Istuntokauden uudelleenavaaminen
Puhemies
Julistan Euroopan parlamentin torstaina 15. marraskuuta 2001 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi.

Puhemiehen tiedonanto
Puhemies
Hyvät kollegat, terroristit ovat jälleen kerran iskeneet julmasti Espanjassa.
Kaksi Baskimaan alueellisen poliisin, Ertzaintzan, poliisia, Ana Isabel Arostegui ja Javier Mijangos, murhattiin raukkamaisesti 23. marraskuuta Beasaínissa, Espanjan Baskimaassa, heidän ollessaan virantoimituksessa.
Kaksi päivää aiemmin kaksi edellä mainitun poliisilaitoksen poliisia loukkaantui, kun terroristit räjäyttivät Bilbaossa pommin, joka oli suunnattu heitä vastaan.
Minä lähetin välittömästi omasta puolestani ja koko Euroopan parlamentin puolesta vilpittömät surunvalittelut näiden vastenmielisten iskujen uhrien perheille ja toivotin loukkaantuneille pikaista paranemista.
Terroristit Espanjassa ovat jälleen kerran todistaneet murhaavansa sokeasti, kieltävänsä oikeuden elämään ja vastustavansa koko demokratian käsitettä. Iskettyään oikeuslaitokseen tuomari José María Lidon Corbin kautta he ovat nyt iskeneet Baskimaan alueelliseen poliisikuntaan. Tällä he osoittavat haluavansa iskeä demokratian tärkeimpiin pilareihin.
Tuntien syvää myötätuntoa uhreja, heidän perheitään ja kaikkia demokratian puolustajia kohtaan pyydän teitä, hyvät kollegat viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Puhemies
Hyvät kollegat, edellisen istuntomme jälkeen viisi toimittajaa on valitettavasti murhattu Afganistanissa.
Maria Grazia Cutulli, Julio Fuentes, Harry Burton ja Azizullah Haidari joutuivat väijytyksen uhreiksi Jalalabadin ja Kabulin välillä. Ulf Strömberg sai surmansa murtovarkauden yhteydessä Taloqanissa. Lisäksi, kuten tiedätte, olemme hyvin huolestuneita Ken Hechtmanin sieppauksesta.
Afganistanissa konfliktin alettua surmansa saaneet kahdeksan toimittajaa harjoittivat rohkeasti, intohimoisesti ja peräänantamattomasti jaloa ammattiaan. Heillä tiedottamisen velvollisuus meni kaiken muun edelle. Haluan osoittaa heille siitä sydämellisesti, liikuttuneena ja vilpittömästi kunnioitusta, sillä heidän ansiostaan saimme jatkuvasti kuulla tapahtumien etenemisestä tuossa maassa.
Tiedonvälityksen vapaus on yksi hauraimmista, ja heidän kuolemansa todistaa sen. Ihailen tapaa, jolla he toteuttivat heille uskotun tehtävän.
Ajatuksemme ovat nyt heidän näistä murheellisista tapahtumista julmasti kärsineiden perheidensä ja kollegojensa parissa. Osoittaaksemme heille syvintä myötätuntoamme pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden.
(Parlamentti vietti seisaallaan minuutin hiljaisuuden.)

Esityslista
Puhemies
Minulla on kaksi ehdotusta, jotka koskevat esityslistaa. Ensinnäkin budjettivaliokunta on hyväksynyt lisäennakkoarviota Euroopan parlamentin tuloista ja menoista varainhoitovuonna 2001 koskevan Ferberin mietinnön ja pyytää, että mietintö otettaisiin huomisen esityslistalle työjärjestyksen 114 artiklan mukaisesti.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Toinen ehdotukseni tulee työllisyys- ja sosiaalivaliokunnalta: kyse on työntekijöiden suojelua työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevasta Bouwmanin mietinnöstä. Minulta on pyydetty äänestyksen aikaistamista huomiseksi, sillä neuvoston on tarkoitus päättää asiasta 3. joulukuuta.
(Parlamentti hyväksyi pyynnön.)
Käsittelyjärjestys vahvistettiin.
  
Menettelyä koskevat puheenvuorot

Tajani
Arvoisa puhemies, haluaisin vain muistuttaa parlamenttia Rooman eilisistä tapahtumista: siellä sattui onnettomuus, jossa palomiehiä kuoli ja haavoittui, joidenkin tila on erittäin vakava. He kiirehtivät pelastamaan ihmishenkiä yhtä rohkeasti kuin New Yorkin palomiehet. Minusta on oikein, että me Euroopan kansalaisina ja Euroopan parlamenttina kunnioitamme näiden rohkeiden miesten muistoa, jotka uhrasivat henkensä pelastaakseen muita. Kerrostalo sortui, ja jos he eivät olisi uhranneet henkeään, kuolonuhreja olisi ehkä ollut enemmän. Minusta myös parlamentin tulisi kunnioittaa näiden jalojen ja rohkeiden palomiesten muistoa.

Puhemies
Jäsen Tajani, olen jo lähettänyt surunvalittelusähkeen Italian viranomaisille.

Angelilli
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin yhtyä surunvalitteluihin Roomassa eilen tapahtuneen onnettomuuden uhrien johdosta ja ilmaista tuntevani suurta kunnioitusta ja solidaarisuutta poliiseja ja erityisesti palomiehiä kohtaan, jotka ovat aina valmiita toimimaan etulinjassa, ei vain rikollisuuden vastaisessa taistelussa vaan myös auttaakseen Euroopan kansalaisia myös tällaisina vaikeina hetkinä, ja jotka ovat aina valmiita uhraamaan henkensä - kuten valitettavasti tapahtui eilen Roomassa ja kuten tapahtui New Yorkissa - erittäin rohkeissa toimissa.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, näin työllisyysviikolla haluaisin kiinnittää huomion niihin moneen tuhanteen portugalilaiseen työntekijään, joiden tilanne on erittäin epävakaa, kun yritykset tekevät täysin rangaistusta saamatta konkurssin, eikä kukaan joudu vastuuseen siitä, vaikka tiedettäisiin, että ne ovat toimintakykyisiä ja että niillä on hyvä tilauskanta, kuten kävi Molinin, Confelisin ja Norporten tapauksissa.
Sen lisäksi, että portugalilaisten työntekijöiden palkat ovat Euroopan unionin matalimpia, nykyään lukemattomat yritykset maksavat palkat myöhässä; saatavia on jo yli 20 miljardia escudoa ja asia koskee monia tuhansia työntekijöitä. Painotan erityisesti tilannetta Marinha Grandessa toimivissa Mandata- ja Mortensen -nimisissä lasialan yrityksissä, Proença-a-Novassa sijaitsevassa puunjalostusyrityksessä, Sotimassa, sekä Ansiãossa toimivassa Cuftexteisissä. Haluan myös kiinnittää huomiota niihin uhkaaviin pilviin, jotka leijailevat Fundãossa toimivan tekstiiliyrityksen, Eresin, satojen työntekijöiden yllä, sillä kaikki mainitsemani yritykset ovat paikallisesti ja alueellisesti merkittäviä ja niillä on vaikutusta näiden vaikeuksissa olevien alueiden kehitykseen. Arvoisa puhemies, toivoisin, että sen lisäksi, että näitä työntekijöitä kohtaan osoitetaan solidaarisuutta, te valistaisitte komissiota ja neuvostoa siitä, miten huolestuttava tämä tuhansia portugalilaisia työntekijöitä koskeva tilanne on.

Valdivielso de Cué
Arvoisa puhemies, haluan ainoastaan kiittää baskina ja siten espanjalaisena siitä hienotunteisuudesta, jota olette aina osoittanut Baskimaan terrorismiongelmaa kohtaan.
Toisaalta haluan kertoa valitettavan huomioni, että toisinaan näiden periaatteessa hiljaisten hetkien aikana jutellaan, välistä jopa puhelimessa, mikä osoittaa monen muun asian lisäksi täydellistä harkintakyvyn puutetta.

Howitt
Saanen pyytää teitä 19 artiklan 4 kohdan perusteella henkilökohtaisesti ottamaan yhteyttä Kreikan viranomaisiin, jotta voitaisiin tarkastella asiaa, jota äänestäjäni Paul ja Lesley Coppin Mildenhallista sekä Anna Skinner Eppingistä esittävät; asia liittyy Skinnerin veljeen Anthony Adamiakiin, ja otamme asian esille muiden eurooppalaisten puolesta, jotka vangittiin Kreikassa heidän ollessaan bongaamassa lentokoneita.
Kunnioitamme Kreikan oikeuslaitoksen riippumattomuutta ja yhteistyötä, jota olemme tähän asti tehneet Kreikan viranomaisten kanssa, mutta koska nämä henkilöt ovat jo olleet vankilassa kolmen viikon ajan, vaikka heitä vastaan ei ole nostettu syytettä, ja koska heidän on vielä odotettava kaksi viikkoa ennen kuin syyte nostetaan, toivon teidän olevan samaa mieltä siitä, että heidän puolestaan on esitettävä vetoomus kiireellisistä humanitaarisista syistä ja että Kreikan viranomaisia on muistutettava siitä, että heidän ihmisoikeussopimuksen mukaisena ehdottomana tehtävänään on nostaa syyte vastaajia vastaan. Lomalle lähti 12 ihmistä ja päätyi vankilaan. Pyydän teitä puuttumaan asiaan Euroopan parlamentin puolesta.

Puhemies
Jäsen Howitt, kuten tiedätte, kollegamme Van Orden otti asian puheeksi jo edellisessä Strasbourgissa pidetyssä täysistunnossa. Minä ja kabinettini otimme tietenkin heti puheenvuoron jälkeen yhteyttä Kreikan pysyvään edustustoon. Saimme joitakin lisätietoja. Asiaa oli muun muassa tarkoitus käsitellä oikeudessa tämän viikon maanantaina. Meille ei ole vahvistettu, pidettiinkö tämä käsittely. Olen täysin valmis puuttumaan asiaan henkilökohtaisesti, mikäli tapahtumien, tämän erittäin tarkasti seuraamamme tilanteen, kehitys antaa siihen aihetta.

Souladakis
Arvoisa puhemies, kiitän myös kollegoitani. Olen tyytyväisenä pannut merkille heidän suuren kiinnostuksensa ihmisoikeuksia ja oikeusvaltion sääntöjen kunnioittamista kohtaan Euroopan unionin jäsenvaltioissa. Samalla kiitän minulle suodusta mahdollisuudesta tähdentää, että Kreikassa, kuten käsittääkseni myös Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kunnioitetaan mitä suurimmassa määrin kaikkia oikeusprosessia ja varsinaisia kansalaisoikeuksia koskevia sääntöjä, kuten myös ihmisoikeuksia tai oikeusvaltiota koskevia sääntöjä. Tämän takia olen sitä mieltä, että Kreikan oikeusviranomaiset tulevat toimimaan asiassa äärimmäisen oikeudenmukaisesti ottaen huomioon kaikki Kreikan sisäisen lainsäädännön ja kansainvälisten sopimusten määräykset.
Haluaisin kuitenkin tämän tapauksen johdosta selventää asiaa ja kertoa parlamentille tiettyjä seikkoja, jotta tietäisimme, mistä on kysymys. Tänä päivänä terrorismi on saanut kansainväliset mittasuhteet. Kyseiset Kreikassa pidätetyt henkilöt oli edellisenä päivänä pidätetty toisella lentokentällä, ja heille oli tähdennetty, että he eivät saa valokuvata sotilaslaitoksia, eivätkä etenkään silloin, kun ne ovat toiminnassa tai harjoitukset ovat käynnissä. Lisäksi lehtitietojen mukaan heidän tavaroittensa joukosta löytyi sotilaskoneiden välistä tai sotilaskoneiden ja tukikohdan välistä yhteydenpitoa koskevia tietoja. Tämän jälkeen heidät löydettiin toiselta kentältä. Toisella kentällä heidät pidätettiin, sillä heitä oli aikaisemmin varoitettu seurauksista.
Olemme terrorismin vuoksi erittäin herkässä tilanteessa. Jokainen tietää, että tällä hetkellä kaikissa Euroopan sotilastukikohdissa on vastaavanlaisia kieltoja. Kuten siis ymmärrätte, kaikki joustovara tai mahdollisuudet jättää asia huomioimatta on käytetty loppuun, koska kyseisiä henkilöitä oli myös informoitu asiasta.
Olen kuitenkin varma siitä, että kaikkia oikeusprosessiin liittyviä sääntöjä tullaan noudattamaan erittäin tarkasti, sillä Kreikka on 15 jäsenvaltion joukossa ensimmäisiä, mitä tulee minkä tahansa valtion kansalaisen oikeuksien riittävään turvaamiseen, jos tämä saa syytteen Kreikassa. Uskon tällä puheellani antaneeni parlamentille kaikki tarvittavat tiedot asiasta.

Puhemies
Kiitos, jäsen Souladakis.
Hyvät kollegat, minulta on pyydetty vielä noin kymmentä menettelyä koskevaa puheenvuoroa, joista suurin osa koskee tätä aihetta, ja aiheesta muodostuu näin melkein oma keskustelunsa. Keskeytän menettelyä koskevat puheenvuorot, jotta voimme siirtyä keskusteluun Laekenin Eurooppa-neuvoston valmisteluista. Jatkamme tietenkin näistä puheenvuoroista heti keskustelun jälkeen.

Unionin tulevaisuus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista asiakirjoista:
neuvoston ja komission julkilausumat 14. ja 15. joulukuuta 2001 järjestettävän Laekenin Eurooppa-neuvoston valmisteluista,
Leinenin ja Méndez de Vigon laatima perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan mietintö (A5-0368/2001) Laekenin Eurooppa-neuvostosta ja Euroopan unionin tulevaisuudesta (2001/2180(INI)),
Kaufmannin mietintö (A5-0399/2001) komission valkoisesta kirjasta: Eurooppalainen hallintotapa (KOM(2001) 428 - C5-0454/2001 - 2001/2181(COS)),
jäsen Rocardin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan puolesta esittämät suulliset kysymykset neuvostolle (B5-0529/2001) ja komissiolle (B5-0530/2001) työn ja sosiaalipolitiikan laadun parantamista koskevasta eurooppalaisesta strategiasta.
Yhteiskeskustelun päätteeksi minulle on toimitettu kuusi Eurooppa-neuvostoa koskevaa päätöslauselmaesitystä, jotka on jätetty käsiteltäväksi työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Toivotan neuvoston puheenjohtajan, ministeri Louis Michelin tervetulleeksi. Olemme iloisia, että olette saapunut tänne, ja annan teille heti puheenvuoron.

Michel
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, 14. ja 15. joulukuuta järjestettävässä Brysselin-Laekenin Eurooppa-neuvostossa käsitellään, kuten tiedätte, seuraavia aiheita: Euroopan unionin tulevaisuutta, Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa, laajentumista, terrorismin torjuntaa, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta, unionin yleistilannetta ja näkymiä, työllisyyttä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, kotipaikkoja ja erilaisia elimiä ja virastoja sekä lopuksi ulkosuhteita.
Euroopan unionin tulevaisuus: Eurooppa-neuvosto hyväksyy julkilausuman, jolla on tarkoitus käynnistää keskustelu Euroopan tulevaisuudesta. Asiakirjan ensimmäisessä osassa käsitellään Euroopan unionin vahvuuksia ja heikkouksia, toiseen osaan on koottu aihekohtaiset kysymykset, joita valmistelukunta voi käsitellä, ja kolmannessa osassa vahvistetaan keskustelun järjestämistä koskevat yksityiskohtaiset määräykset.
Marraskuun 19. päivänä kokoontunut yleisten asioiden neuvosto on jo mahdollistanut jäsenvaltioiden lähentymisen vahvistamisen menettelyn osalta. Valmistelukunnan koollekutsumisen periaate on merkittävä askel kohti helpommin ymmärrettävää unionia, vahvempaa unionia ja unionia, jossa kiinnitetään entistä enemmän huomiota olennaisten tavoitteiden saavuttamiseen.
On jo tietenkin selvää, että valmistelukuntaan osallistuu hallitusten, komission, jäsenvaltioiden parlamenttien ja Euroopan parlamentin edustajia. Ehdokasvaltioiden kannalta puheenjohtajavaltion ehdotus perustuu seuraaviin periaatteisiin: ne osallistuvat täysipainoisesti valmistelukunnan työhön ja niillä on puheoikeus; ne ovat samalla tavalla edustettuina kuin jäsenvaltiot, eli niistä osallistuu yksi hallituksen edustaja ja kaksi parlamentin edustajaa; ehdokasvaltiot, jotka eivät ole vielä allekirjoittaneet liittymissopimusta, eivät osallistu valmistelukunnan konsensukseen, kun valmistelukuntaa laatii loppukertomuksensa.
Valmistelukunnan puheenjohtajan nimittää Laekenin Eurooppa-neuvosto. Puheenjohtajaa avustaa puheenjohtajisto, joka koostuu valmistelukunnan eri osapuolten edustajista. Puheenjohtajavaltion osallistuminen valmistelukuntaan on vahvistettu, kahden seuraavan puheenjohtajavaltion edustajien osallistumisesta ei ole vielä päätetty.
Valmistelukunnan sihteeristöstä voidaan vielä lopuksi todeta, että tehtävästä vastaa neuvoston pääsihteeristö. Sillä on apunaan komissio sekä Euroopan parlamentin ja jäsenvaltioiden parlamenttien sihteeristöt.
Kansalaisyhteiskunnan kuulemisesta eurooppalaisten ja kansallisten etujärjestöjen kautta on päästy yksimielisyyteen. Ajatuksesta erillisen edustajakokouksen muodossa olevasta foorumista on luovuttu. Järjestöjä voidaan kuulla tai konsultoida toistaiseksi määrittelemättömien menettelyjen mukaisesti. Järjestöjen kannat kuuluvat viralliseen asiakirja-aineistoon, joka välitetään valmistelukunnan jäsenille.
Valmistelukunta aloittaa työnsä mahdollisimman pian Espanjan puheenjohtajakaudella ja vie ne päätökseen kesäkuussa 2003 järjestettävään Eurooppa-neuvostoon mennessä. Sitä pohditaan yhä, kuinka pitkään kestää valmistelukunnan töiden päättymisestä hallitustenvälisen konferenssin alkuun.
Valmistelukunnan käsittelemien aiheiden valinnassa puheenjohtajavaltio on lähtenyt liikkeelle Nizzan julkilausumasta laatiakseen riittävän laajan ja johdonmukaisen valtuutuksen, jota puheenjohtajavaltio voi käyttää töidensä perustana. Puheenjohtajavaltio kannattaa tässä asiassa esittelijöiden Leinenin ja Méndez De Vigon esittämiä suosituksia. Aihepiirit on jaettu viiteen avoimeen ja puolueettomaan asiaryhmään: unionin politiikkojen tavoitteet ja sisältö, toimivallan jakaminen unionin ja jäsenvaltioiden välillä, järjestelmän demokraattinen legitiimiys, unionin kyky tehdä päätöksiä ja unionin kyky toteuttaa politiikkoja.
Pääkaupunkikierroksellaan pääministeri aikoo esitellä luonnoksen Laekenin julkilausumasta. Luonnoksessa aiheet, joita valmistelukunta voisi käsitellä, esitetään kysymyksinä ja vaihtoehtoina siten, että valtuuskunnat voivat ottaa niihin kantaa täysin asioihin perehtyneinä.
Haluaisin vielä lopuksi esittää muutaman huomion tästä tärkeästä aiheesta. Laekenin julkilausuman sisällöstä riippumatta valmistelukunta päättää itse työohjelmastaan. Mielestäni olisi turhaa rajoittaa sen toiminta ennalta määriteltyyn toimeksiantoon.

Puheenjohtajavaltio on pyrkinyt selventämään ja tarkentamaan Nizzan julkilausumassa esitettyjä aiheita, jotka oli tarkoituksellisesti esitetty melko laajasti. Mitään, mitä puheenjohtajavaltio ehdottaa, ei pidä tulkita toimeksiantona tulevalle hallitustenväliselle konferenssille. Konferenssin tehtävät päätetään perussopimuksissa esitettyjen menettelyjen mukaisesti. Laekenin julkilausuman tavoitteena on varmistaa, että valmistelukunnan menetelmä tuottaa tulosta ja tuloksia käsitellään vuoden 2004 hallitustenvälisessä konferenssissa.
Euroopan tulevaisuudesta käytävän keskustelun tavoitteena on oltava Euroopan unionin muuttaminen läheisemmäksi, avoimemmaksi ja tehokkaammaksi. Neuvosto kiinnittikin tarkasti huomiota Kaufmannin mietintöön eurooppalaista hallintotapaa koskevasta valkoisesta kirjasta. Mietinnössä on arvokkaita ohjeita. Olen samaa mieltä etenkin tarpeesta valvoa, ettei kansalaisyhteiskunnan toimijoiden unionin toimintaan osallistumista vahvisteta kansalaisia edustavien ja poliittista vastuuta kantavien viranomaisten keskeisen aseman kustannuksella.
Siirryn seuraavaksi käsittelemään Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa (ETPP). Eurooppa-neuvostolle esitetään puheenjohtajavaltion kertomus saavutetusta edistymisestä. Työt ovat todellakin edenneet hyvin sotilaallisten voimavarojen kehittämisessä ja siviilivoimavarojen vahvistamisessa, kuten 19. ja 20. marraskuuta järjestetyissä voimavaroja käsitelleissä konferensseissa todettiin. ETPP:n toiminnallista puolta koskevaan ilmoitukseen liittyy Euroopan kannalta seuraava pulma: joko se ei voi antaa sitä unionin ulkopuolisen NATO-maan käyttämän veto-oikeuden takia, tai se ilmoittaa olevansa toimintavalmis, mutta - kun se ei pääse käyttämään NATOn välineitä - ilmoitus ei perustu todellisiin voimavaroihin. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että molemmissa tapauksissa vaakalaudalla on tietenkin unionin uskottavuus. Puheenjohtajavaltion suosittelema kolmas vaihtoehto on ilmoittaa, että unioni päättää kriiseihin puuttumisesta tapauskohtaisesti sen mukaan, millaiset sotilaalliset ja siviilivoimavarat sillä on käytössään. Tämän halusin sanoa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta.
(NL) Sitten toiseen asiaan: laajentumiseen. Yleisten asioiden neuvostossa 19. marraskuuta keskusteltiin laajasti komission kertomuksesta. Jäsenyysneuvotteluissa oli päästy huomattavasti eteenpäin. Jäsenyysneuvottelut niiden valtioiden kanssa, jotka ovat valmiita vuodesta 2002 eteenpäin, pitäisi voida saattaa päätökseen niin, että nämä valtiot voivat vuonna 2004 osallistua Euroopan unionin vaaleihin. Belgia on puheenjohtajavaltiona jatkanut Ruotsin puheenjohtajakauden reipasta ja säännöllistä tahtia.
Samalla on uudestaan kiinnitetty huomiota siihen, miten ehdokasvaltiot ovat panneet täytäntöön yhteisön säännöstöä. Laekenin Eurooppa-neuvostossa valtion- ja hallitusten päämiehet saavat tilaisuuden tiedottaa joitakin asioita ehdokasvaltioille. Nizzassa vahvistettua ja Göteborgissa selvennettyä aikataulua on noudatettava täysin. Laajentuminen on peruuttamaton ja ennen vuotta 2004 voidaan ottaa kymmenen uutta jäsentä. Komissio antaa vuonna 2002 neuvoston käsiteltäväksi ehdotuksia, jotka koskevat maataloutta, koheesiopolitiikkaa ja unionin talousarviota. Komissio laatii etenemissuunnitelmat niille maille, jotka eivät ole mukana laajentumisen ensimmäisessä vaiheessa. Komissio panee täytäntöön suunnitelman, jonka tarkoituksena on vahvistaa ehdokasvaltioiden toimielimiä, ja se käyttää tähän tarkoitukseen 250 miljoonaa euroa.
Sitten terrorismin torjuntaan. Laekenin Eurooppa-neuvostossa puheenjohtajavaltio tuo käsiteltäväksi tiivistelmäraportin, johon on koottu unionin toimenpiteet terrorismin torjumiseksi. Raportti suuntautuu myös tulevaisuuteen. Minusta terrorismin torjunnasta voi nyt sanoa, että unioni on reagoinut nopeasti ja tehokkaasti. Sen vastaus on ollut kattava, mikä onkin eurooppalaisen toiminnan lisäarvo: unioni on osoittanut olevansa tehokas ja uskottava, jopa korvaamaton kumppani, johon Yhdysvallat ja kolmannet maat voivat luottaa terrorismin torjunnassa. Unioni on vakiinnuttanut diplomaattisen ja humanitaarisen roolinsa. Unioni ja euroalue ovat auttaneet vakauttamaan taloutta runsastapahtumaisen ajanjakson aikana. Ja lopuksi: puheenjohtajavaltio Belgia ei huolimatta niistä suurista ponnistuksista, joita terrorismin torjunta on vaatinut, ole unohtanut myöskään Euroopan unionin muita painopisteitä, kuten laajentumista, Tampereen ja Lissabonin jatkotoimenpiteitä jne.
(FR) Siirryn nyt käsittelemään vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvaa aluetta. Laekenin Eurooppa-neuvoston on voitava vahvistaa yhteisen vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen käyttöönoton tärkeys. Unionin vastaus syyskuun 11. päivän tragedian asettamaan haasteeseen todisti jäsenvaltioiden poliittisen tahdon etenemiseen tällä alalla. Yhteisen turvapaikka- ja maahanmuuttopolitiikan käyttöönotto oli yksi puheenjohtajavaltio Belgian ohjelman painopistealueista. Toivottua edistystä ei ole tapahtunut. Laekenin huippukokouksen pitäisi tarjota tilaisuus palauttaa vauhti turvapaikka- ja maahanmuuttokysymykseen panemalla täytäntöön Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmät, täydentää ja vahvistaa poliisiyhteistyön ja oikeudellisen yhteistyön välineiden koordinointia - ottamalla lopullisesti käyttöön Eurojust - sekä vahvistaa keskinäisen tunnustamisen periaate ja todistaa siten kaikkien jäsenvaltioiden luottamus kumppaneiden oikeusjärjestykseen.
Konkreettisesti puheenjohtajavaltio toivoo, että Laekenissa päästään sopuun seuraavista asioista: eurooppalaista pidätysmääräystä ja jäsenvaltioiden välisiä luovutusmenettelyjä koskevasta puitepäätöksestä, terrorismin torjuntaa koskevasta puitepäätöksestä, puitepäätöksestä, joka koskee omaisuuden hukkaamiskieltoa ja todistusaineiston säilyttämistä koskevien päätösten täytäntöönpanoa Euroopan unionissa sekä sopimuksesta, joka koskee terroristijärjestöjen yhteistä luetteloa.
Seuraavaksi puhun Euroopan unionin taloudellisesta tilanteesta ja tulevaisuudennäkymistä. Tätä aihetta käsitellään Eurooppa-neuvoston ensimmäisenä päivänä. Valtiovarainministerit esittelevät europakkaukset ja kertovat maiden välistä maksuliikennettä koskevien neuvottelujensa tuloksista. Laekenin sanoman on voitava vahvistaa unionin uskottavuutta korostamalla edistystä, joka on saavutettu etenkin Dohan kokouksen jälkeisen maailmankaupan, yhtenäismarkkinoiden myönteisten vaikutusten selkeämmän ilmenemisen ja taloudellisen vakauden kunnioituksen alalla.
Huippukokouksessa paino asetetaan tarpeelle vahvistaa päättäväisyytemme jatkaa Lissabonissa ja Göteborgissa käynnistettyä prosessia. Barcelonan Eurooppa-neuvoston valmistelua ajatellen on ennen vuoden loppua vielä tehtävä konkreettisia toimenpiteitä: on perustettava elintarviketurvallisuusvirasto, on edistyttävä yhteisöpatentin alalla, on saatava sopimus euromääräisestä maiden välisestä maksuliikenteestä, julkisista urakoista ja Galileo-hankkeen täytäntöönpanosta.
Työllisyyden alalla Eurooppa-neuvosto käsittelee työllisyyspakettia. Se hyväksyy paketin sisällön samoin kuin suuntaviivat vuodeksi 2002. Eurooppa-neuvosto sisällyttää näihin suuntaviivoihin uuden, työn laatua koskevan laaja-alaisen tavoitteen sekä työn laatua koskevien indikaattorien ensimmäisen hyväksytyn luettelon vahvistamisen. Mitä taas tulee kotipaikkoihin ja erilaisiin elimiin ja virastoihin, valtioiden ja hallitusten päämiehet pyrkivät pääsemään yksimielisyyteen joidenkin unionin ja Euroopan yhteisön elinten ja virastojen kotipaikasta. Ulkosuhteiden osalta Eurooppa-neuvosto tarkastelee kansainvälisiä kysymyksiä nykytilanteen valossa. Se ottaa tarvittaessa kantaa tilanteeseen Afganistanissa, Länsi-Balkanilla ja Lähi-idässä. Kuten olette huomanneet, puheenjohtajavaltio Belgia on pyrkinyt vahvistamaan unionin asemaa kansainvälisellä näyttämöllä.
Hyvät parlamentin jäsenet, esitin teille yhteenvedon Laekenin Eurooppa-neuvoston työohjelmasta. Neuvosto on päätepiste unionin päätöksille perustavissa kysymyksissä, jotka määräävät pysyvästi sen tulevaisuudesta: euron fyysisessä käyttöönotossa, laajentumisen peruuttamattomuuden vahvistamisessa ja Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan toimintavalmiudessa.
Laekenin Eurooppa-neuvosto on myös lähtöpiste pohdinnalle Euroopan unionin tulevaisuudesta. Pohdinta perustuu Euroopan kansalaisten laajaan kuulemiseen. Juuri tämä on Laekenin julkilausuman sisältö.
(Suosionosoituksia)

Prodi
. (IT) Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, Laekenin huippukokouksen on oltava merkittävä etappi Euroopan yhdentymisprosessissa.
Te äänestätte tänään kahdesta mietinnöstä, jotka koskevat Eurooppa-hankkeen toteutusta ja suuntaa tulevina vuosina: Leinenin ja Méndez de Vigon mietintöä unionin tulevaisuudesta ja Kaufmannin mietintöä eurooppalaisesta hallintotavasta. Käsitellessämme näitä aiheita meidän täytyy ensimmäiseksi vastata joihinkin perustaviin poliittisiin kysymyksiin: mitä uusia sisäisiä ja ulkoisia haasteita unionilla on? Kuinka unionin toimielinrakennetta voidaan yksinkertaistaa? Kuinka vastuualueet voidaan jakaa ja kuinka kansalliset parlamentit saadaan mukaan? Hallintomallihan ei voi olla päämäärä itsessään, vaan sen on palveltava niitä päämääriä, jotka haluamme saavuttaa; sen on vastattava sitä yhteiskunnallista hanketta, jota Euroopan kansalaisten valtaenemmistö kannattaa. Unionin tulevaisuutta koskeva tiedonanto, jonka esittelemme ennen Laekenin Eurooppa-neuvostoa, lähtee liikkeelle juuri näistä näkökohdista, jotka ovat minusta lisäksi nähtävissä kummassakin tänään käsiteltävässä mietinnössä.
Tarkastelkaamme ensimmäiseksi unionin tulevaisuutta käsittelevää mietintöä. Jos unioni harjoittaisi vain niitä politiikkoja, joita se harjoitti 1960- ja 1970-luvulla, nykyinen toimielinkehys olisi varmasti riittävä. Mutta poliittinen tilanne on toinen: kansalaiset odottavat unionilta paljon enemmän, he odottavat unionin ratkaisevan monimutkaisia ongelmia, joihin vasta nykyisen laajuinen unioni voi puuttua menestyksekkäästi. Nykyisillä toimielinrakenteilla ei kuitenkaan kyetä vastaamaan tehokkaasti näihin uusiin haasteisiin. Siksi tarvitaan toimielinjärjestelmän uudistusta, jotta unioni voi tehdä tehokkaammin niitä päätöksiä, joita kansalaiset odottavat. Emmehän voi enää synnyttää uusia odotuksia ottamatta käyttöön välineet niiden täyttämiseksi. Meidän on siis toteutettava toimielinuudistuksia, joissa mennään Nizzassa hahmoteltuja pitemmälle. Meidän on myös säilytettävä yhteisömenetelmän keskeinen olemus, joka perustuu kolmen toimielimen yhteistyöhön, mekanismiin, joka on tosiasiassa mahdollistanut Euroopan yhteisön menestyksen 50 vuoden ajan: tasapainoiseen menetelmään, joka perustuu vahvaan parlamenttiin, vahvaan neuvostoon, vahvaan komissioon ja mielestäni myös vahvaan tuomioistuimeen, vaikka se ei olekaan yksi kolmesta päätoimielimestä. Se on ainoa menetelmä, jonka avulla on mahdollista yhdistää tehokkuus ja demokratia. Sitä on kuitenkin uudistettava ja mukautettava Euroopan uuteen tilanteeseen ja unionin uusiin ensisijaisiin tavoitteisiin.
Euroopan parlamentin ensimmäisessä Nizzan kokouksen jälkeisessä istunnossa me kaikki - te, Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja ja myös minä - saatoimme todeta, että perussopimusten uudistamismallin demokraattista ulottuvuutta on lujitettava. Erityisesti on vaadittu voimakkaasti, että demokraattisesti valittujen edustajien rooli ei rajoittuisi vain näiden unionimme perustekstien ratifiointivaiheeseen. Nykyisessä oikeudellisessa tilanteessa ja nykyisin rajoituksin paras ratkaisu on toteuttaa ennen hallitustenvälistä konferenssia - jonka toivon vielä kerran olevan lyhyt ja määrätietoinen - perusteellinen valmistelu, johon sekä toimielimet että kansalliset parlamentit ja Euroopan parlamentti osallistuvat.
Kahden viikon päästä Laekenissa Eurooppa-neuvosto tekee historiallisen päätöksen kutsumalla koolle hallitustenvälistä konferenssia valmistelevan valmistelukunnan. Perusoikeuskirjan yhteydessä käytetyn mallin mukainen valmistelukunta vastaa hyvin tarpeeseen vahvistaa kansojen roolia rakennettaessa unionia, joka on alusta lähtien ollut jäsenvaltioiden unioni ja kansojen unioni. Tämä malli, jota komissio ja Euroopan parlamentti ehdottivat jo vuoden alussa, on saanut pikku hiljaa kannattajia ja jalansijaa myös niissä jäsenvaltioissa, jotka vielä muutama kuukausi sitten - muistelkaamme Göteborgin tapahtumia - vaikuttivat hyvin vastahakoisilta ja haluttomilta hyväksymään sitä. Valmistelukunnan koollekutsuminen, sen kokoonpano ja organisaatio sekä unionin toimielinuudistuksen sisällön laajentaminen ovat keskeisessä asemassa Laekenin julistuksessa.
Näitä seikkoja analysoidaan päätöslauselmassa, jonka saatte tänään tarkasteltavaksenne. Haluaisin ensinnäkin onnitella esittelijöitä, Leineniä ja Méndez de Vigoa, erinomaisesta mietinnöstä, jonka he ovat perussopimusasioita käsittelevän valiokunnan puolesta laatineet. Euroopan komissio on pääosin samaa mieltä suurimmasta osasta mietintöä. Parlamentti ja komissio ovat nimittäin yhtä mieltä siitä, että on lähdettävä liikkeelle Nizzan neljästä keskeisestä kohdasta, joihin kuitenkin liittyy, kuten mietinnöstä hyvin käy ilmi, useampia seikkoja kuin ensi lukemalta vaikuttaisi. Joka tapauksessa ei voida ajatella, että asetettaisiin tabuja tai rajoituksia sellaisen valmistelukunnan keskusteluille, joiden jäsenistä valtaosa on parlamentin jäseniä. Siksi on tartuttava kaikkiin kysymyksiin, joilla on riittävä tuki.
Sen sijaan joissakin valmistelukunnan kokoonpanoa koskevissa seikoissa komissio kehottaa Euroopan parlamenttia harkitsemaan vielä. Kuten tiedätte, voimakasta tukea on saanut se ehdotus, että Laekenin Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja nimittäisi valmistelukunnan puheenjohtajan. Myös minä komission edustajana tuen tätä kantaa, koska ei riitä, että valmistelukunta on olemassa, eikä edes se, että se toimii hyvin: valmistelukunnan on vakuutettava jäsenvaltiot. Eurooppa-neuvoston nimittämä puheenjohtaja, joka nauttii valtion- ja hallitusten päämiesten luottamusta, saa paljon helpommin luotua tarvittavan luottamuksen ilmapiirin valmistelukunnan ja Eurooppa-neuvoston välille.
Kannatamme täysin ehdotusta, jolla pyritään takaamaan, että valmistelukunnan puheenjohtaja osallistuu myös hallitustenvälisen konferenssin työhön. Sen sijaan näkemykset eroavat siinä, että komissio kannattaa suppeampaa puheenjohtajistoa kuin päätöslauselmaesitys, josta tänään äänestätte, jossa on yksi edustaja kutakin osallistujatahoa kohti. Puheenjohtajiston tehtävä on organisoida valmistelukunnan työ. Se ei voi edustaa kaikkia mielipiteitä, suuntauksia ja intressejä.
Päätöslauselmaesityksessä pyydetään, että valmistelukunta hyväksyy yksimielisesti yhteisen johdonmukaisen ehdotuksen, joka voi tarjota yhtenäisen perustan hallitustenvälisen konferenssin neuvotteluille ja päätöksenteolle. Minä toivon tätä, ja olisin erittäin tyytyväinen, jos näin kävisi, mutta meidän on oltava myös realistisia. Onhan objektiivisesti tarkasteltuna mahdollista, että laajaa yksimielisyyttä ei saavuteta, ellemme tingi paljon tai liikaa tavoitteistamme. Siksi minusta on tällä hetkellä parempi, että meillä on hallitustenväliseen konferenssiin lähtiessämme parempia ja huonompia vaihtoehtoja, jotta säilytetään mahdollisuus tehdä hyviä ratkaisuja eikä luovuta valmistelukunnan sisällä kunnianhimosta jo ennen konferenssin työn alkamista.
Lopulta totean meidän yksimielisesti pyytävän, että hallitustenvälinen konferenssi saattaisi työnsä päätökseen ennen seuraavien Eurooppa-vaalien vaalikampanjan alkamista.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olemme ottamassa ratkaisevaa askelta unionin historiassa: askelta, jota on valmisteltava käyttämällä kaikkia käytössämme olevia välineitä eikä vain sitä, jota on tarkasteltu aikaisemmin, eli perussopimusten uudistamista. Siksi mandaattini alussa viittasin hallintotapauudistukseen eli työtapamme parantamiseen nykyisten perussopimusten pohjalta, joka on yksi komission strategisista tavoitteista.
Haluaisin siksi käsitellä lyhyesti Kaufmannin mietintöä hallintotapauudistuksesta. Aivan ensimmäiseksi onnittelen jäsen Sylvia Kaufmannia, perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puheenjohtajaa Napolitanoa sekä koko Euroopan parlamenttia, miten nopeasti ja tehokkaasti työ, johon on osallistunut ainakin kymmenen parlamentin valiokuntaa, on saatu päätökseen.
Myös tässä asiassa näkemyksemme ovat pitkälti yhteneviä. Kummankin toimielimen mielestä on tarpeen arvioida kriittisesti uudelleen ja tarvittaessa uudistaa hallintotapaa Euroopan tasolla. Euroopan parlamentti kannattaa toimielinten välisen työryhmän perustamista, jota ehdotin 2. lokakuuta pitämässäni puheenvuorossa. Komissio on valmis tähän vuoropuheluun, johon toivomme myös neuvoston osallistuvan ainakin niistä kysymyksistä, jotka kuuluvat kaikkien kolmen toimielimen vastuualueeseen. Korostin tätä myös tänään, muutama tunti sitten, kolmen toimielimen tapaamisen yhteydessä, ja toivon, että tässä voidaan saavuttaa edistystä.
Lisäksi Euroopan parlamentti on komission kanssa yhtä mieltä tarpeesta yksinkertaistaa talousarviomenettelyjä ja tehdä neuvoston toiminnasta avoimempaa. Tärkeintä on lopulta se, että komissio ja parlamentti ovat yhtä mieltä siitä, että hallintotapaa koskevan keskustelun keskeisenä poliittisena lähtökohtana on vastakin oltava demokraattinen legitimointi, jota on pidettävä tehokkuutta tärkeämpänä - joka sekin toki on erittäin tärkeää.
Kaufmannin mietinnössä otetaan esille myös useita parlamentin huolenaiheita. Haluan aivan ensimmäiseksi korostaa, että valkoisen kirjan sisältämillä komission ehdotuksilla pyritään vahvistamaan demokraattista prosessia ja siten Euroopan parlamentin roolia. Oma kantani onkin siksi ennallaan: Euroopan parlamentti on keskeisellä sijalla demokraattisessa legitimoinnissa, jota ilman Euroopan kansalaisten todellinen tuki puuttuu.
Tarkastelkaamme kuitenkin myös huolenaiheita. Ensinnäkin on pelätty sitä, että kansalaisyhteiskunta ottaa Euroopan parlamentin roolin. Voin vakuuttaa teille, että tämä ei ole komission tarkoitus, koska juuri komissio ehdotti, että kaikki toimielimet palaisivat alkuperäisiin tehtäviinsä ja määrittelisivät uudelleen niitä koskevat vastuualueet.
Toiseksi Euroopan parlamentti - tämä on komission näkemys - on Euroopan kansalaisyhteiskunnan tärkein ilmentymä ja sen luonnollinen edustaja. Komission on kuitenkin tehtävä perusteltuja päätöksiä lainsäädäntöehdotusten valmisteluprosessissa. Se ei voi siis luopua asianmukaisista kuulemisista - toistan, kuulemisista - talouden ja yhteiskunnan toimijoiden, tiedemaailman ja tekniikan edustajien sekä kulttuurihenkilöiden kanssa. On siis järkeistettävä ja organisoitava sitä vuoropuhelua, joka jo pitkään on ollut pysyvä osa työskentelytapaamme. Tältä osin luin erittäin huolellisesti Kaufmannin mietinnön, ja vakuutan, että otamme tarkoin huomioon sen sisältämät huomautukset, myös menetelmää koskevat.
Komissiolla ei myöskään ole eikä sillä ole koskaan ollut mitään aikeita kyseenalaistaa Euroopan parlamentin oikeuksia lakiasäätävänä elimenä. Yhteissääntelyä ja itsesääntelyä koskevilla ehdotuksillamme pyritään vain estämään vuosia käytössä olleita käytäntöjä ajautumasta anarkiaan ja sortumasta sellaisiin väärinkäytöksiin, joihin te itse olette kiinnittäneet huomiota. Komission ehdotuksilla pyritään ainoastaan tähän. Lisäksi ehdotustemme mukaan mahdollinen turvautuminen yhteissääntelyyn päätettäisiin tapauskohtaisesti Euroopan parlamentin ilmaistua ensin kantansa.
Olen jo todennut, että toimielinten olisi keskusteltava - ja mahdollisesti sovittava - näiden uusien lainsäädäntövälineiden käyttöä koskevista kriteereistä ja rajoituksista, mielellään siinä toimielinten välisessä työryhmässä, jota ehdotin 2. lokakuuta. Siksi tämä työryhmä on niin tärkeä. Samaa menetelmää tulisi soveltaa vedottaessa puitedirektiiveihin eli periaatteellisiin ja ohjaaviin lainsäädäntötoimiin, joilla annetaan komissiolle ja täytäntöönpanosta jäsenvaltioissa vastaaville hallintoelimille laajemmat valtuudet hyväksyä täytäntöönpanosäännöksiä.
Olen jo ilmaissut olevani vakuuttunut, että komission ja parlamentin on yhdessä neuvoston kanssa luotava yksinkertainen oikeudellinen väline, jonka avulla lainsäätäjän on mahdollista seurata ja valvoa komission toimia. On monia kansallisia ratkaisuja, joista voimme ottaa mallia kehittäessämme yhteisöpoliitikkojen täytäntöönpanovaihetta ja pyrkiessämme siihen, että lakiasäätävä elin ohjaa ja valvoo tehokkaasti toimeenpanevaa elintä. Myös tästä kysymyksestä on käytävä perusteellista keskustelua kolmen toimielimen välillä.
Minulla on ollut jo tilaisuus sanoa, että ns. call back -menettely (takaisinottomenettely), jossa lakiasäätävä elin voi vetää takaisin komission täytäntöönpanotoimia, ei ole ehkä paras mahdollinen väline, tai ainakin sitä on parannettava huomattavasti. Kuitenkin juuri tätä tavoitetta silmällä pitäen komissio pohtii aktiivisesti muita vaihtoehtoja ja aikoo esittää konkreettisia ehdotuksia, mieluiten toivomani toimielinten välisen keskustelun yhteydessä. Vahvistan lisäksi, ettei olisi sopivaa päättää yhteisön lainsäädäntötapaa koskevasta konkreettisesta toimintasuunnitelmasta - jota kutsutaan yleisesti paremmaksi sääntelyksi - ennen kuin kaikki toimielimet ovat keskustelleet siitä. Tästä syystä komissio aikoo teille annetun sitoumuksen mukaisesti hyväksyä lähipäivinä vain kuulemisasiakirjan, jolla toimielinten välinen vuoropuhelu voidaan keskittää joihinkin ensisijaisiin toimenpiteisiin, joita on ehdotettu myös Mandelkernin johtamassa hallitustenvälisessä työryhmässä. Lisäksi pyrimme toimimaan niin, että Laekenin Eurooppa-neuvostossa edettäisiin tähän suuntaan ja kehotettaisiin toimielimiä laatimaan Lissabonissa hahmoteltu ja yhdessä koordinoitu strategia kesäkuuhun 2002 mennessä.
Lopuksi haluaisin selventää muutamia seikkoja, jotka koskevat sääntelyvirastojen toimintaa. Olen yhtä mieltä kanssanne siitä, että meidän on estettävä täytäntöönpanon pirstaloituminen ja demokraattisen valvonnan heikentyminen. Komissio ei myöskään voi jatkossa ottaa täyttä poliittista vastuuta sellaisten virastojen toiminnasta, joissa sillä on vain osittainen päätäntävalta. Siksi ehdotamme, että määritellään yleinen virastomalli, jossa taataan parlamentin, neuvoston ja komission tasapainoinen edustus. Viimeisimmät ehdotuksemme ovat tämänsuuntaisia, mutta tarvitsemme niille parlamentin selkeän tuen, jotta voimme saavuttaa itsellemme asettamamme tavoitteet.
Arvoisat parlamentin jäsenet, kaksi viikkoa sitten esittelimme teille kertomuksemme - ja keskustelimme kanssanne siitä - niistä laajentumisessa saavutetuista edistysaskelista, joiden ansiosta meidän on mahdollista tähdätä tavoitteeseen - joka vaikuttaa minusta nyt realistiselta - ottaa enintään kymmenen uutta jäsenvaltiota ennen vuoden 2004 vaaleja. Nyt haluan vain korostaa, että on tärkeää jatkaa ehdokasvaltioiden asteittaista assosiointia unionin toimintaan. Siksi ehdokasvaltioiden edustajien osallistuminen valmistelukuntaan on erittäin tärkeää. Samoista syistä olemme assosioimassa ehdokasvaltioita entistä tiiviimmin unionin toimintaan ja ohjelmiin.
Laajentumisen ja perussopimusten uudistamisen lisäksi Laekenin Eurooppa-neuvoston esityslistalla on muitakin kohtia, joita haluaisin käsitellä aivan lyhyesti. Unionilla on ollut aktiivinen rooli tämänhetkiseen kansainväliseen kriisiin liittyvissä diplomaattisissa ponnistelussa. Lisäksi ne monet vierailut, joita olen yhdessä neuvoston puheenjohtajan kanssa tehnyt Washingtoniin, Lähi-itään ja viimeksi Intiaan ja Pakistaniin, ovat saaneet minut entistä vakuuttuneemmaksi siitä, että unionilla pitää olla ja että sillä halutaan olevan maailmanlaajuinen rooli. Lisäksi olemme esittäneet useita hyödyllisiä ehdotuksia eri aloilla terrorismin torjuntaan liittyvästi. Meidän on nyt jatkettava tällä tiellä ja osoitettava jatkossakin voimakas poliittinen tahtomme ja luja päättäväisyytemme. Meidän on erityisesti pidettävä kiinni ja vahvistettava sitoumustamme Tampereen mandaatin täydelliseksi ja tehokkaaksi täytäntöönpanemiseksi, josta esitämme arvion Eurooppa-neuvostolle.
Käynnistetty prosessi on ollut kokonaisuutena myönteinen, ja sitä on kehitettävä mahdollisimman näkyvästi ja avoimesti, jotta kansalaiset voivat nähdä siinä vastauksen jokapäiväisiin turvallisuutta koskeviin huolenaiheisiinsa. Jäsenvaltiot alkavat tunnustaa tarpeen lähteä liikkeelle yhteisöjärjestelmälle tyypillisistä periaatteista ja välineistä, kuten vastavuoroisen tunnustamisen periaatteesta. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin yhä haluttomia etenemään joillakin arkaluonteisilla aloilla, kuten maahanmuutto tai viisumit, ja tämä vastahakoisuus on voitettava voimakkaammalla poliittisella tahdolla.
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, edessämme olevat haasteet ja viimeaikaiset kansainväliset tapahtumat osoittavat Eurooppa-hankkeen tarpeellisuuden ja arvon, ja sitä on vahvistettava ja mukautettava, jotta se vastaa täysin kansalaisten uusia vaatimuksia. Uuden Euroopan rakentamisessa keskeisellä sijalla tulee olemaan yhteisömenetelmä, jossa yhdistyvät demokraattinen legitiimiys ja tehokkuus. Perussopimusten tulevissa uudistuksissa on siis pyrittävä juuri yhteisömenetelmän uudistamiseen ja vahvistamiseen.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, Laekenin Eurooppa-neuvostosta voi muodostua historiallinen. Ryhmämme luottaa täydellisesti puheenjohtajavaltio Belgiaan, koska Belgia on aina pysynyt uskollisena Euroopan yhdentymisen aatteelle ja ennen kaikkea, koska Belgia on aina edustanut yhteisöllistä Eurooppaa. PPE-DE-ryhmä ei halua Euroopan unioniin joidenkin suurten maiden hallitusta, vaan me haluamme eurooppalaisten toimivan yhdessä, haluamme yhteisöllistä Eurooppaa, ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivotamme teille menestystä sen luomisessa!

Te puhuitte laajentumisesta, samoin kuin komission puheenjohtaja, ja minä olen edelleen ehdokasvaltioiden, siis niiden maiden, jotka haluavat liittyä Euroopan unioniin, sisarpuolueiden poliittisten ryhmien johtajien kanssa järjestämämme konferenssin tunnelmissa. Ranskan ulkoministerin epäselvien lausuntojen jälkeen toteamme selvästi, että ei saa syntyä sellaista vaikutelmaa, että niiden, joilla on ensi vuonna sopimukset valmiina allekirjoitettaviksi, pitää odottaa, kunnes hitaatkin ovat täyttäneet vaatimukset. Jokaista maata on arvioitava erikseen, ja Euroopan unionin laajentumisen on tapahduttava tältä pohjalta.
Laekenissa käsitellään varmasti myös Afganistania se on välttämätöntä , ja toistamme nyt, että on välttämätöntä tuhota al-Qaidan terroriverkostot. Meidän on kuitenkin nyt luotava perusta myös sille, että kansainvälinen yhteisö, mukaan luettuna Euroopan unioni, mukaan luettuna USA, mukaan luettuina arabi- ja islamilainen maailma, auttaa nyt Afganistania jälleenrakentamisessa, jotta siellä voi kehittyä inhimillinen yhteiskunta ja saamme Kabuliin hallituksen, joka kunnioittaa ihmisoikeuksia ja naisten oikeuksia. Se on tehtävämme lähipäivinä ja -viikkoina.
Haluaisin tehdä Lähi-itää koskevan huomautuksen. Vaadimme kaikkia osallisia palaamaan neuvottelupöytään. Valitamme syvästi sitä ja yritän kovasti hillitä sanojani , kuinka Israelin pääministeri käyttäytyi Euroopan unionista saapuneita vieraitaan kohtaan. Vierailulla kävivät neuvoston puheenjohtaja Verhofstadt, komission puheenjohtaja Prodi, ulkoministeri ja neuvoston puheenjohtaja Michel sekä yhteisen ulkopolitiikan korkea edustaja Solana. Emme ymmärrä laisinkaan sitä, kuinka Israelin pääministeri muistutan Israelin kunnioitettavista pääministereistä Ben Gurion, Golda Meir, Jitzhak Rabin kohteli valtuuskuntaamme Israelissa!
(Suosionosoituksia)
Rohkaisemme komissiota ja neuvostoa pitämään kiinni linjastaan. Me puolustamme aina Israelin turvallisuutta, aivan niin kuin olemme tehneet aina ennenkin, mutta myös Palestiinan ihmisillä on oikeus ihmisarvoon ja samanlaiseen turvalliseen elämään, jota israelilaisetkin oikeutetusti vaativat.
(Suosionosoituksia)
Sallikaa minun tehdä vielä valmistelukuntaa koskeva huomautus. Suhtaudumme erittäin toiveikkaasti siihen, mitä Laekenissa päätetään. Valmistelukunnan kokoonpano on lukujen osalta selvä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pyydän teitä käyttämään vaikutusvaltaanne, jotta nuo 15 hallitusten edustajaa ovat myös sellaisia henkilöitä, joilla on vaikutusta valmistelukunnassa ja jotka tuntevat myöhemmin olevansa sitoutuneita päätöslauselmaehdotukseen, kun sen aika koittaa, jotta hallituksetkin velvoitettaisiin noudattamaan sitä, mitä valmistelukunnassa päätetään. Valmistelukunta ei ole nimittäin mikään seminaari, vaan sen on saatava aikaan jos lopulta ei ole pakko vastata vain kyllä tai ei, ja ymmärrän hyvin, etteivät hallitukset halua sitä sen on saatava aikaan niin vakuuttava lopputulos, että se velvoittaa hallituksia. Meidän ryhmämme lähettää joka tapauksessa valmistelukuntaan erittäin kokeneet ja hyvät henkilöt, jotta todella saamme aikaan kunnon tuloksen.
Pyydämmekin, kuten komission puheenjohtaja Prodikin, teitä myös käyttämään vaikutusvaltaanne sen mahdollistamiseksi, että valmistelukunnan työ alkaisi mahdollisimman varhain vuonna 2002, siis Espanjan puheenjohtajakaudella helmikuussa tai maaliskuun alussa, ja päättyisi vuoden 2003 lopulla Italian puheenjohtajakaudella, jotta meillä olisi siihen mennessä allekirjoitettavaksi valmis uusi sopimus, josta voimme sitten taas keskustella laajasti täällä parlamentissa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanon tämän, koska se vastaa syvää vakaumustani: Laeken on siksi niin tärkeä huippukokous, että Laekenissa on kyse siitä, mihin suuntaan Euroopan unioni kääntyy, jatkammeko samalla tavalla kuin Lontoon minikokouksessa, että seitsemän maata osallistuu, kahdeksan ei osallistu ja Euroopan komissio ei ole ollenkaan edustettuna sellaiseksi emme Eurooppaa kuvittele, vaan meille Eurooppa on yhteisöllinen Eurooppa! Toivomme, että puheenjohtajavaltio ja komissio tuovat tämän yhteisöllisyydenkin esiin Laekenissa, ja jos niin käy, tuemme teitä kaikin tavoin!
(Suosionosoituksia)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät jäsenet, olemme yhteisön historiallisen kehityksen kannalta tärkeän huippukokouksen kynnyksellä puheenjohtajavaltio Belgian ohjaamina. Belgia on Euroopan unionin maantieteellisessä keskipisteessä ja toivon, että se osaa toimia myös Euroopan unionin poliittisessa keskipisteessä.
Arvoisa puhemies, haluaisin ensinnäkin vastata neuvoston puheenjohtajan esityslistaa koskeviin ajatuksiin ja kertoa, että ryhmäni tukee Leinenin ja Méndez de Vigon sekä Kaufmannin mietintöjä, joissa käsitellään unionin tulevaisuuden kannalta keskeistä kysymystä.
Ensinnäkin olemme tukeneet aivan alusta asti valmistelukunnan perustamista, koska se on osoittautunut parhaaksi tavaksi keskustella julkisesti ja laatia perusoikeuskirja demokraattisesti. Siksi uskomme, että tätä menetelmää on sovellettava nytkin: on asetettava poliittisesti luja sekä luita ja ytimiä myöten demokraattinen valmistelukunta, jonka menetelmät ovat ristiriidattomia ja joka on johdonmukainen tavoitteisiinsa nähden.
Tämän takia otan itselleni vapauden esittää neuvoston puheenjohtajalle hänen lausumiaan koskevia konkreettisia ehdotuksia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, parlamentissa oltaisiin kiitollisia, mikäli valmistelukunnan puheenjohtajan nimittämisessä toimittaisiin samalla tavoin kuin perusoikeuskirjan laatineessa valmistelukunnassa. Ehdottakaa puheenjohtajaa Laekenissa ja antakaa valmistelukunnan valita hänet. Mielestäni kyse on hyvistä tavoista, joilla on suuri merkitys demokratiassa.
Toiseksi mielestäni on lisäksi tärkeää, että puhutte unionin kaksitahoisesta legitiimiydestä, koska kansalaisyhteiskunnalla ei tunnu olevan mitään tekemistä sen enempää Euroopan kuin jäsenvaltioidenkaan parlamentaarikkojen kanssa. On mielenkiintoista avautua yhteiskuntaan päin ja kuulla kansalaisyhteiskuntaa täydentäviä järjestöjä, mutta demokraattisen legitiimiyden perustana ovat ennen kaikkea vaalein valitut edustajat. Tähän liittyen puheenjohtaja sanoi, että valmistelukunnan puheenjohtajiston kokoonpano on vielä avoinna. Mikäli puheenjohtajistoon kuuluu puheenjohtaja ja troikka, Euroopan parlamentin ehdotuksessa on järkeä kaksi Euroopan parlamentin ja kaksi jäsenvaltioiden parlamentin jäsentä koska siten demokraattisen legitiimiyden kaksi puolta olisivat tasapuolisesti edustettuina.
Lisäksi vaadimme, että ehdotus on kokonaisvaltainen ja johdonmukainen, sillä emme halua näytevalikoimaa erilaisista ehdotuksista, joista voimme valita. Arvoisa puhemies, puhuitte mahdollisesta tauosta. Tahdomme, että Kreikan puheenjohtajakaudella laaditaan ehdotus, jonka perusteella valmistelut saatetaan loppuun, sillä emme halua valmistelukunnan tulosten jäävän unohduksiin, vaan niillä pitää olla seurauksia ja niiden pitää johtaa Eurooppa-neuvoston päätökseen asiasta.
Sitten komission asioihin. Arvoisa komission puheenjohtaja, yksi komission tehtävistä on toimiminen perustamissopimusten vartijana, ja sen nojalla rohkaisen teitä esittämään mahdollisimman pian asiaa koskevia ehdotuksia. Julistuksessa nro 23 on kaksi kohtaa, perustamissopimusten yksinkertaistaminen ja toimivallan jako, joissa komissiolla on täysi toimivalta. Laatikaa mahdollisimman pian ehdotus, jotta me voimme keskustella siitä. Se on komission tehtävä, jota ei voida ottaa pois siltä.
Samaan asiaan liittyy myös kysymys hallintotavasta. Pyydämme, ettette hautaa meitä vilpillisten ylistysten alle niin kuin anglosaksit sanovat tai suutele meitä kuoliaaksi kuten espanjaksi sanotaan, koska jotkin ehdotuksista ovat todella mielenkiintoisia, mutta nyt te vedätte esiin Mandelkernin raportin. Miksi emme istuutuisi ja yrittäisi päästä toimielinten väliseen sopimukseen hyvästä hallintotavasta? Meillä on myös demokraattinen vastuumme emmekä voi hyväksyä, että lainsäädäntövalta ryövätään meiltä takaoven kautta. Tämä kehotus on syytä ottaa vakavasti.
(Suosionosoituksia vasemmistolta) Arvoisa puhemies, viimeinen asiani koskee yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa sekä terrorismin torjumista. Te tiedätte, että teemme lujasti työtä voidaksemme hyväksyä kiireellisen käsittelyn kautta eurooppalaisen etsintä- ja pidätysmääräyksen, terrorismia koskevan puitepäätöksen sekä myös terrorismiin kytkeytyvän rahanpesun vastaisen taistelun, ja uskomme, että kaikkien on ponnisteltava yhdessä tämän asian hyväksi. Sen lisäksi meidän on kuitenkin myös opittava virheistä ja epäkohdista. Niistä yksi on erittäin merkittävä, ja unionin on toimittava siinä vastuuntuntoisesti. Uskon, että Laekenissa voidaan ottaa merkittävä askel liittämällä puolustus niihin asioihin, joita meidän on käsiteltävä valmistelukunnassa ja jotka on sisällytettävä perustamissopimuksiin.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa, että meillä on mielestäni tärkeitä poliittisia velvoitteita Afganistanissa. Terrorismin ensimmäisiä panttivankeja ovat olleet afganistanilaiset ja ennen kaikkea afganistanilaiset naiset. Lähi-idässä meidän on puolestaan ponnisteltava edelleen löytääksemme ratkaisun, joka mahdollistaa, että Israelin rajoista tulee turvallisia ja että Palestiinan valtio on toimintakykyinen ja saa osakseen kunnioitusta.

Cox
Tämänpäiväinen keskustelumme koskee Euroopan tulevaisuutta, ja pidän sitä lähtökohtanani. Puheenjohtaja Prodi puhui toimielimien - komission, parlamentin ja neuvoston - kolmijaon välttämättömyydestä. Kolmijako on välttämätön, ja jokaisella osatekijällä on ydinosansa, välttämätön tehtävänsä ja oma vastuunsa kannettavanaan; kaikki osatekijät hyötyvät myös siitä, että ne tekevät sujuvaa yhteistyötä.
Olen itse aina vain kyllästyneempi sanomalehtien niin sanottuihin analyyseihin ja lausuntoihin, jotka koskevat henkilökysymyksiä ja joissa sivuutetaan täysin itse asia. Komission tehtävänä on toimia eurooppalaisen hankkeen keskipisteenä, mikä onkin välttämätöntä, ja meidän on edistettävä, puolustettava ja tarkistettava jatkuvasti tätä tosiasiaa.
Kun on kyse sellaisesta Euroopasta, josta Hans-Gert Poettering puhui aiemmin, Eurooppa-neuvoston jäsenet ovat mielestäni heikentäneet sen merkitystä korkeimmalla tasolla. Jokaisella valtiolla on oikeus pitää kahdenvälisiä ja monenvälisiä kokouksia, mutta tällaisille aloitteille on oma aikansa ja paikkansa. Ei ole sopivaa ryhtyä tällaisiin aloitteisiin samassa paikassa, jossa varsinainen kokous pidetään, ja heti ennen neuvoston kokouksia, joissa on tarkoitus keskustella samoista asioista, kuten ennen Gentin huippukokousta tehtiin.
Kun Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta tehdään farssi, jossa on kyse siitä, osallistutaanko Downing Streetin illallispolitiikkaan vai ei, heikennämme itse Euroopan ajatusta, ja Eurooppa-neuvoston tasolla, ylhäältä alaspäin, on sitouduttava luomaan sisäisesti yhtenäinen ja johdonmukainen kuva Euroopasta.
Komission puheenjohtaja ja Enrique Barón Crespo viittasivat molemmat tähän kysymykseen, joka liittyy toimielimien väliseen vuoropuheluun ja tasapainoon, ja puheenjohtaja Prodi puhui hyvin arkaluonteisesta kysymyksestä eli uudelleenkäsittelymenettelystä. Haluaisin vedota erääseen asiaan - olemme jo pyytäneet parlamentin perussopimusasioiden valiokuntaa käsittelemään kysymystä kiireellisesti - eli siihen, että meidän on nyt ryhdyttävä muun muassa panemaan täytäntöön erästä tärkeää asiaa, joka sisältyy Lissabonissa hyväksyttyyn talouden rakenteelliseen uudistusohjelmaan: meidän on nimittäin luotava rahoituspalveluille yhtenäiset eurooppalaiset markkinat. Jos emme pysty määräämään sitoutumisen tasosta ja laatimaan sääntöjä, joiden ehdot ovat asianmukaiset ja jotka koskevat parlamenttia, komissiota ja neuvostoa, emme ehkä pysty saavuttamaan tavoitettamme eli tarvittavaa uudistusta. Tästä syystä asia on yleisesti ja joidenkin osien kannalta erityisen kiireellinen.
Toivon, että kaikki ehdokasvaltiot osallistuvat valmistelukuntaan Helsingin periaatteiden eli yhdenvertaisen kohtelun periaatteen mukaisesti. Siinä kaikki, ja ehdokasvaltioita on 13. Toiseksi toivon, että valmistelukunnan ja hallitustenvälisen konferenssin väliin jää vähimmäisajanjakso. Olen samaa mieltä kaikkien niiden kanssa, jotka sanoivat, että uudistukset on saatettava päätökseen ennen seuraavia eurovaaleja, koska sitten meillä on uusi parlamentti, uusi laajentumisen jälkeinen Eurooppa ja uusi komissio.

Voggenhuber
Arvoisa puhemies, en halua käyttää lyhyttä puheaikaani sen toistamiseen, mitä erinomaiset esittelijämme esittävät, enkä halua myöskään käsitellä neuvoston ja jäsenvaltioiden strategiaa, sitä, kuinka ne ovat jo kuukausia pyrkineet tekemään valmistelukunnasta mahdollisimman heikkoa ja tehotonta. Haluaisin kääntyä komission puoleen tässä historiallisessa tilanteessa, ennen kenties yhtä kaikkein tärkeimmistä Eurooppa-neuvostoista, kun valmistelemme historiallista hallitustenvälistä konferenssia.
Arvoisa komission puheenjohtaja, muistuttaisin teitä siitä, että Euroopan yhdentymisen kaikkien suurten hankkeiden perustana on ollut komission visiot ja suunnitelmat, että komissio on ollut melkein kaikkien suurten askelten ohjaava sielu ja visionääri. Saanen muistuttaa teitä Euroopan yhtenäisasiakirjasta, Delorsin I paketista, Maastrichtista ja Delorsin II paketista, talous- ja rahaliittoa koskevasta kertomuksesta, sisämarkkinoiden loppuun saattamista koskevasta valkoisesta kirjasta, kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä koskevasta valkoisesta kirjasta, sosiaaliseen vuoropuheluun ja perustamissopimuksen sosiaaliasioita koskevaan lukuun liittyneistä visioista, ympäristöpolitiikkaa ja parlamentin roolia koskevista valkoisista kirjoista, jotka kaikki olivat suuria suunnitelmia komissiolta, joka toimi hallitustenvälisen konferenssin edeltäjänä. Nyt te puhutte toimielinten kolmijaosta. Tästä tulee myös neuvoston ja parlamentin välinen valtataistelu, mutta komission paikalla näen vain mustan aukon!
Arvoisa komission puheenjohtaja, missä viipyy komission valkoinen kirja Euroopan demokratiasta? Missä on luonnoksenne Euroopan unionin perustuslaista? Missä on valkoinen kirja valvonnan ja tasapainon järjestelmästä tässä ylikansallisessa tilassa, valmistelukuntamenetelmästä, kansalais-, perus- ja ihmisoikeuksista Euroopassa? Ette ole esittänyt mitään niistä, ja se, mitä te teette tänään, vähäpätöisiä huomautuksia, on liian vähän. Mainitsen vain yhden kohdan: jos ette anna valmistelukunnalle edes oikeutta valita keskuudestaan puheenjohtajaa, teette siitä naurunalaisen koko Euroopan kansalaisten edessä! Tämä on vain yksi monista erehdyksistänne, joita te teette visioiden luomisen sijasta!

Kaufmann
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, haluaisin puhua Laekenin julkilausumasta ja erityisesti valmistelukunnasta. Parlamentti on erityisesti epäonnistuneen Nizzan Eurooppa-neuvoston jälkeen ponnistellut ankarasti sen puolesta, että hallitustenvälisessä konferenssissa sovellettaisiin lopultakin uutta menetelmää. Se on jäsenvaltioiden parlamenttien kollegoiden ja kansalaisyhteiskunnan eri edustajien kanssa ponnistellut puoluerajat ylittäen sen hyväksi, että suljettujen ovien takana harrastettavan salaisen diplomatian, läpinäkymättömän päätöksenteon politiikan ja pitkinä yön tunteina harrastettavissa istuntomaratoneissa tehtyjen kauppojen politiikka on lopullisesti ohi.
Uusi menetelmä, valmistelukunnan kutsuminen kokoon, on mielestäni välttämätöntä Euroopan unionin tulevaisuuden kannalta, sillä kyse on ensisijaisesti demokratian vahvistamisesta Euroopassa. On kyse ennen kaikkea kansalaisista, on kyse laajasta keskustelusta, joka koskee sellaisen Euroopan unionin kehitystä, johon kuuluu vuonna 2004 toivottavasti kymmenen uutta Euroopan maata.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te esititte tänään pääpiirteet Laekenin julkilausumasta, josta on tarkoitus tehdä kunnianhimoinen. Sallikaa minun käsitellä vielä joitakin kysymyksiä. Ryhmäni mielestä valmistelukunnan kokoonpano on erittäin tärkeä, ja meidän mielestämme olisi otettava huomioon erityisesti kaksi asiaa. Ensimmäinen on poliittisen moniarvoisuuden periaate. On ehdottomasti varmistettava, että valmistelukunnassa ovat edustettuna mahdollisimman monet poliittiset suuntaukset, ettei jäsenvaltioiden parlamenttien tai Euroopan parlamentin valtuuskuntiin kuulu pelkästään suurten poliittisten puolueiden edustajia, vaan niihin tarvitaan myös Euroopan unionin eri jäsenvaltioiden pienten poliittisten puolueiden edustajia, ja ennen kaikkea tarvitaan hedelmällistä poliittista keskustelua puolesta ja vastaan, koska vain sillä tavalla keskustelut ovat mielenkiintoisia.
Myös molempien sukupuolten on oltava kohtuullisesti edustettuna. Olen nähnyt, että kollegoiden Méndez de Vigo ja Leinen mietintöön on tehty tätä koskevia tarkistuksia, ja toivon, että useat kollegat tukevat näitä tarkistuksia, ja että jäsenvaltioiden parlamentit ja neuvosto pohtivat, kuinka tämä peruste voidaan ottaa huomioon.
Minusta kansalaisyhteiskunnan kanssa on ehdottomasti käytävä määrätietoista rakenteellista vuoropuhelua. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, te puhuitte siitä. Minusta sitäkin voitaisiin pohtia, pitäisikö talous- ja sosiaalikomitean toimia välittäjänä tässä asiassa kansalaisyhteiskunnan tärkeänä äänitorvena.
Olen erittäin ilahtunut siitä ilmoituksesta, että valmistelukunnan tulee valmistella oma esityslistansa, koska kysehän ei ole vain institutionaalisista asioista, vaan laajasta kirjosta mitä erilaisimpia poliittisia kysymyksiä, siitä, miten Euroopan unionin eri politiikkoja on tulevaisuudessa toteutettava. Kun luen komission kertomuksesta, että köyhyys koskettaa tällä hetkellä 60:tä miljoonaa ihmistä Euroopan unionissa, ajattelen, että jo pelkästään tästä pelottavasta luvusta näkee, kuinka suuri poliittinen toimintatarve on, ja että valmistelukunnassa on oltava kysymys muutoksesta ja toisenlaisesta politiikasta Euroopassa.

Muscardini
Arvoisa puhemies, viimeaikaisten kansainvälisten tapahtumisen seurauksena Euroopan unionin ulkopolitiikkaa on lujitettava, mutta jäsenvaltiot eivät voi jättää huomiotta, että yhteistä ulkopolitiikkaa ei voi olla ilman yhteistä tiedustelutoimintaa. Geopoliittisen tilanteen, köyhyyden - joka on yhä merkittävämpi ongelma - ja kaikkialle maailmaan soluttautuneen terrorismin on saatava meidät pohtimaan Laekenin huippukokouksessa todellista yhteistä tiedustelutoimintaa, uudenlaista tiedustelutoimintaa, jota ei perusteta eikä kehitetä samalla tavalla kuin Europolia, vaan joka kykenee työskentelemään avoimesti politiikan, talouden ja kulttuurin alojen analyytikkojen kanssa ja antamaan ulkopolitiikallemme kokonaisnäkemyksen ja reagointivalmiuden, jota ilman Euroopan unioni - jos ei oteta lukuun toimielinuudistuksia - ei voi kehittyä suotuisasti.
Rauhan aikaansaaminen Afganistanissa ja sitä seuraava jälleenrakentaminen edellyttävät, että unionin on tästä lähtien toimittava sekä välittäjän että aloitteentekijän roolissa, jotta Afganistanin tulevaisuutta leimaa paitsi talouden ja demokraattisen poliittisen järjestelmän elpyminen myös naisten roolin palauttaminen ennalleen politiikassa ja yhteiskuntaelämässä.
Unioni ei voi jättää huomiotta, että todellisen rauhan aikaansaamiseksi Lähi-idässä on vastustettava aktiivisesti niitä, jotka edistävät tai eivät ainakaan vastusta paikallista terrorismia, joka - kuten nyt hyvin jo tiedetään - saa kansainvälistä tukea, ja unionilla on taloudelliset ja poliittiset välineet, joilla puuttua tähän.
Lopuksi, valmistelukunnan onnistuminen tai epäonnistuminen riippuu siitä, löytyykö meiltä, yksittäisiltä puolueilta ja hallituksilta, tahtoa - todellista eurooppalaista tahtoa, joka saa meidät liikkeelle - lähteä liikkeelle pelkästään paperille kirjoitettujen uudistusten sijaan konkreettisista toimista, joilla voidaan parantaa paitsi jäsenvaltioidemme oloja myös niiden maiden oloja, jotka kääntyvät puoleemme.

Bonde
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja Prodi, EU:n valtionpäämiehet ja hallitusten päämiehet päättävät 14. ja 15. joulukuuta valmistelukunnasta, jonka tarkoituksena on laatia kansallisvaltioista muodostuvan liittovaltion perustuslaki - tämän pitäisi olla aivan selvää! Kansallisvaltioista muodostuva liittovaltio on valtio eikä liitto. Samalla tavoin hedelmäveitsi on veitsi eikä hedelmä. Valtioilla on perustuslakeja, kun taas valtioliitot perustuvat itsenäisten valtioiden välisiin kansainvälisen oikeuden mukaisiin sopimuksiin. Kehotan valtioiden ja hallitusten päämiehiä antamaan valmistelukunnalle selkeän tehtävän. Pitääkö valmistelukunnan laatia liittovaltion perustuslakia koskeva luonnos vai ei? Vai pitääkö sen laatia luonnos itsenäisten valtioiden välisestä sopimuksesta, jonka tarkoituksena ei ole valtion perustaminen? Miksi emme antaisi valmistelukunnalle mahdollisuutta laatia kaksi erillistä selkeää ja selvää ehdotusta, jotka koskevat sekä liittovaltiota että valtioliittoa, liittovaltion kannattajien esittämää mallia 1 ja eurorealistien esittämää mallia 2, jossa keskitytään niihin rajat ylittäviin ongelmiin, joita omat kansalliset parlamenttimme eivät voi itse ratkaista? Julkaiskaa ehdotukset ja käykää niistä julkista keskustelua ja järjestäkää sen jälkeen kansanäänestys, jossa kaikilta EU:n kansalaisilta kysytään, haluavatko he EU:n valtion perustuslain vai yhdistyneiden kansakuntien välisen sopimuksen.
Kun olemme saaneet kansalaisten vastaukset, voimme järjestää hallitustenvälisen konferenssin, jonka avulla pyritään muuttamaan nykyisiä perussopimuksia. Kaikkien EU:n valtioiden kansalaisten suuri enemmistö haluaa kansanäänestystä. Miksi emme siis kysyisi heidän mielipidettään, ennen kuin laadimme mitään heidän puolestaan? Uskon, että kansalaiset kannattavat enemmän sitä nykyistä versiota demokratioiden Euroopasta, joka käy ilmi SOS Demokrati -ryhmän jäsenten vähemmistöön jääneestä mielipiteestä, mutta toimin tietenkin enemmistön tahtoa ilmentävän kansanäänestyksen tuloksen mukaisesti, mutta en kuitenkaan koskaan kannata virkamiesten ja ministerien lukittujen ovien takana tekemiä päätöksiä.

Leinen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvät kollegat, olen laatinut kollega Méndez de Vigon kanssa mietinnön, jota perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan suuri enemmistö tuki. Vain Bonde, Berthu ja Sacrédeus vastustivat sitä. Nämä kannat hyväksyvä enemmistö oli siis suuri, ja olen iloinen kuullessani nyt, että myös puheenjohtajavaltio Belgia yhtyy useisiin kohtiin ja komissiokin voi olla yhtä mieltä monista parlamentin mietinnön kohdista.
On muodostunut laaja suuntaus, jonka edustajat ovat sitä mieltä, että Laeken muodostaa tärkeän tilaisuuden, johon meidän on tartuttava, jotta saamme tehtyä Euroopan unionista toimintakykyisemmän ja demokraattisemman, ja Laeken on kenties myös viimeinen tilaisuus tehdä se ennen laajentumista, ennen kuin unionin jäsenmäärä kasvaa 15 valtiosta 2530 valtioon.
Olen erittäin kiitollinen kaikille niille, jotka ovat vaikuttaneet siihen, että uusi menetelmä otetaan todella käyttöön. Kun muistelen vuoden alkua, tammi- tai helmikuussa se vaikutti vielä kaukaiselta. Kiitän kaikkia niitä, jotka ovat vaikuttaneet siihen, että on todella käynyt mahdolliseksi käyttää uutta menetelmää, uutta valmistelukuntaa, jossa parlamenttien edustajat voivat tasaveroisina hallitusten edustajien kanssa määritellä tätä Euroopan unionin tulevaisuushanketta.
Valmistelukunta ei saa kuitenkaan olla mikään verukejärjestely, ja uskon, että olisi suuri pettymys, jos vain luettelisimme Euroopan vaihtoehdot. Tämän vaihtoehdon me tunnemme valtioiden päämiesten puheista. Vaihtoehdot ovat tuttuja, niissä ei ole mitään uutta. Valmistelukunnan on oltava poliittinen elin, joka etsii ratkaisuja, ponnistelee todella yhteisymmärryksen löytämiseksi siitä, kuinka Euroopassa edetään. Se on sen varsinainen tehtävä! Kuulostaa erittäin houkuttelevalta, että meidän on tehtävä erilaisia ehdotuksia, federalistisia ehdotuksia, mieluummin hallitustenvälisiä ehdotuksia. Arvoisa komission puheenjohtaja, saammeko voimakkaita vastauksia hallitustenvälisessä konferenssissa, jos teemme joukon ehdotuksia? Epäilen suuresti. Hallituksilla on silloin kuitenkin taas sama ongelma: valitsevatpa ne mitä tahansa, hallitustenvälisen konferenssin yksimielisyysperiaate aiheuttaa sitten saman tilanteen kuin Amsterdamissa ja Nizzassa.
Minusta valmistelukunta tarjoaa erinomaisen tilaisuuden määritellä yhteisymmärrystä korostavassa menetelmässä normaalia suurempi enemmistö. Tämä ei tarkoita yksimielisyyttä, vaan erottuvaa normaalia suurempaa alttiutta, normaalia suurempaa enemmistöä. Jos lähdemme hallitustenväliseen konferenssiin tällaisella yhtenäisellä ehdotuksella, meillä on myös suurin mahdollisuus saada se hyväksyttyä, koska yksittäisen hallituksen on tietysti vaikea kieltäytyä yksimielisyydestä. Meillä on vielä asioita neuvoteltavana. Kaikki on vielä puettava lakikieliseen muotoon. Hallitustenvälisen konferenssin on tehtävä kaikki tämä, mutta varoitan antamasta valmistelukunnan tehtäväksi vain erilaisia termejä käyttävien vaihtoehtojen laatimista. Se ei ole valmistelukunnan, poliittisen elimen tehtävä.
Panemme merkille, että neuvosto tekee Laekenissa ehdotuksen valmistelukunnan puheenjohtajasta, hyvä juttu, mutta minusta valmistelukunnan pitää voida vahvistaa, valita hänet. Valmistelukunta valitsee itse puheenjohtajansa. Niin sen olisi tapahduttava. Arvoisa komission puheenjohtaja, te puhuitte pienestä puheenjohtajistosta. Puheenjohtajistolla on paljon tehtävää. Sen on johdettava tätä laajaa elintä, ja olisi todella eduksi, jos sekä jäsenvaltioiden parlamenttien että Euroopan parlamentin oppositio ja enemmistö voisivat tuntea olevansa edustettuina puheenjohtajistossa.
Aikataulusta: olen iloinen siitä, että hallitukset itsekin sanovat, että siihen käytetään vuosi, suurin piirtein. Tämä tarkoittaa sitä, että valmistelukunta lopettaa työnsä kesäkuussa 2003. Sitten alkaa tauko, mutta vain kesätauko. Kannatan sitä, että virkistymme kaikki heinä- ja elokuun, että hallitustenvälinen konferenssi voi alkaa syyskuussa Italian puheenjohtajakaudella, ja että saamme perussopimuksen valmiiksi 2003, hyvissä ajoin ennen Euroopan parlamentin vaaleja ja laajentumista. Se olisi asiakirja, jota voisimme esitellä Euroopan kansoille, ja olen sitä mieltä, että jos saamme aikaan tällaisen asiakirjan ja sitä voidaan lukea koulussa ja lapset ymmärtävät sen, vähennämme samalla kansalaisten vieraantumista Euroopan unionista, ja sehän on meidän tehtävämme!

Méndez de Vigo
. (ES) Arvoisa puhemies, Laekenin Eurooppa-neuvosto on mielestäni erittäin tärkeä. Elämme nyt yhtä siirtymäajoista, kuten Karl Jaspers niitä nimitti. Saamme havaita, että euron liikkeellelasku lisää Eurooppaan kuulumisen tunnetta. Laajentumisneuvottelut merkitsevät monien eurooppalaisten vanhan unelman tekemistä todeksi. Uskon, että syyskuun 11. päivän terrori-iskut Washingtoniin ja New Yorkiin ovat saaneet eurooppalaiset tiedostamaan asioita, sillä he pyytävät meiltä laajempaa ja tiiviimpää Eurooppaa.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, vastuunne on siis suuri. Antakaa minun kuitenkin kertoa teille, että teette sangen hyvää työtä, ja haluan sanoa julkisesti, että puheenjohtajavaltio Belgian asenne Euroopan parlamenttia kohtaan on ollut erinomainen, sillä se on ollut yhteistyöhaluinen, osallistuva ja kuunteleva: lyhyesti sanottuna se on halunnut tehdä asiat yhteistyössä.
Valmistelukunnan asettaminen on ollut parlamentin toiveena jo pitkään, jopa ennen Nizzan Eurooppa-neuvostoa. Sanoimme jo 17. marraskuuta 1997 annetussa Amsterdamin sopimusta koskevassa päätöslauselmassa, joka minulla oli kunnia esitellä Dimitri Tsatsosin kanssa, että perustamissopimusten tarkistamisessa käytetty hallitustenvälinen menettely oli tullut päätepisteeseensä ja että oli keksittävä toinen malli. Tämä malli on valmistelukunta.
Älkää toki luulko, että Euroopan parlamentti teki sen pakkomielteen takia. Ei. Se toimi niin, koska valmistelukunta tuo Euroopan ja sen kansalaiset lähemmäs toisiaan, koska se on avoimempi, julkisempi, läpinäkyvämpi, osallistuvampi; sen avulla on mahdollista, kuten perusoikeuskirjan laatinut valmistelukunta osoitti, että kansalaiset ottavat osaa Euroopan rakentamiseen. Siksi olemme panostaneet valmistelukuntaan, ja olen iloinen, että se on mukana Laekenin julistuksessa.
Valmistelukunnan ei saa kuitenkaan antaa johtaa harhaan. Valmistelukunta on väline. Menneisyydessä on ollut toinenkin kuuluisa valmistelukunta, Philadelphian valmistelukunta, josta Georges Washington sanoi, että siellä voitiin puhua kaikesta, ehdottaa kaikkea ja päättää ei-mistään. Niin on tämänkin valmistelukunnan laita. Me haluamme auttaa päätöksenteossa ja tuoda Eurooppa ja sen kansalaiset, ihmiset, lähemmäs toisiaan yhdistämällä Euroopan unionin eri legitiimiydet.
Hyvät neuvoston jäsenet, valmistelukuntaa ei siis kannata pelätä. Ei pidä käyttää onnistunutta välinettä ja poistaa siltä sen koko sisältöä. Valmistelukunnan käsiä ei pidä sitoa. Sille on annettava mahdollisuus onnistua.
Minua edeltäneet puhujat, ennen kaikkea jäsen Leinen, jonka kanssa sain suureksi ilokseni laatia tätä mietintöä, puhuivat monista aiheista. Sallikaa minun palauttaa mieleen niistä muutamia.
Ensinnäkin Euroopan parlamentti pyytää, että mikäli käytämme mallina perusoikeuskirjan laatinutta valmistelukuntaa, sen muodostavan neljän osapuolen on oltava tasapainossa keskenään. Mainitsemassani valmistelukunnassa oli 16 Euroopan parlamentin jäsentä ja 62 valmistelukunnan jäsentä. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän pääkaupunkeihin lähettämässänne ehdotuksessa on yhä 16 Euroopan parlamentin jäsentä, mutta sitä vastoin 112 valmistelukunnan jäsentä. Eikä riitä, että minulle kerrotaan joidenkin olevan tarkkailijoita, koska heillä on täsmälleen samat oikeudet kuin muilla, ja niin pitääkin olla, paitsi osallistumista lopullisen yhteisymmärryksen aikaansaamiseen.
Lopullisesta yhteisymmärryksestä. Joidenkin minua edeltäneiden puhujien sanoista huolimatta haluan sanoa, että komissio on osallistunut asioiden hoitoon, vieläpä suuressa määrin, ja haluan kiittää komission jäsen Barnieria hänen muistiinpanoistaan, jotka ovat olleet erittäin tärkeitä. Yhteisymmärryksestä on ehkä kuitenkin päässyt syntymään harhakuva: se ei tarkoita yksimielisyyttä. Se ei vallinnut myöskään perusoikeuskirjan laatineessa valmistelukunnassa. Jotkut sen jäsenistä vastustivat lopputulosta meillä on joukossamme eräs hyvin huomattava vastustaja mutta enemmistö ja yhteisymmärrys olivat riittäviä. Älkäämme siis sanoko toistamiseen, että yhteisymmärrys tarkoittaa yksimielisyyttä. Niin ei ole, sillä se merkitsee lopullista tukea syntyvälle tekstille.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sanoitte, että käsittelemättä on vielä yksi aihe, jota kutsutaan jäädyttämiseksi. Minusta puolestaan tuntuu valtavan mutkikkaalta selittää, että sen jälkeen, kun nämä 112 henkeä ovat ponnistelleet päästäkseen lopputulokseen, hallitukset haluavat jäädyttää sen. Mitä se sellainen puhe on? Jos tulos on hyvä, se pitää hyväksyä välittömästi, ja sitten voimme siirtyä muihin asioihin. Sitten voimme valmistella laajentumista.
Arvoisa puheenjohtaja, tiivistettynä sanoisin, ettei valmistelukuntaa pidä pelätä. On ajateltava, että Eurooppa vaatii meiltä tunnusta. Mitä tunnusta? Hallitustenvälistä konferenssia. Toivon, että tuon prosessin päätyttyä tunnukseksi tulee Euroopan unionin perustuslaki.

Kaufmann
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Euroopan unionin tulevaisuutta koskevan keskustelun ja sen keskustelun välillä, joka koskee mietintöni aiheena olevaa hallintotavan uudistamista, on varmasti läheinen ja osittain erottamaton yhteys. Jos katsotte mietintöni tekstiä, toteatte, että siinä ei varsinaisesti säästetä kritiikkiä. Siinä otetaan selkeästi kantaa useisiin asioihin, joita komissio on käsitellyt valkoisessa kirjassaan, ja käyttääkseni Saksassa nyt suosittua lentävää lausetta hyvä niin!
Arvoisa komission puheenjohtaja, juuri siksi minusta on tärkeää kiittää teitä ja avustajianne, jotka olette laatineet valkoisen kirjan, tästä aloitteesta, ennen kaikkea valkoisessa kirjassa ilmaistusta komission valmiudesta varauksettomasti ja itsekriittisesti tarkistaa ja muuttaa kaikki säännöt, menetelmät ja menettelytavat, sen, miten unioni käyttää toimivaltaansa, siis kaiken sen, mikä kuuluu käsitteeseen hallintotapa. Se ansaitsee kaiken kunnioituksen, sillä kyse ei todellakaan ole sen enemmästä tai vähemmästä kuin unionin ja kansalaisten välillä ammottavan kuilun poistamisesta. Parlamentti on siinä asiassa komission läheinen taistelutoveri.
Aloitamme tunnetusti vasta hallintotavan uudistamista koskevaa keskustelua. Monet komission ehdotukset vaativat perusteellista käsittelyä. Valkoisessa kirjassa esitetään niin paljon aloitteita. Otamme niihin kantaa, kun ne ovat todella käsiteltävinä. Joistakin aloitteista oletan, että ne voidaan toteuttaa jo pian eikä vasta ensi vuoden lopussa. Avainsanana olkoon jo komission jäsen Kinnockin komission uudistamista koskevassa valkoisessa kirjassa enteilemä luettelo, jossa viitataan kaikkiin komiteoihin ja työryhmiin, jotka osallistuvat kuulemismenettelyyn. Viitattakoon tässä yhteydessä siihen, että mielestäni jokaiseen lainsäädäntöehdotukseen voitaisiin tulevaisuudessa liittää luettelo asiantuntijoista, yhdistyksistä ja organisaatioista, jotka ovat osallistuneet lainsäädäntöehdotuksen laatimiseen.
Parlamentti tukee osallistumisen ja kuulemisen parantamista, jota vaaditaan valkoisessa kirjassa. Olemme kuitenkin sitä mieltä, että nyt tarvitaan toimielinten välistä sopimusta demokratian mukaisesta kuulemisesta, ja arvoisa puheenjohtaja Prodi, olen iloinen siitä, että tekin käsittelitte ja tuitte sitä taas tänäänkin.
Arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, mietinnössäni otetaan hyvin päättäväisesti ja perusteellisesti kantaa säädöskäytännön parantamiseen, eikä se tapahdu summamutikassa, sillä kyse on parlamentin roolista, sen roolista yhtenä lainsäädäntövallan käyttäjänä. Parlamentti on jatkuvasti korostanut, että se panostaa yhteisömenetelmään, että se pitää toimielinten välisen tasapainon säilyttämistä parhaana keinona yhdentymisen edistämiseksi. Tämä tarkoittaa sitä, että emme puolusta mitään käsitettä, vaan sen sisältöä, sen poliittista substanssia, ja siksi haluan nyt korostaa erittäin selvästi: parlamentissa herätti lievästi sanoen suurta levottomuutta, kun selvisi, että neuvosto ja komissio ovat jo pitkään pyrkineet laatimaan säädöskäytännön parantamista koskevaa toimintasuunnitelmaa, että työryhmät ovat jo laatineet salaa papereita tarkoituksenaan käsitellä tätä toimintaohjelmaa Laekenissa ja ovat tehneet kaiken tämän ottamatta yhtä lainsäädäntövallan käyttäjää parlamenttia mukaan työhön, edes kertomatta sille tästä! Meistä tämä on yhteisömenetelmän vakava loukkaus, ja tämä sanotaan selvästi mietinnön 30 kohdassa.
Siksi mietinnössä vaaditaan myös, ettei toimintaohjelmaa säädöskäytännön parantamiseksi oteta Laekenin Eurooppa-neuvoston esityslistalle. Nyt ei ole kyse siitä, että parlamentti ei olisi esimerkiksi valmis osallistumaan pohdiskeluihin siitä, miten säädöskäytäntöä voitaisiin yksinkertaistaa tai parantaa. Puheenjohtaja Prodi ilmoitti tänään, että komissio toimittaa meille asiakirjan parlamentin kuulemiseksi tässä asiassa ja vuoropuhelun aloittamiseksi, ja haluan todeta, että parlamentti on valmis siihen. Korostan kuitenkin, että eniten painotamme, että parlamentti ei hyväksy sitä, että sen lainsäädäntövaltuuksia, jotka sille ainoana kansalaisten suoraan valitsemana toimielimenä kuuluvat, vähennetään jotenkin. Kyse on erityisesti yhteissääntelystä. Suhtaudumme erittäin kriittisesti niin sanottujen puitedirektiivien käyttöön. Arvoisa komission puheenjohtaja, asiaankuuluvia demokraattisen valvonnan mekanismeja on oltava, ja siitä emme ilmeisesti ole yksimielisiä. Haluamme ajallisesti rajoitetun takaisinottomenettelyn.
Olin erittäin hämmästynyt, että neuvoston edustaja ei puuttunut tähän asiaan mitenkään, sillä säädöskäytännön parantamisessa on kyse kaikista kolmesta toimielimestä, ja minua kiinnostaisi kuulla, mitä neuvoston puheenjohtaja sanoo tästä asiasta tai ehdotetusta toimielinten välisestä työryhmästä.

Vanhecke
Arvoisa puhemies, kaikista suurista sanoista huolimatta ei voi välttyä saamasta sellaista vaikutelmaa, että Laekenin huippukokouksen tarkoituksena on oikeastaan vain kiillottaa hiukan puheenjohtajavaltio Belgian tahriintunutta kilpeä, että tämä on yritys pyyhkiä pois Verhofstadtin-Michelin hallitustiimin toinen toistaan seuranneet möhläykset.
Nykytilanteessa riittää, että lukee ulkomaisia laatulehtiä, kuten The Spectatoria ja The Wall Street Journalia, saadakseen tietää, miten paljon vahinkoa Belgian hallitus on nyt aiheuttanut kömpelöllä esiintymisellään ja esimerkiksi niillä loukkauksilla, joita läsnä oleva ministeri Michel on esittänyt Itävallalle ja Italialle.
Se on valitettavaa, sillä Belgian puheenjohtajakaudella olisi voinut olla merkitystä näinä aikoina, kun käydään keskustelua Euroopan ydintehtävistä, Euroopan rajoista ja demokratiavajeesta.
Kokemuksesta tiedämme kuitenkin, että Belgian yhtenäinen liittovaltio ei toimi demokraattisesti, minkä vuoksi myöskään Euroopan yhtenäinen liittovaltio ei voi toimia demokraattisesti. Tiedämme kokemuksesta, että esimerkiksi sosiaaliturva-asioista voidaan päättää parhaiten eri kansojen kesken, että toissijaisuusperiaatetta on noudatettava tiukasti. Tiedämme kokemuksesta, että eri kansojen kieli- ja kulttuurieroja on tarkoin kunnioitettava, jos halutaan elää yhdessä kunniallisesti ja demokraattisesti.
Tiedämme kokemuksesta, että on ongelmallista, jos ihmiset, kansalaiset, eivät tunnista itseään siinä poliittisessa rakenteessa, jolla heitä hallitaan. Kotimaassani Flanderissa 70 prosenttia erääseen kyselyyn vastanneista ei osannut nimetä yhtäkään eurooppalaista toimielintä ja 40 prosenttia ei edes tiennyt, että he valitsevat jäsenet Euroopan parlamenttiin. Mutta nyt Laekenin propagandakoneisto aikookin lakaista tämän kaiken maton alle, ja Belgian puheenjohtajakausi päättyy samoin kuin se alkoikin: sisällyksettömänä ja tarkoituksenaan tukea muutamien ministerien suurta egoa.

Menrad
Arvoisa puhemies, Lissabonin ja Nizzan Eurooppa-neuvostoissa hyväksytyn sosiaalipoliittisen ohjelman myötä siirrymme uuteen vaiheeseen Euroopan unionin sosiaali- ja työllisyyspolitiikassa. Työpaikkojen ja sosiaalipolitiikan laadun merkitys kasvaa, kuten neuvoston ja komission puheenjohtajatkin totesivat. Parlamentti haluaa osallistua tähän kehitykseen. Siksi me, eli työllisyys- ja sosiaalivaliokunta, esitämme neuvostolle ja komissiolle päätöslauselmaan liittyvän suullisen kysymyksen. Edustan tässä yhteydessä valiokunnan puheenjohtajaa, Michel Rocardia.
Olemme vakuuttuneita siitä, että turvalliset työpaikat, myönteinen työskentely-ympäristö ja kohtuulliset työntekijöiden oikeudet eivät alenna tuottavuutta ja talouskasvua eivätkä työpaikkojen luomista vaan päinvastoin edistävät niitä. Tavoitteena on työtä kaikille. Haluamme strategiaa, jonka tavoitteena on työpaikkojen lisääminen ja niiden laadun parantaminen. Työn laatuun kuuluu työviihtyvyys, se lisää työntekijöiden motivaatiota ja parantaa terveyttä ja turvallisuutta työpaikoilla. Odotamme komission ehdotusta tilapäisiä työntekijöitä koskevista säännöksistä. Työn laatuun kuuluvat lisäksi sukupuolten tasa-arvo, mahdollisuus yhdistää perhe ja työ, toimet iäkkäämpien työntekijöiden pitämiseksi työmarkkinoilla.
Tarvitsemme samalla ammatillista koulutusta sen nykyaikaisimmassa muodossa. Tarvitsemme täydennyskoulutusta, jatkokoulutusta, elinikäistä oppimista. Erityisen tärkeää on yritysten sopeutumiskyky rakennemuutoksen hallitsemiseksi, jotta voitaisiin luoda lisää ja parempia työpaikkoja, jolloin työntekijöiden osallistuminen, työntekijöille tiedottaminen ja heidän kuulemisensa, mikä tarjoaa mahdollisuuden sopeutua muutokseen, on turvattava vähimmäisvaatimuksilla Euroopan laajuisesti.
Euroopan ongelmana muihin taloudellisiin toimijoihin, esimerkiksi Yhdysvaltoihin, verrattuna on alhainen työllisyysaste. Tämä ongelma tunnustettiin Lissabonin Eurooppa-neuvostossa, jossa ehdotettiin kunnianhimoista tavoitetta työllisyysasteen nostamiseksi asteittain. Tämä tavoite on ehdottomasti saavutettava. Komissio esitti Laekenin Eurooppa-neuvostoa valmisteltaessa tiedonannon, jossa se esittää työn ja sosiaalipolitiikan laadun edistämiseen tähtäävän strategian periaatteet. Niihin kuuluu erityisesti sopivien indikaattorien ja kriteerien kehittäminen. Komission puheenjohtaja Prodi tiedotti siitä meille.
Kuten alussa totesin, Euroopan parlamentti odottaa pääsevänsä mukaan neuvotteluihin. EU:n sosiaalipolitiikkaa toteutetaan yhä useammin neuvoston alakomiteoiden esimerkiksi työllisyyskomitean tai sosiaalisen suojelun komitean ja komission välisenä vuoropuheluna. Euroopan parlamentti jätetään usein ulkopuolelle. Vastustamme sitä. Euroopan parlamentilla on oltava mahdollisuus osallistua sellaisten ehdotusten laatimiseen, jotka koskevat työllisyyden ja sosiaaliturvan kaltaisia asioita, jotka koskettavat suoraan kaikkia kansalaisia. Siksi on välttämätöntä, että asioista vastaavat asiantuntijaelimet ja komissio tiedottavat meille jatkuvasti työstään ja että parlamenttia kuullaan hyvissä ajoin ennen jokaista Eurooppa-neuvostoa. Odotamme Laekenin Eurooppa-neuvoston selkeästi hyväksyvän tämän. Mehän olemme kuitenkin kansan edustajia ja siten pohjimmiltaan Euroopan unionin tärkein toimielin.
Puheenjohtaja Prodi kutsui parlamenttia juuri kauniisti demokraattisen Euroopan tärkeimmäksi ilmenemismuodoksi. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja ja arvoisa komission puheenjohtaja, näistä syistä odotamme kiinnostuneina vastauksianne suullisiin kysymyksiimme.

Medina Ortega
Arvoisa puhemies, minulla ei ole käytännössä juurikaan lisättävää sosialistiryhmän puheenjohtajan Barón Crespon puheenvuoroon. Puhun komission valkoisesta kirjasta ja sen yhteydessä neuvoston salaperäisestä asiakirjasta, Mandelkernin raportista, josta puhutaan, mutta johon emme ole saaneet tutustua.
Nämä kaksi asiakirjaa liittyvät parlamentin lainsäädäntövaltaan. Komission puheenjohtaja Prodi on sitoutunut olemaan esittämättä mitään ehdotusta Laekenin Eurooppa-neuvostossa, ja tuntuu oikealta, ettei Laekenissa tosiaankaan keskustella näistä kysymyksistä, sillä niillä on varmasti vaikutusta Euroopan uuden perustuslain laatimisen peruskysymyksiin. Siksi niistä pitäisi keskustella neuvottelukunnassa ja mahdollisesti hallitustenvälisessä konferenssissa.
Tässä asiassa on kyse eurooppalaisten toimielinten lainsäädäntötoimivallan määrittelemisestä ja sen muistamisesta, että Euroopan kaikissa perustuslaeissa juuri kansanedustuslaitoksessa, siis parlamentissa, kansa on parhaimmin edustettuna.
Kaikissa valkoisen kirjan sanamuodoissa, jotka koskevat toimivallan käyttöä, itsemääräämisoikeutta ja yhteissääntelyä sekä Lissabonin strategiaa, pyritään leikkaamaan parlamentin ennestäänkin niukkaa lainsäädäntövaltaa.

De Clercq
Arvoisa puhemies, minulla on tosiaankin minuutti aikaa, ja minusta on varsin häpeällistä, että näin tärkeää asiaa koskevan lausunnon valmistelijoille jaetaan niinkin niukkoja kuin yhden minuutin puheenvuoroja.
Hyvät parlamentin jäsenet, Nizzassa ei yleisesti ottaen saatu aikaan niin paljon kuin odotettiin, mutta asiat ovat oikeastaan aika hyvin oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan, jonka lausunnon valmistelijana minulla on kunnia olla, toimivaltaan kuuluvilla aloilla. Tarkoitan tällä varsinkin niitä parannuksia, joita on meidän aloitteestamme tehty Euroopan oikeusjärjestelmän toimintaan. Oikeudellisten asioiden valiokunnan suuri huoli, jonka puen tässä sanoiksi, onkin, että mikä sitten lieneekin Nizzan sopimuksen kohtalo, ne myönteiset tarkistukset, joihin juuri viittasin, tulisivat voimaan riippumatta koko Nizzan sopimuksen ratifioinnista.
Laekenin julistuksesta sanoisin, että Euroopan unionin on osoittauduttava valmiiksi tulevien vuosien haasteisiin, sanoakseni asian tiivistetysti. Sen on paneuduttava ydintehtäviinsä ja tehtävä hyvin se, mikä sen on tehtävä. Tähän liittyy se, että Euroopan kansalaiset odottavat Laekenista selvää merkkiä siitä, että Euroopan turvallisuuspolitiikassa ruvetaan tuumasta toimeen sekä sisäisesti että ulkoisesti.

Puhemies
Jäsen De Clercq, olen ollut mahdollisimman jalomielinen, mutta on otettava huomioon aika, joka on myönnetty valiokuntanne puheenvuorolle.

Jackson
Arvoisa puhemies, on hyvä, että puheenjohtaja Prodi on paikalla kuuntelemassa keskustelua. Ympäristöasioiden valiokunta on hyvin tyytymätön siihen, miten vapaaehtoisia sopimuksia käytetään keinona asioiden edistämiseen. Niitä varten on luotava oikeudellinen kehys, koska tällainen muistuttaa mielestämme aivan liikaa salaista lakien säätämistä. Emme ole lainkaan tyytyväisiä yhteislainsäädännölliseen lähestymistapaan, mitä se sitten onkin, koska sen myötä etäännytään sitovista lainsäädäntövälineistä, mikä voi edistää demokraattisen valvonnan sivuuttamista. Kerrottakoon puheenjohtaja Prodille, että olemme hyvin tyytyväisiä ajatukseen asiantuntijoiden antamien lausuntojen julkistamisesta. Olemme kiitollisia vähästäkin, ja haluaisimme toisinaan tietää, ketkä ovat laatineet lait, jotka sitten revimme hajalle.
Kun on kyse täytäntöönpanosta, olemme hyvin huolestuneita lakien soveltamisesta - lainaan: tavalla, jossa otetaan huomioon alueelliset ja paikalliset olot. Meistä olisi parempi laatia lait alun alkaen joustavammiksi. Jos alueelliset ja paikalliset olot aiotaan ottaa huomioon, se tarkoittaa todennäköisesti sitä, että aiotaan horjuttaa oikeudenmukaisen ja yhtäläisen kilpailun edellytyksiä. Komission on mielestämme uhrattava enemmän aikaa täytäntöönpanoa koskevan kysymyksen tarkastelemiseen, eikä mielestämme ole tarpeen vahvistaa kriteerejä, joiden perusteella komissio keskittyisi käsittelemään mahdollisia rikkomuksia. Komissio tarvitsee vain lisää henkilökuntaa.
Suosittelen lopuksi, että puheenjohtaja Prodi lukisi erään asiakirjan, jonka Euroopan politiikan tutkimuskeskus (European Policy Centre) on laatinut ja jossa analysoidaan lainsäädännön vaikutuksia. Asiakirjassa ehdotetaan, että kaikkien uusien lakien vaikutusta olisi analysoitava, jotta voitaisiin arvioida niiden tarpeellisuutta sekä tarkastella vaihtoehtoja ja lakien kokonaisvaikutusta. Tämä johtaisi siihen, että komission pääsihteeristön yhteyteen perustettaisiin erityinen lainsäädännön vaikutuksia arvioiva yksikkö. Ajatus ei välttämättä miellytä puheenjohtaja Prodia tai hänen henkilökuntaansa. Ajatus olisi kuitenkin mielestäni oikein hyvä.

Theorin
Arvoisa puhemies, komission suorittaman eurooppalaisen hallintotavan uudistuksen perustana on viisi periaatetta: avoimuus, osallistuminen, vastuun selkeys, tehokkuus ja johdonmukaisuus. Näillä alueilla tehtävä työ ei ole valmis, jos puolet ihmiskunnasta jätetään huomioimatta. Kukaan ei voi sanoa työskentelevänsä osallistumisen puolesta, jos osallistumisessa ei huomioida sekä miehiä että naisia.
Valiokuntamme, naisten oikeuksien ja tasa-arvoasioiden valiokunta, vaati, että perustetaan sellainen tasa-arvoviranomainen, joka voisi muun muassa kerätä ja analysoida tietoja ja trendejä, että naisten oikeuksia ajavat ryhmät ja kansalaisjärjestöt sisällytetään siihen tietokantaan, jonka komissio aikoo perustaa ja että sukupuoleen liittyvät kysymykset pitää valtavirtaistaa, kun tietoa annetaan kansallisella ja paikallisella tasolla, sillä naisten ja miesten prioriteetit, edellytykset ja tarpeet eroavat monessa suhteessa toisistaan. On valitettavaa, että mietintöön ei ole sisällytetty ainoatakaan esittämistämme vaatimuksista.

Gemelli
Arvoisa puhemies, minusta Euroopan tulevaisuutta koskevaan keskusteluun on suhtauduttava erittäin vastuullisesti, jottei ajauduta sellaiseen epäonnistumiseen kuin Nizzassa hallitustenvälisen menetelmän yhteydessä. On tunnustettava Euroopan jäsenvaltioiden kansalaisten oikeus Euroopan kansalaisuuteen, koska myös se tuo osaltaan Euroopan toimielimiä lähemmäs kansalaisia. Voimme nyt todeta, että toimielinten väliset järjestelmät ovat kehittyneet, ja mitä pitemmälle tämä kehitys etenee, sitä enemmän kansalaiset vieraantuvat toimielimistä.
Kun toimielimet toimivat, ongelmia ei ole, mutta kun ne eivät toimi - ja vastaanottamiemme vetoomusten määrä paljastaa toimielinten huomattavan loittonemisen kansalaisista - kansalaiset saavat toimielimiltä osakseen huonoa kohtelua. Selvä johtopäätös on, että on vahvistettava laitoksia, jotka puolustavat unionin kansalaisia heidän käyttäessään oikeuksiaan. Vetoomusvaliokunnan oli pakko antaa hyvin kriittinen lausunto komission hyvästä hallintotavasta, koska se ei löytänyt ainuttakaan viittausta sen enempää Euroopan oikeusasiamieheen kuin vetoomusvaliokuntaankaan vetoomusoikeuttaan käyttävien kansalaisten oikeuksia puolustavana välineenä. Hyvää hallintotapaa koskeva ehdotus ei meistä näytä sisältävän mitään merkittävää ehdotusta, joka lähentäisi kansalaisia ja Eurooppaa. Ehkä kyseessä on aloite, joka pyrkii näyttämään päällisin puolin tehokkaalta mutta jolla ei ole käytännössä todellisia vaikutuksia.
Lopuksi toivomme, että neuvoston epäselvää tehtäväkenttää on mahdollista selkeyttää tekemällä julkisiksi ainakin neuvoston lainsäätäjän roolissa järjestämät istunnot, jottei koko neuvoston toiminta ole kuin musta aukko.
Katson, että näissä mietinnöissä esitetyt näkökohdat voidaan hyväksyä Euroopan muissa toimielimissä, ja olen vakuuttunut siitä, että parlamentti on ainoa elin, jolla on kansalta saatu legitiimiys.

Brok
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, sallikaa minun tehdä kaksi huomautusta, jotka koskevat samaa asiaa. Minusta Euroopan unionin harjoittama käytännön politiikka syyskuun 11. päivän jälkeen joidenkin sellaisten jäsenvaltioiden käyttäytymisen kautta, jotka toimivat kahdenvälisesti tai jotka vaikuttavat uppoutuneen opettavaiseen käyttäytymiseen, on tehnyt selväksi, että Euroopan unioni on vahva kaikkialla siellä, missä se toimii yhteisömenetelmän mukaisesti, ja heikko kaikkialla siellä, missä se ei tee niin. Tämä on viimeksi kuluneiden kahden, kolmen kuukauden opetus, ja se osoittaa, kuinka tärkeää on Euroopan unionin yleinen uudistaminen, jotta se ei enää tulevaisuudessa menettele tavalla, joka heikentää sitä itseään.
Tästä seuraa, että on tärkeää, että Laekenissa sovitaan oikeasta järjestelystä. Laekenin Eurooppa-neuvostossa ei pääasiassa tehdä vielä sisältöpäätöksiä, mutta menetelmät, joilla sisältöjä laaditaan, ovat erittäin ratkaisevia onnistumisen kannalta.
Yhden asian on mielestäni oltava selvä: kun perustetaan valmistelukunta, jonka muodostamiseen osallistuvat kiitettävästi neuvoston puheenjohtaja, useat hallitukset ja komissio ja johon osallistuvat lisäksi jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin jäsenet, sitä ei saa tehdä sellaiseksi, ettei sillä ole työskentelymenetelmässä riittävää pelivaraa oikeiden päätösten tekemiseen. Ei se voi olla ilman menetelmääkään, joka muodostaa perustan valtioiden ja hallitusten päämiesten lopullisille neuvotteluille. Varsinkaan emme voi hyväksyä sitä, että valmistelukunnan ja Eurooppa-neuvoston väliin jää niin pitkä aika, että vanha diplomaattista hallitustenvälistä konferenssia käyttävä menetelmä tuhoaa kaiken sen, minkä parlamenttien edustajat ovat saaneet aikaan. Luulen, että tämä on ratkaiseva koetinkivi, jonka perusteella Laekenin onnistumista tai epäonnistumista arvioidaan.
Toivotan teille menestystä, koska tiedän, että ymmärrätte tämän myös neuvostossa ja komissiossa, nimittäin, että nämä näkökannat on saatava läpi, jotta voimme tehdä työtä yhdessä yhteiseen tulokseen pääsemiseksi.

Van den Berg
Valmistelukunta merkitsee alkua Euroopan uudelle perustuslaille, rohkealle visiolle Euroopan tulevaisuudesta, eurolle, jota ei eristetä rahamaailmaan vaan joka sovitetaan sosiaali- ja talouspolitiikkaan, Euroopan komissiolle, joka muuntuu Euroopan hallitukseksi, Euroopan vaaleille, joissa on eurooppalaiset ehdokaslistat ja ehdokaslistojen kärkinimet, joiden joukosta saadaan Euroopan parlamentin kautta Euroopan komission puhemies.
Arvoisa puhemies, haluamme lisää määräenemmistöäänestyksiä neuvostoon, haluamme lisää yhteispäätöksiä Euroopan parlamenttiin. Neuvoston kokouksista on tehtävä julkisia, jotta kansalliset parlamentit ja ministerit voivat valvoa neuvostoa asianmukaisesti. Toivomme tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien välille.
Tämä on visio ja tulevaisuus. Valmistelukunnassa on pyrittävä konsensukseen eikä irralliseen luetteloon. Valmistelukunnan on aloitettava avoin vuoropuhelu kansalaisyhteiskunnan kanssa, sillä lisääntyvä eurooppalainen yhteistyö aloilla, joilla kansalaiset odottavat rajat ylittäviä tuloksia, esimerkiksi elintarvikkeiden turvallisuuden, maahanmuuton, ympäristönsaasteiden, kansainvälisen rikollisuuden ja terrorismin kohdalla, on osa Euroopan tulevaisuutta.
Yhtä suuri osa politiikan alueista voidaan kuitenkin jättää alueiden ja kansalaisyhteiskunnan huoleksi. Kannatan siis myönteisen toissijaisuuden lisäämistä. Eurooppalainen itseriittoisuus on vältettävä keskittymällä toimielinten muodon uudistamiseen, mikä kulkee käsi kädessä sisällöllisen yhteistyön kanssa.
Jotta eurooppalaiseen hallintoon saataisiin uusia muotoja, tarvitaan entistä avoimempaa työskentelytapaa ja tuloshakuista työskentelyä. Saavutamme tämän uusien välineiden, kuten yhteis- ja itsesääntelyn ja avoimen koordinoinnin avulla, mutta samalla meidän on epäonnistumisten sattuessa oltava varmoja, että meillä on käytettävissämme takaisinottomenettely.
Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen nyt käsiteltävinä oleviin päätöslauselmiin. Valitkaamme tänään Euroopan parlamentissa uusi, entistä avoimempi eurooppalaisen hallinnon muoto ja äänestäkäämme valmistelukunnan puolesta, jotta Euroopan tulevaisuudesta voi tulla demokraattinen.

Duff
Arvoisa puhemies, eräs aikaisempi valmistelukunta kokoontui Philadelphiassa helmikuussa 1787. Monet Yhdysvaltojen osavaltiot vastustivat ylipäätään valmistelukunnan kutsumista koolle, ja toiset halusivat päättäväisesti rajoittaa sen toimivaltuuksia ja heikentää sen vaikutusta. Valmistelukunnan viralliset tehtävät olivat hyvin vähäisiä, eikä sillä ollut päätösvaltaa vaan ainoastaan oikeus tehdä ehdotuksia. Tämä kokeilu johti kuitenkin Yhdysvaltojen perustuslain laatimiseen ja sellaisen siirtomaa-ajan jälkeisen demokratian syntymiseen, jonka olemassaolon tunnustamme edelleen.
Tämä eurooppalainen valmistelukunta johtaa samanlaisiin tuloksiin, jos parlamentti toimii rohkeasti, hyvässä järjestyksessä ja vakuuttavasti. Euroopan George Washingtonin toimiessa puheenjohtajana meidän on laadittava selkeitä ehdotuksia, ja samalla kun hyväksymme Laekenin kokouksen meille asettamat kysymykset, meidän on pystyttävä edelleen esittämään itsellemme kysymyksiä. Meidän on toimittava todella luovasti Euroopan puolesta.

MacCormick
Arvoisa puhemies, unionin perustamissopimuksissa on jo laadittu epäsuorat puitteet perustuslaille. Odotamme kaikki, että valmistelukunta tekisi puitteista yksiselitteiset ja selvät ja loisi asianmukaisen oikeudellisen kehyksen täysin demokraattiselle Euroopalle. Kuten keskustelussa on tullut mainittua, tämä tarkoittaa tietysti sitä, että tämän suuren yleiseurooppalaisen parlamentaarisen yleiskokouksen etuoikeudet ja valtuudet on hyväksyttävä täysimääräisesti. Tämäntasoinen demokratia ei kuitenkaan ole tehokasta, jos sitä ei noudateta täysimääräisesti myös alemmilla tasoilla: paikallisten viranomaisten, perustuslaillisten kokonaisuuksien ja jäsenvaltioiden sisäisten itsehallinnollisten kansakuntien tasolla. Tämä tarkoittaa puolestaan sitä, että valtuuskunnan on tarkasteltava tätäkin kysymystä, ja kun Euroopan hallintoa parannetaan, on tarkasteltava tiiviisti alueellisten ja paikallisten viranomaisten asianmukaista ottamista mukaan päätöksentekoon, kuten komissio sanoi.
Komissio ilmaisi mielestäni asian melko varovaisesti, mutta parlamentti suhtautuu asiaan valitettavasti vieläkin varovaisemmin vähätellessään valkoisen kirjan viittauksia, jotka koskevat alueellisten toimijoiden ottamista mukaan komission toimintaan. Kaufmannin mietinnön, joka on muuten erinomainen, johdanto-osan kappale M ja 26 kohta ovat todella valitettavia nykyisessä sanamuodossaan. Haluamme, että niitä tarkistetaan. On vahvistettava viittausta siihen, miten komissio ja parlamentti ottavat tarvittavalla tavalla alueelliset ja paikalliset viranomaiset mukaan päätöksentekoon. Emme halua kumota Euroopan perustuslaillista kehystä. Haluamme parantaa sitä.

Sjöstedt
Arvoisa puhemies, Laekenin Eurooppa-neuvoston tarkoituksena on luoda uuden EU:n perustamissopimuksen perusta. Euroopan parlamentin päätöslauselmassa vaaditaan, että tämän perustamissopimuksen muuttamisen on johdettava EU:n perustuslakiin, joka on toisin sanoen ratkaiseva askel kohti liittovaltiota.
Mielestäni on unohdettu eräs tärkeä asia, nimittäin, että Irlannin kansa on torjunut Nizzan sopimuksen, mihin sillä on ollut täysi oikeus. Tätä oikeutta ja tätä Irlannin kansan torjuvaa kantaa pitäisi kunnioittaa Laekenin Eurooppa-neuvostossa, ja siellä olisi tuotava esille, että Nizzan sopimus on laadittava uudestaan. Irlannista saatu viesti on selvä: keskusjohtoisuutta ja ylikansallisuutta on vähennettävä ja kansallisen demokratian kunnioitusta on lisättävä. Perustamissopimusta on muutettava seuraavasti: ministerineuvoston avoimuutta ja kansallisten parlamenttien päätösten valvontamahdollisuuksia on lisättävä, samalla kun kansallisille parlamenteille on annettava mahdollisuus lakiehdotusten tekemiseen, sen sijasta että tämä oikeus kuuluisi byrokraattiselle komissiolle.

Hyland
Tämä on tärkeä keskustelu, ja haluaisin onnitella komissiota siitä, että se on julkaissut valkoisen kirjan, joka koskee eurooppalaista hallintotapaa. Kun viimeaikaiset tapahtumat otetaan huomioon, on selvää, että on aika arvioida tilannetta, mutta ei ole epäilystäkään siitä, etteikö Euroopan unionilla olisi merkitystä jäsenvaltioille ja unionin kansalaisille.
Yleensä ottaen Euroopan unioni on onnistunut toteuttamaan Euroopan perustajien ihanteet ja pyrkimykset. Rauhan saavuttaminen on jo itsessään olemassaolomme oikeutus, mutta olemme saavuttaneet paljon muutakin, kuten sen, että Rooman sopimuksessa suojellut ihanteet - eli pienten ja alikehittyneiden maiden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tukeminen - on myös laajalti toteutettu.
Irlanti voi todistaa tämän väitteen oikeaksi, ja Nizzan sopimuksen lopputuloksista huolimatta irlantilaiset myöntävät auliisti jäsenyydestään aiheutuvan hyödyn ja tukevat myös laajentumista koskevia ehdotuksia.
Mikä on siis mennyt pieleen? Emme ole mielestäni onnistuneet välittämään Eurooppaa koskevaa viestiä. Kansalaiset eivät tunne kuuluvansa eurooppalaiseen perheeseen. He ovat huomanneet jääneensä päätöksentekoprosessin sivuun, ja se on tehnyt heidät turhautuneiksi ja välinpitämättömiksi. Tämä hylkäämisen tunne on johtanut haluttomuuteen ja piittaamattomuuteen, joista on osoituksena viimeisten eurovaalien alhainen äänestysprosentti ja Irlannin tapauksessa se, että kansalaiset torjuivat Nizzan sopimuksen.

Farage
Komissio ja parlamentti ovat oikeassa eräässä asiassa, nimittäin siinä, että EU:lla ei ole demokraattista oikeutusta. Lisäksi sen enempää maallikot kuin monet parlamentin jäsenetkään eivät tosiasiassa ymmärrä, miten koko järjestelmä toimii.
Valkoinen kirja ja tämä mietintö ovat osa hyökkäävää myyntistrategiaa, jonka tarkoituksena on myydä EU:hun liittyvää käsitystä kansalaisille hyökkäävämmin, jotta he oppisivat rakastamaan sitä. Kaiken taustalla on toimielimien välinen taistelu, ja sekä puheenjohtaja Prodi että parlamentti haluavat epätoivoisesti varjella yhteisömenetelmää, koska he pelkäävät, että hallitustenvälinen toiminta valtaa liikaa alaa. Tavalliset kansalaiset eivät välitä siitä, kuka voittaa toimielimien välisen taistelun. On aika esitellä EU-hankkeen todelliset pyrkimykset jokaisen jäsenvaltion äänestäjille. Tiedämme vasta silloin, haluavatko he osallistua hankkeeseen ja voiko se ikinä toimia. Irlannin, Tanskan ja Sveitsin tapahtumien jälkeen tämä voi kuitenkin tarkoittaa teidän kannaltanne sitä, että demokratia on viety liian pitkälle.

Dupuis
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, hyvä komission jäsen Barnier, hyvät kollegat, esittelijät Méndez de Vigo ja Leine ovat esittäneet meille jälleen kerran hienon työn, mutta he ovat mielestäni kiinnittäneet hieman liian paljon huomiota menetelmäpuoleen. Moottoripyörä on tietenkin parempi kuin polkupyörä, kulkeehan sen nopeammin, mutta jos ei tiedä, minne on menossa, siitä ei ole paljon hyötyä. Olin iloinen kuullessani jäsen Poetteringin, Coxin ja Voggenhuberin asettavan ensimmäisen kerran pitkästä aikaa kysymyksen komissiosta puheenvuorojensa ytimeen. Meillä on mielestäni tänä päivänä vakava ongelma. Olemme ajautuneet kiistaan. Neuvosto ja parlamentti vetävät molemmat peittoa itselleen. Kasvatamme yhteispäätösvaltuuksiamme, mutta tuhoamme samalla komissiota. Komission tuhoamiseen liittyy byrokratisointiprosessi, ja, jäsen Theorin, mielestäni ei ole mitään hyötyä puhua avoimuudesta, hallintotavasta, yhteispäätösmenettelystä tai demokraattisen legitiimiyden lisäämisestä, kun ei voida edes puhua komission valitsemisesta yleisillä vaaleilla. Vaakalaudalla on toimielintemme välinen tasapaino, emmekä voi sivuuttaa amerikkalaista mallia, vaan keskustelujemme, hallitustenvälisen konferenssin ja sitä ennen valmistelukunnan ytimeen on asetettava toimielintemme välinen tasapaino, "check and balance", vallan jakautuminen eikä kakun jakaminen eri toimielinten välillä. Tämä on mielestäni ainoa keinoa torjua byrokratisointia, ainoa keino palauttaa toimielimille niiden legitiimiys, ja ainoa tapa käynnistää uudelleen Euroopan rakentaminen. Kuten kollegani Salafranca sanoi, niille, jotka eivät tiedä, minne pitäisi mennä, ei ole myötätuulta, ja mielestäni on ennen kaikkea parlamentin ongelma tietää ja ymmärtää, minne se haluaa mennä.

Schwaiger
Arvoisa puhemies, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, hyvät kollegat, hyväksymällä Kaufmannin mietinnön yksimielisesti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunta osoitti, että me pystymme erittäin lyhyessä ajassa meillä oli erittäin vähän aikaa reagoimaan yhtenäisesti ja nopeasti komission tärkeisiin uudistushankkeisiin ja että voimme jo tänään tai huomenna hyvissä ajoin ennen Laekenin Eurooppa-neuvostoa ottaa niihin kantaa.
Sallikaa minun poimia muutamia Kaufmannin mietinnön kohtia ja tähdentää seuraavaa: arvoisa komission puheenjohtaja, panemme iloisena merkille, että pidätte kiinni lokakuussa ehdotetusta yhteisestä työryhmästä. Nyt on kyse siitä, että se perustetaan nopeasti ja että me sitten vastaavasti aloitamme meidän asiaa koskevan yhteistyömme. PPE-ryhmä ainakin vaatii, että työt aloitetaan nopeasti. Olemme iloisia siitä, että Euroopan unionin komissio ei enää kehitä ikään kuin omia hallintorakenteita alueille, kaupunkeihin ja kuntiin, kuten esimerkiksi valkoisen kirjan luonnoksissa vielä esitettiin.
Olemme kuitenkin sitä mieltä, että meidän on lopulta mahdoton hyväksyä sitä, että komissio soveltaa avoimen koordinaation menetelmää, jossa ohitetaan unionin yksi lainsäädäntövallan käyttäjä, Euroopan parlamentti, suuntaviivoin, jotka siunaa vain neuvosto, ja jossa komissio suuntaa ohjelmia kultaisilla ohjaksilla. Tässäkin yhteydessä tarvitaan tätä sivuutettua lainsäädäntövallan käyttäjää. Vaadimme teitä uudistamaan perusteellisesti komitologiamenettelyn. Euroopan parlamentin lainsäädäntöoikeutta ei saa sivuuttaa jäsenvaltioiden byrokratioin ja täytäntöönpanomääräyksin, joiden sisältöä, tarkoitusta ja laajuutta ei ole vahvistettu etukäteen. Vaadimme lisäksi, että unionin sääntelyviranomaisten määrä jätetään mahdollisimman pieneksi.
Saammeko muistuttaa teitä siitä, että komissio ja Euroopan parlamentti ovat liittolaisia, kun on kyse Euroopan yhdentymisen edistämisestä ja Euroopan kansalaisten edun mukaisesti toimimisesta? Unionin lainsäädännön täytäntöönpano vaatii kaikilla tasoilla oman julkisen hallinnon kulttuurinsa, jonka on katettava myös jäsenvaltioiden viranomaisille kuuluva sääntöjen täytäntöönpano. Tähän tarvitaan myös viranomaisten hyvää ja asianmukaista neuvontaa ja koulutusta näillä kaikilla tasoilla.

Van Lancker
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, kiitos, oikeastaan tämä keskustelu käydään aivan liian aikaisin, jotta voitaisiin arvioida Laekenin huippukokouksen onnistumismahdollisuuksia oikein, mutta, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, jo nyt on selvää, että Belgian puheenjohtajakausi on muistamisen arvoinen, jos ei muuten niin siksi, että New Yorkin iskun vuoksi terrorismin torjunta ja Euroopan osa maailmassa ovat oikeastaan muodostuneet ensisijaisiksi painopisteiksi.
Minun ryhmälleni on hyvin tärkeää, että Laekenin huippukokouksessa tehdään Euroopalle vielä kerran selväksi, että meidänkin on tehtävä oma osuutemme ennen kaikkea poliittisten ja diplomaattisten ratkaisujen etsimisessä kansainvälisiin konflikteihin niin, että tuemme YK:n järjestöjä täysin, ja että haluamme uudelleen jatkaa myös arabimaiden kanssa käytävää vuoropuhelua.
Oma osuus tarkoittaa muun muassa, että Euroopassa ei suostuta siihen, että terrorismin torjunnan nimissä pannaan oikeusvaltion periaatteet ja ihmisoikeudet sulkuihin tai jätetään ne tuuliajolle, ja että Eurooppa edistää oikeudenmukaisuutta kansainvälisen tuomioistuimen eikä poikkeustuomioistuinten muodossa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, toivon, että Laekenissa annetaan tämä selvä merkki, myös Yhdysvalloille.
On kuitenkin edelleen olemassa se riski, että 16 muuta painopistettä joutuu tämän painopisteen vuoksi hiukan tukalaan asemaan. Siksi haluaisin ryhmäni puolesta esittää toivomuksen neuvoston puheenjohtajalle: odotamme, että neuvoston puheenjohtaja ponnistelee erityisesti tehdäkseen Laekenin huippukokouksessa selväksi, että Lissabonin kunnianhimoiset tavoitteet ovat voimassa tälläkin hetkellä, vaikka olemme tulossa taloudelliseen taantumaan, yrityksissä on rakenneuudistuksia meneillään ja työttömyysaste vain nousee nousemistaan. On tärkeää, että Laekenin huippukokouksessa osoitetaan ihmisille, että Euroopassa on kyse enemmästä kuin vain euron käyttöönotosta, nimittäin talouskasvusta, työstä, eläkkeiden tulevaisuudesta, sosiaalisen syrjäytymisen torjunnasta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Laekenin kokouksen kruunaa epäilemättä unionin tulevaisuutta koskeva julistus. Julistus on tällä hetkellä vielä pääministerimme henkilökohtainen aikaansaannos, jota hän kiertää nyt esittelemässä neuvoston puheenjohtajana eri pääkaupungeissa. Tekstiluonnos on myös parlamentissa vielä hyvin varjeltu salaisuus, joten oikeastaan meidän pitää antaa panoksemme julistukseen tätä asiakirjaa tuntematta. Tätä lienee lupa pahoitella. Siksi haluankin esittää muutamia ehdotuksia, jotka ovat meille erityisen tärkeitä Euroopan unionin tulevaisuutta koskevassa julistuksessa.
Ensimmäiseksi ja ennen kaikkea on vältettävä luomasta Laekenin julistuksessa skenaarioita, joissa Euroopan unionin toimivaltuudet "valetaan betoniin", jolloin Euroopalle ei jää mitään liikkumavaraa sen ulkopuolella, mitä perustamissopimuksessa nimenomaan sanotaan, tai skenaarioita, joissa työskennellään toimivaltaluetteloiden pohjalta. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, sellaiset suunnitelmat eivät varmastikaan ole hyvä vastaus kansalaisten odotuksiin.
Toiseksi uhkaa se vaara, että eurooppalainen ääni jää valmistelukunnassa jäsenvaltioiden edustajiin verrattuna minimaalisen pieneksi, jos käytäväpuheisiin on uskominen. Luotamme siihen, että Laekenissa esitellään tasapainoinen valmistelukunta ja että lisäksi taataan myös naisten mukanaolo.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kolmanneksi olin äsken kovin hämmästynyt, kun kuulin teidän sanovan - toivon, että olen ymmärtänyt asian väärin - että "l'idée d'une assemblée parallèle au forum de la société civile a été écartée" (kansalaisyhteiskuntafoorumin edustajakokousta koskevasta ajatuksesta on luovuttu). Tämä on hirveä uutinen, sillä minusta on selvää, että keskustelua Euroopan tulevaisuudesta vaikeutetaan alusta alkaen, jos kansalaisyhteiskunnalle ei määritellä mitään selvää paikkaa, jos ei luoda järjestäytynyttä areenaa yhteiskunnallisten organisaatioiden kanssa käytävälle vuoropuhelulle eikä jäljelle jää mitään muuta kuin virtuaalinen tietokonekeskustelu, jossa sanomisilla ei oikeastaan ole mitään varsinaista merkitystä.
Toivon, että asia voidaan vielä korjata Laekenissa, mutta toivotan neuvoston puheenjohtajalle joka tapauksessa paljon menestystä.

Malmström
Arvoisa puhemies, sanoitte, että Laekenin Eurooppa-neuvoston kannalta tärkeitä asioita ovat avoimuus, tehokkuus ja EU:n lähentäminen kansalaisiin. Olen asiasta täysin samaa mieltä.
Nizzan hieman epäonnistuneen kompromissin, Irlannin kansanäänestyksen ja monien mielipidetiedustelujen mukaan monissa jäsenvaltioissa lisääntyvän EU-hanketta kohtaan tunnetun epäluuloisuuden vuoksi Laekenin Eurooppa-neuvostoon ja EU:n muuttamiseen kohdistuu suuria odotuksia. EU:sta on tultava helpommin ymmärrettävä ja sen on kiinnitettävä enemmän huomiota kansalaisiin. Tarvitsemme selkeän perustuslain, josta käy ilmi, kuinka EU:ta johdetaan ja miten tehtävät on jaettu. EU:n on karsittava työtehtäviä ja keskityttävä rajat ylittäviin ongelmiin. En usko kansalaisten haluavan, että EU lisäisi toimiaan kaikilla aloilla, vaan uskon, että he toivoisivat EU:n toimivan niillä aloilla, joista on jo sovittu, ja että päätöksenteko näillä aloilla olisi avointa. Lakien säätämistä ministerineuvoston suljettujen ovien takana on täysin mahdotonta hyväksyä.
EU:n samanaikainen laajentuminen ja syventyminen on mahdollista vain, jos pystymme palauttamaan kansalaisten luottamuksen ja saattamaan heidät osallisiksi EU:n toimintaan. Se ei onnistu kauniiden julistuksien ja akateemisten perustuslaillisten harjoitusten avulla vaan siihen tarvitaan todellisia uudistuksia ja poliittista rohkeutta. Toivon, että muutkin Eurooppa-neuvostossa ovat yhtä rohkeita kuin puheenjohtajavaltio Belgia.

Frassoni
Arvoisa puhemies, haluaisin vain korostaa sitä, minkä esittelijä Méndez de Vigo sanoi hetki sitten. Ei ole mitään järkeä perustaa valmistelukuntaa ja estää sitä sitten kaikin tavoin onnistumasta tehtävässään. Mitä tarkoittaa "onnistua tehtävässään"? Se merkitsee sitä, että hahmotellaan selkeä kehitys kohti voimakkaampaa ja yhdentyneempää unionia, mihin liittyy väistämättä kunkin jäsenvaltion roolin ja vallan vähentyminen - juuri tämä on ongelma, ministeri Michel - ja yhteisten toimielinten vallan lisääntyminen. Tämä on teidän vastuullanne Euroopan neuvostona nyt, ja tästä teidän on päätettävä: valtanne vähentämisestä. Nizzassa ette onnistuneet juuri siksi, että hallitustenvälinen menetelmä itsessään on ongelma, koska se suosii taka-alalla pysytteleviä ja edellyttää, että kaikki etenevät yhdentymisessä yhtä hitaasti kuin ne.
Puheenjohtaja Michelillä ja komission puheenjohtaja Prodilla on ollut viime kuukausina todella vaikeita hetkiä, jolloin yhteisten välineiden riittämättömyys on ilmennyt välillä tuskallisen selvästi. Minusta valmistelukunnan - todellisen valmistelukunnan - on oltava perustuslakia laativan kokouksen alku, ja minusta se tarjoaa ainoan todellisen mahdollisuuden selkeyttää Euroopan unionin tulevaisuutta nykyiseen kakofoniaan verrattuna.

Figueiredo
Arvoisa puhemies, ei riitä, että kun puhutaan työn ja sosiaalipolitiikan parantamista koskevasta eurooppalaisesta strategiasta, tuodaan ainoastaan julki aikomuksia ja hyväksytään ne: on olennaista luoda kunnollisia työpaikkoja, joiden työntekijöillä on oikeuksia, ja asettaa konkreettisia tavoitteita, jotta kaikki sosiaaliset oikeudet voitaisiin tosiaan toteuttaa. Pelkkä työpaikkojen luominen ei riitä: on olennaista, että ne eivät ole epävakaita, että palkoilla tulee hyvin toimeen ja että ne maksetaan ajallaan, toisin kuin tehdään nykyään Portugalissa, jossa virallisesta työttömyysasteen alhaisuudesta huolimatta on Euroopan unionin matalimmat palkat, minkä lisäksi epävakaus on lisääntynyt, on alkanut jälleen olla palkat myöhässä maksavia yrityksiä, ja kriiseistä kärsivien alueiden kehitys on vaikeutunut.
Se, että sosiaalipolitiikassa kiinnitetään huomiota laatuun, edellyttää etusijan antamista niille työpaikoille, joiden työntekijöillä on oikeuksia, ja huomion kiinnittämistä erityisesti naisiin, nuoriin ja näiden koulutukseen, samoin kuin palkkoihin ja työsopimuksiin. Myös iäkkäisiin ja eläkkeiden etenkin vähimmäiseläkkeiden parantamiseen on kiinnitettävä erityistä huomiota. Tästä seuraa, että Euroopan unionissa ei enää voida panna ehdottomalle etusijalle vakaussopimuksen monetaristista politiikkaa, kuten nykyään yhä tapahtuu.

Berthu
Arvoisa puhemies, ehdotus julkilausumaksi, joka Laekenin Eurooppa-neuvoston on tarkoitus julkaista unionin tulevaisuudesta käytävän keskustelun järjestämistä varten, on mielestämme valmisteltu hyvin kummallisissa oloissa. Puheenjohtajavaltio Belgian johto kehuskelee lehdistön mukaan, että se on tarkoituksellisesti jättänyt antamatta tekstiä liian aikaisin kumppaneilleen, jotta ne eivät ehtisi muokata sitä. Tällainen työskentelytapa ei osoita kovin suurta yhteistyöhalua, ja siksi haluamme varoittaa neuvoston jäseniä: muistakaa, että te edustatte valtioita, kansallisia demokratioita, joilla on oltava vapaat kädet näissä neuvotteluissa. Ihanteellisinta olisi ollut perustaa ensimmäiseksi parlamenttien välinen foorumi, joka olisi koostunut kansallisten parlamenttien edustajista tai työskennellyt kansallisten parlamenttien ehdotusten pohjalta, sillä nämä parlamentit ovat oikea taso yhteenvedon muodostamiseksi kunkin kansakunnan tunnoista. Hyvät valtioiden ja hallitusten päämiehet, älkää ainakaan antako määrätä itsellenne mekanismia, joka johtaisi kansojen etuja ja toiveita vastaamattomiin ehdotuksiin. Palaan tähän asiaan vielä ehdotettua päätöslauselmaa koskevassa äänestysselityksessäni.

Thyssen
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin kaikissa kehitysvaiheissa monilla kristillisdemokraateilla on ollut johtava rooli, ja vielä nykyisinkin haluamme työskennellä kaikki yhdessä sen puolesta, että Euroopasta tulisi jatkuva menestystarina.
Nizzan huippukokousta, josta piti tulla totuuden huippukokous, ei varsinaisesti voi kutsua täysin onnistuneeksi, ei varsinkaan siinä mielessä, että unionin toimielinten piti valmistautua laajentumiseen asianmukaisesti. Valtion- ja hallitusten päämiehet käsittävät toivottavasti nyt, ettei heillä ole enää Laekenissa varaa puolinaisiin tai keskeneräisiin päätelmiin.
Kollega Leinenin ja Méndez de Vigon mietinnössä eritellään hiuksenhienosti, mitkä päätökset ovat välttämättömiä unionin tulevaisuuden saamiseksi kunnolla raiteilleen. Kannatamme tätä mietintöä, ja haluankin onnitella esittelijöitä lämpimästi heidän työstään.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, teidän työnne ei ole vielä lopussa eikä puheenjohtajakausikaan. Olisi siis ennenaikaista arvioida jo nyt puheenjohtajakauttanne, mutta Laekenin huippukokousta odotellessa haluan kuitenkin sanoa tämän: on todettu - ja se näkyy myös kyselyjen tuloksista - että Euroopan kansalaiset eivät ole enää mukana. He eivät ole tosissaan Eurooppaa vastaan, mutta he eivät enää pidä sitä heille kuuluvana asiana. Lisää tiedotusta, lisää julkista keskustelua, lisää avoimuutta kansalaisjärjestöjen suuntaan - on tehtävä selväksi, että unionin tavoitteilla on merkitystä jokaiselle ihmiselle ja että unioni myös arvostaa jokaista yhtä paljon; tässäkin asiassa on ryhdyttävä toimiin.
Tässä yhteydessä haluan kehottaa teitä pienen maan pääministerinä pitämään puolenne, niin että teitä ei taas ahdisteta nurkkaan, niin kuin Gentissä ja itse asiassa myös Lontoossa. Ihmiset eivät voi ymmärtää ja vielä vähemmän hyväksyä sitä. Haluankin kehottaa teitä tulevaisuudessakin takaamaan kaikille kielille ja niiden puhujille yhtä suuren arvostuksen. Olkaa siis hyvä, älkää jatkako niiden aikomienne säännösten toteuttamista, jotka koskevat eri kielten käyttämistä teollisoikeuksia suojelevissa elimissä. Ihmiset eivät ymmärrä sitä, he eivät halua sitä, he eivät käsitä sitä eivätkä hyväksy sitä. He eivät halua toisen luokan kieliä eivätkä he halua, että heitä kohdellaan toisen luokan kansalaisina.

Caveri
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, mainitsen käytettävissäni olevana lyhyenä aikana viisi asiaa. Ensinnäkin: valmistelukunta on hyvä asia; se ei ole perustuslakia laativa kokous, mutta juuri siihen oli realistiset mahdollisuudet. Toiseksi: on varottava halventamasta tai banalisoimasta ilmaisua "Euroopan perustuslaki", ja valmistelukunnan jäsenten on oltava roolissaan rohkeita ja innovatiivisia. Kolmanneksi: liittovaltioajatusta ei pidä toteuttaa vain jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken niin, että unohdetaan perustana oleva alue- ja paikallistaso ja kielellisten tai kansallisten vähemmistöjen rooli. Neljäs huomautukseni koskee menetelmää. Komission jäsen Barnier on oikeassa puhuessaan "mahdollisimman suuresta konsensuksesta"; uudistusten kohdalla ei edellytetä yksimielisyyttä. Lopuksi viides huomautukseni koskee aikataulua. Valmistelukunnan ja sen hallitustenvälisen konferenssin, jossa Euroopan perustuslaki pitäisi hyväksyä, väliin ei saa jäädä liian pitkää aikaa, koska uudistuksia koskeva into laimenee valitettavasti hyvin pian.

Hager
Arvoisa puhemies, kollegat Leinen ja Méndez de Vigo piirsivät valmistelukuntamallillaan kuljettavissa olevan ja toivon mukaan myös menestyksellisen tien Euroopan tulevaisuuteen. Yhdyn heihin myös, kun he toivovat julistusta 23 laajempaa esityslistaa, josta valmistelukunta voi kuitenkin itse päättää. Juuri tämän laajemman esityslistan vuoksi ei kuitenkaan voida odottaa, että saadaan aikaan tavoitteena olevaa yhtä ainoaa päätöksentekoperustaa. Minusta näyttää todennäköisemmältä, että neuvostolle voidaan esittää erilaisia vaihtoehtoja, joissa voidaan ottaa huomioon mitä erilaisimpia näkökohtia.
Yhdessä asiassa tiedän olevani parlamentissa yksin, vaikka olen oikeassa. Haluaisin edelleen varoittaa lykkäämästä Nizzaan vuodeksi 2004 suunniteltua hallitustenvälistä konferenssia, koska olen vakuuttunut siitä, että kansalaiset ymmärtäisivät sen vaalien väistämiseksi. Jos todella pyritään, kuten kaikki tänään ovat väittäneet, avoimeen ja kansalaisia lähellä olevaan keskusteluun, siihen ei sovi mikään paremmin kuin seuraavat Euroopan parlamentin vaalit ja näiden asioiden sisällyttäminen sen teemoihin.

Oostlander
Arvoisa puhemies, unionin laajentumisvalmisteluissa on tähän mennessä otettu Belgiankin puheenjohtajakaudella merkittäviä edistysaskeleita. Huomiota herättävää on se suoranainen optimismi, joka hallitsee asianosaisten puheita: vuoden 2004 mainitseminen antaa sellaisen mielikuvan, että työ on jo melkein tehty. Puhutaan jopa kymmenen maan samanaikaisesta liittymisestä, big bangista. Komission jäsen Verheugen on sentään sen verran järkevä, että puhuu enintään kymmenestä (up to ten) uudesta jäsenvaltiosta, jotka mahdollisesti liittyvät vuonna 2004.
Eihän ole meidän asiamme määritellä ehdokasvaltioiden liittymisajankohtaa: 2004 on oletus ja toive, mutta se ei takaa mitään minkään jäsenvaltion kohdalla. Mahdollisimman täysipainoista työskentelyä hyvän ja uskottavan tuloksen eteen ei siis saa keskeyttää, emme me eivätkä he.
Nykyisessä unionissa on tehtävä vielä melkoisesti työtä laajentumisen merkityksen selvittämiseksi. Monet ovat tietenkin oikeutetusti varsin haltioissaan tästä mielikuvituksellisesta historiallisesta prosessista. Jotkut, jotka uskovat saavansa poliittista etua vierauden pelosta, ovat kuitenkin vaikuttaneet epäröinnin ilmapiirin syntymiseen. Liikkeellä on vääriä käsityksiä laajentumisen kustannuksista. Ne herättävät väkisinkin pelkoa ja perustuvat huonointa vaihtoehtoa kuvaaviin niin sanottuihin worst case -skenaarioihin; ikään kuin ei olisi jo kauan ollut selvää, että koko laajentumisprosessi viedään kustannusten osalta läpi EU:n talousarvion rahoitushorisontin alapuolella.
Olisi pikemminkin toivottavaa, että oltaisiin nykyistä enemmän tietoisia siitä, kuinka välttämätöntä on vahvistaa unionin luonnetta demokraattisten oikeusvaltioiden välisenä liittona. Se on käynyt entistä selvemmäksi syyskuun 11. päivän tapahtumien vuoksi. Vakavan rikollisuuden ja terrorismin torjunta on yhteisön asia, ja pidättyvyys tällä alueella uhkaa kansalaisten turvallisuutta.
Itse asiassa on varsin kummallista, että meidän oikeusvaltioiden välinen liittomme ei ole sellaisenaan johtanut nykyistä suurempaan luottamukseen muiden jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä kohtaan. Tässä asiassa on tulevaisuudessa vielä melkoisen paljon tehtävää.

Corbett
Saanen onnitella esittelijöitä erinomaisesta mietinnöstä sekä puheenjohtajavaltio Belgiaa siitä, että parlamentissa syntynyt ajatus seuraavan hallitustenvälisen konferenssin valmistelemisesta valmistelukunnassa vietiin lähes päätökseen, sillä Laekenin huippukokoushan on vielä edessäpäin.
Tämä on huomattava parannus aikaisempien hallitustenvälisten konferenssien valmisteluihin verrattuna. Sen sijasta, että ulkoministeriöiden virkamiehet kokoontuisivat totuttuun tapaan suljettujen ovien taakse, julkinen edustuselin poimii ajatuksia laajasta julkisesta keskustelusta ja tekee johdonmukaisia uudistusehdotuksia. Tilaisuus on mahtava, mutta sillä ei taata lopputuloksia, ja meidän on hyödynnettävä sitä. Se onnistuu parhaiten, jos vältämme riviemme hajaantumisen Euroopan yhdentymisen oikeaoppisuuden tai siihen liittyvän sanaston vuoksi; olemme toisinaan eri mieltä sanamuodoista, vaikka olemmekin samaa mieltä itse asiasta.
Saanen mainita pari esimerkkiä: joissakin poliittisissa puolueissa ja maissa "federalismia" pidetään virheellisesti keskusjohtoisuuden vastineena, ja niissä puhutaan keskusjohtoisen supervaltion luomisesta samaan tapaan kuin jäsen Farage taannoin. Sellaista ei kukaan halua, ja jos federalismi määritellään hallinnon eri tasoina, mahdollisimman hajautettuna mutta tarpeen vaatiessa keskusjohtoisena, siten, että jokaisen tason rakenne perustuu demokratiaan, olemme jo federalistisen järjestelmän juurilla, ja voin tämän määritelmän perusteella julistaa itseni federalistiksi.
Joissakin maissa "perustuslait" ovat lähes pyhiä tekstejä, jotka ovat syntyneet vallankumouksen tai kansallisen itsenäisyyden saavuttamisen seurauksena. Toisissa maissa, kuten Yhdistyneessä kuningaskunnassa, kyse on käytännöllisemmästä käsitteestä. Eurooppalainen perustuslaki on jo käytännössä olemassa; se ei ole kovin hyvä, mutta se on olemassa, ja meidän pitäisi parantaa sitä. Perustuslailla tarkoitetaan perustamissopimuksia, joissa vahvistetaan EU:n toimivalta, toimielimien toimivaltuudet sekä lainsäädännölliset ja talousarvioon liittyvät menettelyt.
On myönnettävä, että perustamissopimukset muodostavat tosiasiallisesti perustuslakimme. Meidän on parannettava perustuslakiamme siten, että ensinnäkin koonnamme sitä, jotta siitä muodostuisi yksinkertainen ja selkeä yhtenäinen teksti ja jotta kansalaiset ymmärtäisivät, miten perustuslaki toimii. Toiseksi, perustuslakia on selvennettävä monin tavoin. Vastuualueita on selvennettävä, eli sitä, mistä unioni on vastuussa ja mistä se ei ole vastuussa, samoin kuin rakenteita. Saanen mainita esimerkin eräästä asiasta, joka aiheuttaa sekaannusta. Korkea edustaja Solanan ja komission jäsen Pattenin tehtävät pitäisi sulauttaa siten, että yksi ainoa henkilö toimisi unionin ulkoisena edustajana, kenties komission erityisen varapuheenjohtajan erityisasemassa. Lopuksi totean, että kun on kyse selkeydestä ja demokraattisesta vastuunalaisuudesta, on olennaisen tärkeää, että kaikki lait läpäisevät kaksi koetta eli sen, että valtioita edustava neuvosto hyväksyy lait ja että kansalaisia edustava parlamentti hyväksyy ne. Näin saadaan kaksinkertainen takuu siitä, että Euroopan lainsäädäntö on laadukasta ja hyväksyttävää.
Sanoin, että tämä on todellinen tilaisuus, mutta se ei takaa mitään. Meidän on taisteltava sen puolesta, että tarvittavat muutokset syntyvät valtuuskunnan avulla.

Väyrynen
Arvoisa puhemies, liberaaliryhmän mielestä konventin tulee ehdottaa vaihtoehtoisia perusmalleja EU:n kehittämiseksi. Yksi vaihtoehdoista on nyt meneillään oleva kehitys kohti liittovaltiota. Ylikansallisesta komissiosta kehittyisi toimeenpanovaltaa käyttävä ja unionin lainsäädäntötyötä johtava liittohallitus, joka toimisi ylikansallisen Euroopan parlamentin luottamuksen varassa. Ministerineuvostosta kehittyisi parlamentin toinen kamari.
Tämän federalistisen mallin rinnalla on harkittava valtioliiton periaatteisiin nojautuvaa rakennetta. Siinä johtavana toimielimenä olisi jäsenvaltioiden edustajista kokoonpantu uudistettu ministerineuvosto. Kun aloiteoikeus olisi neuvostolla, se ei voisi toimia nykyiseen tapaan jäsenvaltioita edustavana lainsäädäntökamarina. Tällöin ylikansallisen parlamentin rinnalle olisi jäsenmaiden aseman vahvistamiseksi muodostettava toinen kamari, joka koostuisi kansallisten parlamenttien jäsenistä. Tällainen hajautettu valtioliiton järjestelmä sopii mielestäni laajentuvalle Euroopan unionille paremmin kuin keskittyneen liittovaltion malli.

Dimitrakopoulos
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Barnier, hyvät kollegat, aluksi haluan minäkin puolestani kiittää mietinnön kahta esittelijää, jäsen Méndez de Vigoa ja jäsen Leinenia, erittäin hyvin tehdystä työstä, mutta myös tavasta, jolla he ovat asiaa mielestäni käsitelleet alusta loppuun saakka, niin että he ovat todellakin onnistuneet sisällyttämään mietintöönsä mahdollisimman monia Euroopan parlamentin jäsenten näkemyksiä ja mielipiteitä.
On varmasti lukuisia realistisia ja kiinnostavia Euroopan tulevaisuutta koskevia näkemyksiä, unelmia ja ehdotuksia, kuten myös tapoja vastata Euroopan unionin kohtaamiin haasteisiin. Yksikään näkemys, unelma tai ehdotus ei kuitenkaan ole toteutettavissa eikä se voi kantaa hedelmää, ellei ole olemassa menetelmää antaa konkreettinen muoto unelmille ja ehdotuksille. Tällainen menetelmä on juuri valmistelukunta, elin, jonka koostumuksen täytyy tarkasti vastata kaikkia Euroopassa nykyään vaikuttavia poliittisia voimia. Valmistelukunnan työskentelyn täytyy mielestämme perustua erittäin laajaan demokraattiseen vuoropuheluun, ja sen työn tuloksena täytyy olla kaikkien siellä esitettävien näkemysten pohjalta muodostuvaan synteesiin perustuva ehdotus. Ainoastaan tällä tavalla puitteet rakentaa tulevaisuuden Eurooppaa tulevat olemaan edustavammat, demokraattisemmat ja siten tehokkaammat sekä samalla riittävät ja oikeudenmukaiset.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission puheenjohtaja, tiedän, että teillä on kiire ja että teidän on mentävä. Haluaisin kuitenkin kiittää teitä sydämellisesti siitä, että olette noudattanut parlamentille antamaanne lupausta, nimittäin lupausta olla tuomatta esiin Laekenissa mitään sellaista, mistä ei ole tehty päätöstä aiemmin, ja siitä, että pidätte niin tiukasti kiinni toimielinten välisestä työryhmästä. Yhteistyö parlamentin kanssa on erittäin esimerkillistä, ja haluan kiittää teitä sydämellisesti.
Haluan kiittää myös esittelijöitä Leinen, Méndez de Vigo ja Kaufmann sydämellisesti siitä, että he ovat niin hienosti ottaneet erinomaisten mietintöjensä keskeiseksi aiheeksi sen, kuinka tärkeää meille on Euroopan unionin päätöksentekorakenteiden demokratisoiminen ja tehostaminen, ja ettei siitä saa esittää vastalauseita, miten se kenties ilmenee joissakin yhteyksissä. Meidän on uhrattava demokratian aineksia tehokkuudelle. Meille on tärkeää, ja tämä koskee sekä valmistelukuntaa että lainsäädäntöä, että olemme kansan suoraan valitsemina parlamentin jäseninä vakuuttuneita, emme siitä, että osaamme kaiken, se olisi aivan hölmöä, vaan siitä, että meidän pitäisi voida valvoa päätöksentekoprosessia. Arvoisa komission puheenjohtaja, siinä suhteessa on kenties edelleen pieniä mielipide-eroja. Me haluamme takaisinotto-oikeuden (call back position) vain niitä tapauksia varten, joissa päätöksentekorakenne, jossa on siirretty toimivaltaa, ei kykene tekemään päätöksiä tai tekee vääriä päätöksiä, nimittäin lainsäädäntövallan käyttäjän tahdon vastaisia päätöksiä. Olisi parempi, ja aina on hyvä, jos muut päättäisivät niin kuin olemme periaatepäätöksissämme ja poliittisissa suuntaviivoissamme sopineet.
Toivon ensinnäkin, että neuvosto on nyt valmis perustamaan tämän toimielinten välisen työryhmän pian, toiseksi, että voimme solmia sopimuksen Mandelkernin työryhmän raportin, Kaufmannin mietinnön ja komission päätelmien pohjalta jo ensi vuoden kesäkuussa tai että neuvosto ainakin voi hyväksyä sen ensi vuoden kesäkuussa, että nämä kolme toimielintä ovat keksineet keinon kehittää Euroopan unionia tulevaisuudessa ja muuttaa sitä samalla demokraattiseksi ja tehokkaaksi.

De Sarnez
Arvoisa puhemies, kysymys eurooppalaisesta hallintotavasta on äärimmäisen monimutkainen ja kansalaistemme vaikeasti ymmärrettävissä, mikä on sentään aika ristiriitaista. Tiedämme kaikki, että Eurooppa kärsii vakavasta demokratiavajeesta, ja siksi on tietenkin tarpeen uudistaa perusteellisesti sitä tapaa, jolla valtaa Euroopassa käytetään.
Meidän on pidettävä tässä kolme tavoitetta mielessämme: päätöksentekoprosessin selkeyttäminen, sen tehokkuuden ja avoimuuden parantaminen sekä kansalaisten osallistumisen edistäminen. Tästä syystä kannatan valkoisessa kirjassa ja Kaufmannin mietinnössä esitettyjä suuntaviivoja. Tietenkin on varmistettava neuvoston työn avoimuuden lisääminen, on edistettävä Euroopan parlamentin ja kansallisten parlamenttien osallistumista lainsäädäntömenettelyyn, on yksinkertaistettava yhteisön lainsäädäntöä ja on luotava perusta kansalaisyhteiskunnan todelliselle kuulemiselle. Mielestäni olisi myös hyödyllistä - kuten perussopimusasioiden valiokunta korosti - laatia yhteissääntelystä toimielintenvälinen sopimus, jossa Euroopan parlamentille taataan sen poliittisen aseman ja vastuun tehokas hoitaminen. Hallintotavan uudistaminen on siis oikeansuuntainen. Se ei kuitenkaan tule tietenkään koskaan korvaamaan perusteellista uudistusta, jota toimielimemme tarvitsevat kipeästi. Meidän on kiireellisesti laadittava itsellemme yksinkertainen ja helppolukuinen perustuslaki, jossa määritellään selkeästi toimivallan jakautuminen ja tarkennetaan jokaisen rooli, jotta kansalaisten voisivat viimeinkin ymmärtää, kuka tekee mitäkin, ja kuka vastaa mistäkin. Lopuksi, tiedämme kaikki tässä salissa, ettei ole demokraattista valtaa ilman demokraattista legitiimiyttä. Siksi Euroopan täytäntöönpanovallan johtaja on jonain päivänä - toivottavasti mahdollisimman pian - voitava valita yleisillä vaaleilla.

Tajani
Arvoisa puhemies, Laekenin huippukokous tulee olemaan tärkeä, mutta vaikea, varsinkin käsiteltävänä olevien asioiden merkittävyyden vuoksi. Tässä lyhyessä puheenvuorossa haluaisin keskittyä ainoastaan huippukokouksen institutionaalisiin näkökohtiin. Valmistelukunnan on pyrittävä käynnistämään uusi vaihe, jonka päämääränä on luoda perustuslaki, joka johtaa kansallisvaltioiden liiton syntymiseen mutta jossa määritellään myös eri toimielinten valtuudet: komission, neuvoston, jäsenvaltioiden, alueiden ja suurten kaupunkien. Nämä päätökset on tehtävä solidaarisuuden ja toissijaisuuden hengessä, näiden kahden arvon, joiden täytyy olla uuden perustuslain pohjana.
Laekenissa on keskusteltava myös siitä, missä aikataulussa on edettävä kohti uusia toimielimiä. On nimittäin vältettävä sitä, että unionin kohtalon kannalta ratkaisevat päätöksiä tehdään vaalikampanjan aikaan. Siksi meistä on tarpeen järjestää hallitustenvälinen konferenssi tavallista aikaisemmin Italian puheenjohtajakaudella vuoden 2003 jälkipuoliskolla.
Perustuslakiprosessi edellyttää tietysti kansojen osallistumista parlamenttien äänestysten välityksellä - olisimme esimerkiksi halunneet, että Nizzan loppuasiakirjasta olisi keskusteltu, että parlamentti olisi voinut tarkistaa sitä, koska jotkin sen osat eivät vakuuta meitä ollenkaan, varsinkaan kansalaisia koskevat - aina alkaen Euroopan parlamentin roolista, sillä ilman kansalaisten ja heidän edustajiensa osallistumista meidän ei onnistu tehdä euroon perustuvasta Euroopasta poliittista Eurooppaa, jonka tavoitteena on laajentua tulevaisuudessa kenties Uralille asti: toisin sanoen suurta Eurooppaa, joka on pitkän ja kestävän rauhanajan tärkein toimija.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, keskityn oikeudellisiin kysymyksiin, jotka ovat tällä hetkellä kaikkein huolestuttavimpia kysymyksiä, kun kyse on "EU:n rakentamisesta". Vaarana on, että neuvosto rikkoo Euroopan neuvoston yleissopimuksen 8 ja 10 artiklaa sekä perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklaa, yksityisyyden, sananvapauden ja henkilötietosuojan kunnioittamista. Sille kansalaiset eivät voi juurikaan mitään. Vallan tasapainon puuttuminen oikeudelliselta alalta saattaa johtaa siihen, että täysin välttämätön terrorismin torjumista koskeva lainsäädäntö heikentää demokratiaa pitkällä aikavälillä. Valtioiden välinen malli on vanhentunut. Euroopan parlamentin on saatava osallistua lakien säätämiseen ja yhteisöjen tuomioistuimen on saatava täydet valtuudet. Neuvosto ei saa kehittyä niin kutsutuksi valtioksi valtion sisällä.
Syyskuun 11. päivänä pilarirakenteen tehokkuus romahti täysin. Ulkoiset ja sisäiset turvallisuuskysymykset liittyivät yhä tiiviimmin toisiinsa. Nyt tarvitaan voimakkaita vakavan rikollisuuden ja terrorismin vastaisia toimia. Saman aikaisesti on kuitenkin lisättävä avoimuutta ja oikeusturvaa, erityisesti, kun kyse on niin kutsutuista due process -periaatteista, toisin sanoen siitä, että kaikkien rangaistusten on pohjauduttava lakeihin, että kaikilla on oltava oikeus puolustukseen ja puolueettomaan tuomioistuinkäsittelyyn, toimien on oltava suhteellisia ja että kaikki ovat syyttömiä, kunnes toisin todistetaan. Näiden oikeuksien on oltava ehdottomia EU:n tasolla.
Laekenin Eurooppa-neuvoston lähtökohtana on pidettävä avoimuuden ja demokratian lisäämistä, mikä on onnistuneen laajentumisen edellytys. Tämä edellyttää valmistelukuntaa, jonka perusta on pääasiassa parlamentaarinen ja johon kuuluu tietenkin myös merkittävä määrä jäseniä siitä EU:n toimielimestä, johon kansalaisilla on parhaimmat yhteydet. Valmistelukunnan pitäisi pystyä laatimaan sellainen ehdotus, että kansalaiset tietävät tulevaisuudessa, mihin asiaan he ottavat kantaa.
Henkilön, joka haluaa kehittää EU:ta ja joka haluaa parantaa ja laajentaa unionia, pitää tukea niitä ajatuksia, jotka koskevat sellaista perustuslakia, jossa vallanjako on tehokas ja joka toivottavasti syntyy käsiteltävänä olevien loistavien mietintöjen tuloksena.

Schleicher
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ilman parlamenttia ei ole demokratiaa! Todistamme sen taas tänään, Euroopan parlamentti on Euroopan unionin tärkein yhdistävä tekijä. Neuvosto, komissio ja parlamentti eivät missään muualla keskustele julkisesti, ei tosin aina yksimielisesti, mutta avoimesti, ja toivoakseni rakentavasti. Esittelijämme ovat tehneet erinomaiset mietinnöt. Euroopan parlamentti on Nizzan Eurooppa-neuvostosta lähtien edistänyt yhteisöllistä prosessia, jonka on tarkoitus käynnistyä Laekenissa. Yhdyn puheenjohtaja Prodin huoleen siitä, että Euroopan unioni ei ole vielä riittävän hyvin valmistautunut laajentumiseen. Siksi pyydän neuvoston puheenjohtajaa vielä kerran huolellisesti tutkimaan, vahvistavatko Nizzan päätelmät todella neuvoston ja parlamentin toimintakykyä. Epäilen! Euroopan yhteisöä ja Euroopan unionia on kehitetty hienosti lähes 50 vuotta, ja toivon, että myös seuraavia 50 vuotta valmistellaan niin hyvin, että voimme työskennellä Euroopan unionissa vahvistuneina seuraavien 50 vuoden aikanakin.

Maij-Weggen
Arvoisa puheenjohtaja, tulevasta Laekenin huippukokouksesta tulee erittäin tärkeä kokous: siellä pitäisi nimittäin vahvistaa Euroopan unionin toimielinten uudistuksista ehdotuksia tekevän valmistelukunnan asialista, ja kaikkihan tietävät, miten suuri merkitys asialistoilla on neuvottelujen lopputulokselle.
Olemme tyytyväisiä valmistelukunnan suunniteltuun kokoonpanoon, vaikka muistutankin, että poliittisen tasapainon täytyy säilyä. Varsinkin kansallisten parlamenttien pitäisi ottaa tämä huomioon. Olen muuten lisäksi sitä mieltä, että valmistelukunnan itsensä pitäisi valita puheenjohtajansa.
Vuosien 2003-2004 hallitustenvälisestä konferenssista sanoisin, että neuvostolla on toki käytettävissään Nizzan sopimukseen liitetyn 23. julistuksen neljä kohtaa. Näistä neljästä kohdasta sanoisin lyhyesti seuraavaa.
Toimivaltuuksien rajoittamisesta: kannatamme Euroopan unionille entistä liitovaltiomaisempaa rakennetta, jossa unionin, jäsenvaltioiden ja alueiden työnjako on nykyistä selkeämpi. Tulevien sopimusten rakenteesta: kannatamme perustuslain kaltaista perussopimusta, johon sisällytetään myös perusoikeuskirja. Kansallisten parlamenttien roolista: meistä niiden on ohjattava ja valvottava ennen kaikkea omia ministereitään ja seurattava näin eurooppalaisen politiikan toteuttamista.
Onko valmistelukunnan käsiteltävä muita aiheita? On. Mainitsen niistä lyhyesti viisi. Yhteisön ulko- ja turvallisuuspolitiikka on otettava yhteisöpolitiikkaa koskevaan pilariin. Poliisi- ja oikeusasioihin ja rikosoikeuteen liittyvästä politiikasta on myös tehtävä yhteisöllistä siten, että on olemassa Euroopan oikeusviranomainen, Euroopan syyttäjänvirasto ja yhteisöllinen Europol. Euroopan parlamentin on saatava täysi toimivalta lainsäädäntö- ja talousarvioasioissa. Euroopan parlamentin on valittava Euroopan komission puheenjohtaja, ja Euroopan ministerineuvoston kokousten on oltava julkisia silloin, kun on kyse lainsäädännöstä. Minua ilahduttaa, että komission jäsen Prodi on nyt sanonut tämän, ja olen myös hyvin utelias kuulemaan, onko neuvoston puheenjohtaja Michelkin samaa mieltä.
Nämä ovat aiheita, jotka liittyvät varsinkin avoimuuteen ja demokratian määrään unionissa, ja minusta ennen kaikkea ne on lisättävä valmistelukunnan asialistalle, jotta unionille saadaan ennen uusien jäsenvaltioiden liittymistä entistä vankempi perusta, joka täyttää nykyaikaisen oikeusvaltion edellytykset.

Carnero González
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, huomatkaa, että minusta tärkeintä Laekenin Eurooppa-neuvostossa on seuraava: neuvoston on kyettävä muuttamaan asenne Nizzan Eurooppa-neuvostoa kohtaan eli saatava meidät unohtamaan se epäonnistumisen tunne, joka meidät valtasi Ranskan puheenjohtajakauden päättäneen huippukokouksen jälkeen käytännössä tasan vuosi sitten, ja muuttamaan se Laekenin Eurooppa-neuvostossa sekä poliitikkojen että kansalaisten mielissä onnistumisen tunteeksi.
Mielestäni juuri sitä pyydetään kollegojeni Leinenin ja Méndez de Vigon suurenmoisessa mietinnössä. Jos unohdetaan sinänsä tärkeät yksityiskohdat ja yksittäiset ehdotukset, on olennaista, että Laekenissa voidaan tarkastella asioita toisesta, perustuslaillisesta näkökulmasta, ja se tarkoittaa epäilemättä asenteen muuttamista, kuten äsken sanoin.
Menettelytapa on erittäin tärkeä seuraavassa uudistuksessa. Valmistelukunta on olennainen asia. Emme voi kuitenkaan sallia valmistelukunnan muuttuvan taikakaluksi. Jotta siitä ei tulisi sellaista, se pitää kutsua kokoon valmistelemaan sisällyksekästä uudistusta, jolla on kunnollinen asialista. Mikäli seuraavan uudistuksen asialista rajoitetaan pelkkään Nizzan sopimuksen liitteenä olevaan 23. julistukseen, aloitamme pelin väärin, ja mietinnössä, joka todennäköisesti hyväksytään tässä edustajainhuoneessa huomenna, vaaditaan enemmän. Siinä vaaditaan laajempaa asialistaa. Ennen kaikkea siinä vaaditaan asialistaa, johon on taas kerran sisällytetty unionin politiikat ja niitä hoitavat toimielimet. Siinä jopa vaaditaan, että unionia alettaisiin pitää oikeushenkilönä.
Tätä asialistaa varten, ja jotta emme johtaisi kansalaisia harhaan, on kutsuttava koolle valmistelukunta. Se puolestaan tarvitsee asialistan, mutta myös sellaiset valtuudet, kokoonpanon, työmenetelmän ja aikataulun, että niistä on hyötyä.
Painotan jäsen Méndez de Vigon sanoja: olisi uskomatonta, että valmistelukunnassa toimisi yhä sama määrä Euroopan parlamentin jäseniä kuin perusoikeuskirjan laatineessa valtuuskunnassa, kun seuraavan valmistelukunnan kokonaisjäsenmäärä kasvaa merkittävästi. Tällaista epätasapainoa emme tietystikään voisi hyväksyä.
Toiseksi valmistelukunnan ei pidä toimia yksimielisyyden vaan enemmistön yhteisymmärryksen pohjalta. Minusta kyseessä on tarkka määritelmä. Valmistelukunnalla on oltava oikeus valita puheenjohtajansa ja saattaa työt ajoissa päätökseen, jotta sen päätelmiä ei pantaisi pakastimeen, sillä aika saa tosiaankin kaiken parantumaan ja unohtumaan.
Tähän toivomme sitouduttavan Laekenissa: kunnianhimoiseen uudistukseen, jossa työtavat ovat erilaisia, jotta tuloksena olisi laajempi ja tiiviimpi Eurooppa.

Michel
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olin ensin aikonut vastata kohta kohdalta kaikille puhujille, mutta pelkäänpä, etten ajanpuutteen vuoksi ehdi käsitellä asioita yksityiskohtaisesti. Yritän silti vastata mahdollisimman konkreettisesti.
Haluan ensimmäiseksi kiittää vilpittömästi Euroopan parlamenttia ja suurinta osaa puhujista kuulemieni puheenvuorojen korkeasta laadusta ja täällä havaitsemastani verrattomasta eurooppalaisesta tahdonvoimasta. Minun on todettava teille, etten aisti joka päivä samaa tahdonvoimaa muissa eurooppalaisissa toimielimissä, joiden toimintaan osallistun. Törmään siis täällä sellaiseen annokseen optimismia, jota en osannut odottaa. Kunnianhimoiset tavoitteet, joita asetatte Euroopan rakentamiselle, vastaavat tietenkin pitkälti ajatusta ja kunnianhimoa, jonka minä itsekin jaan ja jonka me kaikki jaamme. Muutamaa päivää ennen Laekenin Eurooppa-neuvostoa sitoutuminen, jonka kuulin lähes kaikilta, on todella ilahduttavaa. Joku sanoi, että Laekenin huippukokouksesta tulee vaikea, olen siitä täysin vakuuttunut, sillä Euroopan tulevaisuudesta käytävän keskustelun kautta unionin 15 jäsenvaltioita joutuu tekemään valintoja, jotka ovat todellisia vedenjakajia ja jotka ovat niin tärkeitä, että jotkut joutuvat väistämättä osoittamaan politiikassa hyvin harvinaista hyvettä: kieltäytymisen hyvettä.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin keskittyä hetken valmistelukuntaan, ja haluan sanoa ensimmäiseksi, mitä valmistelukunta ei ole. Näin voin kenties rauhoittaa niitä, jotka näkevät valmistelukunnassa tuhat ja yksi syytä torjua joitakin asioita, joihin he ovat aina uskoneet ja jotka kuitenkin haittaavat Eurooppaa. Valmistelukunta ei ole eikä ole koskaan kenenkään ajatuksissa ollut mikään HVK. Valmistelukunta ei myöskään voi - ja jäsen Méndez de Vigo taisikin sanoa tämän - olla mikään alibi. Mielestäni sen on oltava ennen kaikkea hyödyllinen kaikupohja. Voisin kuvailla asiaa vielä toisellakin tavalla. Se voi myös olla HVK:n jäsenten poliittiselle vastuulle asetettu haaste, johon he joko vastaavat tai eivät vastaa, sillä uskon, että se pakottaa kaikki neuvoston jäsenet kantamaan poliittisen vastuunsa. Kuvitellaan vaikka, että valmistelukunta ehdottaa jostain Euroopan tulevaisuuden kannalta olennaiseen kysymykseen liittyvästä aiheesta kolmea tai neljää vaihtoehtoa, joista yksi saa yksimielisen kannatuksen tai siitä saadaan aikaan konsensus, yhtä kannattaa 80 prosenttia osallistujista ja kolmas jakaa mielipiteet 50-50. Tiedämme hyvin, ettei HVK:n tarvitse valita yhtä näistä vaihtoehdoista vaan se voi hyvin päättää valita muun vaihtoehdon, se voi keksiä aivan muuta, se voi lisätä vaihtoehtoihin erilaisen vastauksen, kuin sen, johon valmistelukunta on päätynyt.
Siinä tapauksessa jokainen HVK:n jäsen kantaessaan vastuunsa, valitessaan yhden vaihtoehdon tai luopuessaan valmistelukunnan esittämistä vaihtoehdoista ottaa riskin asettumisesta poikkiteloin paitsi valmistelukunnan myös kansalaisyhteiskunnan kanssa, jonka on jollain tavalla tuotava esiin aikeensa, odotuksensa ja toiveensa valmistelukuntaan kohtaan. Valmistelukuntaa ei siis pidä vähätellä siitä syystä, ettei se ole päätöksentekoelin, eikä sen poliittista painoarvoa ja poliittista voimaa pidä aliarvioida.
En salaa teiltä, että suhtaudun hieman epäillen valmistelukunnan kokoonpanoon, vaikkakaan meidän ei tarvitse vielä lyödä lukkoon kantaamme pyyntöön lisätä Euroopan parlamentin jäsenten osallistujamäärää. Pyyntö on mielestäni oikeutettu, mutta muistuttaisin, että olemme ehdotuksessamme käyttäneet suhdelukuja, joita käytettiin perusoikeuskirjan laatimisessa. Erona perusoikeuskirjaan on, että myös ehdokasvaltiot osallistuvat valmistelukuntaan. Tämä ero on syytä pitää mielessä. Muistutan, että Gentin Eurooppa-neuvostossa esitettiin pyyntöjä, jotka olivat aivan päinvastaisia kuin Euroopan parlamentin vaatimukset. Useat maat vaativat kansallisten parlamenttien jäsenten määrän lisäämistä joko, jotta vallassa oleva koalitio tulisi paremmin edustetuksi tai jotta otettaisiin huomioon valtioiden sisäiset rakenteet tai kaksikamarijärjestelmän vuoksi. Loppujen lopuksi tärkeää ei ole määrä vaan laatu, ja uskon, että Euroopan parlamentin jäsenillä tulee aina olemaan etunaan näiden aiheiden ja menettelyjen hyvä tuntemus.
Haluaisin lisätä vielä yhden huomion kokoonpanosta: olisi valitettavaa, jos ryhmittymien tai erilaisten osapuolien välille kehittyisi tuhoisaa kilpailua. Keskustelun on mielestäni oltava avointa, eikä osallistujien pidä toimia vain edustamiensa tahojen välikäsinä. Keskustelua on käytävä intellektuaalisen tinkimättömyyden ja objektiivisuuden, sekä intellektuaalisen, filosofisen, kulttuurisen ja poliittisen vapaan ajattelun pohjalta. Keskusteluun on voitava asennoitua riittävän avarakatseisesti. En epäile lainkaan, että pystymme kaikki siihen milloin vain.
Olen siis itse ainakin valmis harkitsemaan, aiheuttaisiko Euroopan parlamentin osallistumisen lisääminen liikaa haittoja esimerkiksi kasvattamalla valmistelukunnan osanottajien määrän liian suureksi ja herättämällä vastaavanlaisia pyyntöjä muilta. Tästä seuraisi, että valmistelukunnassa olevien edustajien tai valtuutettujen määrä haittaisi hyvää työskentelyä.
Minulla oli jo alussa tilaisuus kertoa, mitä ajattelen valmistelukunnan työstä ja tarpeellisuudesta. Ehdotuksemme on mielestäni samansuuntainen kuin parlamentinkin. Yhteisymmärrykseen perustuvaa päätöksentekomenetelmää käytetään aina kun mahdollista, ja tarvittaessa esitetään vaihtoehtoja esimerkiksi suosituimmuusjärjestyksessä. On kuitenkin vältettävä määräämästä lähtökohtaisesti yhteisymmärrykseen perustuvaa menetelmää, sillä uskon, että se heikentäisi valmistelukuntaa, joka tyytyisi siinä tapauksessa hyväksymään pienimmän yhteisen nimittäjän. Erilaisten vaihtoehtojen esittämisen on tarjottava valmistelukunnalle mahdollisuus käydä kontradiktorista näkemystenvaihtoa.
Haluaisin nyt käydä läpi ne erilaiset kysymykset, joita minulle esitettiin laajentumisesta. En vastaa puheenvuoroja pitäneille henkilöille epäileväisenä vaan avoimen huolestuneena. Kaikki ilmoittavat kannattavansa laajentumista, kaikki pitävät sitä tärkeänä poliittisena ja historiallisena tapahtumana, mutta samalla jotkut ilmaisevat tiettyä vastahakoisuutta laajentumiseen väitteillä, jotka vaikuttavat siltä kuin he eivät olisi kuulleet lainkaan, mitä on sanottu. Haluan tehdä tämän asian täysin selväksi. Aina on ensinnäkin sanottu, että neuvotteluja pyritään jatkamaan puheenjohtajavaltio Ruotsin asettamassa erinomaisessa tahdissa ja toiseksi, että tässä arvioidaan jokaista maata omien ansioiden perusteella. Se, että tänä päivänä voidaan todeta neuvottelujen väliaikatilanteen olevan erittäin myönteinen, ei tietenkään tarkoita, että - kuten joissakin puheenvuoroissa esitettiin - oltaisiin ajauduttu jonkinlaiseen poliittiseen välinpitämättömyyteen, jonka seurauksena oltaisiin valmiita hyväksymään 10 uutta jäsenvaltiota ennen vuotta 2004 ilman enempiä tarkistuksia, ilman muita arviointeja tai vaatimuksia. Tämä ei tietenkään pidä paikkaansa, ja sanommekin yhä laajentumisesta, että se on väistämätön mutta siinä arvioidaan jokainen maa sen omien ansioiden perusteella. Tämän halusin sanoa laajentumisesta.
Jäsen Barón Crespo puhui uskoakseni puheenjohtajistosta. Hän toivoi, että seuraavat puheenjohtajavaltiot osallistuvat siihen. En vastusta lainkaan ajatusta, mutta on vältettävä epätasapainoa. Kompromissiratkaisu voisi olla, että seuraavat puheenjohtajavaltiot osallistuvat tarkkailijoina. Valmistelukunta voi käsitellä mitä tahansa asioita, myös Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaa. Kuten kaikki tietävät, valmistelukunta käsittelee neljää Nizzan sopimuksessa mainittua aihetta. Mutta siitä lähtien, kun todettiin, ettei valmistelukunta ole sama kuin HVK eikä se tee päätöksiä, vaikuttaa siltä - en oikein ymmärrä miksi - että joissakin tapauksissa Nizzan sopimuksen aiheiden soveltamisalaa halutaan kaikin keinoin rajoittaa. Jos Nizzan aiheiden käsittely laajenee muihin kysymyksiin, olisi melko huolestuttavaa, jos menettelyssä, jossa kansalaisyhteiskunta pääsee osallistumaan keskusteluun, sanottaisiin: "Rajaamme keskustelunne tarkoin määriteltyihin aiheisiin, ettekä saa keskustella muusta, kuin siitä, mistä haluamme teidän keskustelevan." Sellainen olisi aika lyhytnäköistä. Kannatamme optimistisempaa suhtautumista Nizzan sopimuksen aiheisiin ja niiden laajempaa tulkintaa. Toivon voivani luottaa Euroopan parlamentin tai ainakin sen optimistisimpien jäsenten tukeen tämän suhtautumistavan ja suuntautumisen edistämisessä.
Jaan täysin jäsen Coxin ja jäsen Poetteringin näkemyksen, että komission on säilyttävä yhteisön järjestelmän ytimessä. Myös kysymys aikavälistä on tärkeä. Velvoitteita on paljon ja moni vaalikausi ehtii vaihtua. Mielestäni valmistelukunnan työn päättymisen ja HVK:n välillä saisi olla puoli vuotta aikaa. Pelkään, että jos aikaa ehtii kulua enemmän, valmistelukunnan ja koko keskustelun tulokset ehditään vesittää, ja pahimmassa tapauksessa todettaisiin, että riittävän pitkän ajan jälkeen HVK:n alakessa on ehditty unohtaa, tai jotkut voivat esittää unohtaneensa, tai on tyhjennetty sisällöstään eri vaihtoehdot ja siten koko valmistelukunnan tekemän hyödyllisen työn tulos.
Hyvät parlamentin jäsenet, nämä olivat tärkeimmät asiat, jotka halusin sanoa. Olen varmasti unohtanut jotain, mutta minun on nyt aika vastata viimeiselle puhujalle, joka kysyi, suhtaudunko myönteisesti neuvoston työn avoimuuteen. Tietenkin suhtaudun myönteisesti neuvoston työn avoimuuteen. Suhtaudun valitettavasti paljon vastahakoisemmin sellaisten julkisen esityksen olojen luomiseen, jotka heikentäisivät neuvostossa käytävän keskustelun laatua.
Arvoisa jäsen, olen itse kouliintunut parlamentaarikko, olen ollut kansanedustaja yli 20 vuotta. Olin myös pitkään, mielestäni liian pitkään, oppositiojohtajana maassani. Jopa parlamentissa on toisinaan parempi käydä joistakin asioista keskusteluja suljettujen ovien takana - eikä vain silloin, kun mainitaan henkilöitä tai nimiä -, jos halutaan todella ajatella kansalaisten etua. Mielestäni olisi varomatonta käydä tiedotusvälineissä keskustelua äärimmäisen herkistä aiheista, joista 15 valtionpäämiehen tai ulkoministerin on tarkoitus päästä yksimielisyyteen. En lainkaan vastusta yleistä keskustelua useista aiheista, mutten usko, että kaikkien neuvostojen järjestäminen ja toimiminen avoimesti antaisi tulokset, joita te haluatte ja joita minäkin haluan. Suhtaudun siis myönteisesti avoimuuteen mutta varautuneesti propagandaan.
Tapaan, jolla kansalaisyhteiskunta osallistuu valmistelukunnan työhön, oli kaksi mallia. Ensimmäinen malli oli luoda toinen foorumi, toinen toimielin, toinen edustajakokous. Ensimmäinen ongelma tässä on, kuinka valitaan osallistujat tähän toiseen edustajakokoukseen, jolla olisi valtavana vastuunaan koko Euroopan kansalaisyhteiskunnan edustaminen. On äärimmäisen vaikea valita kunkin asian paras puolestapuhuja. Olisimme siis luoneet valmistelukunnan rinnalle kilpailevan elimen, joka olisi koostunut elimiä edustavista jäsenistä. Tämä olisi yksi vaihtoehto, ensimmäinen malli. Toinen malli, jota harkitsimme, oli työskentely eräänlaisen kansalaisyhteiskunnan jäsennellyn verkoston kanssa. Verkostosta pitäisi tehdä sellainen, että se olisi lähes rajaamaton. Kaikkien, jotka edustavat jotain väestön osaa, jotka puhuvat joidenkin puolesta, pitäisi voida välittää valmistelukunnalle mielipiteensä, odotuksensa, kritiikkinsä ja ehdotuksensa, ja valmistelukunnan pitäisi tarvittaessa voida kutsua heidät kuultaviksi, mikä tarkoittaisi dynaamista vuorovaikutusta valmistelukunnan ja koko eurooppalaisen yhteiskunnan välille, olipa kyse sitten akateemisesta maailmasta, kouluista, kansalaisjärjestöistä tai ammattijärjestöistä. On tärkeää antaa kaikkien näiden pienten äänien kuulua.
Päädyimme jäsenneltyyn verkostoon, ja luonnollisesti kaikki se aineisto, jonka nämä henkilöt tuottavat, tulee kuulumaan valmistelukunnan viralliseen asiakirja-aineistoon, ja kaikki, jotka kääntyvät valmistelukunnan puoleen, saavat vastauksen, joka ei ole pelkkä vastaanottoilmoitus. Uskon, että saamme jossain vaiheessa esiin yhteiskuntamme edustavimmat voimat. Haluan antaa tämän tarkennuksen, jotta välttyisimme väärinkäsityksiltä.

Puhemies
Kiitos, neuvoston puheenjohtaja Michel. Minua ilahduttaa kuulla, että olette vakuuttunut parlamentin hyvästä tahdosta, mutta teidän pitää käsittää, että meillä, ja samalla Euroopan kansalaisilla, on myös eniten voitettavaa tai hävittävää tämän valmistelukunnan onnistumisessa.
Seuraavaksi annan puheenvuoron komission jäsen Barnierille.

Barnier
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät parlamentin jäsenet, haluan vuorostani kiittää teitä komission puolesta syvällisistä ja korkeatasoisista puheenvuoroista, joita olette pitäneet tässä keskustelussa kahdesta tärkeästä aiheesta: hallintotavasta ja Laekenin Eurooppa-neuvostosta. Komission puheenjohtaja Prodi pahoittelee, että hän joutui äsken poistumaan talous- ja sosiaalikomitean tapaamiseen, johon hänen täytyy osallistua. Hallintotavasta puhuttaessa haluan painottaa jäsen Kaufmannin ensimmäisiä sanoja, ja haluan puheenjohtaja Prodin tavoin kiittää häntä vilpittömästi yhteistyöstä ja laadukkaasta työstä, jonka hän teki teidän puolestanne tämän samalla tärkeän ja vaikean aiheen parissa. Sanoitte asian osuvasti, jäsen Kaufmann: keskustelu hallintotavasta on osa suurta keskustelua unionin tulevaisuudesta.
Tässä ei ole kyse vain työmme tarkoituksesta - palaan tähän myöhemmin - vaan myös tavastamme työskennellä ja toimia. Komissio aikoo etenkin hallintotapaa koskevassa valkoisessa kirjassa edistää Euroopan parlamentin asemaa yhtenä lainsäädäntövallan käyttäjänä. Ehdotamme valkoisessa kirjassa, että parlamentin mahdollisuutta harjoittaa valtaoikeuksiaan parannetaan, ja näihin valtaoikeuksiin kuuluvat lainsäädäntövälineiden valinnan laadun valvominen, asiantuntijalausuntojen käytön laadun - onko se moniarvoista - ja konsultoinnin käytön laadun - onko se tasapuolista - valvominen. Ollakseni täysin rehellinen meillä on vielä yksi aihe käsittelemättä, ja jäsen Swoboda painotti sitä puheenvuorossaan: emme ole vakuuttuneita sellaisen välineen eduista, joka mahdollistaisi lainsäädäntötoimien keskeyttämisen missä tahansa vaiheessa, eli kuuluisan takaisinottomenettelyn eduista, kun komission vastuuta nykyisessä komitologiamenettelyssä ei ole varmistettu. Ehdotimme, että tutkisimme yhdessä parlamentin ja neuvoston kanssa muita menettelyjä, joiden avulla Euroopan parlamentti voisi yhteispäätösmenettelyn piiriin nykyisin kuuluvissa asioissa täyttää valvontatehtävänsä suhteutetulla eli tasapuolisella tavalla.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan vielä sanoa tästä keskustelunaiheesta, jonka parissa meidän on vielä työskenneltävä, että katsomme täällä hallintotavasta nyt käydyn keskustelun auttavan meitä etenemään tämänpäiväisen istunnon jälkeen.
Haluaisin nyt sanoa vuorostani muutaman sanan Laekenin huippukokouksesta, jonka parissa olemme komission puheenjohtaja Prodin tavoin tehneet paljon työtä. Teemme vielä paljon työtä Laekenin huippukokouksen valmistelemiseksi ja sen jälkeen. Haluan vielä puolestani kehua, kuten tein perussopimusasioiden valiokunnalle, esittelijöiden Jo Leinen ja Méndez de Vigo tekemän työn korkeaa laatua. Eräs teistä moitti tavanomaisella suorapuheisuudellaan jyrkästi komissiota, joka on yhteisön mallin ja menetelmän ytimessä ja joka aikoo pysyä niiden ytimessä sille perussopimuksissa annetun kolmijakoisen tehtävän - ehdotusten esittämisen, valvonnan ja täytäntöönpanon - kautta. Euroopan mantereen yhdistyessä, kun erimielisyydet kärjistyvät ja vastakkaisiin suuntiin vetävät voimat vahvistuvat, tämä komission asema yhteisön mallin ytimessä tulee vielä tarpeellisemmaksi kuin se on ollut viimeiset 50 vuotta.
Jäsen Voggenhuber sanoi, että komissiolta puuttuu visio. Hän ei taida olla täällä kuulemassa vastaustani, mutta vastaan kuitenkin. Jokainen voi ymmärtää sanan "visio", miten haluaa. Minulla on tapana suhtautua asioihin järjen pessimismillä ja tahdon optimismilla, ja lainaan tätä Jean Monnet'n kaunista lausetta tukeakseni sitä, mitä ministeri Michel sanoi aiemmin, kun hän myönsi tulleensa tänne hakemaan eräänlaista optimismiannosta, jota hän ei ole saanut muissa toimielimissä. Siksi halusin toistaa teille tämän Jean Monnet'n kauniin lauseen.
Puhuttaessa tahdonvoimasta, joka on tullut esiin useissa puheenvuoroissa, komission puheenjohtaja Prodi on ilmoittanut tässä salissa neljä strategista tavoitetta. Haluamme pitää niistä kiinni, ja puheenjohtaja Prodi pääsee itse todistamaan, että hän pitää niistä kiinni, kun hän tulee 11. joulukuuta täysistuntoon puhumaan unionin tilasta.
Mitä parlamentti olisi sanonut, jos jo ennen kuin valmistelukunta, jonka eteen olemme yhdessä ponnistelleet, aloittaa työnsä, komissio olisi ilmoittanut lopullisen näkemyksensä perustuslaillisesta perussopimuksesta tai perustuslaista välittämättä demokraattisesta keskustelusta, joka käydään ensimmäistä kertaa näin laajoista aiheista, tai määrittäen ennalta sen tuloksen? Tiedän kyllä, sanon tämän kollegani ja ystäväni komission jäsen Vitorinon edessä, joka teki paljon työtä teidän kanssanne edellisen, perusoikeuskirjaa käsitelleen valmistelukunnan yhteydessä: nyt on kyse poliittisesti avoimemmista ja todennäköisesti hankalammista aiheista. Keskustelu on käytävä. Osallistumme siihen, muttemme halunneet määritellä sen lopputulosta ennalta tai käyttäytyä ikään kuin sillä ei olisi merkitystä. Emme saa vähätellä hallintotavan ja valkoisen kirjan lähestymistapaa, tämänpäiväinen kiivas keskustelu todistaa, ettei kyse ole mitättömistä aiheista. Ennen kuin lopetan, sillä olen luvannut puhua lyhyesti Laekenissa sovittavasta valmistelukunnasta ja etenkin Laekenin Eurooppa-neuvoston jälkeisestä ajasta, haluaisin vielä ilmaista komission puolesta kiitollisuutemme puheenjohtajavaltio Belgialle, pääministeri Guy Verhofstadtille ja ministeri Louis Michelille ennen kaikkea poliittisen tahdon lujuudesta ja rohkeudesta, jota he ovat osoittaneet ja jota heidän on osoitettava näinä muutamana Laekenin Eurooppa-neuvostoa edeltävänä päivänä vakuuttaakseen kaikille, että heidän valmistelemaansa ja jäsenvaltioille esitettävää julkilausumaehdotuksen linjaa tullaan noudattamaan eikä sitä lievennetä.
Minäkin kuuntelin, kun ministeri Louis Michel käytti äsken sanoja, jotka tunnen hyvin. Minäkin uskon valmistelukunnasta ja ajasta, jonka se käyttää ensimmäisen kerran toimielimiä koskevaan keskusteluun, että meillä on aikaa - kaksi vuotta - ja meillä on avoin menettely, joka ei rajoitu toimielimiä koskevan perussopimuksen uudistamisen osalta pelkkään ministerien keskinäiseen vuoropuheluun salaisessa ja turvatussa hallitustenvälisessä menettelyssä, jonka rajallisuutta olemme kaikki todistaneet niin Amsterdamissa kuin Nizzassakin. Tartutaan tilaisuuteen ja tehdään valmistelukunnasta kaikupohja, joka välittää äänet ylöspäin, toimielimiin ja hallituksiin, joiden on lopulta päätettävä, sekä kansalaisille, joita te edustatte. Valmistelukunta - toistetaan tämä vielä, jotta asia tulisi selväksi - ei tee päätöksiä. Kun tämä asia nyt on tullut selväksi, se on vain hyväksyttävä. Olin hyvin iloinen kuullessani ministeri Michelin sanovan, ettei neljää Nizzan sopimuksessa mainittua aihetta pidä tulkita liian varovaisesti tai suppeasti. Niitä on päinvastoin tulkittava hyvin avoimesti ja rakentavasti, nämä neljä aihetta on yhdistettävä ja niitä on käsiteltävä kunnianhimoisesti. Se johtaa selvästi perustuslakiluonteiseen menettelyyn. Emme saa pelätä sanoja. Näiden neljän aiheen, etenkin toimivallan käytön, nykyisen vallankäyttöön tarvittavien asianmukaisten välineiden ja toimivaltojen jakautumisen selkeyttämisen, kunnianhimoinen käsittely saa meidät luonnollisesti, loogisesti, pohtimaan eurooppalaista hanketta. Mitä teemme yhdessä? Pysähdymmekö tähän? Haluavatko jotkut palata taaksepäin, purkaa yhteisön säännöstöä? Halutaanko yhdentymisessä mennä pitemmälle kansalaisten yhteisessä edussa, kolmannessa pilarissa, ulkopolitiikassa, puolustuksessa? Nämä ovat kansalaisten kysymyksiä ja toiveita. Jos halutaan mennä pitemmälle, halutaanko edetä kaikki yhdessä vai pienissä ryhmissä? Ja miten? Kaikki nämä kysymykset ovat neljän aiheen ytimessä, niiden ympärillä ja rinnalla, ja valmistelukunnalla, joka ei tee päätöksiä, mutta jonka on esitettävä vahvoja ehdotuksia, on paljon työtä edessään.
Tämän verran halusin sanoa, ja totean vielä lopuksi, että minäkin uskon, että meidän, jotka osallistumme valmistelukuntaan, on oltava tarkkaavaisia ja kuunneltava, mitä sillä välin puhutaan ulkopuolella kansalaisten keskuudessa kaikissa eri maissa ja eri alueilla. Pidän yleisen keskustelun, kansalaisten keskustelun, kannalta hyvin tärkeänä alueellista tasoa, jolla useita asioita on hyvä sanoa ja välittää eteenpäin. Meidän on seurattava keskustelua, jota tuona aikana käydään kansalaisyhteiskunnassa.
Komissio ei aio jäädä sivustakatsojaksi tuona aikana. Sillä on oma paikkansa valmistelukunnassa, se osallistuu sen jälkeen hallitustenväliseen konferenssiin, ja komission puheenjohtaja osallistuu päätteeksi aktiivisesti viimeisen hallitustenvälisen konferenssin Eurooppa-neuvostoon, joka järjestetään viimeistään vuoden 2004 alussa ennen Euroopan parlamentin vaaleja.
Otamme ensi viikolla kantaa tiedonantoon, jota valmistelen parhaillaan puheenjohtaja Prodin kanssa ja joka koskee Laekenin Eurooppa-neuvostoa, sen valmistelua ja siellä tehtävien päätösten täytäntöönpanoa. Voitte luottaa meihin ja minuun, että komissio esittää säännöllisesti tekstejä ja tiedonantoja kaikista aiheista ja järjestää niistä keskusteluja. Ryhmien puheenjohtajat ovat puhuneet siitä tai pyytäneet sitä. Voin vakuuttaa heille, niin puheenjohtaja Poetteringille, Barón Crespolle kuin Coxille, että komissio antaa valmistelukunnan käsiteltäväksi paitsi - arvoisa jäsen Barón Crespo - yksinkertaistamisesta tai toimivallan jakautumisesta, myös kaikista muista aiheista, mutta ennen kaikkea toimivallan jakautumisesta, joka koskee meitä suoraan, tekstejä ja ehdotuksia, joissa se esittää näkemyksensä, mutta näkemyksemme - haluan sanoa tämän lyhyesti, ja vahvistamme asian ensiviikkoisessa tiedonannossamme - on joka tapauksessa, että yhteisömetodin malli on säilytettävä, mutta sitä on myös uudistettava ja legitimoitava.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Barnier.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Menettelyä koskevat puheenvuorot (jatkoa)

Van Orden
Kiinnitin huomionne 15. marraskuuta Kreikassa pidätettyjen ilmailun harrastajien ahdinkoon; heidän joukossaan ovat vaalipiirini jäsenet Lesley ja Paul Coppin. Tästä on kaksi viikkoa, ja he ovat edelleen vankilassa. Vierailin viime viikolla Lesley Coppinin luona, ja hän on hyvin hätääntynyt.
Voi olla, että jotkut pidätetyistä toimivat liian innokkaasti ja että he ovat teknisesti ottaen näyttäneet rikkovan Kreikan lakeja, mutta ryhmän muut jäsenet, kuten Lesley Coppin, eivät ole todellakaan tehneet mitään väärää. Heitä vastaan ei ole todisteita, eikä heidän pidättämiselleen ole perusteita. Näin ollen heitä on pidetty vangittuina perusteettomasti lähes kolmen viikon ajan. He eivät olleet läsnä sen enempää kuin heidän asianajajansakaan, kun todisteet esitettiin alun alkaen asiaa tutkineelle tuomarille. Tuomari teki mielivaltaiset päätöksensä suljetuin ovin.
Lesley Coppin ja muut pidätetyt olivat suurimman osan aikaa epätietoisia siitä, millaisia syytöksiä heitä vastaan oli esitetty, tai siitä, miten pitkään heitä oli todennäköisesti tarkoitus pitää vankilassa ennen tapauksen käsittelemistä. Tämä on häpeällistä kaikkien mittapuiden mukaan, ja tapaus rikkoo räikeästi heidän kansalaisoikeuksiaan ja inhimillisiä oikeuksiaan.
Euroopan ihmisoikeussopimuksen 5 artiklan mukaisissa määräyksissä sekä oikeuskäytännössä tehdään selväksi, että Euroopan unionissa pidätetyt henkilöt on tuotava nopeasti - seitsemän päivän kuluessa - tuomioistuimen eteen, ja tuomarin on vapautettava heidät välittömästi, jos heidän pidättämiselleen ei ole perusteita. Tätä tapausta tutkineen tuomarin on täytynyt olla selvillä viimeistään 16. marraskuuta siitä, että useita pidätettyjä vastaan ei ollut todisteita ja että heidät olisi tästä syystä pitänyt vapauttaa välittömästi.
Kyse on oikeuskäsittelyn irvikuvasta. Arvoisa puhemies, pyydän teitä, samoin kuin neuvoston ja komission puheenjohtajia, ottamaan välittömästi yhteyttä Kreikan viranomaisiin, jotta kaikki pidätetyt voidaan vapauttaa kiireellisesti, erityisesti Lesley Coppin. Tällaisen ei pidä antaa jatkua enää päivääkään.

Puhemies
Kiitos. Puhemies on jo ryhtynyt kabinettinsa kautta toimiin Kreikan pysyvässä edustustossa. Hän on lisäksi ilmoittanut olevansa valmis puuttumaan asiaan henkilökohtaisesti, jos tilanne pysyy samana.
Paronitar Ludfordilla on puheenvuoro.

Ludford
Iltapäivän alussa puhemiehestä tuntui sopivalta lyhentää ja siirtää keskustelua, jossa parlamentin jäsenillä oli tilaisuus ottaa asia esille. Hänen oli mielestään asetettava etusijalle keskustelu, joka koskee Euroopan tulevaisuutta. Euroopan tulevaisuudella ei kuitenkaan ole merkitystä, jos kansamme eivät tue meitä. Tapaus on täydellinen esimerkki siitä, miten Euroopan yhdentymisen tasokkuus vaikuttaa yksittäisiin ihmisiin.
Parlamentilla oli tilaisuus osoittaa, miten merkittävä se on ihmisten kannalta, ja se menetti tilaisuutensa parhaaseen katseluaikaan. Vetoomuksemme käsittely osuu nyt samaan ajankohtaan kuin puheenjohtajavaltion johtama keskustelu. Minun on vaikea uskoa, että lähes kolmen viikon jälkeen on mahdotonta selventää, saati edes kuulla, syytteitä, jotka on nostettu 12:ta brittiläistä vastaan. Olen myös hämmästynyt siitä, että selontekojen mukaan Kreikan ilmavoimien edustaja on tarkistanut syytökset riippumattoman syyttäjän sijasta. Vastaajat eivät ole saaneet tilaisuutta esittää vastinetta avoimessa oikeusistunnossa, ja nyt salaillaan sitä, minkä korkeamman tuomioistuimen käsittelyyn asia on siirretty.
Jäsen Souladakis sanoi taannoin, että Kreikan rikosoikeudelliset viranomaiset ovat kunnioittaneet kaikkia asianmukaisia oikeuksia. Olen yllättynyt siitä, miten heikko Euroopan ihmisoikeussopimus onkaan. Sopimusta lienee tarpeen tarkistaa Euroopan laajuisesti, jotta normeja voidaan vahvistaa, ja niiden vahvistaminen on tosiaan tarpeen eurooppalaisen pidätysmääräyksen kehittämisen ohella.
Vetoan Kreikan viranomaisiin, jotta he selventäisivät syytöksiä, vapauttaisivat vastaajat takuita vastaan ja pitäisivät avoimen oikeusistunnon tämän viikon perjantaihin mennessä.

Corbett
Haluaisin vain korostaa, että kyse on asiasta, jota kaikki oman maani puolueet tukevat. Asia ei koske ainoastaan Ison-Britannian vaan myös Alankomaiden kansalaisia. Se on herättänyt laajaa mielenkiintoa ja kysymyksiä ajankohtana, jolloin etenemme Euroopan tasolla oikeus- ja sisäasioissa vastavuoroisen tunnustamisen periaatteen pohjalta. Tämä tarkoittaa sitä, että meidän on voitava luottaa siihen, että jokaisen maan oikeudellinen järjestelmä yltää vaaditulle tasolle ja vastaa vähimmäisnormeja, jotka on määritelty Euroopan ihmisoikeussopimuksessa.
Tämä on tärkeää, ja olen tyytyväinen siihen, että ilmoititte, että puhemies ottaa asian esille.

Puhemies
Kiitoksia, parlamentin jäsen Corbett. Kaikkien puhujien esittämät ajatukset ovat täysin selviä. Sanoin jo aluksi parlamentin jäsen Van Ordenille, että puhemiehen kabinetti seuraa tätä asiaa, että toimenpiteisiin on jo ryhdytty ja että puhemies puuttuu asiaan tarvittaessa henkilökohtaisesti, jos tilanne pysyy samana.

Lynne
Aiemmin tänään esitettyjen työjärjestyspuheenvuorojen jatkona ilmoitan olevani kiitollinen siitä, että puhemies aikoo jälleen kerran esittää asian Kreikan viranomaisille.
Puhun erityisesti vaalipiirini jäsenestä Wayne Grovesta, joka on kotoisin Tamworthistä. Hänellä ei edes ollut kameraa hallussaan, joten en vieläkään tiedä, miksi hän on edelleen vangittuna. Hän joutuu nukkumaan lattialla ohuen patjan päällä, kuten tietääkseni muutkin vangit. Hän on ollut vankilassa kolmen viikon ajan. Miksi he ovat edelleen vankilassa, vaikka tuomari sanoi eilen, ettei heitä vastaan ole esitetty päteviä todisteita?
Olen kaikkien muiden tavoin sitä mieltä, että tämä on Euroopan ihmisoikeussopimuksen vastaista. Jos ehdokasvaltioiden on hyväksyttävä sopimus ennen niiden liittymistä unioniin, sen nykyisten jäsenien pitäisi tosiaan hyväksyä sopimus nyt.

Manders
Aion puhua samasta asiasta, mutta en halua sortua toistamaan muiden puheita. Myös kaksi poikaa minun vaalipiiristäni istuu yhä vangittuina Kreikassa saman rikkomuksen vuoksi: niin vakavasti se ilmeisesti otetaan Kreikassa.
Muistuttaisin, että esityslistalla on seuraavana eurooppalainen pidätysmääräys. Sitä ajatellen, mitä Kreikassa nyt tapahtuu, se on aihe, jota meidän ja neuvostonkin on käsiteltävä varsin varovaisesti sen välttämiseksi, että yksi jos toinenkin asia johtaa eurooppalaisiin häiriöihin rikosoikeutta koskevassa politiikassa.

Puhemies
Kiitoksia. Vastasin jo tähän asiaan.
  

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, kun nyt puhumme ihmisoikeuksista, haluan puuttua yhteen menettelyä koskevaan kysymykseen, joka liittyy kaikkiin assosiaatiosopimuksiin. Tänään käydään Egyptin kanssa tehtävistä assosiaatiosopimuksista yhteiskeskustelu siihen liittyvine suullisine kysymyksineen ja päätöslauselmaehdotuksineen. Jotta varmistettaisiin demokraattinen keskustelu ja johdonmukainen äänestys kaikista assosiaatiosopimuksista, on tärkeää, että aiheita käsitellään erikseen. Ehdotamme, että ensin keskusteltaisiin suullisista kysymyksistä ja päätöslauselmista ja sen jälkeen assosiaatiosopimuksiin liittyvästä äänestyksestä. Ei ole sen enempää loogista kuin johdonmukaistakaan ottaa asioihin kantaa samanaikaisesti. Suullisten kysymysten ja päätöslauselmien tarkoituksena on puhutella näiden maiden poliittisia vallanpitäjiä ja antaa heille aikaa pohtia. Kaksivaiheisen menettelyn avulla voimme vahvistaa, että pidämme sopimusta kokonaisuudessaan ja etenkin sen ihmisoikeuksia koskevaa 2 artiklaa olennaisen tärkeänä. Egyptin esimerkin kautta todistamme, ettemme vaikene ihmisoikeuksia rikkovasta päätöksestä - homoseksuaalien viimeisin tuomitseminen - joka pilkkaa arvoja, joita puolustamme sopimustemme 2 artiklassa. Tästä syystä ryhmämme haluaa pitää yhdessä istunnossa keskustelun ja äänestyksen suullisista kysymyksistä ja päätöslauselmaehdotuksista, ja jättää toiseen istuntoon assosiaatiosopimukset. Olemme jo esittäneet tämän pyynnön kirjallisesti parlamentin puhemiehelle.

Puhemies
Asia käsitellään tämän illan keskustelussa.
  

Korakas
Arvoisa puhemies, ette ehkä tunne tätä asiaa, mutta puhemies Fontaine on varmasti perehtynyt siihen. Kysymys, jonka olemme jo kymmenen vuoden ajan tuoneet toistuvasti Euroopan parlamentin käsiteltäväksi, koskee erään kreikkalaisen aluksen alempaan miehistöön kuuluneita kolmea merimiestä, jotka pidätettiin ja tuomittiin ankariin rangaistuksiin Egyptissä syyllisinä siihen, että aluksesta löytyi 7,5 tonnia huumeita.
Egyptiläisen oikeuskäsityksen mukaan syyllisiä tähän rikokseen eivät olleet laivan omistajat eikä päällystö, vaan nämä kolme onnetonta ihmistä. Puhemies Fontaine sekä myös kaikki aikaisemmatkin puhemiehet ovat ilmaisseet tukensa merimiehille ja vaatineet heidän vapauttamistaan tai siirtämistään Kreikkaan.
Kaksi ja puoli vuotta sitten yksi kolmesta merimiehestä kuoli vankeudessa sietämättömien vankilaolosuhteiden seurauksena. Muutama päivä sitten kuoli toinen, voitteko kuvitella, nielurisatulehdukseen. Ainoastaan yksi merimiehistä on enää elossa, ja hänenkin terveytensä on raunioina. Puhemiehistön pitäisi vaatia hänen vapauttamistaan, ennen kuin hänkin heittää henkensä.

Terrorismin torjunta / Eurojust
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Watsonin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0397/2001) komission ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi terrorismin torjumisesta (KOM(2001) 521 - C5-0452/2001 - 2001/0217(CNS)) ja komission ehdotuksesta neuvoston puitepäätökseksi eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja jäsenvaltioiden välisistä luovuttamismenettelyistä (KOM(2001) 522 - C5-0453/2001 - 2001/0215(CNS)) ja
Gebhardtin laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö (A5-0398/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Eurojust-yksikön perustamisesta vakavan järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi.

Watson
Arvoisa puhemies, on hyvin valitettavaa ja jopa häpeällistä, että Euroopan hallitukset ymmärsivät vasta 11. syyskuuta sattuneiden tapauksien jälkeen, että niiden on ryhdyttävä torjumaan tehokkaasti ongelmaa, joka on vaivannut mannertamme jo pidempään kuin yhden sukupolven ajan. Valtion- ja hallitusten päämiehet sitoutuivat torjumaan terrorismia vuonna 1997 Amsterdamissa ja uudelleen vuonna 1999 Tampereella, Suomessa. Kun arvioimme edistystä tämän vuoden alkupuolella, kävi ilmi, että he eivät olleet tehneet mitään asian hyväksi, ja tästä syystä laadimme parlamenttina mietinnön, jossa heille esitettiin vetoomus toimiin ryhtymisestä. Syyskuun 11. päivän tapahtumat ovat onneksi johtaneet tällaisiin toimiin, ja odotan pääseväni pian matkustamaan Washingtoniin, jotta voisimme keskustella Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen yhteisistä toimista.
Haluaisin kiittää parlamentin poliittisia ryhmiä yhteistyöstä, jota teimme tätä mietintöä laatiessa, erityisesti espanjalaisia parlamentin jäseniä. Mietinnössäni suhtaudun laajalti myönteisesti komission ehdotuksiin neuvoston puitepäätökseksi, joka koskisi terrorismin torjuntaa ja eurooppalaista pidätysmääräystä. Esittämissäni tarkistuksissa pyritään rajoittamaan niiden rikoksien luetteloa, jotka on määritelty terroristisiksi rikoksiksi ja jotka eurooppalainen pidätysmääräys kattaa siten, että luettelo koskisi kaikkein vakavimpia rajojen yli ulottuvia rikollisia tekoja. Saanen lainata tarkistusta 16, jossa rikokset määritellään rikoksiksi, joiden tavoitteena on tuhota perusoikeudet, demokratia, ihmisoikeuksien kunnioittaminen, kansalaisvapaudet ja oikeusvaltio, joille yhteiskuntamme perustuvat. Pyrimme myös takaamaan kansalaisvapaudet siten, että toimintamme perustuu selvästi kansainvälisiin ihmisoikeussopimuksiin siten, että vahvistetaan oikeudenkäynnin siirtoa koskevaa ne bis in idem -periaatetta, että otetaan huomioon tutkintavankeuden pituus ja siten, että jäsenvaltiot saavat kieltäytyä luovuttamasta epäiltyä, jos siihen on ilmeisen järkeviä syitä, myös niissä tapauksissa, joissa epäiltyä uhkaa kuolemanrangaistus. Pyrimme lisäksi tukemaan terrorismin uhreja ja heidän perheitään.
Pyydän parlamenttia hyväksymään tarkistuksen, joka esitettiin määräajan päätyttyä ja jossa otetaan huomioon asiaintilan viimeisin kehitys neuvostossa. Eräs jäsenvaltio uhkaa pysäyttää edistymisen kohti eurooppalaista pidätysmääräystä. On olemassa keino - jota en tosin suosittele - mutta sitä voidaan tarvita ääritapauksissa, jotta pääsisimme eteenpäin, ja se on perustamissopimuksen 40 artiklaan vetoaminen; artiklan mukaan jäsenvaltiot voivat toteuttaa keskenään tiiviimpää yhteistyötä. Terrorismi on ylikansallinen haaste ja vaatii ylikansallista vastausta. Emme voi sallia sitä, että yksi jäsenvaltio estää terrorismin torjumiseen tähtäävät yhteiset toimet.
Kun kokoonnuimme tässä istuntosalissa 12. syyskuuta, kävimme keskustelun, jossa muistan jäsen Poetteringin ja monien muiden sanoneen, että olemme kaikki amerikkalaisia. Sen jälkeen olemme huomanneet, että meidän on ensin oltava eurooppalaisia. Myönnämme, että oikeuden päätöksien ja oikeusnormien tunnustaminen edellyttää, että luotamme toistemme järjestelmiin, mutta luottamuksen ei pidä olla sokeaa. Tästä syystä olen esittänyt tarkistusta, jossa vaaditaan kiireellisiin toimiin ryhtymistä, jotta jäsenvaltioidemme oikeudellisia järjestelmiä parannettaisiin ja jotta kannustettaisiin esikuva-analyysien tekemistä ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista. Vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen luomisprosessi vastaa yhtenäismarkkinoiden luomista, mutta se on kiireellisempää, eikä kyse ole tavaroiden, palvelujen tai pääoman vapaasta liikkuvuudesta vaan ihmisten vapaudesta.
Vihreiden ryhmä ja muut poliittiset ryhmät varoittavat meitä etenemästä ennen kuin on varmaa, että kaikkien maiden oikeusnormit ovat täydellisiä. Valiokunnan enemmistö myöntää kuitenkin, että haasteen laajuus ja historiallinen merkitys edellyttävät, että näihin toimiin on ryhdyttävä varovasti ja valppaasti mutta myös määrätietoisesti.
Meidän on varmistettava, että ryhdymme tehokkaisiin toimiin terroristeja vastaan, mutta on kuitenkin hyväksyttävä perustellut poliittiset valitukset. Luin hämmästyksekseni tämän aamun El País -lehdestä tulkinnan eräästä tarkistuksesta, jota tuen; tulkinnan mukaan tarkistuksessa pidettäisiin Herri Batasunaa lainsuojattomana. En tulkitse tarkistusta näin, eikä tällainen tarkistus olisi tarpeen terroristitekojen tukijoiden paljastamiseksi. Se tehdään muissa ehdottamissamme tarkistuksissa. Haluaisin sanoa kollegoilleni, erityisesti espanjalaisille kollegoilleni, että samalla kun olemme päättäneet torjua terrorismia, meidän on hyväksyttävä se, että terroristit esittävät joskus poliittisia valituksia ja että niihin on annettava poliittinen vastaus.
Neuvosto keskustelee komission esittämistä ehdotuksista, ja parlamenttia, joka tarvitsee kipeästi yhteispäätösvaltuuksia, voidaan kuulla uudelleen tässä asiassa. Olemme päättäneet tukea hallituksia niiden tekemässä työssä ja ylläpitää samalla herkkää tasapainotilaa, joka vallitsee kansalaistemme turvallisuuden ja heidän demokraattisten vapauksiensa välillä. Tässä asiassa oikeus- ja sisäasioihin liittyvä yhteistyö on saanut uutta pontta. Mitä tahansa suunnittelimmekaan Amsterdamissa, on ristiriitaista, että juuri tapahtumat ajavat Eurooppaa eteenpäin: kun Jörg Haiderin valinta sai meidät hyväksymään tehokkaita rasismin ja muukalaisvihan vastaisia lakeja, voi olla, että Osama bin Laden on myötävaikuttanut suuresti Euroopan unionin yhdentymiseen.
Saanen sanoa lopuksi, että on suuri ilo nähdä teidät, liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän kollega, johtamassa istunnon puhetta. Toivotan teille onnistunutta keskustelua.

Gebhardt
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen yksi tärkeä avaintekijä on Euroopan unionin jäsenvaltioiden oikeudellisen yhteistyön lisääminen. Eurojustin lopullinen perustaminen antaa meille tämän avaintekijän. Silloin voimme torjua joustavasti ja menestyksellisesti vakavaa rikollisuutta, kuten terrorismia, ihmiskauppaa ja huumeiden salakuljetusta yhteisön rajojen ulkopuolellakin. Euroopan parlamentti hyväksyi Eurojustin perustamisen jo keväällä 2001 ja arvioi sen aloittavan toimintansa 1. tammikuuta 2002. Neuvoston tekemät suuret muutokset Eurojustin perustana oleviin aloitteisiin vaativat Euroopan parlamentin uutta kuulemista, mutta Eurojustin toiminnan aloittaminen ensi vuoden alussa ei vaikuta minusta silti vaarantuvan. Neuvosto todisti heti 11. syyskuuta jälkeen, että se osaa reagoida nopeasti, jos siihen on aihetta, ja kun on kyse Euroopan ihmisten turvallisuudesta, siihen on aihetta!
Neuvosto on ottanut nyt käsiteltävään ehdotukseen tärkeitä Euroopan parlamentin ensimmäisessä kuulemisessa esittämiä tarkistuksia. Esimerkiksi Eurojustin toimivalta muotoiltiin sellaiseksi, että se käsittää myös rajatapauksia ja vakavan rikollisuuden uusia muotoja. Lisäksi Eurojust voi tukea tutkinta- ja syytetoimia, jos jäsenvaltion asiasta vastaava viranomainen sitä pyytää. Tämä varmistaa, että rikollisuuden, joka ei tunne rajoja, yhteinen torjunta on mahdollisimman joustavaa ja tehokasta.
Lisäksi neuvosto on ottanut uuteen ehdotukseensa parlamentin ehdotukset Eurojustin ja jäsenvaltioiden viranomaisten sujuvasta yhteistyöstä. Siitä haluan nyt erityisesti kiittää. Meidän on siitä huolimatta tehtävä joitakin muutoksia, jotta Eurojustista tehtäisiin mahdollisimman hyvä väline rajat ylittävää rikollisuutta vastaan. Jos ymmärrän oikein jäsenvaltioiden hallitusten ja neuvoston antamat signaalit, parlamentti ja neuvosto ovat laajalti yksimielisiä tästä asiasta. Saksan ja Ranskan hallitukset korostivat viime viikonloppuna Nantesissa järjestetyssä tapaamisessaan Euroopan parlamentin käsitystä, että Eurojustin on oltava Euroopan syyttäjäviranomaisen alku. Se vahvistaa Euroopan unionin tuomiovaltaan liittyvää puolta, saattaa voimaan valmiiksi muotoiltuja, mutta vielä ratifioimattomia sopimuksia ja edistää tähänastisia aloitteita tällä alueella.
Lisäksi minusta on tärkeää, että turha byrokratia ei estä Eurojustia tutkinnassa ja syytetoimissa. Eurojustille ei ole järkevää perustaa kansallisia yhteysviranomaisia. Eurojustin ja jäsenvaltioiden virkamiesten on toimittava suorassa yhteydessä. Järjestäytyneestä rikollisuudesta saadut kokemukset osoittavat, että vain lyhyet ja nopeat menettelyt enteilevät nopeita ja varmoja tutkintatuloksia.
Sallikaa minun käsitellä lopuksi asiaa, joka on minulle erityisen tärkeä: tietosuoja. Eurojustin tietojenkäsittelyn yhteydessä on varmistettava kansalaisten kohtuullinen suoja. Se varmistuu vain, kun henkilökohtaisten tietojen tallennus rajoittuu välttämättömiin tietoihin ja kun tietoja ei tallenneta pidempään kuin on ehdottomasti tarpeen. On selvää, että rikosten uhreja ja todistajia koskevien tietojen käsittelylle on asetettava erityisvaatimukset. Selvää on lisäksi, että yksityishenkilöiden oikeus tiedonsaantiin on varmistettava ja että sen on oltava kannekelpoinen.
On ollut erittäin ilahduttavaa saada neuvostolta myönteistä tietoa myös tietosuojaan liittyvissä asioissa. Toivon, että siinä edetään vielä paljon pitemmälle. Yksi toiveeni ei kuitenkaan varmaan täyty: Eurojustia ei sijoiteta Luxemburgiin: se olisi vain ollut kaunis osoitus sen riippumattomuudesta ja läheisyydestä unionin yhteiseen oikeuteen!

Neyts-Uyttebroeck
. (NL) Arvoisa puhemies, minulla on tosiaan ilo edustaa täällä puheenjohtajavaltiota, koska oikeusministeri ei valitettavasti voi olla paikalla. Minua on pyydetty käsittelemään tätä aihetta hänen puolestaan, minkä tietysti teenkin mielelläni.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensimmäiseksi kiittää teitä nopeudesta ja joustavuudesta viime viikkojen aikana. Syyskuun 20. päivänä kokoontunut neuvosto ja seuraavana päivänä kokoontunut Eurooppa-neuvosto päättivät, kuten tiedätte, terrorismin torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman nopeasta täytäntöönpanosta ja asettivat määräajaksi joulukuun kolmelle tänään käsiteltävänä olevalle päätökselle, jotka ovat toimintasuunnitelman avaintekijät. Euroopan kansalaisen olisi todellakin vaikea ymmärtää, miksi Euroopan unioni ei osoittaisi mahdollisimman suurta tarmoa kyseisten toimenpiteiden hyväksymisessä. Nopeus, jolla esittelijät ovat työskennelleet ja jolla kansalaisvapauksien valiokunta on tarkastellut mietinnöt, ja valmiutenne keskustella niistä tänään, ovat esimerkillisiä. Kaikki tämä oli edellytyksenä päätösten hyväksymisen määräajan noudattamiselle, ja puheenjohtajavaltio on äärimmäisen kiitollinen teille tästä tuesta sen työlle.
Arvoisa puhemies, käsittelen ensin päätöstä Eurojustin perustamisesta, sen jälkeen puitepäätöstä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja lopuksi puitepäätöstä terrorismin kriminalisoimisesta. Käsittelen vain vähän jos lainkaan kunkin välineen tavoitteita. Haluan keskittyä siihen syyhyn, jonka takia kutsuitte tänne puheenjohtajavaltion edustajan, eli esitän tilannekatsauksen kunkin päätöksen valmistelutöiden etenemisestä.
(NL) Eurojustin osalta lopullisen yksikön perustaminen on ollut yksi tärkeimmistä painopisteistämme oikeusasioiden alalla. Terrorismin uhka on vain vahvistanut tätä aikomustamme. Teemme kaikkemme, jotta tämä väline voitaisiin hyväksyä joulukuussa ja Tampereen tavoitteet voitaisiin siten toteuttaa. Olen iloinen voidessani kertoa teille, että kaikki viittaa siihen, että neuvosto pystyy noudattamaan tätä aikarajaa.
Syyskuun 27. ja 28. päivänä pidetyissä kokouksissa sovittiin tosiaankin jo poliittisesti päätöksen 1-8 artiklasta. Kuten tiedätte, nämä artiklat muodostavat Eurojustin perustamispäätöksen kovan ytimen.
Belgian puheenjohtajakaudella työryhmä 13 on käsitellyt tätä välinettä kokouksissaan. Kokonainen teksti oli jo työryhmässä monipuolisen käsittelyn kohteena, 36 artiklan mukainen komitea tutki sen, ja nyt se on käsiteltävänä Coreperissa.
(FR) Parlamentin ensimmäinen lausunto hyväksyttiin 17. toukokuuta 2001, mutta koska tekstiin tehtiin lukuisia muutoksia, asiasta oli syytä järjestää uusi kuuleminen. Puheenjohtajavaltio on kiinnittänyt erityistä huomiota siihen, että parlamentin antamat lausunnot on huomioitu kaikissa neuvottelujen vaiheissa.
Eurojustilla on oltava todellista lisäarvoa suhteessa nykyisiin välineisiin. Jäsenvaltioiden tuomarien kokoontuminen samaan elimeen mahdollistaa epäilemättä syytetoiminnasta vastaavien viranomaisten kunnollisen koordinoinnin ja läheisen yhteistyön. Täten Eurojust auttaa tehokkaasti luomaan vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen, joka on ollut tavoitteenamme Amsterdamin sopimuksesta lähtien.
Tätä varten piti tietenkin varmistaa tosiasiallinen ja tehokas yhteistyö Eurojustin ja muiden unionissa luotujen elinten välille. Toimivaltojen ristiriitoja ja töiden päällekkäisyyksiä piti siis välttää huolellisesti. Kaikista näistä kysymyksistä on määräyksiä päätösehdotuksessa. Eurojustin ja Europolin välisestä yhteistyöstä ja niiden välisistä suhteista laaditaan erillinen sopimus. Eurojustin väliaikaisen yksikön jäsenet ja Europolin edustajat laativat parhaillaan tätä sopimusehdotusta. Oli todellakin enemmän kuin vain suotavaa ottaa mukaan tähän pohdintaan tahot, joita asia koskee suoraan, ja ottaa asianmukaisella tavalla huomioon Europolin tuleva kehitys, josta neuvotellaan parhaillaan Euroopan unionissa.
(NL) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, toivomustenne mukaisesti Eurojustin toimivalta-alueet on määritelty niin, että Eurojust saa sen liikkumavaran, jota se tarvitsee pystyäkseen käsittelemään rajatapauksia ja rikollisuuden uusia muotoja. Eurojust osallistuu jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten koordinointiin, ja se voi pyytää niitä perustamaan yhteisiä tutkintaryhmiä. Jäsenvaltion viranomaisten, jotka eivät noudata Eurojustin pyyntöä, on perusteltava kieltäytymisensä.
Päätösehdotuksessa on lukuisia säännöksiä, jotka koskevat henkilötietojen suojaamiseksi laadittujen sääntöjen käyttöönottoa. Oli ja on välttämätöntä antaa Eurojustille toisaalta mahdollisuus käsitellä tällaisia tietoja, mutta toisaalta taata yksityisyyden suoja kaikin mahdollisin tavoin.
Väliaikaisesta, 1. maaliskuuta tänä vuonna perustetusta yksiköstä saatu tieto on otettu huomioon. Tämän yksikön edustajat olivat mukana työryhmässä ja saattoivat kertoa työssä tekemistään huomioista. Korostan mielelläni, että väliaikaisen yksikön toiminta on varsinkin viime viikkojen aikana todistanut Eurojustin kaltaisen yksikön tärkeyden ja siitä saatavan hyödyn moneen kertaan.
Arvoisa puheenjohtaja, hyvät parlamentin jäsenet, toivottavasti teistä on mieluista kuulla, että työskentelyn viimeisimmän vaiheen perusteella näyttää tosiaankin siltä, että parlamentin tehtäväksi tulee myöntää Eurojustille vastuuvapaus talousarvion toteuttamisesta.
Joitakin tärkeitä kysymyksiä on siitä huolimatta vielä ratkaisematta, mutta niitä on suhteellisen vähän. Ne koskevat pääasiassa henkilötietojen selvittämisoikeuteen liittyviä säännöksiä, päätöksen voimaantuloa ja Eurojustin henkilöstösääntöjä.
(FR) Kysymys kotipaikasta on vielä ratkaisematta. Asiasta on tarkoitus voida päättää Laekenin huippukokouksessa.
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän puheeni osan päätteeksi haluan kiinnittää huomionne siihen, että puheenjohtajavaltio pyysi 16. marraskuuta, että jäsenvaltiot valmistautuvat jo nyt panemaan täytäntöön Eurojustin perustamista koskevan puitepäätöksen, jotta yksikkö saataisiin mahdollisimman pian toimintavalmiuteen.
Siirryn nyt eurooppalaista pidätysmääräystä koskeviin töihin. Tiedätte, että komission ehdotus perustuu oikeudellisten päätösten molemminpuolisen tunnustamisen periaatteeseen. Se edellyttää, että kaikki kansalliset viranomaiset tunnustavat tosiasiallisesti ja minimaalisten tarkastusten jälkeen toisen jäsenvaltion oikeusviranomaisen esittämän luovutuspyynnön. Eurooppalaisen pidätysmääräyksen on todellakin tarkoitus korvata nykyinen luovutusjärjestelmä niiden rikosten osalta, jotka kuuluvat sen soveltamisalaan.
(NL) Pidätysmääräystä koskeva puitepäätös on teknisesti erittäin monimutkainen väline, koska siihen liittyy tärkeitä rikosoikeudellisen menettelyn kysymyksiä mutta myös kysymyksiä, jotka koskevat esimerkiksi henkilöiden tuntomerkkejä, jotka mahdollistavat asianosaisten henkilöiden jäljittämisen.
Kun otetaan huomioon tehtävien laajuus ja noudatettava aikataulu, neuvoston työskentelytahti on nopeutunut tällä puheenjohtajakaudella selvästi. Asiaa käsiteltiin suoraan 36 artiklan mukaisen komitean tasolla, jotta arkaluonteisimmistakin kysymyksistä voitaisiin keskustella välittömästi. Tästä johtui, että oli tarpeen kutsua koolle useita tavanomaisesta poikkeavia kokouksia.
Asiantuntijaryhmä kokoontui samoin useita kertoja valmistellakseen maaperää teknisimpiä näkökohtia varten. 36 artiklan mukaisen komitean keskusteluissa on tähän asti keskitytty pääasiassa välineen soveltamisalaan, joka on sidottu kaksoisrangaistavuutta koskevan vaatimuksen problematiikkaan ja oikeudellisen valvonnan säännöksiin täytäntöönpanovaltiossa.
Jäsenvaltiot ovat yksimielisiä siitä, että soveltamisala on määriteltävä positiivisen luettelon perusteella. Negatiivisen luettelon periaatteesta ei voitu pitää kiinni, koska niin laajasti määritellyn soveltamisalan yhteydessä osoittautui mahdottomaksi saada aikaan sopua kaksoisrangaistavuutta koskevan vaatimuksen huomioon ottamisesta tässä kontekstissa.
Oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 16. marraskuuta vallitsi laaja yksimielisyys puheenjohtajavaltion laatimasta kompromissiehdotuksesta, joka koski positiivista luetteloa sekä puolittaista sopimusta kaksoisrangaistavuudesta luopumisesta luettelossa olevien rikkomusten kohdalla.
(FR) Rikoksia ovat ne, jotka on esitetty Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa, Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmissä ja Europol-yleissopimuksen liitteessä, sekä neljä komission ehdottamaa rikosta eli sabotaasi, tuhopoltto, kansainvälisen rikostuomioistuimen perussäännössä mainitut rikokset ihmisyyttä vastaan sekä lentokone- ja laivakaappaus. Rikoksiin sisältyvät muun muassa terrorismi ja ihmiskauppa. Listaa voidaan joutua muuttamaan yksimielisen päätöksen aikaansaamiseksi.
Neuvosto on päättänyt työskennellä kahden ehdotuksen pohjalta. Yhden ehdotuksen mukaan toistaiseksi yhdenmukaistamattomaan listaan kuuluvien rikosten osalta kaksoisrangaistavuuden vaatimuksesta luovuttaisiin vain, jos rikosta pidetään vakavana pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa. Tämä tarkoittaisi, että jäsenvaltioiden tasolla yhdenmukaistamattomia rikoksia nykyisin koskevaa kahdentoista kuukauden rangaistuksen kynnystä nostettaisiin. Toisen ehdotuksen mukaan kaksoisrangaistavuuden poistaminen rajoitettaisiin rikoksiin, jotka on tehty kokonaan tai osittain pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa. Ajatuksena tässä on, ettei pidätysmääräyksen antaneessa valtiossa tehtyä rikosta koskevasta luovutuksesta voitaisi kieltäytyä.
(NL) Oikeus- ja sisäasioiden neuvostossa 16. marraskuuta ministerit pääsivät yksimielisyyteen niistä ehdoista, joiden täyttyessä voidaan vedota täytäntöönpanosta vastaavan valtion oikeuksiin, sekä luovutusajoista.
Perusperiaatteet ovat seuraavat: säännökset oikeuksiin vetoamisesta määritellään täytäntöönpanosta vastaavan valtion oikeuden perusteella. Jos etsitty henkilö suostuu luovutukseen, määräaika on kymmenen päivää. Jos kyseessä on pidätys, määräajaksi on vahvistettu 60 päivää, ja erityistapauksissa näitä määräaikoja voidaan pidentää 30 päivällä.
Muut komission ehdotukseen sisältyvät säännökset käsiteltiin 22. ja 23. marraskuuta 36 artiklan mukaisessa komiteassa. Keskustelut liittyivät määräyksen täytäntöönpanosta kieltäytymisen syihin ja alueperiaatteen ja erityissäännön soveltamisen edellytyksiin.
Nyt on vielä liian aikaista mainostaa sopimusta, mutta toiminta on rakentavaa ja kaikista säännöksistä on jo keskusteltu perusteellisesti.
(FR) Hyvät parlamentin jäsenet, erityistä huomiota - ja tämä vastaa ymmärtääkseni teidän esittämäänne huoleen - on kiinnitetty etsityn henkilön oikeuksiin: puolustukseen, kielten käyttöön ja siirtoon liittyviin oikeuksiin. Tässä yhteydessä on syytä korostaa, ettei pidä vähätellä hyötyä, jonka etsitty henkilö saa oikeudenkäynnistä ja asiansa mahdollisimman nopeasta käsittelystä. Toinen ilmeinen etu verrattuna nykyiseen luovutusmenettelyyn on, että luovutetun henkilön mahdollisesti saamasta vankeusrangaistuksesta vähennetään kaikki eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpanoon liittyneet pidätystoimenpiteet, jotka on tehty täytäntöönpanosta vastaavassa jäsenvaltiossa.
Tässä vaiheessa ovat siis neuvottelut eurooppalaista pidätysmääräystä koskevasta puitepäätöksestä. Ongelmia on yhä jäljellä, mutta olemme hyvin toiveikkaita, että ne ratkaistaan ensi viikkoon mennessä.
(NL) Kolmas väline, josta aion tänään puhua, on puitepäätös terrorismin torjumisesta. Tätä päätöstä varten voimme tietenkin hyödyntää kokemusta, jota meillä jo on niiden kahden välineen käytöstä, joista olemme juuri puhuneet, mutta se ei tee tätä päätöstä vähemmän tärkeäksi. Ensinnäkin, koska on myös olennaista edistää oikeudellista yhteistyötä yhtenäistämällä rangaistavuutta. On olennaista laajentaa yhteisön terrorismistrategiaa ja siten kehittää tälle alalle todellista eurooppalaista rikosoikeuspolitiikkaa. Olennaista on myös antaa eurooppalaisille rikostuomioistuimille mahdollisuus laajaan lainkäyttövaltaan.
Puitepäätöksen merkitys piilee kuitenkin myös sen arkaluonteisuudessa, kuten jotkut teistä aivan oikein huomauttivat: on otettava mukaan kaikki terrorismiin liittyvä toiminta, mukaan lukien terroristiryhmään kuuluminen ja sen tukeminen. Samalla on kuitenkin pidettävä tarkasti huolta siitä, ettei mennä liian pitkälle, ja niinpä määritelmän on oltava sellainen, että se sulkee pois kaikki väärinkäytön vaarat.
Neuvosto on tästä hyvinkin tietoinen, ja työn edistyessä nämä asiat vaikuttavat koko ajan taustalla. Työ edistyy hyvin, minkä marraskuun 16. päivänä käytyjen neuvottelujen tulos todistaa. Voimmehan nyt jo todeta, että esitetyt tarkistukset ovat lähentäneet osapuolten kantoja.
(FR) Terroriteon määritelmä on melkein lukkoon lyöty. Alkuperäisen tahallisuuden tekijää on tarkennettu. Sitä on täydennetty kahdella muulla tekijällä, jotka voivat myös olla terroriteoille tunnusomaisia, eli väestön vakava pelottelu ja valtion pakottaminen johonkin tekoon. Samalla kohteena olevia tekoja on määritelty uudelleen siten, että ne kattavat vain vakavat rikokset. Täten vastataan huoliin ja moitteisiin määritelmän alun perin liian suuresta laajuudesta.
Neuvosto on hyväksynyt kaksi lisätekijää vahvistaakseen takeen perusoikeuksien kunnioittamisesta. Ensinnäkin johdannossa mainitaan, ettei puitepäätös rajoita ihmisoikeuksien harjoittamista, muun muassa oikeutta yhdistyä, ilmaista mielipiteensä ja osoittaa mieltä. Lisäksi näitä varotoimenpiteitä täydennetään poliittisella julistuksella, jossa ilmoitetaan, ettei päätös koske henkilöitä, jotka toimivat demokraattisten arvojen ylläpitämiseksi tai palauttamiseksi, eikä henkilöitä, jotka harjoittavat oikeuttaan osoittaa mieltään, vaikka he samalla syyllistyisivät rikoksiin. Lopuksi johdannossa suljetaan puitepäätöksen soveltamisalan ulkopuolelle sotavoimien toiminta aseellisten selkkausten aikana ja niiden suorittaessa kansainvälinen oikeuden säätelemiä tavanomaisia tehtäviään. Tämän verran siis itse terroriteoista.
(NL) Lainkäyttövalta-asiassa neuvosto pitää terroritekojen erityisen vakavuuden vuoksi edelleen erittäin tärkeänä, että lainkäyttövallasta tehdään laaja. On luotava koordinointimekanismi jäsenvaltioiden välisten lainkäyttövallan ristiriitojen varalle, sillä ristiriidat eivät ole mahdottomia valtioiden laajan lainkäyttövallan vuoksi.
Rangaistusten alueella työtä jatketaan. Nykyisessä tekstissä edellytetään, että kaikki jäsenvaltiot velvoitetaan määräämään terroriteoista suurempi rangaistus kuin samoista rikoksista silloin, kun ne on tehty ilman terroristista tarkoitusta. Keskusteluissa, joita tästä aiheesta käytiin viime perjantaina Coreperissa, oli kyse nimenomaan sellaisten rikosten rangaistuksista, jotka liittyvät terroristiryhmiin. Näyttää olevan syntymässä yksimielisyys siitä, että enimmäisrangaistus terroristiryhmän johtamisesta olisi 15 vuotta ja tällaiseen ryhmään kuulumisesta kahdeksan vuotta.
Jos ryhmä ei ole vielä toteuttanut terroritekoja, ryhmän johtamisesta määrättäisiin myös kahdeksan vuoden rangaistus. Mutta näitä keskusteluja ei ole vielä saatettu päätökseen.
(FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, tähän päättyy tilannekatsaus, jonka halusin esittää niistä neuvoston kolmesta puitepäätöksestä, joita te tänään käsittelette. Kuten olen jo sanonut, puheenjohtajavaltio suhtautuu toiveikkaasti siihen, että näistä kolmesta välineestä käytävä keskustelu saadaan päätökseen ennen joulukuuta. Se saattaa vaatia voimannäytettä, sillä neuvoston työohjelma on hyvin täysi, mutta se osoittaisi ennen kaikkea näin Laekenin huippukokouksen alla, että Euroopan unioni on saavuttanut tietyn kypsyysasteen eurooppalaisen rikosoikeuden laatimisessa, ja se pystyy toteuttamaan itselleen asettamansa tavoitteet.

Vitorino
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ensiksi haluaisin kiittää jäsen Gebhardtia hänen Eurojust-yksikön perustamista koskevasta mietinnöstään. Ne ajatukset, jotka komissio ilmaisi marraskuussa 2000 antamassaan tiedonannossa ja ne jäsen Gebhardtin mietinnön pohjalta annetut suositukset, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi tämän vuoden toukokuussa, ovat pitkälti mukana siinä luonnoksessa, joka on parhaillaan neuvoston arvioitavana.
Luulenkin, että voin keskittyä perusteellisemmin kahteen tai kolmeen näkökohtaan. Ensimmäiseksi, kuten jäsen Gebhardt mainitsi, henkilötietojen suojaamista koskevia sääntöjä on kehitetty ja parannettu parhaillaan arvioitavana olevassa versiossa. Luonnoksessa tarkastellaan tasapuolisesti sekä kansalaisten laissa säädettyjä intressejä ja perusoikeuksia että tarvetta koordinoida tehokkaasti tutkimuksia ja oikeustoimia. Perusteilla on yhteinen valvontaviranomainen, joka on riippumaton henkilösuoja-asioissa ja esittää tarpeen vaatiessa laillisia ratkaisuja, joita kansalliset tuomioistuimet voivat käyttää valvontatoimissaan.
Toiseksi mietinnössä vahvistettiin unionin toimielinten roolia, ja komissio onkin kiinteästi mukana Eurojustin työssä sen moninaisilla toiminta-alueilla. Parlamentti saa kaiken tiedon talousarvioon liittyvistä kysymyksistä ja toivon, että se saa hoitaakseen myös vastuuvapauden myöntämisen.
Lisäksi jäsen Gebhardtin oivallinen mietintö sisältää myös luettelon lisätarkistuksista, joista komissio hyväksyy suurimman osan. Mainitsen esimerkkeinä ainoastaan tarkistukset, jotka koskevat henkilötietokysymyksiä hoitavan yhteisen valvontaviranomaisen kokoonpanoa, komission petostentorjuntayksikön OLAFin ja Eurojustin välistä yhteistyötä, parlamentin myöntämää vastuuvapautta talousarvion osalta, tietojen säilyttämistä koskevia määräaikoja ja lakia, jota sovelletaan virheellisten tietojen käsittelemisestä aiheutuneiden vahinkojen yhteydessä. Toivon, että nämäkin ehdotukset otetaan neuvostossa huomioon.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, syyskuun 11. päivän traagiset tapahtumat osoittivat kahden muun nyt tarkasteltavan aloitteen osalta todeksi, että ne jäsen Graham Watsonin laatimaan aloitemietintöön pohjaavat suositukset, jotka Euroopan parlamentti hyväksyi 5. syyskuuta, ovat erittäin perusteltuja. Haluaisin oikeus- ja sisäasioista vastaavan komission jäsenenä onnitella parlamentin kansalaisvapauksien valiokunnan jäsentä ja puheenjohtajaa ja antaa hänelle julkista tunnustusta, sillä hänen työpanoksensa ja nimensä yhdistetään vastaisuudessa tähän poliittisesti sangen merkittävään aloitteeseen, joka koskee terrorismin ja rikollisuuden torjuntaa Euroopan unionissa.
Watsonin syyskuisessa mietinnössä esitetyt suositukset otettiin pitkälti huomioon komission 19. syyskuuta esittämissä ehdotuksissa, jotka ovat parhaillaan neuvoston arvioitavina. Haluaisin aloittaa terrorismin torjuntaa koskevaa puitepäätöstä käsittelevästä ehdotuksesta. Neuvoston tätä ehdotusta koskevassa keskustelussa on keskitytty kolmeen tärkeimpään ja samalla hankalimpaan kysymykseen: terrorismin määrittelyyn, terroritekojen tuomitsemista koskevien toimivaltasääntöjen muotoilemiseen sekä terroriteoista määrättäviin rangaistuksiin.
Määrittelyn yhteydessä haluttiin varmistaa, ettei laillinen toiminta, kuten ammattijärjestöjen tai maailmanlaajuistumista vastustavien liikkeiden toiminta, voi missään oloissa kuulua puitepäätöksen soveltamisalaan. Komissio on ollut alusta asti samaa mieltä tästä tulkinnasta ja sen mielestä ratkaisu, johon olemme päätymässä, noudattaa komission alkuperäisen ehdotuksen keskeistä rakennetta. Siinä sanotaan, että ehdotuksen mukaan terroriteon määritelmässä on yleispätevä osa, terroriteko, ja subjektiivinen osa, terrorismin kannattaminen. Tämä teksti, joka on parhaillaan neuvoston arvioitavana, mahdollistaa, että ne tunnusmerkit, jotka terroriteoksi luokiteltavan rikoksen pitää täyttää, määritellään myös lainsäädännössä. Sen tähden olemme samaa mieltä neuvoston käsiteltävänä olevan tekstin sisältämän määritelmän parantamisesta.
Tähän näkökohtaan liittyy lisäksi lisävakuus: se, ettei mitään tavallisia rikoksia, ei edes joidenkin mielenosoitusten yhteydessä satunnaisesti ilmeneviä väkivaltaisuuksia, käsitellä terrorismin torjumiseen tarkoitetun välineen avulla. Neuvostossa harkitaan parhaillaan mahdollisuutta lisätä päätökseen lausuma, jossa selvennetään, ettei demokraattisten arvojen säilyttämiseksi tai palauttamiseksi toimineita tahoja, erityisesti joitakin jäsenvaltioita toisen maailmansodan aikana, voida pitää terroristeina. Tämä näkökohta noudattaa joidenkin parlamentin esittämien tarkistusten linjaa, sillä näin varmistetaan, ettei puitepäätöksellä missään tapauksessa vaaranneta valtioidemme perustana olevia perusoikeuksia ja -vapauksia.
Toimivaltaa koskevissa asioissa neuvoston keskustelussa lähestytään ratkaisua, joka on hyvin lähellä Euroopan parlamentin tarkistuksissa esitettyä mallia. Neuvostossa ollaan yksimielisiä tasapainoisesta mallista, jossa yhdistyy komission alkuperäinen ehdotus sekä eräiden jäsenvaltioiden ja Euroopan parlamentin ehdottama kunnianhimoisempi hanke, jotta oikeudellinen toimivalta voitaisiin ulottaa koko unionin alueelle. Tämän tuloksena jäsenvaltiot voivat halutessaan laajentaa toimivaltuuksiaan, mikäli rikos on tapahtunut jossakin päin unionia.
Kolmas kysymys koskee rangaistuksia, ja luulen, että se on edelleenkin suurin ongelma, sillä yksittäisistä terroriteoista määrättävien rangaistusten yleisestä tasosta ei ole päästy yksimielisyyteen. Komissiossa ei olla vielä tyytyväisiä yksittäisten rikosten tarkastelussa nykyään käytettävään lähestymistapaan, jonka mukaan yksittäisten henkilöiden suorittamista terroriteoista määrättäviä rangaistuksia ei yhdenmukaistettaisi, vaan että niistä annettaisiin ankarampia rangaistuksia kuin samoista mutta ilman erityisessä terroritarkoituksessa tehdyistä rikoksista määrätään kansallisissa lainsäädännöissä. Mikäli rajoitamme aikomuksiamme tällä tavoin, emme mielestäni noudata perustamissopimuksen 31 artiklan e alakohtaa emmekä Watsonin mietinnön suosituksia. Sen lisäksi emme myöskään toimi johdonmukaisesti, sillä aiemmissa asiakirjoissa olemme saaneet hyväksytyksi yhteiset rangaistukset euron väärentämisestä, laittoman maahanmuuton tukemisesta ja ihmiskaupasta, ja olisi käsittämätöntä, ettemme onnistuisi olemaan yhtä kunnianhimoisia, kun kyse on terroritekoja koskevista rangaistuksista. Toivon, että komission ehdotuksen pohjalta on mahdollista löytää ratkaisu, jotta olisi mahdollista laatia komission ehdotuksen 1 ja 2 artiklassa lueteltuja yksittäisiä tekoja koskeva rangaistustaulukko, jota voidaan soveltaa joustavammin kunkin jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä olevaan rangaistusasteikkoon.
Lopuksi puitepäätöksessä määrätään, että jäsenvaltioiden pitää ryhtyä kaikkiin mahdollisiin toimiin taatakseen uhrien perheille kunnollisen tuen soveltamalla mahdollisuuksien mukaan puitepäätöksen 4 artiklaa, joka koskee uhrien asemaa oikeudenkäynnin aikana. Tämä tarkastelutapa on täysin parlamentin näkökulman mukainen.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, mielestämme toisen puitepäätöksen, eurooppalaisen pidätysmääräyksen, pitää perustua oikeudenpäätösten keskinäiseen tunnustamiseen rikosasioissa, mikä on vuonna 1999 annettujen Tampereen Eurooppa-neuvoston päätelmien sekä valtion- ja hallitusten päämiesten viime lokakuussa pidetyssä Gentin Eurooppa-neuvostossa antamien ohjeiden mukaista. Nyt käsiteltävään tekstiin, jonka puheenjohtajavaltio esitteli, sisältyy positiivinen luettelo rikoksista, joiden osalta kaksoisrangaistavuuden vaatimusta ei pitäisi vahvistaa. Kuten tiedätte, tänään käsiteltävässä komission ehdotuksessa pyrittiin siihen, että kaksoisrangaistavuuden vaatimus poistettaisiin yleisesti, lukuun ottamatta komission laatimassa negatiivisessa luettelossa olevia rikoksia. Gentin Eurooppa-neuvoston istunnon jälkeen kävi kuitenkin selväksi, ettei tämä komission kanta saisi enemmistön tukea neuvostossa. Siksi puheenjohtajavaltio on laatinut kompromissiehdotuksen, jonka lähtökohtana on, ettei positiivisessa luettelossa olevia rikoksia koskevan eurooppalaisen pidätysmääräyksen täytäntöönpano edellytä kaksoisrangaistavuuden vaatimuksen vahvistamista. Komissiossa ollaan valmiita tukemaan puheenjohtajavaltion kompromissiehdotusta, mikäli positiiviseen luetteloon kirjatut rikokset ovat huomattavia ja mikäli ehdotus toimii selkeänä ja yksiselitteisenä viestinä siitä, että lujitamme oikeudellisen yhteistyön menettelytapoja torjuaksemme kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden muotoja. Jotta positiivisen torjumisen mekanismi toimisi tehokkaasti, on tarpeen, että positiiviseen luetteloon kirjattavia rikoksia määriteltäessä kunnioitetaan kunkin etsintä- ja pidätysmääräyksen antavan jäsenvaltion lainsäädännössä olevia rikoskuvauksia. Tämä on keskeinen asia. Mikäli tätä asiaa ei oteta huomioon, kaksoisrangaistavuuden vaatimus ulotettaisiin jälleen koskemaan myös näitä rikoksia, vaikka juuri sitä yritetään välttää.
Uskon, että olemme lähellä positiivisen luettelon sisältöä koskevaa sopimusta. Tähän mennessä täyteen sopuun ei ole kuitenkaan päästy eikä se ole vuorenvarmaa. Toivon, että 6.7. joulukuuta pidettävään neuvoston istuntoon mennessä on mahdollista päästä yksimieliseen sopimukseen sellaisesta huomattavasta positiivisesta luettelosta, joka olisi tehokkaan ja helposti sovellettavan eurooppalaisen etsintä- ja pidätysmenettelyn tavoitteen mukainen.
Viimeinen näkökohta, jota haluaisin tarkastella, koskee komission ehdotukseensa sisällyttämiä sääntöjä, joiden tarkoituksena on sovittaa yhteen yhtäältä rikollisuuden torjunnan tehokkuus ja toisaalta kansalaisten perusoikeuksien ja -vapauksien suojaaminen. Toivon, että neuvostossa kyetään vastustamaan kiusausta poistaa suojaamista koskevat säännökset sillä perusteella, ettei niitä tarvita, kun jäsenvaltiot ovat joka tapauksessa sitoutuneet noudattamaan lakipykäliä. On totta, että tämän mekanismin rakentamisessa yhtenä keskeisenä osana on keskinäisen luottamuksen periaate, joka on tulosta siitä, että jäsenvaltiot ovat allekirjoittaneet Euroopan neuvoston Euroopan ihmisoikeuksia koskevan yleissopimuksen vuodelta 1950 ja vahvistaneet yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan joulukuussa 2000. Uskon kuitenkin, että kannattaa painottaa eräitä puitepäätöksen kautta käyttöön otettavia erityismekanismeja, joiden tarkoituksena on turvata ja suojata kansalaisten perusoikeudet. Muut samankaltaiset tarkistukset koskevat komission ehdotuksen 29 artiklan ne bis in idem -säännön ( oikeudenkäynti käydään vain kerran) sanamuotojen mukauttamista Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan sanamuotoihin, jolloin varmistetaan, että pidätysmääräystä annettaessa on todistettava, että mikäli kyse on poissaolotuomiosta, henkilö on todella saanut tiedon oikeudenkäynnistä kyllin ajoissa voidakseen valmistella puolustustaan. Toinen hyvä esimerkki näistä säännöistä on komission ehdotuksen 24 artiklassa esitetyn vapaudenmenetysajan lyhentäminen. Artiklassa sanotaan, että pidätysaika rangaistuksen täytäntöönpanevassa jäsenvaltiossa pitää ottaa huomioon, jotta se voidaan korvata siinä tapauksessa, ettei luovutettavaa henkilöä tuomita. Oikeusviranomaisten välisen yhteistyön nopeutta ja tehokkuutta koskevan vaatimuksen ja ihmisten intressien välillä täytyy olla tasapaino, eikä ihmisiä saa painostaa lisää tai liikaa, minkä lisäksi heidän puolustautumismahdollisuuksiaan ei saa rajoittaa. Komissiossa pidetään suositeltavana, että määriteltäessä niitä säännöksiä ja periaatteita, joiden avulla taataan perusoikeudet Euroopan oikeudellisella alueella, noita sääntöjä syvennetään, ja siksi komissiossa ollaan tietoisia, että on toivottavaa jatkaa jäsenvaltioiden rikoslainsäädäntöjen lähentämistä. Samalla meidän on taattava laillisten toimien tehokkuus ja yksilön oikeuksien suojaaminen. Siksi voi olla tarpeen tarkastella unionin tasolla lähemmin oikeutta kielellisen apuun, todistusaineiston asianmukaista käsittelyä sekä kysymystä vakuuksien oikeudellisesta asemasta. Komissiossa harkitaan mahdollisuutta esittää näitä näkökohtia koskeva tiedonanto, jossa voitaisiin käsitellä lukuisia asioita. Nämä kysymykset edellyttävät horisontaalista käsittelyä, jonka osalta ehdotamme, että kehitämme sitä myöhemmin jonkin erityismekanismin avulla.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, haluaisin päättää puheenvuoroni puhumalla siitä suullisesta tarkistusehdotuksesta, jonka jäsen Watson esitti täällä edustajainhuoneessa tänään. Nyt kun keskustelemme komission kannasta, meidän on jatkettava neuvotteluponnisteluja päästäksemme yksimieliseen sopimukseen jäsenvaltioiden kesken. Emme sopimukseen mihin hintaan tahansa, vaan sopimukseen, jonka avulla voimme vastata terrorismin ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumisen meille asettamaan haasteeseen. Kiitämmekin puheenjohtajavaltio Belgiaa sen paneutumisesta tämän sopimuksen aikaansaamiseen. Haluaisin kuitenkin myös tehdä selväksi, että eurooppalaista etsintä- ja pidätysmääräystä silmällä pitäen on mahdollista päästä sopimukseen siitä 34 rikosta käsittävästä luettelosta, johon ministeri Anne Neyts-Uyttebroeck äsken viittasi. Haluan myös sanoa selvästi, ettei luetteloon kirjata pikkurikoksia, koska se julkaistaan Europol-yleissopimuksen liitteenä. Minusta tuntuukin, että mikäli noita rikoksia pidetään huomattavina Europolin piirissä tehtävän poliisiyhteistyön kannalta, niitä on pidettävä kiistämättömän tärkeinä myös rikosoikeudellisen yhteistyön kannalta. Olen vakuuttunut, että jäsenvaltioiden oikeuskulttuureista tai rikosten kussakin jäsenvaltiossa saamasta moraalisesta tuomiosta riippumatta meidän on nyt pyrittävä saamaan 15 jäsenvaltion kesken aikaan yksimielinen ja merkityksellinen sopimus, jossa luetellaan ne rikokset, joihin voidaan soveltaa eurooppalaista etsintä- ja pidätysmääräystä. Jos tämä 15 jäsenvaltion välinen sopimus ei ole mahdollinen, meidän on alettava miettiä, mitä teemme seuraavaksi.

Palacio Vallelersundi
. (ES) Arvoisa puhemies, mielestäni tänään meidän on tarkasteltava asioita peruslähtökohdista, onnesta ja vastuusta elää demokraattisissa oikeusvaltioissa. Demokraattisissa oikeusvaltioissa kaikki poliittiset vaatimukset ovat hyväksyttäviä ja kunnioitettavia ja ajatusten demokraattinen vertailu on aina myönteistä: se on johtotähtemme, syvin olemuksemme ja tunnusmerkkimme kaikkialla Euroopan rakennustyömaalla.
Yhtä lailla demokraattisissa oikeusvaltioissa kuitenkin hylätään ne, joiden ajatuksia seuraa verivana. Niitä varten, jotka kylvävät yhteiskuntiimme kauhua, kuolemaa ja tuhoa, meillä on käytössä ainoastaan yksi keskustelumalli, joka perustuu lainkäyttöön. Tämä on peruslähtökohta.
Sanoin, että rakennamme parhaillaan demokraattisen oikeusvaltion oikeusjärjestelmän mukaisten perustojen ja periaatteiden varaan oikeuksiin perustuvaa ja demokraattista Eurooppaa. Tilanne yhtäältä turvallisuuden alalla ja toisaalta vapauksien ja oikeuksien alalla tapahtuneen kehityksen osalta oli täysin epätasapainoinen. Nämä kolme käsittelemäämme ehdotusta liittyvät oli jo korkea aika kansalaisuuden vaatimukseen ja korkeimman tason, valtion- ja hallitusten päämiesten, alulle panemaan selkeään poliittiseen rohkaisuun. Se on ollut ohjenuoranamme Wienistä Tampereelle, kuten jäsen Watson aivan oikein muisti, ja se on voimistunut syyskuun 11. päivän jälkeen Brysselin ylimääräisessä Eurooppa-neuvoston istunnossa sekä Gentissä.
Lisäksi nämä kolme tointa liittyvät niihin periaatteisiin, joiden varaan Eurooppa on rakennettu. Ensiksikin yhteistyöhön ja koordinointiin eli Eurojustiin, jonka puitteissa teemme yhteistyötä ja koordinoimme asioita toimiaksemme tehokkaammin oikeusasioissa. Toiseksi ne liittyvät keskinäiseen tunnustamiseen, johon sisämarkkinat perustuvat joka on, kuten komission jäsen sanoi, seurausta valtioiden välisestä luottamuksesta eli pääasiassa pidätys- ja luovutusmääräykseen. Lopuksi ne liittyvät yhdenmukaistamiseen niissä asioissa, missä se on tarpeen, ja terrorismin yhteydessä sitä tarvitaan, sillä vain kuudella jäsenvaltiolla oli sitä koskevaa lainsäädäntöä.
Arvoisa puhemies, luotan tai olen varma, että huomenna toimitettavassa äänestyksessä parlamentti antaa, kuten se on aina tehnyt, valtavalla mietintöjä puoltavalla ääntenenemmistöllä sen poliittisen merkin, joka meillä on kansalaisten edustajina velvollisuus antaa niissä demokraattisissa oikeusvaltioissa, joissa saamme onneksemme asua.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, itse asiassa meillä on viime syyskuun 11. päivän jälkeen ollut monta tilaisuutta miettiä tuon kohtalokkaan päivän seurauksia ja keskustella niistä, eikä tämäkään päivä ole poikkeus.
New Yorkin terrori-iskut saivat meidät epäilemättä huomaamaan, ettei kukaan voi tuntea olevansa terrorismilta turvassa, ja että kun Beasaínissa tapetaan mies ja nainen, kuten viime viikolla tapahtui, sillä on vaikutusta kaikkiin meihin yhdessä ja erikseen. Hyvä jäsen Watson, se on saanut meidät myös huomaamaan, ettei demokratiassa ole järkevää pyytää keskustelua kuolemanuhan hallitessa keskustelua.
Nuo tapahtumat saivat meidät myös muistamaan, että olemme viivytelleet valtavasti niiden sitoumusten täyttämisessä, jotka valtion- ja hallitusten päämiehet hyväksyivät Tampereella kehittääkseen Euroopan unionin kolmatta pilaria.
Tähän mietintöön, jonka hyväksyimme valiokunnassa suurella ääntenenemmistöllä, sisältyy mielestäni erittäin arvokkaita huomioita, jotka täydentävät komission sinänsä erinomaista ehdotusta. Niiden avulla voidaan esimerkiksi määritellä katuväkivalta selkeästi yhdeksi terrorin muodoksi tai mainita ehdotuksessa uhrit ja heidän perheensä sekä antaa poliittista rohkaisua ja oikeudellista suojaa, jotta terrorismi ja vastaava toiminta voitaisiin tunnistaa ja saattaa oikeudelliseen vastuuseen. Nimenomaan tämä on täysistunnossa esittämämme tarkistuksen sisältö ja niin se pitää tulkita. Toivon, että nämä ja muut huomiot lisätään neuvostossa tarkasteltavana olevaan luonnokseen, erityisesti viimeisin niistä, jota toivon myös esittelijän kannattavan. Toivottavasti se otetaan huomioon laadittaessa parlamentin toivomaa eurooppalaista luetteloa terrorijärjestöistä.
Oikeus- ja sisäasioista vastaavien ministerien pitää tehdä kotiläksynsä 6.7. joulukuuta ja elleivät he tee niitä, puheenjohtajavaltion on täytettävä parlamentille antamansa lupaus viedä asia Laekeniin. Mikäli jokin jäsenvaltioista tuntee siellä houkutusta tukkia tie tältä ehdotukselta, jota kansalaiset kannattavat yleisesti, minusta on aivan oikein, että tiiviimpi yhteistyö muotoillaan niin kuin perustamissopimuksen 40 artiklassa on esitetty.
Neuvostoon kohdistuvat vaatimukset eivät ole syntyneet 11. syyskuuta. Vuoden 2000 syyskuussa, eli vuosi sitten, eurokansanedustajien suuri enemmistö allekirjoitti kirjallisen julkilausuman, jossa pyydettiin tänään arvioitavaksemme annettuja toimia. Vaadimme samoja toimia myös komissiolta valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, joka hyväksyttiin niin ikään valtavalla ääntenenemmistöllä viime syyskuun 5. päivä ja joka koski Euroopan unionin roolia terrorismin torjumisessa. Onkin tehtävä aivan selväksi, ettei millään näistä toimista leikata vähimmässäkään määrin Euroopan kansalaisten kansalaisoikeuksia. Asia on juuri päinvastoin: annamme oikeuslaitokselle välineitä, joiden avulla se voi puolustaa paremmin kaikkien vapautta, sillä rikoksen vapaan liikkuvuuden sijasta meidän on avattava ovi oikeuden vapaalle liikkuvuudelle.

Díez González
Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään kahdesta säännöksestä, joilla on yksi vakaumus ja yksi tavoite: vakaumuksenamme on, että terrorismista voidaan tehdä loppu, ja tavoitteenamme on vahvistaa oikeusvaltiota antamalla sille kaikki välineet sen saavuttamiseksi.
Demokratiassa poliittiset ajatukset pannaan koetteille uurnilla, eivätkä terroristit edusta niitä koskaan. Olen varma, että kaikki kollegani ovat samaa mieltä tästä kriteeristä.
Haluan korostaa nimenomaan sitä, mikä muuttuu näiden kahden aloitteen myötä, kun ne hyväksytään Laekenin Eurooppa-neuvostossa: ensinnäkin Eurooppa lakkaa olemasta "solidaarinen jotakin kohtaan" alkaakseen olla "velvollinen tekemään jotakin". Eurooppalaisten solidaarisuus espanjalaisia demokraatteja kohtaan ETAn vastaisessa taistelussa muuttuu kaikkien demokraattisten eurooppalaisten velvollisuudeksi tehdä loppu terrorismista.
Toiseksi mitä tulee pidätys- ja luovutusmääräykseen, hallitustenväliset sopimukset korvataan eri oikeusjärjestelmien tunnustamisella ja yhteistyöllä. Oikeuden esittämä pyyntö täytyy täyttää viipymättä, olipa sen esittänyt espanjalainen tai ranskalainen tuomari tai olipa pyynnön kohde kummassa maassa tahansa. Ei enää enempää Olanon tapauksen kaltaisia ahdistavia näytelmiä, ilmaistakseni asian selkokielellä.
Jos kuitenkin unohdamme tulevaisuuden pohtimisen, en voi olla ajattelematta katkerana, että nämä kaksi säännöstä tulevat myöhään, liian myöhään uhrien kannalta. Miten toisin asiat olisivat olleet heidän kohdallaan, jos olisimme laatineet ne aikaisemmin! Olen varma, että jos olisimme laatineet ne kymmenen vuotta sitten, ETA olisi jo tuhottu ja terroristien murhaamat monet rakkaat ystävämme olisivat vielä luonamme, veisivät lapsensa kouluun, opettaisivat, kirjoittaisivat lehtijuttuja, jakaisivat oikeutta ja edustaisivat äänestäjiään.
Hyvät jäsenet, pyydänkin teitä ajattelemaan näitä asioita ennen äänestystä. Ajatelkaa, etteivät seuraukset ole ainoastaan poliittisia vaan ennen kaikkea inhimillisiä, ja neuvostoa pyydän olemaan poliittisesti tilanteen tasalla ja olemaan hukkaamatta tätä tilaisuutta.
Jotkut pitävät politiikkaa mahdollisuuksien taiteena. Minä taas kuulun niihin, joiden mielestä politiikkaa tarvitaan tekemään tarpeellinen mahdolliseksi. Luotan, että 15 jäsenvaltiota on tästä asiasta samaa mieltä. Hyvät jäsenet, vakuutan teille, että terrorismista voidaan tehdä loppu, ettekä voi uskoakaan, kuinka tarpeellista se on.

Ludford
Arvoisa puhemies, väite, jonka mukaan terrorismin vastaisissa toimissa ja eurooppalaisessa pidätysmääräyksessä kiinnitetään riittävästi huomiota perusoikeuksiin, on pätevä vain, jos Euroopan ihmisoikeussopimuksen suojelujärjestelmää, jota sovelletaan vastaajiin, noudatetaan käytännössä. Se riippuu kuitenkin siitä, ymmärtävätkö Euroopan unionin tuomarit Euroopan ihmisoikeussopimuksen määräyksiä ja noudattavatko he niitä. Ei ole olemassa yhdenmukaista EU-ohjelmaa, jonka avulla voitaisiin varmistaa, että he toimivat niin. Jotta minua ei pidettäisi kansalliskiihkoilijana, kun otan esille Kreikassa vangittuja brittiläisiä koskevan ongelman, saanen arvostella oman maani, Yhdistyneen kuningaskunnan, hallitusta. Hallituksen jäsenet yrittävät saada hyväksyttäväksi terrorismin vastaisen aloitteen, jossa poiketaan Euroopan ihmisoikeussopimuksesta, jotta epäillyt voitaisiin vangita ilman asianmukaista oikeudenkäyntiä, ilman oikeudellista edustusta, ilman muutoksenhakuoikeutta ja siten, että epäillyillä ei olisi oikeutta kuulla tiedustelupalvelujen antamia todisteita. Tämä ei todellakaan lisää Yhdistyneen kuningaskunnan uskottavuutta, kun EU:n normeja pyritään parantamaan vastavuoroisesti.
Toinen huolestuttava pyrkimys Yhdistyneessä kuningaskunnassa on se, että poliisi- ja turvallisuusyhteistyöhön liittyvien toimien annetaan päästä Westminsterin parlamentin käsittelyn läpi ilman, että niitä tarkasteltaisiin demokraattiselta kannalta. Täällä me keskustelemme, vaikka emme ole samanarvoisia ministereiden kanssa, jotka päättävät lainsäädännöstä. Kun tähän yhdistetään neuvoston salamyhkäinen suhtautumistapa, tuloksena on hyvin epätyydyttävä tilanne, kun on kyse demokratiasta, oikeudesta ja ihmisoikeuksista.
Saanen lopuksi esittää suoran vetoomuksen komission jäsen Vitorinolle sen varmistamiseksi, että niiden järjestöjen, jotka toimivat oikeusnormien parantamiseksi, kuten erinomaisen Fair Trials Abroad (oikeudenmukaisia oikeudenkäyntejä ulkomailla) -säätiön, toimintaa voitaisiin tukea yhteisön talousarviosta.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, terrorismin torjunta on aivan välttämätöntä, eikä sen oikeutusta voida kyseenalaistaa, tai demokratiamme saattaisivat romahtaa. Sitä ei kuitenkaan saa missään tapauksessa käyttää tekosyynä perusoikeuksien ja demokraattisten vapauksien rajoittamiseksi. Kuinka eurooppalainen terrorismin torjuntaa koskeva ehdotus voitaisiin oikeuttaa, ellei sillä olisi mitään lisäarvoa? Jäsenvaltioiden tämänhetkisen lainsäädännön oloissa iskujen tekijät eivät voisi jäädä rankaisematta. Kun tärkein vihollinen on terrorismi, miksemme rajoittaisi eurooppalaista pidätysmääräystä koskemaan terroritekoja? Jos valtioiden tai hallitusten laitosten, julkisten kulkuneuvojen, infrastruktuurien ja julkisten paikkojen laiton sieppaaminen katsotaan terroriteoksi tai jos sananvapauden, yhdistymisvapauden tai ammatillisen järjestäytymisen oikeuden laillinen harjoittaminen saatetaan tulevaisuudessa kriminalisoida tai luokitella terrorismiksi, jos tämä mahdollistetaan, luovumme kaikista demokraattisista oikeuksistamme hyväksyessämme nämä mietinnöt. Näiden oikeuksien ja vapauksien yksiselitteinen takaaminen on sisällytettävä tähän puitedirektiiviehdotukseen. Olemme huolissamme myös siitä, että jotkin rikokset voidaan ottaa pidätysmääräyksen piiriin, kun perusteena käytetään rangaistusta, vaikka syytetty henkilö tarvitsisi suojelua, mikä koskee esimerkiksi siirtolaisia ja turvapaikanhakijoita. Jopa näiden henkilöiden auttaminen laskettaisiin tulevaisuudessa terrorismiksi. Jäsenvaltioiden rikosprosessien minimaalinen yhdenmukaistaminen on tarpeellista, jotta voidaan turvata periaate yhdenvertaisuudesta lain edessä ja taata kollegisen vastuun periaatteen mukainen oikeuksien turvaaminen. Lisäksi pidätysmääräyksen ulkopuolelle jäävien alaikäisten rikosoikeudellinen määrittely pitäisi yhdenmukaistaa. Turvallisuuteen, vapauteen ja oikeuteen perustuvan alueen luominen edellyttää, että kaikki kolme ulottuvuutta ovat tosiasiallisia. Joudumme valitettavasti toteamaan, että turvallisuusnäkökohta hallitsee unionin ja jäsenvaltioiden politiikkaa. Terrorismin torjunnan on ilmettävä kaikkien asukkaiden turvallisuuden takaamisena ilman mitään poikkeuksia sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioituksena. Toivomme lopuksi, että jos neuvosto aikoo hyväksyä uuden tekstin, parlamenttia kuullaan uudelleen.

Di Lello Finuoli
Arvoisa puhemies, Yhdysvalloissa ja Euroopassa käyttöön otettujen yksilön oikeuksia ja kollektiivisia oikeuksia koskevien rajoitusten välillä vallitsee kiinteä yhteys, ja kiinteä sopimus ja yhteys on vallinnut myös Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnon toiminnassa näiden kahden asian osalta, aiemmin Reaganin ja Thatcherin välillä ja nyt Bushin ja Blairin välillä. Syyskuun 11. päivän rikollinen terroriteko tarjoaa monille Euroopan hallituksille tekosyyn ottaa käyttöön uusia vapautta rajoittavia lakeja, joilla ei ole mitään tekemistä terrorismin torjunnan kanssa. Jos jätetään sikseen presidentti Bushin perustamat erityiset sotilastuomioistuimet, tarvitsee vain ajatella Italiassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa viime aikoina hyväksyttyjä ja ehdotettuja lakeja, niin ymmärtää, että niiden tarkoituksena on valvoa ja tukahduttaa voimistuva poliittinen oppositio, joka vastustaa yhteiskunnallista ja taloudellista, epäoikeudenmukaista ja epäinhimillistä maailmanjärjestystä: hyvinvoinnin, rikkauden, kasvun, ihmiskunnan viidesosan kehityksen kääntöpuolena on nälkä, voimavarojen vähyys, talouden tilan jatkuva heikkeneminen ja loppujen neljän viidesosan alikehittyneisyys.
On outoa, että koskaan ei onnistuta löytämään oikeudellista mallia, joka määrittelisi tämän kaiken yhteiskunnallisen joukkotuhon terroriteoksi, mutta saadaan oitis määriteltyä terrorismiksi kaikki ne yhteiskunnallisen opposition ilmentymät, joita viime aikoina on esiintynyt aina Seattlen tapahtumista Genovaan.
Terrorismia koskevan puitepäätösehdotuksen 3 artikla sisältää selkeän viestin niille, jotka haluavat tästä eteenpäin ilmaista vastustavansa yksioikoista uusliberalistista ajattelutapaa ja siihen pohjautuvaa yhteiskuntajärjestelmää. Naiset, miehet, työntekijät, opiskelijat, työttömät, pasifistit ja ympäristöaktivistit eivät ole enää opposition edustajia vaan terroristeja, koska kuten vanha kunnon Hegel sanoi - ollen väärässä - "mikä on todellista, on järjellistä" - ja meidän lainsäätäjillemme mikään ei ole todellisempaa kuin vallitseva yhteiskunnallinen ja taloudellinen epäjärjestys, ja mikään ei ole järjettömämpää, ja siten enemmän terroria, kuin tarve puuttua siihen ja poistaa se.
Lopuksi haluaisin sanoa selvästi, että olen melko samaa mieltä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä ja että italialaisena pahoittelen, että maani hallitus vastustaa yksimielistä päätöstä. Se on häpeällistä, koska tällä kannanotolla Berlusconin hallitus pyrkii poistamaan lahjonnan positiivisten rikosten luettelosta.

Angelilli
Arvoisa puhemies, syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen myös Euroopan, Euroopan toimielinten, on tunnettava vastuunsa ja solmittava rohkeasti ja mahdollisimman pian jäsenvaltioiden kesken yhteinen sopimus terrorismin torjunnasta ja merkittävän järjestäytyneen rikollisuuden torjunnasta yleensä. Yksi välineistä, jolla terrorismin torjuntaa voidaan todella tehostaa, on ilman muuta eurooppalainen pidätysmääräys, jolla voidaan viimeinkin korvata monimutkaiset ja liian byrokraattiset luovutusmenettelyt, jotka eivät enää riitä eivätkä sovi rikollisuuden, varsinkaan kansainvälisen rikollisuuden, torjuntaan. Tästä huolimatta on kuitenkin edettävä asteittain. Viime kuukausien järkyttävien terroritekojen aiheuttaman järkytyksen seurauksena jäsenvaltioiden välistä oikeudellista yhteistyötä on toki määrätietoisesti lujitettava, mutta tehostaminen on kuitenkin toteutettava asteittain ja erittäin vastuuntuntoisesti.
Hyvät lait eivät nimittäin sovi yhteen kiireen ja summittaisen ja tunnepitoisen lähestymistavan kanssa, varsinkaan määriteltäessä rikoksia, joihin on sovellettava eurooppalaista pidätysmääräystä. Toteamme siis, että meitä hämmentää puheenjohtajavaltio Belgian ehdotus soveltaa välittömästi eurooppalaista pidätysmääräystä noin 30 rikostyypin luetteloon. Mielestämme terrorismia ja ihmiskauppaa, vain pari esimerkkiä mainitakseni, ei voida rinnastaa tuotteiden tai hallinnollisten asiakirjojen väärentämiseen. Yleisen edun nimissä olisi siis järkevämpää ehdottaa ja hyväksyä ensin kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisellä päätöksellä alustava suppea luettelo ja laajentaa luetteloa myöhemmin asteittain. Ensimmäisessä vaiheessa keskityttäisiin siis terroritekoihin, järjestäytyneeseen rikollisuuteen, huumekauppaan, asekauppaan, ihmiskauppaan ja alaikäisten hyväksikäyttöön.

Krarup
Arvoisa puhemies, on selvää, että meidän on ryhdyttävä torjumaan terrorismia. Tätä asiaa pohdittaessa on kuitenkin kiinnostavaa panna merkille, että useimmissa valtioissa on jo riittävät tätä asiaa koskevat säännöt. Lisäksi voisimme kannattaa sitä, että laajentaisimme keskinäistä velvollisuutta luovuttaa etsittyjä rikollisia, mutta kyse pitäisi silloin olla huomattavasti lievemmästä esityksestä. Näillä sanoilla haluaisin ilmoittaa, että minun on vaikea löytää sanoja, jotka olisivat tarpeeksi vahvoja ilmaisemaan tarpeeksi voimakkaasti sen, että vastustan käsiteltäviä ehdotuksia.
En vastusta asiaa pelkästään poliitikkona vaan vastustan sitä ennen kaikkea juridiikan asiantuntijana. Korostan, että jäsenvaltioista on vaikea löytää sellaista lakimies- tai asianajajajärjestöä, joka kannattaisi näitä ehdotuksia. Monet järjestöt suhtautuvat ehdotukseen enemmän tai vähemmän epäillen, ja monet torjuvat asian hyvin määrätietoisesti, koska tarkoitus näyttää pyhittävän keinot, ja käyttöön otettavat keinot merkitsevät perustavien oikeusturvaa koskevien periaatteiden rikkomista, mitä esimerkiksi Det Danske Advokatråd -neuvosto on ilmoittanut vastustavansa erittäin voimakkaasti. Tämä paniikinomainen reaktio on mielestäni johtanut siihen, että näiden ehdotusten käsittelyssä jokainen yksinkertainen, kunnollista käsittelyä koskeva vaatimus on sivuutettu aivan järkyttävällä tavalla. Nämä juridiset perusuudistukset, jotka kuuluvat kaikkein monimutkaisimpiin oikeudellisiin kysymyksiin, joissa sovelletaan laajaa kuulemismenettelyä, pannaan täytäntöön, ilman että asiasta on käyty mitään olennaista keskustelua ja ilman - anteeksi vain, arvoisa komission jäsen - että asiaa olisi valmisteltu kunnolla. Tämä muistuttaa inhottavasti poliittista "ruumiinryöstöä", ja se loukkaa oikeusturvaan liittyviä perusvaatimuksia.

Borghezio
Arvoisa puhemies, oikeudellisten säännösten yhteensovittamisella on kiire, mutta haluaisin kiinnittää puhemiehen ja kollegojen huomion tarpeeseen yhteensovittaa myös tiedusteluelinten ja terrorismia torjuvien elinten toiminta - muuten oikeudellisten säännösten yhteensovittamisesta ei ole juurikaan hyötyä. Viime aikojen tapahtumat ovat osoittaneet tämän tärkeyden, vaikka monet vasemmistoon kuuluvat kollegat ovatkin väitteillään pyrkineet saamaan meidät unohtamaan monet terroristien yhteyksiin ja toimintavalmiuksiin liittyvät vaarat. Mainitsen esimerkkinä italialaisen päivälehden La Repubblican tämänpäiväiset paljastukset kaupoista, jotka koskivat tärkeää ydinasemateriaalia, joka kuului jo Mobutun hallinnon hallussa olevaan varustukseen, ja jotka antavat itse asiassa aihetta mitä synkimpiin skenaarioihin kaupoista, joita on tehty ja joita kenties parhaillaankin tehdään Euroopan unionin jäsenvaltioissa meidän täällä puhuessamme. Kertomus näistä neuvotteluista, joissa pääosassa oli entinen hallituksen päämies, joka liikkui vapaasti Euroopassa oman poliittisen pakolaisen asemansa suojissa, on uskomaton.

Pirker
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on oikeastaan traagista, että tarvittiin näiden New Yorkiin ja Washingtoniin tehtyjen terroristihyökkäysten kaltainen tapaus herättämään Eurooppa ja erityisesti Eurooppa-neuvosto. Olen kuitenkin iloinen siitä, että olemme nyt päässeet näin nopeasti niin pitkälle, että erittäin lyhyessä ajassa on saatu aikaan paketti, paketti terrorismin torjunnasta. Se ulottuu rahanpesusta tilien jäädyttämisen kautta toimiin, joista keskustelemme tänään. Olen iloinen siitä, että terrorismi määritellään lopultakin rikokseksi kaikissa 15 jäsenvaltiossa eikä vain kuudessa jäsenvaltiossa, kuten tähän asti, minkä ansiosta siitä voidaan syyttää. Iloitsen siitä, että luomme toivottavasti eurooppalaisen pidätysmääräyksen. Toivon, että kansalliset vihamieliset asenteet eivät johda siihen, että eurooppalainen pidätysmääräys lykkääntyy, vaikka tarvitsemme sitä niin kiireesti. Tarttukaa nyt ihmeessä vain parlamentin ehdotukseen! Mielestäni olemme tehneet hyvän ehdotuksen. Olen iloinen siitä, että Eurojust toteutuu ja että toimivallan laajentaminen terrorismin torjuntaan on heti askel oikeaan suuntaan. Olen iloinen siitä, että Europoliin perustetaan yhteisiä tutkintaryhmiä. Se kaikki on erittäin myönteistä, koska annamme kansalaisille merkin siitä, mikä voi olla Euroopan unionin lisäarvo.
Pyydän kuitenkin, että tietyillä alueilla vielä avoimina olevat kohdat ratkaistaan. Jäsenvaltioilta on esimerkiksi vaadittava lopulta ja seuraamuksia siltä varalta määräten, että ne eivät toimi niin , että Europolille toimitetaan tietoja, että Eurojustin ja Europolin koordinaatio on mahdollisimman hyvää ja että parlamentaarinen valvonta ja seuranta toimii. Parlamentti on tehnyt erinomaisia ehdotuksia, ja onnittelen esittelijää samoin kuin kaikkia varjoesittelijöitä. Toivon, että tämä erinomainen työ saa huomenna täyden tuen.

Swiebel
Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen terrorismipolitiikkaa oli pakko terävöittää myös Euroopassa. Komission ehdotus rangaistusnormien määrittelemisestä terroriteoille ansaitseekin tukea.
Vähemmän ihailua ansaitsee komission ehdotus yleispätevästä eurooppalaisesta pidätysmääräyksestä, johon sisältyy kaksoisrangaistavuutta koskevan vaatimuksen poistaminen kautta linjan. Tässä mennään monestakin syystä liian pitkälle: näin pakotetaan lievempiä rangaistuksia suosivat valtiot puolustusasemiin ja samalla herää kysymys oikeudenkäyntien reiluudesta.
Ehdotetulla yleisellä soveltamisalalla ei ole enää mitään tekemistä terrorismin torjunnan kanssa. Ei myöskään ole mitään syytä valtavaan poliittiseen paineeseen ja päätöksenteon hengästyttävään tahtiin. Tällainen ehdotus merkitsee vallankumousta rikosoikeuden kansallisessa ja eurooppalaisessa soveltamisessa ja ansaitsee siksi, että siitä päätetään harkiten ja avoimesti kunnollisen julkisen keskustelun kautta.
Parlamentin on muuten pakko arvioida komission ehdotusta, vaikka neuvosto on tosiasiassa kääntänyt sen päälaelleen: positiivinen luettelo negatiivisen sijasta, ja tästä päätettiin suljettujen ovien takana.
Voi vain toivoa ja odottaa, että keskustelut neuvostossa johtavat lopulta hyväksyttävään kompromissiin, mutta sitä me emme vielä tiedä, ja siksi emme huomenna myöskään äänestä.
Täysistuntokeskustelu ja äänestys tässä muodossa ja tällä hetkellä ovat siten aika järjettömiä ja itse asiassa ennenaikaisia. Näistä syistä alankomaalaiset PvdA-edustajat pidättäytyvät huomenna äänestämästä komission ehdotuksesta eurooppalaiseksi pidätysmääräykseksi.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, edustan hiukan toisenlaista kantaa kuin edellinen puhuja: Euroopan vapaan allianssin jäsenet hyväksyvät terrorismin torjuntaan liittyvät toimenpiteet. Haluamme, että rikosoikeudellisia toimenpiteitä vahvistetaan terrorismin torjumiseksi.
Haluamme kuitenkin korostaa, että terrorismin käsite on määriteltävä Euroopan parlamentin ehdottamalla tavalla, sillä olen sittenkin hiukan epäluuloinen. Äsken kuulimme menettelyä koskevat puheenvuorot kreikkalaisten trainspotting- ja planespotting-toiminnasta ja ihmisistä, jotka istuvat niiden vuoksi vankilassa. Sanotte, että sillä ei ole mitään tekemistä tämän asian kanssa, mutta oikeudentaju on melko erilainen eri valtioissa. Lisäksi joidenkin into käyttää sanaa "terrorismi" kaikissa mahdollisissa yhteyksissä saa minut hiukan epäluuloiseksi. Viranomaiset eivät kuitenkaan saa käyttää toimenpiteitä väärin eikä niitä pidä voidakaan käyttää väärin.
Joillakin Euroopan vapaan allianssin edustajista on edellistä kohtaa enemmän vaikeuksia eurooppalaisen pidätysmääräyksen kanssa: tässä asiassa hyväksyntä, jonka aiomme antaa, on sidottu selviin ehtoihin. Haluamamme takuut sisältyvät Euroopan parlamentin tarkistuksiin, jotka toivottavasti hyväksytään ja joita me tosiaan pidämme vähimmäisedellytyksinä. Jos neuvosto ei tahdo suostua tähän, tarkistamme kantamme ja vakuutamme kollegamme kansallisissa parlamenteissa siitä, että reilun oikeudenkäynnin aikaansaamiseksi on tarpeen suojella kansalaisvapauksia paremmin. Meidän kannaltamme on siis kyse vähimmäisedellytyksistä, mutta ne tiedonannot, joita olemme kuulleet sekä neuvoston puheenjohtajalta että komission jäsen Vitorinolta, saavat meidät kuitenkin jokseenkin optimistisiksi siinä mielessä, että voitaisiin olla menossa hyvään suuntaan.
On tietenkin selvää, että lainsäädännön yhdenmukaistamisessa, eurooppalaisissa oikeudellisissa menettelyissä ja eurooppalaisen oikeusviranomaisen osalta jne. täytyy voida mennä pidemmälle. Jotkut pitävät tärkeimpänä kolmannen pilarin yhteisöllistämistä, ja ehkäpä meidän pitäisikin edetä nopeammin siihen suuntaan.
Emme salli, että terrorismin torjunnan nimissä tukitaan normaalin, demokraattisen opposition suu tai se lannistetaan, että ammattiliittojen ja liikkeiden ja yhdistysten toiminta tukahdutetaan. Mutta haluamme myös nimenomaan, että kansainvälisen järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa edistytään. Olen itse ollut mukana toivottomissa tilanteissa, jotka liittyivät riitaan sellaisten henkilöiden luovutuksesta, joiden oli selvästi osoitettu tehneen rikoksia. Haluan siis tukea teitä lämpimästi, mainitsemani rajoitukset huomioon ottaen.

Crowley
Arvoisa puhemies, haluaisin myös yhtyä muihin ja ilmoittaa olevani tyytyväinen siihen, että olemme saaneet tilaisuuden käydä tätä keskustelua. Aikaa on niin vähän, ettemme voi syventyä kaikkiin koukeroihin ja yksityiskohtiin. Voin kuitenkin heti aluksi sanoa, että haluamme kaikki torjua terrorismia ja kaikenlaista väkivaltaa, joihin on syyllistytty poliittisen tai muun tavoitteen nimissä. Tässä tarkoituksessa tuemme jäsenvaltioiden toimien yhteensovittamista ja yhteistyötä, jotta voisimme suojella jokaisen jäsenvaltion ja koko Euroopan unionin sekä sen 370 miljoonan kansalaisen oikeuksia ja etuja. Ensimmäinen edistysaskel kohti tätä prosessia otettiin Tampereen huippukokouksessa. Se, mitä tänään tarkastelemme eurooppalaisen pidätysmääräyksen yhteydessä, merkitsee kuitenkin merkittävää sekaantumista ja muutosta kansallisiin rikosoikeudellisiin järjestelmiin ja kansalaisten oikeuksiin ja heidän suojeluunsa jokaisessa jäsenvaltiossa.
On virhe edetä näin pitkälle näin nopeasti, jollemme ymmärrä rikosoikeudellisten järjestelmien eroja Euroopan unionissa tai jollemme ole täysin tietoisia niistä. Tästä syystä kehotan kaikkia parlamentin jäseniä tukemaan tarkistuksia, joita olen esittänyt kollegojeni kanssa, erityisesti tarkistuksia 92-101. Niissä esitetään ensinnäkin vaatimus, jonka mukaan pidätysmääräykseen on oltava oikeus hakea muutosta sekä silloin, kun määräys pannaan täytäntöön, että silloin, kun se annetaan; toiseksi, tarkistuksissa vaaditaan, että on laadittava yhteinen luettelo kiistattomista rikkomuksista, luettelo, jonka ei kuitenkaan pidä estää asioiden edistymistä. Kolmanneksi, tällä ei saa olla mitään tekemistä kaksoisrangaistavuutta koskevan säännön kanssa, ja neljänneksi, pidätysmääräystä ei voida panna täytäntöön ennen todennäköisyysnäytön esittämistä. Lopuksi on varmistettava, että pidätysmääräys annetaan nopean oikeudenkäynnin yhteydessä. Olen edustanut äänestäjiä Euroopan unionin muissa jäsenvaltioissa, joissa he ovat olleet vangittuina kahden vuoden ajan ilman oikeudenkäyntiä ja saamatta mahdollisuutta vedota habeas corpus -oikeussuojakeinoon, joka määrää enimmäisajan sille, kuinka kauan pidätettyä saa pitää vankilassa ilman oikeudenkäyntiä tai ilman että hän saa mahdollisuuden esittää asiaansa.
Lopuksi totean, että kun on kyse terrorismin torjunnasta kokonaisuutena, on varmistettava, että inhimillisiä perusoikeuksia ja -vapauksia kunnioitetaan. Komission jäsenen on turha vedota perusoikeuskirjaan, koska kyse on poliittisesta päätöksestä, joka ei ole oikeudellisesti sitova. Jokainen jäsenvaltio on sitoutunut noudattamaan Euroopan ihmisoikeussopimusta, jossa annetaan erityisiä määräyksiä, jotka koskevat jokaista ihmistä. Huomautan, että eräs jäsenvaltio tallasi vasta viime viikolla jalkoihinsa yksilöiden oikeudet ja vapaudet. Meidän Euroopan parlamentin jäsenien ja kansainvälisen järjestön edustajien ei pidä antaa tällaisen jatkua.

Paisley
Haluaisin käyttää lyhyen puheaikani korostaakseni, millaisessa ahdingossa aivan liian pian unohdetut terrorismin uhrit elävät. Vierailin pari päivää sitten erään äänestäjäni luona; kyse on naisesta, joka menetti aviomiehensä, koska hän kuului armeijaan ja IRA:n terroristit tappoivat hänet. Nainen sai korvauksia kolmen pienen poikansa vuoksi muutaman vaivaisen sadan punnan verran poikaa kohti. Voisin jatkaa luettelemalla pahoitellen tapauksia, joista käy ilmi, miten terrorismin uhreja kohdellaan. Parlamentin pitäisi ymmärtää, että nämä ihmiset tarvitsevat erityistä huolenpitoa. Vastuussa olevien hallituksien pitäisi varmistaa, että heistä huolehditaan, jotta heidän hirvittävää kipuaan ja suruaan voitaisiin edes hiukan lievittää.

Gargani
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, mielestäni näin arkaluonteisista asioista on vaikea puhua, kun aikaa on näin vähän, mutta haluan sanoa, että toisin kuin monet puhujat ovat antaneet ymmärtää, on totta, että syyskuun 11. päivän jälkeen olemme lisänneet valvontaa ja laatineet monia asiakirjoja, muiden muassa ne, joista tänään keskustelemme. Viime vuonna perustimme kuitenkin Eurojustin, ja kuten on muistutettu, olemme jo kerran hyväksyneet merkittävän kannan, jonka pyrkimyksenä oli yhteensovittaa oikeudellista yhteistyötä Euroopassa.
Tänään otamme askeleen eteenpäin, astumme merkittävän askeleen eteenpäin luodaksemme perustan tulevalle eurooppalaiselle syyttäjistölle, joten kaikki tämä johtaa mielestäni kohti merkittävämpää oikeudellista aluetta, joka ei ole, komission jäsen Vitorino, tukahduttamiseen vaan vapauteen perustuva alue. Luulen, että nämä periaatteet ovat innoittaneet teitä ja katson, että tämä asia, josta valmistaudumme esittämään kantamme, on ratkaisevan tärkeä, ja mielestämme siinä voidaan ilman muuta lähteä etenemään kohti erilaisia yhteistyön muotoja ja solidaarisuutta.
Yksittäisiä ongelmia toki on, ja ne liittyvät ilmiselvästi pidätysmääräykseen, jota meidän on pohdittava tarkoin. Mielestäni on yksin jäsen Di Lellon pinnallisuuden ja vastuuttomuuden syytä, että Italian hallituksen ylle on näin hätäisesti langetettu epäilysten varjo. Minusta tämä ei ole oikein. Oikeuslaitoksilla on omat prosessinsa, ja me hiomme tätä eurooppalaista prosessioikeutta, tätä eurooppalaista aluetta, mutta meidän pitää tietenkin visusti varoa laatimasta rikosluetteloa, koska voisimme lisätä siihen aina uusia rikoksia ja koska on ilmeistä, että mikään rikosluettelo ei koskaan ole riittävä. Meidän on otettava huomioon, että on kansainvälisiä rikoksia, että on olemassa kansainvälisen terrorismin rikos, arvoisa puhemies, joka on arkaluonteinen, tärkeä ja dramaattinen aihe nykypäivän yhteiskunnassa: tästä syystä meidän on selvästi vain ja ennen muuta koordinoitava toimintaa. Italian prosessioikeudella on esimerkiksi erityispiirteensä, ja me toivomme, että neuvostossa vallitsee perusteltu ja määrätietoinen yksimielisyys.

Cerdeira Morterero
Arvoisa puhemies, paljon kiitoksia. Minä kyllä iloitsen, että tänään käsittelemme vihdoinkin näitä kahta mietintöä, Watsonin ja Gebhardtin mietintöjä, vaikka se onkin seurausta syyskuun 11. päivän surullisista tapahtumista Yhdysvalloissa.
Uskon kuitenkin, että meillä on käsissämme uusi tilaisuus. Voimme edetä todella merkittävästi, voimme ottaa jättimäisen harppauksen Tampereen sopimusten täyttämiseksi ja meidän kaikkien tavoitteleman vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvan alueen luomiseksi; teemme sen vapauden ja turvallisuuden välistä tasapainoa kunnioittaen, mitä kenenkään ei pidä epäillä. Kaikkein tärkeintä on, että voimme onnistua kantamaan pikkuisen kortemme kekoon ratkaistaksemme meitä koettelevan terrorismin synnyttämän vaikean, monisyisen ja tuskallisen ongelman, joka ei tunne rajoja.
Parlamentti teki tehtävänsä ennen syyskuun 11. päivää samoin kuin nytkin: viittaan nyt 5. syyskuuta hyväksymäämme päätöslauselmaan. Komissio on osoittanut, että sillä on nopeat refleksit, sillä se on laatinut ne puitepäätöksiä koskevat ehdotukset, joista me keskustelemme tänään.
Toivomme, että myös Eurooppa-neuvostossa ollaan tilanteen tasalla ja tehdään asianmukaisia päätöksiä komission aiemmin ja parlamentin tänään viitoittaman linjan mukaisesti, ja että Laekenin huippukokouksessa toteutetaan kansalaisten vaatimus määritellä terroristien toiminta ja yleensä terroristinen toiminta yhä paremmin sen teknisistä hankaluuksista huolimatta, samoin kuin vaatimus rangaista asianmukaisesti syyllisiä, jotka ovat vuodattaneet niin runsaasti viattomien verta ja tuhonneet julmasti ja hyödyttömästi niin monta elämää.

Segni
Arvoisa puhemies, kun keskusteltiin Schengenin sopimuksesta, yksi useimmin esitetyistä vastaväitteistä oli, että rajat toimisivat esteenä poliiseille ja tuomareille, mutta eivät rikollisille. Tämä oli looginen vastaväite, vaikka Schengenin sopimus olikin askel eteenpäin. Ne välineet, jotka neuvosto nyt aikoo hyväksyä, erityisesti eurooppalainen pidätysmääräys, ovat vastaus tähän ongelmaan. Vihdoin rajat eivät enää toimi esteenä tuomareille ja poliisiorganisaatioille. Tästä syystä minä pidän tätä suurena askeleena eteenpäin myös Euroopan yhdentymisessä, ja siksi en voi suoraan sanottuna käsittää Italian hallitusta, joka suhtautuu epäröiden joidenkin rikosten, varsinkin talousrikosten, lisäämiseen tähän luetteloon. Toivon, että hallitus tarkistaa kantaansa lähipäivinä, ja kehotan komissiota ja ministerineuvostoa jatkamaan tällä tiellä, joka minusta vaikuttaa varsin oikealta, koska näillä rikoksilla on yhteyksiä kaikkiin rikoksiin, myös muun tyyppisiin. Muistutan muuten myös siitä, että jo heinäkuussa parlamentti äänesti yksimielisesti - myös Forza Italia -ryhmä äänesti sen puolesta, jäsen Gargani - Watsonin toisesta aloitteesta, jossa kehotettiin nimenomaan neuvostoa tekemään päätös, johon sisältyisi eurooppalaista tutkimusta ja pidätystä koskeva määräys myös - korostan tätä - lahjonnan ja petosten osalta. Ennakkotapaus on siis jo olemassa, mutta siitä riippumatta tämä on mielestäni oikea tie Italian ja Euroopan turvallisuuden kannalta.

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, olen kotoisin maasta, joka on sellaisen mitä säälimättömimmän hirmuvallan runtelema, jonka tarkoituksena on levittää terrorismia teloittamalla ihmisiä antamatta lainkaan armoa. Katsellessani Bárbara Dührkopia ja ajatellessani niin monia uhreja, voin sanoa ylpeyttä tuntien ja lähes liikuttuneena, että minun kotimaassani kukaan ei ole langennut houkutukseen käyttää hätätoimia tai pyytää niitä.
Se, mitä kukaan ei ole koskaan voinut ymmärtää eikä sietää maassani on, että kun murhaajat ovat ylittäneet rajan, jota ei enää ole olemassa, heitä ei enää jäljitetä yhtä innokkaasti kuin tässä samassa maassa. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, ei ole olemassa mitään tähän oikeuttavaa teknistä syytä, eikä kenellekään unionin kansalaiselle voida selittää, että teknisistä syistä ei ole mahdollista edetä terrorismin ja rikosten jäljittämistä koskevissa kysymyksissä.
Terroririkoksia koskeva yhteinen määritelmä ja yhteiset rangaistukset ovat tarpeen, jotta välttäisimme oikeusparatiisit Euroopassa, kuten olemme kuulleet komission jäsenen sanovan moneen kertaan. Sitä paitsi ne ovat selvä poliittinen viesti unionin paneutumisesta tähän asiaan. Samaa voimme sanoa oikeuden päätösten keskinäistä tunnustamista koskevasta ehdotuksesta, jota olemme päättäneet kutsua eurooppalaiseksi etsintä- ja pidätysmääräykseksi. Kannatamme jäsenvaltioiden luovutusmenettelyn ja kaksoisrangaistavuuden poistamista, niin kuin komissiossa on suunniteltu. Toivonkin, että parlamentin toive otetaan neuvostossa huomioon.
Arvoisa puhemies, uskon, että oikeudellisen yhteistyön ulottaminen terrorismin ja rikosten torjumiseen on oiva tapa lisätä sen tehokkuutta vahingoittamatta kuitenkaan millään tavalla sitä vapautta, jonka terroristit ja rikolliset yrittävät tehdä tyhjäksi.

Neyts-Uyttebroeck
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensimmäiseksi korjata asian, jonka unohdin sanoa puheenvuorossani. Unohdin kiittää ja onnitella esittelijöitä erinomaisesta työstä. Yritän nyt siis korjata asian.
Käymämme keskustelu kuvaa mielestäni hyvin, kuinka vaikea on tämä tehtävä - jos tätä voi kutsua tehtäväksi -, tämä työ, jota teemme ja jossa on pidettävä huolta niin siitä, mitä jäsen Terrón i Cusí sanoi eli, ettemme anna terroristien hyödyntää vapautta kauhistuttavien rikosten toteuttamiseksi, kuin siitä, että perusoikeuksia, joita pidämme suuressa arvossa, kunnioitetaan. Juuri tässä on työmme vaikeus. Yritin selittää teille, kuinka olemme lähestyneet asiaa, ja että pyrimme samalla työskentelemään nopeasti mutta varomaan olemasta huolimattomia ja kunnioittamaan täydellisesti perusvapauksia, joihin kuuluu syytettyjen oikeus puolustukseen ja uhrien oikeudet, joista on myös huolehdittava asianmukaisesti. Yritämme siis yhdistää kaiken tämän, eikä se tietenkään ole helppoa, ja vielä vaikeammaksi sen tekee se - kuten tiedätte ja kuten keskustelussa on muistutettu -, että jäsenvaltioissa on erilaiset oikeudelliset ja lainopilliset perinteet. Nekin on kaikki sovitettava yhteen.
Voin viimeisenä huomiona vakuuttaa teille, että pidämme molemmat näistä huolenaiheista mielessä, kun pyrimme komission tuella ja johdolla saattamaan työmme onnistuneesti päätökseen. Jos se on vielä tarpeen, haluan vakuuttaa teille vielä kerran, kuten totesin jo alustavassa puheenvuorossani, että huolehdimme tietenkin siitä, ettei poliittisten oikeuksien ja ammatilliseen järjestäytymiseen liittyvien oikeuksien harjoittamisessa toteutettavia toimia voida missään tapauksessa luokitella terroriteoiksi eivätkä ne voi siten johtaa nyt käsiteltävien uusien mekanismien täytäntöönpanoon.

Vitorino
. (FR) Arvoisa puhemies, haluan vastata lyhyesti jäsen Krarupille, ettemme ole toimineet hätiköidysti, olemme työskennelleet yli vuoden, olemme konsultoineet kansallisia asiantuntijoita ja yliopistojen professoreita. Olemme aina olleet valmiita kuuntelemaan asiantuntijoita. Ei voi sanoa, ettemme olisi paneutuneet ehdotukseemme. Torjun väitteen jyrkästi.
Hyvät parlamentin jäsenet, haluan myös vakuuttaa teille, ettei ole mitään syytä huolestua. Kuten arvoisa ministeri äsken totesi, terrorismin määritelmää on paranneltu neuvoston töiden kuluessa. Se on täysin yhdenmukainen Euroopan neuvoston vuoden 1977 yleissopimuksen kanssa. Se vastaa täysin Intian ehdotusta, jota Yhdistyneet Kansakunnat käsittelee parhaillaan New Yorkissa, ja voin vakuuttaa teille, että johdanto-osan kappaleissa on tehty aivan selväksi, ettei terroritekoihin lueta sen enempää globalisaatiota vastustavia mielenosoituksia kuin ammattiyhdistystoimintaa. Kuvailisin tätä itsestään selvää asiaa täysin loogiseksi. Voitte todeta sen teksteistä.
Totean lopuksi, että komissiolla on aivan puhdas omatunto. Ymmärrämme poliittisen hankaluuden, jopa poliittisen dramatiikan, joka liittyy tähän valtavaan edistysaskeleen, jonka olemme ottamassa tehdäksemme Euroopasta vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen, ja ymmärrämme myös, että loppujen lopuksi tärkeää on pysyä uskollisena - ja olen varma, että pysymme uskollisina - oikeusvaltion ja kansalaisten perusvapauksien kunnioittamisen arvoille, mutta samalla vapaus, vapauden valta, on sitä, että torjumme peräänantamattomasti rikollisuutta ja terrorismia, ja aiomme myös olla peräänantamattomia rikollisuuden ja terrorismin torjunnassa.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
(Istunto keskeytettiin klo 20.25 ja sitä jatkettiin klo 21.00.)

Siviili-ilmailun turvaaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Fosterin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0415/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi yhteisistä säännöistä siviili-ilmailun turvaamisen alalla (KOM(2001) 575 - C5-0481/2001 - 2001/0234(COD)).

Foster
Arvoisa puhemies, 11. syyskuuta Yhdysvalloissa sattuneet traagiset tapahtumat ovat vauhdittaneet lentoliikenteen turvallisuusjärjestelyjen vahvistamista. Eurooppa-neuvosto, joka kokoontui terroristien hyökkäystä Yhdysvaltoihin seuranneena päivänä, kehotti liikenneneuvostoa arvioimaan toimia, joita tarvitaan lentoliikenteen turvallisuuden parantamiseksi ja jo ehdotettujen toimien käsittelyn loppuunsaattamiseksi.
Asetusehdotus oli itsessään varsin yksinkertainen, ja sitä on tarkistettu. Asetuksen teknisen liitteen eli asiakirjan 30, joka hyväksyttiin Euroopan siviili-ilmailukonferenssissa, huomattiin kuitenkin vanhentuneen. Vaikka parlamentti onkin vastannut nopeasti haasteeseen, se ei saa mielestämme kuitenkaan merkitä sitä, että parlamentti tinkii asetusluonnoksen parlamentaarisesta valvonnasta, ja pidätämme itsellämme oikeuden esittää toisessa käsittelyssä tarkistuksia asetuksen tarkistettuun liitteeseen; neuvosto hyväksyi asetuksen yhteisessä kannassaan.
Olen tavannut neuvoston ja komission edustajia ja olen kuullut laajalti teollisuuden edustajia. Kuten mainitsin aiemmin, liite oli aiheuttanut ongelmia, ja tästä syystä päätin menetellä seuraavasti: päätin tarkastella asetusehdotusta ja liitettä muuttamatta alkuperäistä liitettä, joka on annettu parlamentin käsiteltäväksi. Varasin sen sijaan oikeuden esittää tarkistuksia toisessa käsittelyssä sen jälkeen, kun neuvoston yhteinen kanta on hyväksytty. Tämä vaihtoehto on vahvistettujen menettelyjen mukainen ja takaa asianmukaisen valvonnan.
Asetusehdotus koskee pääasiassa kulunvalvontaa sekä matkustajien, matkatavaroiden ja rahdin valvontaa lentoasemilla, ja se on esitelty yksityiskohtaisesti mietinnön perusteluissa. Asetusehdotuksessa ei tarkastella turvallisuutta lennon aikana, ja sitä on käsiteltävä myöhemmässä vaiheessa. Itse tekniset normit ovat samat, jotka Euroopan siviili-ilmailukonferenssi hyväksyi vuonna 1992 asiakirjan 30 osassa 2, joka liittyy turvallisuuskysymyksiin. Normeja on tarkistettu tammikuussa 2001, ja ne saatetaan ajan tasalle, kuten on jo mainittu. Euroopan siviili-ilmailukonferenssiin kuuluu 38 jäsenvaltiota, kaikki EU:n jäsenvaltiot mukaan lukien. Parlamentille on syytä huomauttaa, että tämä 38 maan tekemä sopimus muodostaa ennakkotapauksen sikäli, että sopimus sitoo ensimmäistä kertaa sopimuspuolia. Asiakirjaa 30 käytettiin sitä ennen vain ohjaamaan maiden toimia.
Sen yhteisen päätöslauselman perusteella, jonka parlamentti hyväksyi viime täysistunnossa ja joka koskee ilmailualaa, tämän tekstin tärkeimmät tarkistukset ovat seuraavat: ensinnäkin se, että jäsenvaltiot vastaavat lentoturvallisuuden lisäkustannuksista, kun otetaan huomioon terroristien hyökkäykset; toiseksi se, että lentoasemien tarkastuksesta ei anneta ennakkoilmoitusta, jos niitä halutaan tarkastaa todellisissa toimintaolosuhteissa; kolmanneksi se, että jäsenvaltioiden on vastattava kaikissa turvatehtävissä toimivien työntekijöiden taustan tarkastamisesta, koska työnantajat eivät aina saa käyttöönsä henkilörekisteritietoja tiukan tietosuojalainsäädännön vuoksi; neljänneksi se, että kun vaaditaan lentokenttien rakenteellista uudistamista, sovelletaan kuuden kuukauden aikarajaa; viidenneksi se, että kehitetään menettely, kuten Euroopan siviili-ilmailukonferenssissa on tehty, jonka avulla alan edustajat voivat osallistua komitologiakomitean toimintaan voimassa olevien oikeudellisten rakenteiden estämättä.
Vaadimme lisäksi yleisellä tasolla, että kansainvälistä yhteistyötä on vahvistettava erityisesti, kun on kyse turvallisuutta koskevien tietojen vaihdosta.
Lopuksi totean, että olemme kaikki tietoisia siitä, miten syyskuun 11. päivän tapahtumat ovat romahduttaneet ilmailu- ja matkailualat. Maailmanlaajuisesti on jo menetetty 200 000 alaan välittömästi sidoksissa olevaa työpaikkaa, joista 30 000 yksinomaan EU:ssa, ja tämä on vain jäävuoren huippu. Vaikutukset eivät ole kohdistuneet pelkästään suuryrityksiin vaan myös tuhansiin pienyrityksiin, kuten pieniin ilmailukerhoihin, joissa syntyvät huomispäivän lentäjät. Lentoyhtiöt, lentoasemat, elinkeinonharjoittajat, hotellit ja kuljetusala ovat kaikki riippuvaisia siitä, että ongelmaan löydetään ratkaisu. Tämä mietintö ei ole ainoa ratkaisu, mutta se on askel oikeaan suuntaan, kunhan jäsenvaltiot ymmärtävät, että niiden moraalisena velvollisuutena on suojella kansalaisiaan, ja kunhan ne hyväksyvät velvollisuutensa eli tukevat näiden turvallisuuteen liittyvien lisätoimien rahoittamista. On aivan selvää, että on ryhdyttävä kiireellisiin toimiin yleisen luottamuksen palauttamiseksi, koska se hyödyttää ilmailualaa, matkailualaa ja koko Euroopan unionia.

Wiersma
Arvoisa puhemies, ryhmäni haluaa tietenkin mielellään myötävaikuttaa siviili-ilmailun turvallisuutta koskevien sääntöjen sujuvaan luomiseen: syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen tätä ei tarvitse sen enempää perustella.
Meille kyse on niistä neljästä asiasta, jotka olemme kirjanneet tarkistuksiimme ja joissa haluamme ottaa huomioon tämän alan edut: turvallisuuden sekä verojen ja niihin liittyvien kustannusten reilun jakautumisen on oltava tärkeysjärjestyksessä ensimmäisenä.
Ensinnäkin on pyrittävä mahdollisimman hyvään turvallisuuteen lentoasemien suojelussa. Se on myös vähintä, mitä kansalaiset voivat meiltä vaatia.
Toiseksi: lisätoimia, joihin mahdollisesti ryhdytään myöhemmin, on arvioitava nyt käsiteltävänä olevan sääntelyn toteutuksen perusteella. Se merkitsee, että meidän on tarkasteltava huolellisesti, toimiiko se, mitä ehdotetaan, myös käytännössä.
Kolmas asia on, että komission on yhteistyössä ECAC:n ja ICAO:n kanssa määriteltävä, täyttävätkö kolmansien maiden lentoasemat eli säädöksen soveltamisalan ulkopuolella sijaitsevat lentoasemat olennaiset turvallisuusedellytykset, sillä uuden järjestelmän mahdolliset vuotokohdat syntyvät ennen kaikkea näillä lentoasemilla. Omasta kokemuksesta tiedän, että Albaniassa pääsee lentokoneeseen kulkematta turvatarkastuksen läpi.
Neljäs ja viimeinen asia on, että vilpillisen kilpailun estämiseksi haluamme, että ehdotettujen toimenpiteiden rahoituksesta laaditaan yhtenäiset säännöt. Tähän voi kuulua julkista tukea, mutta sen on oltava suorassa suhteessa niihin ylimääräisiin menoihin, jotka liittyvät käsiteltävänä olevaan sääntelyyn. Tässä yhteydessä on tietenkin osoitettava, että tuki on todella tarpeen. Myös alan itsensä, yrittäjien ja käyttäjien, on maksettava osa kustannuksista.

Markov
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, parlamentti, neuvosto ja komissio ovat yksimielisiä siitä, että lentoliikenteen turvallisuutta on lisättävä. Siitä heti aloitetut keskustelut ovat nimittäin osoittaneet myös, että olemme pääperiaatteista aivan samaa mieltä. Syyskuun 11. päivän tapahtumat paljastivat tietysti lisäaukkoja, joita on tarkasteltava erillään rakenteellisista ongelmista, joita monilla lentoyhtiöillä oli jo aiemmin. Niitä ei saa sekoittaa keskenään.
Olemme sitä mieltä, että on parannettava kaikkia turvallisuuden kannalta tärkeitä alueita lentoasemilla, asematasolla, matkatavaraselvityksessä sekä lentokoneessa. Ryhmäni ja minä olemme lisäksi sitä mieltä, että koska turvallisuus on yleisen edun mukaista, koska jokaisen lentoyhtiöitä käyttävän kansalaisen turvallisuus on turvattava, myös julkisen vallan on osallistuttava kustannuksiin, joita tämä turvallisuuden lisääminen aiheuttaa. Tämä edellyttää tietysti yhdenmukaisia eurooppalaisia toimia, koska muuten emme ratkaise ongelmaa ja kilpailu vääristyisi, jos se sälytettäisiin taas vain lentoasemien tai lentoyhtiöiden vastuulle.
Tiedämme tietysti, että meillä on ongelma. Parlamentti keskustelee yleensä aina vain vapauttamisesta, mikä tarkoittaa siis, että me haluamme nyt lisätä turvallisuutta tällä vapautetulla sektorilla myös julkisin varoin. Se merkitsee tietysti sitä, että meidän on keskusteltava yleisesti siitä, mitä mittareita voidaan ja pitää käyttää, jotta julkisin varoin ei vaikutettaisi vapautettuihin markkinoihin.

De Palacio
. (ES) Kiitoksia, arvoisa puhemies. Hyvät jäsenet, sallikaa minun ensinnäkin esittää edustajainhuoneelle, tälle toimielimelle, kiitokseni, että se on ottanut siviili-ilmailun turvaamisen tämän täysistunnon esityslistalle. Haluan siis kiittää siitä ripeydestä ja nopeudesta, jolla olette ryhtyneet käsittelemään tätä asiaa, sillä se on kiireellinen alan yleisen tilanteen takia.
Onnittelen aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokuntaa, että se saattoi komission ehdotusta koskevan ensimmäisen käsittelyn loppuun niin vähässä ajassa, mikä ei kuitenkaan vaikuttanut työn laatuun, ja tässä yhteydessä haluan kiittää erityisesti aloitteen esittelijää, jäsen Fosteria, siitä erinomaisesta työstä, jota hän teki asian kiireellisyydestä ja ajan puutteesta huolimatta ja sitä paitsi kuunnellen tarkkaavaisesti asianosaisten alojen edustajia, eli toimien parhaalla mahdollisella tavalla.
Koska tilanne on vakava ja se pitää Eurooppa-neuvoston viime syyskuun 21. päivä antaman valtuutuksen mukaan hoitaa välittömästi, tavoitteenamme oli päästä sopimukseen ennen vuodenvaihdetta. Mietinnössään jäsen Foster tunnustaa täysin syyskuun 11. päivän jälkeen syntyneen tarpeen vahvistaa yhdenmukaisesti siviili-ilmailun alalla sovellettavia turvallisuusvaatimuksia. Minulla on ilo kertoa, että komissiossa ollaan yleensä ottaen samaa mieltä mietinnön kanssa, sillä siinä tuetaan aikomustamme ottaa Euroopan unionissa käyttöön yhteiset säännöt siviili-ilmailun turvaamisen alalla, ja perustaa yhteisön tarkastusjärjestelmä, jonka myötä varmistetaan noiden sääntöjen tehokkuus ja yhdenmukaisuus ja toistan vielä kerran vahvistetaan turvatoimia, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia ja kiireellisiä, kuten jäsenet Wiersma tai Markov sanoivat.
Mitä ehdotettuihin muutoksiin tulee, hyväksymme periaatteessa tarkistuksen 14 ensimmäinen osan, joka koskee tiettyjen turvatoimien asteittaista käyttöönottoa, vaikka meidän pitää mukauttaa hieman näitä toimia ja niiden aikatauluja.
Joidenkin tarkistusten avulla varmistetaan, että unionin jäsenvaltiot maksavat osan turvatoimien kustannuksista joko pysyvästi tai tilapäisesti. Näiden tarkistusten osalta komissio yhtyy täysin tarkistusten 1, 6, 10, 11, 15, 19, 21 ja 22 henkeen ja voi hyväksyä ne periaatteessa, vaikka niissä käsitellään turvatoimien rahoitustapaa koskevaa tärkeää kysymystä. Meidän on harkittava, mikä tarkistusten sanamuodon pitäisi olla, jotta ne hyväksyttäisiin komissiossa.
Nykyään tilanne vaihtelee maiden tai jopa lentokenttien välillä, mutta komissiossa ei siltikään uskota, että tämän tekijän avulla turvatoimia voitaisiin tehostaa.
Komissio ilmoitti 10. lokakuuta terrori-iskujen taloudellisia vaikutuksia koskeneessa tiedonannossaan, että se voisi pitää myönteisenä mahdollisuutta rahoittaa lisäturvatoimia julkisista varoista. Hyvät jäsenet, sanoakseni asian kauniisti, minun on kuitenkin valitettavasti kerrottava, että neuvostossa asiaan ei suhtauduttu lainkaan myönteisesti. Suoraan sanottuna unionin jäsenvaltiot eivät juurikaan tukeneet sitä.
Sen takia tiedän, että tämän näkökohdan mainitseminen asetuksessa aiheuttaa suuria ongelmia neuvostossa, vaikka toistan, että olemme parlamentin kannalla, koska eurooppalaisen ilmailualan nykyinen valtaisa kriisi on hyvin tiedossamme. Lisäksi tällä alalla kärsitään kilpailusta, joka on monesti epäreilua, kun pohjoisamerikkalaiset lentoyhtiöt hyötyvät maan hallintoviranomaisten niille myöntämistä suorista tuista.
On myös mahdollista, että niiden välineiden rahoitusta, jotka eivät liity suoraan turvaamisen parantamiseen, ei sisällytetä tähän asetukseen.
Toistan, että jotta kuitenkin löydettäisiin ratkaisu lisätoimien rahoittamiseen liittyvään merkittävään ongelmaan, olen valmis sitoutumaan tarkastelemaan unionin jäsenvaltioiden turvallisuusvalvonnan yhdenmukaistamista ja rahoittamista, ottaen huomioon Yhdysvaltain tapahtumat nykyään, ja esittämään tarvittavia ehdotuksia noiden analyysien tuloksen ottamiseksi huomioon. Toimimalla näin komissio ottaisi huomioon parlamentin eri tarkistusten kautta esittämän mielipiteen, joka varmasti hyväksytään huomenna.
Tarkistuksessa 7 ehdotetaan, että yhteisön valvontamenettely, jonka tarkoituksena on vahvistaa jäsenvaltioiden hyväksymien siviili-ilmailua koskevien tiukempien turvatoimien tasapuolisuus ja oikeutus, peruutetaan. Komission on hylättävä tämä tarkistus, vaikka parlamentissa ja neuvostossa ollaan yhtä mieltä asiasta. Meistä on oikein antaa komissiolle valta välttää taloudellisilla syillä perusteltuja keinotekoisia rajoituksia.
Tarkistuksessa 9 ehdotetaan, että kullekin lentoyhtiölle annetaan tieto yhteisön tarkastuskertomusten tuloksista. Hyvät jäsenet, nämä kertomukset sisältävät yleistietoa asetuksen täytäntöönpanosta unionin jäsenvaltioissa samoin kuin laadunvalvontajärjestelmän toiminnasta ja sen mahdollisuuksista havaita puutteita. Niissä ei kuitenkaan puhuta senkaltaisista yksityiskohdista kuin kunkin lentoyhtiön riskitason osoittaminen ja kehitys, ja siksi näistä kertomuksista tiedottamalla ei paranneta mitenkään yksittäisten lentoyhtiöiden turvallisuutta. Siksi komissio ei hyväksy tätä tarkistusta.
On muitakin tarkistuksia, jotka on hylätty, koska niistä seuraa lainsäädännöllisiä ongelmia, kuten tarkistuksen 14 viimeinen kappale, tarkistus 5, jossa muutetaan ulkopuolisen elimen, Euroopan siviili-ilmailukonferenssin, laatimia ohjesääntöjä sekä tarkistus 12, joka on komitologiamenettelyjen vastainen. Tarkistuksella 17 viivytettäisiin asetuksen voimaantuloa, jonka ehtona olisi tutkimus sen vaikutuksista, ilman että lopullisesta päätöksestä olisi vihiä.
Muissa tarkistuksissa vahvistetaan tai selkiytetään tekstiä, ja komissio voikin hyväksyä ne, kunhan niiden sanamuotoja muokataan hieman. Komissio voisi hyväksyä myös tarkistuksen 20, mutta se tarkentaa, että olisi hankalaa toteuttaa siitä aiheutuvat alueen ulkopuoliset seuraukset, jotka perustuvat kahden- tai monenväliseen valvontaan.
Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, komissio ei ole kaihtanut mitään ponnistusta auttaakseen parlamenttia ja neuvostoa pääsemään sopimukseen tästä erittäin tärkeästä ja ennen kaikkea kiireellisestä aiheesta ensimmäisessä käsittelyssä. Pelkään, että sopimus ei ole mahdollinen, koska sitä ei ole saatu aikaan ennen huomista äänestystä. Uskon kuitenkin, että piakkoin, maaliskuuhun mennessä, meillä voi olla käsissämme teksti, joka on kyllä hieman myöhässä. Jos se kuitenkin heijastuu tekstin ja ehdotusten parempana laatuna, sekään ei ole niin vaarallista, kun otetaan huomioon, että jäsenvaltiot alkavat soveltaa osaa täällä tarkastelluista toimista välittömästi.
Paljon kiitoksia, arvoisa puhemies. Onnittelen jälleen kerran jäsen Fosteria. Kiitän uudestaan edustajainhuonetta siitä nopeasta toiminnasta ja vaivannäöstä tämän keskeisen toimen yhteydessä, ja toivon, että maaliskuussa me olemme päässeet jo lopullisesti täyteen sopimukseen kaikkien toimielinten välillä.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Yhteisön taloudelliset edut
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Theaton laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5-0390/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta [KOM(2001) 272 - C5-0225/2001 - 2001/0115(COD)],
Böschin laatima talousarvion valvontavaliokunnan mietintö (A5- 0393/2001) komission vuosikertomuksesta 2000: Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen ja petostentorjunta [KOM(2001) 255 - C5-0469/2001 - 2001/2186(COS)]
ja
komission tiedonannosta: Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen - Petostentorjunta - Toimintasuunnitelma 2001-2003 [KOM(2001) 254 - C5-0470/2001 - 2001/2186(COS)].

Theato
. (DE) Arvoisa puhemies, kansalaisten on vaikea ymmärtää yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen ajatusta. Se koskettaa heitä kuitenkin erittäin läheltä veronmaksajina, jotka antavat rahansa yhdistetyn Euroopan rakentamiseen ja laajentamiseen, mutta eivät väärinkäytöksiin, petoksiin ja muuhun rikolliseen. He voivat oikeutetusti vaatia, että unionin toimielimet, joiden käytettäväksi he rahansa luottavat, käyttävät niitä huolellisesti, ja että petokset paljastetaan ja niistä rangaistaan, jos niitä sitten esiintyy. Tehtävänämme on oltava kansalaisten luottamuksen oikeuttaminen kaikin mahdollisin keinoin.
Keinot ovat tähän asti vain jääneet tehottomiksi, ja rikollisen toiminnan yhteisön talousarvioon aiheuttama menetys kasvaa, kuten viime vuonna yli kahteen miljardiin euroon kaksinkertaistunut menetys todistaa. Tapausten määrä lienee tätäkin suurempi. Petosten entistä paremmasta paljastumisesta huolimatta rajat ylittävä yhteistyö oikeusasioissa laahaa kaukana valtioiden rajat ylittävän järjestäytyneen rikollisuuden perässä. Neuvosto, komissio ja parlamentti ovat jo vuosia valittaneet tästä tilanteesta, mutta tähän mennessä on saatu aikaan vähän. Kaikki jäsenvaltiot eivät ole vieläkään ratifioineet Cannesissa vajaa kuusi vuotta sitten allekirjoitettua sopimusta yhteisön taloudellisten etujen suojaamisesta eikä siihen liittyviä pöytäkirjoja, minkä vuoksi ne eivät ole astuneet voimaan. Parlamentin kaikista vetoomuksista ja päätöslauselmista ja neuvoston useista huippukokouksista huolimatta emme ole vieläkään saaneet aikaan integroitua eurooppalaista oikeudellista aluetta yhteisön talousarvion suojaamiseksi, emmekä edes yksiselitteistä yhteisön varoihin kohdistuvan petoksen määritelmää, puhumattakaan tutkinnan suorittamisesta ja sellaisten seuraamusten määräämisestä, joiden on oltava yhtä aikaa tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Komissio on nyt tässä umpikujassa esittänyt direktiiviehdotuksen, jossa käytetään hyväksi vuoden 1995 sopimuksen elementtejä ja joka sisältää osittain pöytäkirjat, saman ehdotuksen muuten, jonka Euroopan parlamentti oli jo aikoinaan tehnyt ennen vuoden 1995 Eurooppa-neuvostoa. Komissio tukeutuu oikeutetusti Amsterdamin sopimuksen 280 artiklan 4 kohtaan, jossa yhteisö velvoitetaan suojelemaan tehokkaasti yhteisön varoja. Tällöin olisi unohdettava hedelmätön väittely siitä, kuuluuko asia sopimuksen ensimmäiseen vai kolmanteen pilariin, varsinkin kun Nizzan sopimuksessa vahvistetaan, että yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen kuuluu ensimmäisen pilariin. Meidän ei siis pitäisi eksyä oikeudellisiin analyyseihin vaan antaa selvä signaali. Suhtaudumme vakavasti yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudelliseen suojaamiseen rikolliselta väärinkäytöltä.
Siksi suhtaudumme myönteisesti komission ehdotukseen jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä. Se voi kuitenkin olla vasta yksi vaihe perustettaessa yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi Euroopan syyttäjäviranomaista, jota vaadittiin mutta jota ei valitettavasti käsitelty jo Nizzan sopimusta edeltäneessä hallitustenvälisessä konferenssissa. Arvoisa komission jäsen Schreyer, me odotamme kärsimättömästi komission vihreää kirjaa tästä aiheesta. Olisi ollut hyvä saada vihreä kirja jo direktiiviehdotuksen yhteydessä.
Talousarvion valvontavaliokunta vaatii tarkistusehdotuksissaan tämän puutteen korjaamiseksi, että seuraavan sopimusten uudistamisen yhteydessä perustetaan lakikoodeksin, corpus juris, mallin mukainen Euroopan syyttäjäviranomainen, joka kuuluu ensimmäiseen pilariin. Valmistelut on aloitettava jo Laekenin Eurooppa-neuvostossa. Talousarvion valvontavaliokunta ehdottaa, että välivaiheena, muuttamatta perustamissopimusta, perustetaan sisäinen talousasioita käsittelevä Euroopan syyttäjäviranomainen riippumattoman asiantuntijakomitean toisessa kertomuksessa esitetyn kolmivaiheisen mallin mukaisesti.
Kuten sanottu, suhtaudumme komission ehdotukseen myönteisesti, mutta vaadimme merkittävää välinettä, mikä tarkoittaa direktiivin sijasta asetusta. Miksi? Direktiivit velvoittavat jäsenvaltioita ponnistelemaan tavoitteiden saavuttamiseksi, asetukset määräävät niille myös välineet näiden tavoitteiden saavuttamiseksi. Direktiiviehdotuksessa on määriteltävä tietyt teot, kuten petos, lahjonta, rahanpesu jne. haitallisiksi yhteisön talousarviolle yhtenäisesti kaikkien jäsenvaltioiden rikosoikeudessa. Jotta vältyttäisiin vallinneen sekaannuksen toistumiselta, asetuksen muodostamaa välinettä on selkeästi pidettävä ensisijaisena.
Pyydän hartaasti parlamenttia, komissiota ja neuvostoa valitsemaan nyt yhdessä tämän poliittisen keinon. Pyydän teitä hyväksymään mietintöni, johon ei ole esitetty yhtään tarkistusta.

Bösch
Arvoisa puhemies, jos tutkitte niiden petosten, niiden sääntöjenvastaisuuksien määrää, jotka koskevat unionin varainhoitovuoden 2000 talousarviota, huomaatte ennen kaikkea todettujen sääntöjenvastaisuuksien määrän valtavan kasvun. Jotta asiasta ei tarvitse enää kiistellä: veronmaksajille on sinänsä yhdentekevää, onko kyseessä petos vai sääntöjenvastaisuus, rahat on joka tapauksessa käytetty asiattomasti. Nyt voi tietysti kiistellä, ovatko tutkimukset parantuneet vai petokset lisääntyneet, vai ovatko sääntöjenvastaisuudet lisääntyneet. Kyseessä on todennäköisesti niiden kaikkien yhteisvaikutus. Arvoisa komission jäsen saattaa olla siitä hieman toista mieltä, mutta emmehän me voi mennä niin pitkälle, että sanomme: jos saamme joskus paljastettua kaikki sääntöjenvastaisuudet, petostentorjunta on ollut mahdollisimman hyvää, sillä silloin meillä ei ole enää talousarviota!
Tässä tilanteessa asiasta vastaava komission jäsen on kenties joskus ollut myös parlamentin jäsen tässä asemassa oleva kysyy itseltään: mitä tapahtuisi yrityksessä, jos yritysjohto esittelisi jonakin vuonna tällaiset luvut? Mehän joudumme täällä jatkuvasti vastakkain sen tosiasian kanssa, että sanotaan: meillä on yksi parhaimmista hallinnoista! Me pyrimme siihen! Tarkoitan sitä, että joskus tapahtuisi jotain muuta kuin komissio toimintasuunnitelmalla vaatii.
Mielestäni meidän pitäisi joskus pohtia ja se oli oikeastaan myös mietintöni tarkoitus , mihin voisimme pyrkiä. Theato käsitteli jo yhtä, vieläpä tärkeää mahdollisuutta. Emme välty siltä, jos haluamme muuttaa jotain. Meidän on käsiteltävä Euroopan syyttäjäviranomaista, ilman perustamissopimuksen muuttamiseen liittyviä verukkeita. Meillä on sopimuksen tarjoamat mahdollisuudet. Arvoisa komission jäsen Schreyer, on teidän asianne, jos vastustatte sitä, mutta me emme voi edelleen asettua toimettomina veronmaksajien eteen ja sanoa: ei sille voi mitään! Komissio ei ole olemassa sitä varten. Arvoisa komission jäsen Schreyer, komissio on sitä varten, että se toimii, ja haluaisin muistuttaa teitä siitä!
Aivan yhtä lailla meidän on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota unionin taloudellisten etujen suojaamiseen ehdokasvaltioissa. Siitäkin on tehty ja tehdään ehdotuksia, joiden tavoitteena on, että annamme uuden petostentorjuntayksikkömme joskus toimia neuvonantajanakin tiedämme sen jo. Se ei riipu ehdokasvaltioista, kuten Slovakian esimerkki osoittaa, vaan komission kyvyttömyydestä käsitellä tätä laajentumiseen liittyvää ongelmistoa viimeinkin niin kuin pitääkin, niin että kansalaisetkin voisivat saada sellaisen käsityksen, että laajentumiseen on valmistauduttu taloudellisestikin niin, että he voivat mielellään tukea sitä. Komissiolla on suuri vastuu tässä asiassa. Arvoisa komission jäsen, tarkoitan sitä, että jos pitää esitellä ja muuttaa rahaksi tällaisia lukuja, olisin oikeastaan taipuvainen olemaan sitä mieltä, että olisi tartuttava jokaiseen tarjoutuvaan tilaisuuteen asioiden korjaamiseksi.
Viimeinen kohta, ja olisi hienoa, jos edes tässä yhdessä asiassa käyttäisimme mahdollisuuden tehdä jotain yhdessä. Asia koskee kysymystä, jonka tässä vielä esitän. Arvoisa komission jäsen Schreyer, petostentorjuntayksikkö OLAFin operatiivisen osaston johtajaksi on kaavailtu Alberto Perducaa. Hänen pätevyytensä syyttäjänä, hänen kokemuksensa mafian vastaisessa taistelussa sekä hänen kansainvälinen kokemuksensa tekevät hänestä ihanteellisen henkilön tähän tehtävään. Italian uusi hallitus on valitettavasti jo kuukausien ajan estänyt hänen nimittämisensä. Arvoisa komission jäsen Schreyer, voitteko kertoa meille, mitä komissio on tähän mennessä tehnyt tässä asiassa? Eikö komission puheenjohtajan itsensä olisi tässä tapauksessa syytä puuttua asiaan? Onko niin kenties toivottavasti jo tapahtunut?

Schreyer
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, jäsenvaltiot allekirjoittivat vuonna 1995 sopimuksen, jossa säädetään yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi, että jäsenvaltiot määräävät seuraamuksia yhteisön taloudellisten etujen vastaisista petoksista. Myöhemmin allekirjoitettiin vielä pöytäkirjat, joissa myös korruptio ja näihin petoksiin liittyvä rahanpesu määritetään rikoksiksi.
Näissä sopimuksissa ja pöytäkirjoissa ei ole oikeastaan mitään valittamista, paitsi ettei niitä kaikkia ole vielä ratifioitu, minkä vuoksi ne eivät ole vielä astuneet voimaan. En halua salata sitä, että ratifioinnissa tapahtui edistystä vuonna 2000. Olen myös kaikissa talousministerien kokouksissa toistanut ikään kuin rukousmyllyn tavoin ratifiointivaatimusta, mutta ongelmana on se, että viimeinen määrää tahdin. Tähän mennessä vasta seitsemän jäsenvaltiota on ratifioinut pöytäkirjan, jossa myös rahanpesu määritetään rikokseksi. Yhtä kauan menisi prosessin lopun odottelemiseen. Emme aio hyväksyä sitä; siksi teemme direktiiviehdotuksen, jossa pöytäkirjan ja sopimuksen olennainen sisältö muutetaan direktiiviksi, ja tästähän keskusteltiin parlamentissa jo monta kertaa, ja sitä vaadittiinkin jo useasti myös nimenomaan komission puheenjohtajalta.
Jäsen Theato, kiitän teitä ja tietysti koko valiokuntaa siitä, että sanotte kanssamme, että nyt riittää, nyt otamme yhteisön oikeuden avuksi emmekä luota sopimukseen, siis kolmannen pilarin välineeseen.
Talousarvion valvontavaliokunta on tehnyt useita tarkistusehdotuksia, joista äänestettiin valiokunnassa. Komissio on yhtä mieltä useiden tarkistusten tavoitteista ja toiveista. Komission mielestä esitetty direktiiviehdotus on kuitenkin väärä oikeudellinen paikka suurimmalle osalle tarkistuksista. Saanen siksi pyytää, että direktiiviehdotusta ei pidettäisi puuna, johon voi ripustaa useita tärkeitä toiveita ja ehdotuksia. Tämä koskee erityisesti Euroopan syyttäjäviranomaista. Jäsen Bösch, sanon siitä vielä seuraavan asian: komissio on tietysti sopimusten täytäntöönpanon valvoja. Tekemämme yksiselitteisen analyysin mukaan 280 artikla ei esitä tätä muodossa, jossa se on perustamissopimuksessa, eikä myöskään "pientä" syyttäjäviranomaista, tämän käsitteen vielä kerran mainitakseni.
Meidän arviomme mukaan, johon muuten muutkin yhtyvät, OLAFin valvontakomitealta puuttuu oikeusperusta. Ei olisi myöskään mahdollista valita säädökseksi asetusta, sillä esimerkiksi teille nyt esittämäämme ehdotukseen sisältyy, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuimeen perustetaan tutkintatuomarin virka. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tehtävät ja oikeudelliset tehtävät on kuitenkin määritelty sopimuksessa yksityiskohtaisesti. Siksi ei ole mahdollista virallistaa uutta tutkintatuomaria asetuksella. Sekin vaatii sopimuksen muutoksen. Esitämme kuitenkin muutaman viikon kuluttua vihreän kirjan jäsen Theato mainitsi asiasta. Tämä vihreä kirja aloittaa tietysti laajan keskustelun. Olen aivan varma, että te tämän ehdotuksen kannalta keskeisinä hahmoina laajennatte juuri tämän keskustelun niin sanotusti ammattipiireihin ja jäsenvaltioihin, jotta emme taas joudu sellaiseen tilanteeseen, jossa olimme Nizzassa, että esitettiin pelkkiä varauksia, muttei kannatusta.
Mielestämme myös muilta tarkistuksilta puuttuu oikeusperusta. Jäsenvaltioiden syyttäjäviranomaisten yhteistyötä koskevat määräykset eivät ole yhteensopivia perustamissopimuksen 280 artiklan kanssa, koska ne koskevat kansallisen rikosoikeuden soveltamista ja kansallista oikeudenhoitoa. Komissio ei voi hyväksyä myöskään ehdotusta direktiivin muuttamisesta asetukseksi, koska yhteisö ei voi nykyään perustaa jäsenvaltioissa suoraan sovellettavaa oikeutta. Ymmärrän toiveenne, ja tuen nykytilanteen huomioon ottaen tietysti vaatimustanne tämän toiveen nopeasta toteuttamisesta, mutta olemme kaukana tilanteesta, jossa Euroopan yhteisö voi luoda suoraan sovellettavaa oikeutta. Olen varma, että juuri se törmäisi tiukkaan vastustukseen jäsenvaltioidenkin parlamenteissa.
Tarkistukset, joihin komissio voi varauksetta suostua, ovat tarkistukset 2 ja 11. Niissä korostetaan taas, miten tärkeää uuden 280 artiklan käyttöönotto on taloudellisten etujen suojaamiseksi. Tarkistus 27, jossa säädetään vapausrangaistuksista, jotka voivat johtaa luovutukseen, on välttämätön talousrikollisuuden tehokkaassa torjunnassa, ja komissio haluaisi hyväksyä myös tarkistusten 3 ja 7 ensimmäiset lauseet, mikäli niistä äänestetään huomenna erikseen.
Haluan myös selvästi sanoa, että mielestäni ehdotukset rikollisten ja rangaistavien tekojen luettelon laajentamisesta taloudellisten etujen suojaamiseksi ovat erittäin tärkeitä ja niitä pitää pohtia, nimittäin erityisesti tarjouskilpailuihin liittyvien petosten ja vallan väärinkäytön sisällyttämistä luetteloon. Tässä on todella kyse ennen kaikkea valittavasta strategiasta. Komission ehdottama strategia on sellainen, että sopimuksen sanamuoto siirretään ikään kuin sellaisenaan, tel quel, ja jäsenvaltiot saatetaan sellaiseen tilanteeseen, että ne ovat jo aiemmin hyväksyneet tarkalleen saman tekstin eikä nyt ole mitään syytä muuttaa sitä toiseksi välineeksi, joka sisältää selvän määräajan sen saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä.
Tämä on yksi komission ehdottamista lainsäädännöllisistä toimista yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Komissio on luetellut petostentorjuntaa koskevassa kertomuksessaan, mitä ehdotuksia olemme tehneet vuonna 2000, esimerkiksi ehdotuksen rahanpesua koskevan direktiivin muuttamisesta, ehdotuksen euron suojaamiseksi väärentämiseltä tai laittoman kopioinnin torjumiseksi toteutettavista toimista. Sekin kuuluu petostentorjuntaan.
Komission kertomuksessa luetellaan yhteensä 50 sivulla myös ne toimet, joihin jäsenvaltioissa on ryhdytty vuosina 1999 ja 2000 yhteisön taloudellisten etujen suojaamiseksi. Niihin kuuluvat esimerkiksi Belgian tullihallinnon toimivallan laajentaminen 12 merimailiin rannikkovesillä, Tanskan tulli- ja verohallinnon tietojärjestelmän perustaminen ja maatalouden tarkastusviraston paikallisen henkilökunnan lisääminen Espanjassa. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa perustettiin koordinointielin rakennerahastojen yleisiä tutkimuksia varten.
Esittelijä, jäsen Bösch, te sisällytitte mietintöönne tilintarkastustuomioistuimen erittäin kriittisen rakennerahastoja koskevan kertomuksen, jossa esitetään, kuinka eri tavoin jäsenvaltiot soveltavat sitä asetusta, että rakennerahastojen täytäntöönpanon virheet on ilmoitettava. Voin vakuuttaa teille, että minäkin yhdyn teidän ja tilintarkastustuomioistuimen kritiikkiin. Sen tähden ponnistelemme kovasti sen hyväksi, että tämä ilmoitusasetus pantaisiin jäsenvaltioissa täytäntöön yhtenäisesti ja ennen kaikkea perusteellisesti. Se on jo tuottanut ensimmäisiä tuloksiakin. Saanen todella vielä toistaa: vaikka emme todennäköisesti pääse yksimielisyyteen tulkintakohdasta, täytäntöönpano on aiemmin ollut erittäin hidasta. Meidän havaintojemme mukaan virheistä ilmoittaminen on kestänyt ikuisuuden. Asiat ovat nyt tosiasiallisesti paremmin, mutta se johtaa tietysti siihen, että virheitä myös ilmoitetaan enemmän. Kyse on samasta ilmiöstä kuin poliisien tilastoissa. Onko hyvä vai huono asia, että poliisin paljastamien tapausten määrä lisääntyy tai vähenee?
Siksi haluaisin todella hartaasti pyytää teitä olemaan pilaamatta niiden jäsenvaltioiden mainetta, jotka suhtautuvat virheilmoituksiin vakavasti ja todella ilmoittavat virheet asetuksessa edellytetyllä tavalla, ja olemaan kutsumatta niitä virheiden tyyssijoiksi, sillä tämän välineen käyttö on vaikeaa. Kyseessä on niin sanotusti negatiivinen kannustin: mitä enemmän virheitä ilmoitetaan, sitä enemmän tietoa meillä on käytettävissämme taloudellisten korjausten esittämiseen. Emme voi vain sulkea silmiämme näiltä varoilta.
Yhdyn esittelijään, yhdyn teihin, jäsen Bösch, myös siinä, että meidän on laadittava todistusvoimaisempia tilastoja, jotta voimme todeta, mitkä ovat uusia ilmoituksia, mitkä ovat ilmoituksia, jotka oli lueteltu tilastoissa jo aiemmin? Ennen kaikkea meidän on tutkittava, mitä ilmoituksilla on todella saatu aikaan, mihin toimiin niiden johdosta on ryhdytty. OLAF, budjettipääosasto, aluepolitiikan pääosasto tutkivat sitä, mutta se on vaivalloista. Olen varma, ettemme onnistu ensi vuonnakaan saavuttamaan sitä, mitä oikeastaan tavoittelemme, vaan joudumme katsomaan, että todistusvoima lisääntyy niin sanotusti ala alalta. Sehän on kiinni jäsenvaltioiden kanssa tehtävästä yhteistyöstäkin, jossa OLAF toimii tehokkaasti yhdessä niin sanotun COCOLAFin, petostentorjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean, kanssa.
Voin kuitenkin ilmoittaa, että jokainen petosepäily nimenomaan myös rakennerahastoja koskeva ilmoitetaan edelleen OLAFille. Rakennerahastojen useimmat sääntöjenvastaisuudet koskevat esimerkiksi tapauksia, joissa jäsenvaltiot hyväksyvät hankkeita, kun tukikausi on oikeastaan jo ohitse. Virheitä esiintyy erityisesti myös sellaisessa yhteydessä, että muita yhteisöpolitiikkoja ei ole otettu huomioon. Hyvin tavallinen virhe on sellainen, että hankkeet on hyväksytty, vaikka ympäristövaikutusten selvitystä ei ole tehty. Paljon varoja myönnetään infrastruktuurialoille, ja kuten sanottu, se on erittäin yleinen virhe. Jos kysytte, mitä se sitten haittaa, siihen on tietysti vaikea vastata. Haitta ei ole taloudellinen, mutta se on mahdollisesti ympäristöhaitta, koska ympäristövaikutusten selvitystähän ei ole tehty.
Rahoituskorjauksista, sekin on tärkeä kohta, laadimme uudelle tukikaudelle nykyistä tiukemmat säännöt. Olette nyt vaatinut mietinnössä, että kaikki rahoituskorjauksia ja rakennerahastoja koskevat virheet, joista on ilmoitettu vuosien 19952000 välillä, on lueteltava joulukuun 15. päivään mennessä. Meillä ei ole tällaisia tietoja, emmekä voi saada niitä käyttöömme näin nopeasti. Komissio voi luvata, että pyrimme saamaan uusien virheilmoitusten tiedot suoraan, niin että ilmoitukset ovat todistusvoimaisia, ja voidaksemme todeta, minkälaisia ovat ne virheet, jotka aiheuttavat taloudellista vahinkoa.
Miten neuvosto todennäköisesti suhtautuu yhteisön taloudellisten etujen suojaamista koskevaan direktiiviin? Muutamat jäsenvaltiot ovat valitettavasti jo aivan avoimesti asettuneet vastustamaan direktiiviä, ja tämä tapahtuu oikeusdogmaattisista syistä. Te mainitsitte sen. Sitten kaikki jäsenvaltiot myöntävät neuvostossa, että tietysti niiden on tehtävä jotain tällä alalla, mutta selittävät siitä huolimatta, että se on asia, joka kuuluu kolmanteen pilariin eikä ensimmäiseen. Saisinpa kerran kuulla, että nämä oikeusministerit, jotka esittävät tällaisia selityksiä, tekisivät niin julkisessa keskustelussa. Kukaan ei ymmärtäisi sitä. Kansalaisetkaan eivät hyväksy, että sanotaan, että emme voi tehdä mitään, koska nyt on kyse ensimmäisestä pilarista ja tuossa toisessa asiassa kolmannesta pilarista, ja vain kolmannen pilarin asiassa voidaan toimia yhteisöllisesti.
On aivan selvää, että yhteisön etujen suojaaminen vaatii yhteisön tason välineitä, ja olen erittäin iloinen ja kiitollinen teille siitä, että Euroopan parlamentti ja komissio ovat tässä asiassa yksimielisiä!

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, Eurooppa on aina rakentunut sellaisten henkilöiden varaan, jotka ovat panneet itsensä likoon, ja yhteisön taloudellisten etujen suojaamisen yhteydessä parlamentti, etenkin sen talousarvion valvontavaliokunta, on todella tehnyt niin. Erityisesti yhtä esittelijöistä, jäsen Theatoa, joka on tuon valiokunnan puheenjohtaja, on syytä kiittää hänen paneutumisestaan asiaan, sillä onnistumisemme tällä osa-alueella on suureksi osaksi hänen ansiotaan.
Arvoisa puhemies, tämän sanottuani voin kertoa, että minä, samoin kuin huomattava osa parlamentin muista jäsenistä, olen samaa mieltä valiokunnan huolenaiheista. Meidän on edettävä kohti oikeudellista aluetta, ja se edellyttää vastuullisuutta etenemistapaan nähden, koska yksi Euroopan rakentamisen vakioista on, että rakentamista jarruttavat voimat käyttävät hyväkseen virheitä, joita innokkaimmat tekevät antaessaan perustamissopimuksen unohtua.
Arvoisa puhemies, juuri siksi edustan täällä kriittistä näkemystä tänään. En moiti ajatusta Euroopan syyttäjäviranomaisesta, vaan sitä, että hänen asemansa määritellään yksityiskohtaisesti vaikka se on siirtymävaiheeseen kuuluva asema, se on kuitenkin asema. Tätä viranomaista on harkittava edustajainhuoneessa, eikä ainoastaan talousarvion valvontavaliokunnassa, vaan koko parlamentissa, ja se edellyttää toimielinten välistä vuoropuhelua, erityisesti keskustelua komission kanssa. Sen jälkeen voimme yhteisestä sopimuksesta esittää asiaa koskevan ehdotuksen perustamissopimuksen nojalla.
Samaa sanon komission jäsenen pohdinnoista, jotka koskivat esittelijän ajatusta käyttää asetusta direktiivin asemasta. Se ei kuulu parlamentin toimivaltaan. Kyse on yhteiskuntiemme ja oikeusvaltioiden toimivallasta. Yhteisön tasolla ei voida asettaa suoraan kansalaisiin kohdistuvia velvoitteita paitsi määrätyissä tapauksissa.
Arvoisa puhemies, siksi edustan täällä kriittistä näkemystä, vaikka ihailenkin tehtyä työtä.

Morgan
Haluaisin ensinnäkin kiittää molempia jäseniä, koska he ovat laatineet nämä mietinnöt. He ovat tehneet väsymättömästi työtä petoksien torjumiseksi Euroopan unionissa siitä lähtien, kun heidät on nimitetty virkoihinsa.
On kuitenkin eräs ongelma. Komission kertomuksen mukaan petoksien määrä on kaksinkertaistunut, erityisesti, kun on kyse vuonna 2000 kerätyistä tuloista. Se on hyvin huolestuttavaa, mutta meidän on tarkasteltava asiaa sen taustaa vastaan ja muistettava, että tämä johtuu suurelta osin siitä, että jäsenvaltiot eivät suhtaudu petoksiin vakavasti. Ne eivät kerää varoja, jotka kuuluvat Euroopan unionille ja jotka ovat esimerkiksi peräisin savukkeiden salakuljetuksesta tai jotka kuuluisivat unionille verotuksen perusteella.
Jäsenvaltiot eivät suhtaudu petoksiin vakavasti senkään vuoksi, että neljä jäsenvaltiota eivät edelleenkään ole ratifioineet taloudellisten etujen suojaamisesta tehtyä yleissopimusta, mikä tarkoittaa sitä, että petoksien torjumisessa on mahdoton edistyä. Mitä tulee rakennerahastoihin, 40 prosenttia varoista kulutetaan jäsenvaltioissa, emmekä voi luottaa tietoihin, jotka meille on annettu ja jotka koskevat varojen käytön seurantaa. Tilanne on todella säälittävä.
Mitä teemme, kun jokin petos paljastuu? Annamme siitä tiedon OLAFille, joka tutkii asiaa, ja sen jälkeen paperit jäävätkin hyllylle, koska kukaan ei nosta syytettä. Tämä on todellinen ongelma. Kuka ottaa vastuun syytteiden nostamisesta? OLAF on nostanut syytteen vain kahta henkilöä vastaan, ja näin näytetään vihreää valoa kaikille huijareille EU:ssa.
Meidän on kysyttävä, vastustavatko ihmiset ajatusta Euroopan syyttäjäviranomaisen luomisesta, sekä sitä, onko heillä vaihtoehtoja. Mietinnössä pyydetään hieman liian suurta asiaa eli asetusta. Tiedämme kuitenkin myös, että lähes puolet jäsenvaltioista vastustaa tätä, ja on mahdollista, että menetämme tilaisuuden luoda petoksia tarkastelevan Euroopan syyttäjäviranomaisen, joka käsittelisi talousasioita. Voi olla, että pyydämme liikaa liian pian, ja olen siitä huolissani, mutta kunnioitan parlamentin jäseniä sen vuoksi, että he tosiaan yrittävät parhaansa tässä petosasiassa.

Mulder
Arvoisa puhemies, minäkin haluan aloittaa kiittämällä kahta esittelijää. Molemmista tiedän, että he ovat alusta alkaen tehneet lujasti töitä tämän aiheen parissa.
Ensin Böschin mietinnöstä. Liberaaliryhmä on esittänyt siihen useita tarkistuksia, joiden sisältönä on, että meistä vuoden 2002 puoliväli on hiukan liian varhainen ajankohta syyttäjänviraston selkeäksi määräajaksi. Väärinkäsitysten välttämiseksi: kannatamme selkeästi syyttäjänvirastoa, mutta vuoden 2002 puoliväli on vähän liian aikaisin.
Meidän mielestämme pitää kiinnittää enemmän huomiota Keski- ja Itä-Euroopan tuleviin jäsenvaltioihin, minkä vuoksi kehotamme tilintarkastustuomioistuinta laatimaan tästä mahdollisimman pian kertomuksen, jotta voimme kunnolla arvioida jo ennen näiden valtioiden liittymistä, kykenevätkö ne toteuttamaan rahoitusvalvonnan kunnolla. Lisäksi OLAFin on tehtävä erittäin tiivistä yhteistyötä tällaisten uusissa jäsenvaltioissa sijaitsevien järjestöjen kanssa.
Ei mitään väärinkäsityksiä Theatonkaan mietinnöstä: kannatamme syyttäjäviranomaista, mutta suurin osa valiokunnassa hyväksytyistä tarkistuksista - useimmat hyväksyttiin yhden äänen enemmistöllä - menee meistä liian pitkälle.
Meistä direktiivi on tässä vaiheessa parempi kuin asetus. Ei törmäyskurssia neuvoston kanssa: komission linja on meistä parempi kuin liian yksityiskohtainen määrittely, jollaista eri tarkistuksissa ehdotetaan. Jos tarkistukset hyväksyttäisiin tässä vaiheessa, meidän pitäisi vielä puhua asiasta budjettivaliokunnassa, sillä meidän mielestämme tällaisissa asioissa on pyrittävät mahdollisimman suureen yksimielisyyteen eikä niistä pidä päättää niukalla enemmistöllä.

Stauner
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Prodin komission tähänastista toimintaa petostentorjunnan todella tärkeissä kysymyksissä voidaan valitettavasti luonnehtia vain sanoilla verkkaista ja viivyttelevää. En sitä paitsi enää juuri edes usko, että tahti muuttuu. Tämä koskee erityisesti Euroopan syyttäjäviranomaista. Vihreä kirja, se on kaikki, mitä komissio on suunnitellut tekevänsä toimikautensa loppuaikana. Komission ahkerasti kehumalta uudistusohjelmalta puuttuu ratkaiseva turvaverkko. Vapauksiensa väärinkäyttäjä on myös voitava vetää vastuuseen. Ensimmäinen tehtävänne olisikin ollut hankkiutua eroon vanhoista skandaaleista ja vetää vastuuseen niihin syyllistyneet. Sen sijasta te piiloudutte Belgian ja Luxemburgin hitaan oikeuslaitoksen taakse.
Jottei tämä surullinen tosiasia saisi niin paljon julkisuutta, noudatatte parlamenttia kohtaan tietojen pimityspolitiikkaa, jonka aiotte laajentaa nyt myös varainhoitoasetukseen. Vaaditte itsellenne oikeutta päättää, onko tietojen antaminen parlamentille jostain tapahtumasta Euroopan unionin etujen mukaista vai ei. Arvoisa komission jäsen Schreyer, olisin halunnut nähdä teidät aikoinaan parlamentin jäsenenä Berliinissä, kun kaupunginjohtaja vastasi teille, ettei ollut kaupungin edun mukaista antaa teille tietoja tietyistä tapahtumista. Nyt vaaditte Euroopan parlamenttia hyväksymään täsmälleen saman asian ettekä ilmeisesti edes huomaa, että ette heikennä vain parlamenttia, vaan lopulta myös itse komissiota.

Puhemies
Paljon kiitoksia, hyvä jäsen Stauner.
Yhteiskeskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Bensiinin ja dieselpolttoaineiden laatu
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Hautalan laatimasta ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan mietinnöstä (A5-0389/2001) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bensiinin ja dieselpolttoaineiden laadusta ja direktiivin 98/70/EY muuttamisesta [KOM(2001) 241 - C5-0197/2001 - 2001/0107(COD)].

Hautala
. Arvoisa puhemies, esittelen täällä tänä iltana mietinnön, joka liittyy polttoaineiden laadun parantamiseen. Euroopan parlamentti oli mukana laatimassa tätä lainsäädäntöä, joka hyväksyttiin alun perin vuonna 1998 eli runsaat kolme vuotta sitten, ja parlamentti onnistui varsin hyvin yhteispäätösmenettelyssä ajamaan läpi puhtaammat polttoaineet, jotka auttavat huomattavasti vähentämään liikenteen päästöjä.
Jo silloin Euroopan parlamentti huomasi, että yksi keskeinen asia polttoaineen laadun parantamisessa on se, että sen rikkipitoisuutta vähennetään. Me saimme yhteispäätösmenettelyssä ja sovittelussa läpi sen, että sekä bensiinin että dieselin rikkipitoisuudet saatiin huomattavan alhaisiksi siitä huolimatta, että öljyteollisuus korosti erittäin voimakkaasti tämän ohjelman kustannuksia. Toisaalta me voimme todeta, että autoteollisuus ja katalysaattoriteollisuus pitivät aivan välttämättömänä, että nämä vähärikkiset puhtaammat polttoaineet saadaan markkinoille, koska muuten se ei olisi voinut saada aikaan puhtaampia, parempia ja edistyneempiä moottoreita, jotka ovat vähäpäästöisempiä.
Nyt olemme direktiivin tarkistusvaiheessa, jossa komissio - aivan oikein - on huomannut, että rikki on vieläkin strategisempi ainesosa polttoaineiden laadussa kuin mitä silloin ymmärsimme. Komissio esittää, että vuoteen 2011 mennessä sekä bensiini että dieselpolttoaine olisivat käytännöllisesti katsoen vapaita rikistä. Puhumme hyvin alhaisista pitoisuuksista. Tämä on olennaisen tärkeää, koska on havaittu, että myös polttoaineen kulutus laskee, kun rikkipitoisuus alenee, ja tällä välin ilmastopolitiikka on tullut keskeiseksi tavoitteeksi Euroopan unionissa. Meidän on löydettävä kaikki mahdolliset keinot, joilla voimme vähentää autojen polttoainekulutusta. Se onkin yksi tämän ehdotuksen tärkeimpiä tavoitteita.
Euroopan parlamentti päättää nyt sitten toivottavasti huomenna, että me saamme nämä rikittömät polttoaineet sataprosenttisesti markkinoille jo vuonna 2008 eikä vuonna 2011 niin kuin komissio esittää. Me arvioimme, että tämä on täysin mahdollista ja että sillä on myönteinen vaikutus autojen kehitykseen. Autoteollisuus pääsee kehittämään parempia ja edistyneempiä moottoreita, jotka kuluttavat vähemmän polttoainetta.
Me lähdemme myös siitä, mitä komissiokin esittää, että tämä markkinoille saattaminen aloitetaan vuonna 2005. On tärkeää, että parlamentti päättää siitä, että rikittömien polttoaineiden pitää olla saatavilla koko unionin alueella asteittain jo vuodesta 2005 alkaen. Me vaadimme, että tämä saatavuus on maantieteellisesti kattavaa. Aikaisemminkin tilanne on ollut se, että eri jäsenvaltiot ovat kulkeneet hieman eri tahtia tässä polttoaineen laadun parantamisessa. Ympäristövaliokunta esittää, että jäsenvaltioille annettaisiin mahdollisuus tiettyihin siirtymäaikoihin tai poikkeuksiin, kun tätä direktiiviä seuraavan kerran tarkistetaan. Parlamentti esittää, että tämä tarkistus tapahtuisi vuotta aikaisemmin kuin mihin komissio on päätynyt; me haluamme, että tarkistus on vuonna 2005.
Toisin kuin eräät tahot ovat vaatineet, ympäristövaliokunta on päätynyt siihen, että tässä yhteydessä ei nyt kosketa muuhun kuin rikkiin. Vuoden 2005 tarkistuksessa voidaan sitten palata polttoaineen laadun muihin parametreihin. Mielestäni tämä on perusteltu linja, koska komissio ehtii tutkia asiaa sillä välin.
Haluaisin myös korostaa, että myös työkoneiden eli tällaisten non road -koneiden on siirryttävä käyttämään puhtaampia polttoaineita. Tämä on täysin mahdollista: kahdeksassa jäsenvaltiossa käytetään jo dieselpolttoainetta työkoneissa. Parlamentti toivottavasti huomenna päätyy siihen, että nämä työkoneet ryhtyisivät käyttämään puhtaampia polttoaineita siinä missä ajoneuvot maanteilläkin.

Purvis
Teollisuusvaliokunta ymmärtää, että on suotavaa siirtyä rikittömän bensiinin ja dieselpolttoaineen käyttöön. Nykyaikaisten autonmoottoreiden polttolämpötilat ovat korkeampia, jolloin polttoaine palaa tehokkaammin ja hiilidioksidipäästöt vähenevät. Samalla kuitenkin typen oksidien päästöjen lisääntymiseen on reagoitava katalysaattoreiden avulla, ja rikkipitoisuuden tosiasiallinen vähentäminen tehostaa katalysaattoreiden toimintaa. Rikkipitoisuuden vähentäminen johtaa myös hiukkaspäästöjen vähenemiseen, joten teollisuusvaliokunta kannattaa komission ehdotusta.
Valiokunnan enemmistö vaati nopeampaa täytäntöönpanoa kuin komission ehdotuksessa, vaikka jotkut meistä olivat huolestuneita komission väitteestä, jonka mukaan tämä johtaa itse asiassa hiilidioksidipäästöjen lisääntymiseen. Arvoisa komission jäsen, kertokaa siis meille, oletteko edelleen varoituksenne kannalla vai hyväksyttekö nopeamman täytäntöönpanon, jota sekä ympäristö- että teollisuusvaliokunnat vaativat.
Haluamme myös huomauttaa, että EU:n polttoaineiden rikkipitoisuusnormi, 10 mg/kg (ppm), eroaa jyrkästi Yhdysvaltojen 15 mg/kg (ppm) -normista. Näin ollen on vaikea tuoda polttoaineita Yhdysvalloista kriisiaikana. Ehdotamme myös, että komissio ryhtyisi tutkimaan GDI- eli polttoaineen suoraruiskutusmoottoreiden pienhiukkaspäästöjen seurauksia.
Kysymys, joka koskee liikkuvien työkoneiden ja maataloustraktorien polttoaineen laatua, on edelleen ratkaisematta. Olemme ymmärtäneet, että asiaan liittyviä ehdotuksia tehdään vuonna 2002. Ehdotuksia kaivataan varmasti kipeästi, mutta vaadimme komissiota ottamaan täysimääräisesti huomioon niiden teollisuuden ja maatalouden toimijoiden edut, jotka käyttävät tällaisia koneita.
Toivotamme ehdotukselle myötätuulta. Teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunta ehdottaa nimittäin, että komissio nostaisi spinaakkerin ja nopeuttaisi ehdotuksen täytäntöönpanoa. Onko komission jäsen valmis suostumaan pyyntöön?

Ayuso González
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät jäsenet, komissio on saattanut loppuun merkittävät valmistelut tätä direktiiviä varten: tarkoitan Auto-Oil I - ja Auto-Oil II -ohjelmia, jotka ovat mahdollistaneet teknisesti toteen näytetyn ja tasapainoisen ehdotuksen laatimisen. Kiitän tästä komissiota ja erityisesti esittelijä Hautalaa, joka on tehnyt suuren työn.
Olen hänen kanssaan samaa mieltä, että vähärikkiset polttoaineet on tärkeää ottaa käyttöön mahdollisimman pian, koska autoalan tekninen kehitys mahdollistaa polttoaineen säästön ja ennen kaikkea pienemmät saastepäästöt.
On kuitenkin myös totta, että tuottaakseen näitä polttoaineita jalostamojen pitää kuluttaa enemmän energiaa ja päästää enemmän saastuttavia kaasuja. Lisäksi vähärikkiset polttoaineet eivät ennen ajoneuvokannan uudistumista ole tehokkaita ympäristönsuojelun kannalta. Kyse on päästöjen välisestä tasapainosta, ja sen takia meidän on asennoiduttava käytännöllisesti aikatauluihin ja mukautettava uusien polttoaineiden käyttöönotto ajoneuvokannan uusiutumistahtiin. Muussa tapauksessa käyttäjät pitäisi pakottaa vaihtamaan ajoneuvoa, mutta se on mahdotonta.
Olen samaa mieltä, että on kannattavaa lyhentää siirtymäjaksoa, jonka aikana eri polttoaineita pidetään markkinoilla rinnakkain, mutta eräisiin maihin täytyy suhtautua jossakin määrin joustavasti edellä mainitsemieni syiden takia. Siksi ryhmäni ehdottaa, että samalla kun päivämäärää aikaistetaan, ne jäsenvaltiot, joiden ilman kokonaislaatu osoittautuu huonoksi, saavat erivapautuksen määräajasta.
Uuden polttoaineen ottaminen käyttöön liikkuvissa työkoneissa on myös kannatettavaa, mutta se pitää voida tehdä hitaammassa tahdissa kuin muiden ajoneuvojen kohdalla samoista syistä kuin autojen tapauksessa.
Tämä on tarkoituksena tarkistuksessa 40, jota varten pyydän tukeanne.

Lange
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, rikitöntä polttoainetta voi tankata jokaiseen autoon, olipa se sitten uusi tai vanha. Se ei vaadi muutostöitä, ei lisä- tai jälkiasennusosia. Tässä on suuri ero lyijyllisestä ja lyijyttömästä bensiinistä joitakin vuosia sitten käytyyn keskusteluun. Jokaiseen autoon voidaan siis tankata rikitöntä polttoainetta, millä on myönteinen vaikutus nimenomaan vanhempiin dieselmoottoreihin. Rikitön polttoaine vähentää hiukkaspäästöjä, varsinkin näistä vanhoista ajoneuvoista.
Rikitöntä polttoainetta tarvitaan kuitenkin ennen kaikkea siksi, että haluamme uusien tekniikoiden pääsevän markkinoille, ei perinteisten päästöjen vähentämiseksi, vaan kulutuksen vähentämiseksi. Me tarvitsemme suoraruiskutuksella varustettuja dieselmoottoreita ja suorasuihkutuksella varustettuja bensiinimoottoreita, joiden laihaseosalue on laaja. Tällä laihaseosalueella, jossa kulutus on vähäistä, lisääntyvät typpioksidipäästöt, ja siksi tarvitaan tiettyjä tekniikoita typpioksidien poistamiseksi pakokaasusta. Poistamista vaikeuttaa rikki asiaa voidaan pyöritellä miten kauan tahansa. Polttoaineen säästämiseksi ja liikenteen aiheuttaman hiilidioksidin vähentämiseksi tarvitaan yksinkertaisesti mahdollisimman nopeasti rikitöntä polttoainetta.
En voi myöskään ymmärtää, miksi dieselajoneuvo, jolla hiukkasten arvo on lähes negatiivinen ilma on sen perässä puhtaampaa kuin edessä sisään tullessaan saa ajaa kaduilla, ja samalla kadulla seisovat traktori ja kaivuri, ja niiden päästöt ovat huonon polttoaineen vuoksi valtavat. Minusta näihinkin ajoneuvoihin on tankattava puhtaampaa polttoainetta, jotta hiukkaset vähenevät.

Hulthén
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää suurkiitokset esittelijälle, joka on tehnyt yhden parhaimmista polttoaine- ja ajoneuvoalaa koskevista mietinnöistä, mitä olemme pitkään aikaan nähneet. Haluaisin ennen kaikkea korostaa, miten tärkeää on, että tämän ehdotuksen määräykset otetaan käyttöön viimeistään vuonna 2008 vuoden 2011 sijasta. On erittäin hyvä, että sisällytämme mietintöön liikkuviin työkoneisiin käytettävät polttoaineet ja että käsittelemme niitä samalla tavoin kuin muitakin ajoneuvoja. Meillä ei ole ylipäänsä mitään syytä sallia minkäänlaista erityiskohtelua sellaisille työkoneille, joita emme tavallisesti näe maanteillä, ja komission esittämä ehdotus suorastaan heikentää mahdollisuuksiamme ryhtyä mihinkään edistyksellisiin toimiin tässä asiassa.
On erittäin hyvä, että esittelijä ehdottaa vaihtoehtoisten polttoaineiden kattavaa tarkistamista ja että hän ehdottaa jopa, että bensiinin etanolipitoisuus voisi olla yli 5 prosenttia, joka on nykyinen raja-arvo.
Minulla on ongelma. Kyse on taloudellisista kannustimista. Ymmärrän esittelijän ajatuksenkulun, mutta uskon, että ehdotus ei onnistu nykyisessä muodossaan. Perustamissopimus antaa nimittäin meille jo nyt mahdollisuuden taloudellisten kannustimien käyttämiseen. Jos lisäämme tämän jokaiseen nyt hyväksymäämme direktiiviin, vaarana saattaa olla, että saamme aikaan horisontaalisen käsittelyn, mikä merkitsee, että neuvoston tulkinnan mukaan pikemminkin heikennämme mahdollisuuksia taloudellisten kannustinten käyttämiseen. Teemme siten itsellemme karhunpalveluksen, jos tekstin nykyinen muoto säilytetään. Haluaisin, että esittelijä kiinnittäisi tähän huomiota.

Patten
Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, olen erittäin tyytyväinen saatuani tilaisuuden puhua Euroopan parlamentille tämän keskustelun yhteydessä kollegani, komission jäsen Wallströmin puolesta. Olen ensinnäkin tyytyväinen siksi, että voin näin palata lempiaiheeseeni. Toimin aikaisemmin ympäristöministerinä maassa, jonka tunnen parhaiten. Olen kuitenkin myös pahoillani siitä, että joudun olemaan täällä, koska komission jäsen Wallström on huonovointinen. Toivotan hänelle pikaista paranemista, jotta hän voisi pitää myöhemmin puolestani puheenvuoron Balkanin tai vaikka Egyptin tilanteesta. Saanen sanoa epävirallisena ihailijana, että tunnustan, että Hautalan mietintö edistää merkittävästi komission ehdotusta, joka hyödyttää kansalaisia mielestäni sekä ympäristöllisessä että taloudellisessa mielessä.
Polttoaineet, jotka sisältävät enintään 10 mg/kg (ppm) rikkiä, poistavat kaikki jäljellä olevat esteet, jotka haittaavat kaikkein polttoainetehokkaimpien ajoneuvojen käyttöön ottamista, ja tämä vähentää ennestään hiilidioksidipäästöjen määrää. Kun on kyse vanhemmista ajoneuvoista, tavanomaisten epäpuhtauspäästöjen määrä laskisi myös huomattavasti, mikä parantaisi ilmanlaatua.
Saanen tarkastella avainasemassa olevia asioita, jotka on otettu esille ehdotetuissa tarkistuksissa, ja käsitellä ensinnäkin aikataulua sellaisin ehdoin, jotka arvoisa parlamentin jäsen tuntenee varsin hyvin. Useissa tarkistuksissa ehdotetaan, että enintään 10 ppm rikkiä sisältävien polttoaineiden yksinomaiseen käyttöön siirrytään 1. tammikuuta 2008 alkaen, eli aikarajaa pitäisi siirtää kolmella vuodella, jotta niille jäsenvaltioille, joissa se tuntuu perustellulta, voitaisiin myöntää poikkeus.
Komissio valitsi määräpäiväksi 1. tammikuuta 2011 - dieselöljyjä koskeva määräpäivä vahvistetaan viittä vuotta aikaisemmaksi eli 31. joulukuuta 2006 - jolloin kaikki jäsenvaltiot hyötyvät sekä ilmanlaadun paranemisesta että hiilidioksidipäästöjen vähenemisestä enintään 10 mg/kg (ppm) rikkiä sisältävien polttoaineiden käyttämisen ansiosta. Vaikka komissio onkin valmis harkitsemaan lopullisen määräpäivän eli 1. tammikuuta 2011 aikaistamista, komissio ei puolla parlamentin lähestymistapaa, jossa on kyse aikarajan mahdollisesta pidentämisestä.
Tästä syystä komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 5, 11, 15, 18, 23, 31, 32, 38 ja 39. Komissio voi kuitenkin hyväksyä tarkistuksen 30, joka koskee tarkasteluun liittyvän määräpäivän aikaistamista. Komissio voi myös hyväksyä tarkistukset 22 ja 46 ja osittain tarkistukset 8, 17, 42, 43 ja 45, joissa vaaditaan, että on määriteltävä tarkemmin, missä määrin enintään 10 mg/kg (ppm) rikkiä sisältäviä bensiinejä ja dieselöljyjä on käytettävissä käyttöönottovaiheessa.
On myös tarkasteltava kysymystä, joka liittyy liikkuvissa työkoneissa käytetyn polttoaineen laatuun. Joissakin muissa tarkistuksissa viitataan siihen, että on tarpeen parantaa ja yhdenmukaistaa liikkuvissa työkoneissa käytetyn polttoaineen laatua koko yhteisössä. Komissio myöntää, että liikkuvien työkoneiden päästöjen suhteellinen merkitys kasvaa edelleen, samalla kun moottoriajoneuvojen ympäristöystävällisyys lisääntyy.
On nimittäin jo nyt selvää, että polttoainetta, jota käytetään liikkuvissa työkoneissa joissakin jäsenvaltioissa, on parannettava. Koska työtä, joka koskee dieselmoottoreilla varustettuja liikkuvia työkoneita koskevien päästönormien seuraavaa vaihetta, ei ole vielä saatettu päätökseen, ja koska tällaisiin normeihin liittyvää polttoaineen laatua ei ole vielä määritelty, komissio ei voi tässä vaiheessa hyväksyä tarkistuksia 3, 12, 26, 37 ja 40.
Saanen käsitellä joitakin muita tarkistuksia. Komissio ei hyväksy tarkistuksia 10, 19 ja 27, joissa on kyse verokannustimista, kun otetaan huomioon ehdotuksen oikeudellinen perusta sekä se, että jäsenvaltiot voivat edistää puhtaampien polttoaineiden käyttöä verokannustimien avulla yhteisön muun lainsäädännön perusteella.
Kun on kyse vaihtoehtoisista polttoaineista ja erityisesti biopolttoaineista, komissio tarkastelee asiaa mielellään syventävämmin, kun aiheeseen liittyvä työ etenee. Komissio voi näin ollen hyväksyä tarkistukset 33 ja 48 sekä periaatteessa tarkistukset 14 ja 44. Komissio voi myös hyväksyä osittain tarkistuksen 47, sillä se liittyy muihin asioihin, jotka on otettava huomioon tarkastelussa, periaatteessa tarkistuksen 28 sekä tarkistuksen 29, joka liittyy tietojen toimittamiseen. Kun on kyse muista tarkistuksista, komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 20, 21, 24, 25, 36 ja 41. Voimme hyväksyä tarkistukset 1, 2, 6, 7, 9, 16 ja 34. Voimme myös hyväksyä osittain tarkistukset 4, 13 ja 47 ja periaatteessa tarkistuksen 35.
Haluaisin lopuksi sanoa, että parlamentti on vaikuttanut merkittävästi ehdotuksen parantamiseen. Siinä teille vaatimattomuutta! Niinpä haluaisin kiittää esittelijää vielä kerran hänen ponnisteluistaan, hänen ammattitaidostaan ja hänen omistautumisestaan tälle asialle, ja haluaisin kiittää myös teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokuntaa sen panoksesta.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Egypti
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista aiheista:
Hughes Martinin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan suositus (A5-0387/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Egyptin arabitasavallan väliseen assosiaatioon perustuvan Euro-Välimeri-sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta (8220/2001 - KOM(2001) 184 - C5-0381/2001 - 2001/0092(AVC))
suulliset kysymykset:
B5-0531/01 Brok ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta neuvostolle Egyptin kanssa tehtävästä assosiaatiosopimuksesta,
B5-0532/01 Brok ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puolesta komissiolle Egyptin kanssa tehtävästä assosiaatiosopimuksesta.
Olen vastaanottanut 39 jäseneltä ja Verts/ALE-ryhmältä työjärjestyksen 146 artiklan mukaisen pyynnön Hugues Martinin laatiman ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan suosituksen ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Egyptin arabitasavallan väliseen assosiaatioon perustuvan Euro-Välimeri-sopimuksen allekirjoittamisesta Euroopan yhteisön puolesta lykkäämiseksi tammikuun 2002 istuntojaksolle; tätä aihetta koskevat suulliset kysymykset neuvostolle ja komissiolle pidetään kuitenkin tämän päivän esityslistalla.

Cappato
Arvoisa puhemies, tunnustamme, että Egyptin tilanne on yksi tuon alueen parhaimmista tai vähiten huonoista. Emme vastusta assosiointia, mutta pyydämme yksinkertaisesti lykkäämään tämän sopimuksen hyväksymistä, koska juuri assosiointisopimuksissa on lauseke, jolla teoriassa puututaan hyvin voimakkaasti ihmisoikeuksien kunnioittamiseen. Tähän mennessä komissio ja neuvosto eivät ole koskaan - toistan, koskaan - antaneet takeita ihmisoikeuksien kunnioittamisesta yhteistyö- ja assosiointisopimusten yhteydessä. On kohtalon ivaa, että meidän on äänestettävä asiasta juuri hetkellä, jolloin Egyptissä esiintyy erityisen huolestuttavia merkkejä vainoista, jotka kohdistuvat homoseksuaaleihin - prosessissa, jossa 26 henkilöä on tuomittu jopa viideksi vuodeksi eritysselliin - ja katolisiin kansalaisiin. Niinpä juuri näiden sopimusten hyväksymisen ja ratifioinnin lykkääminen muutamalla viikolla, jotta neuvostolta ja komissiolta sekä Egyptin viranomaisilta saadaan riittävät takeet, ei mielestäni osoita vihamielisyyttä Egyptiä kohtaan; minusta se osoittaa pikemminkin luottamusta Egyptin samoin kuin meidän kykyymme tehdä ihmisoikeuksista strategisesti tärkeä osa ulkopolitiikkaa ja yhteistyöpolitiikkaa.

Cashman
Arvoisa puhemies, hyväksymme parlamentissa usein päätöslauselmia ja lausumme kauniita sanoja. Meillä on nyt ainutlaatuinen tilaisuus vaikuttaa niiden ihmisten oikeuksiin, joiden ihmisoikeuksia on poljettu Egyptissä. Meidän on vaikutettava tapaan, jolla Egypti toimii tällä alalla ja parannettava tätä toimintatapaa. Meidän on annettava periksi, jotta Egypti, joka on EU:n ystävä, saisi aikaa harkita. Vaikka päätöslauselmat ja sanat voivatkin olla hyvää tarkoittavia, ne eivät näytä johtavan mihinkään. Nyt on tilaisuus toimia. Syyskuun 11. päivän tapahtumien olisi pitänyt opettaa meille, että meidän on sovellettava samoja periaatteita niin ystäviimme kuin vihollisiimmekin. Egypti on ystävä. Sille on annettava aikaa harkita toimiaan, koska jos poljemme noissa maissa asuvien ihmisten oikeuksia, poljemme lopulta omia oikeuksiamme. Vaadin parlamenttia tukemaan esitystä.

Martin, Hugues
Arvoisa puhemies, pyyntö lykätä keskustelua ja äänestystä Egyptin assosiaatiosopimusluonnoksesta on täysin epärealistinen, etten sanoisi surrealistinen, ja paljastaa täydellisen tietämättömyyden sopimuksesta suuren ystävämaamme Egyptin kanssa. Sopimusluonnos sisältää 92 artiklaa, jotka koskevat paitsi taloudellisia ja sosiaalisia näkökohtia myös poliittista vuoropuhelua, joka tukee kehitystä ja rauhaa. Siitä on neuvoteltu yli seitsemän vuotta hyvin vaikeissa oloissa. Pyynnön esittäjät eivät ole varmaan ottaneet huomioon lykkäyksen seurauksia etenkin tämänhetkisessä kansainvälisessä tilanteessa. Tarvinneeko minun muistuttaa, että toisin kuin jotkin muut arabimaat, Egypti ei ole koskaan ollut terrorismin kasvualusta. Egypti on päinvastoin maksanut kalliin hinnan terrorismista. Olisi vastuutonta olla hyväksymättä sopimusta. Malliemme tarkka jäljentäminen on epärealistista. Lakimme määrääminen on epärealistista. Egyptin kulttuurin, identiteetin ja suvereniteetin jättäminen huomiotta on epärealistista. Jäsenvaltioiden ja meidän on vahvistettava tämä sopimus. Meidän on tehtävä se unionin vuoksi, sillä siitä tulee yksi Barcelonan prosessin välttämättömän uudelleen käynnistämisen olennaisista osista. Meidän on tehtävä se myös Egyptin vuoksi, tämän suuren ystävämaan, jonka rooli Lähi-idän rauhan edistäjänä on yleisesti tunnustettu.

Puhemies
Seuraavaksi toimitetaan äänestys keskustelun lykkäyspyynnöstä.
(Parlamentti hylkäsi pyynnön.)

Martin, Hugues
. (FR) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kiitos, että olette saapunut paikalle. Minulla oli ilo ja kunnia tulla nimetyksi unionin, jäsenvaltioiden ja Egyptin arabitasavallan assosiaatiosopimuksen esittelijäksi. Tämä on ilo ja kunnia, sillä tiedän, kuinka tärkeä tämä sopimus on niin unionille kuin Egyptillekin, ja se vaikuttaa minusta tasapainoiselta ja molemmille osapuolille tasapuoliselta.
Egyptin arabitasavalta on yli 66 miljoonalla asukkaalla arabimaailman väkirikkain maa. Egypti on geopoliittisesti keskeisessä asemassa, ja sillä on aivan ensisijainen rooli. Egypti oli ensimmäinen arabimaa, joka solmi diplomaattisuhteet Israelin kanssa. Maa on siitä lähtien toiminut alueella sovittelijana.
Euroopan unionin ja Egyptin väliset suhteet ovat hyvin vanhat. Ensimmäinen yhteistyösopimus tehtiin vuonna 1972. Muistakaamme, että unioni on Egyptin tärkein kauppakumppani. Egypti on lisäksi tärkeä edunsaaja unionin kanssa tehtävässä yhteistyössä: vuosina 1996-1999 maalle myönnettiin 686 miljoonaa euroa MEDA I -ohjelman puitteissa. Käsiteltävänämme oleva mietintö kuuluu uuteen sukupolveen. Siinä pyritään edistämään perusteellisesti alueen rauhaa ja turvallisuutta ja vilkastuttamaan Egyptin ja Euroopan unionin sekä Egyptin ja sen Välimeren alueen kumppaneiden kauppa- ja taloussuhteita. Demokraattisten periaatteiden ja perustavien ihmisoikeuksien kunnioitukseen perustuvassa sopimusluonnoksessa keskitytään erityisesti seuraaviin suuriin aiheisiin: vapaakauppa-alueen luominen Euroopan yhteisön ja Egyptin välille siten, että teollisuustuotteita koskevat maksut poistetaan 12-15 vuoden kuluessa sopimuksen voimaantulosta; alueellinen yhteistyö, johon sisältyy vapaa-kauppa alueen luominen Euro-Välimeri-alueelle; taloudellinen yhteistyö ja rahoitusyhteistyö useilla aloilla, terrorismin torjunta mukaan luettuna; syvennetty vuoropuhelu sosiaaliasioiden alalla ja yhteistyö laittoman maahanmuuton ehkäisyn ja valvonnan alalla.
Olen iloinen, että ulkoasioiden valiokunnan jäsenet hyväksyivät luonnoksen yksimielisesti, mikä kertoo sen herättämästä mielenkiinnosta. Se tarjosi myös mahdollisuuden esittää joitakin huolenaiheita tai pelkoja, joista osa oli perusteltuja, osa vähemmän perusteltuja. Haluaisin palata kahteen niistä. Ensimmäinen koskee koptien vähemmistön ongelmaa. Kristityt koptit edustavat yli 10:tä prosenttia väestöstä. Vaikka heitä ei järjestelmällisesti sorreta, heillä ei selvästikään ole samoja oikeuksia tai samoja velvollisuuksia kuin islaminuskoisilla asukkailla. Lisäksi on ilmeistä, että jotkin ongelmat ovat lähtöisin äärimuslimeista, jotka pyrkivät kaikin keinoin kasvattamaan jännitettä näiden kahden uskontokunnan välillä. Asiassa on kuitenkin tapahtunut edistystä, jonka koptien uskonnolliset johtajat ovat vahvistaneet: asiakirjojen aiheuttamista hallinnollisista harmeista huolimatta hiljattain rakennetut luostarit ja kirkot ovat tästä esimerkkinä. Toinen huoli tai pelko koskee suuren metelin myös Egyptissä nostattaneita yksityishenkilöihin tai ryhmiin kohdistuneita oikeudenkäyntejä. Tässä on mentävä alkuperäisiä tuomioita pitemmälle. Ensimmäisen oikeusasteen tuomarit kannattavat joskus ääriliikkeiden oppeja ja antavat jyrkkiä tuomioita. Ylemmät oikeusasteet voivat kuitenkin purkaa nämä alkuperäiset tuomiot ja soveltaa lakia lievemmin demokraattisten periaatteiden mukaisesti. Tiedän, että tasapuolisuuden ja oikeuden alalla on vielä parannettavaa, mutta edistystä on kuitenkin tapahtunut. Opposition ja kansalaisjärjestöjen edustajat, joita tapasin paikan päällä, vahvistivat nämä edistysaskelet.
Mietintöluonnos on yleisesti ottaen herättänyt joitakin kysymyksiä. Jaan niistä osan, mutten voi tukea niitä meistä, jotka mieluusti esiintyvät oppituntien antajina ja ihmisoikeuksien puolustajina siivoamatta ensin omaa pihaansa. Egyptiläisten on helppoa ja perusteltuakin muistuttaa meitä omista puutteistamme, häpeällisestä piittaamattomuudestamme useilla aloilla, muun muassa terrorismin torjunnassa. Tässä yhteydessä meille muistutetaan, että jäsenvaltiomme ovat turvapaikkoja terroristeille ja murhaajille, myös egyptiläisille, jotka todellakin asuvat ja toimivat näissä maissa täysin vapaasti. Olkaamme varuillamme! Moni egyptiläinen, joiden joukossa on myös vaikutusvaltaisimpia, ei halua vahvistaa sopimusta. He vetoavat siihen, että sopimus on liian suotuisa Euroopan unionille etenkin taloudellisesta näkökohdasta, ja sen nojalla voimme milloin vain puuttua maan sisäisiin asioihin. Egyptin kansankokouksen tuore kirje on tältä osin sopimaton mutta merkityksellinen.
Näissä oloissa toivon, että parlamentin laaja enemmistö äänestää sopimuksen ratifioinnin puolesta. Sopimus voi kenties vahvistaa Euroopan unionin asemaa kyseisessä maankolkassa ja edistää rauhan saavuttamista.

Morillon
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olin viime heinäkuun 14. päivänä joidenkin Euroopan kansanpuolueen kollegoideni kanssa Kairossa tapaamassa Egyptin ulkoministeriä ja Egyptin arabitasavallan kansankokouksen edustajia. Olimme sopineet poikkeavamme siellä tutustumismatkan päätteeksi, jonka aikana saimme Tel Avivissa, Jerusalemissa ja Ramallahissa selkeämmän kuvan sekä tilanteen vakavuudesta että sovittelusta, jota Euroopan unioni oli siellä tehnyt EU:n suurlähettiläs Moratinosin ja hänen ryhmänsä herkeämättömillä ponnisteluilla, emmekä voi antaa heille siitä liikaa tunnustusta.
Sovimme poikkeavamme Kairossa, sillä tiesimme, kuinka tärkeä rooli Egyptillä on tuolla Lähi-idän alueella, ja rohkeista päätöksistä, joita ovat tehneet niin presidentti Sadat, jonka hengen ne vaativat, kuin presidentti Mubarak, jonka henki nyt on uhattuna, koska kumpikaan ei epäröinyt edistää rauhanprosessia, joka on tänä päivänä valitettavasti keskeytynyt. Egyptiläisten ystäviemme tarkka analyysi teki meihin tuolloin suuren vaikutuksen, ja se muistui mieleeni syyskuun 11. päivän murhenäytelmän kohdatessa.
Kolme viikkoa sitten minulla oli kunnia johtaa täällä EuroVälimeri-foorumin päätösjulistuksen toimituskuntaa, jonka puhemiehemme oli kutsunut poikkeuksellisesti koolle uuden kriisin takia ja Barcelonan prosessin uudelleen käynnistämiseksi. Muun muassa foorumin Egyptin edustajan avulla onnistuimme hyväksymään asiakirjan, jossa pyydetään muun muassa käynnistämään uudelleen kulttuurien ja uskontojen välinen vuoropuhelu Välimeren kahden rannan kansojen välillä, jotta ihmiset voisivat ymmärtää toisiaan paremmin, ei niinkään suvaitsevuuden hengessä, sillä vain vastenmielisiä asioita suvaitaan, vaan todellisen molemminpuolisen kunnioituksen hengessä, joka saa meidät hyväksymään eroavaisuutemme ja rikastumaan täydentävyydestämme.
Nimenomaan tämän takia arvostan erityisesti kollegamme Hugues Martinin erinomaista mietintöä. On todellakin Euroopan unionin ja Egyptin edun mukaista virallistaa assosiaatio allekirjoittamalla sopimus, jota koskevan ehdotuksen neuvosto on meille esittänyt, ja olisi Euroopan parlamentilta täysin vastuutonta viivästyttää millään tavoin tätä allekirjoittamista.
Pyydän kollegoitani, noita ihmisoikeuksien temppelin turhan innokkaita vartijoita, pohtimaan kuvaa, jonka länsi yleensä ja etenkin Euroopan unioni antaa itsestään, kun se esiintyy niin myötä- kuin vastoinkäymisissä oppituntien antajana arabimaiden ja Afrikan maiden kumppaneilleen, joiden sen pitäisi ymmärtää voivan toisinaan antaa yhtä paljon kuin ne saavat.

Sakellariou
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, mielestäni esittelijä on laatinut erittäin hyvän mietinnön, ja voimme olla iloisia, että Egyptin kanssa on niin monen vuoden neuvottelujen jälkeen päästy yksimielisyyteen tämän sopimuksen allekirjoittamisesta. Äänestimme juuri mietinnön lykkäämisestä, ja minusta sen, joka todella haluaa vaikuttaa Egyptin ihmisoikeustilanteeseen, on kannatettava tätä mietintöä. Tämä mietintö tarjoaa meille, Euroopan unionille, mahdollisuuden ylipäänsä käsitellä tätä aihetta, koska 2 artikla sisältää nimenomaan ihmisoikeuslausekkeen.
Sen, joka on todella kiinnostunut rauhan saamisesta Lähi-itään, on joka tapauksessa tuettava tätä mietintöä, sillä mietintö vahvistaa maata, joka on vuosia pyrkinyt rauhaan Lähi-idässä. En voi käsittää, että kollegat, jotka viikko sitten äänestivät valiokunnassa yksimielisesti mietinnön puolesta, empivät nyt. Egyptissä ei ole mikään muuttunut, enkä tiedä, missä on jotakin muuttunut, niin että nyt ollaan toista mieltä kuin valiokunnassa oltiin.
Haluaisin ottaa esiin vielä yhden asian, kirjeen, jonka Egyptin parlamentin puhemies on kirjoittanut meille. Haluaisin todeta, että on epätavallista, että tällä tavalla pyritään vaikuttamaan päätökseen, parlamentin täysin itsenäiseen päätökseen, ja tästä syystä teen huomenna ryhmäni puolesta suullisen tarkistuksen, josta olen jo sopinut esittelijän kanssa.

Esteve
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, sopimuksen allekirjoittaminen on mitä ilmeisimmin erittäin merkittävä tapaus Barcelonan prosessin kannalta, ja etenkin silloin, kun tämä sopimus allekirjoitetaan Egyptin kanssa, sillä kyseessä on todella tärkeä valtio, jonka uskomme ja tiedämme voivan johtaa keskusteluja sekä pohjoinen-etelä että etelä-etelä -ulottuvuudella samoin kuin taloudellista ja kaupallista kehitystä.
Lisäksi uskomme, kuten kenraali Morillon on sanonut, että Egypti haluaa ja voi olla johtava valtio paitsi taloutta ja rahoitusta koskevissa asioissa, myös kaikissa kulttuurista vuoropuhelua ja kansalaisyhteiskuntaa koskevissa näkökohdissa. Toisaalta ei ole epäilystäkään Egyptin merkityksestä Israelin ja palestiinalaisten välisen selkkauksen välittäjänä.
Kaiken tämän takia on erityisen huolestuttavaa, että meillä on näyttöä mainitsemiemme asioiden kaltaisista kaikille ihmisille kuuluvien perusvapauksien ja -oikeuksien rikkomisesta. Siksi 2 artikla ei voi olla ainoastaan poliittista merkitystä kantava lauseke, vaan sillä pitää olla todellista merkitystä. Demokratian eteneminen on tärkeä asia näiden maiden kannalta, ja siksi Egyptin hallituksen on mielestämme tarpeen panna se hyvin merkille.
Hyvä jäsen Sakellariou, haluaisin kertoa teille yhden asian. Kukaan ei ole suunnitellut äänestämistä tätä mietintöä vastaan; aiempaa äänestystä ei toimitettu tämän mietinnön puolesta tai sitä vastaan. Minusta huomion kiinnittäminen Egyptiin tarkoittaa ainoastaan, ettei sitä rangaista, vaan että sille annetaan sen valtiona ansaitsema merkitys.

Boumediene-Thiery
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tuemme ehdotusta allekirjoittaa Euroopan unionin ja Egyptin assosiaatiosopimus, joka on osa Euro-Välimeri-kumppanuuden lujittamista. Unioni pitää erityisen tärkeänä perusvapauksia ja -oikeuksia koskevaa lukua. Näiden oikeuksien tiukan kunnioittamisen on oltava ehdoton edellytys sille, että allekirjoitamme tämän sopimuksen. Egyptissä on ollut vuodesta 1981 voimassa poikkeuslaki, joka suo laajoja valtaoikeuksia viranomaisille ihmisoikeuksista ja demokraattisista vapauksista piittaamatta. Tänä päivänä nämä jälkimmäiset ovat jäissä ja viranomaisten tarkassa valvonnassa. Kansalaisjärjestöjen arvokas työ on saanut meidät huolestumaan tilanteesta.
Pyydämme siis Egyptin hallitusta lopettamaan poikkeuslain, jotta miehet ja naiset voisivat nauttia täysin kaikista oikeuksistaan, jotta sukupuolinen suuntautuminen, uskonnonvapaus ja sananvapaus voisivat ilmetä vapaasti ilman kriminalisointia. Emme vaikene homoseksuaalien saamasta tuomiosta, joka rikkoo ihmisoikeuksia ja loukkaa puolustamiamme arvoja. Tämä ei ole maan sisäisiin asioihin puuttumista, ei omien arvojen pitämistä ylivertaisina tai oppituntien antamista, vaan velvollisuus tuoda asiat esiin ja tuomita ne. Ihmisoikeudet ovat yleismaailmalliset ja ylittävät kaikki rajat.

Belder
Arvoisa puhemies, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Egyptin välisen assosiaatiosopimuksen allekirjoittaminen herättää minussa hyvin sekavia tunteita. Epäilykseni kohdistuvat etenkin siihen eriarvoiseen ja turvattomaan yhteiskunnalliseen asemaan, jossa Egyptin kristityt elävät. Suullisessa kysymyksessä komissiolle korostetaan tätä huolta. Kuinka komissio aikoo saada Egyptin viranomaiset parantamaan koptiyhteisön tilannetta? On huomattava, että nyt puhutaan vähintään kuudesta miljoonasta Egyptin kansalaisesta. Siksi onkin erityisen ikävää, että heidän tärkeimpien perusoikeuksiensa loukkaamista ei ole erikseen mainittu päätöslauselmaluonnoksessa.
Havainnollistaakseni asiaa aion mainita erikseen kolme vakavaa epäkohtaa, jotka painavat Egyptin kristittyjä: Egyptin viranomaiset eivät ainoastaan estä uusien kirkkojen rakentamista, vaan he ovat myös mukana asettamassa rikossyytteeseen muslimeja, jotka haluavat kääntyä kristityiksi. Näennäisenä syytteenä viimeksi mainitussa tapauksessa on kumouksellinen toiminta. Kolmanneksi Ylä-Egyptin kristityn yhteisön keskuudessa vallitsee oikeusvarmuuden puute: kristityt ovat alttiina todelliselle islamilaisten fundamentalistien harjoittamalle uskonnolliselle vainolle. Tällaista valtatyhjiötä ei voida sallia eikä sitä voida ratkaista yhdistämällä islamistien pidätykset joidenkin egyptiläisten kristittyjen mielivaltaiseen kiinni ottamiseen.
Pyydänkin siksi komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioiden hallituksia ottamaan nämä epäkohdat esiin neuvotteluissa Egyptin viranomaisten kanssa. Se on niiden velvollisuus tämän assosiaatiosopimuksen sisällön perusteella. Myönteinen tieto, jonka mukaan koptikirkot ovat syyskuun 11. päivän jälkeen olleet keskusteluyhteydessä Egyptin viranomaisiin, antaa tälle olennaiselle toteamukselle lisävoimaa.

Cappato
Arvoisa puhemies, minäkin haluan todeta esittelijälle, että kukaan ei ole ehdottanut Egyptin kanssa solmittavista assosiointisopimuksista luopumista. Emme pyri käymään keskustelua siltä pohjalta kuin ne, jotka suhtautuvat ihmisoikeuksiin idealistisesti piittaamatta poliittisista ja intressejä koskevista realiteeteista. Minusta asia on aivan päinvastoin, arvoisa esittelijä, minusta me vain suhtaudumme asiaan vähän realistisemmin.
Luulen, että kun on kulunut seitsemän vuotta, kuten muistutitte, kuukauden tai parin odottaminen, jotta ehditään puuttua konkreettisiin kysymyksiin ennen monilta osin onneksi peruuttamattoman sopimuksen täytäntöönpanoa, on osoitus realismista. Minusta realistista ei ole se, että ihmisoikeuskysymykseen puututaan täysin merkityksettömillä julistuksilla, tyhjillä julistuksilla, jollaisia olemme antaneet ja joita tulemme antamaan tuhansia, ja samalla luovutaan konkreettisesta painostusvälineestä juuri sillä hetkellä, kun voisimme puhua asiasta konkreettisesti.
Meidän pyyntömme on, että Euroopan komissio ja Euroopan unioni ottaisi kerrankin ihmisoikeuskysymyksen huomioon ja käsittelisi sitä kysymyksenä, johon on puututtava konkreettisesti, myös maiden välisten valtasuhteiden osalta. Tiedämme, että on olemassa ihmisoikeuslauseke, tiedämme, että tällä lausekkeella voidaan teoriassa edistää ihmisoikeuksien kunnioittamista Egyptissä ja ehkä myös auttaa Eurooppaa ymmärtämään Egyptin kaltaista maata. Ongelmana on, että ihmisoikeuskysymys, mahdollisuus vaikuttaa suoraan, harjoittaa konkreettista painostusta ihmisoikeuskysymyksessä on politiikkaa, joka ei kuulu Euroopan komission strategiaan, politiikkaa, joka on vailla konkreettista perustaa.
Ehdotuksessamme olemme yrittäneet olla pikkuisen realistisempia kuin te. Jos teillä ei ole aikaa odottaa, ei se mitään: eläköön assosiointisopimukset, eläköön vapaa kauppa, eläköön Egypti! Ihmisoikeuskysymykseen puuttuminen ei tule kuitenkaan olemaan helppoa!

Cashman
Arvoisa puhemies, onko meidän ensinnäkään syytä kiirehtiä tiivistämään suhteitamme Egyptiin ja olettaa, että kysymykset, joihin ei ole vastattu, ja väärät tuomiot haihtuvat ilmaan ja ratkaisevat itse itsensä, ennen kuin olemme pysähtyneet tarkastelemaan perusteellisesti sitä, mitä valtion ytimessä piilee eli tapaa, jolla se kohtelee kansalaisiaan. Tarkoitan tässä perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien väärinkäyttöä, niitä 52 miestä, jotka tuomittiin heidän homoseksuaalisuutensa vuoksi Egyptin halutessa suojella järjestystä ja kansallisia arvojaan, näiden miesten joukosta 23 miehen vakaumusta, sitä, että ääri-islamilaiset saavat sortaa kristittyjä rangaistuksitta sekä tapausta, jossa tohtori Saad El-din Ibrahim vangittiin muiden intellektuellien mukana, koska he käyttivät varoja, jotka me, Euroopan unioni, olimme heille antaneet. Lisäksi Egyptin kansankokouksen puheenjohtajan ja Brysselin-suurlähettilään välisessä kirjeenvaihdossa tuntuu vain korostuvan, miten omahyväisesti Egypti suhtautuu asiaan ja miten innokkaasti se pyrkii välttelemään näitä kysymyksiä ja sivuuttamaan ne.
Hyväksyykö parlamentti rikkomukset, jotka kohdistuvat oikeuteen saada oikeudenmukainen oikeudenkäynti, ilmaisunvapauteen ja yhdistymisvapauteen, olipa kyse yhteiskunnallisesta, poliittisesta, uskonnollisesta tai seksuaalisesta yhdistymisestä? Niinhän me juuri teemme, jos sivuutamme ihmisoikeuskysymyksen. Meidän on ilmaistava yksiselitteisesti, että Euroopan yhteisö ei voi, sen ei pidä eikä se aio sallia tällaista perustavanlaatuisten ihmisoikeuksien räikeää väärinkäyttöä.

Patten
Koska kyse on yhteiskeskustelusta, tarkoituksenani on käsitellä sekä mietintöä että suullista kysymystä yhdessä, ja haluaisin heti aluksi sanoa, että arvostamme suuresti Egyptin asemaa avainasemassa olevana alueellisena valtana. Kuten monet puhujat ovat maininneet, Egyptillä on merkittävä tehtävä Lähi-idän rauhanprosessin tukemisessa, ja on aivan totta, mitä arvoisa ja kohtelias herrasmies, kenraali Morillon, sanoi uhrauksista, joita on tehty rauhanprosessin tukemiseksi.
Olemme myös tyytyväisiä siihen, että Egypti tukee Euroopan unionin tuntuvampaa osallistumista Lähi-idän rauhanprosessiin. Egypti toimii myös hyvin aktiivisesti muissa alueellisissa kysymyksissä, erityisesti kun on kyse Sudanin sisällissodan ratkaisemisesta ja alueellisen vapaakaupan edistämisestä sellaisten aloitteiden kuin Agadirin prosessin avulla, johon osallistuvat tietenkin myös Marokko, Tunisia, Jordania ja itäisen ja eteläisen Afrikan maiden yhteismarkkina-alueeseen (Comesa) kuuluvat maat. Olemme myös kiitollisia siitä, miten Egypti on edistänyt arabimaailman tuen lujittamista kansainvälisen terrorismin vastaisen kampanjan yhteydessä.
Voin vain sanoa olevani helpottunut hetki sitten saavutetusta äänestystuloksesta, kun otetaan huomioon, että painostimme Egyptiä voimakkaasti saattamaan assosiaatiosopimusta koskevat neuvottelut päätökseen. Muistan seisseeni tässä istuntosalissa, kun minulta kysyttiin, mitä aion tehdä sen hyväksi, että egyptiläiset pääsisivät neuvottelujen varhaisessa vaiheessa yhteisymmärrykseen. Minulle oli siis aivan uutta, että täällä vaadittiin tänään käsittelyn lykkäämistä.
Assosiaatiosopimuksesta neuvoteltiin pitkään, mutta sen allekirjoittaminen merkitsi uuden tärkeän vaiheen alkamista Euroopan ja Egyptin välisissä suhteissa. Vuonna 1978 tehty yhteistyösopimus vastasi hyvin tarkoitustaan, mutta Euroopan unioni ja Egypti ovat muuttuneet merkittävästi, ja uuden sopimuksen tekeminen oli tarpeen, jotta voitiin tukea suhdetta, josta on kaiken kaikkiaan tullut kypsempi. Assosiaatiosopimus vastaa Euroopan unionin ja Egyptin valtavia yhteisiä etuja, sekä taloudellisia että poliittisia, sekä kahdenvälisiä että alueellisia, ja neuvottelujen lopputulos hyödyttää molempia osapuolia.
Se hyödyttää Egyptiä, koska se auttaa Egyptin taloutta vastaamaan maailmanlaajuistumisen asettamaan haasteeseen menestyksellisemmin ja kilpailukykyisemmin sekä toteuttamaan uudistuksia etuoikeutetun taloudellisen ja poliittisen suhteen yhteydessä, jonka olemme solmineet. Sopimus hyödyttää Euroopan unionia, koska se syventää ja parantaa sen suhteen laatua, jonka olemme solmineet tämän avainasemassa olevan poliittisen ja taloudellisen kumppanin kanssa; sopimus hyödyttää lisäksi Barcelonan prosessia. Tämän sopimuksen myötä assosiaatiosopimuksia tukevat perusrakenteet ovat nyt laajasti ottaen valmiit, ja toivon, että edistymme pian myös Algerian, Libanonin ja Syyrian kanssa.
Olemme nyt tehneet pienimmän tarvittavan määrän sopimuksia, jotta muut Barcelonan prosessin aloitteet voisivat onnistua. Saanen viitata vielä vapaakauppa-alueeseen, jota on ehdotettu niiden maiden välille, jotka allekirjoittivat asiaa koskevan sopimuksen Agadirissa.
Meidän on nyt siirryttävä sopimukseen liittyvien neuvottelujen tarkastelemisesta siihen, että sopimus on nopeasti ratifioitava ja pantava asianmukaisesti täytäntöön, ja haluan korostaa erityisesti ratifioimista. On enemmän kuin häpeällistä, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole esimerkiksi vielä ratifioineet Jordanian kanssa tehtyä sopimusta, ja meidän on kannustettava niitä nopeuttamaan ratifioimiseen johtavaa prosessia.
On selvää, että suhtaudumme myönteisesti erinomaiseen mietintöön, jonka arvoisa parlamentin jäsen Martin on laatinut. Työ on hyvin ammattimaista, ja olemme kiitollisia sekä siitä että tuesta, jota parlamentti antoi sopimuksen nopealle ratifioimiselle. On kaikkien etujen mukaista, että sopimuksen kaikki määräykset tulevat hyvin nopeasti voimaan, ja toivon, että ratifiointiprosessi etenee tässä tapauksessa vauhdikkaasti. Kyse on hyvin tärkeästä menettelyyn liittyvästä askeleesta, mutta myös hyvin myönteisestä ja kannustavasta merkistä, joka on suunnattu Egyptin ja jäsenvaltioiden parlamenteille. On varmaa, että Välimeren-kumppaneidemme on usein vaikea ymmärtää, miksi jotkin jäsenvaltiot viivyttävät ratifiointiprosessia.
Olen pannut merkille, että jotkut parlamentin jäsenet ovat huolestuneita siitä, että sopimuksissa, jotka olemme tehneet Välimeren-kumppaneidemme kanssa, ei korosteta tarpeeksi parlamenttien välisiä suhteita. Käytännössä on käynyt ilmi, että parlamentti ei epäröi kehittää tiiviimpiä suhteita Egyptin parlamenttiin, mutta korostan lisäksi, että asiaan liittyvissä teksteissä katetaan hyvin parlamenttien väliset suhteet.
Olen myös pannut merkille, että Euroopan parlamentti on ymmärrettävästi huolestunut Egyptissä vallitsevista kansalaisoikeuksiin sekä uskonnollisiin ja poliittisiin oikeuksiin liittyvistä oloista. Voin vakuuttaa parlamentin jäsenille, että olen empimättä keskustellut säännöllisesti näistä asioista egyptiläisten kollegojeni kanssa. Komissio valvoo jatkuvasti kaikkia, myös ihmisoikeuksien kunnioittamista koskevia näkökulmia, jotka liittyvät Euroopan unionin ja Egyptin väliseen suhteeseen, ja komissio suhtautuu tarkkaavaisesti ihmisoikeuskysymyksiin sopimuksesta riippumatta.
Uuden sopimuksen määräyksissä annetaan molemmille osapuolille tärkeät takuut ja luodaan jälleen yksi arvokas foorumi. Kun sopimus tulee voimaan, voimme ottaa esille, ja toivottavasti ratkaista, kaikki tärkeät kysymykset asianmukaisessa assosiaationeuvostossa tai -komiteassa. Haluan vain huomauttaa hyvin varovasti niille parlamentin jäsenille, jotka eivät ole tästä samaa mieltä ja jotka äänestivät taannoin innokkaasti sopimuksen ratifioimista vastaan, että sopimus luo paljon paremman foorumin, jolla voimme keskustella egyptiläisten kanssa juuri niistä kysymyksistä, jotka he ottavat esille.
Komissio ottaa ajoittain esille yksittäisiä tapauksia, kuten väitteen, jonka mukaan koptilaisen yhteisön oikeuksia on rajoitettu. Teemme jäsenvaltioiden kanssa tiivistä yhteistyötä, kun otamme kantaa näihin kysymyksiin, ja toivon, että parlamentti on pannut merkille, että emme koskaan epäröi tehdä kantaamme tiettäväksi Egyptin viranomaisille. Huomautan, että egyptiläinen hovioikeus päätti, että tuomioistuimen on käsiteltävä uudelleen epätavallisen lieviä rangaistuksia, jotka langetettiin niitä vastaan, jotka syyllistyivät murhanhimoisiin mellakoihin Ylä-Egyptin kristittyjä vastaan.
Komission valtuuskunta selvitti hiljattain kansalaisjärjestöille takuiden sopimusperusteisuutta Saad Ibrahimin tapaukseen liittyvän vetoomuksen yhteydessä; olen keskustellut asiasta aiemmin egyptiläisten kollegojeni kanssa. Olemme ilmoittaneet yhdessä jäsenvaltioiden kanssa Egyptin viranomaisille, että olemme huolestuneita siitä, miten homoseksuaalit tuomittiin hiljattain, ja ymmärrän huolenaiheita, joita arvoisat parlamentin jäsenet ovat asian yhteydessä ilmaisseet. On kuitenkin pantava myös merkille myönteinen kehitys, kuten naisten oikeuksiin liittyvä uusi sosiaalilainsäädäntö, se, että tuomioistuimet valvovat äänestyksiä, sekä tuomioistuimien tekemät tärkeät päätökset, jotka liittyvät siihen, ovatko kiistanalaiset lait perustuslain mukaisia.
On vain harvoin voinut olla tärkeämpää luoda hyvät ja sujuvat suhteet Euroopan ja Egyptin välille. Kaikki ovat puhuneet viime viikkojen aikana siitä, miten olennaisen tärkeää on yrittää osoittaa arabimaailmalle ja islamilaiselle maailmalle, että terrorismin vastaisessa kampanjassa ei ole kyse siitä, että länsimaat asettavat Euroopan ja Yhdysvallat islamilaista maailmaa vastaan. Kaikki järkevästi ajattelevat ihmiset ovat todenneet, että on lievästi sanottuna harkitsematonta luennoida islamilaiselle maailmalle ikään kuin olisimme maailman ainoat hyveelliset. Kaikki ovat puhuneet siitä, miten tärkeää on syventää islamilaisen maailman kanssa käytävää vuoropuhelua.
Tämän sopimuksen myötä voimme luoda peruskiven suhteillemme Välimeren maihin. Ajatus, jonka mukaan on mahdollista luoda vakavasti otettava Välimeren-politiikka tekemättä sopimusta Egyptin kanssa, on tyhjänpäiväinen. On selvää, että ihmisoikeudet on otettava esille...
(Parlamentin jäsen Cashman keskeytti puheenvuoron.)
Kunnioitan arvoisaa parlamentin jäsentä, mutta hän lienee tietoinen siitä, ettei kenenkään tarvitse opettaa minua, kun on kyse ihmisoikeuksista.
Haluamme jatkaa Egyptin ja muiden maiden kanssa käytävää vuoropuhelua ihmisoikeuksista Barcelonan prosessin yhteydessä, mutta olisi omituista väittää, että Euroopan pitäisi harjoittaa vakavaa rakentavaa politiikkaa Välimeren alueella ja käydä syvää ja perinpohjaista vuoropuhelua islamilaisten maiden kanssa, samalla kun Euroopan pitäisi torjua Egyptin kanssa tehtävä assosiaatiosopimus. Toivon siis, että parlamentti ottaa edelleen esimerkkiä erinomaisesta mietinnöstä, jota kaikki jäsenet suosittelevat laajalti ja jonka parlamentin jäsen Martin on laatinut. Toivon, että parlamentti valvoo edelleen valppaasti Egyptin kansalaisoikeuksia sekä poliittisia ja yhteiskunnallisia oikeuksia, mutta että se pyrkii myös luomaan lujemmat suhteet Euroopan unionin ja Egyptiä hallitsevien tahojen välille.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa komission jäsen Pattenille, että meillä on ollut jo kaksi vuotta assosiaatiosopimus toisen arabimaan eli Tunisian kanssa, ja asiat menevät koko ajan pahempaan suuntaan. Siinä kaikki!

Puhemies
Tuo ei ollut työjärjestyspuheenvuoro!

Cashman
Haluaisin ilmoittaa komission jäsen Pattenille, ettei parlamentin tarkoituksena ollut tänä iltana torjua assosiaatiosopimusta vaan lykätä sen käsittelyä. Kun on kyse ihmisoikeuksia käsittelevistä luennoista, niiden kuuleminen hyödyttää meitä kaikkia, taustoistamme riippumatta.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 42 artiklan 5 kohdan mukaisesti jätetyn päätöslauselmaesityksen.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Jälleenrakentamisen tukeminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista neljästä mietinnöstä:
Lagendijkin laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan mietintö A5-0386/2001 ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Albanialle, Bosnialle ja Hertsegovinalle, Kroatialle, Jugoslavian liittotasavallalle ja entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle annettavasta avusta ja asetuksen (EY) N:o 1628/96 kumoamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 3906/89 ja (ETY) N:o 1360/90 sekä päätösten 97/256/ETY ja 1999/311/EY muuttamisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2666/2000 ja Euroopan jälleenrakennusvirastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2667/2000 muuttamisesta (KOM(2001) 551 - C5-0477/2001 - 2001/0223(CNS)),
Färmin laatima budjettivaliokunnan toinen mietintö (A5-0385/2001) ehdotuksesta ja muutetusta ehdotuksesta neuvoston päätökseksi makrotaloudellisen lisärahoitusavun myöntämisestä entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle koskevan neuvoston päätöksen 1999/733/EY muuttamisesta (KOM(2001) 519 - C5-0486/2001 - KOM(2001) 613 - 2001/0213(CNS)),
Färmin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0411/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Bosnialle ja Hertsegovinalle myönnettävästä makrotaloudellisesta avusta tehdyn sopimuksen 1999/325/EY muuttamisesta (KOM(2001) 610 - C5-0558/2001 - 2001/0250(CNS)),
Färmin laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0410/2001) ehdotuksesta neuvoston päätökseksi makrotaloudellisen avun myöntämisestä Jugoslavian liittotasavallalle 16 päivänä heinäkuuta 2001 annetun päätöksen 2001/549/EY muuttamisesta (KOM(2001) 618 - C5-0559/2001 - 2001/0258(CNS)).

Lagendijk
. (NL) Arvoisa puhemies, on oikeastaan varsin helppoa vastata kysymykseen siitä, tuemmeko komission ehdotusta laajentaa Euroopan jälleenrakennusviraston toimintaa Makedoniaan.
Kun komissio esitteli ehdotuksensa pari kuukautta sitten ensimmäisen kerran, joitakin epäilyjä oli vielä olemassa. Epäilyillä ei ollut mitään tekemistä ulkoasioiden valiokunnan jälleenrakennusvirastoa kohtaan tunteman arvostuksen kanssa: virastoa on nimittäin alusta alkaen arvioitu hyvin myönteisesti. Myönteisen arvion vahvisti vielä äskettäin tilintarkastustuomioistuimen hyvin imarteleva huomio, joka koski sitä nopeaa ja tehokasta tapaa, jolla virasto on tähän mennessä tehnyt työtään.
Alkuaikojen epäilyksillämme ei siis ollut mitään tekemistä viraston kanssa, vaan ne syntyivät siitä tosiasiasta, ettei komissio itse näyttänyt oikein tietävän, miten se halusi toteuttaa Balkanin avustamisen. Pitikö kaikki hoitaa jälleenrakennusviraston kautta, ensin Jugoslaviaan, sitten Makedoniaan ja pian ehkä Albaniaan ja Kroatiaan, vai pysyisikö komissio alkuperäisessä politiikassaan, jonka mukaan toimivaltuudet piti hajauttaa eri valtioissa oleviin edustustoihin?
Tällä välin meillä on ollut tilaisuus puhua komission jäsenen kanssa asiasta. Hän on luvannut, että komissio esittää pian, ensi vuoden alussa, kantansa Balkanille annettavan avun yhteydessä noudatettavasta strategiasta ja että se ilmoittaa samassa yhteydessä tarkemmin, mikä on jälleenrakennusviraston osuus ja mikä hajautetussa muodossa toteutettavan edustuksen osuus. Odotamme kertomusta kiinnostuneina. Tällä hetkellä - ja näin epäilys poistuu - viraston merkittävälle osuudelle ei ole olemassa mitään vaihtoehtoa, jos haluamme avustaa Makedoniaa nopeasti ja tehokkaasti. Uskon, että olemme komission kanssa tästä asiasta täysin samaa mieltä.
Miksi on niin tärkeää avustaa Makedoniaa nopeasti ja tehdä se siis viraston kautta? Olen jo monesti, sekä aikaisemmin tässä keskustelussa että muissa yhteyksissä, itse asiassa myös syyskuun 11. päivän jälkeen, viitannut Makedonian kehityksen suureen merkitykseen Euroopan unionin kannalta. Makedonian merkitys on monin verroin suurempi kuin suhteellisen pieni Balkanin maa itse. Tämä on nimittäin ensimmäinen kerta, kun Euroopan unioni on onnistunut yhtenä rintamana esiintyen tekemään Balkanilla, Makedoniassa, tarkoituksenmukaisesti sen, minkä olisimme ehkä halunneet tapahtuvan jo paljon aikaisemmin. Tämä on suurin eurooppalaisessa ulkopolitiikassa tähän mennessä saavutettu menestys. Toimitaan yhtenä rintamana ja tehdään sitä, missä ollaan hyviä: niin komissio ja Euroopan ovat nimittäin tähän mennessä tehneet Makedoniassa. On puhuttu ja neuvoteltu, on sovittu kompromisseista, on myönnetty rahoitusapua ja rajallista sotilaallista apua. Minun silmissäni se on parasta, mitä Euroopan unionilla on tällä hetkellä tarjottavanaan, ja on tärkeää, että ponnistukset - kansalaissodan estäminen muutamia kuukausia sitten - saavat jatkoa riittävän rahoitusavun toimittamisen ja riittävän aineellisen jälleenrakennuksen kautta. Siksi myös parlamentti on antanut myönteisen lausunnon tehtävän antamisesta virastolle.
Jos Makedoniassa epäonnistutaan, pelkään, että silloin epäonnistutaan koko Balkanilla. Siksi vetoankin vielä kerran voimakkaasti sen puolesta, että tehtävä annetaan virastolle, mutta myös sen puolesta, että hahmotellaan hyvä strategia.
Tiedetään - kollegat Swoboda ja Pack ja komission jäsen itsekin ovat olleet paikalla monta kertaa - että jännitteet ovat Makedoniassa nyt suuria. Makedonian parlamentti on Euroopan parlamentin, Euroopan unionin ja monien kansainvälisten elinten painostuksesta vihdoinkin siirtynyt perustuslain ratifiointiin. Se on johtanut ja johtaa edelleen suuriin jännitteisiin. Eurooppa voi tehdä paljonkin jännitteiden poistamiseksi, ja yksi toimintatavoista on ryhtyä nopeasti sanoista tekoihin. Siihen tarvitsemme virastoa.
Lyhyesti: Makedoniassa tarvitaan sekä aineellista että poliittista apua nopeasti. Siihen tarvitsemme nyt jälleenrakennusvirastoa. Kehotan komissiota painokkaasti selventämään pian, mikä sen Balkanin-strategia tarkkaan ottaen on, mikä osuus virastolla pitää olla ja mikä osuus komission muille osille on tulevaisuudessa varattu.

Färm
. (SV) Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät parlamentin jäsenet, olen kyllä rikkonut jonkinlaisen ennätyksen täällä tänään. Olen nimittäin saanut kokonaiset 15 minuuttia puheaikaa, koska toimin kolmen eri asian esittelijänä, jotka kuitenkin muistuttavat tosiaan. Saattaa olla, että en tarvitse niin paljon puheaikaa.
Lopultakin näyttää, että Balkanin kehitys kulkee entistä vakaammin oikeaan suuntaan. Alueella vallitsee vihdoinkin tilanne, joka muistuttaa rauhaa, vaikkakin aluetta valvotaan aseellisesti, vaikka ihmisryhmien väliset väkivaltaisuudet jatkuvat edelleenkin ja vaikka aitoon rauhanomaiseen rinnakkaiseloon onkin vielä pitkä matka. Makedonian aseellisten ryhmien aseistariisunta on voitu toteuttaa onnistuneesti, erityisesti EU:n tärkeiden toimien vuoksi. Voimme siis olla hieman toiveikkaita tilanteen suhteen, vaikka historia onkin liian usein osoittanut, että rauha särkyy helposti, erityisesti Länsi-Balkanilla.
Demokratiakin edistyy. Viime syksynä Jugoslavian kansan päättäväinen toiminta syöksi Miloseviæin diktatuurin vallasta. Demokraattiset voimat ovat vahvistaneet asemiaan myös Kroatiassa sekä Bosniassa ja Hertsegovinassa, vaikka viimeksi mainitussa tapauksessa onkin esiintynyt joitakin ongelmia. Viime viikolla Kosovossa järjestetyt vaalit hoidettiin moitteettomasti. Tuntui etuoikeutetulta voida osallistua kyseiseen historialliseen tapahtumaan Euroopan parlamentin tarkkailijana.
Paljon on kuitenkin vielä tekemättä. Kyse on suuresta puhtaasti fyysisestä jälleenrakentamisen tarpeesta, mutta kyse on myös sen infrastruktuurin ja sen talouden rakentamisesta, jonka annettiin rappeutua 1990-luvun aikana. Ehkä kaikkein tärkeintä olisi saada aikaan aito sovitteluprosessi, jonka avulla voitaisiin ryhtyä käsittelemään sitä etnistä puhdistusta, jota on suoritettu näiden valtioiden monissa osissa, sekä ratkaista suuria jäljellä olevia ongelmia, jotka liittyvät pakolaisiin ja asuinseuduiltaan siirtymään joutuneisiin henkilöihin.
Näiden asioiden perusteella budjettivaliokunta on hyväksynyt kolme mietintöä, jotka koskevat makrotaloudellisen rahoitusavun voimassaoloajan jatkamista, tietyissä tapauksissa jopa rahoitusavun lisäämistä, Makedonialle, Bosnialle ja Hertsegovinalle ja Jugoslavialle.
Ensin muutama sana Makedoniasta. Marraskuussa 1999 neuvosto päätti myöntää Makedonialle makrotaloudellista rahoitusapua 80 miljoonaa euroa, osan lainana sekä 30 miljoonan euron suuruisen avustuksen. Päätöksen perustana oli Kosovon sota, koska tämä kriisi aiheutti suuria kustannuksia Makedonialle, jonne sadattuhannet ihmiset pakenivat. Tarkoituksena on ollut helpottaa rakenneuudistusten toteuttamista ja korjata niitä taloudellisia häiriöitä, joita Kosovon konfliktista aiheutui. Rahoitusavun maksaminen edellyttää tietenkin, että talouden ja valtionhallinnon uudistusohjelmaa jatketaan ja että Ohridissa aiemmin syksyllä tehtyjä sopimuksia noudatetaan.
Kuten tiedämme, Makedonia joutui kärsimään tästä sisäisestä aseellisesta konfliktista. Se on tietenkin lisännyt ongelmia ja viivästyttänyt rahoitusavun täytäntöönpanoa. Vain osa siitä onkin pystytty maksamaan ajoissa. Sen vuoksi haluaisimme nyt jatkaa näiden rahoitusapujen oikeudellista perustaa. Se olisi mielestämme täysin sopivaa. Komissio ehdottaa kuitenkin myös rahoitustuen lisäämistä, koska Makedoniassa alkaa syntyä ongelmia, vaikka kehitys siellä onkin ollut muutoin myönteinen. Konflikti on pahentanut ongelmia. Komissio ehdottaakin sen vuoksi avustusosuuden lisäämistä 18 miljoonalla eurolla. Nämä poliittiset seikat huomioiden budjettivaliokunta on sitä mieltä, että komission ehdotus on hyvin harkittu. Olemme kuitenkin esittäneet joitakin tarkistuksia korostaaksemme sitä, että tätä rahoitusapua hallinnoi komissio tiiviisti sekä poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteaa että talous- ja rahoituskomiteaa kuullen. Tämä johtuu siitä, että rahoitusapujen puhtaan taloudellisen käsittelyn valvomisen lisäksi pidämme tärkeänä, että valvomme myös poliittisempia näkökohtia, esimerkiksi, että huolehdimme siitä, että avusta ei käytetä mitään Makedonian armeijan jälleenvarustamiseen.
Korostamme myös, että tällaista rahoitusapua, toisin sanoen rahoitusapua, joka on yhdistetty pitkäaikaiseen edullisin ehdoin myönnettävään lainaan, on tarkasteltava poikkeuksellisena, eikä sitä ole tarkoitus pitää ennakkotapauksena.
Seuraavaksi käsittelen Bosnian ja Hertsegovinan tapausta. Vuoden 1999 toukokuussa päätimme myöntää tämän rahoitusavun, joka koostuu 20 miljoonan euron lainasta ja jopa 40 miljoonaan euron suuruisesta avustuksesta. Avun myöntämisen tarkoituksena oli tietenkin taloudellisen tilanteen helpottaminen ja Bosnian jälleenrakentamisen tukeminen. Ehtona oli tietenkin talouden ja demokraattisten toimielinten uudistamisen jatkaminen. Täytäntöönpanossa on esiintynyt joitakin ongelmia. Maksamatta on sen vuoksi vielä 15 miljoonan euron suuruinen avustusosuus. Sen maksaminen edellyttää oikeudellisen perustan jatkamista. Tässä arvioinnissa on myös huomioitava se, että Bosniassa marraskuussa 2000 järjestetyt vaalit johtivat siihen, että mikään ei ole edennyt nopeasti; olemme neuvotelleet, korkea edustaja joutui puuttumaan asiaan ja niin edelleen. Tämä on viivästyttänyt sekä uudistuksia että lainsäädäntötyötä ja siten myös rahoitusavun täytäntöönpanoa.
Talouskasvu ei ole sujunut kovin hyvin. Sen vuoksi nämä rahoitusavut tulevat todella tarpeeseen, ja sen vuoksi budjettivaliokunta tukee komission ehdotusta, jonka mukaan tätä neuvoston asetusta muutettaisiin niin, että me voimme jatkaa voimassaoloaikaa vuoden 2002 loppuun. Poliittisten ja turvallisuusasioiden komiteaa koskevat ehdot ovat tässä tapauksessa kuitenkin samat kuin Makedonian tapauksessa.
Lopuksi muutama sana kolmannesta asiasta, nimittäin Jugoslaviasta. Päätimme vasta viime vuonna myöntää makrotaloudellista rahoitusapua jopa 300 miljoonaa euroa, joka koostuisi tässäkin tapauksessa sekä lainasta että avustuksesta. Tarkoituksena on tietenkin etenkin Jugoslavian taloudellisen, yhteiskunnallisen ja poliittisen vakauden edistäminen, ja rahoitusavun avulla parannamme myös Jugoslavian asemaa aluetta vakauttavana tekijänä. Tänä vuonna on käynyt ilmi, että taloudellinen tilanne on ollut ehkä hieman tiukempi kuin aiemmin luulimme. Erityisesti yksityistämisprosessi on vienyt pidemmän aikaa, mikä on myös johtanut siihen, että valtion talousarvion tulot ovat pienemmät yksityistämisen vuoksi. Tiedämme myös, että on ollut vaikeaa ratkaista, mikä on Jugoslavian suhde Maailmanpankkiin, Kansainväliseen valuuttarahastoon ja niin edelleen.
Jos emme lisää rahoitusta, taloudellinen tilanne saattaa todennäköisesti heiketä entisestään. Silloin meidän on otettava huomioon se, että Jugoslavia on jo nyt erittäin suurissa veloissa, jotka muodostavat 140 prosenttia bruttokansantulosta. Komissio haluaisi sen vuoksi, että nämä uudet summat - yli 45 miljoonan euron lisäys - myönnettäisiin rahoitusapuna. Budjettivaliokunta kannattaa sitä, mutta korostaa, että sitä on kuitenkin tarkasteltava osana EU:n monivuotista ohjelmaa ja että tämä on poikkeuksellista rahoitusapua.
Olemme myös korostaneet, että rahoitusavun myöntämisen edellytyksenä on, että Jugoslavia jatkaa kehitystään kohti oikeusvaltiota ja että valtio jatkaa läheistä yhteistyötään Haagin kansainvälisen tuomioistuimen kanssa.
Kaikissa näissä kolmessa tapauksessa olemme myös sitä mieltä, että meidän on noudatettava tavallista talousarviomenettelyä, jotta saisimme hankittua uusia varoja kuluvan budjettivuoden aikana. Sen toteuttaminen edellyttää varojen samanaikaista siirtämistä pois muista budjettikohdista, mikä vaatii budjettiviranomaisen päätöksen.
Arvoisa puhemies, komissio pyysi jo ennen edellistä Strasbourgin istuntoa, että nämä asiat käsiteltäisiin kiireellisinä. Mielestäni kaksi asiaa piti kuitenkin selvittää ensin. Ensiksikin halusimme nähdä komission konkreettisen ehdotuksen siirroista, joiden avulla saataisiin käyttöön ne tarvittavat 45 tai 18 miljoonaa euroa, jotta voisimme myös olla selvillä siitä, mistä varat otettaisiin. Olemme nyt saaneet näitä siirtoja koskevat ehdotukset, ja niistä on keskustelu budjettivaliokunnassa.
Toiseksi halusimme saada päätökseen neuvoston kanssa käydyn sovittelun ensi vuoden talousarviosta, jotta voisimme varmistaa, että nämä toimet voitaisiin toteuttaa heikentämättä muiden Länsi-Balkanin toimien korkeaa tasoa, jälleenrakennusta ja niin edelleen. Nyt olemme päässeet neuvoston kanssa sopimukseen, joka merkitsee, että näitä korkeampia makrotaloudellisia rahoitusapuja on tarkasteltava siten, että tätä kohdetta painotetaan maksettaessa ensi vuoden talousarviomäärärahoja. Samalla hyväksymme yhteisesti myös komission Balkania koskevan alustavan talousarvioesityksen, ja toivon, että tähän tulokseen päädytään myös seuraavassa Strasbourgin istunnossa käytävässä talousarviota koskevassa toisessa käsittelyssä. Tätä taustaa vasten tuemme näitä kolmea ehdotusta.
Sallikaa minun lopuksi vain sanoa muutaman sana sekä omasta lausunnostani että budjettivaliokunnan lausunnosta, joka sisältyy myös esittelijä Lagedijkin mietintöön, jossa käsitellään Euroopan jälleenrakennusvirastoa. Minulla on moneen otteeseen ollut tilaisuus tutustua viraston työhön, ja olen voinut todeta, että se on mallikelpoisen tehokasta, ja myös esittelijä Lagendijkin on sitä mieltä, ja tilintarkastustuomioistuimen kertomuskin on vahvistanut sen. Uskon, että tähän menestykseen on joitakin erityisiä syitä. Yksi niistä on todellakin se, että parlamentin vaatimuksesta on toteutettu päätöksentekoa ja EU:n rahoitusavun täytäntöönpanoa koskeva hajautetumpi malli ja että on pystytty välttämään tätä raskassoutuista, kaksinkertaista päätöksentekoa, joka toteutui aiemmassa perinteisessä komitologiassa.
Näistä viraston erinomaisista tuloksista huolimatta budjettivaliokunta haluaa kuitenkin tarkistuksissaan korostaa oikeiden talousarvioperiaatteiden tärkeyttä, kun kyse on hallinnollisten ja operationaalisten kustannusten erottamisesta, jotta voisimme muun muassa arvioida toimintaa kunnolla ja pätevästi. Haluaisimme lisäksi liittää mietintöön viittauksen perustamissopimuksen 274 artiklaan, jotta voisimme selkeästi korostaa, että tämän toimen täytäntöönpanosta vastaa ensisijassa komissio eivätkä jäsenvaltiot.

Pack
Arvoisa puhemies, kollega Lagendijk on laatinut erittäin hyvän mietinnön. Haluaisin kiittää sydämellisesti myös jäsen Färmiä ja kiittää heitä molempia ryhmäni puolesta, jota nyt tavallaan yksin edustan, ja kannattaa periaatteessa kaikkea, mitä he ovat sanoneet. Haluaisin painottaa vielä muutamaa asiaa. Minusta nopean toiminnan väline, rapid reaction facility, jolla voidaan siirtää nopeasti, tehokkaasti ja ilman byrokratiaa rahaa kriisialueille, on todella hyvä väline. Komission jäsenkin havaitsi nimenomaan Jugoslaviassa, että siellä oltiin kiitollisia tästä todella nopeasta, tehokkaasta avusta, joka oli mahdollista vain siksi, että käytettiin tätä välinettä eikä sitä hidasta, jota normaalisti aina käytämme.
Välineen käytön laajentaminen Makedoniaan on mielestäni todella paikallaan, sillä sen vaikeaa poliittista prosessia on autettava hieman. Prosessi ei pääty vielä pitkään aikaan. Lait on pantava täytäntöön, niin että albaanit huomaavat, että he todella hyötyvät perustuslain muutoksista. Alueen makedonialaisten on ymmärrettävä, että kyse on juuri siitä, että jos he käyttäytyvät demokratian vaatimalla tavalla, he saavat palkinnoksi jokapäiväisen elämän helpottumisen. Puollamme kaikkia ehdotuksia, ja puollamme myös varauksia, jotka jäsen Färm esitti. Uskon, että komissiokin tietää tämän kaiken erittäin hyvin ja varmasti myös kunnioittaa sitä.
Palaan vielä viraston sijoittamiseen Makedoniaan. Olen sitä mieltä, että olisi jo pitkään ollut syytä pyrkiä muutokseen tähän maahan myönnettyjen varojen täytäntöönpanossa vuodesta 1996 alkaen aikaansaatujen heikkojen tulosten vuoksi. Makedonian hallituksella ei varmasti ollut tahtoa, ja me, jotka olimme siellä, tiedämme, että heillä ei yksinkertaisesti ollut mahdollisuutta siihen. En osaa nyt sanoa, olivatko he kykenemättömiä vai puuttuiko heiltä tahto, mutta hallitukselta puuttui tahto, ja paikalla olleelta lähetystöltäkin puuttui lopulta mahdollisuus todella auttaa hallitusta. Komission olisi pitänyt antaa hallitukselle teknistä apua, mutta sitä ei annettu.
Mielestäni on siksi hyvä, että komission jäsen on pohtinut toimia, joilla asioita voisi kiirehtiä. Se tekee hyvää virastolle, joka tekee erinomaista työtä Kosovossa oletan, että näemme sen ensi viikonloppuna Belgradissa. Toivomme, että tämä on mahdollista, että siellä tehdään lopultakin se, mitä kaikki makedonialaiset odottavat, eikä minullakaan ole mitään sitä vastaan, että virastoa käytetään.
Arvoisa komission jäsen, ongelmanani on kuitenkin se, että asiaa korjataan nyt. Nyt se tehdään Makedoniassa. En tiedä, milloin kunnostaudutte näin seuraavan kerran. Toivoisin, että näkisimme tällä alueella tehtävän työn rakenteen, ja kuulisin mielelläni teiltä tänä iltana, aiotteko, voitteko kehittää lähestymistavan, jossa joko hajautetaan sisäisesti lähetystöt ja annetaan niille tilaisuus tehdä tätä työtä tai sijoitetaan virastoja koko alueelle. Minusta olette meille velkaa vastauksen, ja toivon, että kerrotte meille tänä iltana, milloin komissio uskoo esittävänsä meille tällaisen lähestymistavan. Tällä ehdolla olen valmis toivottamaan teille varauksettomasti kaikkea hyvää viraston sijoittamisessa, koska olemme kaikki saaneet erinomaisia kokemuksia.
En halua nuhdella paikallista lähetystöä. Se ei kyennyt tekemään sitä, mitä siltä odotimme, koska sitä ei oltu hajautettu sisäisesti, mitä se sitten tarkoittaneekin eikä se voinut antaa teknistä apua. Siksi todella odotan teiltä pitkän aikavälin lähestymistapaa, jotta kaikki alueen maat voivat tuntea tulevansa kohdelluksi suunnilleen samalla tavalla, ja minusta se on myös tärkeää, jotta niiden välille ei synny kilpailua.

Swoboda
Arvoisa puhemies, arvoisat komission jäsenet, hyvät kollegat, minäkin haluan kiittää esittelijöitä sydämellisesti heidän työstään. Kollega Lagendijk kertoi jo siitä, että Balkanin nykytilanne on nyt aivan erilainen kuin puoli vuotta tai vuosi sitten, erityisesti, kun ajatellaan Kosovon vaaleja ja Makedonian järjestelyjä. Se ei saa kuitenkaan houkutella meitä sanomaan, että kaikki on ohi, asia on hoidettu, voimme hieman hellittää, asia hoituu kyllä. Minäkin pidän komission ehdotusta oikeana ja perusteltuna. Arvoisa komission jäsen, me olemme kuitenkin jo keskustelleet siitäkin, että jos pitää paikkansa, kuten minä uskon, että viraston ja lähetystöjen työssä on suuria eroja, ja niiden välissä ovat tietyllä tavalla kultaisella keskitiellä hajautetut lähetystöt, siitä on tehtävä yleiset johtopäätökset, mutta ei sen tähden, että yhdessä tapauksessa on kyse hyvistä ihmisistä ja toisessa pahoista. Päätöksentekoprosessien rakenteella on varmasti myös merkitystä. Tältä osin ette varmasti osaa antaa meille tänään vastausta.
Arvoisa komission jäsen, pyydän teiltä kuitenkin vielä yhtä asiaa, nimittäin sitä, että käytätte komission Balkanin-politiikan uudelleenjärjestelyssä kaiken mielikuvituksenne, jota teillä ja luultavasti myös monilla avustajillanne varmasti on. Minä puolestani olen sitä mieltä, että viraston, joka ei ole enää vain jälleenrakennusvirasto, vaan jo kehitysvirastokin, että tämän viraston kokonaismerkitystä on lisättävä. Myönnän, että se voi tapahtua yhdessä lähetystöjenkin kanssa, jotka myös saavat lisää tehtäviä hajauttamisen yhteydessä. Olen kuitenkin sitä mieltä, että meidän pitäisi aikaisin keväällä, ensi vuoden alussa ehdottaa, miltä komission Balkanin avustus-, tuki- ja kehitysrakenteen pitäisi näyttää seuraavat kymmenen vuotta. Tarvitaan nimittäin vähintään kymmenen vuotta, ennen kuin siellä päästään vauhtiin, mitä me kaikki toivomme Balkanille ja tarvitsemme Euroopan rauhan ja vakauden vuoksi.

Patten
Arvoisa puhemies, olisi todennäköisesti liioiteltua väittää, että istuntosali oli täynnä asioista perillä olevia entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian, EJTM:n, ystäviä, mutta läsnäolijat ovat hyvin päteviä tarkastelemaan asiaa. Olen nimittäin sitä mieltä, että ne arvoisat parlamentin jäsenet, jotka tietävät varmasti eniten Makedonian oloista ja jotka ovat eräässä mielessä parhaiten perillä koko Kaakkois-Euroopan asioista, ovat läsnä tässä istuntosalissa. Olen erittäin kiitollinen siitä, miten arvoisat parlamentin jäsenet ovat osallistuneet Euroopan Balkanin-strategian onnistuneeseen kehittämiseen, ja olen erityisen kiitollinen esittelijä Lagendijkille hänen mietinnöstään.
Saanen selvittää vielä uudelleen, missä yhteydessä käymme tätä keskustelua. Arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, että Makedonia oli ensimmäinen maa, jonka kanssa neuvottelimme vakautus- ja assosiaatiosopimuksesta. Kun neuvottelimme tästä sopimuksesta, aina kun kävin EJTM:ssä - olen käynyt Skopjessa varmaan useammin kuin missään muussa maailman pääkaupungissa parin viimeisen vuoden aikana - saimme säännöllisesti kuulla valituksia siitä, miten hitaasti kehitystukea myönnetään.
Kun tilanne johti tänä vuonna kriisitilaan, teimme lujasti töitä, ja ilmaisen erityiset kiitokseni kollegani Javier Solanan tekemälle työlle. Teimme todella lujasti töitä saadaksemme EJTM:n takaisin raiteilleen. Olimme tyytyväisiä Ohrid-järven sopimukseen ja sanoimme suoralta kädeltä, että teemme kaiken voitavamme edistääksemme Ohrid-järven puitesopimuksen täytäntöönpanoa.
Olen selittänyt arvoisille parlamentin jäsenille, että olin huolestunut siitä, että emme voineet myöntää apua riittävän nopeasti ryhtymättä erityisponnistuksiin. Olisin todella halunnut viedä hajauttamisprosessin läpi nopeammin ja myöntänyt avun EJTM:lle samaan tapaan kuin yleensäkin, mutta se olisi merkinnyt riskin ottamista. Kaikkein varmin tapa myöntää apua oli laajentaa jälleenrakennusviraston valtuuksia, ja tästä syystä olemme kaikki täällä tänä iltana.
Tiedän, että jotkut arvoisista jäsenistä olivat ymmärrettävästi hieman ymmällään hallinnointia koskevan strategiamme vuoksi. Jälkiviisaasti - sehän tekee meistä kaikista viisaampia - voidaan todeta, että olisi voinut olla järkevämpää kuulla arvoisia jäseniä aikaisemmassa vaiheessa. Toivon kuitenkin, että olemme saaneet arvoisat jäsenet vakuuttuneiksi siitä, että tarkoituksenamme ei ollut huonontaa suhteitamme entiseen Jugoslavian tasavaltaan Makedoniaan.
Tapasin presidentti Trajkovskin aiemmin tällä viikolla. Hän oli matkalla rukousaamiaiselle, mitä minä en valitettavasti ollut, ja saimme hänet ja Skopjen viranomaiset uskoakseni vakuuttuneiksi siitä, että pyrimme myöntämään apua mahdollisimman pian; olemme jo myöntäneetkin apua sähköverkoston ja asutusolojen osalta.
On ymmärrettävää, että arvoisat parlamentin jäsenet ajattelevat, että hallinnointia koskevassa strategiassamme, joka kohdistuu koko alueeseen, on epäselvyyksiä. En kuitenkaan tunne olevani epäjohdonmukainen, kun väitän yhtäältä, että meidän on toimittava EU-avun ja hajauttamisen välityksellä, hajauttamisen, joka on nyt aloitettu ja joka on saatettava mahdollisimman pian päätökseen, ja kun sanon toisaalta, että voi olla tilanteita, erityisesti kriisejä, jotka edellyttävät erilaisia järjestelyjä.
Pohdimme tällä hetkellä esimerkiksi, miten Afganistanissa vallitsevassa tilanteessa pitäisi menetellä: onko meidän perustettava Afganistanin asioita tarkasteleva työryhmä, jotta nopean toiminnan hankkeisiin voitaisiin ryhtyä mahdollisimman pian. En siis pidä epäjohdonmukaisena jatkaa EU-avun uudistamista ja ajatella samanaikaisesti, että toisenlaiset järjestelyt voivat olla silloin tällöin tarpeen.
Saanen muistuttaa arvoisille parlamentin jäsenille, että lupasimme 30 miljoonan euron suuruisen summan puitesopimuksen täytäntöönpanoa varten ja että olemme myös maksaneet 12,5 miljoonaa euroa nopean toiminnan järjestelmän puitteissa. Olemme sitoutuneet maksamaan noin viisi miljoonaa euroa Euroopan yhteisön humanitaarisen avun toimiston (ECHO) kautta humanitaarisen avun tarkoituksiin, ja EJTM:lle on myönnetty täksi vuodeksi 42 miljoonaa euroa Cards-ohjelmasta. Jälleenrakennusvirasto huolehtii kaikesta tästä, paitsi ECHO:n toimista, parin seuraavan kuukauden aikana.
Mitä meihin tulee, seuraava tapahtuma on avunantajien konferenssi, jonka yritämme järjestää Maailmanpankin kanssa. Kuten arvoisat parlamentin jäsenet tietävät, joitakin ehtoja on asetettu. Vaadimme ensinnäkin puitesopimuksen soveltamista siihen, miten perustuslakiin tehtävät tarkistukset hyväksytään Skopjen parlamentissa. Halusimme myös paikallishallintoa koskevan lain hyväksymistä, koska on sanottava suoraan, että jos niin ei tehdä, on epätodennäköistä, että Yhdysvallat osallistuu avunantajien konferenssiin. Kuten kollegani komission jäsen Solbes vakuuttaisi teille, jos aiomme myöntää makrotaloudellista tukea avunantajien konferenssissa, on ehdottoman tärkeää, että Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kanssa on tehty sopimus. Makrotaloudellista tukea ei anneta koskaan ilman tällaista sopimusta.
Presidentti Trajkovski vakuutti minulle tällä viikolla, että nyt on todennäköistä, että IMF:n kanssa tehdään sopimus, ja asiaan liittyvä kokous pidetään tietääkseni Washingtonissa joulukuun alussa. Toivon näin ollen, että voimme lainsäädännön hyväksymisen ohella - viittasinkin jo tähän, eli kyse on perustuslakiin tehtävistä tarkistuksista ja sopimuksenteon suosittelemisesta IMF:n johtokunnalle - pitää onnistuneen avuantajien konferenssin. Jos se vain sopii kaikille osapuolille ja EJTM:lle, pidämme sen ennen joulua, mutta on valittava hetki, jolloin on todennäköisintä, että se onnistuu. En halua määrätä toista päivämäärää ja joutua sitten perumaan sen, koska se olisi kohtalokasta.
Olen hyvin kiitollinen arvoisille parlamentin jäsenille siitä, että he ovat ilmaisseet nopeasti kantansa siihen, mitä ehdotamme. Olen pahoillani siitä, että en voi ilmaista kiitollisuuttani hyväksymällä kaikki esitetyt tarkistukset. Minulle on luonteenomaista, etten voi tehdä niin. Joillakin tarkistuksilla ei ole todellista oikeudellista arvoa, kuten viittauksilla siihen, että toimemme ovat väliaikaisia. Minulle on myös kerrottu, että joitakin tarkistuksia ei voida sisällyttää oikeudelliseen päätökseen.
Haluan kuitenkin vastata hieman eri lailla kahteen väitteeseen, jotka on esitetty ja jotka ymmärtänette. Haluan ensinnäkin vakuuttaa parlamentille, että on selvää, että sitä kuullaan, jos jälleenrakennusviraston toiminta ulotetaan koskemaan muita maita. Jos ehdottaisimme tällaista, kuulisimme tietenkin parlamenttia asiassa.
Toiseksi totean, että arvoisat parlamentin jäsenet ovat huolestuneita siitä, miten yhtenäisellä tavalla hallinnoimme toimintaamme Kaakkois-Euroopassa; jäsen Swoboda toi asian esille hyvin kaunopuheisesti. Parlamentin jäsenet ovat huolestuneita siitä, miten yhtenäisesti toimimme Kaakkois-Euroopassa ja painostavat ymmärrettävästi meitä kehittämään strategian Balkanin maille tarkoitetun yhteisön avun hallinnoimiseksi.
Teen mielelläni niin. Pyydän vain, että parlamentti ei painostaisi minua toimimaan niin 31. tammikuuta mennessä. Kerronpa parlamentille, miksi näin on. Komissiossa on hyvä työryhmä, joka tarkastelee Balkanin asioita. Työryhmän jäsenet viettävät kolme neljäsosaa ajastaan osallistuen neuvoston kokouksiin ja neuvoa-antavien työryhmien kokouksiin sekä laatien selontekoja. Olemme parhaillaan puolitiessä laatimassa neuvostolle selontekoa, jonka parlamentti saa tietenkin tarkasteltavakseen ja joka koskee vakautus- ja assosiaatioprosessin yleistä edistymistä. En halua esittää heille järjettömiä vaatimuksia, mutta voin vakuuttaa parlamentille, että tulen parlamenttiin ensi vuonna mahdollisimman aikaisessa vaiheessa ja yritän esitellä sellaisen strategian, jota arvoisilla parlamentin jäsenillä on mielestäni oikeus vaatia ja jollaista tarjoamme mielellämme. On hyvin tärkeää, että parlamentti varmistaa ajoittain, että tiedämme, mitä olemme itse asiassa tekemässä.
Olen hoitanut tätä virkaa vasta reilun kahden vuoden ajan, ja se, mitä aion sanoa, ei tarkoita sitä, että kaikki on ollut uuden komission ansiota; siitä ei todellakaan ole kyse. Olemme kuitenkin ensinnäkin saaneet huomata, että alue on muuttunut viimeaikaisen loistavan kehityksen myötä, kuten arvoisa parlamentin jäsen sanoi: tarkoitan tällä Kosovon vaaleja ja EJTM:n tapahtumia. Tiedämme, että aina kun etenemme pari askelta, tapahtuu jotakin sellaista, joka työntää meidät taas takaisin, mutta olen sitä mieltä, että etenemme oikeaan suuntaan niin Kroatiassa kuin Serbiassakin, niin Makedoniassa kuin Albaniassakin.
Strategiamme on johdonmukainen, ja olemme edistyneet huomattavasti. Se johtuu siitä, että olemme tehneet sellaista yhteistyötä, joka on vakauttanut koko aluetta ja jolla on tuettu niitä ihmisiä, jotka ovat urheina valmiit puhumaan ja tekemään työtä taloudellisten ja poliittisten uudistuksien puolesta.
Vakautus- ja assosiaatioprosessi johtaa mahdollisesti Euroopan unionin jäsenyyteen. Se on ollut kaikkein suurin tekijä, kun on ollut kyse Kaakkois-Euroopan rauhan ja vakauden edistämisestä. Meidän on varmistettava, että valtavat poliittiset ja taloudelliset sijoitukset, joita olemme tehneet parin viime vuoden aikana, kantavat edelleen hedelmää myötävaikuttamalla jatkuvaan edistymiseen ja kehitykseen. Se on tietenkin todennäköisempää, jos voimme edelleen tehdä yhteistyötä parlamentin jäsenien kanssa.

Swoboda
Onko komission jäsen samaa mieltä siitä, että ensi vuoden alkupuoli tarkoittaa maaliskuun loppua edeltävää ajanjaksoa?

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, minäkin voin vahvistaa sen. Presidentti Trajkovksi kävi rukousaamiaisella, te ette. Totean kuitenkin toisaalta, että jos tämä meno jatkuu, parlamentissa on kohta enemmän komission jäseniä kuin parlamentin jäseniä. Sekin on hyvä tieto!

Patten
Arvoisa puhemies, ehdotin, että hän rukoilisi puolestani.

Puhemies
Minä tein sen!

Solbes
Arvoisa puhemies, kollegani, komission jäsen Pattenin Balkanin tilanteen poliittisia piirteitä koskeneiden huomioiden jälkeen aion keskittyä makrotaloudellisen avun kolmeen ohjelmaan.
Entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta puhuttaessa jäsen Färm toi selkeästi esille, että puhumme kahdesta asiasta: yhtäältä avun määrän lisäämisestä ja toisaalta avun täytäntöönpanoajan pidentämisestä.
Toistaiseksi olemme maksaneet 30 miljoonaa euroa, mikä johtuu tietystä viipeestä Kansainvälisen valuuttarahaston talousohjelmaa koskevaan sopimukseen pääsemisessä. On totta, että ehdot, jotka liittyvät nyt alulle pantaviin perustuslaillisiin muutoksiin ja meidän tukemme, jota tarvitaan talouden vakauttamiseksi ja uudistusten etenemiseksi, edellyttävät yhteistyötä valuuttarahaston kanssa. Tietojemme mukaan entisen Jugoslavian tasavallan Makedonian viranomaiset ovat hyvin lähellä sellaisten taloudellisten puitteiden luomista, joita voidaan valvoa seurantaohjelman kautta ja jotka toimisivat linkkinä valuuttarahaston tukiohjelmalle.
Taloudellinen tilanne on jatkuvasti äärimmäisen epävakaa. Tästä syystä Kansainvälinen valuuttarahasto on ilmoittanut meille lyhyen aikavälin rahoitustarpeista samoin kuin tarpeesta nostaa eri lahjoittajien maksuosuuksia vuosien 2001 ja 2002 ulkoisen rahoitusvajeen kattamiseksi. Tämä on keskeisenä syynä päätökseemme nostaa 18 miljoonan lisärahoitusavulla Makedonialle maksettavaa tukeamme.
Bosnian ja Hertsegovinan kohdalla panemme apua täytäntöön parhaillaan. Tarkoitukseen on varattu 60 miljoonaa, joista 40 miljoonaa on avustusta ja 20 miljoonaa on lainaa. Kaksi ensimmäistä erää on jo maksettu, vuosien 1999 ja 2000 lopussa, ja vakauttamisprosessissa ja talouden uudistamisessa on edistytty.
Meillä on maksettavana vielä viimeinen erä, 15 miljoonaa euroa, ja maksamisen edellytykset ovat erittäin lähellä toteutumistaan. Sarajevossa vierailee tällä viikolla komission valtuuskunta, jonka tehtävänä on arvioida saavutettua edistystä. Yleisemmällä tasolla kannattaa huomioida, että vaalien jälkeen muodostetulta hallitukselta vie välistä hieman enemmän aikaa toteuttaa uudistukset ja että se neuvottelee valuuttarahaston kanssa uudesta ohjelmasta. Jäsen Färm puhui myös määräajan pidentämisestä, sillä ennakoitu maksuaikataulu on ylittynyt.
Toisaalta esittelijä kertoi meille tarpeesta muuttaa myös Jugoslavian liittotasavallalle annettavaa taloudellista tai makrotaloudellista apua. Aiempi 300 miljoonan summa, josta 225 miljoonaa on lainaa ja 75 miljoonaa lahjoitus, on osoittautumassa riittämättömäksi. Olemme maksaneet jo 260 miljoonaa, ja tällä hetkellä komissiossa valmistellaan seuraavaa yhteydenottoa Jugoslavian viranomaisiin. Toivomme, että tämän yhteydenoton perusteella meidän on mahdollista maksaa toinen erä, mikäli sen ehdot on silloin täytetty.
On kuitenkin totta, että Kansainvälisen valuuttarahaston tietojen mukaan tarvitaan ulkopuolista lisärahoitustukea, jotta vältettäisiin uusi 150 miljoonan euron rahoitusvaje, ja siitä syystä ehdotamme, että lahjoituksen osuutta nostetaan 45 miljoonalla siten, että suurin lahjoitusosuus on 120 miljoonaa.
Haluan kiittää jäsen Färmiä hänen perehtymisestään tähän aiheeseen. Hän on pitänyt sitä merkittävänä asiana ja käsitellyt sen nopeasti. Haluan kiittää häntä myös hänen tuestaan budjettivaliokunnan puheenjohtajalle Wynnille sekä ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan puheenjohtaja Brokille.
Haluaisin jakaa hänen esittämänsä tarkistukset eri ryhmiin. Poliittisiin ehtoihin, varainhoitoasetuksen ja monivuotiseen rahoituskehykseen liittyvät tarkistukset saavat periaatteessa hyväksyntämme, vaikka eräissä tapauksissa ne aiheuttavat tiettyjä sanamuotoon tai johdonmukaisuuteen liittyviä ongelmia. Esimerkiksi Cards-asetus on johdonmukaisuuteen liittyvä ongelma monivuotista apua koskevilta osin, koska kuten olemme jo monesti todenneet täysistunnoissa Cards-asetuksen perusta ei liity mitenkään makrotaloudelliseen tukeen. Ne ovat aivan eri asioita, ja minusta nämä menettelyt täytyy erottaa toisistaan, jotta niitä voitaisiin käyttää oikein kussakin yksittäistapauksessa.
Emme myöskään kannata mainintaa, että kyse on täysin poikkeuksellisesta avusta, jota ei ole tarkoitus pitää ennakkotapauksena. Asian laita on todellakin näin. Se koskee kuitenkin käytännössä kaikkea makrotaloudellista apua. Siksi meistä ei ole kovin tärkeää keskustella siitä aiheesta tänään.
Meistä ei myöskään ole kovin tärkeää ottaa mukaan asioita, jotka aiheuttavat koko avun käyttöönottoprosessin viivästymisen. Sen takia, ja antaen tietenkin aina riittävästi tietoa parlamentille, olisi pohdittava paljon tarkemmin, mikä on toisella tavalla painottuneen kehitysapukomitean rooli asiassa.
Kaikkia näitä asioita voidaan selvittää yksityiskohtaisemmin myöhemmin, mutta halusin vain kertoa, mikä on kantamme alkuvaiheessa.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen Solbes, paljon kiitoksia!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

HI-virusta ja aidsia, tuberkuloosia sekä malariaa koskeva maailmanlaajuinen rahasto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön osuudesta HI-virusta ja aidsia, tuberkuloosia sekä malariaa koskevan maailmanlaajuisen rahaston toimintaan (KOM(2001) 612 - C5-0520/2001 - 2001/0251(COD)).

Fernández Martín
Arvoisa puhemies, kiitos kehitysyhteistyövaliokunnan puolesta. Käytän puheenvuoron puoltaakseni yhteisön osuutta HI-virusta ja aidsia, tuberkuloosia sekä malariaa koskevan maailmanlaajuisen rahaston toimintaan, ja teen sen katkeransuloisin tuntein.
Olen tyytyväinen, koska olemme kyenneet hyväksymään unionin merkittävän taloudellisen panoksen Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin edistämän maailmanlaajuisen rahaston perustamiseksi. Tämän rahoituksen tarkoituksena on torjua näitä maailman kolmea yleisintä tartuntatautia, jotka ovat vitsauksena tautien ja köyhyyden noidankehään jumiutuneissa vähiten kehittyneissä maissa. Mitä enemmän köyhyyttä, sitä suurempi on tartuntatautien riski; mitä enemmän tauteja, sitä pahempaa on köyhyys.
Olen tyytyväinen myös, koska olemme kyenneet tekemään päätöksen ennätysajassa, yhteispäätösmenettelyssä, kiireellisesti ja ensimmäisessä käsittelyssä esittämällä neuvostolle tarkistuksia, joilla mielestämme parannetaan alkuperäistä ehdotusta, ja neuvottelemalla niistä neuvoston kanssa.
Minun on myös ilmaistava pettymyksemme, sillä neuvosto ja ennen kaikkea komissio ovat saattaneet meidät hankalaan asemaan antamalla hyväksyntänsä tekstille, jonka alkuperäisessä versiossa parlamentti on jätetty kokonaan huomiotta. Siinä estetään meitä hoitamasta täysimääräisesti tehtäväämme budjettivallan käyttäjänä ja jätetään jopa huomiotta, että parlamentti on usein ilmaissut mielipiteensä tarpeesta toimia tarmokkaammin köyhyyden vastaisen yhteisen strategian osalta. Tarkemmin sanottuna puhun aidsin, tuberkuloosin ja malarian vastaista yhteistä strategiaa koskevasta mietinnöstä, jonka on laatinut nytkin läsnä olevan kollegamme Bashir Khanbha ja jonka käsittely vei pitkään. Se hyväksyttiin täysistunnossa tänä vuonna 4. lokakuuta annetussa päätöslauselmassa, johon ei viitattu mitenkään meille alun perin esitetyssä asiakirjassa.
Viime toukokuussa antamassaan yhteisessä julkilausumassa neuvosto ja komissio pitivät myönteisenä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin ajatusta tämän maailmanlaajuisen rahaston perustamisesta. Komissio toi jo heinäkuussa julki aikomuksena varata 120 miljoonaa euroa sen rahoittamiseen. Parlamentti sai kuitenkin vasta kuukausi sitten käsiinsä käsittelyssä tarvittavat asiakirjat, jotka olivat sitä paitsi puutteellisia ja estivät työn sujumisen asianmukaisesti.
Minun on sanottava, että kahden viime viikon aikana neuvosto ja parlamentti ovat antaneet merkkejä paremmasta asennoitumisesta ja joustavuudesta. Näitä ominaisuuksia tarvitaan, jotta pääsisimme sopimukseen esittämistämme tarkistuksista, jotka toivottavasti hyväksytään huomisaamuna.
Meistä rahastolle maksettavan rahoitusosuuden täydennettävyys on keskeinen kysymys. Kuten sanomme tarkistuksessa 2, ensimmäisten 60 miljoonan euron, jotka maksetaan vuoden 2001 talousarviosta, tulee täydentää nykyisiä varoja sen sijaan, että ne vähennettäisiin muista kehitysohjelmia koskevista budjettikohdista. Kuten tarkistuksessa 3 sanotaan, näiden 60 miljoonan euron ei pitäisi olla tulevien vuosittaisten maksuosuuksien esteenä tai edellytyksenä, niin kuin sanomme selkeästi tarkistuksessa 4. Arvoisa komission jäsen, esitän todennäköisesti tätä kohtaa koskevan suullisen tarkistuksen ennen äänestystä.
Mielestämme näiden tautien ominaisluonteen kannalta on oleellista, että unioni maailmanlaajuiselle rahastolle maksama osuus on jatkuva ja kestävä. Aidsia, tuberkuloosia ja malariaa on torjuttava jatkuvasti ponnekkaasti seuraavien vuosien aikana, tai muuten siitä ei ole hyötyä: jos näin ei käy, meidän 60 miljoonan euron osuudellamme ei ole mitään vaikutusta mihinkään.
Parlamentti ei voi luopua vastuustaan budjettivallan käyttäjänä, ja siksi pyydämme tarkistuksessa 6 komissiota toimittamaan meille kaikki tarvittavat tiedot, jotta voimme kuten sanomme viimeisessä tarkistuksessa 7 taata tarkoituksenmukaisen kertomuksen avulla maailmanlaajuisen rahaston asianmukaisuuden, avoimuuden, hyvän hallinnon ja työmenetelmät. Maailmanlaajuinen rahasto on myös sisällytettävä osaksi ulkoista apua koskevaa yhteisön vuotuista kertomusta.

Khanbhai
G8-maiden huippukokouksessa, joka pidettiin Okinawassa heinäkuussa 2000, rikkaat teollistuneet G8-maat lupasivat myöntää huomattavia varoja tarttuvien tautien torjumiseksi ja köyhien maiden sairaiden ihmisten auttamiseksi. Komissio piti aiheesta konferenssin Brysselissä viime vuoden syyskuussa, mutta sen seurauksena ei ryhdytty toimiin. Vuoden aikana kuoli neljä miljoonaa kaikkein köyhimpiin kuuluvaa ihmistä. Toinen kokous pidettiin Genovassa heinäkuussa 2001, ja puheenjohtaja Prodi ilmoitti maailman tiedotusvälineille 120 miljoonan euron suuruisesta lahjoituksesta.
Mietintöni, joka hyväksyttiin yksimielisesti 4. lokakuuta, on maannut hyllyllä keräämässä pölyä. Neuvosto hyväksyi ehdotuksen lailliseksi perustaksi, jotta varat voitaisiin panna täytäntöön, mutta tähän mennessä ei ole myönnetty euroakaan, ja kaksi miljoonaa ihmistä on kuollut edellisten lisäksi. Terroristien pommien uhrit saavat kukkarojemme nyörit heltiämään nopeasti, mutta emme muista niitä 3-4 miljoonaa ihmistä, jotka kuolevat tauteihin.
Miksi komissiolta kestää niin kauan esittää täytäntöönpanoa koskeva suunnitelma, kun se tietää, että 10 000 ihmistä kuolee päivittäin? Teemme ylpeitä lupauksia, mutta emme pidä niitä. Eikö näillä ihmisillä ole merkitystä meille?
Komission jäsenet ovat lähteneet mielenkiinnon puutteessa. Katsokaapa istuntosalin kuulijakuntaa, tuskin kukaan on enää paikalla. Se osoittaa, miten tärkeänä Euroopan unioni pitää näin tärkeää hanketta. Kyse ei ole entisestä Jugoslavian tasavallasta Makedoniasta eikä Makedoniasta. Kyse on siitä, että aids iskee maailman köyhimpiin ihmisiin, ja EU:n on aika muuttaa panostaan siten, että sen määrä ei enää olisi vain 20 euroa kuolevaa ihmistä kohden, ei vain prosentti siitä, mitä tarvitaan, vaan että sen määrä olisi kuusi miljardia euroa vuodessa.

Howitt
Olemme usein aikaisemmin keskustelleet näistä ongelmista, mutta on aivan perusteltua keskustella niistä tänäkin iltana. HIV:tä/aidsia sairastaa tässä maailmassa 36,1 miljoonaa ihmistä, tuberkuloosi on tekemässä valitettavaa paluuta ja 300 miljoonaa ihmistä kärsii malarian heikentävistä ja kivuliaista vaikutuksista. Näiden tarttuvien tautien yleisyyteen on vastattava kaukonäköisesti, innovatiivisesti ja kansainvälisesti.
Haluamme periaatteessa tukea tätä maailmanlaajuista rahastoa, jonka tarkoituksena on torjua tartuntatauteja. Haluamme, että sen avulla keskitytään kaikkien kolmen taudin ehkäisemiseen ja hoitamiseen. Haluamme innovatiivisen ja toimivan hallinnollisen kehyksen. Haluamme todellista kansainvälistä kumppanuutta, jotta sitä ei pidettäisi pelkkänä lahjoitustoimintana, kuten yleensä. Haluamme sellaisia nopeutetun toiminnan rahoitusjärjestelmiä, että voimme ylläpitää poliittista sitoumusta ja asettaa lisävaroja saataville.
Nämä ovat vaikeita kysymyksiä, ja suhtaudun myötämielisesti komissioon, kun on kyse viivästyksistä, joita syntyi väkisinkin, kun se esitti tämän oikeusperustaa koskevan pyynnön. Komission pitäisi kuitenkin myös pohtia, miksi toisessa käsittelyssä tehdyt ehdotukset, joissa käsiteltiin köyhyyteen liittyviä tauteja koskevasta budjettikohdasta myönnettäviä varoja, olivat kapea-alaisempia kuin parlamentin pyynnöt, ja miksi puheenjohtaja Prodi ilmoitti, että koko AKT-maiden terveydenhuoltorahastosta irrotetaan 60 miljoonan euron suuruinen summa, vaikka hänellä ei ollut oikeutta tehdä niin, ja vaikka AKT-maat vastustivat sitä, kuten niiden puheenjohtaja kertoi meille tässä istuntosalissa. On pidettävä huoli siitä, että rahat tosiaan sisällytetään kokonaisponnistuksiin ja etteivät ne vain mene lääketehtaiden edustajien taskuihin.
Tarkistuksissa, joista olemme neuvotelleet rakentavasti komission ja neuvoston kanssa, parannetaan ehdotusta: tarkoitan tällä sitä, että olemme tunnustaneet, että tarvitsemme lisävaroja, sitä, että tämä on vasta ensimmäinen maksusuoritus, ja sitä, että komissiota on pyydetty luomaan oikeudellinen perusta tuleville avustuserille ja laatimaan kertomus, jotta voitaisiin tarkastella joitakin näistä asioista.
Voiko komission jäsen Nielson ilmoittaa meille, missä vaiheessa ensi vuotta voidaan luoda oikeusperusta, niin että voimme tarkastella asiaa kunnolla talousarvioon liittyvän prosessin yhteydessä?

Rod
Arvoisa puhemies, olemme jo pitkään vaatineet varojen lisäämistä aidsin torjuntaan tilanteen traagisuuden edessä. Hyväksyessään Khanbain mietinnön Euroopan parlamentti vahvisti tämän kannan.
Emme voineet tietenkään kuin kannattaa päätöstä irrottaa tarkoitukseen ylimääräiset 120 miljoonaa euroa. Meillä tänään esittävässä ehdotuksessa summa ei kuitenkaan ole enää erinäisten kiemuroiden jälkeen kuin 60 miljoonaa, jotka otetaan kaiken lisäksi nykyisestä talousarviosta. Varat eivät olekaan enää ylimääräisiä, eikä niitä voida muuttaa pysyviksi. Lisäksi varojen antaminen yksinomaan kansainväliseen rahastoon askarruttaa meitä. Mikä nimittäin on tuon rahaston tarkoitus? Onko se tarkoitettu vain ennaltaehkäisyyn? Vai pitäisikö ottaa huomioon myös, kuinka tarpeellista on, että lääkkeet ovat etelän maiden saatavilla? Pitäisikö varustaa hoitorakenteita ja tarjota lääkkeitä? Näitä kysymyksiä on mielestäni syytä miettiä. Miten rahastoa hoidetaan? Miten päätöksiin pystyvät vaikuttamaan ne, jotka tarvitsevat rahastoa, eli etelän maat, eikä vain rahoittajamaat? Mielestäni meidän on esitettävä kaikki nämä kysymykset, sillä ihmisiä kuolee joka päivä, ja kun meillä on rahaa, on meidän tehtävämme auttaa.

Sylla
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vastassamme on ennennäkemätön inhimillinen katastrofi. Tänään julkistetun WHO:n raportin mukaan jo 40 miljoonaa ihmistä on saanut HI-virustartunnan ja kolme miljoonaa ihmistä kuolee ennen vuoden loppua. Uhrit elävät tietenkin lähinnä Saharan etelänpuoleisessa Afrikassa. Katastrofi ei ole vain terveydenhoidollinen, vaan myös ympäristöllinen ja taloudellinen. WHO arvioi, että taudin takia vähiten kehittyneet maat menettävät viidesosan BKT:stään vuoteen 2010 mennessä, ja esimerkiksi Sambiassa kuolee miljoona lasta. Ilmoitetut summat voivat vaikuttaa suurilta, mutta kuten kollegani äsken kysyi: Kuka hoitaa näitä varoja ja päätyvätkö ne todella kohteisiinsa, niille ihmisille, jotka tarvitsevat niitä kaikkein eniten?
Tiedätte yhtä hyvin kuin minäkin, että näiden tautien torjuntaan on sisällytettävä infrastruktuureja, kuten terveyskeskuksia, ja yhteiskunnallisia rakenteita, lääkäreitä, ja tämä on ristiriidassa niiden IMF:n ja Maailmanpankin määräysten kanssa, jotka estävät virkamiesten ja lääkäreiden palkkaamisen.
Arvoisa puhemies, haluan sanoa vielä kerran, että kehitysmaiden velan mitätöiminen ja rahojen ohjaaminen koulutukseen, ennaltaehkäisyyn ja terveydenhuoltoon on hyvä tapa torjua pysyvästi tätä tautia.
Totean vielä lopuksi, ettei voida enää hyväksyä sellaista, mitä näimme viime vuonna, kun lääketeollisuus suhtautui ylimielisesti joihinkin maihin. Sellainen on sietämätöntä. Tiedämme tänä päivänä, että kun raskaana oleville naisille annetaan AZT:tä, he synnyttävät terveitä lapsia. Toivon, että ylimielisyydestä luovutaan lopullisesti.

Nielson
Saanen ensiksi kiittää teitä kaikkia siitä, miten ystävällisesti parlamentti reagoi. Komissio vaati kiireellisen menettelyn noudattamista, jotta voisimme luoda oikeusperustan rahoitussitoumuksen tekemiseksi rahastoa varten tämän vuoden talousarviosta; tarkoituksena on tarkistaa budjettikohdan B7-6211 oikeusperustaa. Kyseisessä kohdassa on kyse köyhyyteen liittyvien sairauksien torjunnan tukemisesta kehitysmaissa. Ehdotimme 60 miljoonan euron suuruisen summan siirtämistä tähän budjettikohtaan.
Ehdotus on poliittisesti hyvin merkittävä, koska rahasto on kiinnittänyt laajalti huomiota, ja odotukset ovat korkealla, kun on kyse ehdotuksen menestymisestä. Olen samaa mieltä siitä, mitä parlamentin jäsenet Sylla ja Rod sanoivat, nimittäin siitä, että on tosiaan esitettävä monta kysymystä. Monet kysymykset ovat edelleen vastausta vailla. Tämä on todellinen syy siihen, miksi komission ei ole ollut helppoa tai mahdollista edistää asiaa mukavalla, tyylikkäällä ja hyvin ajoitetulla tavalla. Asiakokonaisuudesta ei ole neuvoteltu kansainvälisellä tasolla, mutta tarvitsemme vielä talousarvioon liittyvää toimea, josta keskustelemme tänä iltana. Pahoittelen sitä, että ehdotus välitettiin budjettivallan edustajille vuoden näin myöhäisessä vaiheessa, mutta tämä heijastelee sitä tosiasiaa, ettei meillä ollut esittää mitään riittävän hyvää tai selvää ennen kuin nyt.
Arvostan sitä, että parlamentti haluaa päättäväisesti edistää prosessin onnistumista näistä menettelyihin liittyvistä esteistä huolimatta. Suhtaudun myönteisesti niiden keskustelujen tuloksiin, joita kolme toimielintä kävivät viime viikolla. Panen merkille, että parlamentti on pyrkinyt edelleen ottamaan huomioon neuvoston toivomuksen, jonka mukaan johdanto-osan kappaleisiin pitäisi tehdä lisämuutoksia. Komissio voi hyväksyä suullisen tarkistuksen, jonka arvoisat parlamentin jäsenet esittivät tänään ja josta äänestätte huomenna, jotta neuvosto voisi päästä hyvin ajoitettuun sopimukseen.
Kun on kyse tilinpidosta, tilintarkastuksista ja tilinteosta, haluamme toimien olevan täysin läpinäkyviä suhteessa parlamenttiin. Haluaisin kuitenkin läpinäkyvyyden nimissä lausua varoituksen sanan, koska jos tarkoituksena on ohjata varat maailmanlaajuiseen rahastoon, meidän on varottava toimimasta hankalana kumppanina, joka korostaa omia tilintekoon, tilinpitoon ja tilintarkastuksiin liittyviä järjestelmiään. Olemme törmänneet tähän ongelmaan jo muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa, ja komissio on ollut monissa tapauksissa epäsopiva kumppani.
Joustavuus on myös tarpeen, jos haluamme olla hyvin toimiva kumppani näissä pyrkimyksissä. Komissio suhtautuu varauksetta täällä esitettyihin tarkistuksiin, mutta on pidettävä mielessä, että kyse on yhteisestä ponnistuksesta, ja siinä on koko asian ydin.
Saanen sanoa vastauksena jäsen Khanbhain huomautuksiin, joiden mukaan tähän tarkoitukseen ei ole myönnetty euroakaan, että pumppaamme joka päivä rahaa aidsin, malarian ja tuberkuloosin torjumiseen. Olisi suuri virhe ajatella - saati sanoa ääneen - että kaikki, mihin olemme ryhtyneet, liittyy vain tähän rahastoon. Kaikki tietävät, ettei näin ole, mutta toivomme, että rahasto parantaa osaltaan muita työskentelytapojamme. Tähän pyrimme pääasiassa parhaillaan käytävissä neuvotteluissa, eli haluamme nähdä, voimmeko ratkaista nämä kiistanalaiset kysymykset.
Valmistelemme tarkistettua asetusta budjettikohtaa B7-6211 varten. Tämän pitkän aikavälin oikeudellisen perustan pohjalta pannaan täytäntöön tarttuvien tautien vastainen toimintaohjelma vuosiksi 2003-2006. On ehdotettu, että maailmanlaajuisille aloitteille, kuten maailmanlaajuiselle rahastolle, myönnettävät tuet rahoitettaisiin tästä budjettikohdasta. Meidän on vielä keskusteltava rahoitustasosta. Kun vuoden 2002 talousarviota tarkasteltiin ensimmäisessä käsittelyssä, parlamentti ehdotti uuden erityisen budjettikohdan luomista rahastoa varten ensi vuodesta alkaen, mutta olemme nyt sopineet siitä, että tämä budjettikohta yhdistetään budjettikohtaan, jossa on kyse köyhyyteen liittyvistä taudeista, ja että käytetään yhdennettyä oikeusperustaa.
Kuten mainitsin aiemmin, komissio haluaa edelleen keskustella parlamentin kanssa rahastoon liittyvistä ehdoista ja työskentelymenetelmistä tulevana kautena. Rahaston odotetaan olevan toiminnassa tammikuusta 2002 lähtien, ja kaikki rahaston siirtymäkauden työryhmän jäsenet neuvottelevat parhaillaan päästäkseen yksimielisyyteen monista tärkeistä ja vaikeista asioista. Komissio yrittää osallistua rakentavasti ja aktiivisesti näihin neuvotteluihin, ja odotan innokkaana voivani tehdä parlamentille selkoa siitä, miten asiassa edistytään. Odotan myös innokkaana voivani tehdä yhteistyötä parlamentin kanssa, jotta tämä uusi rahasto tehostaisi tapaa, jolla pyrimme torjumaan näitä tauteja.
Saanen lopuksi toistaa ehdotuksemme, jonka mukaan yhdeksännestä Euroopan kehitysrahastosta myönnettäisiin 60 miljoonan euron suuruinen lisäsumma, kunhan Cotonoun sopimus on ratifioitu ja AKT-maiden ryhmän kanssa käytävät neuvottelut on saatettu päätökseen. Varat määrätään AKT-maissa harjoitettavaan toimintaan. Olen samaa mieltä siitä, että tämä monimutkaistaa jossakin määrin maailmanlaajuisen rahaston hallinnollista tehtävää, mutta meillä ei ole mielestäni valinnanvaraa. Näin ovat asiat, eikä tämä ole suurin ongelmamme.
Kiitän teitä vielä kerran siitä, miten yhteistyöhaluisesti parlamentti on käsitellyt asiaa vaikeuksistamme huolimatta.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen Nielson, paljon kiitoksia!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
(Istunto päättyi klo 0.05.)

