemme jo käynnistäneet tutkimuksen, jonka avulla saamme yleiskuvan tämän ilmiön luonteesta kaikkialla Euroopan unionissa. Kun olemme saaneet tutkimuksen tulokset, komissio analysoi sen, ja kuultuamme työmarkkinaosapuolia esitämme asianmukaisen tavan hoitaa tämä asia.
Muita ryhmiä - kotona työskenteleviä työntekijöitä ja samankaltaisiin ryhmiin kuuluvia - direktiivi koskee sikäli kuin heitä kansallisen lainsäädännön mukaisesti pidetään työntekijöinä. Siksi heitä ei tarvitse mainita erikseen.
Lisäksi jotkin tarkistukset pitäisi hylätä, koska ne eivät auttaisi saavuttamaan ehdotuksen perimmäistä tarkoitusta.
Yhteenvetona voin todeta, että voin hyväksyä - hiukan uudelleen muotoiltuina - tarkistukset 2, 4, 6, 9 ja 11 sekä osittain tarkistukset 14 ja 15. Hylkään tarkistukset 1, 3, 5, 7, 8, 10, 12, 13, 16, 17 ja 18.
Haluan kiittää teitä yhteistyöstä. Erityisesti haluan kiittää ja onnitella jäsen Bouwmania hänen työstään ja tästä mietinnöstä.

Puhemies
Äänestystä lykättiin äsken, ennen keskustelun aloittamista. Teille ilmoitetaan myöhemmin, milloin äänestys toimitetaan. Keskustelu on päättynyt. Kiitokset teille. Voi anteeksi, esittelijä Bouwman.

Bouwman
. (NL) Haluaisin vielä käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella tämän istunnon puhemiestä hänen puhemiesaikansa ensimmäisen mietinnön käsittelyn jälkeen.

Puhemies
Lämpimät kiitokset. Oli hauskaa, että täällä oli heti puhumassa alankomaalainen esittelijä. Esityslistalla on seuraavana Nobilian laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö kaikille avoimista uusista eurooppalaisista työmarkkinoista.

Kaikille avoimet uudet eurooppalaiset työmarkkinat
Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, haluaisin poissa olevan kollegani Nobilian ja ryhmäni puolesta vedota 146 artiklaan ja pyytää edustajainhuoneelta, että tästä merkittävästä mietinnöstä keskusteltaisiin vasta joulukuun istunnossa. Kollegani Nobilia yritti lykätä keskustelua muilla keinoin, mutta se ei valitettavasti ollut sallittua parlamentin toimintasääntöjen mukaan. Siksi meillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin pyytää edustajainhuoneelta, että asian käsittelyä lykättäisiin 146 artiklan nojalla joulukuuhun. Tämä koskee sekä keskustelua että äänestystä.

Puhemies
Jäsen Ribeiro, olen pannut pyyntönne merkille. Antaisin nyt seuraavaksi mielelläni puheenvuoron puhujalle, joka haluaa kannattaa tätä pyyntöä. Jäsen Pronk, yksi minuutti.

Pronk
Arvoisa puhemies, sallinette minunkin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella teitä ensimmäisestä keskustelustanne, jossa niin monet alankomaalaiset ovat käyttäneet puheenvuoroja.
Suurimman ryhmän suurimpana valtuuskuntana CDA haluaa myös asettua pyynnön taakse. Se on minusta johdonmukainen. Asia on siirretty. Esittelijä Nobilia ei ollut siitä tietoinen. Tämä on tärkeä mietintö, ja minusta näin olisi hyvä. En usko, että kykenemme juuri nyt ja tällä tavoin käymään kunnollista keskustelua. Tätä on lykättävä. Ei ole välttämätöntä päästä äänestämään asiasta juuri tänään. Siksi tuemme tätä pyyntöä.

Puhemies
Sitten jäsen Pronk haluaa käyttää puheenvuoron tätä vastaan. Jos niin ei ole, siirrymme nyt äänestämään pyynnöstä.
(Parlamentti päätti palauttaa asian valiokuntaan.) Uskon, että olemme tästä pahoillamme, sillä kovin monia asioita lykätään eikä vuotta ole enää paljon jäljellä. Mutta tämä keskustelu on sitten lykätty seuraavaan kertaan. Hyvät kollegat, se tarkoittaa sitä, että keskeytämme istunnon klo 16:een asti, koska silloin käydään ajankohtaiskeskustelut. Kiitos siitä, että olitte läsnä. Keskeytän istunnon iltapäivään klo 16:een saakka.
(Istunto keskeytettiin klo 15.35 ja sitä jatkettiin klo 16.00.)

Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista.

Gotthardin tunnelionnettomuus
Puhemies
Aloitamme yhteiskeskustelun seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0710/2001 Wallis, Sanders-ten Holte ja Caveri ELDR-ryhmän puolesta Gotthardin tunnelionnettomuudesta,
B5-0718/2001 Isler Béguin ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Gotthardin tunnelionnettomuudesta,
B5-0724/2001 Simpson ja Swoboda PSE-ryhmän puolesta Gotthardin tunnelionnettomuudesta,
B5-0725/2001 Ainardi ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Gotthardin tunnelikatastrofista,
B5-0734/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Gotthardin tunnelionnettomuudesta.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, äskettäin ja aivan liian peräkkäin Mont Blancin ja Gotthardin tunneleissa tapahtuneet katastrofit osoittavat dramaattisella tavalla vääräksi Euroopan nykyisen liikennepolitiikan. Ja vääräksi osoittautuminen tarkoittaa tässä yhteydessä, että tämä politiikka on tuomittava.
Maantieliikenteen harjoittajat näyttävät rikkoneen kaikki lainsäädännössä asetetut puitteet ja valvontanormit. Rahdinkuljettajat ottavat vapauksia toimia ilman toimilupaa, ja kuljettajien työluvat ovat muuttuneet vapaaehtoisiksi, vaikka he tulevat yhä useammin yhteisön ulkopuolisista maista, ja niinpä ajoajat rikkovat sallitut normit samalla, kun kuljettajat itse nuokkuvat unen rajamailla. Kuinka monessa Gotthardin ja Mont Blancin kaltaisessa tunnelissa pitää vielä syttyä tulipalo, ennen kuin tämä estetään tiukalla lainsäädännöllä ja tehokkaalla ja yhtenäisellä yhteisön valvontajärjestelmällä? Kaikkien haavoittuvien tai tiheään asuttujen vyöhykkeiden asukkaat ja kaikki toimialat vaativat Euroopalta toimenpiteitä, ja kiireesti.
Nyt olisi järkevintä järjestää jokaiseen tärkeään tunneliin turvajoukot valvomaan rekkasaattueita. Ellei tätä ensimmäistä varotointa panna täytäntöön, muiden autoilijoiden henki on yhä vaarassa, mikäli nämä kaksi onnettomuustunnelia avataan uudestaan liikenteelle. Enää emme saa vitkastella tunnelien turvallisuusnormien yhtenäistämisessä, vaan meidän on paljastettava ja tuomittava selvästi tämä poliittinen leväperäisyys ja välinpitämättömyys, jolla julkinen valta suhtautuu tunnelien välttämättömään mutta kalliiseen kunnostamiseen. Jos kohta maantiekuljetusalan käytännöt kaipaavat uudistamista, niin samaa pontta tarvitaan myös liikennepolitiikkamme perusteelliseen pohdintaan. Tunneleissa sattuneet murhenäytelmät ovat paljastaneet käytännöllisiä ja periaatteellisia umpikujia niiden liikenteenharjoittajien mielissä, jotka tukkivat liikenneväyliä ja tukehduttavat koko ympäristömme pakokaasuun.
Avatkaamme siis silmämme, heittäkäämme silmälaput pois, ettemme enää urautuisi maantiekuljetukseen. Silloin näemme selvästi koko tämän eurooppalaisen asema- ja rataverkon, joka on jäänyt lähes kokonaan hyödyntämättä kiskomaantiekuljetuksessa. Samalla huomaamme, että esimerkiksi Italian satamissa voitaisiin järjestää kauttakulkuliikennettä, joka purkaisi huomattavasti eurooppalaisten rahtiliikenneväylien pullonkauloja. Gotthardin ja Mont Blancin uhrien muiston on valettava meihin uutta päättäväisyyttä ja saatava meidät suhtautumaan avarakatseisesti ja arvostavasti eri kuljetusmuotoihin.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten muistamme, edellisellä Strasbourgin istuntoviikolla aloitimme oikeastaan keskustelun Mont Blancin tunnelin avaamisen kunniaksi. Todellisuudessa jouduimme jo silloin keskustelemaan Gotthardin tunnelissa sattuneesta ikävästä tapauksesta. Jos me jatkossakin vain keskustelemme emmekä ryhdy mihinkään toimenpiteisiin, saamme varautua uusiin onnettomuuksiin etenkin näillä hankalilla ja herkillä alppialueilla. Sitä on kuitenkin minun näkemykseni ja politiikan ymmärtämykseni mukaan mahdoton hyväksyä. Meidän on siksi tehtävä kaikkemme, jotta komission sen valkoisessa kirjassa jo oikein esittämät asiat toteutetaan myös käytännössä.
Tunneleissa tarvitaan epäilemättä myös konkreettisia turvatoimia, ja etenkin myös työaikoja on valvottava entistä tiukemmin. Työajoista puheen ollen toivon, että saamme sovittelumenettelyn päätökseen ja pääsemme ennen kaikkea panemaan täytäntöön ja valvomaan kyseisiä Euroopan laajuisia toimenpiteitä. Perusongelmana on kuitenkin varmasti se, että Alppien läpi johtavilla teillä kulkee liian paljon liikennettä ja raskaita kuorma-autoja.
Toisin kuin jatkuvasti virheellisesti ja kiihkomielisesti väitetään, tarkoituksena ei ole missään nimessä taloudellisten yhteyksien ja yhteenkuuluvuuden estäminen, vaan tarkoituksena on ainoastaan tämän yhteenkuuluvuuden, taloudellisten yhteyksien ja kaupankäynnin hoitaminen tavalla, joka on ensinnäkin ympäristöystävällinen ja joka toiseksi minimoi onnettomuusriskin. Emme pysty koskaan poistamaan sitä kokonaan, mutta pystymme minimoimaan sen ja tarjoamaan siten myös rautateille suuren mahdollisuuden. Minä olen itsekin laatinut kansainvälisten tavaraliikenneväylien avaamista koskevan mietinnön ja kannatan rautateiden entistä tiiviimpää osallistumista kilpailuun. Lopuksi totean vielä, että kannatan samalla ryhmäni puolesta liikennepolitiikan pikaista, nimittäin todella pikaista täytäntöönpanoa - kuten valkoisessa kirjassa vaaditaan ja vahvistetaan - jotta pystymme mahdollisimman pian estämään Gotthardin tapaiset onnettomuudet.

Laguiller
Kuka voisi vastustaa tämän päätöslauselman muodollista sisältöä, kun Mont-Blancin murhenäytelmän jälkeen on taas kerran kuollut ihmisiä tunnelipalossa? Parlamentti äänestää varmasti tämän päätöslauselman puolesta. Sitten palaamme taas päiväjärjestykseen ja asiat jatkuvat entiseen tapaan, sillä jokin päätöslauselmassa esitetty vetoomus koko alppialueen integroidun liikennepolitiikan puolesta ei vielä riitä toteuttamaan sitä käytännössä.
Liikennepolitiikassa tarvittaisiin kokonaan uutta Euroopan tason linjanvetoa. Tarvittaisiin poliittista tahtoa hyökätä maantieliikenteen painostusryhmiä vastaan. Ennen kaikkea tarvittaisiin investointeja rautatieverkkojen kehittämiseksi kaikkien kansalaisten tarpeiden eikä hyötynäkökohtien mukaan. Tämä vaatisi jyrkkää irtisanoutumista yksityistämispolitiikasta ja julkisten palvelujen purkamispolitiikasta.
Maanteiden rahtiliikenteen järjestämistä ei voida tarkastella erillään maailmantalouden toiminnasta. Esimerkiksi nollavarastojärjestelmän kehittäminen, joka suosii yksityissektorin etuja, on yhteiskunnallisesti haitallista, sillä se edistää huomattavasti maanteiden tukkeutumista. Etusijan antaminen yksityisille intresseille on väkisinkin ristiriidassa yleisen edun kanssa. Siksi tämä päätöslauselma, josta kohta äänestämme, jää pelkäksi hurskaaksi toiveeksi siinä pitkässä luettelossa, jota Euroopan parlamentti niin tuotteliaasti kasvattaa.

Santini
Arvoisa puhemies, kohtalo näyttää puuttuneen peliin, mutta viimekertaisen istunnon viimeisenä päivänä - 24. lokakuuta - käsittelimme Mont Blancin tunnelin uudelleenavaamista. Asiasta oli pientä kiistaa: toiset, kuten allekirjoittanut, kannattivat uudelleenavaamista, ja toiset halusivat siirtää tätä merkittävää määräaikaa myöhemmäksi. Keskustelun aikana saapui yllättäen uutinen Gotthardissa sattuneesta uudesta, ennalta arvaamattomasta onnettomuudesta, joka muistutti Mont Blancin onnettomuutta, jollaisen ei uskottu enää voivan tapahtua.
Esittäessään hyviä syitä Mont Blancin tunnelin välittömälle uudelleenavaamiselle sitä kannattavat korostivat jälleen kerran turvallisuussyitä perustaen kantansa ennen muuta tunnelin hallinnosta vastaavan yhtiön asiakirjaan, jossa todetaan mahtipontisesti ja ehkä myös perustellusti, että Mont Blancin tunneli on nyt onnettomuuden jälkeen maailman turvallisin tunneli.
Muistan vielä, kuinka Gotthardin tunnelia mainostettiin viralliselta taholta jos ei koko maailman niin ainakin Euroopan tärkeimmäksi tunneliksi. Uuden onnettomuuden myötä tämä maine romahti täysin. Nyt tiedämme, että tarvittiin, tarvitaan ja tarvittaneen tulevaisuudessakin vain mitä tavanomaisin onnettomuus, jotta näistä superturvallisista tunneleista tulee monille ihmisille kuolemanloukku. On vaikea selvittää, kuka on vastuussa näistä onnettomuuksista, eikä se sitä paitsi ole meidän tehtävämme. Yhtä seikkaa on kuitenkin syytä korostaa tässä yhteydessä, koska siltä osin osa vastuusta kuuluu meille, erityisesti komissiolle. Kun nimittäin otetaan huomioon, että Gotthardin tunnelissa liikkuu normaalisti viisi kertaa enemmän ajoneuvoja kuin muissa tunneleissa, kyseessä on liikennepoliittinen virhe, ja tämä koskee Euroopan unionia, koska valtaosa ajoneuvoista, etenkin raskaista ajoneuvoista, on eurooppalaisia.
Kysyn siis komissiolta kahta asiaa: mitä tapahtui maantie- ja rautatietunnelien vähimmäisturvallisuusmääräyksien yhteensovittamista koskevalle direktiiville? Entä mitä tapahtui - kysyn tätä komissiolta - alppialueiden yhdennettyä liikennepolitiikkaa koskevalle toimintasuunnitelmalle? Aloittakaamme näistä vastauksista, sitten voimme siirtyä tavanomaiseen aiheeseen maantieliikenteen siirtämisestä rautateille.
Arvoisa puhemies, vielä yksi asia: en kannata raskaiden ajoneuvojen läpikulkukieltoa. Myös maantiekuljetuksia harjoittavilla on oikeus läpikulkuun ja palveluun.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, Gotthardin tunnelionnettomuuden järkyttävät seuraukset, varsinkin yhtä traagisten Mont Blancin ja Val Thorensin tunnelionnettomuuksien jälkeen, tekevät tunneleiden turvallisuuskysymyksen entistäkin kiireisemmäksi. Euroopan tasolla on edistettävä kahta asiaa. Ensimmäinen on paremmat turvallisuusstandardit tunneleille ja toinen ajoneuvojen rautatiekuljetukset Alppien kautta.
Valkoisessa kirjassa, johon lähes kaikki parlamentin jäsenet viittasivat, komissio ilmoitti, että se esittää eurooppalaista asetusuudistusta, jossa määritellään tunneleiden turvallisuuden vähimmäisstandardit. Nämä standardit koskevat teknistä varustelua, liikennesääntöjä, tiedottamista tunnelien käyttäjille, tunneleita käyttävän henkilöstön sekä onnettomuuksien parissa työskentelevien henkilöiden ja pelastustyöntekijöiden kouluttamista koskevia sääntöjä. Tämä on monimutkainen hanke, jossa pitää ottaa huomioon suuri joukko eri tekijöitä, kun ajatellaan miten erilaisia tunnelit ovat keskenään sekä maantieteellisten piirteiden, etäisyyksien että liikennetiheyden puolesta.
Tällä hetkellä komissio on yhteistyössä parhaitten asiantuntijoitten kanssa ryhtynyt valmistelutyöhön jättääkseen parlamentille ehdotuksen vuoden 2002 alussa. Tällä välillä komissio kutsuu tapaamiseen Alppien ja Pyreneiden alueen poliittiset ja taloudelliset vaikuttajat. Tietenkään hyvää tarkoittavat lainsäädäntöehdotukset eivät tuota mitään tuloksia, ellei niitä hyväksytä ja panna täytäntöön. Erityisesti tunneleiden turvallisuuden osalta haluaisin muistuttaa muistakin ehdotuksista, joita ei ole vielä hyväksytty. Haluaisin palauttaa mieleen ehdotuksen digitaalisesta nopeusmittarista, joka mahdollistaisi kuorma-autonkuljettajien ajoaikojen tarkan valvonnan, ehdotuksen, josta monet jäsenvaltiot eivät ole samaa mieltä. Lisäksi on korostettava komission ehdotusta kuorma-autonkuljettajien työehdoista. Jäsen Swoboda jo viittasikin tähän. Ammattikuljettajien sertifioinnista ja pienistä kuorma-autoista, jotka ylittävät jatkuvasti 90 kilometrin tuntinopeuden, on tullut liikkuvia vaaroja useimpien jäsenvaltioiden useimmilla teillä.
Tulipalo tässä nimenomaisessa tunnelissa osoittaa lisäksi, että tarvitaan tiedottamista tunneleiden käyttäjille. Oli ilmeistä, että jos käyttäjät olisivat saaneet tiedon, monet olisivat voineet pelastua käyttäen hätäuloskäyntiä tai poistuen välittömästi autoistaan. Tietentin tämä onnettomuus nostaa jälleen esille kysymyksen tavaraliikenteestä Alpeilla. Ehdoton prioriteetti keskipitkällä aikavälillä on antaa liikenteelle mahdollisimman pian rautatiekeskittymiä, jotka keventävät tavaraliikennettä ajoneuvojen rautatiekuljetuksilla. Tämä on yksi valkoisen kirjan suurista prioriteeteista.
Komissio on ryhtynyt toimiin myös rahoituksen osalta, kaudella 1994-2000 rahoitettiin tutkimuksia, joilla tähdättiin uuden rautatieyhteyden luomiseen Lyonin ja Torinon välille, määrällä, joka tähän mennessä on noussut 60 miljoonaan euroon ja joka on 50 prosenttia kokonaiskuluista. Tämä hanke, jossa yhteisö on tähän asti ollut kiistämättä suurin rahoittaja, on yksi niistä 14 hankkeesta, jotka Hessenin Eurooppa-neuvosto hyväksyi vuonna 1994, mutta sitä ei valitettavasti ole mahdollista saada päätökseen ennen vuotta 2010.
Vuoden 1996 Länsi-Euroopan kattavia liikenneverkkoja koskevien suuntaviivojen mukaan käyttöön on saatava mahdollisimman pian myös Brennerin solan rautateiden liikennekeskittymä. Mitä voidaan tehdä lyhyellä aikavälillä Gotthardin tunnelin sulkemisen aiheuttamalle ongelmalle: on välittömästi hyödynnettävä mahdollisuuksia kuljettaa ajoneuvoja Alpeilla rautateitse. Tämä onnettomuus järkyttävine seurauksineen on vielä yksi syy ryhtyä kaikkiin mahdollisiin ponnistuksiin tavaroiden maantieliikenteen siirtämiseksi rautateille, liikennemuotoon, jonka osuus Euroopassa on vain 8 prosenttia, kun se Yhdysvalloissa on saavuttanut 40 prosenttia markkinoista.
Lisäksi komissio on tehnyt myös uusia aloitteita. Tammikuussa 2001 komissio ehdotti neuvostolle, että se allekirjoittaisi komission nimissä pöytäkirjan kuljetuksista, jotka liittyvät Alppien sopimukseen, poliittisena viestinä korvauksista tasajaosta eri liikennemuotojen välillä. Ottaen huomioon näiden hankkeiden rahoitusvaikeudet valkoisessa kirjassa on ehdotus yhteisön lainsäädännöstä, jolla määritellään oikeudenmukaisemman hinnoittelun periaatteet, jotta otettaisiin huomioon kaikki kulut, jotka aiheutuvat kustakin liikennemuodosta sekä turvallisuusvaatimuksista. Tämä hinnoittelu mahdollistaa hankkeiden rahoittamisen herkillä alueilla kuten Alpeilla ja Pyreneillä samoin kuin suurten rautatieinfrastruktuurihankkeiden rahoittamisen, ja siinä sovelletaan siis Sveitsin järjestelmää. Lisäksi komissio aikoo tehdä kaiken yhteisön rahoituksen Euroopan laajuisille verkoille riippuvaiseksi ankarimpien turvallisuusstandardien ehdottomasta noudattamisesta.
Johtopäätöksenä komissio on ryhtynyt tai aikoo ryhtyä erilaisiin konkreettisiin toimiin saadakseen ratkaisun Pyreneiden, Alppien ja muiden herkkien alueiden erityisongelmiin. Haluan vakuuttaa teille, että komissio tekee kaikkensa taatakseen käyttäjille korkeimman mahdollisen turvallisuustason.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys pidetään klo 18.30.

Ihmisoikeudet
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
200 siviilin joukkomurha Nigerian tasavallassa
B5-0711/2001 Nicholson of Winterbourne ja Van den Bos ELDR-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0712/2001 Belder EDD-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0713/2001 Bowis, Maij-Weggen ja Deva PPE-DE-ryhmän puolesta 22. päivän lokakuuta tapahtumista Benuen maakunnassa Keski-Nigeriassa,
B5-0720/2001 Swoboda ja Sauquillo Pérez del Arco PSE-ryhmän puolesta siviilien joukkomurhasta Nigeriassa,
B5-0726/2001 Morgantini ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0732/2001 Maes, McKenna ja Rod Verts/ALE-ryhmän puolesta ihmisoikeustilanteesta Nigeriassa,
B5-0735/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Benuen maakunnassa Nigeriassa sattuneista välikohtauksista.

Van den Bos
Maailmanrauhan kannalta on olennaista, että eri uskontoja ja rotuja edustavat ihmiset kunnioittavat toisiaan ja elävät rauhassa keskenään. Yhä useammissa maailmankolkissa niin ei käy, ja se on erittäin huolestuttavaa. Nigeria on valitettavasti pelottava esimerkki. Ei ole paljonkaan jäljellä siitä toivosta, jota korruptoituneen sotilashallinnon seuraajaksi demokraattisesti valittu presidentti herätti. Etninen ja uskonnollinen kauna kuuluu jo kaikkialla maassa päiväjärjestykseen. Kuukauttakaan ei kulu ilman verilöylyjä, joiden uhrien määrä nousee satoihin, ja tilanne muuttuu vain pahemmaksi, ei paremmaksi. Lokakuun saldo on näiden asioiden osalta kauhistuttava. Taisteluita muslimien ja kristittyjen välillä Josissa ja mellakoita Kanossa, missä on lisäksi puhjennut kolera. Etnisiä levottomuuksia ja hallituksen armeijan veritekoja Middle Beltissä. Hallitus itse on suojautunut vaikenemalla. Presidentti Obasanjo ilmoitti vasta kahden viikon kuluttua, että erityiskomitea tutkii murhat. Suuri kysymys kuuluu, kykeneekö presidentti vielä johtamaan tätä erittäin vaikeasti hallittavaa maata. Ilmeisesti hänen asemansa ei ole kyllin vahva pitämään maata koossa ja saamaan eri väestöryhmät elämään rauhassa keskenään. Se on pelottavaa. Juuri nyt, kun Talebanista on melkein päästy eroon, meidän täytyy vielä selviytyä sellaisista alueista kuin Nigerian pohjoisosat, joissa sharia on otettu käyttöön. Näiden alueiden autonomia ei saa mennä niin pitkälle, että niillä eletään sellaisten omien sääntöjen mukaan, jotka ovat ristiriidassa kansallisen lainsäädännön kanssa ja jotka sortavat väestöä ja varsinkin naisia. On hirviömäistä, että raskaana oleva nainen tuomitaan kuolemaan avioliittoa edeltävää seksiä koskevan syytteen perusteella. Mitä Euroopan unioni voi tehdä, kysyn komissiolta. Joka tapauksessa on tiivistettävä Nigerian kanssa käytävää vuoropuhelua. Eurooppa ei kuitenkaan voi tehdä paljonkaan, jos presidentillä ja hallituksellakaan ei ole rohkeutta puuttua asiaan ja tehdä kaikkensa, jotta nigerialaiset voisivat elää rauhassa keskenään.

Belder
Arvoisa puhemies, kaksi vuotta sitten runsasväkisessä ja monikulttuurisessa Nigeriassa järjestettiin rehelliset vaalit, joiden jälkeen sotilasdiktatuuri vaihtui parlamentaariseen demokratiaan. Kokenut presidentti Olusugun Obasanjo on kuitenkin joutunut yhä enenevässä määrin vaikean haasteen eteen: hänen pitäisi pitää hallinnassa pohjoisen muslimien ja etelän kristittyjen väliset yhteenotot, joiden päättyminen julmiin verilöylyihin ei ole harvinaista.
Levottomuutemme heräsi äskettäin uudestaan, kun Benuen osavaltiossa tehtiin epäilyttävä sotilaallinen kostoretki. Olen huolestuneena todennut, että armeija näyttää eri tapauksissa ottavan oikeuden omiin käsiinsä. On ymmärrettävää, että etelään sidoksissa olevat tivit ovat kovasti epäilleet, että armeija on ollut pohjoiseen suuntautuneiden jukunien käsissä, väestöryhmän, johon myös nykyinen puolustusministeri kuuluu. On erittäin tärkeää, että sotilaalliset joukot toimivat perustuslain heille suomien valtuuksien rajoissa ja kaikkien kansalaisten turvallisuuden hyväksi.
Middle Beltin lisääntyneiden jännitteiden lisäksi kasvavaa huoltani kuvastaa myös uskonnollisten vastakkainasettelujen kärjistyminen, joka leviää jatkuvasti yhä pidemmälle maan keski- ja eteläosiin. Ei ole kahtakaan viikkoa siitä, kun presidentti Obasanja vakuutti Washingtonissa henkilökohtaisessa tapaamisessa yhdysvaltalaisen virkaveljensä presidentti Bushin kanssa vielä kerran, että hän tukee terrorismin vastaista kansainvälistä koalitiota; samana perjantaina, 2. marraskuuta, hän huomasi kuitenkin myös joutuvansa vastakkain sen päätöksen toimeenpanon kanssa, jonka mukaan Kadunassa otetaan 13. jäsenvaltiona käyttöön islamilainen oikeussäännöstö, sharia. Tämä ei edistä muslimien ja suuren kristityn vähemmistön rauhanomaista rinnakkaineloa tässä valtiossa.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan ilmaista tältä paikalta voimakkaan tukeni Nigerian presidentin ja parlamentin pyrkimyksille tutkia jatkuvien etnisten ja uskonnollisten selkkausten syyt ja puuttua niihin, mihin viitataan muun muassa päätöslauselman 4 kohdassa. Kehotan neuvostoa ja komissiota osallistumaan tähän sikäli kuin mahdollista.

Bowis
Arvoisa puhemies, ne meistä, jotka olivat viime vuonna Abujassa ja Kanossa AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa, suhtautuivat myönteisesti presidentti Obasanjon toimiin, joilla siirryttiin sotilasdiktatuurista demokratiaan. Olimme myös tietoisia maassa kyteneistä jännitteistä, joita esiintyi etenkin maan pohjoisosassa, missä oli väkivaltaisia levottomuuksia. Sharia-oikeussännöstö on ollut näiden jännitteiden syyn voimakas symboli, jota vaativat jotkut islaminuskoiset ja pelkäävät useimmat kristityt ja muut uskontokunnat. Toisaalta sharian käyttö on tulosta siitä, että Pohjois-Nigeria ei hyödy riippumattomuudesta ja öljystä niin kuin eteläosa on hyötynyt, ja toisaalta osoitus lahjonnan, jota maassa pidetään kroonisena, paheksumisesta. Tuhannet ovat saaneet surmansa väkivaltaisuuksien takia, etenkin Kadunassa, ja monia kristittyjen koteja, kirkkoja ja yrityksiä on tuhottu.
Zanfaran osavaltion hallitus on antanut paikallisille järjestyksenvalvojaryhmille vallan soveltaa shariaa. Vastauksena tähän 17 eteläistä osavaltiota on vaatinut oikeutta perustaa omat poliisivoimansa. Osa pohjoisnigerialaisista on lähtemässä Lagosista kuolemiin johtaneiden mellakoiden jälkeen. Maan pohjoisosassa, Kanossa, toimittajia uhataan sharialla, jos he kertovat siitä kielteisellä tavalla.
Nyt näemme Benuessa ja Tarabassa Itä- ja Keski-Nigeriassa heimo-, ei uskonnollisia sotia. Jukunien ja tivien erimielisyydet koskevat maata ja vanhoja ristiriitoja, eivät uskontoa. 19 sotilasta, jotka yrittivät turvata rauhaa, ryöstettiin ja murhattiin. Sitten näimme kauheat kostotoimet, joissa Zakibian, 20 000 asukkaan kaupunki, tuhottiin ja yli 200 ihmistä tapettiin.
Tietenkin me suhtaudumme myönteisesti presidentti Obasanjon ilmoitukseen tutkinnasta. Nigerian etniset ja uskonnolliset väkivaltaisuudet on saatava loppumaan. Tarvitaan tasavertaisuutta lain edessä, ei pelkoa ja väkivaltaa. Lahjonta on kitkettävä pois, oli sen lähde mikä tahansa. Euroopan unionin on tuettava tätä. Sen on myös annettava humanitaarista apua Nigerialle, missä yli 200 ihmistä on kuollut koleraan muutaman viime viikon aikana, ja autettava ihmisiä, jotka ovat joutuneet siirtymään maan sisällä näiden väkivaltaisuuksien takia.

Junker
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, Afganistanin ja sen lähialueiden tapahtumat siirtävät katseen pois maailman muista kriisipesäkkeistä, kuten esimerkiksi Nigeriasta.
Euroopan unionille ei saa olla kuitenkaan samantekevää, mitä tässä Afrikan runsasväkisimmässä valtiossa tapahtuu. Tämän vuoden alussa Nigerian presidentti Obasanjo julisti, että vuosi 2001 olisi se vuosi, jolloin Nigerian kansa saisi kokea demokratisoitumisen. Sen varaan me laskimme kokoontuessamme silloin Abujassa järjestettyyn AKT:n ja EU:n parlamentaariseen yleiskokoukseen. Tämä välitön luottamuksentunne on nyt saanut pahan kolauksen. Nigerian hallituspuolueen hajoaminen, taloudellisten parannusten peruuntuminen ja kansan jatkuvat kehnot elinolot ovat lisänneet väkivaltavalmiutta, joka puolestaan vahvistaa poliittisia ääriryhmiä.
Niiden kurissa pitämiseksi presidentti Obasanjo katsoi tarpeelliseksi sijoittaa sotilaita seitsemään Nigerian osavaltioon. Jo yli 3000 ihmisen kerrotaan kuolleen, ja Nigeriassa pelätään taas sotilaiden uutta valtaannousua. Sharian käyttöönotto ja soveltaminen lisäävät uskonnollisia ja etnisiä jännitteitä yhä useammassa osavaltiossa. Väkivaltaisista teoista ei saa usein minkäänlaista rangaistusta.
Jos tämä kurjuus on tarkoitus lopettaa, presidenttiä ja kaikkia Nigerian demokraattisia voimia kehotetaan taistelemaan sitkeästi väkivallan tekijöitä vastaan oikeusvaltioperiaatteen keinoin, vakiinnuttamaan yleismaailmalliset ihmisoikeudet ja edistämään maan kaikkia osia hyödyttäviä taloudellisia uudistuksia.
Komission odotetaan tukevan tätä kehitystä aktiivisesti ja tekevän kaiken voitavansa demokratian palauttamiseksi tähän Afrikan kriisipesäkkeeseen.

Sylla
Arvoisa puhemies, olen varma, että keskustelu Nigerian demokraattisesta tasavallasta, tuo niin teidän kun minunkin mieleeni pikemminkin korruptoituneen sotilaallisen harvainvallan. Arvoisa puhemies, Nigeria on esimerkki siitä, miten kansakunnan vauraus ja arvo voidaan usein mitata siitä, miten paljon se kunnioittaa ihmisoikeuksia ja etenkin naisia, lapsia ja työläisiä.
Nigeriahan on Afrikan tiheimmin asuttu maa. Niinpä sillä on paljon poliittista voimaa. Maassa on myös malmivaroja ja paljon öljyntuotantoa, jolla sen pitäisi pystyä nostamaan väestönsä kurjuudesta. Sen monipuolisuudesta voisi tulla todellinen voimanlähde. Siellä on kuitenkin vuosikymmenien ajan saanut kehittyä demokratian vastainen väkivallan ilmapiiri. Hallitukset eivät ole koskaan määränneet kunnon rangaistuksia laittomista murhista ja väkivaltaisuuksista.
Sotilasvalta ei ole ryhtynyt mihinkään ennalta ehkäiseviin toimiin, vaan se on antanut etnisen konfliktin ainesten muhia rauhassa, ja yhdessä näistä konflikteista - maan itäosissa sattuneessa tivien ja jukunien välisessä yhteenotossa - sotilaat murhasivat juuri 200 siviiliä. Arvoisa puhemies ja hyvä komission jäsen, kaikkein järkyttävintä on, että valtion viranomaiset pyrkivät vähättelemään tätä tekoa selittämällä joukkomurhaan osallistuneiden sotilaiden tehneen sen vastatoimena sotilastovereidensa murhiin.
Kuten viime marraskuun 1. päivänä pidetyssä AKT-huippukokouksessa vahvistimme, meidän on pakotettava ne maat, jotka pitävät itseään neuvottelukumppaneinamme - ja jotka olemme sitä paitsi itse valinneet neuvottelukumppaneiksemme - ja hakevat meiltä rahoitustukea, noudattamaan yhteisiä sääntöjä ja kansainvälisiä yleissopimuksia. Nigeriassa tämä on tehtävä estämällä islamilaisen sharian täytäntöönpano - jokin viikko sitten eräs nainen nimittäin kivitettiin kuoliaaksi kameroiden kuvatessa, eikä yksikään maa reagoinut siihen mitenkään, ja samalla ilmapiiri on muuttunut islaminvastaiseksi, moskeijoita poltetaan, ja kaikki tämä tapahtuu yleisen välinpitämättömyyden vallitessa.
Marraskuussa 1999 ja lokakuussa 2001 tehdyistä murhista on aloitettava riippumaton tutkimus. On syytä mainita, että kollegamme Nigerian parlamentissa kutsuivat näitä joukkomurhia etnisiksi puhdistuksiksi. Olen täällä usein vedonnut kolmannen maailman velkojen anteeksiantamisen puolesta. Arvoisa puhemies, velan anteeksiannolle on asetettava sellaiset ehdot, että nämä maat saadaan todella kunnioittamaan ihmisoikeuksia, työntekijöiden oikeuksia ja lasten ja naisten oikeuksia. Emme voi enää suvaita, että ne kutsuvat itseään demokratioiksi, allekirjoittavat yleissopimuksia eivätkä sitten noudata niitä.

Rod
Arvoisa puhemies, viime lokakuun 22. ja 24. päivän välisenä aikana nigerialaiset sotilaat riehuivat siviiliväestön keskuudessa Benuen maakunnassa. Tässä joukkomurhassa surmansa sai yli 200 siviiliä, ja taloja ja majoja poltettiin.
Joukkomurhista on tehtävä ripeä, puolueeton ja tehokas tutkimus. Nigerian liittohallituksen on viipymättä taattava perustuslain ja oikeusvaltion periaatteen täysi noudattaminen. Sitä se ei ole kaikista toiveista huolimatta tehnyt. Nigerian armeija ei kykene palauttamaan siviilihallintoa, eikä se sitä paitsi ole edes sen tehtävä. Vain ihmisoikeuksia kunnioittavat poliisivoimat pystyisivät palauttamaan luottamuksen eri heimojen välille. Euroopan parlamentin velvollisuutena on tuomita nämä joukkomurhat, joihin yhdistyy uskonnollinen suvaitsemattomuus ja toimimaton oikeuslaitos. Sharian vääristynyt tulkinta ja sen nykyinen soveltaminen Nigeriassa loukkaavat ihmisoikeuksia ja ennen kaikkea naisten oikeuksia. Euroopan unioni ja Yhdistyneet Kansakunnat eivät ole päätöslauselmissaan mitenkään puuttuneet etnisten konfliktien kärjistymiseen Nigeriassa. Nyt olisi viipymättä järjestettävä humanitaarista apua pakolaisille ja niille henkilöille, jotka ovat joutuneet siirtymään kotiseudultaan. Euroopan unionin pitäisi lopultakin panna täytäntöön Cotonoun sopimuksen 96 artiklassa tarkoitettu menettely.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, Benuen yhteisön satojen jäsenten murha sekä raskaana olevan naisen kivittäminen kuoliaaksi Pohjois-Nigeriassa osoittavat, miten toivottomassa tilanteessa maa on. Toimivaltansa ja mahdollisuuksiensa puitteissa komissio seuraa tilannetta tarkasti. Toukokuussa 2001 komissio julkaisi yhteisen kannan, jossa edellytetään poliittisen vuoropuhelun vahvistamista Nigeriassa. Tämän yhteisen kannan pohjana ovat ihmisoikeudet ja kaksi vierailua, joita ovat johtaneet Euroopan unionin diplomaatit, ovat olleet yhteydessä Nigerian hallitukseen. Ensimmäinen vierailu koski taloudellista tilannetta ja toinen ihmisoikeuksia, ja sen yhteydessä korostettiin ihmisoikeusongelmaa ja että hallituksen pitäisi puuttua asiaan ja ryhtyä toimiin.
Hallitus myönsi ongelmat ja korosti, että se aikoo jatkaa ponnistuksiaan tässä asiassa, mutta käsittääkseni parlamentin jäsenet antoivat kuvauksen rajoista, joissa nykyisen hallituksen on mahdollista puuttua asiaan.
Päätöslauselmissa viitataan kahteen asiaan, joista haluaisin puhua hyvin lyhyesti. Ensimmäinen on ihmisoikeuksia koskeva koulutus turvallisuusjoukoille. Tämä on uusi alue yhteisölle, koska tähän asti tämä on ollut osa sotilasyhteistyötä. Yhteisö kuitenkin tukee nykyään tällaisia ohjelmia Algeriassa, Guatemalassa, Ukrainassa ja palestiinalaishallinnon alueilla. Komissio tutkii vielä uudestaan mahdollisuutta ryhtyä toimiin Etelä-Afrikassa, Liberiassa ja Norsunluurannikolla, ja Nigerian osalta Yhdistyneet kuningaskunnat, Ranska ja Yhdysvallat ovat mukana tällaisissa toiminnoissa. Komissio seuraa ongelmia ihmisoikeuksien näkökulmasta, mutta se ei voi toimia tällä turvallisuusjoukkojen ihmisoikeuskoulutuksen alalla, ellei Nigerian hallitus tätä komissiolta pyydä.
Mitä tulee humanitaariseen apuun, komissio puuttuu asioihin siellä, missä kansalliset ja paikalliset viranomaiset eivät kykene hoitamaan luonnonkatastrofeja tai ihmisten aiheuttamia katastrofeja, mikäli nämä maat pyytävät apua ulkomailta. Tähän mennessä Nigeria ei ole pyytänyt apua. Paikalliset viranomaiset pystyvät jossain määrin hoitamaan ongelmat, jotka esiintyvät pääasiassa väestönliikkeinä maan sisällä, mutta täytyy korostaa, kuten sanottiin, että Nigerian ongelmat ovat hyvin pitkälle rakenteellisia. Lyhyen aikavälin kehitysapu ei riitä hoitamaan niitä. Kuitenkin komissio pitää tärkeänä seurata välittömästi paikan päällä viimeaikaista kehitystä ja tästä syystä komissio suunnittelee ECHOn edustajien vierailua Nigeriaan tavoitteena näiden ja mainittujen vaarojen kuvaaminen.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys pidetään klo 18.30.

Luonnonmullistukset
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Michelle-hirmumyrsky Nicaraguassa, Kuubassa ja Hondurasissa
B5-0714/2001 Salafranca Sánchez-Neyra, García-Margallo y Marfil ja Van Velzen PPE-DE-ryhmän puolesta Michelle-hirmumyrskystä,
B5-0721/2001 Kreissl-Dörfler ja muut PSE-ryhmän puolesta Michelle-hirmumyrskystä Väli-Amerikassa ja Kuubassa,
B5-0727/2001 Di Lello Finuoli ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta Michelle-pyörremyrskystä Kuubassa, Nicaraguassa ja Hondurasissa,
B5-0733/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta marraskuussa 2001 riehuneesta Michelle-hirmumyrskystä ja Algerian rajuilmoista,
B5-0738/2001 Frassoni ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Michelle-hirmumyrskystä Kuubassa.
Tulvat Algeriassa
B5-0715/2001 Salafranca Sánchez-Neyra ja muut PPE-DE-ryhmän puolesta Algerian tulvista,
B5-0722/2001 Obiols I Germà ja muut PSE-ryhmän puolesta Algerian tulvista,
B5-0728/2001 Wurtz GUE/NGL-ryhmän puolesta Algerian vakavista tulvista,
B5-0731/2001 Boumediene-Thiery ja muut Verts/ALE-ryhmän puolesta Algerian vakavista tulvista,
B5-0737/2001 Muscardini UEN-ryhmän puolesta Algerian rajuilmoista.
Michelle-hirmumyrsky Nicaraguassa, Kuubassa ja Hondurasissa

García-Margallo y Marfil
Arvoisa puhemies, ennen kuin alan kuluttaa kahta minuuttiani, haluan käyttää työjärjestyspuheenvuoron ilmoittaakseni puhemiehistölle, että sille toimitetussa tekstissä on virhe.
Päätöslauselman 4 kohdasta puuttuu lause, jossa sanotaan kirjaimellisesti "jossa noudatetaan yhteistyötä, ihmisoikeuksien kunnioittamista ja demokratiaa koskevia Euroopan unionin perusarvoja". Tässä muodossa olevasta tekstistä sovittiin yhdessä kaikkien ryhmien kanssa sen asiakirjan mukaan, jonka vihreiden kansainvälisten suhteiden neuvonantaja välitti puhemiehistölle.
Arvoisa puhemies, nyt haluaisin aloittaa työjärjestyksen mukaisen puheenvuoroni ja osoittaa, että tämän päätöslauselman avulla yritetään tarkastella Michelle-hirmumyrskyn tuhoja, joita on tullut ilmi ainoastaan kolmessa maassa: Hondurasissa, Nicaraguassa ja Kuubassa. Nuo hirmumyrskyn seuraukset ovat sitäkin kauhistuttavampia, koska nämä maat kamppailevat sellaisen äärimmäiseksi luonnehdittavan köyhyyden kourissa.
Koska päätöslauselmassa mainitaan äskettäinen käyntimme Nicaraguaan, haluaisin yksinkertaisesti valaista maan tilannetta sillä tiedolla, että tätä nykyä Nicaragua on Amerikan mantereen köyhin valtio. Nicaragualaisista 50 prosenttia elää köyhyydessä ja 17 prosenttia äärimmäisessä köyhyydessä. Nicaraguassa köyhänä oleminen tarkoittaa elämistä yhdellä dollarilla kuussa.
Makrotaloudellisin termein Nicaragualla on 6,5 miljardin dollarin ulkomaanvelka ja sen vienti on alle kolmasosan sen tuonnista. Lisäksi maan maksutase on kasvanut eksponentiaalisesti ja toimeentulo siellä saadaan varsinaisesti kansainvälisestä avusta sekä lähinnä Yhdysvaltoihin ja Costa Ricaan muuttaneiden lähettämistä rahoista.
Toisen, valtuuskuntamme Kuubaan tekemämme vierailun osalta uskon, että me kaikki pidämme maan tilannetta poikkeuksellisen kamalana. Kuubassa toimeentulo saadaan ensinnäkin maastamuuttaneiden lähettämistä rahoista ja toiseksi matkailusta, jotka ovat merkittävämpiä tulonlähteitä kuin kaikki Kuuban vientituotteet yhteensä.
Asioiden näin ollen päätöslauselmassa pyritään ensinnäkin osoittamaan solidaarisuutta kärsineelle väestölle ja hirmumyrskyn seurauksena aiheutuneille ihmisuhreille.
Toiseksi, ja osoitan sanani erityisesti komission jäsenelle, haluan ilmaista parlamentin olevan tyytyväinen humanitaarisen avun toimiston toimintaan.
Kolmanneksi pyydän, että Hondurasin ja Nicaraguan tapauksissa vahinkoja arvioidaan Keski-Amerikan jälleenrakentamisohjelman puitteissa.
Kun nyt puhumme Nicaraguasta, sosialistiryhmä on esittänyt tarkistuksen osoitan sanani esittelijälle jossa sanotaan, että koska varoja ja nimenomaan eurooppalaisia varoja on käytetty väärin, on toimittava näin ja näin. Olen vaivautunut ottamaan yhteyttä komission edustustoon Nicaraguassa. Minulla on tässä faksi, jossa sanotaan, että yhtään varojen väärinkäyttötapausta ei ole paljastettu eikä yhtään väärinkäytöstä koskevaa tutkimusta ole tehty. Siksi ei voida vahvistaa, että niitä olisi ollut.
Vastikään tekemämme vierailun aikana varmistuimme, että nämä syytökset liittyvät erääseen vaalikampanjaan, mutta että niistä ei ole minkäänlaista oikeuden päätöstä. Siksi minusta on erityisen uhkarohkeaa esittää tätä aihetta koskevia lausumia.
Arvoisa puhemies, Kuubaa koskeva lisäyksemme voidaan tulkita eri poliittisissa ryhmissä aivan miten halutaan. Kun sanomme, että haluamme, että yhteistyösopimusta solmittaessa noudatetaan eurooppalaisia perusarvoja, tarkoitamme kuitenkin arvoja, joista puhuttiin Newensin mietinnössä ja yhteisessä kannassa. Teemme yhteistyösopimuksen, kun kuubalaisessa järjestelmässä aletaan kunnioittaa merkittävästi enemmän ihmisoikeuksia ja edetä kohti moniarvoista demokratiaa. Se on unionin perusarvojen mukaista ja esitetään epäsuorasti päätöslauselmassa.

Puhemies
Hyvä kollega, haluan huomauttaa teille, että alustukseenne varattu aika vähennettiin puheajastanne, joten puhuitte kyllä kolme ja puoli minuuttia. Puheenvuoronne oli toki kiinnostava, siitä ei ole epäilystäkään.

De Keyser
Haluaisin vain sanoa, että kolme vuotta Mitch-hirmumyrskyn jälkeen Väli-Amerikkaa on kohdannut uusi murhenäytelmä, jonka Michelle-hirmumyrsky on aiheuttanut. Älkäämme unohtako, että Väli-Amerikka on sen jälkeen kärsinyt myös maanjäristyksistä, kuivuudesta ja nälästä. Katastrofeista huolimatta nämä maat ovat hiljalleen demokratisoitumassa, ja tästä asiasta Guatemalassa, Hondurasissa ja Nicaraguassa äskettäin vieraillut valtuuskunta, johon itsekin kuulun, on yksimielinen. Tästä on osoituksena myös se, että Nicaraguan äskettäiset vaalit pidettiin aivan säännönmukaisesti. Olenkin sitä mieltä, että Euroopan unionin toiminta on ollut ratkaisevaa tässä demokraattisessa kehityksessä, ja voimme olla ylpeitä siitä. Sen vuoksi pyydän kahta asiaa: ensinnäkin sitä, että korotamme Väli-Amerikan jälleenrakennussuunnitelmalle osoitettuja määrärahoja, jotka nykyisin ovat 250 miljoonaa euroa kaudeksi 1999-2002, koska niissä ei nyt ole otettu huomioon näitä uusia katastrofeja. Toiseksi pyydän, että Euroopan unioni tarkistaisi aikansa elänyttä kantaansa Kuubaan. Hiljattainen hirmumyrsky oli rajuin 50 vuoteen, ja se aiheutti täydellisen hävityksen myös Kuubassa. Kuuba on nykyisin ainoa Väli-Amerikan maa, joka ei ole tehnyt yhteistyösopimuksista Euroopan unionin kanssa, eikä sillä ole hädän hetkellä muuta turvaa kuin humanitaarinen apu ja hätäapu.
Kuubasta voisin sanoa teille pilke silmäkulmassa, ettei meidän pitäisi olla paavillisempia kuin itse paavi - tiedämmehän, ettei hän suinkaan epäröinyt valinnassaan - mutta maan traaginen tilanne ei paljon hymyilytä. Vakavasti puhuen sanoisin, että "älkäämme erehtykö vihollisesta". Vihollisenamme ei nimittäin enää ole kommunismi, vaan terrorismi, jonka siemenet itävät nimenomaan kurjuudessa; demokratiaa ei rakenneta nälässä. Kuuba on siis tärkeä - jopa oleellinen - tekijä käynnissä olevassa Väli-Amerikan yhdentymis- ja rauhanprosessissa.
Pyydänkin, että neuvosto antaa viipymättä komissiolle valtuudet aloittaa demokraattiset yhteistyöneuvottelut Kuuban kanssa, mutta tinkimättä eurooppalaisista demokraattisista arvoista, joissa ei löydy sijaa kaksinaismoralismille.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, on aika surullista, että kiireellisten asioiden yhteydessä meidän on pyydettävä aina uudestaan apua luonnonmullistuksiin, jotka ovat erityisesti köyhimpien valtioiden vitsaus.
Kuten jäsen García Margallo kertoi, sekä Kuubassa ja El Salvadorissa vieraillut valtuuskunta että myöhemmin Hondurasiin ja Nicaraguaan matkustanut valtuuskunta saattoivat todeta omin silmin näiden maiden tilanteen. Se on kauhistuttava. Kukaan ei sanoisi, että Kuuban tilanne on kauhistuttava; Kuubassa on epäilemättä useita ongelmia ratkaistavana, mutta niissä ei ole mitään kauhistuttavaa, ja joka ikinen Kuubaan matkaava voi todeta sen.
Arvoisa puhemies, joka tapauksessa mielestäni on syytä onnitella Euroopan komissiota nopeasta reagoinnista tämän luonnonmullistuksen yhteydessä. On myös iloittava, että Kuubassa ei menehtynyt kovinkaan montaa ihmistä, koska väestöä ja matkailijoita palvelevien viranomaisten toiminta oli ihailtavan nopeaa ja hyvää. Eräät espanjalaiset matkailijat kertoivat televisiossa, että heitä oli kohdeltu erinomaisesti tuossa hätätilanteessa.
Olin erittäin tyytyväinen 4 kohdan viimeisen lauseen häviämisestä, sillä se lisättiin viime hetkellä. Kuubalaiset kansalaisjärjestöt, kirkko sekä Euroopan unionin edustajat samoin kuin jopa toisinajattelijat valittavat, että on olemassa yhteinen kanta, joka estää suhteiden Kuuban kanssa muodostuvan yhtä normaaleiksi kuin muiden maiden kanssa.
Euroopan unionin kannalta on melko surullista, että Kuuba on Latinalaisen Amerikan ainoa valtio, jonka kanssa sillä ei ole yhteistyösopimusta.
Olemme tietoisia, että tämänkaltaiset päätöslauselmat pitää hyväksyä äänten enemmistöllä. Mikäli on totta, että sopimuksessa oli tuo lause, se pitänee lisätä, mutta tietysti on valitettavaa, että Kuuban kanssa ei tehdä yhteistyösopimusta, sillä siltä pitäisi vaatia samoja asioita kuin muiltakin valtioilta.
Täällä keskusteltiin tästä kysymyksestä eilen, jolloin havaittiin ettei Turkkia, Marokkoa tai huomattavaa osaa Latinalaisen Amerikan valtioista vaadita ryhtymään toimiin ennen sopimukseen pääsemistä. Me vaadimme sitä ainoastaan Kuubalta. Siinä on eroa. Arvoisa puhemies, sen saattoi havaita myös täällä. Sisällytettäköön siis tämä lause päätöslauselmaan, mikäli niin on tehtävä, mutta on valitettavaa, että vain Kuubaa vaaditaan täyttämään nämä ehdot.

Isler Béguin
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vihreiden ryhmän puolesta haluan ilmaista solidaarisuutemme Hondurasin, Nicaraguan ja Kuuban asukkaille, joita Michelle-hirmumyrsky on koetellut julmasti. Lokakuun 8. päivänä raivonneen Iriksen tai vielä tuoreessa muistissa olevan Mitchin tapaan tämä hirmumyrsky kuuluu niiden luonnonmullistusten pitkään luetteloon, jotka riehuvat säännöllisesti jo ennestään haavoittuvilla vyöhykkeillä ja lisäävät niiden köyhyyttä ja kurjuutta. Nämä luonnonkatastrofit muistuttavat meitä jälleen kerran siitä, että ilmastonmuutokset ja ei-kestävä kehitys vain pahentavat huomattavia tuhoja nyt ja tulevaisuudessa.
Vaikka Euroopan unioni voikin onnitella itseään Hondurasille ja Nicaragualle antamastaan tuesta, on todettava, että Kuuba on jätetty kokonaan tämän solidaarisuuden ulkopuolelle. Kuuba, joka on kokenut pahimman katastrofin 50 vuoteen, ei saa meiltä mitään tukea, koska se on ainoa Latinalaisen ja Väli-Amerikan maa, jonka kanssa unioni ei ole tehnyt yhteistyösopimusta. Tämä suhtautumistapa on aikansa elänyt, ja meidän tehtävämme on vakuuttaa, että Kuuban kanssa on tarpeen tehdä viipymättä yhteistyösopimus, jossa painotetaan ekologisesti kestävää kehitystä, ja että Euroopan unionin on tarkistettava kantansa.
Kannatamme kaikkien maiden tasapuolista kohtelua, ja Kuuba on nyt kokonaan jäänyt tämän säännön ulkopuolelle. Yhdysvaltalaisten kauppasaarto estää tätä saarivaltiota ostamasta elintarvikkeita ja lääkkeitä, joita Kuuban kansa tarvitsisi kipeästi. Apteekit ovat tyhjillään ja sairaaloissa on puutetta kaikesta. Emme voi suvaita tilannetta, jossa kokonaiselta kansakunnalta evätään avustukset, joita kuitenkin myönnetään sen samojen katastrofien koettelemien naapurimaiden väestöille. Tämän tilanteen korjaamiseksi meidän on myös tuettava vaatimusta purkaa Kuuban vastainen kauppasaarto.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, ensimmäiseksi haluamme esittää vilpittömät pahoitteluni uhrien perheille ja maanmiehille, mutta meidän pitää välittömästi toistaa solidaarisuutemme tuhoa kärsineitä maita kohtaan ja huolehtia, että tuo solidaarisuus muuntuu välittömiksi, kouriintuntuviksi ja tehokkaiksi toimiksi.
Ensiksi tärkeimmässä osassa oli Euroopan humanitaarisen avun toimisto ja vaikuttaa siltä, että komissio toimi tarpeeksi nopeasti sen kautta. Euroopan unionin toiminnan ei kuitenkaan pitäisi loppua siihen, vaan meidän pitäisi osallistua merkittävällä tavalla Michelle-hirmumyrskyn tuhojen korjaamiseen ja vahinkojen jälleenrakentamiseen.
Huomattava osa ponnisteluistamme tapahtuu Keski-Amerikan jälleenrakentamista koskevan toimintasuunnitelman sekä unionin Hondurasin ja Nicaraguan kanssa tekemien sopimusten puitteissa. Tässä joudumme kasvotusten sen ikävän tosiasian kanssa, ettei Kuuban tasavallan kanssa ole solmittu samanlaista sopimusta. Tästä asiasta olemme esittäneet useita valituksia. Ei ole mitään järkeä, että Kuuba, jolla on pääasiallisena kumppanina muun muassa talouden, kaupan, matkailun jne. saroilla Euroopan unionin jäsenvaltioita, on ainoa Latinalaisen Amerikan valtio, jonka kanssa unioni ei ole allekirjoittanut yhteisyötä koskevaa yleissopimusta. Siksi nykytilanteessa Euroopan unionin toiminta keskittyy lähes yksinomaan humanitaarisen ja hätäavun antamiseen.
Pyydämmekin komissiota olemaan hyvin joustava pohtiessaan niiden hankkeiden soveliaisuutta, joiden avulla yritetään edellä mainittujen tukimuotojen ohella korjata hirmumyrskyn saarella aiheuttamat vahingot ja jälleenrakentaa eniten haittaa kärsineet alueet.
Euroopan unionin Kuubaa koskeva yhteinen kanta, joka on tätä nykyä vanhentunut ja kääntyy jopa itseään vastaan, on muotoiltava kiireesti uudestaan pitäen silmällä sen antamisvuonna 1996 ilmoitettuja tavoitteita, eli Kuuban kansan kehittymistä ja vaurautta. Myös minä olisin pitänyt parempana, että Euroopan kansanpuolueen ryhmän lisäämässä kappaleessa olisi vaadittu Kuubalta samoja asioita kuin muiltakin valtioilta, joiden kanssa Euroopan unioni tekee yhteistyötä. En kuitenkaan usko, että kauheus piilee niinkään Kuuban tilanteessa kuin niissä silmälaseissa, joiden läpi jotkut tarkastelevat vain ja ainoastaan Kuubaa.
Arvoisa puhemies, toivomme, että vailla ennakkoehtoja oleva ja kaikkia aiheita käsittelevä vuoropuhelu, joka näyttää alkaneen uudestaan neuvoston puheenjohtajan ja Kuuban ulkoministerin viime maanantaisen New Yorkin tapaamisen myötä, kantaa pian hedelmää ja johtaa sellaisen yhteistyösopimuksen allekirjoittamiseen, että siitä on hyötyä Kuuballe ja että Euroopan unioni voi toimia sitä koskevissa suhteissaan tavalliseen tapaansa, sekä tehokkaammin ja jopa vaikutusvaltaisemmin.
Tulvat Algeriassa

Bowis
Arvoisa puhemies, Algeria on ollut levoton maa monen vuoden ajan. Sen mainetta ja siitä ulkomailla vallitsevaa mielikuvaa ovat vahingoittaneet maassa esiintyneet väkivaltaisuudet, joukkomurhat ja ihmisoikeuksien loukkaukset, mutta se ei ole mitään verrattuna Algerian kansan kotonaan kohtaamaan tuskaan ja kärsimykseen. Miljoona ihmistä sai surmansa itsenäisyystaistelussa, ja 100 000 muuta on kuollut tämänhetkisissä valtataisteluissa islamilaisten fundamentalistien ja armeijan välillä sekä vähemmistöön kuuluvan, poliittista ja kulttuurista tunnustusta tavoittelevan berberiyhteisön keskuudessa.
Nyt tässä maassa, josta neljä viidesosaa - ironista kyllä - on Saharan erämaata, on meneillään tulvakatastrofi; Algeria koettelevissa rajuissa tulvissa kuolleiden määrä lähenee tuhatta mudan ja raunioiden synkän seulontatyön edetessä. Tämä ei ole ensimmäinen vastaava suuronnettomuus. Vuonna 1994 30 000 ihmistä joutui kodittomaksi Tindoufin alueella, mutta ero on siinä, että tuolloin menetettiin seitsemän henkeä, kun taas tällä kertaa 693 ihmistä on jo kuollut ja yli 300 on kadoksissa, ja noin 20 000 ihmisen oletetaan olevan kodittomia.
Euroopan unionilla on nyt kiire hoitaa tehtävänsä antamalla humanitaarista apua. Algeriassa tarvitaan kipeästi suojaa, ruokaa ja lääkintätarvikkeita, ja panen tietenkin tyytyväisenä merkille 750 000 euron avustuksen, joka on annettu tähän tarkoitukseen humanitaarisen avun toimiston ECHOn rahaston kautta, ja tietenkin luvatut 225 miljoonaa euroa Euroopan investointipankilta juomavesijohtoja varten.
Tarvetta on myös asianmukaiselle raskaalle kalustolle, jolla voidaan hoitaa tällaisia tilanteita, ja jopa hakuista ja lapioista näyttää olevan puutetta. Vainukoiria ei todellakaan näytä olevan käytettävissä. Koska Algeria sijaitsee maanjäristysalueella, olisi varmasti järkevää, jos siellä olisi tällaisia apuvälineitä saatavilla vastaisen varalle. Haluaisin kuulla komissiolta, mitä ehdotuksia sillä on asian hoitamiseksi. Lisäksi on tarpeen tarkastella harjoitettua politiikkaa, jonka mukaisesti tulvavesiviemärit on suljettu terroritoimien varalta, mikä tässä tapauksessa on selvästi pahentanut tilannetta.

Swoboda
Arvoisa puhemies, olemme järkyttyneitä tulvien uhrien suuresta määrästä, ja minun mielestäni Euroopan unionin, yksittäisten jäsenvaltioiden ja komission velvollisuutena on ryhtyä kaikkiin mahdollisiin toimiin auttaakseen katastrofin uhreja selviytymään tästä vaikeasta tilanteesta. Vaikka Algeria sijaitseekin paljon etelämmässä kuin meidän kotiseutumme, tiedämme, että siellä voi olla talvella kylmää ja hyvin sateista. Apu on siksi aivan välttämätöntä, ja meidän on tehtävä kaikki tehtävissä oleva lievittääksemme uhrien hätää, ja meidän on tehtävä se ilman mitään ehtoja. Se ei tarkoita, ettemmekö voisi silti liittää tähän kauheaan katastrofiin toivoa, nimittäin toivoa siitä, että Algeria löytäisi todellakin keinon tehostaa sen kipeästi tarvitsemaa vuoropuhelua maahan rauhaa ja vapautta haluavien kanssa. Algerian tapahtumien vaatimien uhrien, ei vain siirtomaavaltaa vastaan käydyn sodan vaan myös viime vuosien ja kuukausien uhrien, määrä on kauhistuttava. Siellä on tapahtunut kauheita asioita, ja maan hallituksen ja presidentin on nyt korkea aika löytää jokin keino tämän kriisin lopettamiseksi.
Bouteflikan presidentiksi valintaan liitettiin suuria toiveita, mutta viime kuukausina on jouduttu kokemaan monia pettymyksiä, pettymystä siksi, että Algeriassa kyllä puhutaan mutta ei juurikaan toimita, ja pettymystä siksi, että vallanpitäjät puhuvat kansalaisille mutta eivät heidän kanssaan. Kabylein traagisten tapahtumien vuoksi Algerian vuoropuhelukäytäntöä ja poliittisia suhteita pitäisi muuttaa - Algeriaan perustettu komissio on itse tutkinut näitä tapahtumia ja paljastanut ennen kaikkea myös niiden syyt. Kabyleissä syntyneitä ja sittemmin koko maahan tai ainakin hyvin laajalle levinneitä levottomuuksia eivät nimittäin aloittaneet jotkut häiriköt tai ulkomailta tulleet ihmiset, vaan algerialaisten muodostama komissio itse totesi niiden johtuneen turvajoukkojen virheistä. Viime päivien traagisten tapahtumien vuoksi Algeriassa pitäisikin pyrkiä harjoittamaan toisenlaista politiikkaa, sellaista politiikkaa, jonka tavoitteena on tarjota kansalaisille entistä enemmän mahdollisuuksia, myös taloudellisia ja yhteiskunnallisia mahdollisuuksia.

González Álvarez
Arvoisa puhemies, kuten jäsen Swoboda sanoi, Algeria on jo saanut oman osansa kärsimyksestä, kun ihmisiä etenkin viattomia on jatkuvasti tapettu ja osaa väestöstä koettelee köyhyys. Siksi tämä luonnonmullistus pahentaa tilannetta, sillä kuten sanottiin, sen seurauksena 600 henkeä on saanut surmansa ja yli 20 000 henkilöllä ei ole minkäänlaista asuntoa.
Myös tässä tapauksessa päätöslauselmassa on onniteltava Euroopan komissiota välittömästä reagoinnista, mutta luultavasti olisi myös tarpeen antaa erityistä hätäapua.
On totta, että Euroopan parlamentti säätää yhdessä neuvoston kanssa talousarviota koskevia lakeja ja siksi tulos on meidän kaikkien yhteisesti aikaansaama. Tiedän sen kyllä, mutta tulen surulliseksi erityisesti niinä päivinä, jolloin meillä on ikävä velvollisuus puhua niin monista luonnonmullistuksista ettei meillä ole riittävää budjettikohtaa, jossa nämä luonnonmullistukset voitaisiin ennakoida. Mehän joudumme näet aina kerjäämään ja pyytämällä pyytämään rahaa, jotta voisimme antaa apua niiden sattuessa.
Nimenomaan tämän päätöslauselman tapauksessa Euroopan komissiota pyydetään lähettämään paikalle asiantuntijoita ja teknikkoja, jotka auttaisivat arvioimaan vahinkoja ja tutkisivat, miten tuhoa kärsineet kohteet kunnostetaan.
Tiedän, että Euroopan komissiolta pyydetään monia asioita, mutta on myös totta, että Euroopan parlamentti on hyvin herkistynyt niin Keski-Amerikan valtioiden tilanteelle kuten äsken kävi ilmi kuin Välimeren valtioiden tilanteellekin.
Olisi pyydettävä, ja pyydettävä itseltämme, kuten kehitysvaliokunnassa sanottiin muutama päivä sitten, kun puhuttiin Afganistanin jälleenrakentamisesta sen jälkeen kun se on ensin tuhottu että tuo jälleenrakentaminen ei saa merkitä, että rahaa kipeästi tarvitsevilta Latinalaisen Amerikan ja Afrikan valtioilta siirretään varoja Välimeren maiden käyttöön.

Rod
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin omasta ja ryhmäni puolesta ilmaista solidaarisuuteni Algerian kansalle, jota on jälleen kerran kohdannut suuronnettomuus. Algerian kansan ystävinä ja etenkin sen itsenäisyystaistelun tukijoina olemme järkyttyneitä tulvien traagisista seurauksista Algeriassa.
Aineelliset ja ennen kaikkea inhimilliset tuhot vaarantavat maan kehityksen ja kärjistävät niitä rakenteellisia ja poliittisia ongelmia, joista se on kärsinyt jo aivan liikaa.
Tämä katastrofi paljastaa jälleen kerran Algerian hallituksen kyvyttömyyden: asuntojen ja infrastruktuurien rakentaminen tulva-alttiille alueille ja viemärien tarkoituksellinen sulkeminen muka turvallisuussyistä ovat osoituksena johtajien todellisesta vastuuttomuudesta. Tähän yhdistyvät vielä korruptio ja harkitusti käyttämättä jätetyt varat.
Hallitus ei ole onnistunut tärkeimmässä tehtävässään eli yleisen edun turvaamisessa. Kansalaisten tarpeista ja turvallisuudesta ei missään vaiheessa ole huolehdittu. Siksi meidän on vaadittava Algerian viranomaisia korjaamaan viipymättä tekemänsä virheet. Tämä tilanne ei missään tapauksessa saa toistua Algeriassa eikä missään muuallakaan. Emme saa enää suvaita, että kansalaisten henki vaarannetaan vastuuttomalla, pyyteellisellä tai rikollisella toiminnalla.

Posselt
Arvoisa puhemies, vaikka Algerian tulvat ovatkin näin vakavia, jotkut saattavat ihmetellä, miksi me oikein käsittelemme niitä. Tällä hetkellä käydään todellakin kiivasta keskustelua huolestuneisuuden osoittamisesta. Eräässä Nürnbergissä järjestetyssä suuressa tilaisuudessa yksi Saksan johtavista Aasian maiden tutkijoista valitti, etteivät New Yorkin kauheat tapahtumat tunnu huolestuttavan tarpeeksi islamilaista maailmaa. Vastasin hänelle, että emmehän mekään ole osoittaneet olevamme kovinkaan huolissamme, vaikka Tsetseniassa on murhattu yli 100 000 ihmistä ja Irakissa on kuollut nälkään yli 100 000 ihmistä, ennen kaikkea lapsia. Huolestuneisuuden osoittaminen on todellakin rajallista, ja se vaihtelee kulttuurien ja maailman alueiden mukaan.
Meidän on siksi huolehdittava siitä, että osoitamme myötätuntoa myös islamilaisia ja arabialaisia kumppaneitamme kohtaan, kun he joutuvat tällaisiin katastrofeihin, jotta terroristit eivät voisi asettaa sivilisaatioita toisiaan vastaan ja aiheuttaa todellakin sivilisaatioiden yhteentörmäystä (clash of civilisations), kuten syyskuun 11. päivänä oli tarkoitus. Algerian kuolonuhrit ovat meidänkin kuolonuhrejamme. Algerian kodittomat ovat meidänkin kodittomiamme. Kun kerran puhumme talousasioiden yhteydessä maailmankylästä (global village), meidän on puhuttava myös myötätunnon ja yhteisvastuullisuuden maailmankylästä.
Euroopan unionin velvollisuutena on siksi antaa mittavaa humanitaarista apua lähialueillemme, Välimeren alueen ja arabialaisen maailman kumppaneillemme, joiden kanssa meidän on tehtävä tiiviimpää yhteistyötä kuin koskaan aikaisemmin, mutta sen velvollisuutena on huolehtia myös siitä, että Algeriassa pannaan alulle kehitys, jonka päämääränä on maan entistä tehokkaampi omatoimisuus. Ensisijaisena tavoitteenamme on oltava omatoimisuuden tukeminen, mutta meidän on tietenkin pyrittävä antamaan tämän katastrofin uhreille nyt välitöntä konkreettista apua, mutta ei vain rahavaroin, ei vain suuren sekin avulla, vaan myös tekemällä heille selväksi, että heidän kohtalonsa on meidän eurooppalaisten sydämen asia ja että se koskettaa meitä aivan kuin meidän oma kohtalomme.

Diamantopoulou
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan kiittää parlamentin jäseniä heidän ECHOa koskeneista ystävällisistä sanoistaan, ja välitän nämä onnittelut asiasta vastaavalle komission jäsen Nielsonille.
Ensinnäkin mitä tulee Michelle-hirmumyrskyyn, komissio on seurannut tarkkaan sen vaikutuksia Keski-Amerikassa, Karibian alueella, kriisin alusta lähtien yhteistyössä alan asiantuntijoidemme ja yhteistyökumppaneidemme kanssa. Michelle alkoi lokakuun 29. päivänä trooppisena myrskynä Nicaraguan ja Hondurasin pohjoisrannikon edustalla, missä se aiheutti pahoja tulvia. Viestintäjärjestelmät osoittivat tehokkuutensa, sillä ne olivat ainoat toimivat järjestelmät, joiden avulla tuhot voitiin arvioida nopeasti vaikeapääsyisillä alueilla kuten Moskitassa. Marraskuun 1. päivänä ECHO aloitti neuvottelut paikan päällä olleiden kansalaisjärjestöjen kanssa hätäjärjestelmien luomiseksi etenkin Moskitan alueella Hondurasissa ja Nicaraguassa, pahimmin kärsineillä alueilla.
Marraskuun 4. päivänä Michelle muuttui hirmumyrskyksi, joka ylitti Kuuban ja sivusi Jamaikaa. Onneksi paikalliset viranomaiset olivat ryhtyneet ajoissa evakuointitoimenpiteisiin. ECHOn palvelut päättivät rahoituksesta, kun Kuubassa oli tehty alustava arvio hirmumyrskyn tuhoista.
Tämä päätös 1 050 000 euron myöntämisestä pitäisi olla hyväksytty tämän viikon loppuun mennessä, ja se kattaa Moskitan alueen Hondurasissa ja Nicaraguassa, Kuuban sekä Jamaikan. Päätökseen sisältyvät lähinnä vaarassa olevien ihmisten evakuointi, ruoka-apu Hondurasille, tilapäisten suojien toimittaminen Jamaikalle ja veden sekä hygienia- ja lääkintäpakkausten jakaminen kaikissa maissa.
Parlamentin jäsenet ovat ottaneet esiin kaksi pääkysymystä. Toinen koskee Nicaraguaa. Haluan vakuuttaa teille, että kaikkien jaettujen varojen käyttöä valvotaan säännöllisesti eikä tähän mennessä ole havaittu mitään väärinkäytöksiä. Tämä oli Nicaraguassa vierailleen parlamentin valtuuskunnan arvio.
Toinen huomautus koski Kuubaa. Jotkut halusivat, että kesäkuun 25. päivä 2001 julkistettua EU:n yhteistä kantaa Kuubasta tarkistettaisiin. Jatkuvasti kuitenkin sanottiin, ettei Kuuballe ollut annettu tähän mennessä lainkaan humanitaarista apua. Tosiasiassa Kuuba on saanut noin 125 miljoonan euron verran apua vuodesta 1993 lähtien, pääosin humanitaarista apua samoin kuin avustuksia elintarviketurvallisuusohjelmaan ja jonkin verran budjettikohdista rahoitettuja avustuksia. Toistaiseksi komissio kuitenkin noudattaa viimeisimmässä Euroopan unionin yhteisessä kannassa ehdotettua linjaa, johon jo viittasin.
Mitä Algeriaan tulee, maan tilanne on erittäin monimutkainen. Siellä on paljon erilaisia ongelmia, mutta käsittelen ainoastaan viime viikonlopun tulvien aiheuttamaa ongelmaa.
Euroopan komissio on seurannut tilannetta erittäin tarkasti ja huolestuneena. Puheenjohtaja Prodi lähetti viestin presidentti Bouteflikalle ilmaistakseen Euroopan unionin myötätunnon Algerian tulvien uhreja kohtaan. Komissio on siis humanitaarisen avun toimistonsa kautta vastannut tulviin nopeasti.
Ensisijaisessa kiireellisessä menettelyssä on tehty päätös 758 800 euron humanitaarisen avun myöntämisestä uhrien kiireellisten tarpeiden kattamiseksi. Varoja ollaan jo käyttämässä erilaisiin tukitoimenpiteisiin, mukaan lukien tilapäiset suojat, vuoteet, vaatteet ja huovat, vesi, hygieniatuotteet ja lääkinnällinen apu. Tällä päätöksellä rahoitetut humanitaariset operaatiot toteuttavat Punaisen Ristin ja Punaisen Puolikuun yhdistysten kansainvälinen liitto sekä kaksi kansalaisjärjestöä - Médecins du Monde ja Lääkärit ilman rajoja.
Näillä Michelle-hirmumyrskyä ja Algerian tulvia koskevilla päätöksillään komissio korostaa päättäneensä vakaasti vastata humanitaaristen katastrofien uhrien tarpeisiin milloin tahansa nämä ilmenevätkin.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys pidetään klo 18.30.

Kevyiden aseiden kauppa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaehdotuksista:
B5-0723/2001 Swoboda PSE-ryhmän puolesta pienaseista,
B5-0729/2001 Morgantini ja Brie GUE/NGL-ryhmän puolesta aseiden kansainvälisten siirtojen ja asevälityksen valvonnasta,
B5-0730/2001 Maes, McKenna ja Schroedter Verts/ALE-ryhmän puolesta aseiden kansainvälisten siirtojen ja asevälityksen valvonnasta.

Isler Béguin
Arvoisa komission jäsen, arvoisa puhemies, tiettyjen maantieteellisesti ja uutisarvoltaan vähäisten kriisipesäkkeiden tapaan tietyt pienaseiksi kutsutut aseluokatkin ovat "lainsäädännöllisesti ja taloudellisesti vähämerkityksisiä", mikä tarkoittaa, että ne ovat halpoja eikä niistä ole annettu riittäviä säännöksiä. Ei siis pidä ihmetellä, että näissä unohdetuissa kriisipesäkkeissä ammutaan kestotulta juuri tämän aseluokan aseilla. Jo pelkän uhrien määrän pitäisi saada meidät havahtumaan, mutta köyhyys ilmeisesti peittää ongelman näkyvistä.
Kansainvälinen omatunto on kuitenkin herännyt, ja YK:n toimintaohjelman kautta on alettu hillitä ja säännellä suuria ihmishenkien menetyksiä aiheuttaneiden pienaseiden siirtoja - tai pitäisikö sanoa laitonta kauppaa. Nykyinen kansainvälinen tilanne - liittouman sotavoimien hyökkäys Afganistaniin ja kansainvälinen taistelu terrorismia vastaan - korostaa tarvetta liittyä tähän YK:n vapaaehtoiseen ja uraauurtavaan hankkeeseen ja tukea sitä.
Kansallisten sotavoimien yhteinen puolustuspolitiikka ei voi olla Euroopan unionin ainoa sotilaallinen toimintatapa. Yhteisen puolustuspolitiikan perustana on oltava Eurooppa, jossa asekauppaa ehkäistään ja valvotaan sellaisella pakottavalla lakiarsenaalilla, joka kattaa kaikki tämän teollisuuden tasot. Asevälityksen, vienti- ja hallussapitolupien, aseiden luovutusmenettelyjen ja poliisiyhteistyön on oltava lainsäädäntötyömme tähtäyslinjalla, ja ne on yhdenmukaistettava koko Euroopan unionissa.
Eikö konfliktit olisi parempi tyrehdyttää jo alkuunsa sen sijaan, että niihin yritetään puuttua sen jälkeen, kun ne ovat jo ehtineet kärjistyä? Unionin nykyinen lainsäädäntö mahdollistaisi tämän, koska sen puolustuspoliittista säännöstöä ollaan vasta muovaamassa. Tätä tilaisuutta Euroopan kannattaisi hyödyntää.

Van Orden
Arvoisa puhemies, olemme asiaankuuluvasti huolissamme pienaseiden ja kevytaseiden leviämisestä, etenkin niiden laittomasta kaupasta ja kontrolloimattomasta kierrätyksestä. En ole varma, miksi parlamentti on päättänyt esittää kiireellisen päätöslauselman tänä ajankohtana, ellei se halua antaa hyödyllistä panosta tilanteessa, jota leimaavat tämänhetkinen kansainvälinen kriisi, terroristien käytössä olevien aseiden muodostama jatkuva uhka ja Afganistanissa Talebanin hallussa olevan suuren asekertymän vaikutukset. Päätöslauselmaesityksessä, joka sisältää monia hyödyllisiä elementtejä, viitataan ohimennen näihin kysymyksiin.
Olen usean vuoden ajan työskennellyt jalkaväkimiinaongelman voittamiseksi, mutta olen aina pyrkinyt kiinnittämään huomion todellisiin syyllisiin, jotka käyttävät näitä aseita harkitsemattomasti ja vastuuttomasti. Tavallisesti nämä ovat olleet kehitysmaiden aseistettuja kapinallisryhmiä, joille ihmishengillä ei ole merkitystä ja joille aseet on toimitettu muualta kuin länsimaista.
On siis tärkeää, että kun pohdimme pienasekysymystä, meidän pitäisi varoa kehittämästä pakkomiellettä omista viranomaisistamme tai teollisuudestamme; nämä ovat helppoja maalitauluja. Sen sijaan meidän pitäisi keskittyä terroristiryhmiin ja muihin rikollisiin aineksiin, jotka istuvat asevarastojen päällä tai hankkivat edelleen aseita eri lähteistä. On esimerkiksi pöyristyttävää, että niin kauan on suvaittu suuria asevarastoja, jotka ovat terroristijärjestöjen kuten IRA:n hallussa yhdessä jäsenvaltiossa, ja joiden tarkoituksena on, että se voi uhkailla toista jäsenvaltiota tai tehdä siellä iskuja.
Afganistanin yhteydessä on toivottava, että siellä perustetaan hyvin pian laillinen hallitus, jolla on demokraattiset pyrkimykset sekä halu osallistua myönteisesti todelliseen maailmaan ja alkaa kehittää kestävää taloutta ja parempaa elämää kaikille kansalaisilleen. Lisäksi on pyrittävä poistamaan Talebanin hallussa olevat aseet ja sopeuttamaan entisiä taistelijoita takaisin jonkinlaiseen valtavirtayhteiskuntaan. En nyt tarkoita terroristeja.
Paljon on saavutettu. Meidän pitäisi tulevaisuudessa pienaseiden yhteydessä keskittyä kapinallisten, terroristien ja rikollisten käsissä olevien asevarastojen tunnistamiseen ja tuhoamiseen sekä heidän asetoimitustensa katkaisemiseen. Tälle alueelle meidän pitäisi keskittää ponnistelumme tulevina kuukausina ja vuosina.

Newton Dunn
Arvoisa puhemies, lähes kymmenen vuotta sitten, 1990-luvun alkupuolella, matkustin Khybersolan läpi; se oli matka, jota voin ehdottomasti suositella kaikille kollegoille - tosin en ehkä tällä hetkellä. Huipulla on pieni kylä, josta voi ostaa ruokaa, vettä ja "matkamuistoja". Nämä "matkamuistot" ovat huumeita sekä "kotitekoisia" Kalashnikoveja ja olalta laukaistavia ilmatorjuntaohjuksia. Laskin, että mukanani olevilla rahoilla voisin ostaa kymmenen Kalashnikovia tai kolme ilmatorjuntaohjusta. Ainoa ongelma oli, miten ne saisi kotiin tullin läpi, joten en ostanut niitä!
Nyt eteenpäin tämän vuoden lokakuun 10. päivään: Yhdysvaltojen asevalvonnasta vastaava apulaisministeri piti puheen Yhdistyneissä kansakunnissa New Yorkissa. Hän käytti loistavalta kuulostavia lauseita, kuten "Meidän on lisättävä ponnistuksiamme aseiden leviämisen estämisessä ja asevalvonnassa" ja "Koko maapallolla on edessään turvallisuushaaste". Hänellä ei kuitenkaan ollut minkäänlaisia ehdotuksia pienaseiden valvomiseksi. Miksi? Koska erittäin voimakas ja varakas asejärjestö nimeltään The National Rifle Association - NRA - auttoi valitsemaan nykyisen hallinnon, joka ei sen takia nouse järjestöä vastaan.
Kun otetaan huomioon syyskuun 11. päivän tapahtumat ja Yhdysvaltojen korkeat sisäiset murhaluvut, ihmettelen, mitä tarvittaisiin, että Yhdysvallat tekisi yhteistyötä muun maailman kanssa tämän ongelman osalta. Ryhmäni kannattaa esitystä, koska se on pieni askel oikeaan suuntaan.

Ribeiro e Castro
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen, hyvät kollegat, käsittelemme yhtä nykymaailman kauheimmista ongelmista.
Ensimmäiseksi haluaisin huomauttaa, että termi "kevyet aseet" johtaa harhaan, sillä kevyisiin aseisiin lasketaan raskaat konekiväärit, ohjusten laukaisijat, kannettavat kranaatinheittimet sekä kaliiperiltaan alle 100 millimetrin kranaatinheittimet. Puhumme siis kauhistuttavista aseista.
Lainatakseni viime heinäkuussa pidetyssä konferenssissa puhunutta Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri Kofi Annania meidän on tehtävä itsellemme täysin selväksi, miten tuhoisia vaikutuksia näillä aseilla nykyisin käytävästä kaupasta aiheutuu. Arvioidaan, että maailmassa on 500 miljoonaa asetta ja että näillä aseilla surmataan keskimäärin yli tuhat henkeä päivässä.
Siksi kaikkien valtioiden on kiinnitettävä tosissaan huomiota tähän kysymykseen. Uskon, että tämä on yksi niistä alueista, joilla raja vakavasti otettavan suhtautumisen ja tekopyhyyden välillä tulee selvimmin ilmi. Olen jo monta vuotta ollut sitä mieltä, että aseteollisuuteen ja -kauppaan liittyvien kysymysten pitäisi olla yksinomaan valtioiden vastuulla. Tällä alalla markkinatalouden soveltamisesta on kauheita seurauksia ja kun valitamme aseiden salakauppaa ja välitystä, meidän olisi syytä tiukentaa valtion näiden aseiden tuotantoon ja kauppaan kohdistuvaa valvontaa.
Ikävä kyllä hallituksetkaan eivät aina ole syyttömiä. Portugalissa on parhaillaan meneillään katolisten lähetystyöjärjestöjen aloittama ja Amnesty Internationalin Portugalin osaston tukema kampanja, jossa kiinnitetään huomiota tähän hälyttävään ongelmaan. Entä miksi juuri lähetyssaarnaajat? Koska he ovat erityisesti Afrikassa niitä, jotka useimmiten joutuvat tekemisiin tämän ilmiön kauheiden seurausten kanssa.
Ikävä kyllä kotimaanikaan ei ainoastaan usein mainitut unionin jäsenvaltiot Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta ei ole viaton tässä asiassa. Julkistettujen tietojen mukaan Portugali myi vuonna 1998, jolloin allekirjoitettiin Euroopan unionin aseiden myyntiä koskevat käytännesäännöt, noin 9 miljoonalla eurolla aseita sellaisiin maihin, joihin aseiden myynti on kielletty. Tällaisia maita ovat esimerkiksi Angola, Algeria, Kolumbia, Israel, Jordania, Kuwait, Sri Lanka ja Turkki. Lisäksi Portugali myi noin 5 miljoonalla eurolla aseita 11:een muuhun valtioon, joiden pitäisi olla vähintään tarkkailunalaisia.
Tuemme esitettyä päätöslauselmaa. Kyse on asiasta, jossa on otettu joitakin askelia eteenpäin, mutta jossa olisi tärkeää edetä tarmokkaammin. Ennen kaikkea on tarpeen, että Euroopan unioni osaa näyttää esimerkkiä tässä asiassa. Emme voi kuluttaa torstai-iltapäiviämme itkemällä täällä krokotiilinkyyneleitä sellaisten konfliktien vuoksi, joiden jatkumista edistämme kaiken aikaa myymällä näitä aseita laillisesti tai laittomasti.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, näiden pienten aseiden kasaantuminen moniin maailman paikkoihin luo epävakautta ja kriisejä, ja Euroopan unioni on mahdollisuuksiensa puitteissa sitoutunut torjumaan tätä ilmiötä. Osana Euroopan unionin pieniä ja kevyitä aseita koskevaa yhteistä toimintaa ehdotetaan joukkoa luottamusta rakentavia toimia, joihin kuuluu myös avoimuuden lisääminen. Unioni lupaa tarjota tukea pyytäville valtioille, kansainvälisille järjestöille ja kansainvälisille järjestöille teknistä ja rahoitusapua.
Euroopan unioni on tyytyväinen YK:n pienaseitten laitonta kauppaa koskevan konferenssin lopputuloksiin, mutta tunnustamme tietenkin, kuten myös arvoisat parlamentin jäsenet sanoivat, että tulokset olisivat voineet olla vieläkin konkreettisempia, vieläkin selkeämpiä. Uskomme kuitenkin, jo että pelkästään päätös uuden konferenssin järjestämisestä ennen vuotta 2006, johon mennessä tutkitaan ja arvioidaan tapahtunutta edistymistä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys pidetään klo 18.30.
Kuten valotaululta näkyy, seuraavaksi käsitellään Lynnen mietintöä. Se on esityslistalla klo 17.30. Sen vuoksi keskeytän istunnon hetkeksi.
(Istunto keskeytettiin klo 17.20 ja sitä jatkettiin klo 17.30.)

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Haluaisin mainita erään aivan erikoislaatuisen asian: mikäli en erehdy ja puhu edustajainhuoneessa perättömiä, meillä on tänään ensimmäistä kertaa käytössämme 12 kieltä, koska tämän mietinnön ja esittelijän esittämän kutsun takia täällä on tänään viittomakielen tulkki, joka istuu tässä oikealla puolellani, kuten näette. Tämä on itse asiassa pieni kunnianosoitus parlamentin ja Euroopan kansalaisten, keitä tahansa he ovatkaan, väliselle viestinnälle.

Euroopan vammaisten teemavuosi 2003
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Lynnen laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0377/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan vammaisten teemavuodesta 2003 [KOM(2001) 271 - C5-0306/2001 - 2001/0116(CNS)].

Lynne
. (EN) Arvoisa puhemies, toivotan viittomakielen tulkin tervetulleeksi. Toivon, että meillä voisi olla kaikissa keskusteluissamme tulkkaus viittomakielelle sen varmistamiseksi, että kaikki ihmiset voisivat tutustua kaikkiin mietintöihin. Tämän keskustelun ajoitus on erittäin ikävä, koska niin harvat jäsenet ovat paikalla ja mikä vielä tärkeämpää, äänestämässä myöhemmin. On erittäin tärkeää, että osoitamme sitoutumisemme vammaisten ihmisten asiaan. Mietinnön sijoittaminen aivan Strasbourgin esityslistan loppuun ei osoita lainkaan sitoutumista.
Kiitän kuitenkin komissiota sen mietintöni eteen tekemästä yhteistyöstä sekä Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan muita jäseniä. Olen onnistunut sisällyttämään mietintöön joitakin heidän tarkistuksistaan. Uskon sen olevan yksi tärkeimmistä syistä siihen, ettei meillä ole tänään lainkaan uusia tarkistuksia.
Euroopan vammaisten teemavuonna 2003 ei pitäisi vain antaa tyhjiä lupauksia niiden ongelmien osalta, joiden kanssa vammaiset ihmiset joutuvat tekemisiin. Meidän pitää saada konkreettisia tuloksia. Ensiksikin meidän on todella siirryttävä poispäin vammaisuuden lääketieteellisestä mallista kohti vammaisuuden sosiaalista ja oikeuksiin perustuvaa mallia. Meidän on varmistettava, että vammaisten kysymyksiin sovelletaan läpäisyperiaatetta; että kaikessa lainsäädännössä otetaan huomioon vammaisten erityistarpeet, olivatpa he sitten pyörätuolin käyttäjiä, näkövammaisia, kuulovammaisia, oppimisvaikeuksista kärsiviä tai mielenterveysongelmaisia. Kaikilla EU:n kansalaisilla pitäisi olla yhtäläiset oikeudet. Toivon, että vuonna 2003 - jos ei aikaisemmin - varmistamme, että vammaiset pääsevät kaikkiin parlamentin rakennuksiin - näin ei ole tällä hetkellä - ja että kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat tietoisia ongelmista, joiden kanssa vammaiset joutuvat tekemisiin.
Kerron teille tarinan siitä, mitä tapahtui Jennylle, eräälle äänestäjistäni, vammaisten pääsyn mahdollistavia paikkoja käsittelevän listan (Disability Access Charter) koordinaattorille. Kutsuin hänet 13 artiklan mukaista syrjinnän torjumista koskeneeseen kuulemistilaisuuteen. Hän käyttää pyörätuolia. Ensin hän ei päässyt parlamentin rakennuksiin Brysselissä kulkematta pyöröovien läpi, koska pariovia kieltäydyttiin avaamasta. Minä esitin asiasta vastaväitteeni. Ovet avattiin, niitä yhdistävä köysi poistettiin, ja 20 minuuttia myöhemmin ovet lukittiin taas ja köysi laitettiin paikoilleen.
Me varasimme hänelle hotellihuoneen, jota vammaisten on mahdollista käyttää. Joku oli laittanut vuoteen kylpyhuoneen oven eteen, eikä hän siis päässyt sisään. Hänen oli vaihdettava hotellia. Illalla hän sitten meni ulos kollegoidensa kanssa saadakseen jotain syötävää - muistakaa, että hän käytti pyörätuolia. Mikään taksi Brysselissä ei pysähtynyt hänen kohdallaan. Hän onnistui pääsemään erään ravintolan luo. Ravintolaesimies tuli ulos ja sanoi: "Ette voi tulla tänne sisään. Ulkomuotonne häiritsee muita vieraita." Kun hän pääsi lentokentälle, hän joutui täydelliseen ruumiintarkastukseen. Hän esitti vastalauseensa turvallisuudesta vastaavalle henkilökunnalle. Eräs siihen kuuluvista sanoi: "Hyvää matkaa. Toivottavasti koneenne syöksyy maahan."
Tämä todistaa ongelmista, joiden kanssa vammaiset joutuvat tekemisiin, ja siitä, että vammaisdirektiiviä todella tarvitaan. Toivon, että kuulemme ilmoituksen tästä vuonna 2003. Meidän on saatava rahoitusta vammaisten ihmisten asemaa koskevalle merkittävälle tutkimukselle. Erityisesti on tutkittava sitä, millaisissa oloissa vammaiset elävät hoitolaitoksissa. On ratkaisevan tärkeää, että aluehallinto ja paikallishallinto osallistuvat tähän vuoteen, mutta vielä tärkeämpää, että vammaisjärjestöt ja vammaisia edustavat järjestöt osallistuvat tähän vuoteen.
Olen erityisesti pyytänyt rahoituksen nostamista 12 miljoonasta eurosta 15 miljoonaan euroon kahden seuraavan vuoden aikana. Etenkin tulkkaus viittomakielelle, henkilökohtaiset avustajat, vammaisten pääsyn mahdollistavat kokoushuoneet, hotellit jne. aiheuttavat lisäkustannuksia; tämän lisäksi vammaisia edustavien kansalaisjärjestöjen rahoitus on merkitty vain vuodelle 2002, ei itse teemavuodelle.
Lisäksi olen 13 artiklaan perustuvan syrjinnän vastaisen toimintaohjelman mukaisesti vaatinut, että Euroopan tason erityistapahtumien osallistujien matkakorvaus nostetaan siten, että se ei ole "enintään 80 prosenttia" vaan "enintään 90 prosenttia". Teemavuodesta on myös tehtävä asianmukainen arviointi selkeällä ja yksinkertaisella kielellä ja kaikkien käytettävissä olevissa muodoissa. Minä toimitin mietintöni kaikissa käytettävissä olevissa muodoissa omalla kustannuksellani. Haluaisin kuitenkin, että komissio tulevaisuudessa toimittaa pyydettäessä jokaisen mietinnön, missä tahansa vaiheessa, käytettävissä olevassa muodossa.
Lopuksi on todettava, että teemavuoden on oltava askel oikeaan suuntaan syrjinnän torjumiseksi. Mutta vielä tärkeämpää on, että sillä on juhlistettava vammaisten ihmisten osallistumista elämään.

Ribeiro e Castro
. (EN) Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että toimin kollegani, jäsen Andrewsin sijaisena, ja teen sen erittäin mielelläni, koska tämä jäsen Lynnen erinomainen mietintö sisältää tärkeitä kysymyksiä.
Teemavuonna on tarkoitus ponnistella koordinoidusti asenteiden muuttamiseksi, sosiaalisten ja fyysisen ympäristön aiheuttamien tasa-arvon esteiden poistamiseksi ja lainsäädännön ja politiikan kehittymisen edistämiseksi. Tämä merkitsee monimuotoisuuden arvostamista ja monimuotoisuuden juhlistamista. Siihen kuuluu myös se, että meidät tehdään tietoisiksi moninkertaiseen syrjintään liittyvistä kysymyksistä.
Haluan korostaa, että kannatamme varauksetta vuoden 2003 nimeämistä Euroopan vammaisten teemavuodeksi. Tiedän kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kannattavan myös vuoden tavoitteita, sillä valiokunnan jäsenet kannattivat yksimielisesti kollegani lausuntoa.
Arviolta 38 miljoonalla ihmisellä Euroopan unionissa on jokin vamma. He kohtaavat monenlaisia esteitä, mukaan lukien syrjinnän eri muodot. Fyysisesti ja sensorisesti vammaiset ihmiset ovat yhtä lailla osa yhteiskuntaamme kuin fyysisesti terveet ihmiset. Hyvin usein heidän on kuitenkin vaikea osallistua yhteiskuntaan. Asiaa pahentaa se - kuten jäsen Andrews lausunnossaan toteaa - että osallistumista eivät estä itse vammat, vaan ympäristö ja suhtautuminen heihin. He kärsivät moninkertaisesta syrjinnästä. Asian on muututtava.
Jotkut ongelmista liittyvät julkiseen liikenteeseen, rakennuksiin pääsyyn sekä portaisiin ja oviin, jotka eivät ole tarpeeksi leveitä pyörätuolille. Tutkimusten mukaan fyysisesti vammaisten älykkyyttä aliarvioidaan hyvin usein. Heitä voidaan syrjiä heidän hakiessaan työpaikkaa. Vammaisten syrjäytyminen yhteiskunnasta on heidän perusoikeuksiensa vastaista ja lisäksi vie yhteiskunnalta monimuotoisuuden ja kattavuuden. Vammaisilla on paljon annettavaa yhteiskunnalle. Heidän kokemuksensa voivat lisätä muiden tarpeita koskevaa suvaitsevaisuutta, ymmärtämystä ja tietoisuutta, heidän omien kykyjensä ja taitojensa ohella. Meidän oman päämäärämme on oltava syrjinnän lopettaminen ja vammaisten oikeuksien turvaaminen. On tärkeää, että vammaisiin kohdistuvaa syrjintää käsitellään valtavirtaistamista koskevana kysymyksenä.
Mietinnön esittelijä Lynne kannatti varauksetta neljää kollegani jäsen Andrewsin esittämää tarkistusta, ja työllisyys- ja sosiaalivaliokunta hyväksyi ne. Ne ovat nyt tarkistukset 20, 45, 47 ja 48. Minulla ei ole mitään muuta lisättävää, onnittelen vain jäsen Lynneä hänen erinomaisesta mietinnöstään ja siitä erittäin koskettavasta puheesta, jonka hän piti meille esitellessään mietinnön.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, arvoisa viittomakielen tulkki, esitän muutaman ajatuksen vammaisten vuodesta, myös kollega Mario Mantovanin puolesta, jota tämä aihe on erityisen lähellä ja joka ei tänään voinut saapua paikalle.
Tämä ongelma on todella laaja. Riittää, kun tarkastelemme muutamia lukuja: Euroopan unionissa on nyt noin 38 miljoonaa vammaista. Tämä tarkoittaa, että joka kymmenennellä eurooppalaisella on hankaluuksia paitsi työelämässä myös pääsyssä julkisiin liikennevälineisiin, rakennuksiin, yksityisiin palveluihin, opetukseen, koulutukseen, siis kaikissa arkipäivän asioissa. On myös muita esteitä, jotka eivät ehkä näy yhtä selvästi, mutta ovat yhtä lailla ylitsepääsemättömiä ja rajoittavat Euroopan vammaisten kansalaisten vapautta: esimerkiksi esteet unionissa liikkumisessa ja toiseen jäsenvaltioon asettumisessa.
Kaikki nämä esteet estävät liian usein vammaisia toimimasta yhteiskunnassa, työelämässä, koulussa ja arkipäivän toimissa niin aktiivisesti kuin he haluaisivat. Tarvitaan monitahoinen strategia, jotta näille henkilöille voidaan taata yhtäläiset mahdollisuudet täysin Euroopan kansalaisten perusoikeuskirjan vaatimusten mukaisesti.
Yksi oikeus on kuitenkin ylitse muiden: oikeus täysipainoiseen kansalaisuuteen. Siksi ryhmämme, PPE-ryhmä, äänestää määrätietoisesti neuvoston päätösehdotuksesta, joka koskee vammasta - tai useista eri vammoista, kuten myös kerran sanottiin - kärsivien ihmisten vuotta 2003. Kiitän esittelijä Lynneä hyvästä työstä ja siitä, että hän hyväksyi valiokunnassa esitetyt 17 tarkistusta. Niiden joukossa oli kolme meidän esittämäämme tarkistusta, jotka ovat meille erityisen tärkeitä, koska niissä mainitaan kolme asiaa: ensinnäkin perheen roolin tunnustaminen vammaisen henkilön elämässä; toiseksi sellaisen sosiaalisen ja solidaarisen yhteiskuntakulttuurin edistäminen, jossa ymmärretään, että vammaisen henkilön arvo ei riipu vain siitä, mitä hän tekee tai mitä hän voi tehdä, vaan ensi sijassa siitä, mitä hän edustaa ihmisenä kaikkineen; lopulta kolmantena ja viimeisenä asiana vammaisten elämän laadun parantaminen, jolla ei viitata vain työllisyyteen ja koulutukseen, vaan myös arkipäivän toiminnan kaikkiin muotoihin, myös perheeseen, jotta vammaiset voivat olla osa yhteiskuntaa ja elää yhtä laadukasta elämää kuin muutkin.

Karas
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä esittelijä, hyvät naiset ja herrat, minusta on mukava sattuma, että voimme tutustua tällä viikolla muutaman metrin päässä istuntosalista Bernd Posseltin järjestämään näyttelyyn, jonka nimenä on hienosti "Ymmärtämyksen side". Siinä näemme käsiä, auttavia käsiä, yhteen liittäviä käsiä, ja tämä näyttely on omistettu vammaisille sekä vammaisten työskentelylle. Haluaisinkin kiittää tässä yhteydessä kaikkia niitä, jotka uhraavat aikaansa ja kärsivällisyyttään sekä antavat voimaa ja rakkautta apua tarvitseville. Tällaisia ovat vammaisten perheet, mutta heidän lisäkseen myös monet muut. Heitäkään ei saisi jättää vammaisten teemavuotena yksin.
Toinen ajatus: olen iloinen vammaisten teemavuodesta 2003, varsinkin nyt, kun olen myös huomannut, etteivät vakautus- ja kasvusopimus ja tehokas vammaispolitiikka ole ristiriidassa keskenään eivätkä ne ole myöskään toisiaan poissulkevia asioita, jos suhtaudumme vakavasti eurooppalaiseen sosiaaliseen malliin, kaikkien ihmisten ihmisarvon kunnioittamiseen ja ihmisoikeuksiin, joita katsomme olevamme velvollisia noudattamaan.
Meillä on kuitenkin vielä paljon tehtävää. Tarvitsemme entistä selvempää tasa-arvoa. Siihen kuuluu ensinnäkin kaikkien perustuslain säännösten täytäntöönpano. Meidän pitäisi siirtyä teoriasta käytäntöön. Toiseksi, tarvitsemme laajempaa integrointia. Integrointi ei saa päättyä koulujen oviin, vaan sitä on laajennettava myös työelämän ja sosiaalisen elämän piiriin. Kolmanneksi, tarvitsemme oikeuden itsenäisen elämän tukemiseen. Vammaisten pitää saada itse päättää, miten he haluavat elää. Neljänneksi, meidän on muutettava käytössä olevia kuvia - nimittäin askartelevaa vammaista esittävä kuva on vaihdettava joksikin toiseksi. PC:stä, Internetistä ja uusien viestimien käytöstä voisi olla siinä suurta apua. Odotamme innokkaasti vammaisten teemavuotta, sillä toivomme, että se terävöittää katsettamme ja että voimme tehdä vielä muutakin poistaaksemme yhteiskunnassamme vallitsevat esteet ja epäoikeudenmukaisuudet.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluaisin onnitella esittelijä Lynneä paitsi seikkaperäisestä mietinnöstä myös hänen pitkällisestä ja lannistumattomasta kamppailusta vammaispolitiikan parissa. Haluaisin onnitella erityisesti parlamenttia sen antamasta tuesta ja vuotta 2003 koskevan ehdotuksen lämpimästä vastaanotosta. Vuoden 2003 tulee antaa selkeä viesti siitä, että vammaispolitiikat eivät ole pelkkää solidaarisuuspolitiikkaa. Ne eivät ole pelkkää humanitaarista politiikkaa. Ne ovat politiikkoja, jotka pohjautuvat perusihmisoikeuksiin, kansalaisen oikeuksiin. Toinen tärkeä asia on, että vuonna 2003 ei ainoastaan hallitusten pidä aktivoitua. Myös yhteiskuntien sekä yritysmaailman ja tiedeyhteisön pitää aktivoitua.
Hallitusten itsensä pitää laatia toimintasuunnitelmat, jotka koskevat joukkoa politiikkoja: käännöksiä, kaupunkiarkkitehtuuria, erityispolitiikkoja työmarkkinoilla, koulutusta. Yhteiskunnan pitää tehdä kaikkensa panostaen yhteistyötä ja ryhtyä innovatiivisiin aloitteisiin, joita voidaan käyttää pohjana uusiille Euroopan unionin aloitteille, erityisesti kansalaisyhteiskunnan ja kansalaisjärjestöjen kautta. Yritysmaailman rooli voi olla merkittävä. Tutkimuksen ja tekniikan kehityksen tukeminen voi tarjota erinomaisia uusia tuotteita vammaisille samalla kun uusia teknisiä tuotteita voidaan sovittaa vammaisten erilaisiin tarpeisiin.
Koska esittelijä Lynne viittasi myös komission asiakirjoihin, haluan kertoa teille, että juuri eilen laitoin toimintaan uuden nettisivuni, joka voidaan lukea sokeidenkirjoituksella. Vuosi 2003 pitää ottaa vastaan vuotena, jolloin meidän pitää edistää eurooppalaisia prioriteetteja, kuten ne on määritelty komission tiedonannossa "Eurooppa ilman esteitä", ja samaan aikaan jäsenvaltioiden on voitava osaltaan edistää kansallisia tavoitteitaan, jotka ovat erilaisia joka maassa, koska vammaispolitiikkojen kehitykset tasot vaihtelevat.
Minun on sanottava, että hyväksyn useimmat teidän tarkistuksistanne, joko sisällön tai muodon puolesta. Haluaisin korostaa erityisesti seuraavia kohtia: ensiksi että olen täysin samaa mieltä tarpeesta korostaa enemmän tietoisuutta vammaisuuden monimuotoisuudesta ja siitä, että on olemassa hyvin vaikeasti vammaisia ihmisiä, jotka kärsivät moninkertaisesta syrjinnästä, ja on tietysti myös tapauksia, joissa tarvitaan laitoshoitoa. Toinen merkittävä tavoite on erityiset koulutus- ja työllisyyspolitiikat. Työmarkkinoille pääsyn edellytys on koulutus, ja tätä asiaa pitää painottaa. Kolmas tärkeä kohta on kaikkien asianomaisten tahojen yhteistyö. Me emme voi ehdottaa ja toteuttaa vammaispolitiikkoja. Meidän on työskenneltävä järjestöjen kanssa voidaksemme esitellä politiikkoja, joihin vammaiset voivat itse osallistua.
Uskomme, että vuosi 2003 tulee olemaan alku uusille yhteistyömuodoille, uusille innovatiivisille eurooppalaisille vammaispolitiikoille. Budjetti, joka on 12 miljoonaa euroa, on pieni, mutta on korostettava, että se ei koske politiikkojen toteuttamista vaan tukea ilmoituksille paikallisesti tai kansallisesti merkittävistä tapahtumista, ja sillä pyritään ennen kaikkea aktivoimaan yhteiskuntia ja järjestöjä. On sanottava, että pidämme järkevänä jättää rahoitusosuus 50:een prosenttiin kansallisissa toimissa, koska tämä tarjoaa mahdollisuuden järjestää useampia tapahtumia, ja samalla se antaa hallituksille mahdollisuuden täydentävään toimintaan monissa politiikoissa.
Haluaisin vielä kerran onnitella erityisesti esittelijä Lynneä hänen henkilökohtaisesta panoksestaan ja sanoa, että neuvosto tekee lopullisen päätöksensä 3. joulukuuta 2001, joka sattuu olemaan myös vammaisten juhlapäivä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Anna Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 18.30.
(Istunto keskeytettiin klo 17.55 ja sitä jatkettiin klo 18.30.)

Posselt
Arvoisa puhemies, minulla on vain yksi kysymys. Päätimme tiistaiaamuna usealle Balkanin maalle myönnettävän makrotaloudellisen avun kiireellisestä käsittelystä, ja olen pahoillani, että asiaa käsitellään ilmeisesti vasta mini-istunnossa, sillä meillä olisi ollut tänään iltapäivällä riittävästi aikaa käsitellä sitä - istuntohan keskeytettiin kahdesti. Aikaisemmin käsittelimme tiistaiaamuna esityslistalle asetetut aiheet aina perjantaina. Toivon, että se on pian taas mahdollista, kun perjantaikin on taas käytössämme, mutta halusin käyttää tilaisuuden hyväkseni ja kysyä, milloin tätä aihetta käsitellään Brysselin istunnossa, sillä ette äsken ilmoittanut sitä.

Puhemies
Hyvä jäsen Posselt, saamieni tietojen mukaan ne käsitellään keskiviikkona 28. päivä, sillä ne ovat silloin esityslistalla. Muista huomioistanne haluan sanoa, että teillä on täysi oikeus esittää ne, mutta toivon, että niitä harkitaan perusteellisesti puheenjohtajakokouksessa, sillä minun on sanottava, että niihin on perusteita.

Äänestykset
Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Euroopan vammaisten teemavuotta koskevan mietinnön puolesta, mutta, arvoisa komission jäsen, arvoisat kollegat, joidenkin jäsenvaltioiden lakien määräyksillä syrjitään vammaisia. Minusta ei ole mukava sanoa tätä, mutta myös Italiassa on laki, joka syrjii vammaisia iän perusteella eli rikkoo siten kahteen kertaan Amsterdamin sopimuksen 13 artiklaa: laissa nimittäin määrätään, että yli 65-vuotiailla vammaisilla ei ole oikeutta 350 euron korvaukseen, kun alle 65-vuotiaina vammautuneilla sen sijaan on siihen oikeus. Pyydän siis komissiota ehdottamaan 13 artiklan soveltamista myös työelämän ulkopuolella ja pakottamaan viimeinkin loputkin valtiot panemaan sen täytäntöön: viittaan erityisesti Italiaan ja toivon, että Berlusconin hallitus kuuntelee sanojani ja lakkauttaa lait, joilla vammaisia syrjitään Italiassa niin kuin valitettavasti muuallakin Euroopassa.

Alyssandrakis
. (EL) Esittelijän hyvistä aikeista huolimatta pelkäämme, että vammaisten teemavuonna 2003 tuhlataan paljon rahaa ja järjestetään monia tapahtumia, mutta vammaisten ja erityisesti köyhiin kansanosiin kuuluvien vammaisten tilanne ei muutu. Pelkomme on perusteltua, koska olemme todenneet, että EU:n eri elinten esiin tuoma kiinnostus vammaisiin on pelkkää tekopyhyyttä, sillä vastuussa näiden henkilöiden tilanteesta on EU:n oma politiikka, kapitalistiset rakennemuutokset, terveydenhuollon ja koulutuksen yksityistäminen, työntekijöiden oikeuksien ja sosiaaliturvan murentaminen.
Tämän politiikan ensimmäisiä uhreja ovat vammaiset. Tekopyhästi väitetään, että edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjinnän torjumista. Onko kuitenkaan sellaisella köyhistä oloista tulevalla lapsella, joka altistuu sairauksia aiheuttaville tekijöille ja onnettomuuksille, yhtäläisiä mahdollisuuksia, ennen kaikkea vammaisuuden ehkäisyn kannalta, porvarillisesta luokasta tulevan lapsen tai nuoren kanssa? Onko monikansallisen yrityksen ylemmän toimihenkilön lapsella yhtäläiset mahdollisuudet saada työtä kuin työttömän lapsella?
On mahdotonta torjua niitä syrjinnän muotoja, jonka kehittyvät kapitalistisessa yhteiskunnassa, kun vallalla on suuri jako hyväksikäytettäviin ja hyväksikäyttäjiin. Mitä syrjinnän torjumista se sellainen on, että politiikalla kylvetään kurjistumista, työttömyyttä ja lukutaidottomuutta? EU:n 38 miljoonasta vammaisesta 7,5 miljoonaa on oppivelvollisuusiässä. Kuinka moni näistä lapsista käy erityiskoulua tai on erityisluokalla, kuinka monella on käytössään erityisiä oppimisvälineitä? Kreikassa vain 7 prosenttia vammaisista voi käydä erityiskoulua, kun taas 185 000 vammaista lasta jää koulutuksen ulkopuolelle.
Missään EU:n asiakirjassa, ei tässäkään käsiteltävänä olevassa, ei puhuta ilmaisesta ja julkisesta terveydenhuollosta ja erityishoidosta edes näille henkilöille. Missään ei puhuta ilmaisista teknisistä apuvälineistä, koulutuksesta, ammatillisesta kompensaatiosta, arkielämästä.
Tilanne muuttuu silloin, kun kansat, työntekijät sekä myös vammaiset pysäyttävät taistelullaan vapaan kilpailun ja markkinalakien politiikan ja kumoavat sen.
Tälle taistelulle Kreikan kommunistinen puolue antaa äänensä.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. (FR) Tiedämme hyvin, että naisten päivän tai aidsin uhrien päivän tapaan tämänkin operaation tarkoituksena on ennen kaikkea antaa omantunnonrauha niille vilpittömille ihmisille, joiden aloitteesta se toteutetaan, ja toisaalta peittää niiden ihmisten kyynisyys, jotka eivät halua tehdä mitään asian hyväksi. Äänestimme silti tämän mietinnön puolesta, mietinnön, joka koskee ehdotusta neuvoston päätökseksi Euroopan vammaisten teemavuodesta, koska tämä on niiden vammaisyhdistysten toive, jotka odottavat teemavuoden toiminnan auttavan niitä herättämään suuren yleisön mielenkiinnon ja toivovat samalla voivansa tuoda esille oikeutettuja vaatimuksiaan.
Tästä huolimatta tuomitsemme kaikkien niiden päätöksentekijöiden tekopyhyyden, jotka toimivat Euroopan parlamentissa tai muissa Euroopan unionin toimielimissä tai kansallisissa elimissä ja jotka kyllä julistavat suureen ääneen kannattavansa ihmisoikeuksia, syrjimättömyyttä ja tasa-arvoa, mutta eivät käytännössä halua ryhtyä sanoista tekoihin määrätäkseen sellaisia pakottavia toimenpiteitä, joilla esimerkiksi yritykset voitaisiin velvoittaa työllistämään vammaisia tai mukauttamaan liikennevälineitä vammaisille sopiviksi. Ja tähän on syynä vain se, että he pitävät oikeutta voitontavoitteluun tärkeämpänä kuin oikeutta inhimillisten perustarpeiden täyttämiseen. Sittenkin, vaikka yhteiskunnalla olisi varaa auttaa.

Puhemies
Julistan kyselytunnin päättyneeksi.

Istuntokauden keskeyttäminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
(Istunto päättyi klo 18.50.)

