
Buitenweg
Arvoisa puhemies, itävaltalainen politologi ja professori Anton Pelinka on joutunut rikossyytteeseen erään Haideriin kohdistuvan huomautuksen johdosta. Pelinka oli Wienissä sijaitsevan Euroopan rasismin ja muukalaisvihan vastaisen havainnointikeskuksen johtokunnan jäsen. Sopimusvelvoitteiden nojalla hänen pitäisi saada tukea Itävallan hallitukselta. Toistuvista pyynnöistä huolimatta hän on kuitenkin saanut riittämättömästi aineellista tukea. Schüssel toteaa lehdistötiedotteessa, että kokemusten valossa sopimusvelvoitteet ovat aivan liian tiukat. Pelinka on eronnut tehtävästään, koska hän ei ole mielestään saanut tukea hallitukselta, ja hänet on korvattu hallituspuoluetta edustavalla jäsenellä.
Tiedän, että arvoisa puhemies on aina ponnistellut kovasti rasismin ja muukalaisvihan torjumiseksi. Olin paikalla, kun hän piti puheen Wienissä keskuksen avajaisissa. Olemme myös vastuussa eurooppalaisten toimielinten toiminnasta. Haluaisin kysyä teiltä, oletteko valmis kirjoittamaan kirjeen tai ottamaan yhteyttä Itävallan hallitukseen ilmaistaksenne olevanne huolestunut sananvapauden rajoittamisesta ja viitataksenne hallitukselle sen velvollisuuksiin, joista se ei voi luistaa yksipuolisesti.

Puhemies
Kiitoksia, jäsen Buitenweg. Tutkimme hyvin huolellisesti meille kertomanne tapauksen.

Van der Laan
Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti päätti eilen demokraattisella enemmistöllä, että se ei kokoonnu enää perjantaisin Strasbourgissa. Sen jälkeen olette julkistaneet lehdistötiedotteen, jossa sanotte pahoittelevanne tapahtunutta. Teillä on luonnollisesti oikeus siihen. Kaikilla on oma henkilökohtainen ja poliittinen vastuunsa. On kuitenkin hieman hämmentävää, että Euroopan parlamentin puhemies ilmaisee olevansa pahoillaan parlamentin demokraattisen päätöksen johdosta käyttäen parlamentin virallista kirjepaperia, jossa viitataan parlamentin hallintoon. Haluaisin pyytää, että ette aiheuttaisi hämmennystä, jos teidän täytyy kantaa vastuunne äänestäjiänne kohtaan - me kaikki ymmärrämme sen - ja että tekisitte sen käyttäen omaa kirjepaperianne.

Puhemies
Jäsen van der Laan, olette varmasti samaa mieltä siitä, että vaikka joku toimii Euroopan parlamentin puhemiehenä, hän on poliittisesti vapaa. Minä esitin henkilökohtaisen mielipiteen. Minä kerroin olleeni itse pettynyt kyseiseen päätökseen, ymmärtäneeni sen taustalla olleet käytännön syyt ja tutkivani puheenjohtajakokouksen kanssa, miten päätöksen kanssa menetellään parlamentin edun nimissä. En katso käyttäneeni asemaani väärin.

Mauro
Arvoisa puhemies, haluaisin ilmoittaa eräästä minulle sattuneesta loukkaavasta välikohtauksesta, joka mielestäni vähentää parlamentin jäsenten arvokkuutta.
Tiistai-iltana matkustin Puolaan osallistuakseni kansainväliseen kokoukseen. Görlitzin rajanylityspaikalla Saksan viranomaiset ilmaisivat epäilynsä henkilöllisyydestäni, kuten voi tapahtua. Epäilyjen ratkaisemiseksi ja tilanteen parantamiseksi esitin sitten Euroopan parlamentin kulkuluvan. Saksan viranomaiset pitivät asiakirjaa väärennettynä, ja siinä vaiheessa he pitivät minua pidätettynä kahdeksan tuntia, kunnes saivat tarvittavat selvennykset lukuisien neuvottelujen jälkeen. Jouduin olemaan kahdeksan tuntia yhdessä huoneessa saamatta soittaa minnekään, ja olin tarkan valvonnan alaisena.
Ainoastaan Puolan viranomaisten, jotka sitä paitsi tunnustivat tuon asiakirjan kelpoisuuden mikä herättää toiveita laajentumisesta toimien ansiosta saatoin jälleen jatkaa matkaani. Toimitan myöhemmin yksityiskohtaiset tiedot tapauksesta kirjallisina, mutta pyydän teitä jo nyt ottamaan ongelman esiin Saksan viranomaisten kanssa. Rajanylityspaikkojen viranomaisten pitää tietää tämän asiakirjan olemassaolosta ja siitä, että sillä on jokin merkitys.

Puhemies
Jäsen Mauro, emme voi missään nimessä hyväksyä saamaanne kohtelua. Pyytäisin teitä toimittamaan minulle mahdollisimman pian kirjallisen selvityksen, jotta voin ottaa yhteyttä asianomaisiin viranomaisiin. Tapauksen tekee entistä sietämättömämmäksi se, että kyseisessä asiakirjassa tai kulkuluvassa lukee kaikilla kielillä, että Euroopan unionin viranomaisten on tunnustettava sen pätevyys. Emme voi todellakaan hyväksyä tällaista tapausta. Pyrimme siihen, että näin ei enää tapahdu.

Pack
Arvoisa puhemies, tämän kulkuluvan ongelmana on se, että sitä ei tunne kukaan! Me emme myöskään juurikaan käytä sitä. Sen vuoksi teidän olisi mielestäni huomautettava viranomaisille vielä kerran siitä, että tämä kulkulupa on voimassa EU:ssa. Jäsen Karamanou sanoi eilen, että hän halusi matkustaa kulkuluvalla Amerikkaan. Hän ei tietenkään voi tehdä sitä! Kulkuluvassa lukee yksiselitteisesti: voimassa vain Euroopan unionin alueella. Vastaavien tilanteiden estämiseksi meidän olisi kuitenkin ehkä huomautettava Saksan ja myös muiden valtioiden viranomaisille siitä, että kulkulupa on voimassa!

Puhemies
Jäsen Pack on aivan oikeassa. Jos haluamme välttää tällaisten tilanteiden toistumisen, meidän on todellakin tehtävä aloite asiasta tiedottamisesta, jotta kaikki saavat tietää, mistä on kyse.

Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Perry
Arvoisa puhemies, en haluaisi tämän parlamentin jäsenten ajattelevan, ettei minulla ole huumorintajua. Viittasin eilen mieheen tai naiseen, joka oli pukeutunut savukeaskiksi ja joka seisoi tämän istuntosalin ulkopuolella. Puhuin kuitenkin tärkeästä asiasta, joka saatettiin eilen ottaa liian kevyesti.
Arvoisa puhemies, sain teiltä 6. huhtikuuta päivätyn kirjeen, jossa kvestorien kokouksessa sovittiin siitä, että parlamentin istuntosalien lähiympäristöä on sekä Brysselissä että Strasbourgissa pidettävä puolueettomana alueena, jolla on kielletty mielenosoitukset, mielenilmaukset sekä vastaava toiminta, jonka tarkoituksena on vaikuttaa jäseniin. Jatkoitte sanomalla, että aiotte tarkastella eri keinoja varmistaa, ettei tämä toistu. Toivon, että te ja kvestorien kokous suhtaudutte tähän vakavasti, koska tämä kaventaa jäsenten oikeutta saapua parlamenttiin ja äänestää vapaasti asioista, joista heidän äänestäjänsä ovat halunneet heidän keskustelevan. Tuhannen vaalipiirissäni asuvan ihmisen työpaikka on nyt vaarassa sen vuoksi, mitä täällä eilen päätettiin.

Puhemies
Jäsen Perry, voin vakuuttaa teille, että kvestorit ja minä itse suhtaudumme hyvin vakavasti tällaisiin tilanteisiin ja ryhdymme toimiin niiden toistumisen estämiseksi.
(Pöytäkirja hyväksyttiin.)

Eurooppa-neuvosto 19. ja 20. kesäkuuta 2000
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista aiheista:
neuvoston ja komission julkilausumat - Eurooppa-neuvoston valmistelu (Santa Maria da Feira, 19. ja 20. kesäkuuta 2000), mukaan luettuna Lähi-idän tilanne
Napolitanon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta esittämä suullinen kysymys neuvostolle (B5-0492/2000) Feiran Eurooppa-neuvostosta
Napolitanon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan puolesta esittämä suullinen kysymys komissiolle (B5-0493/2000) Feiran Eurooppa-neuvostosta.

Gama
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, olen iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on antanut minulle tämän mahdollisuuden. Tämä on Euroopan unionin ministerineuvoston puheenjohtajan kolmas esiintyminen täysitunnossa tällä puolivuotiskaudella, ja näin voin jälleen kerran käydä suoraa vuoropuhelua tämän toimielimen kanssa.
Portugali on puheenjohtajakaudellaan pyrkinyt aina säilyttämään rehdin, avoimen ja rakentavan suhteen Euroopan parlamenttiin, sekä täysistunnossa että parlamentin valiokunnissa. Tässä hengessä se esittää nyt täysistunnolle Feiran Eurooppa-neuvoston alustavan ohjelman.
Sallinette minun ensin selvittää ohjelmaa sellaisessa muodossa, millaiseksi se nyt on hahmoteltu. Kesäkuun 19. päivän aamuna on tavanomainen tapaaminen Euroopan parlamentin puhemiehen kanssa, ja sitä seuraa kokous Euroopan unionin perusoikeusasiakirjaa valmistelevan työryhmän puheenjohtaja Roman Herzogin kanssa. Kyseessä ei ole neuvottelukokous, kuten onkin luonnollista, sillä asiakirja on parhaillaan muokattavana valitun menettelytavan mukaisesti, vaan kyse on tietojenvaihdosta, joka on mielestämme välttämätöntä tässä vaiheessa, jotta yhtäältä puheenjohtaja Roman Herzog voi antaa valtioiden ja hallitusten päämiehille tietoja asiakirjan laatimiseen liittyvien töiden sujumisesta työryhmässä ja jotta hän toisaalta saisi käsityksen siitä arkaluonteisuudesta, joka useilla valtion ja hallitusten päämiehillä tähän ongelmaan liittyy. Mutta se ei siis ole neuvottelukokous, mitä se luonnollisesti ei voikaan olla, vaan se on pohjimmaltaan tietojenvaihtoa.
Heti seuraavaksi pidetään sitten yhdessä valtiovarainministerien kanssa työistunto, jossa käsitellään Lissabonin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston seurantaan liittyviä aiheita sekä talous- ja rahoituskysymyksiä. Lounas omistetaan hallitustenväliselle konferenssille, erityisesti vahvistetulle yhteistyölle. Tässä tilanteessa neuvoston on tarpeen ilmaista, haluaako se tulla lisätyksi konferenssin työjärjestykseen vai ei. Iltapäivän istunto omistetaan unionin laajentumista koskeville asioille, yhteiselle turvallisuus- ja puolustuspolitiikalle sekä ulkosuhteille. Haluaisin korostaa sitä, että puheenjohtajavaltio on lähettänyt myös Etelä-Afrikan presidentti Thabo Mbekille kutsun liittyä seuraamme tällä hetkellä käsittelemään Euroopan unionin ja Afrikan välisiä suhteita ja alueellisia poliittisia kysymyksiä. Se seikka, että Thabo Mbeki on hyväksynyt kutsun, on meille erityisen mieluinen, ottaen huomioon sen merkityksen, mikä Etelä-Afrikalla on alueellisesti ja Euroopan unionille sekä sen jäsenvaltioille.
Seuraava päivä, 20. kesäkuuta, on perinteiseen tapaan omistettu puheenjohtajakauden päätelmiä koskevan hankkeen tarkastelulle. Neuvoston istunto tarjoaa mahdollisuuden arvioida, mitä edistysaskelia tämän puolivuotiskauden aikana on saavutettu alueilla, joille olemme antaneet erityistä painoarvoa. Näin tehdessämme pyrimme panemaan alulle keinoja Euroopan yhdentymisen syventämiseksi edelleen, edesauttaen näin mahdollisimman paljon päätöksentekoa niissä monen monissa kysymyksissä, jotka meitä lähiaikoina odottavat Eurooppaa koskevien asioiden toimintaohjelmassa.
Koska minulla ei ole aikaa kuvata tyhjentävästi Feirassa käsiteltäviä asioita, tahtoisin tuoda esille muutamia aiheita, jotka ovat meille itsellemme ensisijaisen tärkeitä ja ansaitsevat huomiomme.
Hallitustenvälinen konferenssi tulee neuvoston käsiteltäväksi puheenjohtajavaltion esittämän kertomuksen kautta. Tämä kertomus on jo valmis, se luovutettiin jo eilen virallisesti Euroopan parlamentin arvoisalle puhemiehelle ja tänään siihen voi yleisesti tutustua kaikilla unionin kielillä Internetissä. Kuten tiedämme, parlamentti on seurannut hyvin kiinnostuneena ja yhteistyöhaluisena hallitustenvälisen konferenssin työtä, ja on erityisen merkillepantavaa, että tällainen parlamentin osallistuminen merkitsee laadullista edistysaskelta kaikkiin niihin aikaisempiin hallitustenvälisiin konferensseihin nähden, jotka on omistettu toimielinten ja sopimusten uudistustyölle.
Puheenjohtajavaltion kertomuksessa on pohjimmaltaan kaksi eri osaa: ensimmäinen, konferenssin toistaiseksi aikaansaaman edistyksen arvioinnille omistettu osa, jossa kuvataan käytyjen keskustelujen pohjalta esiin nousseita suuntauksia, ja toinen osa, joka sisältää kaikki ne ehdotukset, luettelot ja tavoitteita kuvaavat puitteet, jotka hallitustenvälinen konferenssi joutuu käsittelemään seuraavalla puolivuotiskaudella. Korostan sitä, että meille edellisellä puheenjohtajakaudella Helsingissä uskottuja valtuuksia käyttäen ja jäsenvaltioita kuultuamme suosittelemme vahvistetun yhteistyön ottamista konferenssin esityslistalle. Olen varma siitä, että nyt tehdyn työn pohjalta voimme Ranskan puheenjohtajakaudella saada konferenssin päätökseen tämän vuoden loppuun mennessä, kuten oli ennakoitukin.
Mitä tulee Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikkaan, uskon Euroopan neuvostolle jättämämme kertomuksen perusteella, että tälläkin alueella kirjatut edistysaskeleet ovat merkittäviä. Korostaisin uusien poliittis-sotilaallisten ja siviilihenkilöistä koostuvien kriisinhallintaelinten perustamista ja niiden toiminnan aloittamista ensi kertaa Euroopan unionin historiassa sekä unionin ja NATOn sekä unionin ja kolmansien valtioiden välisiä suhteita koskevien asetusten hyväksymistä. Samoin korostaisin sitä, että kaikkien näiden elinten käytössä olevien rakennusten ja laitosten sijainnista on jo tehty päätös. Pyrimme myös arvioimaan samaan aikaan hoitamaamme Euroopan unionin ja WEU:n puheenjohtajuutta, jonka tuloksena selkiytettiin WEU:n tehtävää sekä sen kykyjen ja perinteen käyttöä Euroopan unionissa.
Pääsemme tässä hankkeessa nyt aivan eri vaiheeseen ja onkin tärkeää valmistella joukkojen perustamisesta päättävää konferenssia, jota englanniksi kutsutaan nimellä Capability Commitment Conference; se pidetään tämän vuoden marraskuussa ja siinä on tarkoitus perustaa joukot ja sopia niiden käytöstä sekä myöntää varoja, joiden avulla voimme suunnitelmien mukaisesti saavuttaa ensisijaisille joukoille asettamamme tavoitteet, joista englannissa käytetään termiä headline goal (yleistavoite). Eilen näistä asiakirjoista äänestettiin yleisten asiain neuvostossa ja ne hyväksyttiin.
Laajentumisesta sanoisin, että puheenjohtajakaudellamme käynnistettiin neuvottelut niin sanotun Helsingin ryhmän kanssa ja niissä, kuten vielä eilen ministeritasolla totesimme, on useita lukuja jo saatu päätökseen jo itse tämän Helsingin ryhmän kanssa, vaikka se onkin uusin ryhmä. Toisaalta etenemme päättäväisesti aikaisemman Luxemburgin ryhmän kanssa, niin että kaikki luvut, tietenkin instituutioita koskevaa lukua lukuun ottamatta, on jo avattu tämän ryhmän kanssa.
Olen varma siitä, että Feiran neuvosto antaa sopimiemme periaatteiden mukaisesti uudelleen lupauksen olla hidastamatta neuvottelutahtia ja pitää laajentumista voimassa, Euroopan unionin suurena historiallisena haasteena. Tässä mielessä haluaisin korostaa teille, että Luxemburgin ryhmän osalta olemme perinnöksi saamistamme 16 luvusta saattaneet päätökseen kymmenen ja avanneet kuusi ja Helsingin ryhmän osalta avanneet kymmenen ja saattaneet päätökseen kahdeksan. Myös Turkille olemme myöntäneet täyden jäsenehdokkaan aseman, olemme hyväksyneet sitä koskevan puiteasetuksen ja liittymiskumppanuuden sekä sitä koskevan ainutkertaisen rahoituskehyksen ja pitäneet ensimmäisen assosiaationeuvoston kokouksen asianmukaiseen valintamenettelyyn johtavana valmistelutoimena.
Laajentumisneuvottelujen tilasta puheen ollen ottaen huomioon sen, että pidimme eilen ja toissapäivänä 12 liittymistä käsittelevää hallitustenvälistä konferenssia perätysten 12 jäsenehdokkaan kanssa, on neuvotteluissa nyt saatettu päätökseen seuraavat määrät lukuja: 16 Kyproksen kanssa, 13 Viron ja Tsekin tasavallan kanssa, 12 Slovenian kanssa, 11 Unkarin ja Puolan kanssa, 7 Maltan kanssa, 6 Slovakian kanssa, 5 Romanian , Latvian ja Liettuan kanssa ja 4 Bulgarian kanssa. Niinpä saattekin tästä mielenkiintoisella tavalla käsityksen sekä näiden asiakirjakansioiden kehitysvauhdista että myös jonkinlaisen osoituksen siitä, millä tavalla jäsenehdokkaat reagoivat neuvotteluprosessiin, ja tämä on hyvin tärkeää.
Eilen pidettyjen hallitustenvälisten konferenssien aikana tuleva puheenjohtajavaltio ilmoitti myös tätä aihetta koskevat aikataulunsa, joten tämä unionin historiallinen haaste toteutetaan hyvin selvästi jo sovittujen periaatteiden pohjalta eivätkä jäsenehdokkaat joudu kokemaan turhautumia meidän aikomustemme suhteen.
Toinen Feiran Eurooppa-neuvoston käsittelemä asia on Lissabonin Eurooppa-neuvoston seuranta, josta haluan tuoda esiin jäsenvaltioiden talouspolitiikkojen suuria linjoja koskevien asiakirjojen esittelyn, Euroopan vuoden 2002 toimintaohjelman nimeltä "Kaikkien tietoyhteiskunta", rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman soveltamisessa saavutetun edistyksen ja myös Euroopan pienyrityksiä koskevan asiakirjan hyväksymisen. Tietysti koko sosiaali- ja työllisyyspolitiikan alue on yhä valtioiden ja hallitusten päämiesten tarkkailun kohteena.
Talous- ja rahoitusasioista minun on tuotava esiin Kreikan euroon liittymisen virallistaminen; näin tämä valtio liittyy niiden 11:n joukkoon, jotka jo olivat ohittaneet talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen. Lisäksi esitetään kertomus verotusta koskevan kansion asioissa saavutetusta edistyksestä. Kuten tiedätte, tällä alueella pidetään yllä kiinteitä yhteyksiä, Portugalin raha-asioista vastaava ministeri on luonut tämän tiedotusverkon ja Eurooppa-neuvoston yhteydessä pidetään itse Ecofinin kokous 18. 19. kesäkuuta, minkä vuoksi on toivottavaa, että ainakin siihen saakka voitaisiin työskennellä myönteisessä hengessä kauan kaivatun ratkaisun löytämiseksi tällä alueella ja Euroopan uskottavuuden lisäämiseksi talousalueena.
Muutama sana ulkosuhteista: mielestäni kannattaa korostaa sitä, että Portugalin puheenjohtajakaudelle oli tunnusomaista pyrkimys huolehtia uusista Amsterdamin sopimuksella perustetuista toimielimistä, vaikka tämä sopimus sivumennen sanoen tuli voimaan vasta aivan äsken. Haluaisinkin tässä yhteydessä ilmaista kiitollisuuteni siitä avoimesta, valppaasta ja antaumuksellisesta yhteistyöstä, jota kanssamme ovat aina harjoittaneet korkea edustaja, neuvoston pääsihteeri Javier Solana ja myös tästä alueesta vastaava komission jäsen Christopher Patten. Tämän unionin uuden ulkoisen edustuksen mallin suomat mahdollisuudet ovat huomattavat ja uskoakseni on perusteltua väittää näiden ensimmäisten kuukausien jo osoittaneen sen.
Feiran kokouksessa pitäisin merkittävänä Välimeren aluetta koskevan yhteisen strategian hyväksymistä, se on hyvin tärkeä edistysaskel. Tähän strategiaan voi tosiaan yhdistää sekä Barcelonan prosessin perinteistä aluetta koskevan koko luvun että myös määritelmän uudesta avoimesta metodologiasta, jonka avulla aikanaan, Lähi-idän siirryttyä rauhan kauteen, senkin alue voitaisiin täydellisesti liittää tämän strategian puitteisiin. Lisäksi haluan korostaa neuvoston pääsihteerin ja komission kertomusta Itä-Balkanilta, alueelta, jolla yhteinen ponnistelumme tuottaa rohkaisevia tuloksia; korostan myös pohjoismaista ulottuvuutta koskevan toimintaohjelman hyväksymistä ja kertomusta yhteisen Venäjän-strategian hyväksymisestä. Näin meillä onkin tässä koottuna koko joukko ulkopolitiikkamme asialistan tärkeitä kohtia.
Yritin tässä esityksessäni antaa teille lähes yleisnäkymän kaltaisen ennakkokuvan Feiran Eurooppa-neuvostosta, mutta olen tietenkin arvoisien parlamentin jäsenten käytettävissä, jos ajatustenvaihtoa halutaan jatkaa tekemienne kysymysten ja havaintojen pohjalta. Korostin sitä, että tämän Eurooppa-neuvoston esityslista on melkoisen kuormitettu; se johtuu useistakin tavoitteista, jotka ovat kuitenkin sellaisia perustavan laatuisia ja päämäärähakuisia Euroopan unionin ensisijaisia tavoitteita kuin toimielinten uudistaminen, unionin laajentaminen, asianmukaisten päätelmien tekeminen Lissabonin Eurooppa-neuvostosta - nyt tiukemman työstetymmän toimintaohjelman mukaisesti - ja tietysti myös meitä huolestuttaneet ulkopolitiikan esityslistan eri kohdat.
Feiran Eurooppa-neuvostossa meillä on tilaisuus tehdä muutamia taloutta ja rahoitusta koskevia päätöksiä ja hyväksyä ulkopolitiikan alaan kuuluvaa turvallisuutta ja puolustusta koskevien pohdintojen paketti, sotilaallisine ja siviiliväestöä koskevine osineen; se tulee näkymään sekä tulevassa että myös nykyisessä Euroopan unionissa, sillä juuri tällä alueella on edistytty, ja edistyksen merkit alkavat näkyä ja vaikuttavat varmasti sekä Euroopan unionin että koko kansainvälisen yhteisön toiminnassa.

Napolitano
Arvoisa puhemies, kiitän teitä saamastani mahdollisuudesta esitellä tässä vaiheessa perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan esittämät suulliset kysymykset.
Puheenjohtajavaltion edustaja on jo määritellyt ja toimittanut hallitustenvälistä konferenssia koskevan selonteon. Me toivomme, että kun puheenjohtajavaltio esittää selonteon Feiran Eurooppa-neuvostolle, se ottaisi huomioon perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnan esittämät kysymykset ja tietenkin ne mielipiteet, joita poliittisten ryhmien edustajat esittävät tämän aamun aikana.
Minun johtamani valiokunnan kysymyksistä esiin noussut olennainen seikka on, että meidän ei pidä rajoittua kirjaamaan sitä lähentymistä ja sitä eroavuutta, jota tähän mennessä on noussut esille hallitustenvälisen konferenssin työpöydän äärellä, vaan tiedostaa haasteiden merkittävyys ja ne riskit, joita konferenssissa pitää kohdata. Pelissä on Euroopan rakentamisen tulevaisuus; pelissä ovat Euroopan unionin luotettavuus ja kestävyys jo konkreettisessa ja lähellä olevassa laajentumisnäkymässä 12 uuteen maahan, ja pelissä on suhteemme kansalaisiin ja heidän antamansa hyväksyntä ja tuki.
Viittasimme kysymyksissämme ulkoministeri Fischerin puheeseen. Tuon ja muut sitä edeltäneet ja sitä seuranneet puheet viittaan yhteen viimeisimmistä, eli Wolfgang Schäublen hyvin dramaattiseen puheeseen varmasti edistivät kaikkien vastuuntunnon tajua, joka tällä hetkellä painaa toimielimiämme ja erityisesti unionin 15 jäsenvaltion hallituksia hallitustenvälisen konferenssin johtopäätöksien osalta.
Tiedämme hyvin, että tuossa tilaisuudessa ei tietenkään voi ratkaista kaikkia unionin tulevaisuutta koskevia kysymyksiä, mutta Nizzassa pitää luoda institutionaaliset olot unionin uutta olemassaolovaihetta varten.
Komissiolle esittämässämme kysymyksessä pyysimme selvityksiä siitä sitoumuksesta, jonka se aikoo omaksua perustamissopimusten uudelleenjärjestelystä ja hallintotapoja (governance) koskevien ongelmien uudesta näkymästä, ja nämä ovat seikkoja, joista komissio on erityisesti ilmaissut kantansa. Neuvostolle esittämässämme kysymyksessä pyysimme selvityksiä perusoikeuskirjaa koskevasta kysymyksestä ja sen sisällyttämisestä perustamissopimuksiin.
Lopuksi lisäisin, että vahvistettua yhteistyötä koskevan aiheen sisällyttäminen hallitustenvälisen konferenssin esityslistalle on tärkeää, ja arvostamme erittäin suuresti Portugalin puheenjohtajakauden ponnisteluja tässä asiassa, mutta meidän mielestämme esityslistan laajentaminen ei voi rajoittua tähän aiheeseen ilman, että otetaan vakavasti huomioon kaikki ne muut kysymykset, jotka parlamentti toi esille 13.4. päivätyssä päätöslauselmassa. Tämä antaa erityisesti perussopimus-, työjärjestys- ja toimielinasioiden valiokunnalle syyn olla hyvin huolestunut, samoin olemme hyvin huolissamme niistä vakavista vaikeuksista, joita Portugalin puheenjohtajakausi on näiden neljän kuukauden aikana joutunut kohtaamaan tehtävässään määritellä tyydyttäviä ratkaisuja Amsterdamissa ratkaisematta jääneille kysymyksille, erityisesti sille, joka koskee määräenemmistöäänestystä. Luotamme niihin vastauksiin, joita pian saamme.

Barnier
. Arvoisa puhemies, neuvoston puheenjohtajana toimivan ministeri Gaman jälkeen ja kuunneltuani tarkasti puheenjohtaja Napolitanoa, joka kohdisti sanansa erityisesti komissiolle, minä puolestani haluaisin kertoa teille Euroopan komission tunnoista tärkeän Feiran Eurooppa-neuvoston kokouksen edellä ja välitän teille myös aluksi henkilökohtaiset valittelut puheenjohtaja Prodilta, jonka puolesta nyt puhun.
Kuten on todettu, Feiran huippukokous sattuu merkittävään ajankohtaan Euroopan yhdentymisessä, ja haluan sanoa heti, että komissio odottaa Eurooppa-neuvostolta poliittista sysäystä unionin uudistusprosessille ennen sen suurta laajentumista.
Eurooppa-neuvoston on tehtävä tärkeitä päätöksiä useilla aloilla, jotka saanen muistuttaa mieliinne eritoten Lissabonin ylimääräisen Eurooppa-neuvoston seurannan varmistamiseksi.
Palauttaisin mieliin kolme Eurooppa-neuvoston prioriteettia, joita komissio haluaa korostaa. Ensinnäkin puheenjohtaja Napolitanon ja teidän itsenne, arvoisa ministeri, esille ottama prioriteetti: todellisen toimielinuudistuksen toteuttaminen välittömästi. Toinen prioriteetti on luonnollisesti ulkosuhteet, joita on kehitettävä, ja lopuksi kolmas prioriteetti on todellinen eurooppalainen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka. Komissio on ryhtynyt toteuttamaan tehokkaasti ja nopeasti Lissabonin Eurooppa-neuvoston päätöksiä, mikä on vähintä, mitä siltä voidaan odottaa.
Ensimmäinen prioriteetti eli todellisen toimielinuudistuksen toteuttaminen välittömästi puheenjohtajavaltio Portugalin antaman sysäyksen myötä. HVK:n neuvottelujen valmistelu on nyt täydessä vauhdissa, ja Francesco Seixas da Costan johtama edustajaryhmä on tehnyt hyvää työtä. Koska osallistun tunnollisesti tämän ryhmän työskentelyyn, haluaisin myös mainita, jos sallitte, arvoisa puhemies, että valtuuttamanne edustajat, Elmar Brok ja professori Tsatsos, ovat olleet hyvin aktiivisesti mukana tässä työssä.
Hyvät naiset ja herrat, Feiran Eurooppa-neuvoston olisi annettava meille nyt saatavilla olevan puheenjohtajavaltion selonteon perusteella kuva jo aikaansaadusta edistyksestä, ja toivon, että tämä on kuva on määrätietoinen, kuten voimme odottaa ministeri Gaman puheen perusteella. Toivon erityisesti, että edistystä saadaan aikaiseksi asiassa, jota itse pidän neuvottelujen tärkeimpänä kysymyksenä: määräenemmistöäänestyksen ja siten yhteispäätösmenettelyn käytön laajentamisessa. Se on varmasti kaikkein polttavin aihe niiden aiheiden joukossa, jotka jäivät käsittelemättä Amsterdamissa, koska tuolloin ei ollut riittävästi poliittista rohkeutta tai tahtoa, ja se on tietysti keino, jolla voidaan estää tai vähentää sitä todellista riskiä, että päätöksentekoprosessi jumiutuu laajentuneessa unionissa.
Feiran huippukokouksessa olisi myös avattava HVK:n asialista tiivistettyjä yhteistöitä varten, kuten komissio ja parlamentti ovat kumpikin vuorotellen toivoneet, jotta tulevaisuudessa pystytään paremmin hyödyntämään tiivistettyjä yhteistöitä, ja puhun todellakin "tiivistetyistä yhteistöistä" enkä tiivistetystä yhteistyöstä. Tämä on meidän mielestämme myös oleellinen asia.
Näiden näkemysten lisäksi ja vastauksena puheenjohtaja Napolitanon puheenvuoroon haluaisin sanoa seuraavaa. Hyvät naiset ja herrat, älkää epäilkö komission vakaata aikomusta toteuttaa toimissaan seuraavassa HVK:ssa tarvittavaa kunnianhimoa, jotta Nizzan kokous onnistuu ja jotta sitä ei vain saateta päätökseen, koska onnistuminen ja päätökseen saattaminen ovat kaksi eri asiaa.
Tänään kehkeytyvässä keskustelussa Euroopan unionin tulevaisuudesta ja päämäärästä väistämätön ensimmäinen vaihe on todellakin se, että unioni on nyt saatava toimintakykyiseksi, jotta sen laajentuminen onnistuu. Haluan toistaa olevani vakuuttunut siitä, että toimielinuudistus ei ole mielestämme missään tapauksessa veruke laajentumisen viivästyttämiselle: se on laajentumisen toteutumisen ehto. Tämä uudistus on siis myös kaiken tulevan kehityksen välttämätön edellytys Euroopan rakentamisessa. Tämä ensimmäinen vaihe on vietävä läpi ja tätä ensimmäistä määräaikaa on noudatettava, koska tiedämme, että sen jälkeen tulee muita vaiheita.
Ottaisin esille niin teille kuin meillekin tärkeiden aiheiden joukosta perussopimusten uudelleenjärjestämisen, jota valmistelemme, vaikka se ei ole vielä asialistalla. Firenzen instituutilta pyytämämme perussopimusluonnos osoittaa mielestäni, että tämä toimenpide on toteutettavissa oikeudellisesti. Komissio ilmaisee 5. heinäkuuta kantansa tästä tutkimuksesta ja hyväksyy tiedonannon perussopimusten uudelleenjärjestämisestä. Olen itse sitä mieltä, että tarvitsemme varmasti enemmän aikaa kuin meillä nyt on käytettävissämme ennen Nizzan kokousta voidaksemme käsitellä vakavasti ja perinpohjaisesti tätä kysymystä. Mutta arvoisa puhemies, kuten itse olette sanonut, sen käsittely on ainakin aloitettava viimeistään Nizzassa. Meidän mielestämme siitä on syytä keskustella jo nyt ja on varmasti päätettävä, millä tavalla me pääsemme eteenpäin tällä alalla. Eurooppa-neuvosto voisikin esittää kantansa tämän toimenpiteen toteuttamisesta Nizzan kokouksen jälkeen, mahdollisesti samassa yhteydessä erään toisen vaikean kysymyksen kanssa, jota olisi mielestämme käsiteltävä Nizzassa, mutta emme ole saaneet siitä varmistusta, ja tämä kysymys on perusoikeuskirjan liittäminen perussopimuksiin.
Arvoisa puheenjohtaja Napolitano, viittasitte puheenjohtaja Prodin lupaamaan hallintotavan uudistamista käsittelevään asiakirjaan. Se on toinen asia. Komissio päättää tämän kuun loppuun mennessä, mihin aiheisiin se keskittyy, jotta unionin vastuualueiden hajauttaminen pystytään järjestämään paremmin, jotta sen politiikkojen johdonmukaisuutta pystytään lisäämään ja jotta kansalaiset voivat osallistua aktiivisemmin ja tasapuolisemmin sen toimintaan. Tässä vaiheessa, on suoraan sanottuna ennenaikaista puhua tämän valkoisen kirjan yksityiskohtaisesta sisällöstä, mutta on aivan selvää, että sitä laadittaessa aina kesään 2001 asti otetaan huomioon kaikki ehdotukset ja näkemykset, jotka koskevat näitä Euroopan rakentamisen pitkän aikavälin tavoitteita ja niiden vaikutusta Euroopan unionin julkisen toiminnan järjestämiseen.
Puhuessani nyt teille toivon itse, että hallintoa koskevassa valkoisessa kirjassa käsitellään myös muutama minuutti sitten esille ottamaani toimenpidettä: perussopimusten uudelleenjärjestämistä ja yksinkertaistamista ja sitä, että jonakin päivänä, joka ei toivoakseni ole kovin kaukana, saadaan aikaan sellainen teksti tai perustamissopimus, joka on helppolukuinen, johon on koottu oikeudet, arvot, toimielimet ja yhteisten politiikkojemme periaatteet ja josta unionin toimivalta ja tavoitteet käyvät lopultakin selvästi ilmi.
Ministeri Gaman esille ottama perusoikeuskirja on poliittinen haaste meille kaikille. Komissio toivoo, että perusoikeuskirjan valmistelukunta saa työnsä päätökseen vuoden loppuun mennessä. Se on hyvin tärkeää sekä teidän edustajienne, joita tervehdin, että kollegani António Vitorinon mielestä. Perusoikeuskirjalle on luotava lisäarvoa kokoamalla siihen perustamissopimuksen säännöstöön puuttumatta kaikki unionissa taattavat perusoikeudet ja täydentämällä niitä tähän säännöstöön kuuluvin taloudellisin ja sosiaalisin perusoikeuksin sekä muutamin uusin rajoitetuin oikeuksin.
Keskustelut tietysti jatkuvat peruskirjan täsmällisestä muodosta ja asemasta ja tämän uuden tekstin suhteesta valtioiden ja Euroopan neuvoston tasolla taattuihin oikeuksiin, enkä pysty ennustamaan ainakaan ennen Biarritzin kokousta, mihin niissä päädytään. Valmistelukunnan puheenjohtaja Herzog arvioi valmistelukunnan työn edistymistä Feiran Eurooppa-neuvostossa, ja toivomme, että asiasta syntyvä keskustelu antaa uutta pontta tälle unionin kannalta hyvin merkittävälle prosessille.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin ottaa esille toisen suuren komission ensisijaisena pitämän suuren aiheen: ulkosuhteittemme ja todellisen eurooppalaisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan kehittämisen. Myös nämä alat kuuluvat Euroopan unionin poliittiseen ulottuvuuteen. Puhun aluksi laajentumisesta. Helsingin huippukokouksen jälkeen on nyt käynnistetty neuvottelut kuten neuvoston puheenjohtaja muistutti kaikkien hakijavaltioiden kanssa. Portugalin puheenjohtajakaudella on aloitettu Luxemburgin ryhmän kanssa neuvottelut viimeisistä luvuista. Eurooppa-neuvosto ottaa Feirassa huomioon saavutetun edistyksen puheenjohtajavaltion selonteon perusteella ja kehottaa myös kaikkia hakijavaltioita jatkamaan päättäväisesti ponnistelujaan valmistautuakseen unionin jäsenyyteen. Meidän on itsekin valmistauduttava toteuttamalla toimielinuudistus, jota ei ole vielä aikaansaatu.
Meidän olisi kuitenkin jo nyt kiinnitettävä unionissa erityistä huomiota siihenkin, että maittemme kansalaiset saavat parempia selvityksiä ja parempaa tietoa valmisteilla olevasta suuresta laajentumisesta. Meidän olisi keskusteltava heidän kanssaan siihen liittyvistä eduista ja muutoksista. Tämä on sisältönä siinä aloitteessa, jonka Günter Verheugen teki kanssanne; hän osallistuu tähän julkiseen keskusteluun, jota pidämme erittäin tärkeänä, koska olemme tietoisia kansalaisten, kaikkien kansojemme keskuudessa esiintyvästä huolestuneisuudesta, ymmärtämisen tarpeesta ja yhä suuremmasta kiinnostuneisuudesta laajentumista kohtaan. On parempi ennakoida kuin joutua korjaamaan vahinkoja, joita saattaa aiheutua siksi, että asiasta ei ole tiedotettu eikä keskusteltu.
Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan osalta komissio on tyytyväinen Helsingin Eurooppa-neuvoston jälkeen tehtyihin päätöksiin. Neuvostossa on perustettu väliaikaisia elimiä, ja yleiseen tavoitteeseen, toimintakyvyn säilyttämiseen, tähtäävä työ edistyy rohkaisevasti. Puolustusministerit ovat olleet mukana tässä työssä, ja Feirassa Eurooppa-neuvostolle esitetään välivaiheen selonteko, jossa arvioidaan, kuten te sanoitte, arvoisa ministeri, Portugalin puheenjohtajakaudella saavutettua edistystä ja määritellään linjat tulevalle työlle.
Komissio osallistuu aktiivisesti tähän kehitykseen erityisesti ei-sotilaallisen kriisinhallinnan alalla. Chris Patten on hiljattain tehnyt neuvostolle aiheeseen liittyvän asetusehdotuksen nopean toiminnan välineen luomisesta. Komissio on myös ryhtynyt uudistamaan perinpohjaisesti omaa organisaatiotaan ja menettelyjään ulkosuhteiden alalla saadakseen ne vastaamaan näitä uusia haasteita. Haluaisin korostaa komission tekemää hyvin täydentävää työtä kaikessa Euroopan turvallisuus- ja puolustuspolitiikan kehittämisessä. Tavoitteena on todellakin johdonmukaisuus, ja toimielinten on tehtävä yhdessä työtä sen saavuttamiseksi.
Ulkosuhteiden alalla Eurooppa-neuvostossa keskustellaan varsinkin Länsi-Balkanin tilanteesta ja yhteisen strategian toteuttamisesta Venäjän suhteissa. Eurooppa-neuvostossa olisi lisäksi hyväksyttävä yhteinen strategia Välimeren alueelle. Länsi-Balkanin osalta komissio jatkaa työtä jäsenvaltioiden ja pääsihteeri Javier Solanan kanssa lähentääkseen kyseisiä maita Euroopan unioniin vakauttamis- ja assosiointistrategian avulla. Venäjän osalta Feiran huippukokouksessa arvioidaan unionin yhteistä strategiaa tätä maata varten muutaman kuukauden kuluttua siitä, kun presidentti Putinin uusi hallinto aloitti toimintansa ja kun presidentti on ilmaissut aikeensa jatkaa taloudellisia ja poliittisia uudistuksia. Hyvät naiset ja herrat, tietyistä myönteisistä taloudellisista ja poliittisista merkeistä huolimatta Tsetsenian tilanne edellyttää vielä tässäkin vaiheessa varovaisuutta ja valppautta.
Lähi-idän osalta haluaisin muistuttaa mieliin kaksi suurta tapahtumaa, jotka ovat viime viikkoina mullistaneet tämän alueen siinä määrin, että sen tilanne on nyt tulenarka mutta silti toiveita herättävä. Ensinnäkin Euroopan komissio suhtautui yhdessä kansainvälisen yhteisön kanssa myönteisesti Israelin hallituksen 24. toukokuuta tekemään päätökseen vetäytyä Etelä-Libanonista Yhdistyneiden Kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmien 425 ja 426 mukaisesti. Meidän on annettava tunnustuksemme Israelin pääministeri Ehud Barakille siitä, että hän aikaansai tämän vaikean päätöksen 22 miehitysvuoden jälkeen. Tässä vaiheessa on tärkeää, että kaikki osapuolet pidättyvät kaikesta väkivaltaisuudesta sekä Libanonissa että sen rajojen ulkopuolella ja tekevät yhteistyötä Yhdistyneiden Kansakuntien joukkojen kanssa. Unioni puolestaan antaa jälleenrakennusapua Etelä-Libanonille heti, kun olosuhteet sen sallivat. Komissio on jo lähettänyt paikan päälle valtuuskunnan arvioimaan jälleenrakennustarpeita.
Presidentti Hafez al-Assadin kuoleman jälkeen unionin on myös edistettävä Syyriassa sopusointuista poliittista uudistusprosessia ja pyrkimystä taloudellisiin uudistuksiin ja maan uudenaikaistamiseen, joka edellyttää, hyvät naiset ja herrat, oikeusvaltion periaatteen lujittamista, ihmisoikeuksien vahvistamista ja poliittista pluralismia. Tässä uudessa poliittisessa ilmapiirissä Syyrian ja Israelin väliset neuvottelut voivat saada uutta pontta ja johtaa oikeudenmukaiseen ja kestävään rauhansopimukseen.
Lopuksi Feiran Eurooppa-neuvoston asialistalla on yhteinen strategia Välimeren aluetta varten, johon monet teitä ovat laillisesti sidoksissa. Sillä voidaan paitsi edistää Barcelonan prosessin vahvistumista Marseillessa pidettävää seuraavaa EuroVälimeri-huippukokousta silmällä pitäen myös vahvistaa Euroopan unionin osuutta rauhanprosessissa.
Arvoisa puhemies, hyvät naiset ja herrat, haluaisin lopuksi ottaa esille Lissabonin Eurooppa-neuvoston tehokkaan ja nopean seurannan, johon komissio kiinnittää erityistä huomiota, kuten se kiinnitti erityistä huomiota myös tämän huippukokouksen hyvään valmisteluun. Asetimme Lissabonissa itsellemme hyvin kunnianhimoisen tavoitteen, jota täydensimme välitavoittein ja aikatauluin: Euroopan talouden ja yhteiskunnan muutoksen edistäminen kymmenen seuraavan vuoden aikana. Ja siitä lähtien Euroopan talous on jatkanut myönteistä kehitystään. Huomaamme sen siitä, että työttömyys vähenee kaikkialla, vaikka jäsenvaltioissa on vieläkin liikaa köyhyyspesäkkeitä. Komission, neuvoston ja parlamentin on näissä suotuisissa oloissa toimittava yhdessä, jotta Lissabonin tavoitteet toteutuvat, jotta ei tyydytä vain puheisiin ja toiveisiin vaan niistä päästään tekoihin. Edistystä on jo tapahtunut.
Olemme esittäneet neuvoston kanssa ehdotuksen toimintaohjelmaksi, jolla toteutettaisiin eEurope-aloitetta vuodesta 2002 lähtien. Tämä ohjelma olisi hyväksyttävä Feirassa, ja haluan korostaa tässä yhteydessä kahta Erkki Liikasen esittämää ohjelman avainkohtaa: ensinnäkin sähköisen viestinnän ja kaupan sääntökehyksen uudistamista ja toiseksi kaikkien kansalaisten ja erityisesti nuorten mahdollisuutta käyttää viestinnän ja tiedon aikakaudella tarvittavia välineitä ja hankkia pätevyydet niiden käyttöön. Tähän päästään ennen kaikkea toteuttamalla eLearning-aloite, jota kollegani Viviane Reding on ehdottanut.
Hyvät naiset ja herrat, tällä tavalla komissio, sen puheenjohtaja ja kaikki komission jäsenet paneutuvat, kuten tavallista, siihen työhön, jota neuvosto ja parlamenttinne heiltä odottavat, ja sen suorittamiseen määräajassa.
Olemme tehneet ehdotuksia julkisista hankinnoista, postipalveluista ja yrityspolitiikasta. Esitämme lähiaikoina Euroopan uutta sosiaalimallia koskevat suuntaviivat voidaksemme puuttua niihin sosiaaliseen syrjäytymiseen liittyviin ongelmiin, joihin juuri viittasin ja joita esiintyy jatkuvasti. Olemme myös osallistuneet ministeri Gaman mainitseman pienyrityksiä koskevan peruskirjan laatimiseen, joka hyväksytään Feirassa. Sosiaalista suojelua käsittelevä asiantuntijaryhmä valmistelee väliraporttiaan sosiaalisen suojelun uudistamisesta ja parantamisesta.
Haluan toistaa, että myös parlamenttinne osuus on ollut merkittävä näiden kaikkien aiheiden käsittelyssä. Olemme tyytyväisiä erityisesti siihen, että sähköisen kaupan uusi sääntelykehys hyväksyttiin nopeasti, ja toivomme, olemme varmoja siitä, että sama hedelmällinen yhteistyö jatkuu parlamentin, neuvoston ja komission välillä koko lainsäädäntöprosessin ajan, jotta kaikilla Lissabonissa sovituilla toimintalinjoilla edetään yhtä nopeasti.
Toivomme, että Eurooppa-neuvosto ottaa Feirassa huomioon kaiken aikaansaadun edistyksen. Eurooppa-neuvostossa on kuitenkin annettava myös uusi sysäys näiden ponnistelujen vahvistamiseksi erityisesti sellaisilla aloilla, joilla tarvitaan vielä lyhyen aikavälin toimia Lissabonin tavoitteiden saavuttamiseksi. Viittaan Internet-maksujen alentamiseen, rahoituspalveluja koskevan toimintasuunnitelman toteuttamiseen, eurooppalaisen alueen luomiseen tutkimusta ja yhteistä ilmatilaa varten ja lopuksi yhä sitkeämpiin ponnisteluihin työllisyyden parantamiseksi, syrjäytymisen estämiseksi ja uuden sosiaalimallin valmistelemiseksi. Kaikki tämä edellyttää kaikkien asianosaisten toimijoiden sitoutumista ja poliittista sysäystä tarvittavien toimenpiteiden toteuttamiseksi, ja hyvät naiset ja herrat, meidän on puolestamme muutettava tämä poliittinen tahto sopivassa vaiheessa ensisijaisiksi menoiksi sekä unionissa että jäsenvaltioissa. Tälläkin alalla Feirassa voitaisiin ehkä viitoittaa tietä tähän suuntaan.
Hyvät naiset ja herrat, olen lopettamassa, mutta mainitsen vielä sähkösanomatyyliin kolme talous- ja rahoitusalaa koskevaa asiaa.
Ensinnäkin Pedro Solbesin myöhemmin esittelemät talouspolitiikan ja siihen liittyvän koordinoinnin laajat suuntaviivat, joita tarvitaan paremman tasapainon aikaansaamiseksi talous- ja rahaliiton kahden pilarin välillä. Olemme vakuuttuneita siitä, että näin määritellyt suuntaviivat ovat Luxemburgin, Cardiffin ja Kölnin prosessien ohella oleellinen edellytys selvän edistyksen aikaansaamiseksi pyrkimyksissämme kohti Lissabonin tavoitteita.
Sitten Kreikka, joka on ponnistellut niin ankarasti taloutensa lähentämiseksi, että voimme ottaa sen mukaan euroalueeseen, kuten komissio on ehdottanut. Valtioiden ja hallitusten päämiesten olisi siis noudatettava Feirassa esittämiämme suosituksia.
Lopuksi veropaketti. Kuten tiedätte, neuvostossa ei ole päästy yksimielisyyteen, mutta neuvotteluja jatketaan. 18. kesäkuuta pidetään ylimääräinen Ecofin-neuvoston kokous, ja toivomme, että siinä löydetään keino sopimuksen aikaansaamiseksi, jos vain kaikki osapuolet osoittavat hyvää tahtoa ja halua päästä yksimielisyyteen.
Eri puheenvuorot ovat osoittaneet meille, että tärkeitä asioita on yllin kyllin, vaikka meidän on keskitettävä huomio ja poliittinen energia kolmeen esille ottamaani keskeiseen aiheeseen: toimielinuudistukseen, ulkosuhteisiin ja YUTP:hen sekä Lissabonin huippukokouksen seurantaan.
Hyvät naiset ja herrat, Eurooppa-neuvosto on puheenjohtajavaltion tulos. Haluan todeta komission puolesta, että puheenjohtajavaltio Portugali on ollut todella aktiivinen. Mutta Eurooppa-neuvosto on myös kaikkien toimielinten ponnistelujen tulos. Olen myös vakuuttunut siitä, että kaikkien tahojen ponnistelujen ansiosta Feiran Eurooppa-neuvostossa päästään eteenpäin kaikissa peruskysymyksissä, pystytään vastaamaan paremmin koko unionia koskeviin haasteisiin, pystytään vastaamaan paremmin 15:n maamme kansalaisten odotuksiin ja vielä niihinkin odotuksiin, joihin hetki sitten viittasin, joita on piakkoin joukkoomme liittyvien 12:n Keski-Euroopan, Itä-Euroopan, Baltian ja Välimeren Euroopan maan kansalaisilla.

Puhemies
Kiitoksia, komission jäsen Barnier.
Klaus Hänsch on pyytänyt työjärjestyspuheenvuoroa.

Hänsch
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää komission jäsenelle pienen kysymyksen, joka koskee hänen keksimäänsä ilmausta, joka jäi askarruttamaan mieltäni ja joka on mielestäni hyvin huvittava: tarkoitan ilmausta "la photographie volontariste" (määrätietoinen kuva). Onko kyseessä mahdollisesti komission panos uuden teknologian kehitykseen?

Barnier
. Arvoisa puhemies, näin voitaisiin todellakin sanoa, mutta itse en haluaisi rajoittaa tätä ajatusta liian teknisellä määritelmällä.
Ymmärrättehän, että tämän ilmauksen taustalla oli ensinnäkin kiitollisuus puheenjohtajavaltio Portugalia kohtaan, joka on tehnyt kovasti työtä ja jonka ansiosta olemme voineet ryhtyä raivaamaan ja valmistamaan maaperää. Tämä oli tehtävä, samoin kuin puheenjohtajavaltion juuri laatimassaan selonteossa sen lisäksi, että neuvottelujen vahvoista ja heikoista kohdista oli luotava objektiivinen ja selkeä kuva ehdotettava etenemistä vielä pitemmälle ovien sulkemisen sijasta. Sen se tekikin erityisesti ministeri Gaman esille ottamassa neljännessä Amsterdamissa käsittelemättä jätetyssä aiheessa, ja toivon, että kehitys ei jää tähän tiivistettyjen yhteistöiden ansiosta. Toivomme, että puheenjohtajavaltio Portugalin lisäksi kaikki valtioiden ja hallitusten päämiehet ryhtyvät tämän kuvan perusteella määrätietoisiin toimiin jäljellä olevien kuuden kuukauden aikana, jotta Nizzassa onnistutaan sanon todellakin onnistutaan toimielinuudistuksen käsittelyssä.

Poettering
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Barnier, hyvät kollegat, Feirassa tulevalla viikolla järjestettävästä huippukokouksesta voi muodostua tärkeä kokous, jos siellä tehtävä työ hoidetaan järkevästi. Eurooppa ei putoa puusta kuin kypsä hedelmä, vaan Eurooppa muotoutuu päivittäisen - toistan päivittäisen - työn perusteella. Feirassa päätettävät Euroopan unionin tulevaisuutta koskevat menettelyt ovat tärkeä askel tällä tiellä. Siksi toivon, että siitä muodostuu tärkeä työkokous.
Meillä, Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmällä, on nykyistä vuoden 2000 tilannetta silmällä pitäen kaksi perustavoitetta.
Ensinnäkin: hallitustenvälinen konferenssi pitäisi saattaa päätökseen talvella Nizzassa, mutta ei pelkästään asian päättämiseksi, vaan jotta saavuttaisimme hyvän tuloksen. Tämä on ensimmäinen vaatimuksemme.
Toiseksi: Euroopassa tapahtui suuria muutoksia vuosina 1989-90, sitä ennen ja sen jälkeen. Keski-Euroopan kansat odottavat, että he voivat liittyä arvoyhteisöömme. Meidän on täytettävä sen edellyttämät tehtävämme, ja näiden maiden on täytettävä omat tehtävänsä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, pyydän teitä antamaan Feirassa signaalin siitä, että liittymisprosessin dynamiikkaa ei pysäytetä. Emme saa antaa sellaista vaikutelmaa, että Keski-Euroopan kansat eivät ole tervetulleita arvoyhteisöömme! Pyydän teitä henkilökohtaisesti tekemään kaiken voitavanne, jotta Keski-Euroopan kansoille viestitään, että he ovat tervetulleita joukkoomme!
Sanoitte, että hallitustenvälisen konferenssin asialistaa olisi laajennettava. Haluaisin kannattaa teitä siinä voimakkaasti - olkaa joustavia! Älkää ainoastaan luetelko asioita, joita konferenssin asialistalle on tarkoitus lisätä, vaan ottakaa käyttöön jokin lauseke, jonka avulla asialistalle voidaan lisätä aiheita myös seuraavien kuukausien aikana.
Komission jäsen Barnier puhui määräenemmistöpäätöksistä. On ensisijaisen tärkeää, että Euroopan unionin ministerineuvostossa sovelletaan määräenemmistöpäätöksiä koskevaa periaatetta ja lisätään samalla yhteispäätösmenettelyä.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, varoitan teitä siitä, että vahvistamme ensin yhteistyötä sopimuksessa - ja kannatan voimakkaasti yhteistyön vahvistamista sopimuksessa - mutta käytämme sitä lopulta alibina, emmekä pääse suotuisaan lopputulokseen määräenemmistöpäätöksistä. Tarvitsemme molempia, määräenemmistöpäätöksiä ja vahvistettua yhteistyötä!
Kannatamme voimakkaasti neuvoston puheenjohtajavaltion pyrkimyksiä järkeistää sopimusta, kuten ryhmien päätöslauselmaesityksessä todettiin, ja uudistaa sopimuksen rakennetta. Komission jäsen Barnier puhui perussopimuksesta. Kaikkea ei ehkä voi saavuttaa tällä puolivuotiskaudella. Meidän olisi kuitenkin edettävä tätä tietä ja laadittava perussopimus tai yleinen sopimus. Meidän on noudatettava voimakkaammin toissijaisuusperiaatteita. Ryhmämme kannattaa sitä, että meille kerrotaan selkeästi, mitä Euroopan unioni tekee, mitä jäsenvaltiot tekevät ja mitä alueet tekevät. Voimme varmistaa Euroopan yhdentymisprosessin hyväksynnän jatkossakin tai saada sille hyväksynnän eri tasoilla vain, jos kansalaiset myös tietävät, mitä kullakin tasolla tehdään! Sen vuoksi on tärkeää, että määritämme tältä osin prioriteettimme ja ymmärrämme, miten eri toimivaltuuksia on rajoitettu.
Myös yhteinen ulko- ja turvallisuuspolitiikka on otettu puheenaiheeksi. Kannatan pyrkimystä - olemme aina kannattaneet sitä - tehdä Euroopasta vahva, mutta se on tehtävä läntisen liittouman puitteissa, ei amerikkalaisia kumppaneitamme vastaan, vaan täydentääksemme heitä yhdenvertaisina kumppaneina.
Sallinette minun vielä esittää yhden ajatuksen. Minun piti mainita asiasta aiemmin, mutta unohdin sen. Miksi me tarvitsemme joustavan lausekkeen hallitustenvälisen konferenssin asialistaa varten? Keskustelimme täällä eilen - te ette voinut olla paikalla, enkä moiti teitä siitä - eurooppalaisia poliittisia puolueita koskevista ohjesäännöistä. Jos haluamme täydentää sopimuksen 191 artiklaa, meidän on - ja komissio esittää hallitustenväliselle konferenssille asiaa koskevan ehdotuksen - voitava käsitellä asiaa hallitustenvälisessä konferenssissa ja tehdä lopulta nämä täydennykset sopimukseen, jos haluamme, että eurooppalaisia poliittisia puolueita koskevassa kysymyksessä edetään.
Sallinette minun esittää vielä yhden huomautuksen, ja sanon tämän ilman minkäänlaista polemiikkia, kaikessa rauhassa ja asiallisesti, vaikka asia koskettaakin minua syvästi. Kyse on ryhmien päätöslauselmaesityksen 8 kohdasta. Kehotamme neuvoston puheenjohtajaa arvioimaan 14 jäsenvaltion ja Itävallan suhteita ja kehotamme neuvoston puheenjohtajaa laatimaan kaikkien Euroopan unionin asianomaisten osapuolten kanssa menettelyn, joka johtaa hyväksyttävään ratkaisuun. Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kukin näkee asian todennäköisesti eri tavalla, mutta tämä kysymys on kuin varjo Euroopan unionin yllä. Tiedämme, että Tanskassa euron kannatus on laskenut nopeasti juuri syyskuussa järjestettävän kansanäänestyksen kynnyksellä Itävalta-kysymyksen vuoksi, sillä tanskalaiset tulkitsevat sen nimenomaan puuttumiseksi pienen valtion sisäisiin asioihin.
Minä sanon teille itse ja ilman minkäänlaista polemiikkia, sillä olen täysin vakuuttunut asiasta: jos me emme ratkaise tätä kysymystä, joudumme suuriin vaikeuksiin! Tämän vuoksi pyydän teitä huolehtimaan sydämellisesti myös tästä asiasta. Saanen myös pyytää hartaasti, että otatte huomioon Euroopan parlamentin kannan hallitustenvälisessä konferenssissa. Me luotamme komissioon. Luottamustamme neuvoston puheenjohtajavaltioon ja neuvostoon voidaan vielä parantaa. Toivotamme teille kuitenkin menestystä! Jos te menestytte, se on meidän kaikkien ja koko Euroopan parhaaksi!

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston varapuheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, ei ole mikään kulunut sanonta, että Euroopan unioni on Feiran Eurooppa-neuvoston kynnyksellä ratkaisevassa tilanteessa. Siitä osoituksena ovat viime kuukausina olleet monet julistukset, joita ovat ensimmäisinä esittäneet valtionpäämiehet, kuten Italian presidentti Ciampi, Saksan liittotasavallan presidentti Rau, huomattavat poliitikot kuten Helmut Schmidt, Valèry Giscard d' Estaing, Jacques Delors ja aivan äskettäin erinomaisella tavalla Saksan ulkoministeri Fischer, jotka ovat liittäneet hallitusten välisestä konferenssista käytävän keskustelun erääseen kaikille tärkeään keskusteluun, joka sisältyy kysymykseen: "mihin olet menossa, Eurooppa?". Uskon, että tämä on myönteistä suurimman ja kunnianhimoisimman laajentumisen kynnyksellä, jonka Euroopan unioni on kokenut.
Tämä keskustelu on yhteneväinen Euroopan sosialistipuolueen ja myös koko parlamentin poliittisen tahdon kanssa saavuttaa kunnianhimoinen työjärjestys hallitusten väliseen konferenssiin. Ja täällä kun on puhuttu valokuvaustekniikasta, sanoisin - niin kuin olisi kyse elokuvasta - että meitä kiinnostaa käsikirjoitukseen osallistuminen, että lopputulos on hyvä ja että me parlamentin jäsenet emme ole ulkopuolisia emmekä statisteja, vaan pääosan esittäjiä. Ja hallitustenvälisen konferenssin osalta on tärkeää, että puheenjohtaja Herzog saapuu Feiran Eurooppa-neuvostoon.
Haluaisin esittää, että yhteisistä arvoista puhuttaessa - ja siihenhän on äskettäin ollut tilaisuuksia, kuten Itävallan uuden hallituksen muodostamisen yhteydessä - on vaadittava, että perusoikeuskirja kirjataan selkeästi ihmisoikeuksien perussopimukseen, jotta sen 6 ja 7 artiklassa mainittuja tehtäviä voitaisiin täydentää. Lisäksi, vaikka perussopimuksessa tunnustetaankin Euroopan unionin kansalaisuus, ei yksilön ja yhteisiä, taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia ole tähän mennessä kehitetty. Kansalaisuuden saaminen ilman oikeuksia on täysin ristiriitaista. Siksi on ehdottoman oleellista, että perusoikeuskirja kuuluu perussopimukseen. Ja tässä prosessissa poliittisten puolueiden asema on keino saada pääosan esittäjiä myös Eurooppaa koskeviin asioihin.
Lisäisin valmistelukunnan osalta vielä, että valmistelukunnan toimintatapa on peruskirjan laatimisessa osoittautunut avoimemmaksi, demokraattisemmaksi ja avoimemmaksi kuin hallitusten välisen konferenssin perinteisessä menettelyssä. Kyse on tulevaisuuden toimintatavasta, ja se on mielestäni otettava hyvin vakavasti. Lisäisin sen osalta vielä kaksi ratkaisevaa seikkaa. Ensimmäinen on - parlamentin osalta - että määräenemmistöpäätöksiin pitäisi liittyä yhteispäätösmenettely, ja toinen on, että meidän on asetettava yhdentäminen tiiviimmän yhteistyön edelle, koska yhdentämisestähän meidän toiminnassamme parhaillaan on kyse.
Talousasioissa tarvitsemme parempaa talous-, sosiaali- ja työllisyyspolitiikoiden yhteensovittamista. On sovellettava Lissabonin Eurooppa-neuvoston johtopäätöksiä, jotka ovat myönteisiä, ja niistä on päästy laajaan yksimielisyyteen myös parlamentissa, mutta soveltaminen edellyttää, että lisäämme taloushallinnon mahdollisuuksia. Jos haluamme luoda työpaikkoja, jos haluamme puolustaa sosiaalimallia ja toteuttaa sen, kaikkein vähiten tarvitsemme sitä, että työmme seisahtuu tiukan rahoituksellisella toimenpiteellä ilman taloudellista vastapainoa juuri silloin, kun Eurooppaa vetävä veturi alkaa kulkea kovimmalla vauhdilla ja tarvitsee lisää höyryä. Ja tämä on ehdottomasti seuraavien kuukausien avainkysymys.
Viimeiseksi, arvoisa puhemies, hyvät kollegat, muuan aivan lyhyt ajatus: mietintö laajentumisen edistymisestä oli merkittävä, koska se kuvastaa sitä, kuinka ongelmat voitetaan ja kuinka tätä tahtoa on ylläpidettävä niiden maiden kanssa, joiden kanssa parhaillaan neuvottelemme. Uskon, että olisi myös tärkeää, että komissio ottaisi Balkanin tilanteen osalta huomioon, että Kroatia on maa, joka voisi tehdä täyskäännöksen Balkanin suhteen - oltuaan ensin esteenä. Tapahtuneen poliittisen muutoksen jälkeen olisi tarpeen, että komissio tiivistäisi assosiointisopimusneuvotteluja Kroatian kanssa.
Viimeiseksi haluan sanoa muutaman sanan Lähi-idästä. Palasin juuri vierailulta Syyriaan ja Libanoniin ja pidän myönteisenä, että komission puheenjohtaja on tällä hetkellä siellä. Olen samaa mieltä siinä, että Israelin vetäytyminen Etelä-Libanonista on hyvin tärkeää ja Barakia on tuettava, mutta meidän on myös tiivistettävä assosiointisuhteitamme Syyrian ja Libanonin kanssa. On luotettava aktiiviseen eurooppalaiseen politiikkaan palestiinalaispakolaisten kiperän ongelman ratkaisemiseksi, ja voimme aktiivisesti välittää ajatuksia ja keinoja, jotta Lähi-idän rauhanprosessissa otettaisiin ratkaiseva askel, joka toisi suurempaa avoimuutta ja intensiivisyyttä myös Euro-Välimeren alueen prosessiin. Kaikki nämä tekijät ovat työjärjestyksessä, ja odotan, että Feiran Eurooppa-neuvostossa otetaan askel eteenpäin.

Cox
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa ilmaisemalla Euroopan liberaali- ja demokraattiryhmän puolesta kiitoksemme puheenjohtajavaltio Portugalille sekä sen, että arvostamme sen halua käydä jatkuvaa keskustelua tämän parlamentin, sen valiokuntien ja ryhmien kanssa. Arvostamme sitä suuresti. Se on auttanut meitä ymmärtämään ja kehittänyt ymmärtämystämme siitä, miten valtavasti tämä puheenjohtajavaltio on tehnyt työtä tehtävän hyväksi.
Haluan myös ilmaista kantamme siitä, että pyrkiessämme vahvistamaan Lissabonissa, Feirassa ja sen jälkeen pidetyissä neuvoston kokouksissa, unionin huippukokouksissa ja neuvoston eri kokouksissa sekä tässä parlamentissa tehtyä avausta, Lissabonin huippukokous oli merkittävä muutos, virstanpylväs, uudistettaessa Euroopan sosioekonomista politiikkaa. Huippukokous tulee säilymään muistissa osoituksena tämän puheenjohtajakauden työstä.
Arvoisa puheenjohtaja, olette huomannut, että laajentuminen on historiallinen haaste. Uskomme ryhmässäni tähän vakaasti. Uskomme, että tämän historiallisen haasteen syvyyttä osoittaa HVK:n valtioiden uudistusmielisyys. Sanon ryhmäni puolesta, että eikä tämä johdu suuren työn tehneestä puheenjohtajavaltio Portugalista, vaan yhteisen tahdon puutteesta pahoittelemme sitä, ettei tähän päivään mennessä ole pyritty edistymään perusasioissa pidemmälle. Mainitsen esimerkkinä määräenemmistöpäätökset. Haluaisin muiden puhujien tavoin painottaa tämän parlamentin kantaa, jonka mukaan meidän on liitettävä äänestysmenettelyjen muutokset lainsäädännöllisten menettelyjen muutoksiin. Yhteispäätösmenettelyä koskeva kysymys ei tarkoita pelkästään parlamentin vallan lisäämistä. Kun pyrimme parantamaan toimielimien tehokkuutta ja erityisesti neuvoston päätöksentekoa, kyse on sen tunnustamisesta, että parlamentissa on oltava vastavoimia sekä tehokkuuden että edustuksellisen demokratian lisäämiseksi. Tässä esitetään siis vetoomus eurooppalaisen demokratian puolesta eikä pelkästään parlamentin jäsenten etujen nimissä.
Olemme valmiit käymään keskustelua tiiviimmästä yhteistyöstä ja suhtaudumme myönteisesti tapaan, jolla monet tämän parlamentin ulkopuoliset merkittävät poliittiset henkilöt ovat asian meille esittäneet. Varoituksen sana on kuitenkin paikallaan: toivomme, että kauaskantoisia uudistuksia koskevat pohdinnat eivät estä lähitulevaisuudessa välttämättömiä perinpohjaisia uudistuksia. Uskomme, että Monnet'n menetelmä on hyödyttänyt unionia. Pyrkisimme todellakin vastustamaan menetelmän perinpohjaista muuttamista. Mielestämme on tärkeää olla antamatta nykyisille jäsenvaltioille tai ehdokasvaltioille sellaista kuvaa, että kukaan meistä katsoisi ensimmäisen ja toisen luokan kansalaisten Euroopan liittyvän mitenkään valtiollisuuteen ja jäsenyyteen.
Haluaisin käsitellä lyhyesti Itävallan kysymystä. Ryhmäni arvostaisi sitä, että Feiran Eurooppa-neuvostossa pyrittäisiin arvioimaan 14 jäsenvaltion ja Itävallan suhteiden laatua. On tärkeää, että saavutamme 15 jäsenvaltion unionina sovinnollisen poliittisen ilmapiirin edistyäksemme asiassa tulevina kuukausina. Emme halua määrätä tapaa, jolla tähän päästään.
Vielä yksi lisähuomautus, joka on kuitenkin tärkeä periaatekysymys. Presidentti Klestil tuli parlamenttiin, ja sain tilaisuuden keskustella hänen kanssaan lyhyesti hänen vierailunsa aikana. Pyysin häntä lähettämään minulle jäljennöksen luettelosta, jossa mainitaan ne itävaltalaiset kansalaisyhteiskunnan jäsenet ja virastot, jotka on eristetty Euroopan eri koulutuksellisista, yhteiskunnallisista tai kulttuurisista tapahtumista. Sitä on mahdoton hyväksyä. Hallitusten välisestä diplomatiasta riippumatta on mahdoton hyväksyä sitä, että eristämme jonkin valtion tavalliset kansalaiset. Jottei tilanne karkaa käsistä, suosittelisin asian rauhallista arvioimista ja punnitsemista sekä ulospääsytien etsimistä. Jos voimme parlamentissa ja ryhmässäni mitenkään auttaa, olemme valmiit yrittämään.

Hautala
Arvoisa puhemies, Santa Maria da Feirassa valtioiden johtajia odottaa paradoksaalinen tilanne, koska siellä voidaan todeta, että unionin kehityksessä ollaan peruuttamattomasti siirtymässä pois valtioiden välisestä toimintalogiikasta. Tämä on meidän mielestämme hyvin tervetullutta. Me tervehdimme ilolla perusoikeuskirjaa, ja me haluamme, että se on sisällöltään vahva ja että siitä tulee oikeudellisesti sitova osa perustamissopimuksia sekä että sen kautta siirrytään perustuslakiprosessiin, jossa kansalainen on keskeinen tekijä. Uskon, että myös tapa, jolla perusoikeuskirjaa laaditaan, on radikaalisti uusi, ja se voisi olla myös tapa, jolla vastaisuudessa sopimuksia muutetaan, niin että niistä muodostuu aito perustuslaki.
Meidän mielestämme kansalaisten vaikutusmahdollisuudet ovat kaikkein vähimmillään nyt siinä, kun Euroopan unionille muodostetaan sotilaallisia instituutioita. Haluaisin ryhmäni puolesta esittää valitteluni siitä, että näissä yhteyksissä käydään tuskin lainkaan kansalaiskeskustelua ja että muutokset etenevät niin nopeasti, että joskus tuntuu siltä, että edes kaikki hallitukset eivät pysty vaikuttamaan täydellä painoarvollaan tähän prosessiin. Euroopan unionin ja Naton suhteet tiivistyvät niin nopeasti, että liittoutumattomat maat joutuvat hyvin vaikeaan tilanteeseen, vaikka ne haluavat antaa täysipainoisen panoksensa kansallisen turvallisuuden edistämiseen.
Haluaisin todeta, että Välimeren alueen strategia on erittäin tärkeä. Olin äskettäin New Yorkissa YK:n naiskonferenssissa. Vetoan komissioon ja neuvostoon, että te otatte sekä naisten oikeudet että ihmisoikeudet vakavasti mukaan Välimeri-strategiaan. Tervehdin ilolla myös pohjoisen ulottuvuuden konkreettista toimintaohjelmaa. Sen avulla voidaan vihdoin ryhtyä painavasti ratkaisemaan sitä valtavaa sosioekonomista ongelmaa, joka on esimerkiksi Luoteis-Venäjällä. Siinä työssä on muistettava ydinturva, joka on meitä kaikkia koskettava ongelma.

Wurtz
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, on kulunut lähes päivälleen vuosi siitä, kun laaja-alainen osallistumattomuus Euroopan parlamentin vaaleihin vahvisti, että kansalaisten keskuudessa vallitsee luottamuskriisi Euroopan toimielimiä kohtaan.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, kuvittelisin, että valmistellessanne Portugalin puheenjohtajuutta otitte tältä osin sydämenasiaksenne sen, että kansalaisille annetaan vahva viesti. Päätitte ilmeisesti tässä hengessä tehdä Lissabonin Eurooppa-neuvostosta ylimääräisen työllisyyttä käsittelevän huippukokouksen. Ja olette todella nostanut uudelleen esiin ajatuksen täystyöllisyydestä, korostanut läpi elämän jatkuvan koulutuksen merkitystä ja painottanut tiedon vallankumouksen mukanaan tuomaa haastetta, joka onkin mittava. Mutta ilman käytännön tavoitteita työpaikkojen luomiseksi, ilman varmistettavissa olevaa sitoutumista määräaikoihin, ilman selviä valintoja rahoituksen alalla ja selvää edistystä sosiaalisten toimijoiden oikeudessa puuttua asioiden kulkuun suurelle yleisölle jää tästä huippukokouksesta käteen vain pääministeri Blairin ja pääministeri Aznarin tuotemerkki.
Kaiken lisäksi esimerkiksi komission jäsen Bolkestein viittasi kursailematta Lissabonissa asetettuihin kunnianhimoisiin tavoitteisiin, kuten hän niitä nimitti, vaatiessaan postipalvelujen avaamista kilpailulle, vaikka se on suorassa ristiriidassa ammattiyhdistysten, monien parlamentin jäsenten ja useampien jäsenvaltioiden pyrkimysten kanssa. Mitä on nyt enää jäljellä siitä sosiaalisesta viestistä, jonka halusitte antaa Euroopan kansalaisille?
En moiti näillä sanoillani puheenjohtajavaltio Portugalia. Mielestäni tämä haaste on otettava vastaan kaikissa jäsenvaltioissa. Entä miten on toisen suuren ajatuksen laita, jolla oli tarkoitus palauttaa ihmisten luottamus, eli sen, että Euroopan poliittista johtajuutta piti korostaa liike-elämässä suuryritysten ja markkinoiden vaikutuksen vähentämiseksi? Kaikki saattoivat seurata viime viikonloppuna Brysselissä järjestetyn liike-elämää käsittelevän eurooppalaisen huippukokouksen koskettavaa näytelmää, jossa oli mukana hento eurooppalainen suojelukukkanen, ja se ojennettiin Microsoftin johtajille.
Kuten tiedetään, komissio ei tyytynyt vain lähettämään paikalle 11:tä komission jäsentä, mitä ei ole aikaisemmin tapahtunut, vaan sen puheenjohtaja esitti kokouksessa omintakeisia periaatteita seuraavaan tapaan hänen sanojaan lainatakseni: "laki on laki, mutta muutosten aikana on vältettävä liian pitkälle menevää sääntelyä". Mitä ylin poliittinen auktoriteetti, neuvosto, ajattelee tästä antaa mennä -filosofiasta? Jos Feirassa otetaan etäisyyttä tähän kaikkialta vyöryvään liberalismin aaltoon, kuten toivon, ja suositellaan todellista sosiaalista ja demokraattista uudelleenjärjestelyä, olkaa hyvä, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, avatkaa huippukokouksenne ikkunat ja ovet aivan kokonaan ja antakaa näiden soraäänien kuulua avoimesti ja kirkkaasti, jolloin kaikilla tahoilla voidaan ryhtyä asettamaan näkyvästi vastakkain eri vaihtoehtoja, mitä ei tällä hetkellä juurikaan tapahdu. Tämä on mielestäni paras palvelus, joka Euroopalle voidaan tällä hetkellä tehdä.

Queiró
Arvoisa puhemies, arvoisa ministeri, hyvät kollegat, aluksi haluaisin sanoa, että Feiran Eurooppa-neuvosto suo meille uudelleen tilaisuuden ilmaista tässä parlamentissa näkemyksemme useista unionin esityslistaan kuuluvista kysymyksistä. Näistä haluaisin ottaa esille neljä kysymystä, joista muutamiin ministeri Jaime Gama viittasi ja toisiin taas ei. Aloitan Itävallasta: on yleisesti tiedossa, että emme tunne mitään myötätuntoa poliittisia äärisuuntia kohtaan, mutta emme voi olla tuomitsematta 14 jäsenvaltion äkkinäistä reaktiota demokraattisten vaalien tuloksena syntynyttä hallitusta kohtaan, ennen kuin tämä hallitus oli edes saanut tilaisuutta ryhtyä hallitsemaan. Tuolla päätöksellä ei kunnioitettu Itävallan kansan suvereenia valintaa. Se oli myös tehoton päätös: rasismia ja muukalaisvihaa vastaan taistellaan älyn ponnistusten avulla eikä julistuksilla, joilla loppujen lopuksi voidaan vain saada aikaan kaikkein epätoivottavin reaktio sekä levittää sen lisäksi vielä eurooppalaisuuden vastaista mielialaa, toisin sanoen voidaankin edistää sitä, mitä halutaan vastustaa.
Portugali oli puheenjohtajavaltiona viime helmikuussa mielestämme erheellisesti valmis omaksumaan jäsenvaltioiden äänenkannattajan roolin, siitä huolimatta, että tämä kysymys on aina kuulunut kahdenkeskisten asioiden tasolle, joskin siitä on ilmeisesti sovittu 14 jäsenvaltion kesken. Niinpä, vaikka Portugalia ei puheenjohtajavaltiona voisikaan muodollisesti vaatia ratkaisemaan tätä ongelmaa, niin kutakin jäsenvaltiota voidaan vaatia ottamaan oma vastuunsa kantaakseen. Näin saadaan tietää, kuka haluaa sinnikkäästi jatkaa tämän maan eristämistä ja kuka taas virheensä tunnustaen haluaa mieluummin palauttaa normaalit suhteet Itävaltaan, välttää "väärinkäsitysten muurien" ylläpitämistä, turvautuakseni valtiosihteeri Seixas da Costan unionin jäsenvaltioiden kesken käyttämään ilmaisuun.
Toiseksi otan esille hallitustenvälisen konferenssin. Puheenjohtajavaltiona Portugalin jättämän jäljen tulisi näkyä jäsenvaltioiden poliittisen tasa-arvon tunnustamisessa ja puolustamisessa, joka on seurausta siitä, että pidetään yllä tasapaino suurten ja pienten valtioiden kesken sekä jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin kesken. Sen tulisi myös antaa etusija kansallisten parlamenttien osallistumiselle toimielinten uudistamiseen ja Euroopan asioiden hoitamiseen, niin että kunkin valtion kansalaiset voisivat yhä demokraattisemmin ja suoremmin tulla mukaan oman Eurooppansa rakentamiseen ja yhteisön päätöksentekomenetelmien määrittelyyn.
Vahvistetusta yhteistyöstä puheen ollen tulisi korostaa sitä, että sen perustana olevan joustavuuden - jota kannatamme - vastapainoksi tulisi taata se, että mitään jäsenvaltiota ei voisi alun alkaenkaan jättää niihin osallistumisen ulkopuolelle muutoin kuin sen omasta tahdosta.
Lopuksi Amsterdamin sopimuksessa ratkaisematta jääneiden kysymysten osalta olisi vahvistettava sääntö yhdestä komission jäsenestä jäsenvaltiota kohti, kun otetaan huomioon se, että komissiolla on lainsäädäntöaloitteiden yksinoikeus; olisi tähdennettävä sitä, että yhteispäätösmenettely tarkoittaisi jo nyt äänten kaksinkertaista painoarvoa, yhden kerran neuvostossa ja toisen kerran Euroopan parlamentissa, ja sitä, että vastakkaisena suuntana pyrkimykselle kohti yleistyvää suhteellisen enemmistön pohjalta äänestämistä tulisi kamppailla yksimielisyyden säännön säilyttämisen puolesta, tavoitteena jäsenvaltioiden poliittisen tasapainon säilyttäminen niiden väkiluvusta tai taloudellisesta painoarvosta riippumatta, sillä nämä seikat ovat olleet viime puolen vuosisadan aikana tuntemamme yhteistyön, rauhan ja kehityksen Euroopan menestyksen avaimia.
Kolmanneksi otan esille perusoikeusasiakirjan. Sen sisältö ei ole joutunut kyseenalaiseksi. Kysehän on siitä, että Euroopan unioni ei tarvitse perusoikeusasiakirjaa. Se ei tarvitse sitä kaikkein yksinkertaisimmasta mahdollisesta syystä: eihän unionissa ole mitään keskeistä ongelmaa perusoikeuksissa. Ja, kuten täällä jo aikaisemmin sanoimme, asiakirja ei ratkaise mitään, koska ongelmia ei ole. Koska asiakirja ei ole ratkaisu, se on siksi ongelma. Toivokaamme siis, että Feiran huippukokouksessa voitaisiin tehdä ilmiselvä päätelmä: Euroopan unionissa ei ole perusoikeuksien määrittelyssä tai soveltamisessa sellaisia ongelmia, etteivät eri jäsenvaltiot voisi niitä ratkaista perustuslakiensa ja ihmisoikeuksien perussopimuksen puitteissa, ja ihmisoikeuksien perussopimukseen ne kaikki ovat sitoutuneet kuten Euroopan unionikin, sekä ennen laajentumista että luonnollisesti myös sen jälkeen.
Lopuksi muutama sana laajentumisesta. Täällä tänään ilmaistuista edistysaskelista huolimatta ja ottaen huomioon sen, että Berliinin muurin kaatumisesta on kulunut jo kymmenen vuotta, Euroopan unionin olisi mielestämme voinut ilmaista johdonmukaisempaa poliittista tahtoa ojentamalla veljenkättään Keski- ja Itä-Euroopan kansoille, jotka lainmukaisin keinoin pyrkivät jakamaan kanssamme yhteisen tulevaisuuden, ja välttää näin pettymyksen tai jopa turhautumisen ilmapiirin luomista niiden keskuuteen. Tätä tahtoa ilmentää kolme keskeisestä seikkaa: suurten eurooppalaisten aatteiden kuten rauhan, vapauden sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen puolustaminen - joiden on oltava jäsenehdokkaiden kanssa käytävien neuvottelujen sisäinen johtolanka -, kunkin valtion oman ansioitumisen asettaminen ainoaksi liittymisen ehdoksi sekä 15 nykyisen jäsenvaltion taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden säilyttäminen. Hallitustenvälinen konferenssi, perusoikeuksien asiakirja ja laajentuminen: neljä aihetta, neljä erilaista vastausta. Arvoisa puhemies, tätä me odotamme Portugalin johtamalta valtion ja hallitusten päämiesten Feiran kokoukselta.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja Gama, arvoisa komission jäsen Barnier, Feirassa Ranska siirtyy jatkamaan Portugalin työtä saattaakseen päätökseen HVK:n, mahdottoman säästöjen verotuksen uudistuksen, perusoikeuskirjan ja vielä puolustuspolitiikan ja Itävallalle asetetut pakotteet.
Portugalilla on ollut vaikea puheenjohtajakausi, koska euro ja uusi talous kääntyivät äkilliseen laskuun, ja Lissabonissa sen oli ratkaistava useita ongelmia, kuten työttömyys, Macaon menettäminen, Etelä-Afrikasta tulleet viinit, joissa oli väärennettyä portviiniä, ja jopa se, että teidän maahanne, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, saapui suurrikollinen Rezala. Mutta saavutitte hienon 3-2-voiton Isosta-Britanniasta, mikä on kuitenkin oleellisin asia kansojen mielestä.
Feirassa pitäisikin ehkä tehdä aloite Atlantin ylittävästä jalkapalloturnauksesta. Se on nimittäin ainoa mahdollisuutemme voittaa Yhdysvallat. Bayroun ja Cohn-Benditin olisi ehkä vaikea valita, kummassa joukkueessa he pelaavat, mutta he voisivat lopulta saada tuottoisat siirtosopimukset. Lähetysoikeudet voitaisiin antaa Kosovolle, Irakille tai Euroopan rakentamisen uhreille. Tällä tavalla Euroopasta olisi kerrankin jotain hyötyä.

Bonde
Virallisissa puheissa kaikki pitävät myönteisenä sitä, että EU laajentuu 15 jäsenvaltiosta 30 jäsenvaltioon, mutta laajentuminen vain kestää ja kestää, ja Euroopan kansojen yhdistämiselle rakennetaan entistä enemmän esteitä. Feiran huippukokouksessa näytetään vihreää valoa kehittyneimpien ja federalistisimmin asennoituneiden kansakuntien erityisen tiiviille yhteistyölle. Ne luovat valtion valtion sisälle ja tekevät päätökset kaikkien muiden puolesta. Malli on tuttu holdingyhtiöistä, joissa pieni enemmistö johtaa yhtiötä, joka taas johtaa toista yhtiötä. EU:ssa ranskalais-saksalainen akseli määrää tahdin ydin-EU:ssa, joka päättää koko EU:n asioista ja joka sanelee hakijavaltioille niiden lainsäädännön ja muutenkin hyväksyy lait kaikkien muiden Euroopan kansojen puolesta. Ihmisoikeuksia, kulttuuria, liikennettä, ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat päätökset voitaisiin tehdä myös sellaisissa eurooppalaisissa elimissä kuin Euroopan neuvostossa ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestössä. Yhteismarkkinathan voitaisiin avata myös kaikille Euroopan valtioille. Valtiot voisivat myös yhdistyä erilaisiksi alueellisiksi ryhmiksi Itämeren valtioiden, Baltian valtioiden ja Välimeren valtioiden tapaan. Valtioiden on voitava jäädä sellaisen EU:n yhteistyön ulkopuolelle, johon ne eivät halua osallistua, kunhan yksittäinen valtio ei siten saa itselleen erityistä taloudellista etua. Joidenkin valtioiden on lisäksi voitava ryhtyä tekemään erittäin tiivistä yhteistyötä, mutta kaikilta on kysyttävä, pitääkö sitä tehdä EU:n toimielimissä. Jos hyväksyntä ei ole yksimielinen, yhteistyötä on tehtävä muualla. Ryhmäni vastustaa sitä, että vahvistetusta yhteistyöstä päätetään enemmistöpäätöksillä. Toivoisimme suurempaa joustavuutta, mutta me emme tarvitse itsensä nimittänyttä etujoukkoa, joka tekee päätökset puolestamme. Lisäksi olen sitä mieltä, että Itävallan vastaiset pakotteet pitää purkaa.

Hager
Arvoisa puhemies, olen tyrmistynyt 14 jäsenvaltion Itävallalle langettamasta ennakkotapauksena toimivasta tuomiosta, joka on edelleen voimassa, ja haluaisin korostaa, että Santa Maria da Feiran kokous on ratkaiseva jatkossa tapahtuvan Euroopan unionin kehittymisen kannalta. Kokouksessa päätetään muun muassa myös siitä, muistetaanko puheenjohtajavaltio Portugali tulevaisuudessa valtiona, joka piti voimassa 14 jäsenvaltion Itävaltaa vastaan tekemän epäoikeudenmukaisen päätöksen, vai valtiona, joka löysi ratkaisun tähän hämärään tapaukseen, jossa Euroopan solidaarisuutta on loukattu ja jossa valtion sisäisiä demokraattisia prosesseja ei ole kunnioitettu.
Näiden 14 valtion ja hallituksen päämiehet ovat totisesti rasittaneet toimillaan suuresti niin Itävaltaa kuin unioniakin. Yli vuosi sitten näytti siltä, että Eurooppa-vaalien hälyttävän alhaisella osallistumisasteella olisi ainakin se hyödyllinen vaikutus, että se edistäisi perusteellisen keskustelun käynnistämistä Euroopan unionin rakenteesta.
Olemme tällä välin palanneet taas suurelta osin arkeen. Eurooppalainen tietoisuus on heikompi kuin koskaan, mikä johtuu varsinkin näiden 14 jäsenvaltion Itävallalle langettamasta mielivaltaisesta päätöksestä. Feira merkitsee siten mahdollisuutta tehdä unionista kansalaisille läheisempi joko niin, että perusoikeuskirjalle annetaan sitova lainvoima tai - mikä olisi vielä järkevämpää - niin, että sopimuksiin sisällytetään selvä luettelo toimivaltuuksista. Koska meidän on vaikea löytää ratkaisua pääkysymyksiin, hahmottelemme sen sijasta "vahvistettu yhteistyö" nimisen aiheen lujittamista käyttääksemme sitä myöhemmin mahdollisena alibina, vaikka jo viime lainsäädäntökaudella vallinneen ja parlamentissa yhä vallitsevan käsityksen mukaan ne johtavat kahdessa tai jopa useammassa tahdissa etenevään Eurooppaan ja voivat siten tehdä tästä vahvistetusta yhteistyöstä perinteisen unionin haudankaivajan. Unioni on monessa mielessä ratkaisujen edessä. Feiran huippukokouksella on tältä osin suuri merkitys. Tänään esitetty ohjelma ei anna aihetta suuriin toiveisiin.

Pacheco Pereira
Arvoisa puhemies, Portugalin puheenjohtajakausi Euroopan unionissa päättyy seuraavana pidettävään Eurooppa-neuvoston kokoukseen. Portugalilaisena ja eurooppalaisena toivon varmaan enemmän kuin kukaan muu, että tämä neuvosto saisi aikaan myönteisiä tuloksia, jotka veisivät Eurooppaa eteenpäin ja näyttäisivät toteen unionin kaikkien maiden kesken kiertävän puheenjohtajakauden ansiot, oli maan väkiluvun tai talouden painoarvo mikä tahansa. Tämä on unionin henki ja vain tämän hengen avulla Eurooppa pysyy yhtenäisenä. Ei ole ensi luokan tai toisen luokan maita tai kansoja, vaan kaikki ovat unionissa oikeuksiltaan ja velvollisuuksiltaan tasa-arvoisia.
Tämän vuoksi minulla on portugalilaisena ja eurooppalaisena vain suuria odotuksia seuraavalta Eurooppa-neuvostolta, jotta se ei jäisi vain aikataulun asettamaksi velvoitteeksi tai siirtymävaiheen tahti-iskuksi. Sen vuoksi esitänkin kaksi toivetta, jotka ovat myös vaatimuksia, velvoitteita tai pakollisia velvollisuuksia, ja niiden kautta voimme arvioida Portugalin puheenjohtajakautta Euroopan unionissa. Ensiksi: toivomme, että Feiran Eurooppa-neuvostossa pannaan Itävallan kysymykselle lopullisesti päätepiste. Koko tämän kysymyksen on jäävä varjostamaan Portugalin puheenjohtajakautta unionissa. Emme ymmärrä, kuinka vuorossa oleva neuvoston puheenjohtaja sekoitti toisiinsa toimensa Euroopan unionin puheenjohtajana ja unionin 14 jäsenvaltion kantojen esittelijänä yhtä jäsenvaltiota vastaan. Jos tästä asiasta ylipäätään on joku vastuussa, niin se on Euroopan unionin puheenjohtaja, jonka on nyt korjattava vääryytensä. Nyt on korjattava sitä, mikä olisi voitu välttää. Tämän vuoksi Portugali otti puheenjohtajavaltiona tässä kysymyksessä kantaakseen erityisvastuun ja sen odotetaan nyt ratkaisevan ongelman Feiran neuvostossa siten, että siitä ei aiheudu pahoinvointia Euroopan unionin kesken. Mitä kauemmin asian ratkaisemisessa viivytellään, sen vaikeampi sitä on ratkaista.
Toiseksi toivomme, että Feiran Eurooppa-neuvosto jättäisi jälkeensä suunnitelman, ajatuksen tai hankkeen Eurooppaa varten seuraavalle hallitustenväliselle konferenssille ja että ymmärrettäisiin Portugalin jättäneen siihen puheenjohtajakaudellaan merkittävän jälkensä. Ei yksi kertomus tai pöytäkirja siihen riitä: kertomusten tekemiseen ja kantojen yhteen vetämiseen ei tarvita ministereitä, siihen riittävät kokouksiin osallistuneet virkamiehet. Tiedämme, että Ranskan puheenjohtajakaudella tämän vuoden lopussa on HVK:n työt saatava päätökseen, mutta olisi tietysti erittäin oikeutettua, että jo nyt olisi olemassa ajatuksia ja tiedossa olevia hankkeita ja että niissä olisi näkyvissä nykyisen puheenjohtajavaltion jälki. Ajatus siitä, että kaikki olisi jätettävä viime hetkellä päätettäväksi vaikuttaa liikaakin loppuun käytetyltä de facto -politiikan puolustukselta ja sellainen on päättävästi torjuttava. Kaikki tämä on sitäkin huolestuttavampaa, kun kaikista asioista ja kaikista henkilöistä keskustellaan jo julkisesti, eikä silti ymmärretä selkeästi, ovatko nämä keskustelut painostuskeinoja vai akateemisia väittelyjä. Siksi toivommekin, että Feiran neuvoston lopputulos ei olisi pelkkä kantojen toteaminen, vaan hallitustenvälisen konferenssin muutoksia koskeva suunnitelma, hanke tai ajatus.

Seguro
Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen Michel Barnier, hyvät kollegat, kuuntelimme tarkkaan puheenjohtaja Jaime Gaman täällä tämän keskustelun alussa käyttämän puheenvuoron, jossa jollain tapaa ilmaistiin Portugalin puheenjohtajakauden toimintakehyksen muodostaneen ja yhäkin muodostavan kolmion kärjet: syventyminen ja laajentuminen, yhteenkuuluvuus ja globalisaation mahdollisuuksien luominen sosiaalisen rakenteen vahvistamiseksi sekä unionin sisäisen talousrakenteen nykyaikaistaminen, ja kolmas kärki, joka liittyy ulkopolitiikkaan sekä yhteiseen puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaan. Tästä kolmannesta kärjestä puheen ollen, meillä oli jo eilen tilaisuus väitellä täällä puheenjohtajan kanssa ehdotuksista ja ennen kaikkea Feiran neuvoston esityslistan tulevista aiheista. Arvoisa puhemies, en voi olla tuomatta ilmi tyytyväisyyttämme ei ainoastaan niistä tähän aihepiiriin liittyvistä konkreettisista edistysaskelista puolustuksen, turvallisuuden ja myös poliittisen avoimuuden alalla, jotka tällä puheenjohtajakaudella on saatu aikaan yhdessä neuvoston pääsihteerin ja komission kanssa myötävaikutettaessa alueellisten selkkausten ratkaisemiseen ja ennen kaikkea siihen, että yleismaailmallisella tasolla on käytettävissä muitakin alueellisten selkkauksen välittäjiä kuin Yhdysvallat, vaan myös siitä, että Eurooppakin omaksuu taas yhden tärkeimmistä historiallisista kutsumuksistaan, ottaa vastuulleen eurooppalaisen hankkeensa erään keskeisen tekijän.
Toinen kolmion kärki on sosiaalinen ja taloudellinen yhteenkuuluvuus. Pidämme usein eräitä perusseikkoja itsestäänselvyyksinä: täystyöllisyyttä, talousrakenteemme nykyaikaistamista, tarvetta perustaa eurooppalainen tutkimusalue synnyttämään luovuutta yritysten - ennen kaikkea uuden talouden uusien yritysten - tarpeita palvelemaan. Ne ovat liian tärkeitä asioita sivuutettaviksi noin vain tai ohimennen mainittaviksi. Se sysäys, jonka Lissabonin neuvosto tässä suhteessa antoi uuden koordinointimenettelyn ja uuden strategian luomiseksi, ei saa olla pelkästään yhden puheenjohtajakauden keskeinen asia, vaan sitä työtä on jatkettava. Siksi meistä onkin lohduttavaa kuulla tulevan puheenjohtajavaltion Ranskan tärkeimpien vastuunkantajien valinneen sosiaalisen toiminta-alueen yhdeksi poliittisen toimintansa tärkeimmistä seikoista. Sen vuoksi korostamme sitä, kuinka tarpeellista on, että täystyöllisyys ja työpaikkojen lisääminen saavat yhä olla unionin ensisijaisina pitämiä asioita ja hankkeita. Sillä rasismista ja muukalaisvihasta puhuttaessa on olennaista taistella niitä vastaan niiden perustasta lähtien, välttää vahvistamasta niitä ja estää niitä ruokkimasta äärioikeistoa, jonka kaikki torjumme, vaikka jotkut näköjään torjuvat ne enemmänkin puheessaan kuin käytännössä.
Viimeinen käsittelemäni yksityiskohta liittyy jo mainitsemiini kiitoksiin, joita ei voi koskaan jakaa liikaa puhuttaessa Portugalin puheenjohtajakauden ponnistuksista hallitustenvälisessä konferenssissa. Tämä parlamentti on osaltaan vaikuttanut myönteisesti ja rakentavalla tavalla - ja arvoisa komission jäsen Michel Barnier on näin todistanutkin - siihen, että HVK:n työt voitaisiin aloittaa helmikuussa. Kaikki me tiesimme, että tämä HVK on vain supistettu ja minimalistinen HVK. Kenties tämä HVK:n läpi viemiseen ei tarvita 11:tä kuukautta, vahvistettua yhteistyötä lukuun ottamatta. HVK:n ongelma ei ole - Amsterdamista perinnöksi jääneet ylimääräiset asiat huomioon ottaen - pelkästään keskustelun käyminen, vaan päätösten tekeminen. Arvoisa puhemies, vetoamme siihen ja vaadimme sitä, että Feiran neuvostossa syntyisi laajennettu esityslista, jonka ansiosta eurooppalainen hanke saisi liikkeelle meidän tavoin institutionaaliset asiat huomioon ottavat ihmiset ja myös ne varsinaiset (Euroopan) kansalaiset, jotka mieluusti osallistuisivat eurooppalaisen hankkeen aitoon rakennustyöhön. Tältä kannalta katsoen, arvoisa puhemies, perusoikeuksien asiakirjan sisällyttäminen perustamissopimukseen on esimerkki ennen muuta kiireellisiä jatkotoimenpiteitä kaipaavasta tavoitteesta.

Duff
Arvoisa puhemies, peruskirjan laatiminen on nyt kriittisessä vaiheessa. Olemme laatineet 60 lauseketta ja saaneet aikaan 1 000 tarkistusta. Suoraan sanottuna perustuslain laatiminen kompastelee pahasti ja saattaa keskeytyä kokonaan, jollei Feiran Eurooppa-neuvostossa saada siihen uutta potkua. Olemme tähän mennessä pyrkineet koko elimen kattavaan yhteisymmärrykseen. Tämän onnistuminen on nyt osoittautunut epätodennäköiseksi.
Vaadimme paljon muodollisempaa parlamentaarista päätöksentekomenettelyä. Se tarkoittaa äänestämistä, määräenemmistöistä äänestämistä, mikä onkin normaali menettelytapa missä nykyaikaisessa Euroopan valtiossa hyvänsä. Jotkut Eurooppa-neuvoston edustajat eivät hyväksy sitä mahdollisuutta, että heidän olisi pakko äänestää, eivätkä he hyväksy itse perustuslain olemusta. Tällaisesta rajoittuneisuudesta on päästävä Feiran Eurooppa-neuvostossa, mikäli hankkeen halutaan menestyvän.

Miranda
Arvoisa puhemies, seuraavana pidettävään Feiran huippukokoukseen kuuluvat aiheet ovat nyt ennalta tiedossamme ja niihin on jo viitattukin, mutta siellä saavutettavien tulosten kauaskantoisuus herättää epäilyksiä ja on rajallista, ainakin joidenkin tulosten osalta, koska niitä koskeva keskustelu on jo pursunut yli toimielimiä ja tätä puheenjohtajakautta koskevan aihepiirin ja katseet ovat jo kääntyneet kohti Nizzaa. Silti on jäänyt pari huolenaihetta: laajentumisprosessi etenee ja se on erityinen peruste toimielinten uudistamiselle, mutta siihen liittyvistä tapahtumista vaietaan ja sen eri politiikoissa sekä talousarviossa vaatimia toimenpiteitä pidetään piilossa.
Samalla kun HVK:n käymä keskustelu etenee, se saa piirteitä, jotka eivät ole hyväksyttäviä: tehokkuuden nimissä pyritäänkin pakottamaan voimaan uusi sisäisen vallankäytön malli ja selkeä liittovaltion vaihtoehto; sen kuvitellun uhan varjolla, että pienet ja keskikokoiset valtiot ruuhkauttaisivat asioiden hoitamista, alaa valtaa ajatus myöntää suurille valtioille todellinen ja yksinomainen veto-oikeus. Samalla kuitenkin unohdetaan se oleellinen seikka, tarve saada kansalaiset mukaan näihin keskusteluihin, etenkin heikoimmin varustettujen ja päätöksenteon keskuksista kauimpana sijaitsevien valtioiden kansalaiset.
Toisaalta pelataan voimakkaasti vahvistetulla yhteistyöllä, mutta jätetään sanomatta, että se edustaa eri tahtiin etenevien valtioiden Euroopan lujittamista, ja siihen liittyy väistämättä kova ydinosa ja epähyväksyttävä poliittinen johtoryhmä. Puhumalla puolustuksesta ja turvallisuudesta ja käyttämällä aina harhauttavasti perusteena autonomiaa, tosiasiallisen poliittis-sotilaallisen liiton pohjalta, edetään vaikeakulkuisella tiellä kohti militarisointia ja NATOn Euroopan valtaa, vaikka meidän pitäisi nyt elää sotilasliittojen lopullisen riisumisen, aseistariisunnan ja kestävän rauhan yhteisen etsinnän aikaa.
Kumma kyllä tämä puheenjohtajavaltio, joka antoi tapahtumien kävellä ylitseen, hyväksyi lopulta omikseen kaikki nämä käsitteet ja, mikä vielä pahempaa, osoitti jopa hyväksyntänsä joillekin näiden aatteiden puolestapuhujista, senkin uhalla, että heidän ehdotustensa ja keskustelumenetelmiensä hyväksyminen kirjaimellisesti otettuna johtaisi väistämättä itse HVK:n lopettamiseen; väittelyssä pysyttelee sinnikkäästi mukana perusoikeuksien asiakirja, ikään kuin hahmona, joka haluaa vielä panna kukan takinkaulukseen, mutta on jo unohtanut sosiaaliset kysymykset.
Lopuksi sanon vain tämän: kunpa tästä konferenssista saataisiin edes jokin myönteinen tulos Timorin asiassa, koska tämän alueen jälleenrakentamisen ja sen itsenäisyyden hyväksi on välttämättä tehtävä jotain.

Maes
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisa neuvoston puheenjohtaja, Euroopan unioni voi täyttää historiallisen roolinsa vain siinä tapauksessa, että se haluaa olla enemmän kuin jäsenvaltioiden yhteissumma. Sellaisten Euroopan kansojen edustajina, joilla ei ole omaa valtioita, haluamme, että Euroopan unioni on yhtäältä kansalaisten yhteisö ja toisaalta täyttää vastuunsa kansojen ja alueiden realiteettia sekä niiden poliittista olemusta kohtaan. Tätä realiteettia ei tunnusteta lainkaan tai se tunnustetaan riittämättömästi käsiteltävänämme olevissa teksteissä. Joidenkin jäsenvaltioiden on aivan yhtä vaikea tunnustaa näiden erilaisten kulttuuristen ja poliittisten kokonaisuuksien riippumattomuutta kuin luopua toimivallasta Euroopan liittovaltion perustamiseksi. Se tarkoittaisi muuten demokraattista täyskäännöstä, johon ne eivät näytä olevan valmiita. Tämä käy uudelleen ilmi siitä, millä tavalla HVK sujuu, ja odotuksista, joita ilmaistaan ennen Feiran huippukokousta. Institutionaaliset uudistukset, jotka halutaan toteuttaa Feiran huippukokouksessa ovat mielestämme hyviä mutta riittämättömiä.
Pelkäämme, että esimerkiksi kieltäytyminen luomasta todellista liittovaltiota johtaa yhteiseen ulko- ja turvallisuuspolitiikkaan, joka ei voi toimia kunnolla. Siksi nopeasti toimivien asevoimien perustamisesta uhkaa tulla kallis tekosyy, joka saattaisi johtaa ainoastaan konfliktien nopeaan sotilaallistumiseen. Tämä sopisi sitten täydellisesti yhteen uuden asevarustelukierteen kanssa, joka voidaan käynnistää amerikkalaisen ohjuskilvellä NATO-maiden ja sen ulkopuolisten maiden tuella.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, Portugalin tehtävä sen puheenjohtajakaudella ei ollut helppo tehtävä tänä puolivuotiskautena, jonka aikana sen piti panna alkuun hallitustenvälinen konferenssi, jonka oli määrä päättyä uuden puheenjohtajakauden aikana ja johon siitä syystä liittyi riski, että pallo olisi hallitusten käsissä, kuten Italiassa on tapana sanoa, jotta sitä seuraavalle puheenjohtajavaltiolle voitaisiin antaa aikaa korjata tehdyn työn sato. Odotimme tosiaankin enemmän tältä hallitustenvälisiä töitä koskevalta ensimmäiseltä vaiheelta.
Uskon, että Portugali on puheenjohtajakaudellaan tehnyt kaikkensa, ja mielestäni sitä pitää kiittää siitä roolista, jonka se omaksui viime maaliskuun Lissabonin huippukokouksessa, jossa joka tapauksessa avattiin merkittäviä uusia uria uuden talouden alalla ja sille asialle, että Euroopan taloudelle on annettava uusia sysäyksiä, koska se on pysähdyksissä sitä edelleen tukahduttavan valtiojohtoisuuden takia, eikä tämä sattumalta synnytä kaksinkertaisia työttömyyslukuja muihin, esimerkiksi Yhdysvaltain talousjärjestelmään verrattuna. Mutta toimielinten kannalta umpikujatilanne, johon olemme joutuneet, on varmasti hyvin vaikea.
Euroopan parlamentti pyytää tänään voimakkaasti, että Portugalin puheenjohtajakausi olisi sanansaattajana sille, että kuten ministeri Joschka Fischer toisti eilen hyvin täsmällisesti tarvitaan yhdentymistä ja poliittista tahtoa, muuten Euroopan unionin kriisi leviää. Voimme tällä hetkellä nähdä siitä merkkejä siinä lamaannuksessa, joka on luonnehtinut toimintaamme näiden kuukausien aikana. Kannatamme siis Feiran Eurooppa-neuvoston esityslistan laajentamista ja tämän konferenssin tehtävien muuttamista, muuten emme saavuta laajentumistavoitetta, emmekä saavuta ainoatakaan niistä tavoitteista, joita Ranskan puheenjohtajakaudella sen sijaan haluttaisiin Nizzassa saavuttaa.

Krarup
Tässä parlamentissa on melkein aina ollut pakko muistuttaa siitä terveestä järjestä, jota löytyy tuntureilla vaeltajille tarkoitetusta norjalaisesta käsikirjasta: "Jos kartta ja maasto eivät täsmää, on suositeltavaa noudattaa maastoa". Euroopan unionin toimielimet, ja erityisesti parlamentti, eivät ole vielä käsittäneet tätä hyvin yksinkertaista näkemystä. Unionijuna kolistelee liikkeelle ottamatta huomioon maastoa. Maaston muodostavat Euroopan valtioiden kansat, jotka ovat poistuneet tästä unionijunasta aikoja sitten. Emme luota lainkaan unioniprojektiin. Suhtaudumme epäillen ideologiseen esityslistaan, jota päätöslauselmaehdotuksessa kutsutaan kunnianhimoiseksi ja joka merkitsee jäsenvaltioiden kansanvallan katastrofaalista heikentämistä, kasvavaa integraatiota, valtiosäännöksi muodostuvaa perustamissopimusta, armeijan laajentamista ja niin edelleen ja niin edelleen. Maastosta piittaamattomuus kuitenkin kostautuu. Tanskan kansa, jolla on etuoikeus ottaa kantaa kansanäänestyksillä, antaa tämän vuoden 28. syyskuuta ratkaisevan merkin, koska aiomme silloin vastustaa euroon liittymistä. Se johtaa ensiksikin siihen, että myös veljemme ja ystävämme Ruotsissa ja Isossa-Britanniassa vastustavat liittymistä, ja toiseksi siihen, että tämä vastustus antaa ratkaisevan merkin Feiran ja Nizzan huippukokouksille siitä, että maastoa on noudatettava. Maasto on tärkeämpi kuin ideologinen kartta.

Galeote Quecedo
Arvoisa puhemies, Lissabonissa vahvistettiin yhteinen päämäärä rajaamalla rakenneuudistukset taloutemme nykyaikaistamiseen, jotta kasvua olisi enemmän ja luotaisiin enemmän työpaikkoja.
Unionimme ulottuu kuitenkin talouden koko alueelle; se nojaa perussopimuksen 6 artiklassa lueteltuihin perusperiaatteisiin, joiden olemme nähneet eräässä jäsenvaltiossa joutuvan kyseenalaistetuiksi.
Meidän kaikkien demokraattien olisi myös iloittava unionin välittömästä reaktiosta, kun tajuttiin, että arvot, joiden varaan laskemme yhdessä elämisemme, ovat vaakalaudalla. Olemme PPE-ryhmässä eritelleet - uskon vaatimattomasti, että teimme sen objektiivisesti ja vastuullisesti - Itävallan poliittista tilannetta ja sopineet poliittisen perheemme piirissä ehto- ja valvontajärjestelmästä, jolla olisi toivottavasti myönteinen vaikutus kriisin ratkaisemiseksi. Nämä kuukaudet ovat olleet täynnä tapahtumia kansainvälisellä tasolla. Keskityn tässä vain Lähi-itään.
Israel, Syyria ja Libanon elävät hyvin kireitä aikoja kansallisissa politiikoissaan, kuten parlamentissa on tällä viikolla sanottukin. Hyvä niin, sillä uskon, että juuri näitä oloja vasten avautuu uusi tilaisuus lopullisen rauhan solmimiseksi alueella. Meidän on siksi vaadittava valtionpäämiehiämme ja Euroopan komissiota ottamaan se vastuu, jota nämä olosuhteet Euroopan unionilta vaativat, tietenkin lisäämällä yhteisön poliittista läsnäoloa, mutta myös taloudellisesta näkökulmasta, kulminoimalla heti assosiointisopimuksia ja kehittämällä joutuisammin Barcelonan sopimuksia.
Toivon, että nämä ajatukset muistuttaisivat meitä moraalisista ja historiallisista, poliittisista ja taloudellisista velvoitteistamme Välimeren naapureita kohtaan, joita ei voida sivuuttaa muiden maantieteellisten alueiden suhteen.

Puhemies
Ilmoitan, että olen vastaanottanut seitsemän työjärjestyksen 37 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.

Berès
Arvoisa puhemies, minun mielestäni meidän on tässä keskustelussa kiitettävä aluksi puheenjohtajavaltio Portugalia siitä tavasta, jolla se valmistautuu hoitamaan Eurooppa-neuvoston Feirassa käymät neuvottelut hallitustenvälisen konferenssin asialistasta. Tämä on oleellinen asia ajateltaessa eri puheenjohtajakausien niveltymistä toisiinsa, ja pidämme hyvin oleellisena myös ajatusta siitä, että tiivistetty yhteistyö sisällytetään vastedes HVK:n asialistalle.
Lisäksi mielestämme on tärkeää muistaa, että HVK:n asialista on hyvin laaja ja että odotamme sen johtavan myönteiseen lopputulokseen eli sallivan Euroopan unionin toiminnan nykyisessä muodossa. HVK:n alkuajoista lähtien on ympärillämme käyty laajoja keskusteluja. Ne ovat tärkeitä. Ne eivät kuitenkaan saa sekoittaa konferenssin asialistaa. Näitä keskusteluja käydään sen tuloksista riippumatta. Mutta kyseessä on kaksi rinnakkaista toimintaa. Mikään ei saa viedä huomiotamme siitä tehtävästä, joka meitä odottaa hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä, koska muussa tapauksessa unioni ei pysty enää tekemään päätöksiä.
Jotta voimme tehdä päätöksiä, määräenemmistön käyttöä on laajennettava huomattavasti, mutta tiivistetystä yhteistyöstä ei saa muodostua sen vaihtoehtoa. Kyseessä ei ole kahden vaihtoehdon välillä tehtävä valinta vaan niiden kummankin valitseminen. Tiivistetyn yhteistyön sisällyttäminen hallitustenvälisen konferenssin asialistalle merkitsee sitä, että meidän harkittava asioita entistä pidempään. Miten järjestämme tämän tiivistetyn yhteistyön demokraattisen valvonnan? Toivon myös, että hallitustenvälisen konferenssin asialistasta tulee niin joustava, että siihen tarvittaessa voidaan valmistelujen edetessä lisätä muutamia kohtia. Mielessäni on tietystikin kysymys poliittisten puolueiden asemasta. Mielessäni on myös kysymys 7 artiklan uudistamisesta.
Arvoisa neuvoston puheenjohtaja, saanen seuraavaksi kertoa teille valmistautuessanne avaamaan nämä tärkeät neuvottelut Feirassa, miten huolestuneita olemme perusoikeuskirjan laadinnasta. Kansalaisemme odottavat paljon valmistelukunnan tekemän työn sisällöstä. Tämänhetkisessä tilanteessa olen kuitenkin havainnut, että valmistelukunnan jäsenille Kölnin Eurooppa-neuvostossa annettu mandaatti on tulkittu siten, että se on laajasti jaettavissa.
On tärkeää, että puheenjohtaja Herzogin puheenvuoron johdosta käytävässä keskustelussa tuodaan selvästi esille, että Eurooppa-neuvosto korostaa, että valmistelukunnalle annetut oikeudet ja tehtävät ovat jakamattomia ja että sen laatimassa laajasisältöisessä peruskirjassa noudatetaan täysin Kölnin mandaattia, kansalais- ja poliittisia oikeuksia sekä taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia. Monet kollegoistani sanovat: perusoikeuskirja on sisällytettävä perustamissopimukseen. Niin, mutta mitä hyötyä olisi sisällyttää siihen peruskirja, jonka sisältö olisi pettymys? Meidän on ensin paneuduttava sisältöön. Se on oleellinen tehtävämme. Mutta siihen tarvitsemme mielestäni myös poliittisen viestin Feiran Eurooppa-neuvostossa käytävistä neuvotteluista.

Frassoni
Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi kiittää Portugalia sen puheenjohtajakaudellaan tekemästä työstä jo siitäkin syystä, että kuulin juuri tulevan puheenjohtajan, ministeri Vedrinen, sanovan, että hänen mielestään perusoikeuskirjan ei tarvitse olla sitova, eikä sitä tarvitse sisällyttää perustamissopimuksiin. Minusta vaikuttaa siltä, että tämä on hyvin vaikea aihe, joka saa meidät varmasti kaipaamaan Portugalin puheenjohtajakautta, jolla ainakin tässä asiassa oli ei ehkä aivan selkeä mutta ainakin vähemmän kielteinen asenne.
Uskon, että Feiran Eurooppa-neuvostosta tulee hyvin merkittävä, mikäli siinä osataan edetä kunnianhimoisesti. Puheenjohtajavaltion edustaja ilmoitti meille juuri, että hallitustenvälisessä konferenssissa puhutaan vahvistetusta yhteistyöstä. On kuitenkin monta tapaa puhua vahvistetusta yhteistyöstä, ja eräitä ehtoja pitää mielestämme noudattaa. Ensimmäinen on yhteisen säännöstön täydellinen noudattaminen; toinen on jokaiselle jäsenvaltiolle varatun veto-oikeuden kumoaminen; kolmas on parlamentin, komission ja tuomioistuimen roolin täydellinen kunnioittaminen päätösmenettelyissä vahvistetun yhteistyön alkuun panemisen ja toteuttamisen tasolla.
Arvoisa ministeri, perusoikeuskirjan olisi pitänyt olla toinen pöydällänne oleva aihe; toivottavasti ulkoapäin tuleva painostus, joka toiveeni mukaan kasvaa, saa teidät kiinnittämään siihen huomiota. Tämä kirja merkitsee onnistumista ainoastaan silloin, jos sillä on sitova oikeudellinen arvo toki sen pitää olla sisällöltään hyvä, mutta sillä pitää myös olla oikeudellista arvoa, muuten siitä ei ole mitään hyötyä ja jos siinä käsitellään myös eräitä uusia oikeuksia, kuten ympäristöoikeutta ja eräitä sosiaalisia perusoikeuksia, kuten ammatillista järjestäytymisoikeutta ja lakko-oikeutta.
Kiitän vielä kerran Portugalia sen puheenjohtajakaudesta! Olkaa mukana seuraamassa teille tärkeitä aiheita, olkaa aktiivisia ja valppaina: eräät näistä aiheista ovat tärkeitä myös meille!

Brok
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat! En haluaisi antaa puheenjohtajavaltio Portugalille mitään kehotusta, sillä se ei ole välttämätöntä, koska yhteistyömme on ollut hyvää, vaan haluaisin rohkaista sitä ryhtymään tiettyihin toimiin Feirassa.
Joulukuussa tehtäviä päätöksiä silmällä pitäen Feirassa olisi tehtävä vielä kerran selväksi, että laajentumisprosessin on edettävä eriytetysti kunkin valtion osalta, jotta parhaiten valmistautuneet maat voivat liittyä aikaisemmin Euroopan unioniin.
Toimielinkysymysten osalta huippukokouksessa olisi tehtävä selväksi, että vahvistettu yhteistyö ei saa olla mikään alibi sille, että määräenemmistöpäätöksentekoa kehitetään puutteellisesti. Meille määräenemmistöpäätösten laajentaminen on Nizzan kokouksen menestyksen mitta, ja se liittyy läheisesti parlamentin osallistumisoikeuteen. On varmistettava tehokkuus ja legitimiteetti, se on erityisen tärkeää. Tämän lisäksi pyydämme teitä sydämellisesti laajentamaan hallitustenvälisen konferenssin mandaattia siten, että toisaalta mahdollistetaan, että Nizzassa voidaan tehdä päätös ja toisaalta asialistaan sisällytetään muutamia tärkeitä aiheita.
Meidän on pyrittävä antamaan perusoikeuskirjalle sitova lainvoima. On tehtävä selväksi, että meillä on oltava yksi ääni talous- ja valuuttapolitiikassa ja talous- ja valuuttapolitiikan demokraattisessa valvonnassa. Sopimusten yksinkertaistaminen ja toimivaltuuksien rajoittaminen olisi ainakin saatava alulle. Haluaisin mainita tässä yhteydessä etenkin myös ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevan kysymyksen, joka on seurausta Helsingin ja Kölnin päätelmien täytäntöönpanosta, joka on sujunut hyvin Portugalin puheenjohtajakauden aikana.
Haluaisimme rohkaista teitä avaamaan ovet, jotta voimme tehdä oikeat päätökset seuraavalla puolivuotiskaudella.

Van Velzen
Arvoisa puhemies, haluaisin myös huomauttaa puheenjohtajana toimivalle Portugalille, että päätöslauselmamme 8 artiklan tarkoituksena on, että Euroopan parlamentti vaikuttaa myönteistesti Itävallan kanssa meneillään olevan konfliktin ratkaisuun. Luonnollisesti pyydämme sitä teiltä henkilökohtaisesti puheenjohtajana toimivan Portugalin edustajana. Emme missään tapauksessa halua, että tästä tulee Euroopan unionin ongelma, emmekä halua tästä muodollista kohtaa asialistaan. Toivomme kuitenkin, että onnistutte luovalla ja epämuodollisella tavalla löytämään mahdollisuuksia puhua tästä asiasta Feiran huippukokouksessa. Ryhmäni puheenjohtaja viittasi Tanskan tilanteeseen, euroa koskevaan kansanäänestykseen.
Tarkastelkaamme myös muita mahdollisia seurauksia, joita koituu, jos teidän ponnistelujenne avulla ei voida löytää ratkaisuja. Uskon, että silloin meidän täytyy Euroopan unionissa tulevaisuudessa todeta, että Feiran huippukokous olisi ollut historiallinen mahdollisuus tämän ongelman ratkaisemiseksi. Siksi pyydän teitä kiireellisesti tarkastelemaan Itävallan hallituksen tekoja ja etsimään luovia mahdollisuuksia umpikujasta pääsemiseksi.
Arvoisa puhemies, monet ovat jo viitanneet laajentumisen välttämättömyyteen ja Keski- ja Itä-Euroopan maissa vallitsevaan pelkoon siitä, että - HVK:hon liittyen - edistystä on saavutettu liian vähän ja että siten myös nopean laajentumisen mahdollisuus menetetään. Antakaamme siksi poliittisen tahdon olla vallalla Feiran huippukokouksessa, jotta laajentuminen voisi tapahtua.
Arvoisa puhemies, sitten lopuksi, hyvä hallintotapa on hieno asia, mutta tarkastelkaamme myös käytäntöä. Jos Kosovon toimistossa Thessalonikissa on vieläkin niin paljon byrokratiaa, että rahoja ei voida antaa käyttöön, silloin kysymys on erityisen vakavasta asiasta. Vetoan myös puheenjohtaja Portugaliin ratkaisun löytämiseksi tähän asiaan.

Suominen
Arvoisa puhemies, Santa Maria de Feiran lähestyvää huippukokousta on edeltänyt lähes ennennäkemätön määrä merkittävien valtiollisten toimijoiden julistuksia. Saksan ulkoministeri Joschka Fischer kuvaili federaatiomallia, joka voisi toteutua noin kolmessakymmenessäviidessä vuodessa, jos niin halutaan, mutta ei ensimmäistäkään askelta rakennelmansa suuntaan. Tony Blair, jonka hallitus estää toistuvasti veropaketin läpimenon, sekä José Maria Aznar, jonka hallitus estää eurooppalaisen osakeyhtiön synnyn, julistavat yhdessä vahvistavansa Euroopan unionin taloudellisia rakenteita. Jacques Chirac ja Gerhard Schröder julistavat maidensa olevan valmiita ydinjoukoksi syvempään integraatioon mainitsematta kuitenkaan esimerkkejä laadusta tai laajuudesta. Kärjistän sanomaani ja tarkoituksella. Sanomani on: huolehditaan ensin - ja myös - tärkeistä perusasioista.
Unionin kansalaisten kannalta Feiran kokouksessakin tärkeintä on huolehtia alueen talouden kasvusta ja työllisyydestä. Se saadaan parhaiten aikaan poistamalla yhä voimassaolevia esteitä todellisilta sisämarkkinoilta ja huolehtimalla Lissabonin päätösten toteutumisesta myös valtioiden päätöksillä ja infrastruktuuri-investoinneilla Ruotsin malliin, ei jättämällä kaikkea vain markkinavoimien varaan itse helpotuksesta huokaisten. Voi hyvin kysyä, ovatko valtioiden satojen miljardien eurojen uusien taajuuksien verkkohuutokaupat edistämässä kuluttajaystävällistä tulevaisuuden verkottumista. Unionin reuna-alueilla ihmetellään Volvo-Scania- tapauksen jälkeen yhä, ovatko sisämarkkinat edes olemassa vai onko kilpailuoikeudellisesti niin, että vain markkinoiden keskellä olevat yritykset voivat hyödyntää yrityskoon kasvattamisen ekonomiaa ja harvaan asutut reuna-alueet ovat näiden etuoikeutettujen markkina-alueita. Ehdokasvaltiot taas varmasti haluavat tietää, millaiseen unioniin ne liittyvät kymmenen, kahdenkymmenen vuoden tähtäimellä. Suuret visiot toisaalta ja Itävaltaboikotti toisaalta eivät varmastikaan luo näissä maissa kovin luottavaista ilmapiiriä.

Méndez de Vigo
Arvoisa puhemies, se, että perusoikeuskirjasta on käyttänyt puheenvuoron niin monta ja merkittävää parlamentin jäsentä osoittaa, kuinka tärkeä tämä peruskirja parlamentille on. Ja, arvoisa neuvoston varapuheenjohtaja, haluan pyytää teiltä, että kuulemistilaisuus, jonka aiotte pitää 19. päivä valmistelukunnan puheenjohtajan Herzogin kanssa, ei olisi pelkkä asian käsittely. Kyse ei ole vain siitä, että kuultaisiin valmistelukunnan puheenjohtajaa, kyse on myös siitä, että kuullaan, mitkä ovat ne ongelmat, joita valmistelukunnalla tällä hetkellä on, ja kysytään, mikä on peruskirjan perimmäinen tavoite ja saadaan tietää, kuinka sen käy.
Uskon, että valmistelukuntaa auttaisi suuresti, jos Eurooppa-neuvosto päättäisi päätelmissään perusoikeuskirjan kohtalosta, koska sitä laadittaessa on mielestäni tullut ilmi, että se kiinnostaa ihmisiä. Kansalaisjärjestöjen ja tavallisten ihmisten osallistuminen osoittaa selvästi, että eurooppalaiset ovat kiinnostuneita ihmisoikeusperuskirjasta. Hallitustenvälisen konferenssin institutionaaliset kysymykset ovat valtavan tärkeitä asioita, mutta eivät tavoita ihmisiä. Uskon, että ihmisoikeusperuskirja tavoittaa. Peruskirjan on oltava Euroopan unionin sielu, ja siksi nyt, kun keskustelemme laajentumisesta, uskon, että Eurooppa-neuvoston - joka on toiminut peruskirjan laatimisen innoittajana - on annettava selkeä poliittinen viesti: peruskirja on tulevaisuudessa hyvin tärkeä osa Euroopan unionia, se on tulevan Euroopan unionin sielu.
Siksi, arvoisa neuvoston varapuheenjohtaja, toivon hartaasti, että peruskirja saa Feiran päätelmissä, jotka kaikki luemme erittäin kiinnostuneina, ansaitsemansa sysäyksen, jotta valmistelukunta saisi työnsä kunnolla päätökseen. Sen myötä täyttäisimme Salvador de Madariagan antaman tehtävän: hänen mukaansa Eurooppa on todellisuutta vasta sitten, kun se on sitä kansalaistensa mielissä.

Gama
. Arvoisa puhemies, hyvät keskusteluun osallistuvat parlamentin jäsenet, tämä tärkeä keskustelu innosti meitä suuresti Feiran Eurooppa-neuvostoa ajatellen. Olen iloinen puheenvuorojen laadukkuudesta, puheenjohtajavaltio ottaa ne huomioon toimivaltansa rajoissa. Kuten sanoitte, tämän Eurooppa-neuvoston työtaakkaa lisää tuntuvasti hallitustenvälinen konferenssi, vihreän valon näyttäminen sille, että päästäisiin käsittelemään vahvistettua yhteistyötä ja muita aiheita. Meidän on tiedostettava se, että koko konferenssin suunnan näyttävät Amsterdamissa tehdyt päätökset. Tämä ei ole Euroopan suuresta uudistamisesta lopullisia päätöksiä tekevä hallitustenvälinen konferenssi, vaan konferenssi, jolla on täsmällinen tehtävä suorittaa tekninen hiomistyö ennen kaikkea päätöksentekojärjestelmien osalta, jotta laajentuminen olisi mahdollista. Emme myöskään voi menetellä niin, että kolmannet maat pitäisivät konferenssia tarkoituksellisesti pitkitettynä, jotta laajentumisneuvotteluja voitaisiin hidastaa liiankin pitkään.
Laajentumismenettelyä myös lujitetaan voimakkaasti Eurooppa-neuvostossa, sen edistymisestä esitetään erittäin myönteinen kertomus, yhteinen turvallisuus- ja puolustuspolitiikka etenee oleellisesti, Euroopan tietotekniikkaohjelman soveltamista käsitellään, pohjoista ulottuvuutta koskeva toimintaohjelma otetaan käyttöön, Välimeren aluetta koskeva toimintastrategia hyväksytään, kun ensin on pidetty kaksi ensimmäistä assosiointineuvoston kokousta Palestiinan ja Israelin kanssa. Lisäksi määritellään oikeus- ja sisäasiain ulkoinen toimintasuunnitelma, hyväksytään elintarvikkeiden turvallisuutta koskeva valkoinen kirja, Euroopan pienyrityksiä koskeva kirja ja eräät tärkeät taloutta ja rahoitusta koskevat päätöslauselmat, Kreikan liittyminen euroon ja, kuten myös toivoisimme, onnellinen ratkaisu tuloverotukseen liittyvään ongelmaan.
Esityslista on raskas, mutta se osoittaa kaikkien rintamien ja akseleiden Euroopan unionin toiminnassa etenevän. Euroopan unioni ei ole halvaantunut, päinvastoin: se etenee niin sisäisillä rintamillaan kuin ulkoisissa suhteissaan, mikä on äärimmäisen tärkeää.
Täällä otettiin esille perusoikeuskirja ja haluaisinkin korostaa teille sitä, että Euroopan unioni on itse ottanut käyttöön menetelmän tämän kirjan laatimiseksi. Menetelmä on työryhmä, joka työskentelee parhaillaan eikä ole vielä saanut työtään valmiiksi. Työnsä päätökseen saattamiseksi sen on vielä tehtävä monia päätöksiä, sillä se ei ole vielä päättänyt, minkä päämäärän hyväksi se työskentelee: sen on tiedettävä, onko kirja vain periaatteet julistava asiakirja vai liitetäänkö se perussopimuksiin, sen on jopa tiedettävä, tuleeko kirjasta yksi ensimmäisistä vahvistetun yhteistyön esimerkeistä vai eikö, sen on tiedettävä, koskeeko se jäsenvaltioiden kansalaisia, vai koskeeko se vain Euroopan unionin eurooppalaisia jäseniä vai myös muita Euroopan unionin valtioissa asuvia eurooppalaisia, vaiko myös ulkomaalaisia tai jopa laittomia maahanmuuttajia - tätä ongelmaa ei vielä ole ratkaistu -; sen on tiedettävä, kuinka se nivelletään yhteen Euroopan ihmisoikeussopimuksen kanssa, kuinka se nivelletään yhteen kansallisten tuomioistuinten sekä olemassa olevien tai muotoutumassa olevien eurooppalaisten tuomioistuinten päätösten kanssa. Kaikki nämä seikat ovat erittäin tärkeitä. Ymmärrän vetoomuksen, joka minulle täällä esitettiin, mutta haluaisin tehdä selväksi sen, että asia ei kuulu suoraan tämän Eurooppa-neuvoston toimivaltaan. Voidaksemme edistää asiaa päätimme kutsua paikalle perusoikeuskirjaa käsittelevän työryhmän puheenjohtajan presidentti Herzogin, jotta voisimme vaihtaa asiasta näkemyksiä korkealla tasolla, mikä varmasti sysää voimallisesti eteenpäin kirjan laatimistyötä työryhmän piirissä.
Haluaisin sanoa muutaman sanan myös Itävallan kysymyksestä. Kuten tiedätte, se on kahdenkeskinen kysymys 14 maan kesken; nämä valtiot ovat myös Euroopan unionin jäseniä, kuten myös tämä yksi maa. Mutta se ei ole Euroopan unionille, tai sanokaamme sen toimielimille kuuluva asia. Siitä ei mikään Euroopan unionin elin ole tehnyt minkäänlaista päätöstä, vaikka luonnollisestikin olemme kaikki Euroopan unionin valtioita. Puheenjohtajavaltiona Portugali on aina huolellisesti tehnyt tämän selkeän eron, että kyseessä ei ole Euroopan unionille kuuluva asia. Ja miksi ei? Yhtäältä siksi, että turvattaisiin Euroopan unionin normaali toiminta ja vietäisiin läpi Euroopan unionin esityslista ja toisaalta myös siksi, että Itävallalle ei asetettaisi mitään esteitä osallistua täysvaltaisesti Euroopan unionin elämään ja sen elinten työhön. Aina, kun puheenjohtajavaltiolle huomautettiin jostain puutteesta tässä periaatemenettelyssä, se antoi elimille tai toimielimille huomautuksen olla menettelemättä tällä tavoin. Siitä pidettiin pysyvästi huolta. Portugalin pääministeri ja minä itse olemme olleet yhteyksissä muiden 13 valtion ja Itävallan kanssa ja pidämme yhä yhteyksiä yllä. Pyysin tämän asian esille ottaneilta ihmisiltä ymmärrystä sille, että tämä ongelma on hyvin vaikeasti ratkaistavissa, jos asettaa tavoitteekseen pikaisen ratkaisun. Ymmärtääkseni meidän on pidettävä esillä vaiheittaisen ratkaisun mahdollisuutta; on hyvin vaikea pohjata tätä asiaa koskevaa ratkaisua sanelupolitiikalle, joka voisi kehittyä henkilökohtaisten hyökkäysten ylläpitämiseksi yksittäisiä henkilöitä, poliittisia henkilöllisyyksiä tai hallituksia vastaan tai jopa uhkauksiksi halvauttaa Euroopan unionin toiminta ja päätöksenteko. Jotta tässä asiassa avautuisi jonkinlainen ratkaisun mahdollisuus, olisi osoitettava hiukan malttia, olisi annettava jäiden hiukan sulaa, olisi pidettävä hiukan taukoa tietyssä asiaan liittyneessä poliittisessa retoriikassa. On selvää, että 14 jäsenvaltion kesken diplomaattisissa puitteissa yksimielisesti hyväksyttyjä päätöksiä voidaan myöskin muuttaa vain näiden neljäntoista valtion yksimielisellä päätöksellä. Tätä varten on luotava suotuisat olosuhteet ja mielestämme myös Itävalta on tässä asiassa luomassa suotuisa olosuhteita omalla tavallaan tuoda tätä ongelmaa meille esille. On myös luotava suotuisat olot sille, että 14 jäsenvaltiota voi saada aikaan uuden yksimielisyyden. Tämä on syytä pitää mielessä. Vetosin voimakkaasti maltillisuuteenne; olen kyllä erittäin tyytyväinen siihen korrektiin tapaan, jolla asian tässä istunnossa esille ottaneet parlamentin jäsenet sen tekivät ja otan sen kyllä huomioon, mutta olisi myös luotava suotuisat olot sille, että saisimme avatuksi ratkaisun mahdollisuuden. On kuitenkin otettava huomioon seuraava seikka: Feiran Eurooppa-neuvosto on unionin elin eikä mitään ratkaisun mahdollisuutta voi saada aikaan Feiran Eurooppa-neuvostossa, sillä siellä meidän on käsiteltävä juuri esityslistan asioita, unionin toiminta-akseleita; voisimme kuitenkin käsitellä tätä asiaa kahdenkeskisissä puitteissa ennen Feiran neuvostoa (minun onkin kerrottava teille, että jotain tällaista yritämmekin juuri tehdä) tai sitten Feiran neuvoston jälkeen, mutta olkaa hyvät älkääkä keskittäkö Feiran neuvostoon asiaa, joka ei kuulu sen esityslistalle, sillä jos sitä tuotaisiin Feiran neuvostossa esille ylen määrin, siitä muodostuisi lopulta hyvin vahingollinen linja niiden henkilöiden perusteita ajatellen, jotka ottivat ongelman täällä esille hyvin korrektisti.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin sanoa, että puheenjohtajakautemme lopputaseen esittää täällä ensi viikolla Portugalin pääministeri; omasta puolestani haluaisin tietenkin myös esittää suuret kiitokset Ranskalle siitä tavasta, jolla olemme tehneet yhteistyötä puheenjohtajuuden siirtämiseksi ja haluaisin ilmaista erityiset kiitokset Euroopan parlamentille - jota pyrimme koko puheenjohtajakautemme ajan auttamaan eteenpäin sen tehtävässä toimia todellisena parlamentaarisena toimielimenä - kaikesta yhteistyöstä, jota se on tehnyt Euroopan unionin esityslistan hyväksi sillä dynaamisella, elävällä, luovalla ja rakentavalla tavalla, jolla se on näiden kuuden kuukauden ajan harjoittanut unionin parlamentaarisen toimielimen työtään.

Puhemies
Kiitokset, arvoisa ministeri. Toivotan teille ja hallituksellenne menestyksekästä päätöstä Portugalin puheenjohtajuuskaudella.

Cox
Arvoisa puhemies, haluaisin vain kiittää neuvoston puheenjohtajaa siitä, miten huolellisesti ja tarkkaavaisesti hän on poliitikkona kuunnellut keskustelua ja esitettyjä huolenaiheita.

Puhemies
Arvoisa Cox, uskoakseni välitätte tässä tosiaankin monien tunteet.
Annan nyt vielä lyhyen puheenvuoron Euroopan komissiota edustavalle komission jäsen Barnierille.

Barnier
. Arvoisa puhemies, vaikka esityslistalla on hyvin paljon asioita, haluaisin lisätä muutaman sanan kuunneltuani hyvin tarkasti kaikkia puhujia ja kiitettyäni teitä puheenvuorojenne laadukkuudesta ja suorasukaisuudesta.
Haluan sanoa puheenjohtaja Poetteringille ja puheenjohtaja Barón Crespolle, että vahvistan nyt teille eilen komission puolesta antamani sitoumuksen Euroopan poliittisten puolueiden asemasta. Komissio hoitaa vastuunsa. Se tekee aloitteen. Ja se aikoo puhemiehenne tuella ottaa tämän asian esille seuraavassa kolmen toimielimen välisessä vuoropuhelussa löytääkseen mahdollisimman hyvän ratkaisun yhteisymmärryksessä näiden kolmen toimielimen kanssa, mutta laadimme tämän aloitteen viipymättä.
Haluaisin sanoa puheenjohtaja Barón Crespolle muutaman sanan Kroatiasta. Olette oikeassa puhuessanne tämän maan, entisen Jugoslavian osan, strategisesta luonteesta. Arvoisa puheenjohtaja, haluan sanoa, että komissio valmistelee parhaillaan sellaisia neuvotteluja assosiaatio- ja vakaussopimuksen solmimiseksi Kroatian kanssa, jotka on määrä aloittaa ennen vuoden loppua. Jo tässä vaiheessa, heinäkuun aikana, saamme laadituksi neuvotteluja koskevat direktiivit. Lisäksi olemme jo ryhtyneet neuvottelemaan vastaavanlaisesta sopimuksesta Makedonian kanssa ja harkitsemme tällaisten neuvottelujen aloittamista myös Albanian kanssa.
Kolmanneksi haluaisin sanoa puheenjohtaja Wurtzille, etten voi hyväksyä hänen sanojaan, joiden mukaan komissio olisi joutunut jollakin tavalla minkä lie liberalismin aallon valtaan. Arvoisa puheenjohtaja, komissio täyttää velvollisuutensa ja hoitaa vastuunsa. Se tekee sen ennen kaikkea olemalla uskollinen Eurooppa-neuvoston suuntaviivoille ja päätöksille. Näin me olemme tehneet Lissabonin jälkeen. Arvoisa puheenjohtaja, me teemme sen kuitenkin myös olemalla uskollisia, perussopimusten kirjaimelle ja hengelle ja erityisesti eräälle perustamissopimuksen artiklalle, joka minun on syytä muistaa ja joka on julkishallinnon tehtävien erityisluonteen takaava artikla.
Nämä kaksi vaatimusta asettavat rajat työllemme, ja olemme noudattaneet niitä erityisesti laatiessamme postipalveluja koskevaa direktiiviä, johon viittasitte ja jossa on mielestäni saavutettu hyvä tasapaino.
Yllättävämpää oli se, että moititte tiettyjä komission jäseniä siitä, että he ovat käyneet vuoropuhelua yritysjohtajien kanssa. Minun mielestäni me tarvitsemme tällaista vuoropuhelua yhtä lailla yritysjohtajien kuin ammattiyhdistysten edustajien ja kansalaisjärjestöjenkin kanssa suoriutuaksemme hyvin työstämme. Puheenjohtaja Wurtz, tiedätte hyvin, että vain Brysselissä, ja sanon tämän pilke silmäkulmassa, sekä oikeistolaiset että vasemmistolaiset poliitikot tapaavat yritysjohtajia.
Lopuksi haluaisin sanoa puheenjohtaja Coxille ja jäsen Berèsille olevani samaa mieltä heidän kanssaan niistä määräajoista, joita on noudatettava suuressa eurooppalaisessa keskustelussa. Olen kiitollinen tietyille merkittäville toimijoille Euroopan rakentamisessa viime aikoina ulkoministeri Fischerille ja ennen häntä puheenjohtaja Delorsille ja muille siitä, että he ovat käynnistäneet tämän keskustelun. Hyvät naiset ja herrat, lähellä sydäntämme olevan Euroopan rakentamisen kannalta pahinta on hiljaisuus, pahinta on salamyhkäisyys, ja minä, joka neuvottelen muiden kanssa tästä uudistuksesta, pelkäsin tällaista hiljaisuutta. Ulkoministeri Fischer ja muut ovat antaneet sille happea ja ulottuvuutta. Tarvitsemme tätä happea ja tätä ulottuvuutta käydäksemme suurta eurooppalaista keskustelua. Mutta pyydän, noudattakaamme määräaikoja ja edetkäämme vaihe vaiheelta. Arvoisa puheenjohtaja, kuten te sanoitte, toimielinuudistus on ensimmäinen vaihe, joka meidän käytävä läpi, jotta voimme toteuttaa laajentumisen suotuisissa olosuhteissa ja jotta voimme tehdä myöhemmin muita uudistuksia.
Noudattakaamme siis näitä määräaikoja ja keskittykäämme edessämme olevina muutamina kuukausina siihen, että neuvottelut saadaan onnistumaan. En sano vain, että ne saataisiin päätökseen. Sanon, että ne saadaan onnistumaan. Onnistumaan Nizzassa. Ja toistan, että minulle uudistuksen laatu on aikataulua tärkeämpi. Onnistuminen on eri asian kuin päätökseen saattaminen. Meidän on nyt keskitettävä kaikki energiamme yhdessä työtään päättävän puheenjohtajavaltio Portugalin ja työtään aloittavan puheenjohtajavaltio Ranskan kanssa siihen, että Nizzassa hyväksytään todellinen uudistus, jolla mahdollistetaan laajentuminen ja tarvittaessa muiden uudistusten teko myöhemmässä vaiheessa.

Puhemies
Sydämelliset kiitokset, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään.
  

Kinnock
Arvoisa puhemies, en onnistunut kiinnittämään puhemiehen huomiota tänä aamuna. Meidän ei pidä antaa tämän täysistunnon päättyä omistamatta ajatusta sille, että Nobelin rauhanpalkinnon ja Saharov-palkinnon saaja Aung San Suu Kyi ei vieläkään ole vapaa. On kulunut tasan 10 vuotta siitä, kun hän ja Kansallinen demokratialiitto voittivat vaalit, jotka diktaattorit ovat sivuuttaneet olankohautuksella. Maata on hallinnut diktaattori kokonaisen vuosikymmenen verran.
Aung San Suu Kyi täyttää 55 vuotta ensi maanantaina. Se on hänelle hyvin koskettava syntymäpäivä. Hänen miehensä kuoli maaliskuussa syöpään. Tämä pyysi lupaa päästä tapaamaan Aung San Suu Kyitä hyvästelläkseen rakkaan vaimonsa. Burman sotilasjuntta epäsi häneltä luvan päästä tapaamaan vaimoaan.
Nämä sotilasdiktaattorit kammoavat edelleen pientä ja lempeää naista, joka ei ole pahansuopa ja jolla ei ole univormuja tai panssarivaunuja suojanaan. Hän ja Burman kansa eivät anna periksi.
Pyydän nyt Euroopan parlamenttia tekemään, mitä hän pyytää. Hän sanoo: "Käyttäkää vapauttanne tukeaksenne meidän vapauttamme." Pyydän parlamentin puhemiestä kirjoittamaan Burman sotilasjuntalle ja sanomaan: lopettakaa ihmisoikeuksien polkeminen, palatkaa demokratiaan ja vapauttakaa Aung San Suu Kyi.

Puhemies
Arvoisa Kinnock, kiitokset sanoistanne. Puhuitte uskoakseni monien nimissä. Tunnemme solidaarisuutta näitä Saharov-palkinnon saajia kohtaan, ja välitän pyyntönne tämän parlamentin puhemiehelle.

Puhemies
Annan arvoisalle Lechnerille työjärjestyspuheenvuoron.

Lechner
Arvoisa puhemies, halusin vain ilmoittaa parlamentissa eilen toimitetun äänestyksen osalta hyvin lyhyesti eräästä minulle juuri toimitetusta lehdistötiedotteesta, jonka mukaan irlantilainen julkisasiamies Nial Fennelly on juuri ehdottanut Euroopan tuomioistuimelle, että mainoskieltoa koskeva direktiivi, jonka parlamentti hyväksyi ääntenenemmistöllä, pitäisi peruuttaa puutteellisen oikeusperustan vuoksi.

Sanon tämän myös sen vuoksi, että minun esitystäni ja pyyntöäni lykätä käsittelyä ja äänestystä vielä neljä viikkoa ei hyväksytty eilen. Uskon, että itse asian kannalta olisi parempi, jos parlamentin enemmistö kiinnittäisi enemmän huomiota oikeusperustaan ja tarkistaisi sen huolellisesti ja noudattaisi tarkemmin myös oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan lausuntoa kyseisestä aiheesta. Suosittelen komissiolle, että se peruuttaa esityksen, vaikka kyse ei olekaan täysin samasta asiasta.
(Suosionosoituksia)

Puhemies
Arvoisat kollegat, emme keskustele tästä asiasta enää. Tämä asia oli esillä eilen.

Maaten
Arvoisa puhemies, voin hyvin kuvitella, että jotkut kollegat, jotka aikoinaan vastustivat tätä direktiiviä, ovat nyt siihen myös tyytyväisiä. Haluan kiittää Lechneriä siitä. Onneksi direktiivi, josta päätimme eilen, on luonteeltaan siinä määrin erilainen, että meidän ei todellakaan tarvitse odottaa, että julkiasiamieheltä tai tuomioistuimelta tulee samantyyppinen päätös. Eilinen direktiivi perustuu kolmeen jo olemassa olevaan direktiiviin, joista kaksi on jo ollut tuomioistuimen käsiteltävänä. Olen siis täysin tyytyväinen äänestykseen sellaisena kuin sen eilen toimitimme.

Puhemies
Hyvä, otamme tämän huomioon.

ÄÄNESTYKSET
2000 pidettävän kokouksen valmistelusta

(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lund (PSE). Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron sen vuoksi, että Itävaltaa koskevan 8 kohdan tanskankielisessä käännöksessä esiintyy kaksi vakavaa virhettä. Englanninkielisessä tekstissä, joka on ymmärtääkseni alkuperäisteksti, lukee: "asked the Council presidency" (pyytää neuvoston puheenjohtajavaltioita). Tanskankielisessä tekstissä se on käännetty sanaksi "Rådet" (neuvosto), eikä puheenjohtajistoa mainita. Kyseessä on vakava poliittinen virhe ja käännösvirhe. Tekstissä esiintyy lisäksi toinenkin virhe, englanninkieliseen tekstiin sisältyvät nimittäin seuraavat sanat: "with all the parties in the EU concerned" (kaikkien asianomaisten EU:n tahojen kanssa), ja tämä lause yksinkertaisesti puuttuu tanskankielisestä tekstistä. Haluan pyytää oikeaa tanskankielistä käännöstä tekstistä, koska pidän melko vakavana sitä, että Itävaltaa koskevassa 8 kohdassa on kaksi virhettä, jotka vääristävät sen poliittista merkitystä.

Puhemies
Olen neuvotellut asianosaisten tahojen kanssa. He ottavat tämän asian huomioon ja suorittavat tarvittavat korjaukset.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Lalumièren laatima ulkoasioiden, ihmisoikeuksien sekä yhteisen turvallisuuden ja puolustuspolitiikan valiokunnan päätöslauselmaesitys (B5-0505/2000) turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta Feiran Eurooppa-neuvostoa silmällä pitäen
38 kohdasta

Lalumière
Arvoisa puhemies, 38 kohdassa on pieni käännösongelma. 38 kohdassa mainitaan "organe interparlementaire européen en matière de sécurité et de défense" (turvallisuus- ja puolustusasioita käsittelevä eurooppalainen parlamenttienvälinen elin). Juuri ranskankielisessä versiossa käytetään sanaa "organe" (elin). Ehdotin alunperin termiä "forum" (foorumi), mutta ulkoasioiden valiokunnassa käytyjen keskustelujen perusteella tehtiin kompromissi, jonka mukaan kohdassa ei käytettäisi sanaa "forum" vaan jotakin muuta vastaavaa sanaa eri kielillä. Vastaava sana oli "organe" ranskan kielessä, sen piti olla "body" englannin kielessä ja ilmeisesti "gremium" saksan kielessä. Muissa kielissä taitoni eivät riitä. Halusin kuitenkin ottaa esille tämän kohdan eri kieliversioiden oikaisemiseksi.

Puhemies
Sydämelliset kiitokset jäsen Lalumièrelle. Me huolehdimme tästä asiasta. Teemme parhaamme tässä asiassa.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Yhteinen päätöslauselmaesitys Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen 5. -9. kesäkuuta 2000 aiheesta "Naiset vuonna 2000: sukupuolten välinen tasa-arvo, kehitys ja rauha XXI:llä vuosisadalla" pitämän erityisistunnon tuloksista
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)
Puhemies. Annan jäsen McCarthylle työjärjestyspuheenvuoron.

McCarthy
Arvoisa puhemies, oikeudellisten ja sisämarkkina-asioiden valiokunnan jäsenenä vastustan Lechnerin pyrkimystä johtaa tätä parlamenttia harhaan sen väliaikaisen tuomioistuimen päätöksen osalta, jonka Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on antanut ja joka koskee tupakkatuotteiden mainoskieltoa, ei terveydellisten varoitusten kieltämistä, mistä äänestimme eilen. Lechnerin pitäisi tietää, että päätös on väliaikainen ja ettei lopullista päätöstä tehdä kuin vasta syksyllä.
Lisäksi oikeudellisten asioiden valiokunnassa ylenkatsottiin parlamentin oikeudellisen yksikön kantaa, jonka mukaan direktiivin oikeudellinen perusta on moitteeton. Voin ymmärtää Lechnerin turhautumisen, koska hän ja jotkut muut hänen ryhmänsä jäsenet tekivät tiivistä yhteistyötä teollisuuden edustajien kanssa yrittäessään vesittää tämän päätöslauselman, mutta emme saa antaa lehdistötiedotteen politiikkojen pyörtää parlamentissa tehtyjä päätöksiä.

Puhemies
Kiitokset, teille arvoisa McCarthy. Olen ottanut tämän täysin huomioon.
ÄÄNESTYSSELITYKSET
Murphyn mietintö (A5-0154/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, haluan esittää hyvä-huudon parlamentille, koska se hyväksyi tämän direktiivin, joka velvoittaa velkansa myöhässä maksavat yritykset maksamaan 7 prosentin korkoa. Äänestin tämän hienon tuloksen puolesta, mutta kauanko meidän pitää odottaa ennen kuin parlamentti äänestää myös viivästyskorosta ja korvauksesta, kun hallitukset puolestaan suorittavat maksuja myöhässä ja kun eläkelaitokset maksavat eläkkeet myöhässä? Kaikissa 15 jäsenvaltiossa eläkkeet maksetaan myöhässä. Miksei meidän siis pitäisi maksaa 7 prosentin korvausta myös niille kansalaisille, jotka saavat eläkkeensä myöhässä julkisilta laitoksilta? Tästä syystä äänestin toimenpiteen puolesta, koska toivon, että tässäkin asiassa edetään.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, vastustin toisessa käsittelyssä sekä maksuajan lyhentämistä 30 päivästä 21 päivään että ehdotettua 8 prosentin korkoastetta. Olen yhä vakuuttunut siitä, että neuvoston alun perin ehdottama 6 prosentin korko olisi parempi kaupallisten toimien yhteydessä. En voi yhtyä täysin sovittelukomitean hyväksymään kompromissiin, mutta äänestin kuitenkin lopulta tarkasteltavana olevan esityksen puolesta, koska tämän direktiivin sisällöllä on suuri merkitys rajat ylittävälle kaupalle ja sisämarkkinoiden toiminnalle.

Caudron
. Haluan aluksi onnitella esittelijää ja kollegoitani, jotka ovat osallistuneet sovittelukokouksiin ja joiden on pitänyt taistella lujasti ministerineuvoston kanssa, joka on suhtautunut enemmän kuin vastahakoisesti lainsäädännön kehittämiseen maksuviivästysten alalla, mikä on todella pöyristyttävää ajateltaessa pk-yrityksiä rasittavia taloudellisia velvoitteita. On todellakin huomattava, että maksuviivästykset ovat merkittävä syy maksukyvyttömyydelle, joka vaarantaa yritysten toiminnan jatkuvuuden ja johtaa lukuisiin vararikkoihin, joiden seurauksena menetetään työpaikkoja.
Tämän ongelman hoitamista koskevat kansalliset säädökset eroavat huomattavasti toisistaan eri jäsenvaltioissa. Siksi on syytä hyväksyä mahdollisimman pian lainsäädäntö, jolla yhdenmukaistetaan Euroopan tasolla maksuviivästyksiä, eräpäiviä ja laillista korkokantaa koskevat määräykset. Kyse on oikeudellisen kehyksen laatimisesta, jolla torjutaan maksuviivästyksiä ja taataan velkojille oikeus kohtuulliseen korvaukseen maksuviivästyksen yhteydessä. Tämä on tänään käsiteltävänämme olevan direktiivin tavoite.
Tekstistä käydyt neuvottelut olivat vaikeita. Yhteinen kanta vahvistettiin lopulta 29. toukokuuta. Euroopan parlamentti selvisi voittajana useammista näiden pitkien neuvottelujen keskeisistä kohdista.
Parlamentin ja neuvoston väliset erimielisyydet kärjistyivät erityisesti tarkasteltaessa julkisen ja yksityisen sektorin erilaista kohtelua, ja ne tunnustettiin lopulta tasa-arvoisiksi. Parlamentti onnistui sisällyttämään direktiivin tekstiin määräyksen, joka koskee omistusoikeuden siirtymisen lykkäämistä. Sen mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, että tuotteet pysyvät myyjän omaisuutena kunnes kauppahinta on kokonaisuudessaan maksettu noudattaen kuitenkin asiaa koskevia kansallisia määräyksiä.
Väärinkäytösten estämistä koskevan lausekkeen osalta Euroopan parlamentti kieltäytyi asettamasta sopimusvapautta velkojan etujen edelle. Direktiivissä säädetään näin ollen, että väärinkäyttönä voidaan pitää tapauksia, joissa sopimuksen tarkoituksena on pääasiassa lisätä velallisen maksuvalmiutta velkojan kustannuksella tai joissa pääurakoitsija asettaa hankkijoille tai alihankkijoille maksuehtoja, jotka eivät ole perusteltavissa hänen omien ehtojensa perusteella.
Korvauksen osalta velkoja on saavutetun yhteisymmärryksen perusteella oikeutettu velallisen maksamaan kohtuulliseen korvaukseen kaikista asiaan kuuluvista kuluista, paitsi jos velallinen ei ole vastuussa viivästyksestä. Korvaukseen voidaan sisällyttää velkojalle aiheutuneet kulut lainoista tai tilinylityksestä, velkojayrityksen esittämät hallinnolliset perintäkulut, perintätoimistojen kulut ja oikeudenkäynnistä aiheutuneet kulut.
Parlamentti ja neuvosto sopivat koron suuruudeksi 7 prosenttia, johon on lisättävä Euroopan keskuspankin käyttämä korko, eli tällä hetkellä korko on yhteensä 10,5 prosenttia.
Maksuajan osalta Euroopan parlamentti halusi, että korkoa voitaisiin vaatia maksettavaksi 21 päivän eikä 30 päivän kuluttua laskun vastaanottamisesta, kuten neuvosto suunnitteli. Lopulta 30 päivän määräaika säilytettiin mutta tekstissä säädetään, että selvät väärinkäytökset velkojaa kohtaan voivat johtaa vahingonkorvaukseen.
Lopuksi sanoisin, että sovittelun tulos on tyydyttävä, koska useat Euroopan parlamentin pyrkimykset vahvistettiin. Äänestin näin ollen tämän tekstin puolesta.

Farage
Vaikka olenkin tietoinen siitä, että se, mitä nyt teen, ei kiinnosta tämän elimen muita jäseniä, varsinaista yleisöä ovat oman vaalipiirini jäsenet. Haluan esittää heille syyt toimintaani.
Näin ollen minun on ilmoitettava syistä, joiden syvällisempään tarkasteluun minulla ei ole tilaa etten usko, että tällä direktiivillä voidaan vaikuttaa tai tullaan vaikuttamaan yrityksien todellisiin ongelmiin.
Vastustan kuitenkin tätä direktiiviä pääasiassa siksi, että siinä tuodaan esiin sen järjestelmän todellinen luonne, johon Yhdistynyt kuningaskunta on sotkeutunut. Keskeinen tosiasia on, että asia esiteltiin ensimmäistä kertaa tässä parlamentissa 17. syyskuuta 1998.
Se tapahtui ennen viime parlamenttivaaleja. Toisin sanoen uusi äänestäjäkunta on valinnut uuden parlamentin. Siitäkin huolimatta direktiivin käsittely jatkuu.
Tämä osoittaa, että parlamentin vaihdos oli kosmeettinen pelkkää teeskentelyä. Äänestäjät ovat päässeet vain siirtelemään Titanicin kansituoleja uuteen asentoon. Tällä välin hanke vajoaa vajoamistaan byrokratian suohon.
Toivon, että saan nähdä hankkeen kuihtuvan lopullisesti, mutta tällä välin olen äänestänyt tätä toimea vastaan.

Titley
. Onnittelen Labour-puolueen kollegaani, Simon Murphyä, hänen suosituksestaan, jonka mukaan on syytä hyväksyä neuvoston kanssa tehty sopimus kaupallisissa toimissa tapahtuvien maksuviivästysten torjumisesta. Tämä osoittaa jälleen kerran, että Labour-puolue on sitoutunut luomaan sellaisen ilmapiirin, jossa yrittäjät ja yritykset menestyvät kautta Euroopan.
Maksuviivästykset lamauttavat usein monet uskottavat yrityksiä, erityisesti pienet ja keskisuuret yritykset. Tästä seuraa, että monet niistä joutuvat valitettavasti menemään konkurssiin, vaikka syy ei olekaan niiden.
Tämän toimen avulla pienyritykset voivat kuitenkin pitää pintansa. Velkojat saavat kantaa lakisääteistä 7 %:n korkoa myöntämistään lainoista, mikä kannustaa velallisia maksamaan ajoissa. Lisäksi, jollei lainoja makseta takaisin, luotonantaja on oikeutettu velkojan maksamaan korvaukseen viivästyksestä aiheutuneista kuluista.
Liiketoimien varmuuden parantaminen kautta Euroopan lisää pienyritysten luottamusta kaupankäyntiin, ei ainoastaan kautta Ison-Britannian vaan suoraan kautta Euroopan yhtenäismarkkinoiden.
Maailman laajimman kaupparyhmittymän, yhtenäismarkkinoiden, jäsenyys on ratkaisevan tärkeä Ison-Britannian luoteisosan työpaikkojen kannalta. Lähes 40 prosentilla alueen pienistä ja keskisuurista yrityksistä on kaupallisia yhteyksiä EU:n muihin jäsenvaltioihin. Koska yritykset ovat osa EU:n yhtenäismarkkinoita, niillä on yli 370 miljoonaa mahdollista asiakasta yli kuusi kertaa enemmän kuin pelkästään Isossa-Britanniassa. Muutaman vuoden kuluttua mahdollinen asiakasmäärä nousee Euroopan unionin laajentumisen myötä 500 miljoonaan asiakkaaseen, mikä on yhtä paljon kuin Yhdysvaltojen ja Japanin markkinoilla yhteensä.
Labour-puolueen johtama hallitus on päättänyt saada yhtenäismarkkinat toimimaan Ison-Britannian yritysten hyväksi. Tällä toimella annetaan brittiläisille yrityksille uskallusta pyrkiä näille markkinoille, myötävaikutetaan hallituksen tavoitteen saavuttamiseen ja lisätään kaupankäyntiä, kasvua ja työllisyyttä sekä kautta Ison-Britannian luoteisosan että koko Ison-Britannian.
Maatenin mietintö (A5-0160/2000)

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, tämä parlamentti se vasta hienosti toimi äänestäessään myös niiden poikkeuksien säilyttämisen puolesta, jotka koskevat alkoholituotteiden maahantuontia ja valmisteverojen säilyttämistä! Minä äänestin tätä toimenpidettä vastaan. Usein ajattelen, että kun valtiovarainministerit näkevät jonkun meistä, jonkun kansalaisen, joiden joukossa on myös paljon eläkeläisiä, juovan viiniä, viskiä, votkaa tai alkoholia yleensä, he sanovat, että onpa hienoa, kun verotulot kasvavat, koska näin voidaan tervehdyttää talousarviota. Mutta onko tosiaan mahdollista, että valtioidemme verojärjestelmien pitää hyötyä joka kerta, kun juomme lasillisen viiniä? En ole asiasta samaa mieltä! Tästä syystä äänestin toimenpidettä vastaan.

Eriksson, Herman Schmid ja Sjöstedt
kirjallinen. Olemme äänestäneet komission ja Ruotsin hallituksen vaiheittaista alkoholin ja tupakan Ruotsiin tuomista koskevien rajoitusten poistamista käsittelevän selvityksen hyväksymistä vastaan.
Ruotsin hallitus makaa maassa EU:n byrokratian ylivallan edessä ja on luopunut aikaisemmasta kannastaan, jonka mukaan ainoastaan neuvosto saa ratkaista valmisteveroon liittyviä kysymyksiä. Tämä toiminta on myös niiden lupausten pettämistä, joita EU:hun liittymisen kannattajat esittivät ennen Ruotsin kansanäänestystä. Tämä lupaus aiheutti sen, että vahva raittiusliike ei toiminut Ruotsin jäsenyyttä vastaan, mikä luultavasti ratkaisi, sen että Ruotsista tuli jäsen.
Pidämme kuitenkin myönteisenä hyvin suurta osaa Maatenin mietinnöstä, jossa selvästi myönnetään, että alkoholipolitiikka on terveyteen liittyvä asia eikä ainoastaan sisämarkkinoita ja maatalouspolitiikkaa koskeva kysymys, kuten komission katsoo. Mietinnön johtopäätökset ovat kuitenkin mielestämme ristiriidassa mietinnön perustelujen hengen kanssa.

Olsson
kirjallinen. EU:hun liittymisestään asti Ruotsi on saanut pitää erilaisia alkoholijuomien ja tupakkatuotteiden tuontikiintiöitä yksityisiä ihmisiä varten, jotka tuovat Ruotsiin alkoholijuomia ja tupakkatuotteita yksityiseen käyttöön. Olin maatalousministerinä mukana, kun tämä poikkeus direktiivin 92/12/ETY 26 artiklaan neuvoteltiin ennen Ruotsin liittymistä vuonna 1994, ja tätä poikkeusta on jo kerran jatkettu.
En voi tulla muuhun tulokseen kuin siihen, että tämä on ollut Ruotsin kohdalla määräaikainen poikkeus, joka jonakin päivänä loppuu voimassa olevien yhteisödirektiivien hyväksi. Ruotsin hallitus on toiminnallaan myötävaikuttanut siihen, että tämä tosiasia on viime vuosien keskustelussa hämärtynyt. Tämä on myös merkinnyt sitä, että vaikka poikkeuksen sisältö tiedettiinkin, vältettiin kuitenkin tarttumasta tarvittaviin toimiin, joilla mukautettaisiin sekä Ruotsin kotimaan markkinat että Ruotsin alkoholipolitiikassaan käyttämät välineet. Ruotsin hallituksen on nyt annettuaan komissiolle epävirallisen lupauksen ehdotuksen hyväksymisestä tiedostettava tarve muuttaa alkoholipolitiikkaansa ja löytää uusia menetelmiä alkoholinkulutuksen valvomiseksi maassa ja alkoholin haittojen vähentämiseksi. Hallituksen on jo aika oivaltaa tämä.
Kun otetaan huomioon liittymisneuvottelut ja sosiaalidemokraattisen hallituksen tapa käsitellä asiaa, en näe mitään muuta vaihtoehtoa kuin äänestää mietinnön puolesta.

Sacrédeus ja Wijkman
kirjallinen. Ruotsalaiset kristillisdemokraatit ovat Ruotsiin EU:hun liittymisestä alkaen toimineet sen puolesta, että Ruotsin alkoholin tuontia koskevasta poikkeuksesta järjestelmädirektiiviin 92/12/ETY tehtäisiin pysyvä. Meidän mielestämme se on sen menestyksekkään alkoholipolitiikan jatkamisen edellytys, joka on johtanut Ruotsin muuta EU:ta alempaan alkoholihaittatasoon ja siten hyvään kansanterveyteen.
Nyt kun komissio hylkää Ruotsin perustelut ja painottaa sisämarkkinoiden toimintaa, pelkäämme että alkoholipolitiikka kärsii suuren vahingon. Syy ja seuraus -suhde on puutteellinen, kun toisaalta kielletään ruotsalaisen nuuskan vienti muihin EU-maihin terveyssyistä, mutta toisaalta vedotaan vapaisiin markkinoihin ja asetetaan terveysnäkökohdat sivuun, kun on kysymys alkoholin tuonnista.
Mielestämme on erittäin valitettavaa, että Ruotsin sosiaalidemokraattinen hallitus on päättänyt olla ajamatta tätä asiaa voimakkaammin. Terveysnäkökohtien perusteella haettu tuomioistuimen päätös poikkeuksesta olisi ollut mahdollisuus, jota nyt ei käytetty.
Koska katsomme sekä Ruotsin hallituksen että Euroopan komission toimineen väärin tässä asiassa, osoitamme vastustustamme olemalla äänestämättä äänestyksessä, joka koskee Ruotsin järjestelmädirektiivistä saaman poikkeuksen jatkamista.
Eurooppa-neuvosto Feirassa (RC B5-0522/2000)

Barón Crespo
Arvoisa puhemies, haluan Euroopan sosialistipuolueen puolesta korostaa, että pidättäydyimme äänestämästä lopullisesta päätöslauselmasta, vaikka tuemmekin selkeästi päätöslauselmaa niissä asioissa, jotka kuuluvat Feiran Eurooppa-neuvoston toimivaltaan, eli hallitusten välistä konferenssia ja talous- ja sosiaaliasioiden toimintasuunnitelmaa.
Itävallan tapauksen kohdalla ensinnäkin Euroopan parlamentin päätöslauselma, josta on aikanaan äänestetty, pysyy tietenkin voimassa, koska ei ole tapahtunut mitään uutta; koska se ei ole sinällään yhteisön asia, vaan asia sovitaan neljäntoista jäsenvaltion kesken; edelleen, koska ryhmäni kannatti sitä, että presidentti Klestil saapuisi paikalle, ja olemme ottaaneet visusti huomioon hänen myönteiset ehdotuksensa, jotka tarkalleen ottaen liittyvät aiheisiin, jotka ovat komission - jonka jäsen ei ole paikalla - toimialaa, kuten voi olla 7 artiklan soveltaminen ja yhteisten arvojemme vahvistaminen.
Tämä sisällyttäminen ei tietenkään ollut paikallaan prosessin parantamiseksi, se on valmistelematon, ja lisäksi uskomme, että paras tapa pystyä kohtaamaan uusia ehtoja ei ole, että jokin puolue, joka - kuten Galeote täällä sanoi tänään - on asettanut ehtoja ja lisäksi vaatinut takuita puolueelta, joka kuuluu samaan ryhmään ja on Itävallan hallituksessa. Lisäksi ei voida suvaita, että meidän on siedettävä provosointi-, kerskunta- ja roskapuhekampanjaa niin Itävallan hallituksen jäsenten kuin sitä tukevien poliittisten voimienkaan taholta. Tämä ei ole paras mahdollinen tapa parantaa meidän suhteitamme.
Uskomme, että Euroopan unionin puolesta työskentelyä on jatkettava emmekä usko, että olisi hyvä keino yrittää etsiä oikoteitä niin vakavassa asiassa, joten pidättäydyimme äänestämästä.

Berthu
Arvoisa puhemies, ensi viikolla pidettävän Feiran Eurooppa-neuvoston valmistelu näyttää muuttuvan kulissien takana voimainmittelöksi, jossa ovat vastakkain ne, jotka haluavat pidentää hallitustenvälisen konferenssin asialistaa, ja ne, jotka haluavat lyhentää sitä.
Tämän taustalla on toinenkin kahtiajako: toisaalta alusta asti mukana olleet suuren federalistisen harppauksen kannattajat, ja toisaalta realistit, jotka ovat alkaneet pohtia, onko täysin taloudellisesti ja poliittisesti yhdentynyt Eurooppa todellakin oikea keino ratkaista laajentuminen ja demokratiavaje. Minun on sanottava tiettyä tyytyväisyyttä tuntien, että jälkimmäinen ryhmä näyttää pääsevän voitolle, mikä sopii meille erinomaisesti. Asialistalle olisi lisättävä yksi ainoa kohta, joka on mielestämme täysin hyväksyttävä, koska kyse on siitä, että niin sanotulle "tiivistetylle" yhteistyölle olisi annettava paremmat mahdollisuudet. Me kutsumme sitä mieluummin "eriytetyksi yhteistyöksi" osoittaaksemme selvästi, että pyrkimyksenä ei ole Euroopan ajaminen yksisuuntaiselle federalismiin johtavalle tielle, vaan päinvastoin se, että jäsenvaltioille annetaan mahdollisuus kokeilla vapaasti geometrian kokoonpanoissa sellaisia yhteistyömuotoja, jotka vastaavat parhaiten niiden tulevaisuudentavoitteita ja etuja.
Oleellista käytetystä määreestä "tiivistetty" tai "eriytetty" yhteistyö riippumatta on meidän mielestämme kuitenkin ensimmäisen askeleen ottaminen ja keskustelun avaaminen, jolla vapautetaan nykyisin täysin paikalleen jumiutunut Euroopan unionin järjestelmä. Lisäksi uusia eriytettyjä yhteistyömuotoja pitäisi mielestämme soveltaa turvallisuuspolitiikassa, jotta sitä voitaisiin kehittää vapaaehtoiselta pohjalta ja kansallista suvereniteettia kunnioittaen.
Lopuksi, jos Feiran huippukokouksessa käsitellään perusoikeuskirjaa, pyydämme, että sitä ei sisällytetä HVK:n asialistalle vaan että jo nyt päätetään tehdä siitä perustamissopimukseen kuulumaton julistusasiakirja. Kuten olen jo todennut tässä istuntosalissa ja perusoikeuskirjan valmistelukunnassa, olisi todellakin kiinnostavaa antaa julistus yhteisistä arvoistamme jos se on hyvin laadittu mutta kansoiltamme ei saa riistää niiden oikeutta määritellä itse kansalaistensa oikeuksia.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, pahoittelen sitä, että joudutte olemaan täällä vielä jonkin aikaa; tiedän teidän olevan nälkäisiä, mutta tämä osoittaa melko hyvin, miten kiinnostuneita ja puhun teille nyt varapuheenjohtajana kollegat ovat äänestysselityksistä ja miten tärkeää käsiteltävänämme olevassa uudistusprosessissa olisi pohtia suurten aiheiden yhteydessä, pitäisikö äänestysselitykset sijoittaa kuten aikaisemmin tehtiin ennen äänestystä eikä sellaiseen vaiheeseen, jossa kaikki ikävystyvät, koska emme voi muuta kuin olla läsnä ja kuunnella muita.
Itse esitän äänestysselityksen Italian radikaalien puolesta perustellakseni hyväksyvän äänestyskäyttäytymisemme, painottaakseni sitä, että päätöslauselmassa on kaikesta huolimatta merkittäviä kohtia, kuten vuoropuhelun tarve ja tarve päästä niiden Itävallalle asetettujen keinotekoisten pakotteiden yli, jotka eivät ole johtaneet tuloksiin, ja saadakseni tämän kokouksen pöytäkirjaan merkinnän siitä, että äänestys koski myös sitä tärkeätä pyyntöä, jonka esitimme viime huhtikuussa ja jonka nyt toistimme eli pyyntöä, joka koskee toimielinten kotipaikkakysymyksen ottamista uudelleen tarkasteluun.
Parlamentti on ilmaissut asian hyvin selvästi. Eilen me osoitimme sen hyvin konkreettisesti poistamalla perjantain istunnot. Mielestäni perustamissopimuksen uudistuksissa on jo korkea aika ottaa huomioon meidän tahtomme ja lopultakin esittämämme vaatimus sellaisesta asemasta, jossa voimme itse päättää menettelyistämme ja toimielimemme kotipaikasta ja kokoontumispaikasta. Näin me olemme sanoneet, ja tästä syystä äänestimme päätöslauselman puolesta.

Puhemies
Arvoisa kollega, mitä tulee ensimmäiseen mainitsemaanne asiaan, toimimme tosiaankin tämän parlamentin sisäisten uudistusten parissa. Keskustelu on alkanut, ja myös teidän mielipiteenne äänestysselityksistä on silloin varmasti tärkeä jonakin toisena ajankohtana. Kiitokset mielipiteestänne.

MacCormick
Arvoisa puhemies, panin merkille, että tarkistukseen 11 sisällytettiin ehdotus, jonka mukaan yhteisön pitäisi ryhtyä toimiin toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, jos ja vain jos jäsenvaltiot tai ja korostan tätä niiden osavaltiot, joilla on niille kansallisessa perustuslaissa myönnetyt lainsäädännölliset oikeudet, eivät saavuta riittävän hyvin ehdotettujen toimien tavoitteita. Tämä tarkistuksen osa oli mielestäni hyvin hyödyllinen, vaikka tarkistuksessa oli sellaisiakin näkökohtia, joita en voinut tukea.
Pahoittelen sitä, että Feiran päätöslauselmassa ei käsitellä lainkaan toissijaisuutta. Sen vuoksi en äänestänyt päätöslauselman puolesta.

Cederschiöld
Arvoisa puhemies, me, Ruotsin PPE-DE-ryhmän maltillisten edustajat, työskentelemme unionin nopean laajentumisen puolesta, emmekä halua myöhästyttää hallitustenvälistä konferenssia. Päätöslauselmassa halutaan, että perusoikeuskirja sisällytetään sopimukseen käynnissä olevan hallitustenvälisten konferenssin aikana. Perusoikeuskirjaa tarvitaan, jotta voitaisiin antaa unionin nykyisille ja tuleville kansalaisille oikeusvaltion edut. On olemassa vasemmistolaisia voimia, jotka haluavat sisällyttää perusoikeuskirjaan yhteiskunnallisia tavoitteita. Käsityksemme on, että unionia voi vahingoittaa, että otetaan käyttöön taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia, joita tuomioistuimet tuskin voivat taata ja jotka vaikuttavat kansalliseen verorasitukseen.

Ducarme
Arvoisa puhemies, perustelen lyhyesti, miksi äänestin tyhjää. Olen toki samaa meiltä äänestettävänä olleen tekstin pääkohdista, jotka koskevat toimielimiä, Lissabonin Eurooppa-neuvoston seurantaa, veropolitiikkaa koskevia näkökohtia ja ehdottomasti myös elintarvikkeiden turvallisuuteen liittyviä ongelmia.
En kuitenkaan voinut hyväksyä sitä, koska äänestyksessä päätettiin myös Itävaltaa koskevasta 8 kohdasta. Neuvoston puheenjohtaja valaisi mielestäni erittäin merkittävällä tavalla 14 jäsenvaltion noudattamaa menettelyä ja pyysi erityisesti, että parlamentissa ei järjestettäisi äänestystä, jotta ulkoministerien välillä parhaillaan käytävät keskustelut voisivat johtaa tulokseen.
Minua hämmästyttää, ja yhdyn tässä asiassa Dell'Alban sanoihin, miten vähän parlamenttimme arvostaa parlamenttikeskustelua, sillä jos ja tässä mielessä uudistus olikin merkittävä neuvoston puheenjohtajan puheenvuoron jälkeen olisi voitu keskustella ja jos ryhmät olisivat voineet esittää kantansa, olen varma, että äänestystulos oli ollut toinen kuin se nyt saamamme. Tästä syystä halusin äänestää tyhjää.

Caudron
. Äänestäessämme nyt Feiran huippukokousta koskevasta yhteisestä päätöslauselmasta haluan korostaa erityisesti puheenjohtajavaltio Portugalin merkittävää työtä, sen kykyä kuunnella, sen tehokkuutta ja sen valmiutta.
Haluan myös sanoa, että vaikka yhteisessä päätöslauselmassa ei valitettavasti ole kaikkea sitä, mitä olisin halunnut, ja varsinkaan mainintaa julkisia palveluja koskevasta puitedirektiivistä, olen tyytyväinen moniin ehdotuksiin, ja tämä on varmasti kaikilta osiltaan yksi parhaimmista päätöslauselmista, joita olemme käsitelleet Euroopan parlamentin nykyisessä poliittisessa kokoonpanossa.
Valitettavasti oikeisto liitti päätöslauselmaan Itävaltaa koskevan kohdan.
Se on mielestäni täysin tuomittavaa hetkellä, jolloin "useammat merkkivalot näyttävät punaista" ja jolloin monet seikat osoittavat, että liittoutuminen Itävallan äärioikeiston kanssa alkaa aiheuttaa tuhoa.
Meidän on enemmän kuin koskaan taisteltava fasisteja, uusfasisteja ja heidän tukijoitaan vastaan.
Pelissä on Euroopan tulevaisuus. Ja siksi Feiraa ja puheenjohtajavaltio Portugalin työtä ja päätelmiä koskevassa tekstissä ei sen laadusta riippumatta saa mielestäni antaa edes sivumennen tai edes epäsuorasti oikeutusta sellaisille häpeälliselle liittoutumalle, jolla voisi olla kohtalokkaat seuraukset Euroopalle.
Tämän vuoksi äänestin mielenosoituksellisesti tyhjää tästä tekstistä!
Hävetköön noidan oppipojat!
Miten on mahdollista, että 60 vuotta vuonna 1940 tapahtuneen natsimiehityksen jälkeen ja 55 vuotta Eurooppaa ja maailmaa ravisuttaneen hirvittävän sodan jälkeen löytyy ihmisiä, joilla voi olla alhaisen ääntenkalastelun vuoksi "näin lyhyt muisti"?!!

Desama, Thielemans, Van Brempt ja Van Lancker
. Belgian molempia sosialistipuolueita edustavat Euroopan parlamentin jäsenet ovat äänestäneet tyhjää äänestettäessä Feiran huippukokouksen valmistelua koskevasta päätöslauselmasta.
Hyväksymällä hallitusten päämiehille osoitettu vetoomus siitä, että he muuttaisivat suhtautumistaan Itävallan hallitukseen tehdään mahdolliseksi se, että äärioikeiston mukanaolosta kyseisessä hallituksessa tulee tavanomaista. Meidän on mahdotonta hyväksyä sitä.
PSE-ryhmän belgialaiset Euroopan parlamentin jäsenet ovat pahoillaan siitä, että he eivät voineet tästä syystä hyväksyä muuten vahvaa päätöslauselmaa.

Duff
 - Liberaalipuolue kannattaa esitystä yleisesti ottaen, mutta olisimme pitäneet parempana lyhyempää ja terävämpää tekstiä, jossa keskityttäisiin ainoastaan Eurooppa-neuvoston politiikkoihin ja jossa hallitusten päämiehille suunnatut viestit olisivat selvempiä.
ELDR-ryhmä on vaatinut kohta kohdalta -äänestystä yhteisen päätöslauselmaesityksen eri kohdista: 7 kohdasta haluamme poistaa virkkeen toisen osan vahvistaaksemme laajentumisen välttämättömyyttä; 9 kohdasta pyrimme poistamaan viimeisen lausekkeen, koska tiedämme, että Libanonin hallitus yrittää tosiaankin saavuttaa jälleen koko alueensa hallinnan, mutta tämän tavoitteen saavuttamista vaikeuttavat voimat eivät ole hallituksen määräysvallan alaisia; 14 kohdasta haluamme poistaa viittauksen NATOon siitä syystä, että asia koskee suoraan kaikkia EU:n jäsenvaltioita; 19 kohdasta haluamme poistaa viittauksen teollisuuden muutoksien tutkimuslaitokseen (Observatory of Industrial Change); ja 24 kohdassa haluamme kohdistaa tekstiä Feirassa tarvittavaan poliittiseen viestiin.

Ford
. Tässä päätöslauselmassa on monia kohtia, joita kannatan täysin; kohdat liittyvät HVK:hon, perusoikeuskirjaan ja muihin yhteisön politiikan näkökantoihin. Minun on kuitenkin mahdotonta tukea päätöslauselmaa, koska siihen on sisällytetty 8 kohta, jossa käsitellään Itävaltaa.
Olin ylpeä EU:sta, kun se käytti pakotteita Itävaltaa vastaan uuden koalitiohallituksen muodostamisen ja vapauspuolueen kantojen ja toimien vuoksi. Vapauspuolue on puolue, jonka politiikka on muukalaisvihan läpitunkema niin kuin Blackpool tunkee läpi kiven; puolueen johtaja on ylistänyt Hitleriä ja Waffen-SS:ää, kieltäytynyt tuomitsemasta terroristien pommiattentaatteja Roomassa ja onnitellut natsisotaveteraaneja siitä, että he ovat pitäneet kiinni periaatteistaan.
Suuria muutoksia ei ole sen jälkeen näkynyt. Vapauspuolueen ministerit toistelevat edelleen natsipuolueen iskulauseita ja 30- ja 40-luvun puheenparsia.
Nyt on liian aikaista antaa Itävallan palata täysin Euroopan helmaan. Se antaisi väärän viestin vapauspuolueelle ja sen kannattajille muualla Euroopassa.
Menneiden uhrien muistoksi äänestän sitä vastaan, että he joutuisivat tekemään yhteistyötä tulevien rikollisten kanssa.

Korakas
. Kukaan työntekijä ei voi eikä hänen pidä pettää itseään. Kreikan liittyminen EMUn kolmanteen vaiheeseen, josta neuvosto päättää Feirassa, tarkoittaa työväestön vastaisen ja yleensä ottaen kansanvastaisen politiikan kiihtymistä, vaikka Kreikan hallitus kuinka yrittää esittää tätä voittona maallemme.
Kaikki tietävät jo, että kreikkalaiset työntekijät ja koko Kreikan kansa ovat maksaneet jo kalliin hinnan maamme liittymisestä EMUun. Feiran päätöksen jälkeen he itse maksavat "ylläpitokyvyn" eli EMUssa pysymisen kustannukset, kun taas suuryritykset ja monopolit jatkavat hyväksikäyttönsä laajentamista ja voittojensa kasvattamista.
Feiran huippukokouksessa on määrä edistää suurpääoman valintoja entistä päättäväisemmin. Siellä on määrä edistää entistä nopeammassa tahdissa Euroopan unionin militarisointia luomalla eurooppalainen armeija, jonka päätehtävänä ovat sotilaalliset interventiot kolmansissa maissa sekä kapitalismin tukeminen EU:n omissa jäsenvaltioissa kansan liikehdintää vastaan. Huippukokous vahvistaa toimenpiteitä suurpääoman "sisäisen turvallisuuden" takaamiseksi ohjaamalle kansan liikehdintää ja kukistamalla sen osana Schengenin sopimuksen sisällyttämistä EU:hun.
Uusi perustamissopimuksen muuttaminen, jota ajetaan hallitustenvälisessä konferenssissa, on Feiran huippukokouksen keskeisiä kysymyksiä. Tavoitteena on saattaa laiksi monopolien perusvalinnat, jotka ajavat yhä suurempaan ahdinkoon työläiset, heikossa asemassa olevat kansanosat ja vähemmän vahvat maat. Veto-oikeuden poistaminen, määräenemmistöpäätösten laajentaminen ja erityisesti vahvistetun yhteistyön ja joustavuuden vakiinnuttaminen palvelevat tehokkuuden nimissä juuri näitä monopolien valintoja. Ne antavat vahvojen maiden edetä toisessa tahdissa maiden ja kansojen hyväksikäytössä.
Feiran huippukokouksen esityslistalla on myös työntekijöiden sosiaalisten oikeuksien, ensimmäisenä sosiaaliturvan, murentaminen entisestään. Asiantuntijaryhmän kertomus ja tehtävät päätökset tähtäävät työttömyyden hoitamisen verukkeella työntekijöiden taistelulla, uhreilla ja verellä hankkimien oikeuksien poistamiseen monopolien voittojen kasvattamisen ja kilpailukyvyn sekä talouskurin ja euron tukemisen alttarilla.
Työntekijät eivät jätä tätä kehitystä vaille vastausta, he asettuvat vastustamaan monopolien valintoja ja puolustamaan omia etujaan. Tässä taistelussa Kreikan kommunistinen puolue seisoo kuten aina vankkumatta heidän rinnallaan.

Lund ja Thorning-Schmidt
. Euroopan parlamentin tanskalaiset sosiaalidemokraatit eivät ole tänään kannattaneet eivätkä vastustaneet Eurooppa-neuvoston Feirassa 19. ja 20. kesäkuuta 2000 pidettävän kokouksen valmistelua koskevaa päätöslauselmaa. Se johtuu siitä, että päätöslauselma antaa joitakin tärkeitä poliittisia signaaleja maaliskuussa pidetyn Lissabonin huippukokouksen seurannasta, nimittäin työllisyydestä, taloudesta ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnasta avoimen koordinointimenettelyn avulla, sekä vahingollisen verokilpailun välttämiseksi tarkoitetusta panoksesta, mutta myös puhtaiden elintarvikkeiden varmistamiseen tarkoitetusta panoksesta.
Päätöslauselma sisältää kuitenkin myös laajan osuuden, jossa käsitellään käynnissä olevaa hallitustenvälistä konferenssia, ja haluaisimme tässä yhteydessä toistaa, että vaikka olemmekin kannattaneet päätöslauselmaa kokonaisuudessaan, se ei muuta peruskäsitystämme siitä, että asialistan laajentaminen, perustamissopimusten muuttaminen perustuslain kaltaisiksi, mukaan lukien perusoikeuskirjan sisällyttäminen perustamissopimukseen, mikä antaa sille sitovan lainvoiman, eivät paranna mahdollisuuksia saavuttaa tyydyttävää tulosta Nizzassa joulukuussa, mikä olisi ratkaisevan tärkeää, jotta laajentuminen pääsisi käyntiin, silloin kun maat ovat siihen valmiit. Emme ole sen vuoksi voineet kannattaa tätä osuutta erikseen tarkasteltuna.

Marinho
. Feiran Eurooppa-neuvostosta hyväksymänsä päätöslauselman Itävallan kysymystä koskevassa kahdeksannessa kappaleessa Euroopan parlamentti on juuri omaksunut erittäin tekopyhän asenteen, joka on räikeässä ristiriidassa kaikkien sen tässä ongelmassa kannattamien aikaisempien kantojen kanssa.
Nähdäkseni kyse ei ole siitä, että vastustettaisiin periaatetta suhteiden normalisoimisesta Itävaltaan. Kyse on siitä, että valitaan oikea tilaisuus ja hetki, jona tämän poliittisen muutoksen on tapahduttava. Eurooppa-neuvostolle suunnatun päätöslauselman puitteissa on juuri Eurooppa-neuvoston otettava käsiinsä tämä poliittinen muutos Feirassa pitämänsä kokouksen aikana. Mutta teksti ei tätä vahvista; päinvastoin: siinä pyydetään Portugalia puheenjohtajavaltiona tekemään tämä muutos. On selvä, että tässä vaiheessa, kun jäljellä on neljä päivää Eurooppa-neuvoston kokoontumiseen, juuri tälle neuvostolle kokonaisuudessaan, unionin suurimpana elimenä, kuuluu käyttää hyväkseen tätä historiallista tilaisuutta saattaakseen Itävallan-politiikkansa ajan tasalle.
Sälyttämällä vastuu puheenjohtajavaltiona toimivalle Portugalille pyrittiin keskittämään vastuu tulevista tapahtumista yhden ainoan maan harteille, eikä se voi yksin ajan puutteessa ratkaista ongelmaa, joka kuuluu kaikille.
Näin on, puhumattakaan sitten syistä, jotka kenties selittäisivät tämän päätöslauselman hyväksymisen; ne ovat poliittiselta perustalta katsoen vaikeasti ymmärrettävissä. Mikä nyt loppujen lopuksi on muuttunut Itävallassa? Kaatuiko sen hallitus? Onneksi tämä pieni kappale tekstiä ei tee sen koko sisältöä käyttökelvottomaksi, ja se on mielestäni myönteistä. Ikävä kyllä kävi selväksi, että PPE:n portugalilainen osapuoli hyväksyi tämän kannan paljon enemmän palvelemaan omia pikku etujaan kuin vakaumuksesta ja tuntien, että tällainen erityisäänestys olisi hyödyllinen.

Moraes
. Euroopan parlamentin Labour-puolue äänesti Santa Maria de Feirassa 19. ja 20. kesäkuuta 2000 pidetyn Eurooppa-neuvoston päätöslauselman puolesta mutta ei tue 19 kohtaa. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen kannan mukaan, jota EPLP-puolue tukee, on parempi antaa yritysten hallitusten käydä tällaiset neuvottelut. Mielestämme olisi tehokkaampaa edistää Eurooppa-yhtiöitä säätelevän asetuksen (European Companies Statute) asemaa.

Myller
. Äänestin tämän päätöslauselman puolesta, mutta haluaisin kiinnittää Eurooppa-neuvoston huomiota siihen, miten välttämätöntä on hyväksyä Feiran huippukokouksessa pohjoisen ulottuvuuden ohjelma ja sen täysimittainen toteuttaminen. Uskon, että pohjoisen ulottuvuuden toimintaohjelman avulla voidaan lisätä koko Euroopan alueellista vakautta ja turvallisuutta sekä voimistaa taloudellista ja poliittista kehitystä Euroopan pohjoisilla alueilla.

Schörling
kirjallinen. Olen äänestänyt päätöslauselmaa vastaan seuraavista syistä:
1. Päätöslauselmassa ei mainita mitään siitä, että etusijalla olisi pidettävä kestävää kehitystä ja ympäristökysymysten integrointia kaikkiin yhteisön politiikkoihin.
2. Päätöslauselmassa ei vastusteta EU:n militarisointia eikä tunnusteta sitä, että kaikilla sotilaallisilla toimilla on oltava YK:n valtuutus.
3. Päätöslauselmassa ei myöskään tehdä selväksi sitä, että perusoikeudet eivät saa olla ristiriidassa muiden kansainvälisten sopimusten kanssa tai Strasbourgin ihmisoikeustuomioistuimen kanssa.
4. Päätöslauselmassa ei korosteta sitä, että laajentumiselle on annettava ehdoton etusija.
Turvallisuus- ja puolustuspolitiikka (B5-0505/2000)

Laguiller
Arvoisa puhemies, Cauquil ja Bordes, jotka ovat myös läsnä, yhtyvät tähän äänestysselitykseen.
Äänestimme tätä päätöslauselmaa vastaan osoituksena siitä, että vastustamme sekä yhteistä eurooppalaista armeijaa että kansallisia armeijoita. Kulunut puoli vuosisataa osoittaa, että Euroopan imperialististen suurvaltojen armeijoista ei toisiinsa liittoutuneina tai kustakin omalla tantereellaan ole ollut hyötyä väestön puolustamisessa, vaan niillä on käyty riistosotia. Varsinkin Ranskan armeijaa on käytetty siirtomaasodissa: Madagaskarilla, Indokiinassa, Algeriassa. Kun siirtomaat ovat itsenäistyneet, Ranskan armeija on ryhtynyt tukemaan häpeällisiä diktatuureja erityisesti entisissä Afrikan siirtomaissaan. Samoin on käynyt samaan tilanteeseen joutuneissa muissa Euroopan entisissä siirtomaavalloissa.
Hiljattain Serbian ja Kosovon tilanteeseen sekaantuneilla Euroopan armeijoilla ei ole varmasti syytä kerskailuun. Mietinnön laatija varoo mainitsemasta, ketä vihollista vastaan tuleva Euroopan armeija taistelisi. Mihin sitä siis tarvitaan ja ketä vastaan, ellei sillä ole tarkoitus jatkaa koko Euroopan unionin puolesta Euroopan suurvaltojen poliittisyhteisöllistä peliä Afrikassa, Antilleilla tai muualla?
Näin ollen me emme vain kieltäydy hyväksymästä mitään henkilöresursseja tai rahoitusta tällaisen armeijan hyväksi vaan vastustamme jo sen olemassaoloa.

Raschhofer
Arvoisa puhemies, haluaisin antaa äänestysselityksen ryhmäni puolesta ja huomauttaa jo etukäteen, että halusimme äänestää tarkistusten 26 ja 27 puolesta. Kannatamme tietenkin rauhanomaista kriisin ratkaisua ja rauhan ylläpitämistä. Kukaan meistä ei halua kokea sotilaallisia yhteydenottoja tämän vuosisadan järkyttävien tapahtumien jälkeen. Balkanin kriisi on kuitenkin osoittanut unionin puutteet. Kannatamme sen vuoksi ehdotusta luoda sellainen unionin tehokas turvallisuus- ja puolustuspolitiikka, jolla on oma identiteetti. Meidän on opittava Balkanin sodan kokemuksista, jotta tällainen tuho ei voi enää toistua.
Petersbergin tehtävät sisällytettiin unionin toimivaltaan Amsterdamin sopimuksella. 5 artikla on vielä lisäämättä. Kannatamme tämän artiklan sisällyttämistä EU-sopimukseen pöytäkirjana, mutta haluaisimme korostaa, että sotajoukkoihin osallistumista koskevan päätöksen on kuuluttava jäsenvaltioiden itsemääräämisoikeuden alaan.

Berthu
. Euroopan unioni on muutaman kuukauden ajan kulkenut hyvin mutkikasta tietä, jonka virstanpylväitä ovat Kölnin, Helsingin, Lissabonin ja seuraavaksi Feiran huippukokoukset, pyrkiessään perustamaan niin sanotun "Euroopan yhteisen turvallisuus- ja puolustuspolitiikan". Se on hankalaa ensinnäkin siksi, että suhteita NATOon on yritettävä selkiyttää ja koska Yhdysvallat ja myös muut Euroopan unioniin kuulumattomat NATO-maat, kuten Turkki, eivät tee tätä tehtävää helpommaksi. Kaikkea vaikeuttaa myös unionin toimielinten pyrkimys laajentaa tätä uutta politiikan alaa esittämällä sen juuri hyväksymämme päätöslauselman tekstin mukaisesti "uutena askeleena kohti Euroopan poliittista integraatiota" eli uutena askeleena kohta ylikansallisuutta.
Turvallisuuspolitiikan kattamasta alueesta puhutaan tarkoituksellisen ristiriitaisesti. Kyse on kuulemma tarkasti ottaen vain niin sanotuista Petersbergin tehtävistä (kriisien estäminen ja rauhan säilyttäminen kolmansissa maissa, poikkeuksena kansallisten alueiden tai elintärkeiden ulkoisten etujen puolustaminen), mutta Euroopan parlamentti puhuu itsepintaisesti koko ajan paljon laajemmasta tavoitteesta, yhteisestä turvallisuus- ja puolustuspolitiikasta sen laajassa merkityksessä mikä on jopa tänään hyväksytyn päätöslauselman nimenä. Ristiriitaisuutta lisää päätös yhteisten sotilaallisten joukkojen perustamisesta kriisinhallintaa varten (esimerkiksi 50 000-60 000 sotilaan vahvuiset eurooppalaiset joukot, jotka voidaan saattaa nopeasti toimintavalmiuteen ja joista päätettiin Helsingissä), jolloin "yhdentymisintoilijat" voivat jatkuvasti pelata sanoilla ja antaa ymmärtää, että kyseessä on puolustuspolitiikan harjoittaminen termin täydessä merkityksessä.
Olemme sekä menetelmän että tavoitteen, yhteistyön ja poliittisen integraation, osalta sitä mieltä, että sellaiset tulevaisuudensuunnitelmat eivät johda toivottuun tulokseen, joissa tilannetta ohjaisi jatkuvasti yksi yhtenäinen ylikansallinen valtataho. Tehokkuuden varmistamiseksi on luotava välineet vapaaehtoiselle vaihtelevan geometrian yhteistyölle, joihin osallistuvat ne unionin jäsenvaltiot, jotka ovat kiinnostuneita kulloinkin kyseessä olevista toimista ja miksei mukana voisi olla tarvittaessa myös unionin ulkopuolisia valtioita?
Yhteenvetona kansakuntien Euroopan ryhmä pitää toivottavana yhteisen turvallisuusalan toiminnan kehittämistä sillä edellytyksellä, että lopputuloksena ei ole jäykkä institutionaalinen järjestelmä vaan että sen sijasta luodaan joustavia menettelyjä, joiden pohjana on vapaaehtoisuus ja kansallisen suvereniteetin kunnioittaminen.
Suhtaudumme myönteisesti ajatukseen yhteisestä turvallisuusalan toiminnasta, jota Eurooppa mielestämme tarvitsee kipeästi. Mutta samaan aikaan meidän on pidettävä selvästi mielessämme sen edellytykset: sotilaallista päätösvaltaa ei voida antaa (vaikka meille ensin väitetäänkin, että kyse on vain Petersbergin tehtävistä) Euroopan toimielimille, joiden demokraattisuus on hyvin heikolla pohjalla ja joka myös sellaisena säilyy ihmisten silmissä, koska Euroopan kansaa ei ole olemassa.
Tästä seuraa kolme asiaa: kansallisilla demokratioilla on aina oltava viimeinen sana, eli kyseinen toiminta on aina toteutettava valtioiden välisissä puitteissa; periaatekysymyksistä tehtäviä päätöksiä ei pidä missään tapauksessa tehdä määräenemmistöllä; järjestelmän on perustuttava mahdollisille "hajautetuille toimille", jolloin kaikki kansat pystyvät käyttämään jatkuvasti valinnanvapauttaan.
Toivon, että Feiran huippukokouksessa päätetään lisätä tämä aihe hallitustenvälisen konferenssin asialistalle.

Eriksson, Herman Schmid, Seppänen, Sjöstedt
. Vastustamme päätöslauselmaa kokonaisuudessaan, koska siinä korostetaan toivomusta kehittää EU:n yhteistyön sotilaallista ulottuvuutta. Emme voi tukea tekstin kokonaislinjaa, koska siinä tunnustetaan EU:n puolustusyhteistyön sotilaallistamisen tarve, eikä siinä sen vuoksi kunnioiteta unionin liittoutumattomia valtioita. Emme voi myöskään tukea päätöslauselman sisältämiä konkreettisempia ehdotuksia, joissa kehotetaan yksittäisiä jäsenvaltioita osoittamaan enemmän taloudellisia resursseja puolustusbudjetteihin, puolustustarvikehankinnan koordinointia ja unionin varsinaisen armeijan perustamista. Voimme tukea asekauppaa koskevien yhteisten menettelysääntöjen laatimisen tarvetta unionin valtioiden välisen ja kolmansiin maihin kohdistuvan kaupan osalta, mutta emme voi tukea olosuhteiden luomista puolustustarviketeollisuuden yhtenäismarkkinoille, mitä päätöslauselmassa niin ikään ehdotetaan.

Krivine ja Vachetta
. Vastustamme Euroopan armeijaa koskevaa ehdotusta, jossa vakauden, demokratian ja humanismin nimessä puolustetaan tosiasiassa EU:n vaikutusaluetta ja suojellaan maailmanlaajuisesti monikansallisten yritysten etuja.
Asevarustelun kiihtyminen paikallisella ja alueellisella tasolla samoin kuin sotilasmenojen lisääminen kiihdyttävät maapallon sotilaallistumista.
Vastustamme myös EU:n erikoisjoukkoja, samoin kuin vastustamme Natoa. Eurooppa ja Yhdysvallat pyrkivät perustamaan tällaisen armeijan IMF:n, Maailmanpankin ja WTO:n muodostaman kolmion sotavoimiksi.
Kansat eivät tarvitse armeijaa vaan sosiaalipolitiikkaa, jolla taataan niiden hyvinvointi. Se ei onnistu ilman jyrkkää irtautumista uusliberalismista.
Sotilaallinen sekaantuminen Kosovon tilanteeseen on lisännyt väestönosien kurjuutta ja kärjistänyt vihamielistä asennetta muukalaisia kohtaan ja osoittanut siten, että vakaus ja demokratia eivät varmasti olleet tämän sodan tavoitteena.

Lund ja Thorning-Schmidt
. Tanskalaiset sosiaalidemokraatit tukevat ehdotusta Euroopan puolustus- ja turvallisuuspolitiikasta, josta keskustellaan Feiran huippukokouksessa Portugalissa kesäkuussa 2000. Ehdotus sisältää sekä visionäärisiä että järkeviä yhteistä puolustus- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevia ehdotuksia. Tanskalaisten sosiaalidemokraattien mielestä meidän on kuitenkin oltava tarkkana kahdessa asiassa. On punnittava hyvin tarkkaan, millä tavoin Euroopan parlamentti on otettava mukaan puolustus- ja turvallisuuspoliittiselle alueelle. Suhtaudumme epäillen Euroopan parlamentin vaikutusvaltaan tällä alueella, koska olemme sitä mieltä, että puolustus- ja turvallisuuspolitiikka on enimmäkseen valtioiden välinen asia. Ehdotuksen mukaan yhteisessä puolustus- ja turvallisuuspolitiikassa käytettäisiin enemmistöpäätöksentekoa laajemmin kuin Amsterdamin sopimuksessa on sovittu. Mielestämme ei ole mitään syytä laajentaa enemmistöpäätösten määrää tällä alalla. Olemme sitä mieltä, että armeijalle tarkoitettuun uuteen teknologiaan ja uusiin varusteisiin tehtävät välttämättömät sijoitukset on tehtävä muuttamalla kansallisten puolustusbudjettien painotuksia. Meillä ei ole mitään tarvetta lisätä Euroopan puolustusbudjettien kokonaismäärää. Haluamme lisäksi viitata Tanskan erivapauteen, joka koskee yhteisiä toimia puolustusasioissa.

Sacrédeus
. Sama teksti, jota Euroopan parlamentti on tänään käsitellyt, löytyy pääpiirteissään ehdotuksesta, jonka jäsen Lalumière esitteli ulkoasioiden valiokunnassa toukokuussa ja josta äänestettiin kesäkuussa. Normaalin asioidenhoidon mukaisesti kysymys tulee uudestaan käsittelyyn jossakin Euroopan parlamentin istunnossa syksyllä.
Mielestäni tällainen kaksinkertainen työ on merkillistä ja vaikeasti ymmärrettävää. Siksi olen ehdottomasti päättänyt jättää äänestämättä kaikissa äänestyksissä, jotka liittyvät tähän asiaan, joka on niin tärkeä ja perustava sellaiselle liittoutumattomalle maalle kuin Ruotsi, jota on siunattu rauhalla vuodesta 1814.

Theorin
. On suurenmoista, että Euroopan unioni haluaa toteuttaa konflikteja ehkäisevää ja konflikteja ratkaisevaa turvallisuuspolitiikkaa. Euroopan unionilla on tähän sekä poliittiset, taloudelliset että diplomaattiset resurssit. Tosin päätöslauselmassa sanotaan, että on toivottavaa, että käytettäisiin ensiksi ei-sotilaallisia toimia, muita siinä ei pidetä mahdottomana sotilaallisten voimien käyttämistä.
En voi tukea sitä, että sotilaallisia resursseja käytetään Euroopan unionin etujen puolustamiseksi. Sotilastoimia voidaan mielestäni käyttää ainoastaan YK:n turvallisuusneuvoston päätöksen jälkeen. Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden noudattaminen ei riitä. En voi siksi tukea päätöslauselmaa.
"Naiset 2000" (RC B5-0562/2000)

Belder
Arvoisa puhemies, haluan pitää lähtökohtana sitä, että puhun EDD-ryhmän alankomaalaisten jäsenten nimissä. Olemme äänestäneet käsiteltävänämme olevaa päätöslauselmaa vastaan ilmaistaksemme tyytymättömyytemme Euroopan parlamentin valtuuskunnan käyttäytymiseen YK:n yleiskokouksen aikana.
Olemme kuulleet, että Theorin, joka oli valtuuskuntamme puheenjohtajana kokouksessa, toimi EP:n nimissä virallisesti ja epävirallisesti sen puolesta, että naisten oikeus vapaaseen aborttiin tulisi voimaan kaikissa YK:n jäsenvaltioissa. Hän painosti - nimenomaan EP:n nimissä - muita maita, muun muassa Puolaa, omaksumaan EU:n kannan. Euroopan parlamentin jäseninä otamme etäisyyttä tähän kannanottoon ja emme siten halua kantaa siitä lainkaan vastuuta. Olemme ehdottomasti sitä mieltä, että myös syntymätön elämä Luojamme lahjana on suojelemisen arvoista.
Lisäksi Euroopan unionilla ei ole perustamissopimuksen nojalla toimivaltaa painostaa ehdokasvaltioita hyväksymään tietynlaista lainsäädäntöä tällä politiikan alueella. Siksi haluamme myös ilmaista selkeästi, että oikeutta vapaaseen aborttiin ei saa esittää jäsenyysehtona ehdokasvaltioille.

Lulling
. Strasbourgiin täysistuntoon kokoontunut Euroopan parlamentti on hyväksynyt päätöslauselman Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen New Yorkissa 5. 9. kesäkuuta 2000 aiheesta "Naiset vuonna 2000: sukupuolten välinen tasa-arvo, kehitys ja rauha XXI:llä vuosisadalla" pitämän erityisistunnon tulokset, ja Euroopan parlamentin jäsen Astrid Lulling osallistui tähän istuntoon. Tämä päätöslauselma, jonka myös Lulling allekirjoitti, on puolestaan synnyttänyt seuraavan julkilausuman, jonka hän antoi Strasbourgissa:
"Sain tilaisuuden osallistua Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen New Yorkissa 5. 9. kesäkuuta 2000 pitämään erityisistuntoon, jossa käsiteltiin kehitystä YK:n edellisen, Pekingissä vuonna 1995 pitämän naisten maailmankonferenssin ja Pekingin julistuksen täytäntöönpanon aloittamisen jälkeen. Yleiskokous, johon osallistui kymmenisen tuhatta naista, oli hyödyllinen, koska se oli ihanteellinen kohtauspaikka viiden viime vuoden aikana saavutettujen tulosten tarkasteluun ja näkökulmien jotka olivat muuten hyvin erilaisia vaihtamiseen Pekingin julistuksen tarvittavasta nopeutetusta täytäntöönpanosta. Vaikkemme ole täysin tyytyväisiä yleiskokouksen tuloksiin, pidämme niitä hyväksyttävinä.
Koska New Yorkin istuntoon osallistumattomat kollegat ovat esittäneet parlamentissa sekä tämänpäiväisessä että eilisessä täysistunnossa tiettyä arvostelua, joka perustuu selvästi vääriin tietoihin tai väärinkäsityksiin, haluan täsmentää, että New Yorkissa olleet Euroopan parlamentin edustajat eivät käyttäneet puheenvuoroja, koska heillä ei ollut valtuuksia puhua parlamentin puolesta: heillä ei todellakaan ollut puheoikeutta, koska YK:n yleiskokouksen erityisistunnossa menetellään niin. Itse asiassa Euroopan unionin puheenjohtajavaltio puhuu parlamentin puolesta tällaisissa kansainvälisissä konferensseissa. New Yorkin istuntoon osallistuneiden Euroopan parlamentin jäsenten aikomuksia ei siis voida arvostella.
Toimimme tietysti kulissien takana, jos näin voi sanoa, ja pidimme epävirallisia mutta hyödyllisiä kokouksia kansallisiin valtuuskuntiin osallistuneiden jäsenvaltioiden ja Euroopan unionin hakijavaltioiden parlamenttien jäsenten kanssa.
Omasta puolestani pyrin PPEDE-ryhmän kollegojeni kanssa hälventämään varsinkin tiettyjen kolmansien maiden valtuuskunnissa sillä hetkellä vallinnutta kuvaa siitä, että sukupuolinen suuntautuneisuus ja abortti ovat ehdottomasti Euroopan unionin naisten ensisijaiset tavoitteet sukupuolten tasa-arvon alalla 2000-luvulla.
Koska varsinkin Puolan kantaa on haluttu arvostella, haluan täsmentää, että Puola on hyväksynyt sukupuolten tasa-arvoa koskevan yhteisön säännöstön eikä se aseta kyseenalaiseksi Amsterdamin sopimuksen 13 artiklan määräyksiä sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä. Amsterdamin sopimuksessa ei kuitenkaan velvoiteta Puolaa säätämään aborttia koskevia lakeja. Sille voidaan suositella niiden säätämistä, mutta toissijaisuus velvoittaa! Halusin laittaa pisteet i-kirjainten päälle kaikkien väärinkäsitysten poistamiseksi siitä, mitä New Yorkissa todella tapahtui. On totta, että tiettyä sukupuolisesti suuntautunutta ryhmää joka ei onneksi aiheuta ongelmia kuin äärimmäisen harvoille naisille Euroopassa ja maailmassa ja johon en itse kuulun edustaviin aktivisteihin kiinnitetään jopa New Yorkissakin paljon enemmän huomiota kuin niihin miljooniin naisiin, joilla on taloudellisen tai sosiaalisen asemansa vuoksi muita sukupuolten tasa-arvoon liittyviä huolenaiheita ja ensisijaisia tavoitteita."

Montfort
. New Yorkissa vastikään valmistunut Pekingin seurantakokouksen päätösasiakirja on voitto naisille. Hyvin sitkeiden neuvottelujen jälkeen naisten tarpeiden realistinen arviointi ja heidän ihmisarvonsa kunnioittaminen pääsivät voitolle. Tiedämme kuitenkin, että painostus oli hyvin vahvaa, niin Yhdysvaltojen, Japanin ja Euroopan unionin taholta esitetty poliittinen painostus kuin länsimaiden anteliaasti rahoittamien feminististen kansalaisjärjestöjen taholta esitetty ideologinen painostus.
Miten on perusteltavissa esimerkiksi Euroopan unionin painostus Nicaraguaa ja Puolaa kohtaan? Miten pystytään löytämään tasapaino toisaalta niin sanottujen "seksuaalisten ja lisääntymistä koskevien oikeuksien" ja toisaalta kehitysavun tai EU:n integraation määräaikojen välille? Köyhimpiä maita painostettiin niin voimakkaasti, että kymmenet Yhdysvaltain kongressin, kansallisten parlamenttien ja Euroopan parlamentin jäsenet sanoutuivat virallisesti irti valtuuskunnistaan ja tuomitsivat selkeästi niiden kannan.
Vastaavaan tapaan oli todella opettavaista huomata, että vaikka kansalaisjärjestöt olivat kaikki virallisesti erikoistuneita "naisten asemaan", ne kansalaisjärjestöt, joilla on eniten varoja poliittiseen tiedottamiseen, kannattivat järjestelmällisesti "lisääntymisterveyteen" liittyviä asioita vakavampien ja kiireellisempien tarpeiden kustannuksella ja tukivat näin varauksetta Euroopan ja Yhdysvaltojen valtuuskuntia.
Joka tapauksessa konferenssi onnistui lopulta koko maailman naisten kannalta pääasiassa köyhimpien maiden realistisuuden ja vastarinnan ansiosta, sillä ne pystyivät sivuuttamaan länsimaalaisten ideologiset väittelyt seksuaalisuudesta ja edistämään konkreettisesti toimenpiteitä köyhyyden torjumiseksi, kuten "mikroluottoja", kansainvälisen naiskaupan torjumiseksi ja koulutuksen tai terveydenhoidon puutteen korjaamiseksi.
Kaikesta painostuksesta huolimatta köyhien maiden ääni pääsi lopulta kuuluville viime lauantaina kello neljän aikaan aamulla sen ansiosta, että istunnossa noudatettiin niitä oleellisia periaatteita, jotka ovat ainoat takeet realistisesta ja hallitusta kansainvälisestä politiikasta, eli kansallisen suvereniteetin ja valtioiden välisen tasa-arvon periaatteita.
YK, joka on pitkään laiminlyönyt niitä, otti tässä yhteydessä huomioon yleisen mielipiteen, ja siten neuvotteluissa voitiin keskittyä naisten todellisiin tarpeisiin. Olemme iloisia siitä, että Euroopan unioni hyväksyi loppuasiakirjan ja osoitti siten tyytyväisyytensä tähän naisten voittoon kansallista suvereniteettia kunnioittaen.

Scallon
. Demokratian perusolemukseen ja elinvoimaan kuuluu, että asioista tullaan aina olemaan eri mieltä. Mitä arkaluonteisempi asia on, sitä arkaluonteisemmin sitä pitää käsitellä. Näin ei selvästikään ollut sen enempää New Yorkissa Pekingin seurantakokouksen aikana kuin eilen parlamentissa käymässämme keskustelussakaan. Demokratian ja toissijaisuuden perusperiaatteita ja tämän parlamentin poliittisia arvoja saati sen uuden Euroopan arvoja, jota olemme luomassa ei kunnioitettu, kun käsiteltiin Puolaa ja muita ehdokasvaltioita.
EU:n New Yorkiin lähettämän valtuuskunnan esittämät tarkistukset eivät edusta eivätkä voi edustaa unionin jäsenvaltioiden yhteisymmärryksessä saavuttamaa kantaa. Päinvastoin, joissakin näistä tarkistuksista rikotaan räikeästi oman maani, Irlannin, perustuslakia ja epäilemättä lainsäädännöllistä kantaa muissa maissa, joissa pyritään pikemminkin vähentämään kuin lisäämään aborttien määrää.
Mitä tämän päätöslauselman H kohtaan tulee, "seksuaaliset oikeudet" on määrittelemätön käsite, joka ei sisälly Amsterdamin sopimuksen 13 artiklaan eikä Pekingin seurantakokouksen toimintaohjelmaan. Tämä uusi määrittelemätön käsite aiheuttaa suuria ongelmia monissa maissa kuten omassanikin, koska käsite voisi esimerkiksi merkitä pedofiilien seksuaalisten oikeuksien tukemista. Tästä syystä pidättäydyn äänestämästä tästä päätöslauselmasta.
Vietimme juuri Robert Schumanin, Euroopan isän, julistuksen 50-vuotispäivää. Haluaisimme toki ylläpitää sitä henkeä, niitä ihanteita ja arvoja, jotka muodostivat eurooppalaisen yhtenäisyytemme perustan. Osa Schumanin perintöä on kunnioittaa Euroopan monimuotoisuutta ja kehitysmaiden nousevia kulttuureja. Teemanamme pitäisi olla yhteisymmärrys, ei painostus tai uhkailu.
(Istunto keskeytettiin klo 14.05 ja sitä jatkettiin klo 15.00.)

Napoletano
Arvoisa puhemies, aikomukseni ei ollut puuttua pöytäkirjaan, mutta parlamentissa tapahtuu parhaillaan jotakin hyvin vakavaa, josta haluan ilmoittaa. Parlamenttirakennuksen pihalla on ehkä vieläkin käynnissä häpeällinen, suuren italialaisen nuorisojoukon mielenosoitus, ja Pohjoisen liiton lippuja heiluttaen nuoret huutavat iskulauseena, että he polttavat Italian lipun ja että ne, jotka eivät hypi, ovat italialaisia, ja sitä paitsi he huutavat Euroopan komission puheenjohtajaan kohdistuvia toistuvia iskulauseita.
Minä uskon, että tänne parlamenttiin saapuvat vierailijaryhmät, jotka tapaavat parlamentin jäseniä, tulevat tänne tutustuakseen Euroopan unionin toimielimiin, eikä parjatakseen niitä. Uskon, että tämän ryhmän kutsunut parlamentin edustaja kutsui sen tarjotakseen sille tietoa, koska mehän käytämme rahoja tarjotaksemme Euroopan kansalaisille tietoa Euroopan yhdentymisestä.
Mielestäni tästä ongelmasta pitää siis ilmoittaa parlamentin puhemiehelle ja teille itsellenne, jotta tässä ryhmästä vastuussa oleva parlamentin jäsen vastaisi tapahtuneesta. En näe istuntosalissa kollegoita Forza Italia -puolueesta, joka on Polo delle libertà -liittoutuman merkittävin italialainen poliittinen voima, ja tämä Pohjoisen liitto kuuluu jo nykyään tähän liittoutumaan. Mielestäni tästä ongelmasta pitää ilmoittaa, koska ei ole mahdollista, että demokratian, avoimien ovien ja vapauden nimissä meidän pitäisi sietää tällaisia mielenosoituksia parlamentin tiloissa.
Arvoisa puhemies, suokaa anteeksi, mutta minusta tämänkaltaisista asioista pitää ilmoittaa nopeasti, muuten niistä vaikeneminen aiheuttaa sen vaaran, että näitä mielenosoituksia pidetään tavanomaisina mielenosoituksina. Sitä paitsi kolmivärinen Italian lippu on tuolla niiden lippujen joukossa, jotka kuuluvat Euroopan unionin symboleihin.

Frassoni
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa vain lisätäkseni äsken sanottuun ja ilmaistakseni minun ja ryhmäni närkästyksen, eikä vain meidän että heti, kun huomasin tuon tapahtuman, otin yhteyttä turvallisuuspalveluun, mutta sieltä ei vastattu minulle. Tämä on minusta melko vakava asia, sillä mielestäni paikalla pitää olla parlamentin pysyvä turvallisuuspalvelu, jonka pitää voida toimia, kun tällaisia mielenosoituksia järjestetään ja lopettaa ne.
Arvoisa puhemies, minusta tämä tapaus on erittäin vakava, ja se olisi hyvä tuomita selkein sanoin, ja kuten jäsen Napoletano sanoi en halua pitkittää puhettani pitää ottaa selvää, kuka on kutsunut nämä rikolliset tänne parlamenttiin.

Puhemies
Kiitän näitä kahta parlamentin jäsentä heidän tärkeästä tiedonannostaan. Vaikka olenkin vain istunnon varapuhemies, olen jo antanut ohjeet asian ilmoitettamisesta järjestysmiehille ja parlamentin puhemies Fontainelle.
On todella sopimatonta, että ryhdytään mustamaalaamaan tai sättimään minkä hyvänsä maan ja sen instituutioiden tai Euroopan unionin toimielinten demokraattista oikeutusta. Esitän parlamentin puhemiehistön puolesta nämä anteeksipyynnön sanat tämän Italian tasavallan vastaisen toiminnan johdosta. Toivon, että tilanne normalisoituu ja ettei sama enää toistu. Tapahtuneesta tullaan tietenkin vaatimaan vastuuseen sen tekijät.

Rakennerahastot (1998)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Turcon laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0138/2000) komission vuoden 1998 rakennerahastoja käsittelevästä kymmenennestä vuosikertomuksesta (KOM(1999) 467 - C5-0325/1999/2211(CNS)).

Turco
. Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on käsitellyt Euroopan komission kymmenettä rakennerahastoja koskevaa vuosikertomusta, joka liittyy vuonna 1998 toteutettujen rakennerahastointerventioiden täytäntöönpanoon.
Kuten tiedätte, toimielinten uskottavuuden ja tehokkuuden kannalta on erityisen tärkeää, että rakennerahastoja hallinnoidaan moitteettomasti ja tehokkaasti, erityisesti Euroopan parlamentin osalta, kun ottaa huomioon sen valvontatehtävät.
Olemme yksimielisyydellä hyväksytyssä mietinnössä panneet merkille, että rakennerahastojen varat on vuonna 1998 saatu jälleen käytetyksi kokonaan, mutta meidän oli todettava, että jäsenvaltioiden ja alueiden välisessä toteutuksessa oli entiseen tapaan huomattavia eroja ja että rahastojen täysipainoinen käyttö oli mahdollista vain sellaisten korvausmekanismien ansiosta, jotka ovat todellisuudessa tehneet siitä läpinäkymättömän. Näin ollen toivomme, että nyt voimassa olevat uudet ohjelmasäännöt mahdollistavat paremmin avoimen varainhoidon varmistamisen ja tavanomaisten vuosittaisten maksukykyisyyshäiriöiden välttämisen.
Yhteensovittamisen osalta pyydämme komissiota ja jäsenvaltioita sovittamaan paremmin yhteen rakennerahastoja, koheesiorahastoa ja muita pienituloisilla alueilla käytettäviä aluekehitysinstrumentteja sekä muita Euroopan unionin rahoitusvälineitä, kuten Euroopan laajuisia verkkoja ja yhteisön aluekehityssuunnitelmaa. Näin siksi, koska olemme vakuuttuneita siitä, että ainoastaan yhteen sovitetulla toiminnalla voidaan vähentää Euroopan alueiden ja keskusalueiden välisiä rakenteellisia eroja.
Täydentävyydessä, joka on yksi rakennerahastojen perusperiaatteista, kehotamme komissiota löytämään keinoja parempaan tarkastamiseen ja avoimempia menettelyjä sen arvioimiseen. Pyydämme hartaasti jäsenvaltioita soveltamaan tinkimättömästi tätä periaatetta.
Olemme lisäksi sitä mieltä, että kumppanuusperiaatetta kunnioittaen hallinnon hajauttamiseen pitää liittää eri kumppaneiden vastuun ja roolin selkeyttäminen ja että tehtävien ja vastuiden välillä pitää tehdä selvä ero. Olemme lisäksi panneet merkille, että väliarviointien tuloksia ei usein voida vertailla tai ilmaista määrällisinä, koska käytetyt indikaattorit ovat olleet puutteellisia ja riittämättömiä, ja tästä syystä on ehdottoman tärkeää ottaa käyttöön objektiivisia perusteita ja soveltuvampia arviointimenetelmiä ohjelmien tulosten mittaamiseen.
Olemme lisäksi todenneet, että vuonna 1998 asetuksen nojalla tehdyt valvontakäynnit, huolimatta siitä, että ne olivat edelliseen vuoteen verrattuna käsittämättömästä syystä ja vaarallisella tavalla vähentyneet, osoittivat joka tapauksessa erinäisiä puutteita, esimerkiksi yhteisrahoitettujen toimien valvontajärjestelmien puutteellisuuden eräissä ohjelmissa ja rahoituksen myöntämisen sellaisille menoille, joita ei voida hyväksyä. Tämä toteamus sai meidät sille kannalle, että komission valvontatoimet olivat vuonna 1998 valitettavasti riittämättömiä takaamaan sen, että rakennerahastot pannaan täytäntöön asianmukaisella tavalla.
Näin ollen kehotamme mietinnössämme Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita hyväksymään mahdollisimman pian erilaisia toimia, jotta valvontoja voitaisiin tehostaa ja parlamenttia voitaisiin tiedottaa paremmin hyväksytyistä toimenpiteistä rakennerahastojen avoimuuden ja hyvän täytäntöönpanon lisäämiseksi. Koska tässä kymmenennessä vuosikertomuksessa painotettiin erityisesti paikallista kehitystä edistäviä toimenpiteitä, panimme merkille niiden strategisen merkityksen, ja korostamme niiden tärkeää panosta aluekehitykselle.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi rohkenen korostaa, että mietintömme on johdonmukainen teidän Brysselissä 5. kesäkuuta esittämänne mielipiteen kanssa, kun te vahvistitte, että avoimuusnäkökulmasta katsottuna eurooppalaisten veronmaksajien pitää viimeistäkin myöten tietää, minne ja miten yhteisön rakennerahastoihin kuuluvat varat käytetään. Jätän teidän arvioitavaksenne, antaako komission vuoden 1998 vuosikertomus mahdollisuuden täyttää eurooppalaisten, en sano viimeisimmän, mutta kenen tahansa veronmaksajan toiveen.
Arvoisa puhemies, saanen viimeiseksi ilmaista kantani seitsemästä tarkistuksesta, joista äänestämme perjantaina. Minäkin esitin teknisen tarkistuksen 3 korjatakseni kirjoitusvirheen, joka oli vaarassa aiheuttaa sekaannusta ja teki 28 kohdasta epäjohdonmukaisen muihin mietinnön osiin nähden. Lisäksi hyväksyn tarkistukset 1 ja 2, koska ne noudattavat samaa linjaa mietinnön kanssa. Sen sijaan en voi hyväksyä tarkistuksia 4, 5, 6 ja 7, koska ne ovat mielestäni liioittelua muihin mietintömme osiin nähden.
Haluaisin joka tapauksessa kiittää näitä tarkistukset tehneitä kollegoja, jäsen Nogueiraa ja jäsen Larreaa ja julkisesti tunnustaa heidän näkemyksensä johdonmukaisuuden, vaikka en olekaan siitä samaa mieltä.

Flesch
Arvoisa puhemies, haluan teollisuusvaliokunnan puolesta onnitella Turcoa hänen esittelemästään erinomaisesta mietinnöstä. Hän on puuttunut suurimpiin ongelmiin, joita on havaittu rakennerahastojen määrärahojen käytössä. Hän on myös tuonut selvästi esille tulevaisuudentoiveemme tästä aiheesta. Haluaisin kiittää häntä erityisesti siitä, että hän on ottanut mietintönsä lopullisessa versiossa huomioon teollisuusvaliokunnan lausunnon etenkin työpaikkojen luomista koskevasta ongelmasta.
Omasta puolestani, arvoisa puhemies, haluaisin keskittyä yhteen ainoaan kysymykseen: rakennerahastojen toiminnan välttämättömään koordinointiin yhteisön muiden politiikkojen kanssa, mihin kysymykseen myös esittelijä on kiinnittänyt huomiota. Teollisuusvaliokunnan näkökulmasta on erityisen tärkeää välttää ristiriitaa toisaalta kilpailupolitiikan ja toisaalta aluepolitiikan välillä. Tämä ei ole helppo ongelma eikä uusi ongelma.
Olisin hyvin kiitollinen komission jäsen Barnierille, jos hän voisi kertoa meille, onko komissiossa tarkasteltu ongelman tätä puolta kilpailupolitiikan uuden käsittelyn yhteydessä, ja jos hän voisi kertoa meille, mitä mieltä komissio on tästä asiasta.

Bradbourn
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa sanomalla, että ryhmäni kannattaa suurelta osin sitä, mitä Turcon mietintöön sisältyy, ja tukee koko sydämestään mietinnön keskeistä sisältöä. Päätin kuitenkin pitää puheenvuoron tämänpäiväisessä keskustelussa, koska joidenkin mietinnön asioiden käsitteleminen on ensiarvoisen tärkeää, mikäli Euroopan toimielimet aikovat itse hälventää ne huonon hallinnon ja tuhlaamisen synkät pilvet, jotka ovat roikkuneet toimielimien päällä jo jonkin aikaa.
Ainoa keino muuttaa ihmisten käsitystä siitä, mitä me täällä teemme, on taata, että ne saavat rahoilleen vastinetta, mutta myös tehdä se näkyvästi. Viime vuosina menetetyn luottamuksen palauttaminen onnistuu vain, jos voimme selvästi osoittaa, että komission rahankäyttöä hallitaan järkevästi ja varovaisesti.
Käsittelemässämme mietinnössä katsotaan taaksepäin vuoteen 1998. Sen jälkeen on tapahtunut paljon myönteistä muutosta, etenkin sen jälkeen, kun uusi komissio tuli valtaan. Tästä syystä on erittäin tärkeää, että paljastamme epäsäännönmukaisuudet, jotka olivat järjestelmälle ominaisia, ja että varmistamme sen, että asetamme tavoitteemme pitemmälle hyödyntääksemme paremmin eurooppalaisten veronmaksajien varoja. Tämä pätee erityisesti rakennerahastoihin, jotka koskettavat suoraan monien kansalaistemme elämää.
Tässä meillä on tilaisuus kohdistaa sekä komission että tämän arvokkaan EU:n tuen vastaanottajien jäsenvaltioiden ja muiden ajatukset mietinnössä esitettyyn arvosteluun monilla alueilla, jotka koskevat varojen myöntämistä ja sitä, että niiden käyttöä ei valvota. Tämän hyvin todellisen ongelman avainratkaisu on, että varoja myönnetään sillä edellytyksellä, että ohjelmasta poistumista koskevia strategioita käytetään tehokkaasti. Kukaan meistä ei lähtisi mukaan yritykseen tai tekisi yksityistä taloudellista sopimusta tietämättä varmasti, miten ja milloin sitoumus päättyy. Näin tapahtui aiemmin aivan liian usein. Ennen kuin rahoitetun suunnitelman onnistumisen tai epäonnistumisen valvonta on selkeästi määriteltyä, suunniteltua ja valvottua, on aivan liian helppoa tuhlata arvokkaita varoja huonosti suunniteltuihin ja valvottuihin hankkeisiin, heittää hyvää rahaa hukkaan.
Jos asialle ei tehdä mitään, seurauksena ovat tässä mietinnössä korostetut erityisongelmat. Seurauksena ovat myös ne ongelmat, jotka olemme kohdanneet jäsenvaltioissa aina vain vähäisempien varojen jakamisen yhteydessä. Tämä näkyy selvimmin tämänhetkisissä viivästymisissä, hämmennyksessä ja sekaannuksessa, joiden vallassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa pohditaan, mihin nämä arvokkaat varat pitäisi sijoittaa. Tämä pätee erityisesti omaan kotiseutuuni, West Midlandsin alueeseen, jossa viivästyminen aiheuttaa paikallisten yhteisöjen ja veronmaksajien keskuudessa suurta epävarmuutta, koska niiden on sitouduttava monien miljoonien puntien suuruisiin hankkeisiin odotellessaan esittelemieni ongelmien ratkaisemista.
Niinpä hankkeita ja niiden tehokkuutta on yksinkertaisesti vertailtava ja asetettava vastakkain. Tämän voisi kenties tehdä riippumaton osapuoli, ja samanaikaisesti pitäisi hyödyntää selkeää ja hyvin suunniteltua ohjelmasta poistumista koskevaa strategiaa, jonka avulla heikosti viedyt hankkeet ja jatkuva tuhlaaminen voidaan saattaa päätökseen toisin sanoen, sisällyttää järjestelmään yksityisen sektorin oppeja.
Saavutamme jälleen taloudellisesti nuhteettoman maineen, jota haluamme ja jota yleisö vaatii, vasta kun Euroopan toimielimet ja jäsenvaltiot hyväksyvät tällaiset ajatukset.

Stockmann
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jos taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta kuvataan oikeutetusti Euroopan politiikan sydämeksi, voimme ymmärtää huoleti rakennerahastot sen vauhdittajaksi. Keskustelemme tänään tosin sellaisen poliittisen välineen vaikutuksesta, jonka me olemme jo korvanneet Agenda 2000 -ohjelmassa uudella ja - uskoaksemme - paremmalla välineellä. Tästä huolimatta parlamentin velvollisuutena ja oikeutena on tarkistaa rakennerahastojen vuosikertomus tai vastuuvelvollisuutta koskeva kertomus ja johtaa niistä poliittiset haasteet, vaikka ne eivät enää vaikuttaisikaan ajankohtaisilta muutosten ja tapahtumien kulun vuoksi.
Kuten voimme todeta, esittelijä Turco on suoriutunut näistä molemmista erinomaisesti mietinnössään rakennerahastoista - kymmenes vuosikertomus 1998. Kollegoiden esittämät lukuisat tarkistukset ovat monipuolistaneet mietintöä merkittävästi. En halua toistaa tässä yhteydessä vakiintunutta ja usein esitettyä kritiikkiä. Jäsen Turco ja muut kollegat toistivat sen äsken taas kerran. Haluaisin kuitenkin korostaa yhtä vaatimusta, nimittäin vaatimusta siitä, että komission pitäisi ilmoittaa seuraavassa vastuuvelvollisuutta koskevassa kertomuksessaan erityisessä luvussa niistä toimista, joihin se on ryhtynyt parlamentin edellisinä vuosina esittämän arvostelun takia. Yhdennentoista vuosikertomuksen pitäisi näin ollen sisältää samalla myös seurantakertomuksen.
Ajan puutteen vuoksi tarkastelen vain neljää ongelmaa ja lähestymistapaa, jotka mielestämme ovat tärkeitä tulevaisuuden kannalta. Ensinnäkin: seurantajaksolle 1998 oli luonteenomaista se, että koko ohjelmakaudelle varatut määrärahat voitiin käyttää kaikilta osin viime minuutilla vain erityisten toimenpiteiden ansiosta. Kokemukset osoittavat, että tarvitsemme erityisiä strategioita ohjelmakausien käynnistys- ja päätösvaihetta varten sekä joustomekanismin kriisitilanteita varten, kuten vuosina 1997/98.
Toiseksi: täydentävyyden periaate kuuluu rakennepolitiikkamme peruspilareihin. En myöskään halua kyseenalaistaa sitä. Vaatimukset ja todellisuus ovat kuitenkin keskenään ristiriidassa. Esimerkiksi tavoitteen 1 -alueiden osalta voimme puhua vain rajoitetusti itsenäisestä rakennepolitiikasta, jota täydennetään eurooppalaisella politiikalla. Se johtuu siitä, että kaikki politiikan alalla saatavilla olevat taloudelliset varat on käytettävä riittävään yhteisrahoitukseen, mikä on myös oikein. Täydentävyyden periaatteen näkökulmasta se merkitsee kuitenkin - kuvaannollisesti - sitä, että kun ostan solmion, johon minulla itselläni on varaa alueellisella tasolla, saan kaupanpäällisiksi eurooppalaisen puvun. Tämä ongelma korostuu entisestään tulevan laajentumisen vuoksi. Tämän vuoksi meidän on mielestäni määriteltävä uudelleen käsite täydentävyys. Määritelmää voitaisiin ehkä laajentaa eurooppalaisen lisäarvon suuntaan, kuten tutkimuksen puiteohjelmassa ja esimerkiksi Interreg-yhteisöaloitteessa on edellytyksenä.
Kolmanneksi: kumppanuusperiaate paikallisten ja alueellisten yhteisöjen ja työmarkkinaosapuolten kanssa on mielestämme oikeasuuntainen, ja sitä olisi lujitettava edelleen. Tarvitsemme sekä useampia paikallisia aloitteita ja sopimuksia että alueellista keskustelua alueen ensisijaisista tavoitteista. Näin rakennepolitiikallamme edistetään alueellistamista. Rakennepolitiikalla sekä reagoidaan että luodaan samalla alueellisia rakenteita.
Neljänneksi: valvonta ja arvioinnit ovat rakennepolitiikan A ja O, ja sen jalona tavoitteena on tehdä itsestään mahdollisimman pian tarpeeton. Vaikka alueiden rakenteet eroavatkin toisistaan voimakkaasti, meidän olisi etsittävä edelleen yhteisiä arviointimenetelmiä ja -indikaattoreita. Vain siten kykenemme vertailemaan laaja-alaisesti yksittäisten toimialueiden strategioita ja hankkeita eri jäsenvaltioiden välillä. Edellinen puhuja otti tämän ongelman jo esille. Esikuva-analyysin pitäisi olla pian mahdollista myös tällä politiikan alalla.

Sánchez García
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, tämä torstai on hyvin myönteinen Euroopan alueille ylipäätään ja syrjäisimmille alueille erityisesti siksi, että parlamentissa on käsiteltävänä Turcon ja Ripolin innostavat ja merkittävät mietinnöt, joista toisessa viitataan rakennerahastoihin, toisessa koheesiorahastoon, sekä sen toiminnan avoimuuden arviointiin.
On hyvä muistaa, että Euroopan unionin koko paikallis- ja rakennepolitiikka on vastaus niihin erityishaittoihin, joista eräät Euroopan alueet joutuvat kärsimään, ja erityisesti sellaiset syrjäiset alueet kuin Madeira, Azorit, Kanariansaaret ja Ranskan merentakaiset departementit.
Itse asiassa perusoikeussopimuksen 158 ja 159 artiklassa sovitaan taloudellisen ja sosiaalisen koheesion tavoitteista ja annetaan paikallispolitiikan tehtäväksi vähentää vähemmän kehittyneiden ja kehittyneempien alueiden välisiä eroja. Siinä mainitaan myös syrjäisimpien alueiden erityiskohtelu, joka on kirjattu perusoikeussopimuksen 299 artiklan 2 kohtaan. Sen nojalla unioni saa jatkaa, vahvistaa ja lisätä toimintaansa erityissääntelyjärjestelmän toteuttamiseksi, jossa otettaisiin huomioon kaikki ne rajoitukset, joita näillä sijaintinsa vuoksi erityislaatuisilla alueilla on, ilman, että yhteisön lainsäädännön tai sisämarkkinoiden yhtenäisyys kärsisi vahinkoa.
Turcon mietintö vuoden 1998 rakennerahastojen kaltaisia merkittäviä rahoitusvälineitä koskevasta vuosikertomuksesta on myös näistä syistä tarkoituksenmukainen, sillä se antaa mahdollisuuden vahvistaa kyseisten rahastojen tehokasta ja hajautettua käyttöä ja myös siksi, että se toimii päänavaajana näiden syrjäisimpien alueiden erityissijainnin pohtimiseen päätettäessä rakennerahastojen pääsykriteereistä ja niiden sisällyttämisestä tavoitteen 1 alueen piiriin.

Schroedter
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, kuten jo mainittiin, tämän mietinnön ongelmana on nykyään se, että annamme eräänlaista jälkihoitoa edellisen lainsäädäntökauden alaan kuuluvalle, jo kauan sitten loppuun saatetulle rakennerahaston luvulle. Se vaikuttaa pitkäveteiseltä, ja lehdistö on jo menettänyt mielenkiintonsa. Meidän ei pitäisi kuitenkaan aliarvioida siihen liittyvien ongelmien vakavuutta, sillä tämän keskustelun keskeisenä opetuksena täytyy olla menneisyyden virheistä oppiminen. Kun otetaan huomioon ne haasteet, jotka asettaa laajentunut unioni, jossa on 28 tai vielä useampia valtioita, meillä ei ole varaa käyttää eurooppalaisia määrärahoja tehottomasti työllisyyden, kestävän kehityksen, ympäristönsuojelun tai yhtäläisten mahdollisuuksien kaltaisten eurooppalaisten tavoitteiden edistämisessä.
Viime lainsäädäntökaudella näin ei ollut asianlaita. Korostan tätä, koska minulla on se käsitys, että uudet ohjelmat hyväksytään jälleen jäsenvaltioiden painostuksesta, vaikka ne eivät täytäkään optimaalisesti yhteisön tavoitteita. Optimaalisiin tavoitteisiin kuuluu myös eräs parlamentin jo vuosien ajan esittämä vaatimus. Meillä ei ole varaa siihen, että kulutamme 30,4 miljardia euroa, kuten vuonna 1998, ja joudumme jälkeenpäin toteamaan, että työttömyys on jälleen nousussa köyhimmillä alueilla.
Haluaisin vain mainita yhden esimerkin, joka vahvistaa epäilyjäni. Komissio ei paneudu riittävän voimakkaasti siihen, että yhteisön tavoitteet todella asetetaan ohjenuoraksi rakennerahastopolitiikassa. Parlamentti on vaatinut, että näiden kertomusten tulisi sisältää erillinen luku yhtäläisistä mahdollisuuksista. Kolme virkettä tekstin alussa eivät riitä, vaan vaadimme erillistä lukua, jotta voisimme todellakin tarkistaa tämän EU-politiikan erikseen. Yhtäläiset mahdollisuudet eivät kuulu ainoastaan ESR:n alaan, vaan kaikkien rakennerahastojen on huolehdittava niistä.
Toinen esimerkki: vaikka työttömyys lisääntyy viidessä uudessa valtiossa, uudessa tukikehyksessä investoidaan jälleen enemmän teidenrakentamiseen kuin työllisyyteen. Odotan komissiolta, että se ei harjoita tapansa mukaan liiketoimintaa vaan että se toimii taas kestävän eurooppalaisen kehityksen moottorina.

Markov
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, jälleen on aika analysoida komission vuosikertomus rakennerahastojen varojen käytöstä, tällä kertaa vuonna 1998, ja esittää ryhmän mielipide.
Esittelijä, jota haluaisin kiittää sydämellisesti, antaa hyvin laaja-alaisen kuvan rakennerahastojen menojen kehittymisestä, ja se tuo esille myönteisiä näkökulmia verrattuna edellisiin vuosiin mutta myös jatkuvia ongelmia.
Haluaisin keskittyä kahteen kysymykseen. Ensinnäkin: Euroopan unionin rahoitusvälineet ovat johtaneet kiistatta köyhimpien alueiden ja jäsenvaltioiden elvytysprosessiin. Heikoimmin ja parhaiten kehittyneiden yhteisön alueiden välimatka ei ole kuitenkaan juurikaan lyhentynyt. Se tarkoittaa sitä, että alueellisen kehityksen epäkohdat jatkuvat, joskin korkeammalla tasolla. Se ei tietenkään tyydytä alkuunkaan minua ja minun ryhmääni. Tämä tyytymättömyys lisääntyy entisestään, kun otamme huomioon, että tuloina asukasta kohti lasketut, jatkuvat alueelliset erot heijastuvat etenkin työttömyysluvuissa. Vaikka absoluuttiset luvut ovatkin pienentyneet EU:ssa viime kuukausien aikana, työttömien määrä on edelleen aivan liian korkea. Yksistään Saksan liittotasavallassa on yhä yli 3,8 miljoonaa työtöntä, ja työttömyysluvut ovat selvästi entistä korkeammat.
Jos ottaisimme yksistään tämän kysymyksen rakennerahastopolitiikan menestyksen mittariksi, tulos olisi hyvin masentava.
Toiseksi: työttömyyteen liittyvät ongelmat, jotka eivät koske ainoastaan rakennerahastoja, osoittavat, miten tärkeää on koordinoida tehokkaasti eri EU:n ja kansallisten edistämisohjelmien varojen käyttöä, uudistaa kaikkien rahastojen rakennetta ja lisätä niiden arvostusta sekä luoda uusia työpaikkoja. Kuten esittelijä on oikeutetusti korostanut, vuonna 1998 tällä alalla saavutettiin edistystä, mutta se ei läheskään riitä. Kun otetaan huomion kaikki nykyiset objektiiviset vaikeudet, minusta tämä on tärkeä kiinnekohta tehokkuuden parantamiseksi ja käytettyjen määrärahojen vaikutuksen tehostamiseksi, mistä käsittääkseni etenkin työttömyydestä kärsivät maat olisivat hyvin iloisia.

Esclopé
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, rakennerahastoasetusten soveltamisesta on tehtävä vakavamielisiä arvioita, koska rakennerahastot ovat perusväline Euroopan harjoittamassa politiikassa eriarvoisuuden vähentämiseksi. Näiden arvioiden perusteella meidän on todellakin pystyttävä korjaamaan mahdollisesti syntyneet vinoutumat ja opittava ohjaamaan paremmin nykyistä ja tulevaa tuenjakoa.
Huomaamme, että ohjelmien toteutumisaste on ollut tyydyttävä vuonna 1998, vaikka maksusitoumukset olivat vain vajaa 90 prosenttia kokonaisvaroista ja maksut 61 prosenttia. Tästä syystä tuemme Maurice Turcon mietintöä ja onnittelemme häntä hänen käytännönläheisestä ja mutkattomasta lähestymistavastaan tähän aiheeseen. Mietinnössä paljastetaan myös joitakin rakennerahastojen määrärahoihin liittyviä epäkohtia.
Yleisestä arviosta huolimatta täytäntöönpanossa on ollut edelleenkin suuria eroja eri tavoitteiden välillä kuten myös jäsenvaltioiden välillä ja alueiden välillä. Talousarvioon kirjattujen varojen ja talousarvion todellisen täytäntöönpanon väliset erot liittyvät erityisesti tavoitteeseen 2. Lisäksi rakennerahastojen täysipainoinen käyttö tai ainakin edellä mainittujen prosenttilukujen mukainen käyttö oli vuonna 1998 mahdollista vain sellaisen mekanismin ansiosta, jolla korvataan ali- ja ylitoteuttaminen, kuten siirtämällä huomattavia määriä varoja tavoitteesta 2 tavoitteeseen 1.
Me tuomitsemme tällaisen epäavoimen käytännön. Lisäksi vaadimme oikeudenmukaisempaa menojen jakamista, rahastojen avoimempaa tuenantoa ja valvontaa, parempia tukikelpoisuuskriteerejä ja ensisijaisten tavoitteiden ja yhteisöaloitteiden määrän vähentämistä.
Lisäksi pidämme suotavana edelleen alan ohjelmien supistamista niiden täytäntöönpanon tehostamiseksi ja niiden valvonnan tiukentamiseksi. Näiden päämäärien saavuttamiseksi pyydämme esittelijän tavoin komissiota vahvistamaan valvontaansa ja antamaan parlamentille tietoa tarkastuksistaan ja arvioinneistaan.

Ripoll y Martínez de Bedoya
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ennen muuta onnitella esittelijää tämän mietinnön johdosta, jossa tuodaan esiin sekä rakennerahastojen tärkeys että joukko ongelmia.
Haluaisin ensinnäkin muistuttaa, että näiden rahastojen tavoitteena on vahvistaa Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja että vaikka onkin varmaa, että alueilla, joilla arvo on alhaisin, bruttokansantuote nousi 9 prosenttia vuosien 1986-1996 välillä, ja samana ajanjaksona neljän köyhimmän maan henkeä kohti lasketut tulot nousivat 8 prosenttia. Siitä huolimatta ero 25 rikkaimpaan alueeseen pysyy ennallaan: kaksi ja puolikertaisena.
Näiden tietojen pitäisi saada miettimään sitä, että vaikka köyhimpien alueiden ihmisten elintaso ja elämisen taso onkin nousussa, ei Euroopan unionin rikkaiden ja köyhien alueiden välisiä eroja onnistuta kaventamaan.
Toinen tekijä on, että ainoastaan 10 prosenttia rahastojen toimenpiteistä vastaa paikallisen kehittämisen keinoja, siitä huolimatta, että suurimmat väestö- ja köyhyyskeskittymät ovat kaupunkien ydinkeskustoissa. Näihin tietoihin on lisättävä eräs tekijä, joka vääristää tilastoja ja muuttaa Euroopan unionin profiilia tulevina vuosina, ja se on uusien maiden liittyminen unioniin.
Kaikki nämä asiat ovat perusteena sille, että tulevaisuudessa on otettava huomioon eräitä kriteerejä. Ensinnäkin on annettava enemmän ja painokkaammin tilaa kaupunkien kehittämistoimenpiteille. Toiseksi, on kehitettävä politiikkoja, joiden ansiosta voidaan kaventaa rikkaimpien ja köyhimpien alueiden välisiä eroja. Kolmanneksi, on oltava herkempiä ilmiöille, jotka ovat tähän asti jääneet Euroopan unionissa huomaamatta, kuten syrjäinen sijainti ja saariasema. Viimeiseksi, on otettava huomioon kaikki kansankerrokset ja otettava todelliseksi tavoitteeksi luoda yhä enemmän työpaikkoja, etenkin kaikkein epäsuotuisimmille alueille.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, taustani on alueellisessa itsehallinnossa, ja haluan korostaa kaikkien tasojen lisääntynyttä tarvetta osallistua ohjelmien laatimisen ja toteuttamisen kaikkiin vaiheisiin. Tällä tavoin sitä paitsi toteutuu ja täyttyy vaadittu kumppanuussuhde, koska luonnollisesti komissio ja valtio osallistuvat aktiivisesti. Haluan lisäksi korostaa tarvetta koordinoida lisää Euroopan aluepolitiikkaa muiden yhteisöpolitiikkojen sekä rakennerahastojen ja muiden rahoitusvälineiden kanssa.
Lyhyen puheenvuoroni aikana korostan, kuinka tärkeää on noudattaa täydentävyysperiaatetta, ja tuon esiin näkemykseni, että huolimatta tilintarkastusmenetelmien kehittymisestä ajan kuluessa tässä asiassa on mahdotonta tehdä oleellisia vertailuja jäsenvaltioiden välillä, koska yhteinen metodologia puuttuu. Niinpä mitään ehdotusta seuraamusten määräämisestä silloin, kun tätä periaatetta ei ole noudatettu, ei voida loogisesti hyväksyä ennen kuin hyväksytään oikeusperiaate ja sovitaan yhteisestä metodologiasta.
Täydentävyysperiaate pitää ottaa vakavasti huomioon, ja uskon, että jäsenvaltioiden ja komission pitää varsinkin tulevaan laajentumiseen varautuen olla yhteistyössä, jotta laadittaisiin ja hyväksyttäisiin suuntaviivat, joissa määriteltäisiin integroitu lähestymistapa tilintarkastukseen tämän periaatteen soveltamisen osalta ottaen tietenkin huomioon kunkin jäsenvaltion taloudelliset erityisolot.
Lopuksi minusta on tarpeen onnitella esittelijää mietinnön kattavuudesta ja korostaa sitä, että yleensä ottaen eri rahastoista rahoitettavien ohjelmien toteuttaminen on ollut oikeansuuntaista vuonna 1998, jota vuosikertomus käsittelee. Vuosi oli yleensä ottaen hyvä, ja sen aikana kurottiin umpeen aiempien vuosien viivästyksiä. Vain interventioiden valvonnan osalta vuosi 1998 ei ollut hyvä. Tämä kysymys on varmaan yleensäkin ongelmallinen ehkä puutteellisen henkilöstön vuoksi, ja komission pitää ryhtyä tarvittaviin toimiin, jotta Euroopan politiikkojen täytäntöönpano säilyisi valvonnassa.

Attwooll
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, suhtaudun erityisen myönteisesti 20 kohtaan, jossa käsitellään täydentävyyttä, ja toivon vilpittömästi, että komissio ottaa erityisesti huomioon, miten tärkeää avoimuus on. Lisäisin vielä, että tämän pitäisi myös liittyä kysymykseen siitä, noudatetaanko periaatetta ei ainoastaan kaikissa jäsenvaltioissa vaan myös niiden sisäisillä alueellisilla tasoilla.
Pyytäisin myös komissiota harkitsemaan, voisiko se suhtautua hieman joustavammin hankkeiden perustamisvaiheeseen. Mielessäni on eräs oman vaalipiirini hyvin huomionarvoinen hanke, jonka puitteissa ei voitu tehdä sopimuksia viime vuoden joulukuuhun mennessä hyvin kireän aikataulun ja väärinymmärryksen vuoksi. Näin ollen avustustarjous vedettiin pois. En kiistä, etteikö tämä päätös ollut oikea, ja ymmärrän, että komissio haluaa varmistaa, että hankkeet saadaan ajoissa päätökseen. Surullista tässä erityisessä päätöksessä on, että hanke olisi selvästi saatu ajoissa päätökseen.
Lopuksi olen sitä mieltä, että tarkistus 5 on hyvin ansiokas. Mikäli ymmärsin oikein sen, mitä vaaditaan, niin sellainen käytäntö on jo Skotlannissa. Tämäntasoinen hallinto sallii suuren yhteensovittamisen asteen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon hankkeeseen osallistuvien kesken. Se kannustaa myös uraauurtavaan toimintaan. Mainitsen esimerkkinä tavoitteen 3 kumppanuuden yhteydessä kehitetyn työkalun, jonka avulla rakennerahoitusta voidaan valtavirtaistaa sukupuoleen liittyvin perustein. Olen ymmärtänyt, että tällaisen valtavirtaistamisen käyttöä Euroopan unionin muilla alueilla pohditaan vakavasti. Voisinko pyytää komissiota harkitsemaan huolellisesti tarkistuksen 5 hyväksymiseen liittyviä etuja.

MacCormick
Arvoisa puhemies, olen hyvin kiitollinen kollegalleni ja ystävälleni jäsen Attwoollille hänen huomautuksistaan, jotka liittyvät tarkistukseen 5, jonka esittivät kollegani Nogueira Román ja Ortuondo Larrea. Haluaisin suositella parlamentille myös tarkistuksia 4, 6 ja 7, jotka ovat myös heidän esittämiään ja jotka vahvistavat ja korostavat mietinnön tärkeitä kohtia.
En kuitenkaan tarvitse aasinsiltaa palatakseni tarkistukseen 5 siinä mielessä, jossa Attwooll puhui siitä. Toissijaisuuden käsitteen kannalta on elintärkeää, että se liitetään erottamattomasti rakennerahastojen käsitteeseen ja että jäsenvaltioiden alueelliset, paikalliset ja kansalliset viranomaiset osallistuvat täysimääräisesti rakennerahastojen toteuttamiseen ja käyttämiseen.
Kuten 20 ja 21 kohdassa sanotaan, täydentävyyden periaatetta ei ole tähän mennessä noudatettu tehokkaasti ja avoimesti. Monet tähän keskusteluun osallistuneet puhujat ovat kiinnittäneet asiaan huomiota. Komission jäsen Barnier'tä tuskin hämmästyttää, että jauhan jauhamistani siitä, mitä erehdyksiä aiemmin onkaan tehty, hänellä on tilaisuus saavuttaa tulevaisuudessa menestystä ja varmistaa, että täydentävyyden periaate ei ole vain muodollinen periaate, joka edellyttää jäsenvaltioiden täyttävän kokonaisvaltaisesti tiettyjä talousarvioon liittyviä ehtoja. Periaatteesta pitäisi pikemminkin tulla olennainen periaate, joka perustuu toissijaisuuden ajatukselle, johon hän ja puheenjohtaja Prodi pyrkivät, niin että varoja käytetään jäsenvaltioissa alueellisella ja kansallisella tasolla tosiaankin kehityksen lisäämiseksi ja parantamiseksi.

Theonas
Arvoisa puhemies, perusarvio, jonka jokainen voi antaa, on, että suurissa henkilöä kohden lasketuissa tuloeroissa Euroopan unionin köyhien ja rikkaiden alueiden välillä, ei ole tapahtunut suurta parantumista rakennerahastojen kymmenen toimintavuoden aikana.
Rahastojen luomisen tavoite, eli niiden panos alueellisen epätasapainon pienentämisessä ja taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden saavuttamisessa, ei ole vain käytännössä täyttämättä, vaan monissa tapauksissa on menty huonompaan suuntaan, jälkeenjääneet alueet ja kehittyneet keskukset erottava kuilu on kasvanut sekä maaseudulla, erityisesti saarilla ja vuoristoalueilla että kaupungeissa, joita vaivaa pitkäaikainen massatyöttömyys, köyhyys ja riittämätön tai monesti täysin puuttuva infrastruktuuri. Käsiteltävänä olevassa mietinnössä esitetään monia kriittisiä huomioita ja arvioita, jotka ovat oikean suuntaisia, ja onnittelen esittelijää tästä.
Todellisuus on kuitenkin vieläkin synkempi. Puutteellinen ohjelmasuunnittelu, avoimuuden puute ja ohjelmien toteutukseen liittyvä suuri luku epäselvyyksiä ja petoksia, jotka ovat edistäneet loismaisen pääoman voittojen kasvattamista, ovat lähentymisen sijasta johtaneet kuilun suurentumiseen, ja käytännössä rakennerahastoja on usein käytetty yhteenkuuluvuutta rapauttavana välineenä, ja niistä on tullut välineitä, jotka palvelevat epätasaista kehitystä. Tyypillinen kielteinen esimerkki on Kreikka, jossa vuonna 1996 vain kaksi Kreikan aluetta kuului Euroopan unionin 10 köyhimmän alueen luokkaan, seuraavien vuosien aikana seitsemän Kreikan aluetta siirtyi 11 köyhimmän alueen luokkaan. Erityisesti Epeiros sai mainetta Euroopan unionin köyhimpänä alueena. Varojen riittämättömyys Agenda 2000 -ohjelman Damokleen miekan alla ja niiden jatkuva leikkaaminen, jotta voitaisiin vastata muihin tarpeisiin, kuten laajentumiseen, eivät ole edistäneet yhteenkuuluvuutta ja kehityksen vakiintumista, vaan päinvastoin ne ovat luoneet heilahteluja, jotka kärjistävät alueiden sosioekonomista hajoamista.

Sudre
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegani, komission viime vuonna hyväksymässä kuudennessa säännöllisesti annettavassa kertomuksessa unionin alueiden taloudellisesta ja sosiaalisesta tilanteesta todettiin, että Euroopan unionin 25 rikkaimman alueen keskimääräinen asukaskohtainen BKT oli edelleen kaksi ja puoli kertaa korkeampi kuin 25 köyhimmällä alueella, minkä myös kollegani ovat tuoneet esille. Jäsenvaltioiden välinen kehitysero on toki kaventunut, mutta alueiden väliset erot ovat säilyneet asukaskohtaisen BKT:n lisäksi ennen kaikkea työttömyydessä.
Talouden elpymisestä huolimatta koko unionin työttömyysaste oli noin 10 prosenttia vuoden 1998 lopussa. Lisäksi työttömyys on jakautunut hyvin epätasaisesti. Kun tilanne on suhteellisesti ottaen vakiintunut 25:llä vähiten työttömyydestä kärsivällä alueella, noin 34 prosentissa 25:stä eniten työttömyydestä kärsivällä alueella työttömyysaste ei ole kääntynyt laskuun, vaan se on jatkuvasti yli 20 prosenttia.
Komissio toteaa aivan oikein rakennerahastoja vuonna 1998 koskevassa vuosikertomuksessaan, että korkea alueellinen työttömyys johtaa sosiaaliseen syrjäytymiseen, mikä puolestaan vaikeuttaa työttömyyden vähentämistä paremmassa taloudellisessa tilanteessa. Tämän tilanteen ratkaiseminen edellyttää yhtenäistä strategiaa, jossa yhdistyvät alueiden taloudellista perustaa vahvistavat toimenpiteet ja työmarkkinoille pääsyä varsinkin ammattikoulutuksen avulla edistävät toimenpiteet. Mielestäni nykyisen talouskasvun tukemiseksi on siis ehdottomasti tehostettava rakennetoimia ja vahvistettava niiden vaikutusta työpaikkojen luomiseen erityisesti työttömyydestä eniten kärsivillä alueilla.
Lisäksi yhteisön aluekehityssuunnitelman piirissä tehdyssä työssä hahmotellaan perinteisen keskitetyn Euroopan aluesuunnittelumallin kehittämistä moninapaisen mallin suuntaan, joka on ainoa keino, jolla voidaan edistää toimintojen tasapainoista maantieteellistä jakautumista Euroopassa. Komissio on luvannut, että rakennerahastojen uudella ohjelmakaudella painotetaan liikenneverkoston parantamista erityisesti syrjäisillä tai maan eristämillä alueilla sekä kestävien ja tehokkaiden liikennejärjestelmien luomista siten, että eri kuljetusmuotojen välillä vallitsee tasapaino.
Korostan aivan erityisesti, että parannetun yhteensovittamisen ensisijaisena tavoitteena on oltava unionin keskusalueen ja syrjäisten alueidenalueiden sekä syrjäisimpien alueiden välisten rakenteellisten erojen vähentäminen, kuten eräässä valiokuntani hyväksymässä tarkistuksessa sanotaan.

Hedkvist Petersen
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, täystyöllisyys - se asetettiin EU:n toiminnan tavoitteeksi Lissabonin huippukokouksessa. Se on erittäin suuri askel eteenpäin. Työssä käyvät ihmiset ovat rauhan ja vapauden tae Euroopassa. Täystyöllisyyden on kuitenkin koskettava koko EU:ta, myös niitä alueita, jotka sijaitsevat kaukana EU:n maantieteellisestä keskuksesta. Jotta työllisyystavoitteesta tulisi totta, täytyy kaikkien EU:n politiikan alueiden tehdä yhteistyötä, aivan niin kuin valiokunta mietinnössään sanoo.
Meidän on hyödynnettävä aluepolitiikkaa sekä suuressa että pienessä mittakaavassa. Suureen mittakaavaan luemme Ruotsissa yleisen hyvinvointipolitiikan, johon kuuluu sosiaalipalvelut, koulutus, tutkimus, infrastruktuuri ja kulttuuri kaikkialla EU:ssa. Tämän merkitystä ei voi korostaa liikaa. Pienen mittakaavan toimiin kuuluu yritystukia ja rakennerahastot eli tarkemmin suunnattu tuki alueille, joilla on erityisolosuhteita. Kyseessä voivat olla sellaiset alueet, joilla on teollisuusmuutoksia, alhainen elintaso, mutta myös sen tyyppisiä alueita, joita on Pohjois-Ruotsissa ja Pohjois-Suomessa, joissa asutus on harvaa, välimatkat pitkiä ja ilmasto karua. Ruotsissa olemme näillä alueilla jo pitkään käyttäneet tukimuotona alennettuja sosiaalimaksuja yrityksille.
Nyt komissio kyseenalaistaa tämän, mitä minun on vaikeaa ymmärtää. Jotta EU:n näillä alueilla tekemillä suurilla panostuksilla rakennerahastoihin olisi vaikutusta, täytyy aluepolitiikan muidenkin osien toimia. Rakennerahastot eivät voi toimia eristäytyneenä. Tätä periaatetta painotamme myös mietinnössä. Haluaisin kuulla komission jäsenen kommentit tästä periaatteesta, joka koskee eri politiikkojen yhdessä toimimista.
Rakennerahastot ovat siis erittäin tärkeitä ja niiden on toimittava hyvin. Rahastoja koskeva kritiikki, jota olen kuullut alueellani, on ollut sitä, että niiden käyttäminen on vaivalloista. Sen muuttamisessa meidän on autettava kaikilla tasoilla. Tuen kaikkia ajatuksia hallinnon hajauttamisesta, kumppanuudesta sekä siitä, että rahastojen käyttäminen lähtee alueiden tarpeesta. On myös oltava sisäänrakennettuja arviointimekanismeja.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluaisin korostaa, että koko EU:n on saatava osansa Euroopan kasvusta. Olen samaa mieltä sen henkilön kanssa, joka sanoi: jokainen paikka, jossa asuu ihmisiä, on maailman keskipiste.

Musotto
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, arvoisa komission jäsen, haluan kiittää kollega Maurizio Turcoa hänen erinomaisesta työstään; hänen mietinnössään tuodaan selvästi esille, että rakennerahastojen ohjelmakauden 19941999 tulokset eivät myöskään vuoden 1998 lopussa saatavilla olevien arvioiden perusteella yltäneet odotusten tasolle.
Tämä koskee erityisesti Italiaa. Tämän osoittaa jo se, että monet määrärahoista käytettiin pahasti myöhässä, vaikka ohjelmakauden lopussa tapahtuikin parannusta, joka saatiin aikaan puhtaasti matemaattisesti, kun varoja siirrettiin tavoitteesta 2 tavoitteeseen 1. Tämä käy ilmi jo siitä, että tavoitteen 4 osalta vuonna 1998 Italia ei toteuttanut yhtään sitoumusta ja maksoi juuri ja juuri 3 prosenttia rahoituksista. Tämä käy ilmi jo siitäkin, että valvonta- ja arviointimekanismit ovat olleet selvästi riittämättömiä.
Kuten Euroopan unionin tilintarkastustuomioistuinkin pani merkille, tämän huonon hallinnon syitä on pääosin kolme: ensimmäinen on ohjelmoinnin puuttuminen sekä rahoitettujen toimenpiteiden ja eri rahoitusvälineiden välinen niukka vuorovaikutus, ja nämä tekijät eivät ole antaneet mahdollisuutta luoda toivottua lisäarvoa; toinen on kokonaisnäkymän puuttuminen, mikä on johtanut riittämättömän suurisuuntaisten hankkeiden määrittelemiseen; kolmas on vanhojen hankkeiden ja ohjelmien päätökseen saattamisessa ilmaantuneet viivästykset, jotka johtuvat pääosin toteutettuja menoja koskevien todistettavien asiakirjojen puuttumisesta.
Nyt, kun tarkastellaan uutta ohjelmakautta 20002006, hallinnon yksinkertaistamisesta ja yhteisön tavoitteiden ja aloitteiden vähentämisestä huolimatta olen pakostakin huolestunut, ja minun on ymmärrettävä monien aluejohtajien perusteita, kun he yrittävät ratkaista käyttämättä jääneitä yhteisön varoja ja Italian hallituksen vastuuta koskevia ongelmia. Arvoisat kollegat, kun Euroopan komissio viime syksynä hylkäsi Italian hallituksen esittämän tavoitteen 2 alueita koskevan kartan, koska komission mukaan kaavoitusehdot eivät täyttyneet, hallitus ei kuukausien jälkeen tapahtuneesta esittänyt kelvollista ja johdonmukaista ehdotusta, eikä tässä tosiaankaan voi väittää, että Euroopan komissiolta olisi puuttunut halukkuutta. Tulos ei todellakaan ole loistava.
Emme voi enää menettää aikaa, emmekä myöskään voi luopua 10 miljardista liirasta; Italian taloudellisen tilanteen takia tämä ei ole mahdollista, eikä siihen suostuisi italialainen veronmaksajakaan.

Barnier
. Hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin vuorostani kertoa, että luin Turcon mietinnön hyvin kiinnostuneena, ja onnittelen häntä täsmällisestä ja pätevästä työstä. Haluaisin lisäksi sanoa hänelle, että uudelle aluepolitiikasta vastaavalle komission jäsenelle sillä minähän olen hoitanut tehtäviäni vasta muutaman kuukauden mietinnössä esitettyjen huomioiden, arvostelun ja ehdotusten lisäksi tämän tekstin lukeminen oli erittäin hyödyllistä myös tulevaisuuden varalle.
Haluaisin käyttää puheenvuoroni antamalla teille kaikille mahdollisimman täsmällisen vastauksen tärkeimpiin asioihin, joista ensimmäinen on rakennerahastojen toteutumisaste vuonna 1998. Esittelijänne Turco ilmaisi olevansa suhteellisen tyytyväinen rakennerahastojen yleiseen toteutumisasteeseen vuonna 1998, jolloin käytettävissä olevista määrärahoista sidottiin 100 prosenttia ja maksettiin 100 prosenttia.
Tämän huomion lisäksi joka on edeltäjäni Wulf-Mathiesin ja häneltä perimieni yhteistyökumppaneitteni työn tulosta, mikä on mielestäni syytä muistaa siis tämän huomion lisäksi voin myös kertoa ja vahvistaa teille, että vuoden 1999 lopulla, joka on myös ohjelmakauden 19941999 viimeinen vuosi, määrärahoista on sidottu 99 prosenttia ja maksettu 75 prosenttia: nämä tulokset ovat tietysti vielä riittämättömiä mutta ne osoittavat joka tapauksessa, että kehitystä on tapahtunut toivomaanne suuntaan.
On kuitenkin totta, että yhteisöaloitteiden osalta tilanne on hieman erilainen, mikä johtuu niiden täytäntöönpanon erityispiirteistä. Niitä ovat useimpien ohjelmien uudistuksellisuus, uusi kumppanuuteen perustuva lähestymistapa sekä kansallisten ja paikallisten viranomaisten vaikeudet toteuttaa monikansallisia ohjelmia. Kaikesta huolimatta, hyvät naiset ja herrat, vuonna 1998 havaittiin huomattavaa parannusta, jolle saatiin vahvistus vuonna 1999 varsinkin sen jälkeen, kun varat oli jaettu uudelleen yhteisöaloitteiden kesken, kuten Euroopan parlamentti toivoi. Vuoden 1999 lopussa 95 prosenttia kauden varoista oli sidottu yhteisöaloitteisiin ja 57 prosenttia oli maksettu.
Täytäntöönpanon osalta, jäsen Esclopé, koska viittasitte eri jäsenvaltioiden eriarvoiseen asemaan täytäntöönpanossa, en varmasti erehdy, jos sanon, että etsimämme selitys löytyy osittain ohjelmien ja hankkeiden pakostakin erilaisesta luonteesta eri maissa ja alueilla. Tiedämme hyvin, että maat ja alueet ehdottavat hankkeita, jotka ovat, toistan, hyvin erilaisia. Tämä selittää siis osaksi ohjelmien ja hankkeiden välisistä eroista esittämänne huomion.
Jos lopuksi verrataan maksusitoumusten hyödyntämistä Edinburghissa päätettyihin rahoitusnäkymiin, voimme todeta yhdessä, että ne vastaavat toisiaan lähes täysin. Hyvät naiset ja herrat, kuulin kuitenkin arvostelua ja huomautuksia, joiden mukaan pystymme parempaan. Schroedter ja Markov puhuivat edelleen sietämättömistä eroista. Huomauttaisin kuitenkin, että rakennerahastojen tehokkuus on todistettavissa, koska valtioiden väliset erot ovat kaventuneet. Mutta olette oikeassa siinä, ja olen itsekin huolestunut tästä huomiosta, että alueiden väliset erot Sudre muistuttikin mieliin asiaa koskevat hyvin selvät ja valaisevat luvut osoittavat, että rakennerahastojen määrärahojen käyttö ei ole vielä riittävän tehokasta tai keskistettyä. Alueiden, köyhimpien alueiden ryhmän ja rikkaimpien alueiden ryhmän, välillä on edelleen perusteettomia eroja, joita emme voi hyväksyä.
Haluan vielä lisätä tähän aiheeseen, että kiinnitän erityistä huomiota siihen, etteivät rikkaimpien alueiden ryhmän ja köyhimpien alueiden ryhmän välinen sosiaalinen kuilu, kuten sitä on nimitetty, ja taloudellinen kuilu pääse syvenemään uudesta taloudesta johtuvan uuden kuilun minulla on muuten mielessäni siihen liittyvät hyvin huolestuttavat luvut vuoksi, jota voisin kutsua digitaaliseksi kuiluksi, millä viittaan syrjäisimmillä alueilla asuvien, köyhimpien ja epäsuotuisimmassa asemassa olevien kansalaisten demokraattiseen mahdollisuuteen hyödyntää uutta teknologiaa ja uuden teknologian tarjoamia mahdollisuuksia.
Toinen kohta: seuranta, arviointi ja valvonta. Esittelijä Turco, tunnustatte päätöslauselmassanne rakennerahastointerventioiden seurannan, arvioinnin ja valvonnan merkityksen. Seurannassa ja arvioinnissa on todellakin havaittu merkittävää kehitystä, josta haluaisin mainita kolme esimerkkiä. Ensinnäkin yhdenmukaistetun metodologian luominen. Toiseksi väliarviointien tekeminen, jotka lopetettiin vuonna 1998 ja joiden perusteella ohjelmissa tehtiin välillä taloudellisesti hyvin merkittäviäkin muutoksia. Ja kolmanneksi temaattisten ja horisontaalisten arviointien tekeminen erityisesti pienistä ja keskisuurista yrityksistä, tasa-arvosta tai kumppanuudesta. Nämä arvioinnit ovat alkaneet vähitellen tuottaa tulosta, minkä olen havainnut varsinkin ohjelmakauden 20002006 uusien ohjelmien yhteydessä.
Tätä alaa on kehitettävä vielä paljon, mutta on todettava, että arviointikulttuuri on mielestäni levinnyt nykyisin yhä laajemmalle komission kaikissa yksiköissä ja myös kaikkien ohjelmien hoitajien keskuudessa. Saatoin todeta tämän myös viime kesäkuun alussa järjestettyäni ensimmäistä kertaa seminaarin kaikille jäsenvaltioille, ohjelmien hoitajille ja kaikkien alueiden ja maiden hallintoviranomaisille. Olin kutsunut seminaariin myös valiokuntanne puheenjohtaja Hatzidakisin ja talousarvion valvontavaliokunnan puheenjohtaja Theaton. Seminaari osoitti suoraan sanottuna, että arviointikulttuuri, joka on uusi ja tarpeellinen kulttuuri, on nyt kehittymässä.
Valvonnan osalta komissio yhtyy pitkälti näkemykseenne nykyisen rakennerahastojärjestelmän monimutkaisuudesta. Mutta tälläkin alalla on tehty parannuksia vuodesta 1997 lähtien, varsinkin SEM 2000 -aloitteen yhteydessä, ja kiitän Bradbournia siitä, että hän otti ne esille. Vastedes uutta ohjelmakautta koskevassa soveltamisasetuksessa määrätään sellaisten sääntöjen käyttöönotosta, jotka koskevat menojen hyväksyttävyyttä yhteisrahoitukseen. Säännöistä, joita jäsenvaltioiden on noudatettava varainhoidon valvonnassa, laaditaan myös asetus. Rahoituksen nettokorjausten soveltamista koskevista suuntaviivoista laaditaan lisäksi parhaillaan soveltamisasetusta uutta ohjelmakautta varten. Lisäksi haluan muistuttaa, että rakennerahastojen uutta ohjelmakautta koskevissa asetuksissa joita Musotto juuri piti riittämättöminä, minkä merkitsin selvästi muistiin yksinkertaistetaan interventioiden seurantajärjestelmiä.
Lisäksi jäsenvaltiot ovat uusien asetusten mukaan suoraan vastuussa alueellaan toteutettavien ohjelmien valvonnasta. Komission tehtävänä, kuten tiedätte, hyvät naiset ja herrat, on puolestaan varmistaa, että valvontajärjestelmät ovat riittävän perusteellisia ja luotettavia.
Kaikki tämä on luonnollisesti monimutkaista. Olen jopa kuullut hiljattain vetoomuksia Brysselin byrokratian vähentämiseksi ja monimutkaisuuden karsimiseksi. Harkitsen tarkasti ja objektiivisesti kaikkia keinoja, joilla voidaan yksinkertaistaa asioiden hoitoa. Harkitsen niitä erityisesti siinä yhteydessä, kun tarkastelemme yhdessä uutta aluepolitiikkaa kaudelle 20062013. Sillä välin paneudun yleisasetukseen, joka on ollut teille hyvin tuttu Berliinistä lähtien ja jota minun on sovellettava. Minun on löydettävä yksikköjeni kanssa paras synteesi ja paras mahdollinen tasapaino kahden asian välille, joista toinen on teistä muutamien juuri ilmaisema toive laajemmasta hajauttamisesta ja suuremmasta luottamuksesta jäsenvaltioihin ja alueisiin ja toinen on vaatimanne kurinalaisuus, jota minulta edellyttää myös tilintarkastustuomioistuin, jotta veronmaksajille pystytään antamaan selvitys varojen käytöstä.
Voin sanoa tästä asiasta erityisesti Hedkvist Petersenille, joka puhui siitä minulle eräänä päivänä vieraillessani hänen alueellaan, että pyrin mahdollisimman hyvään synteesiin. Yrittäkää kuitenkin ymmärtää minua: minun on toisaalta otettava huomioon toiveenne lisätä hajauttamista ja toisaalta se, että Euroopan parlamentille, kansalaisille ja tilintarkastustuomioistuimelle on esitettävä tarkka selvitys varojen käytöstä.
Esittelijänne huomauttaa perustellusti, että komissio toteutti vuonna 1998 liian vähän tarkastuksia paikan päällä. Esittelijä Turco, huolimatta siitä, että komissio pitää tärkeänä moitteetonta ohjelmien varainhoitoa ja luotettavaa valvontaa, minun on todettava, että käytettävissäni olevat varat eivät ole riittäneet niin moniin tarkastuskäynteihin kuin olisimme toivoneet.
Lopuksi viittaan toimielintemme välillä parhaillaan käytäviin neuvotteluihin puitesopimuksesta, mikä vastaa osittain Bradbournin esittämiin huomioihin. Puitesopimus on muuten tällä hetkellä saatu lopulliseen muotoonsa asiakirjojen toimittamista parlamentille koskevalta osaltaan, ja sen perusteella komissio toimittaa parlamentillenne kaikki sen haluamat asiakirjat.
Useammat teistä, Attwool, MacCormick, ottivat esille kysymyksen täydentävyydestä. Haluan täsmentää heille, että uusissa asetuksissa parannetaan mielestäni huomattavasti mahdollisuuksia tarkastaa täydentävyys. Se tarkastetaankin kahdessa ohjelmatyypissä. Tarkastus tehdään tavoitteen 1 ohjelmissa, kuten aikaisemminkin, mutta myös tavoitteiden 2 ja 3 ohjelmissa, jotka tarkastetaan yhdessä otannan perusteella ja kiinnittäen huomiota ainoastaan aktiivisiin työmarkkinatoimenpiteisiin.
Tällä uudella järjestelmällä saadaan kokonaisnäkemys täydentävyysperiaatteen soveltamisesta, myös tavoitteen 2 osalta, joka aiheutti suuria tilastointiongelmia viime kaudella, kuten tiedätte. Komissio ehdotti myös, että täydentävyyden tarkastaminen ja suoritusvarauksen myöntäminen tehtäisiin riippuvaisiksi toisistaan, mutta lainsäätäjä ei hyväksynyt sitä, kuten tiedättekin. Haluan kuitenkin muistuttaa, miten tärkeänä pidän täydentävyyden toteutumisen tarkastamista, ja haluan myös sanoa, kuten olen sanonut useammissa jäsenvaltioissa, että tämän periaatteen tarkastamisesta, täydentävyyden toteutumisen tarkastamisesta, tulee uusien ohjelmien käsittelyn ja hyväksymisen peruste.
Pyysitte mielipidettäni ehdotuksestanne 5 artiklaksi. Hyvät naiset ja herrat, sanon aivan suoraan, että teidän olisi ymmärrettävä, etten voi hyväksyä 5 artiklaa oli sen taustalla sitten miten hyviä aikeita tahansa. Rajoituksenani on myös tässä tapauksessa rakennerahastoja koskevan yleisasetuksen 11 artikla, joka ei salli ainakaan ennen vuotta 2006 komission toimeenpanovaltuuksien hajauttamista tai delegointia kansallisen tason alapuolella oleville elimille, kuten tekstissänne sanotaan: autonomisille yhteisöille, alueille ja Saksan osavaltioille. Olen velvollinen noudattamaan rakennerahastoja koskevaa yleisasetusta sen nykyisessä muodossa ainakin vuoteen 2006 saakka.
Kumppanuus on periaate, jota komissio haluaa toteuttaa mahdollisimman täysipainoisesti. Edistystä havaittiin jo vuonna 1998 varsinkin vuonna 1997 toteutettujen alueellisten työllisyyssopimuksissa, joissa on työmarkkinaosapuolten lisäksi mukana alueellisia ja paikallisia kumppaneita. Komissio menee kuitenkin paljon pidemmälle uudessa sopimuksessa kaudelle 20002006. Kumppanuuteen voidaan nyt nimittäin ottaa mukaan uusia toimijoita, joita ei tähän mennessä ole todella otettu huomioon kuin hyvin harvoissa tapauksissa, ja toivon, että vastedes näin tapahtuu. Taloudelliset ja sosiaaliset kumppanit, yhdistykset ja tietyt varsinkin ympäristö- ja tasa-arvoalan kansalaisjärjestöt. Lisäksi uusissa asetuksissa kumppanuus yleistetään kaikkiin ohjelmasuunnittelun vaiheisiin jäsenvaltioiden suunnitelmien kehittämisestä ohjelmien arviointiin.
Neljäs kohta, täydentävyys muiden yhteisöpolitiikkojen kanssa. Jäsen Flesch, te itse, esittelijä Turco, jäsen Schroedter ja jäsen Mastorakis korostitte tätä asiaa. Haluan huomauttaa, että kun parlamentti tarkastelee komission ponnisteluja rakennepolitiikkojen ja muiden yhteisöpolitiikkojen yhteisvaikutuksen vahvistamiseksi, sen on oltava tietoinen siitä, että tämä asia myös minua ja yksiköitteni huolenaiheena. Juuri tästä näkökulmasta on arvioitava horisontaalisen teeman sisällyttämistä komission vuosikertomukseen 1998 ja mainittakoon siitä esimerkkeinä paikallista kehitystä edistävät toimet ja haluan ilmoittaa tämän teille yhtäläisiä mahdollisuuksia ja naisten ja miesten tasa-arvoa edistävät toimet vuosikertomuksessa 1999.
Viime aikoina on ponnisteltu monin tavoin rakennerahastojen johdonmukaisuuden parantamiseksi muiden yhteisöpolitiikkojen kanssa ja, jäsen Flesch, varsinkin valtiontukien kanssa. Komissio hyväksyi tältä alalta vuonna 1998 tiedonannon, jossa tarkastellaan rinnakkain alueellisia valtiontukia ja rakennerahastojen tukeen oikeutettuja alueita, ja käyn näistä asioista erittäin rakentavaa ja erittäin säännöllistä keskustelua kyseisen alan kollegani Mario Montin kanssa.
Sama koskee ympäristöä kauden 20002006 uusissa ohjelmissa. Hyvät naiset ja herrat, on syytä täsmentää, että tässäkään tapauksessa ei ole kyse siitä, että rakennerahastoista tehtäisiin muiden politiikkojen välineitä. Rakennerahastot kuuluvat vain yhteen politiikkaan: koheesiopolitiikkaan, jolla vähennetään eri alueiden ja eri maiden välisiä eroja.
Rahastojen tavoitteena on tukea heikoimpien alueiden kehitystä unionin taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseksi, ja te korostitte, että alan kehitys on ollut riittämätöntä. Kyse on yksinkertaisesti siitä, että on varmistettava, ja tätä ei pidä unohtaa, että rakenteellisissa interventioissa otetaan riittävästi huomioon alakohtaiset yhteisöpolitiikat, mutta toisaalta on varmistettava myös se, että unionin muissa alakohtaisissa politiikoissa otetaan huomioon yhteenkuuluvuus tai edistetään sitä.
Viittaan erityisesti vastatakseni Sánchez Garcíalle ja Theonasille syrjäisimpiin alueisiin. Kuten tiedätte, hyvät jäsenet, syrjäisimpien alueiden tulevaisuus ja kehitys on vastaisuudessakin lähellä sydäntäni komissiossa tekemässäni työssä. Saitte siitä osoituksen, kun komissio julkistaa näitä alueita koskevan kertomuksen: paneuduin siihen erityisesti. Sanon tämän myös vastauksena Sudren puheenvuoroihin tästä aiheesta.
Näkemykseni syrjäisimmistä alueista, hyvän yhteenkuuluvuuden tarpeesta ja eri politiikkojen hyvästä johdonmukaisuudesta pätevät myös epäsuotuisimpiin alueisiin, oli sitten kyse kaupunkialueista, joita on yhä enemmän, tai saari- tai merialueista, ja tämä on vastaukseni Ripollille, joka esitti minulle kysymyksen tästä aiheesta.
Lopuksi kiitän mielenkiinnostanne ja haluaisin sanoa vielä muutaman sanan vuosikertomuksesta ja sen merkityksestä, niin kuin sen itse ymmärrän. Hyvät naiset ja herrat, on täysin asiallista, että parlamentti suhtautuu komissioon vaativasti, kun on kyse rakennerahastojen täytäntöönpanosta ja niiden vaikutuksesta, ja olette esittäneet uusia vaatimuksia. Suhtaudun myötämielisesti Stockmannin minulle esittämään kysymykseen, jossa vaadittiin tuleviin kertomuksiin erityistä kappaletta, jossa vastattaisiin parlamentin komissiolle esittämiin huomautuksiin tai arvosteluun.
Päätöslauselmaesityksessä heijastellaan tätä toivetta tai vaatimusta pyytämällä, että komissio esittää entistä enemmän tietoja vuosikertomuksessa. Olemme kuitenkin jo muutamana vuotena päättäneet, että vuosikertomuksesta tehdään tiivistetympi, mitä myös parlamentti aikanaan virallisesti pyysi. On toki tärkeää, että myös kansalaiset pystyvät valitsemiensa edustajien ja asiantuntijoiden lisäksi lukemaan tätä asiakirjaa mikä ei vielä ole täysin toteutunut, jos ymmärsin oikein Turcon sanoja. Korostan erityisesti komission pyrkimystä laatia luettavia, ymmärrettäviä ja selkeitä tekstejä omalla vastuualueellani.
Jatkamme siis ponnistelujamme luettavuuden ja selkeyden hyväksi ja pyrimme samalla vastaamaan täsmällisesti esittämiinne pyyntöihin. Luettavuus ja täsmällisyys ovatkin ne kaksi tavoitetta, joihin aion keskittää laadukkaan vuosikertomuksen esittämistä koskevat ponnisteluni.

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen Barnier!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 17.30.

KESKUSTELU TÄRKEISTÄ, AJANKOHTAISISTA JA KIIREELLISISTÄ ASIOISTA
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu ajankohtaisista ja kiireellisistä asioista.

Perusvapaudet Serbiassa ja Kosovossa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
B5-0568/2000 Dupuis ja muut TDI-ryhmän puolesta;
B5-0569/2000 Pack ja Posselt PPE-DE-ryhmän puolesta;
B5-0572/2000 Lagendijk ja muut Verts/ ALE -ryhmän puolesta;
B5-0574/2000 Haarder ja Malström ELDR-ryhmän puolesta;
B5-0577/2000 Brie ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta;
B5-0579/2000 Wiersma ja Swoboda PSE-ryhmän puolesta
perusvapauksista Serbiassa ja Kosovossa.

Swoboda
Arvoisa puhemies, muutamissa kieliversioissa on merkitty PSE-ryhmän allekirjoittajiksi Wiersma ja Sumberg, vaikka tämä ei kuulu ryhmäämme. En kuitenkaan ole muuttanut nimeäni. Nimeni on edelleen Swoboda ja olen myös ylpeä tästä tyypillisestä saksalaisesta nimestä. Pyydän korjaamaan virheelliset kohdat. Kiitoksia.

Pack
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, meillä oli juuri mahdollisuus keskustella nuorten serbialaisten juristien kanssa, jotka kuvasivat mieleenpainuvasti maansa toivotonta tilannetta. Siksi palaan mielelläni tämän päivän aiheeseen, nimittäin lehdistön ja tiedotusvälineiden vapauden täydelliseen puuttumiseen. Väestö saa tietoa ainoastaan Miloseviæin ja hänen puolisonsa Markoviæin silmin. Kaikki ne, jotka näkevät asiat siten kuin ne ovat, leimataan Serbian kansan pettureiksi ja NATOn kätyreiksi. Yksi näistä nuorista serbeistä kertoi minulle, että hänen on erittäin vaikeaa saada isoäitinsä ymmärtämään, miksi hän vastustaa Miloseviæia, sillä hänen isoäidillään on vain omat tietonsa ja kokemuksensa. Siksi tämä ei voi ymmärtää, miksi tämä nuori nainen osallistuu Otpor-organisaation toimintaan.
Serbian riippumattomien demokraattisten tiedotusvälineiden on saatava meiltä apua, jotta ne voivat antaa mahdollisimman oikeaa tietoa ja jotta demokratia saadaan ehkä kuitenkin vielä kukkimaan Serbiassa. Haluaisin kuitenkin huomauttaa myös siitä, että odotamme tietenkin niin kutsutulta oppositiolehdistöltä - siltä mikä siitä on vielä jäljellä - että se tuo esille nykyiset sääntöjenvastaisuudet poliittisessa johdossa esimerkiksi Belgradissa, SPO:n hallinnoimassa kaupungissa, ja kritisoi oikeutetusti Miloseviæin hallitusta. Jos se ei tee sitä ja tarkastelee asioita yksipuolisesti, se ei ole riippumaton tiedotusväline. Haluaisin kiinnittää kollegoideni huomion seuraavaan asiaan: jos meillä on nyt viitteitä siitä, että Draskoviæ suunnittelee taas liittoa Miloseviæin kanssa, meidän on oltava hyvin varovaisia sen suhteen, kenelle me annamme apuamme.
Miloseviæ on nyt evännyt Serbian todellisen vastarintaryhmän, opiskelijaliikkeestä syntyneen vastarintaryhmän Otporin, rekisteröimisen järjestöksi. Se ei kuitenkaan estä ryhmää järjestämästä mielenosoituksia ja hyvän tahdon ilmaisuja Belgradin kaduilla ja muualla Serbiassa. Valtuuskuntamme matkustaa viikonloppuna Montenegroon, ja keskustelemme Otporin ja opposition edustajien kanssa sunnuntaina. Tutkimme tietenkin tässä yhteydessä kaikki mahdollisuudet, miten me voisimme tukea niitä.
Lokakuussa 1998 annettu Serbian yliopistolaki on myös osaltaan rajoittanut vapautta maassa: monet professorit on erotettu sen jälkeen tehtävistään. Heille on määrätty luennointikielto ja heidät on erotettu viroistaan muka puutteellisen pätevyyden vuoksi. Sanon teille, mitä tästä on ajateltava: yksi näistä muka epäpätevistä professoreista toimii tällä hetkellä professorina Saarbrückenin ja Berliinin yliopistoissa. En usko, että nämä yliopistot palkkaisivat epäpäteviä serbialaisia professoreja. He eivät tietenkään sopineet Miloseviæin oppiin.
Sitä vastoin on sanottava, että - kaiken sen, mitä me emme saa kuulla täällä, saamme kuulla vain, kun keskustelemme ihmisten kanssa paikan päällä - äärikansallinen poliitikko Selesj toimii tällä hetkellä yliopistossa oikeustieteellisen tiedekunnan professorina! Voitte kuvitella, mitä siellä käsitetään laadulla.
Tämänpäiväinen keskustelu koskee tietenkin ennen kaikkea myös oloja Serbian vankiloissa. Serbian vankiloissa on vangittuna yli 2 000 Kosovon albaania, ja useimmat jo vuoden 1999 keväästä eli jo ennen Naton hyökkäystä. Tilanne näissä vankiloissa on sanoinkuvaamaton. Ihmiset eivät saa minkäänlaista oikeusapua. Kun heidät tuomitaan, se tapahtuu lakeja kunnioittamatta. Muistelen tapausta Flora Brovina, lääkäriä, joka ei tehnyt mitään muuta kuin noudatti lääkärin etiikkaansa ja auttoi ihmisiä kansallisuuteen katsomatta. Hänet on tuomittu 14 vuoden vankeusrangaistukseen Serbian Nisissä. Vankilaolot eivät todellakaan vastaa mitään yleissopimusta. Ne ovat Geneven yleissopimuksen vastaisia. Järkyttävistä kidutuksista ja loukkauksista huolimatta muu maailma katsoo vain sivusta.
Vierailimme 12 kollegani kanssa Kosovossa 14 päivää sitten. Kosovon albaanit antoivat meidän mukaamme nämä 75 000 allekirjoitusta. Olemme tuoneet ne tänne, koska halusimme osoittaa, miten surullinen kohtalo niillä ihmisillä on, jotka ovat halunneet tietää jo vähintään puolentoista vuoden ajan, missä ovat heidän sukulaisensa, missä ovat heidän isänsä tai veljensä tai missä ovat heidän lapsensa. Mielestäni me emme voi yksinkertaisesti arkistoida näitä 75 000 allekirjoitusta. Meidän on pyrittävä antamaan näille ihmisille tietoa edes siitä, missä nämä kadonneet ovat, ovatko he vangittuna vai ovat he kohdanneet kuoleman.
Tällainen on siis tilanne Serbiassa. Vierailimme myös Kosovossa, jossa tilanne on tosin toinen, mutta jossa on samankaltaisia ongelmia. Menimme viime vuonna Kosovoon, koska halusimme auttaa rotusortojärjestelmästä jo kymmenen vuoden ajan kärsineitä Kosovon albaaneja saamaan oikeutensa takaisin. Haluamme nyt edistää Kosovon rauhanomaista yhteiseloa albaanien muodostaman enemmistöväestön ja niiden vähemmistöjen kesken, joilla on myös oikeus elää alueella. He ovat serbejä, askenaseja, romaneja. Mielestäni meidän olisi kiinnitettävä huomiomme siihen, että niiden on mahdollista elää alueella rinnakkain.
Etenkin oleskelumme viimeisinä päivinä tapahtui useita välikohtauksia. Viimeisten päivien aikana tapettiin serbejä. Kukaan ei osaa sanoa, kuka on syyllinen. Joku on kuitenkin vastuussa siitä, että joka päivä jossain päin tapetaan serbi tai serbejä. Paheksumme näitä tekoja, paheksuimme niitä paikan päällä ja olemme jo tuominneet ne moneen kertaan täällä parlamentissa. Kehotamme kaikkia - etenkin Kosovon albaaneja - ottamaan vastuun siitä, että heidän maanmiehensä käyttäytyvät maltillisesti ja estävät toisiaan kohtelemasta vähemmistöjä tällä tavoin.
Emme ole menneet Kosovon albaanien avuksi, jotta he voisivat tehdä alueella asuvien vähemmistöjen elämän helvetiksi. On myös sanottava, että koska me emme tunne näitä syyllisiä, ei tietenkään ole täysin mahdotonta, että muutamat näistä syyllisistä ovat Serbian lähettämiä provokaattoreita, sillä kaikki eivät halua rauhanomaista Kosovoa.
Meidän kaikkien Euroopan unionissa, myös UNMIK:n, on nyt toimittava alueella nopeasti. UNMIK:n on huolehdittava oikeuskehyksestä, jotta syylliset voidaan saada kiinni, vangita ja jotta heitä voidaan rangaista. Kosovossa on myös kadonneita serbejä koskeva ongelma, ja olemme kaikki tietoisia heistä. Vetoamme Kosovon albaaneihin, jotta he puhuvat ja ilmoittavat punaiselle ristille, jos he tietävät jotain näiden serbien ja muuta kansallisuutta olevien henkilöiden olinpaikasta, jotta ihmiset saavat tietoisuuden.
Myös niillä harvoilla Kosovon serbeillä, jotka haluavat osallistua hallintoon, on luonnollisesti yksi ongelma. Heidän omat maanmiehensä leimaavat heidät pettureiksi. Sen vuoksi meidän on autettava näitä hyväntahtoisia serbejä saavuttamaan hyviä tuloksia, jotta olisi ilmeistä, että myös serbit hyötyvät tästä yhteistyöstä. Meidän on pyrittävä vahvistamaan poliisisuojelua. Vetoan tämän vuoksi kaikkiin jäsenvaltioihin, jotta ne lähettäisivät mahdollisimman useita poliiseja Kosovoon, jotta myös vähemmistöjen suoja olisi turvattu.

Schroedter
Arvoisa puhemies, vapaat tiedotusvälineet ovat demokratian ydin. Jos oppositiolla ei ole mahdollisuutta ilmaista mielipidettään, jos julkisuudessa ei enää voi käydä yhteiskunnallista keskustelua, diktatuuri on täydellinen. Tiedän omasta kokemuksestani, miten katkeraa se on. Tiedän myös, miten vaikeaa opposition on päästä pois tällaisesta tilanteesta ja olla epäröimättä tai luovuttamatta. Yhteiskunnan uudistamista, mitä me odotamme maan oppositiolta, ei voi enää käytännössä toteuttaa näissä olosuhteissa. Meidän on ymmärrettävä se. Sitä on mahdotonta toteuttaa käytännössä, sillä ihmisillä on heti toinen jalka vankilassa, jos he tekevät jotain demokratian puolesta.
Tulee olemaan hyvin, hyvin vaikeaa vaikuttaa tilanteeseen ulkoa käsin, sillä oikeus vapaaseen mielipiteenilmaisuun julistetaan yksinkertaisesti laittomaksi. Sen vuoksi - ja vetoan tältä osin etenkin komissioon - tarvitsemme kaiken mielikuvituksemme, joustavuutemme ja luovuutemme, jotta voisimme kehittää välineet, joiden avulla voisimme kuitenkin tukea oppositiota tässä tilanteessa. Ei ole mahdotonta uudistaa yhteiskuntaa tässäkin tilanteessa, kuten edelliset 11 vuotta ovat osoittaneet.
Meidän on keskityttävä siihen. Byrokraattisia esteitä ei saa aina ottaa esiin. Meidän on todellakin tarkistettava, mitä eurooppalaiset välineet sallivat, sillä ne sallivat enemmän kuin tähän asti on ollut selvää. On myös tärkeää antaa nämä viestit, sillä muutoin oppositio tuntee olevansa yksin ja menettää kaiken voimansa. Silloin se olisi paljon, paljon vaikeampaa ja se kestäisi vielä paljon kauemmin.
Jäsen Pack teki selväksi, että vankilaolot ovat hirvittävät ja jokainen päivä on vangituille liikaa. Tämän vuoksi haluaisin pyytää, että komissio ottaa mukaansa luettelon vangituista kaikkiin keskusteluihin Serbian hallituksen tai valtuuskuntien edustajien kanssa ja kysyy jokaisesta erikseen. Kyse on ihmisistä, ja inhimillisyyden vuoksi meidän on vaadittava, että näille ihmisille koittaa vielä vapauden ja perheyhteisyyden päivä.
Haluaisin myös vedota komissioon, jotta se antaisi välillistä taloudellista apua järjestöille, jotka pyrkivät laatimaan luetteloita, järjestämään vankilavierailuja ja huolehtimaan perheistä. Nämä inhimilliset palvelut ovat äärettömän tärkeitä. Näin autetaan vahvistamaan myös Serbian demokraattisia voimia.
Kosovosta: on kulunut yli vuosi eikä Kosovon tilanne vieläkään ole sellainen kuin haluaisimme sen olevan. Minulle suurin pettymys on se, että ihmiset tuntevat niin suurta vihaa, että serbien, romanien ja muiden vähemmistöjen ei ole mahdollista elää rauhassa Kosovossa, vaikka se on kansainvälinen suojelualue. On häpeällistä, että me emme onnistu aikaansaamaan suvaitsevuutta tai vähintään rinnakkaiseloa tällä alueella. Tämän vuoksi kansainvälisen yhteisön uskottavuuden kannalta on ehdottoman välttämätöntä, että suojelemme vähemmistöjä ja annamme heille todelliset mahdollisuudet elää ja tehdä töitä. Minulle asia on tärkeä myös siitä syystä, että kaikki se, mitä tapahtui vuosi sitten, vaikuttaa muutoin epäuskottavalta. Tämän vuoksi on ehdottoman välttämätöntä, että teemme lisäponnisteluja myös julkisuudessa, jotta teemme selväksi, että emme hyväksy sitä, että toista rotua olevia ihmisiä karkotetaan Kosovosta. Serbeillä, romaneilla ja muilla vähemmistöillä on oikeus elää siellä!

Dupuis
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tässä päätöslauselmassa käsitellään yksityiskohtaisesti tiettyjä käytännön ongelmia. En toista niitä, koska puheenjohtajamme Doris Pack selitti ne paremmin, kuin mihin me pystyisimme. Haluan vain korostaa kosovolaisten vankien tilannetta, johon myös Schroedter puuttui. Se on olennainen ongelma, ja meidän on jatkettava sinnikkäästi toimintaamme, vaikka tiedämme, ettei meillä on paljon keinoja Belgradin hallinnon taivuttamiseksi.
Serbiassa harjoitetaan tietysti myös kaikenlaista painostusta. Myöntäisin teille kuitenkin, että suhtaudun ensimmäistä kertaa jokseenkin optimistisesti Belgradin hallinnon kehitykseen ja siihen, että se saattaa hajota nopeastikin. Viittaan erityisesti opiskelijoiden liikehdintään ja enemmän tai vähemmän maanalaiseen Otpor-liikkeeseen, ja olen sitä mieltä, että se hellittämättömyys, jolla Miloseviæin kätyrit pyrkivät tukahduttamaan tämän liikkeen ja valvomaan sitä, on hyvä osoitus sen voimasta.
Hyvät kollegat, mielestäni Euroopan parlamentin ja myös komission on kuitenkin tullut aika aloittaa keskustelu vaikka tiedän, ettei valtuuskuntamme puheenjohtaja ole täysin samaa mieltä tästä asiasta Kosovon tulevasta asemasta, Bosnian tulevasta asemasta ja siten myös suoraan Serbian tulevasta asemasta. Epävarmuus Kosovon lopullisesta asemasta lisää epävakautta, lietsoo ääriajattelua kaikilla tahoilla ja on kehityksen esteenä, koska tällainen tilanne ei varmasti edistä ulkomaisia investointeja.
Meidän on kiinnitettävä huomiota erääseen toiseenkin asiaan: siihen, että alle 2 miljoonan asukkaan maassa on yli 50 000 länsimaalaista, joiden elintaso on 10, 15 tai 20 kertaa kosovolaisten elintasoa korkeampi, mikä aiheuttaa pakostakin monia ongelmia, kuten syrjintää ja epätasa-arvoa ja muita seurauksia, jotka eivät aina ole vähäpätöisiä vaan hyvinkin merkittäviä ja usein hyvin vaikeita ja ehdottoman kielteisiä. En tarkoita tällä sitä, että haluaisin kyseenalaistaa Yhdistyneiden Kansakuntien Kfor-joukkojen tehtävän Kosovossa, mutta emme voi ajatella emmekä suunnitella Kosovon "miehitystä" moniin vuosiin ilman suuria riskejä.
Meidän on siis keskusteltava suorasukaisesti entisen Jugoslavian lopullisesta asemasta. Nyt kun on kulunut kuusi vuotta Daytonin sopimuksen solmimisesta vuonna 1995 Bosnian kanssa, joka ei ole edelleenkään hyvin toimiva maa ja joka koostuu kahdesta tai jopa kolmesta erillisestä osasta, meidän on kiireellisesti selvitettävä nämä kaikki ongelmat, ja komission ja neuvoston on ehdotettava meille keinoja, joilla näistä väliaikaisiksi tarkoitetuista tilanteista päästään eteenpäin. Niiden on ehdotettava meille ratkaisuja, joilla päästään tilanteeseen, jossa on mahdollista kuvitella, että nämä maat voisivat liittyä Euroopan unioniin.
Olen erityisesti sitä mieltä, ettemme saa karttaa ajatusta Kosovon ja Albanian liittovaltiosta emmekä saa myöskään vieroksua tiettyjen Bosnian ja Serbian puolueiden yhdistymistä. Se on seurausta politiikasta, jota me radikaalit emme varmasti ole halunneet mutta joka on kansainvälisen yhteisön toiveiden mukainen, emmekä voi enää sulkea siltä silmiämme.

Haarder
Arvoisa puhemies, vuosi sitten nykyinen NATOn pääsihteeri George Robertson kuvaili Kosovon tehtävää lyhyesti ja ytimekkäästi sanoilla: "Tavoitteena on saada serbit pois, NATO alueelle ja albaanit takaisin kotiin". Se onnistui. Se on ihmisoikeuksien ja oikeudenmukaisuuden voitto. Olin siellä ennen sodan alkua, jolloin serbit olivat jo karkottaneet 200 000 - 300 000 ihmistä, tuhonneet ja polttaneet ja hävittäneet kokonaisia maa-alueita. Olin siellä jälleen muutama viikko sitten ja voin todistaa, että NATOn väliintulon ansiosta maassa on tapahtunut suuria parannuksia. Voin myös todistaa, että Kfor, YK:n Kosovo-operaatio UNMIK ja UNMIK:n poliisi ovat tehneet uskomattoman hyvää työtä. Voin valitettavasti myös todistaa sen, mistä meidän pitäisi täällä keskustella, nimittäin, että kivityksen ja kiusaamisen kohteena ovat nyt serbit, joiden koteja poltetaan ja joita yritetään karkottaa. Nyt huomiotamme tarvitsevat serbit. Poliisi tekee kaiken voitavansa, mutta luvattua poliisimääräähän ei ole vielä saavutettu. Erityisesti EU:n valtiot ovat olleet pettymys, vain yksi viidesosa poliisivoimista on EU:n valtioista. Ja muun muassa sen vuoksi aiemman vapautusjärjestö UCK:n oli liian helppo toteuttaa serbien vastaisia ja rikollisia toimia, joihin todennäköisesti kuului myös murhia, polttoja ja karkotusyrityksiä. Se, mitä nyt tarvitaan, voidaan todeta yhtä lyhyesti kuin vuosi sitten: tavoitteena on saada UCK pois, poliisi alueelle ja serbit takaisin kotiin niille alueille, joilla he ovat koko ajan asuneet Kosovossa. UCK on riisuttava aseista ja siltä on otettava pois jokainen monopoliasema tulevassa vaalitaistelussa ja siltä on otettava pois myös ne erityisoikeudet, jotka järjestö on ilmeisesti saanut, kun kyse on uusiin poliisivoimiin tehtävistä värväyksistä. UCK:n rikolliset toimet on pysäytettävä. EU:n valtioiden on lähetettävä enemmän poliiseja ja tuomareita. Serbejä on autettava pääsemään kotiin. Meidän on yritettävä myös auttaa serbiryhmiä varsinaisessa Serbiassa, ja vastapalvelukseksi meidän on pidettävä kiinni siitä, että vaalit, jotka on tarkoitus pitää Kosovossa lokakuussa, on pidettävä, vaikka Kosovon serbit boikotoisivatkin niitä, koska tarvitsemme erityisesti vastuullisessa asemassa olevia albaaneja. Tällä hetkellä kaikki albaanit on julistettu suojelunalaisiksi ja he voivat syyttää kaikkia muita terrorista ja katutappeluista ja niin edelleen. Albaanien enemmistö on saatava vastuulliseen asemaan.

Morgantini
Arvoisa puhemies, vuosi siitä, kun NATOn Jugoslaviaan kohdistamat pommitukset päättyivät, tilanne on epävakaa, ja Serbian oppositiojoukkojen olot ovat yhä huolestuttavammat. Päivittäiset uutiset kertovat Jugoslavian hallituksen valinneen alistavan toiminnan. Oppositiojoukkoihin kohdistetaan hyökkäyksiä ja niitä uhkaillaan sellaisten järjestelmien perinteisimmillä keinoilla, jotka tuntevat olevansa vaarassa: sanomalehtien ja radion toiminta on lakkautettu, välineistöt on takavarikoitu, eri ryhmiin ja kansalaisjärjestöihin kohdistetaan uhkailevia tutkimuksia, maassa suoritetaan umpimähkäisiä pidätyksiä ja oikeudenkäynneissä annetaan tuomioita ilman todisteita, kuten Flora Brovinan tapauksessa. Monet miehet, naiset ja opiskelijat, jotka ovat tukahduttamistoimien koettelemia, ovat ne samat, jotka näiden vuosien aikana ovat rohkeasti antaneet äänensä kuulua rauhan, vapauden ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen puolesta, ja tosiasiassa jopa Eurooppa on hylännyt heidät.
Kuitenkin yhtä huolestuttava on tilanne Kosovossa, jossa sorretuista joukoista on tullut sorrettuja: näin sanovat Kofi Annan, Solana ja Kouchner. Yhden vuoden aikana 240 000 serbiä, mustalaista, Gorancin kylän asukasta ja juutalaista on paennut kauhun vallassa Kosovosta. Ja Kosovoon jääneet ovat jatkuvasti olleet hyökkäysten kohteena, ja monia heistä on tapettu. Viimeisin UNHCR:n ja ETYJin selonteossa sanotaan selvästi, että Kosovon vähemmistöryhmillä ei ole mahdollisuutta koulutukseen, terveydenhuoltoon eikä julkisiin palveluihin, eikä heillä ole liikkumisvapautta. Mutta tämä ei koske ainoastaan vähemmistöjä, vaan myös ne Kosovon albaanit, jotka osoittavat mieltään verikostoja vastaan tai demokraattisen ilmaisuvapauden puolesta, ovat uhattuina, ja he pelkäävät elämänsä puolesta.
Tapahtumista ovat perillä Rugovan kaltaiset johtajat, mutta tapahtumista perillä ovat ennen kaikkea ne naiset, jotka näiden vuosien aikana yhdessä serbialaisten, bosnialaisten ja eurooppalaisten naisten kanssa Women in Black -rauhanyhdistys ovat halunneet ja kyenneet ylläpitämään suhteita ja rakentamaan rauhansiltoja. Joidenkin heistä on pitänyt lähteä Kosovosta, toisten on ollut pakko elää hiljaisuudessa. Ja nyt Women in Black -yhdistys on vaarassa joutua sulkemaan toimistonsa Serbiassa.
Minun mielestäni Euroopan ja ennen kaikkea NATOn 19 jäsenvaltion pitää tehdä mittavia ponnisteluja ja harjoittaa itsekritiikkiä ja tarkistaa omaa politiikkaansa. Kaikki myöntävät nyt NATOn siviileihin kohdistamat rikokset ja laittomuudet. Ihmisoikeuksien puolustamisen nimissä kansainvälisiä sääntöjä ei voi rikkoa, Geneven sopimuksen säännöistä alkaen.
Nyt puhumme perusvapauksista: tästä syystä kauppasaartopolitiikka pitää kumota, emme voi koetella siviilejä tällä tavoin, ja tätä pyytää meiltä Serbian demokraattinen oppositioryhmä, joka vielä tälläkin hetkellä on ahtaalla Miloseviæin toimien takia. Ehkä juuri meidän pitää antaa paljon apua Serbian ja Kosovon asukkaille. Olemme sen itsellemme velkaa, mutta ennen kaikkea olemme sen velkaa eräälle ihmeelliselle kosovolaiselle pikkupojalle, Feltille, joka eräänä sodan jälkeisenä päivänä, kun söimme jäätelöä Pristinassa, sanoi minulle, että tuon sodan aikana kaikista on tullut ilkeämpiä.

Wiersma
Arvoisa puhemies, tilanne on vakava sekä Serbiassa että Kosovossa. Haluan kuitenkin tänään käsitellä Serbian tilannetta ja haluaisin yhtyä siihen, mitä kyseisen alueen valtuuskuntamme puheenjohtaja Pack jo sanoi. Meidän täytyy yhtä enemmän turhautuneina todeta, että Serbian tilanne pahenee päivä päivältä. Miloseviæ on luomassa diktatuuria ja turvallisuusjoukkojen, valtion tiedotusvälineiden ja valtionterrorin johtamaa maata. Hän ei uskalla ryhtyä demokraattiseen vastakkainasetteluun opposition kanssa. Törmäämme joka päivä esimerkkeihin sorrosta. Riippumattomien tiedotusvälineiden toimintaa estetään. On käynnistetty hyvin kielteinen kehityskulku. Poliitikkoja uhkaillaan. Vallalla on kauhea ilmapiiri. Hyökkäykset seuraavat toinen toistaan.
Otpor-opiskelijajärjestön, joka on opposition toivo, toimintaan puututaan tiukasti. CCL leimasi sen kannattajat hiljattain terroristeiksi. Myös yliopistoja vastaan valmistellaan toimenpiteitä, jotta opiskelijat pakotettaisiin käyttäytymään rauhallisesti. On siis syntymässä tilanne, jossa demokratia muuttuu farssiksi ja jossa valtakoneisto yrittää pysyä pystyssä totalitaarisella manipuloinnilla.
Me seisomme sivussa ja voimme tehdä liian vähän demokraattisten voimien tukemiseksi. Meillä on liian vähän suoraa vaikutusvaltaa itse Serbian tilanteeseen. On kuitenkin tärkeää, että ilmaisemme tänään jälleen kantavamme vastuuta. Meidän täytyy toimia edelleen tämän asian parissa, ja on myös hyvä, että teemme tänään parlamenttina tunnetuksi laajan yksimielisyytemme Serbian tilanteesta ja siihen puuttumisesta.
Serbian oppositio tarvitsee meitä. Serbiaa varten on varattu paljon rahaa vakautussopimuksen puitteissa. Sen käytön täytyy odottaa käännettä Belgradissa, mutta sellainen tulee ainoastaan siinä tapauksessa, että oppositio saa äänensä kuuluviin. Pyydämme komissiolta äärimmäisen kovia ponnisteluja ja paljon luovuutta, kuten Schroedter jo sanoi, Serbian oppositiojohtoisten kaupunkien auttamiseksi. Sen lisäksi täytyy kuitenkin myös olla mahdollista antaa tukea riippumattomille tiedotusvälineille. Onko komissio valmis toimimaan mukana perustettaessa radio- ja tv-lähettimiä, jotka voivat tavoittaa Serbian ulkopuolelta käsin maan väestön? Tämä ehdotus on mielestäni hyvin vakavan yrityksen arvoinen.

Posselt
Arvoisa puhemies, täällä on todettu, että Serbiassa loukataan raa'asti ja laajasti lehdistön vapauksia, ja täällä Strasbourgissa pidetyn toukokuun täysistunnon aikana lopetettiin todellakin belgradilainen radioasema B92, ja sen jälkeen on loukattu toistuvasti riippumattomia tiedotusvälineitä ja opiskelijaliike Otporia, jonka johtohenkilöitä on syytetty lainvastaisesti, erotettu yliopistosta ja vangittu. Vaadimme heidän vapauttamistaan ja tiedotusvälineiden vapautta, mutta meidän on tietenkin tehtävä jotain myös käytännössä. Suhtaudun tältä osin myönteisesti siihen, että kollega Wiersma otti esille erään aiheen, jonka myös minä olen halunnut sisällyttää tähän päätöslauselmaan, nimittäin sen, että meidän on tuettava Serbian ympärillä toimivia riippumattomia asemia aivan samalla tavoin kuin meidän on tuettava niitä harvoja riippumattomia tiedotusvälineitä, joita Serbiassa yhä on.
Olen kotoisin Münchenistä, ja radioasemat Vapaa Eurooppa ja Radio Liberty toimivat vuosikymmeniä Münchenistä käsin ja ne olivat vapauden ääni Keski- ja Itä-Euroopan maille. Presidentti Havel sanoi muutoksen jälkeen, että nämä asemat, jotka toimivat nykyään myös Prahassa, ovat myötävaikuttaneet merkittävästi siihen, että näissä maissa voitiin saada aikaan vapaus ja oikeusvaltio. Sen takana olivat tosin silloin amerikkalaiset: amerikkalaiset loivat radioaseman Vapaa Eurooppa. Meillä Euroopan unionissa on nyt mahdollisuus tehdä edes pienelle osalle Eurooppaa se, mitä amerikkalaiset tekivät Keski- ja Itä-Euroopalle, amerikkalaiset loivat nimittäin Unkarissa, Romaniassa, Montenegrossa ja Albaniassa vapaat radioasemat, jotka ovat riippumaton ääni, johon Serbian kansa voi turvautua. Meidän on sanottava kerrankin täysin selvästi: arvostelumme ei kohdistu koskaan Serbian kansaan, vaan vallanpitäjiin, jotka käyttävät väärin Serbian kansan nimeä rikollisiin tarkoituksiinsa. Meidän on tehtävä ero kansan ja hallituksen välillä, meidän on tuettava kansaa ja annettava sille tietoa ja riippumaton ääni.
Meillä on mahdollisuudet tehdä niin. Meidän on nähtävä samalla hyvin selvästi, että vähemmistöjen suojelua koskeva kysymys koskee myös Serbiaa. Emme ole unohtaneet täysin ainoastaan Vojvodinan vähemmistöjä, vaan Kosovoon virtaa jo nyt pakolaisia ja asuinsijoiltaan karkotettuja albaanien asuttamalta Serbian syrjäalueelta. Tiedotusvälineissämme on tuskin mainittu ydin-Serbiasta karkotettuja albaaneja, ja he rasittavat huomattavasti tilannetta alueella.
Puolustamme tietenkin myös kaikkia tiedotusvälineitä ja vähemmistöjä Kosovossa, ja jäsen Pack viittasi jo siihen, että Kosovossa ei esiinny jännitteitä ainoastaan albaanien ja serbien välillä vaan myös serbit vainoavat toisia serbejä, koska heitä pidetään myötävaikuttajina, jotka ovat halukkaita edistämään Kosovon jälleenrakentamista ja kansojen välistä sovintoa.
Vankeja koskeva kysymys on tärkeä, ja haluaisin yhtyä siihen, mitä Olivier Dupuis sanoi: Serbiassa on lukemattomia asuinsijoiltaan siirtymään joutuneita ja vangittuja, joiden kohtalosta me emme tiedä mitään. Mainitsen nimeltä Ukshin Hotin, jonka vapauttamista me olemme vaatineet parlamentissa yhä uudelleen ja josta me emme tiedä, onko hän yhä elossa vai onko hänet vangittu, jolloin vaadimme ehdottomasti hänen vapauttamistaan. Hänen perheensä toivoo, että hän on yhä elossa, ja meidän on jatkossakin tuotava esille tämän Kosovon demokraattisessa hallituksessa pitkään ulkoministerinä toimineen kuuluisan kansalaisoikeuksien puolestapuhujan kohtalo.
Haluaisin sanoa tässä yhteydessä täysin selvästi: on hyvin tärkeää, että emme ainoastaan osoittele toisiamme sormellamme, vaan että täytämme velvollisuutemme. Alueella on tietenkin rikollisuutta, vihaa ja konflikteja, mutta jos me emme lähetä alueelle edes kahta kolmasosaa lupaamistamme poliisijoukoista, jos peruutamme tältä alueella kokonaisen vuoron, kaiken lisäksi yövuoron, koska me emme täytä velvollisuuksiamme, silloin meidän ei pitäisi osoittaa sormellamme toisia, vaan meidän olisi lopultakin huolehdittava siitä, että kehitämme alueen hallintoa ja poliisiviranomaisten toimintaa. Ilman toimivaa poliisiviranomaista tai vähintään oikeusvaltion palasia ihmisten ja kansanryhmien välillä ei saada aikaan rauhaa.
Lisäksi on otettava huomioon se, mitä Olivier Dupuis toi selkeästi esille. Meillä on ehkä erilaiset mielipiteet keinoista ja tavoitteesta, mutta meidän tulisi olla samaa mieltä itse asiasta. Emme voi enää pitkittää Kosovon tulevaisuutta koskevaa kysymystä!

Swoboda
Arvoisa puhemies, seuraamme ällistyneinä Miloseviæin hallituksen yhä uusia rikoksia, rikoksia omaa väestöä vastaan. Nykypäivänä yksikään ihminen ei ole turvassa hyökkäyksiltä riippumatta siitä, kuuluuko hän Jugoslavian enemmistöön vai vähemmistöön. Siksi minusta on tärkeää pystyä keskustelemaan yhä uudelleen opposition kanssa ja yrittää saada aikaan muutos poliittisissa oloissa. Minusta on täysin oikein, että komissio haluaa antaa käyttöön suhteellisen suuren määrän - muutamien mielestä tarpeeseen nähden täysin hyväksyttävän määrän - rahaa, jos tilanne muuttuu.
Toivon, että komissio ja parlamentti voivat pysyä lujina neuvostoa vastaan, joka on omaksunut hieman pehmeämmän kannan. Olen myös sitä mieltä, että meidän olisi käytettävä jo nyt rahaa tiedotustoiminnan lisäämiseksi, jotta voisimme saada puolueettomampaa tietoa Balkanin todellisesta tilanteesta.
Kosovon tilanne on tällä hetkellä toisin. Aiemmin enemmistö oli äärimmäisen uhattuna, kun taas nykypäivänä vähemmistö on vaikeuksissa. Kumpaakaan ei voi hyväksyä. Puolustamme jakamatta kaikkien ihmisten, sekä Kosovossa että muilla alueella asuvien, oikeuksia, jotta he voisivat elää vapaudessa ja liikkua vapaasti.
Nykyisten olojen perusteella suhtaudun vähintäänkin epäilevästi vaaleihin tai vaalitulokseen. Ne on ainakin ymmärrettävä siksi, mitä ne todellisuudessa ovat, eli albaanien vaalipäätökseksi, sillä albaanit muodostavat valtaosan siitä väestöstä, joka voi myös liikkua maassa vapaasti toisin kuin Kosovossa asuvat serbit tai Kosovosta paenneet ja nykyään Jugoslaviassa asuvat serbit.
Täysin ratkaisevaa on kuitenkin - ja pyydän komissiota ja neuvostoa ryhtymään tarmokkaasti toimiin - lisätä poliisiviranomaisten määrää ja parantaa lainkäyttövaltaa. Olemme vastuussa siitä, että alueella vallitsee oikeus ja että sitä sovelletaan kaikkiin kosovolaisiin yhdenvertaisesti.

Theonas
Arvoisa puhemies, viime aikoina ja nyt, kun NATOn Jugoslaviaa vastaan kohdistuneiden ilmahyökkäysten keskeyttämisestä on kulunut vuosi, on tullut lukuisia julkisia valituksia, jotka liittyvät Kosovoon intervention tehneen kansainvälisen yhteisön vastuuseen ja alueelle syntyneeseen dramaattiseen tilanteeseen.
YK:n pääsihteeri huomauttaa vuosiraportissaan, että vuosi Kfor-joukkojen perustamisen jälkeen edessämme on tarkoituksellisesti luotu kampanja serbejä ja muita Kosovon etnisiä ryhmiä vastaan, ja se heikentää luottamusta tulevaisuuteen ja muuttaa Kosovon koston ja rikollisuuden paratiisiksi. YK:n pakolaisjärjestö ja ETYJ ilmoittavat, että Kosovossa asuvat vähemmistöt, erityisesti serbit ja romanit, ovat vailla suojaa yhä vuosi sen jälkeen, kun Kfor-joukot lähetettiin alueelle. Jopa Amnesty International, joka NATOn rikollisten pommitusten aikana näki vain Milosevicin aiheuttamat tai muka aiheuttamat rikokset, toteaa nyt, että NATO syyllistyi Kosovossa sotarikoksiin ja sai aikaan runsaasti siviiliuhreja.
Arvoisa puhemies, vain Euroopan parlamentti näyttää olevan myös tämänpäiväisessä päätöslauselmassaan olevan kyvytön tekemään mitään johtopäätöksiä alueella syntyneestä dramaattisesta tilanteesta, vaikka NATO-joukkojen sotilaallinen hyökkäys itsenäistä YK:n jäsenvaltiota vastaan rikkoo kansainvälisen oikeuden periaatteita. Näyttää siltä, että noitavaino, johon Euroopan unionin tärkeimmät poliittiset voimat ovat ryhtyneet, innostaa edelleen Euroopan parlamenttia niin, että se on kyvytön kantamaan valitsijoidensa Euroopan kansojen edessä historiallista vastuutaan rauhasta ja Balkanin kansojen oikeuksista, oikeudesta elää kodeissaan arvokkaasti, oikeudesta säilyttää päätösvalta omasta tulevaisuudesta itsellään eikä uuden imperialistisen maailmanjärjestyksen geopoliittisilla eduilla.
Arvoisa puhemies, pystymmekö me Euroopan parlamentissa koskaan kantamaan vastuutamme, ymmärtämään, että emme ole uskottavia puhuessamme oikeuksista ja demokratiasta näillä alueilla, kun annamme määrärahoja puuttuaksemme Montenegron paikallisvaaleihin, kun olemme jo vuosia tukeneet Irakin kauppasaartoa ja näin tuominneet satoja tuhansia lapsia kuolemaan? Voisimmeko joskus sanoa lopettavamme kauppasaarron? Tämä on kysymys, johon ennen pitkää pitää vastata.

Belder
Arvoisa puhemies, edessämme on kaksi päätöslauselmaa, jotka koskevat perusvapauksia Serbiassa ja Kosovossa. Tässä yhteydessä pidän yhteistä luonnosta päätöslauselmaksi selvästi parempana kuin GUE/NGL-ryhmän ehdotusta. Ensimmäisessä puhutaan selkeästi epädemokraattisesta luonteesta ja Miloseviæin valtakoneiston Belgradissa käyttöön ottamista voimakeinoista. GUE/NGL-ryhmä ei sitä vastoin vaikuta näkevän suoranaista sidosta niiden kahden tosiasian välillä, että Slobodan Miloseviæin henkilöhahmo on yhä läsnä Balkanin poliittisella näyttämöllä ja että alue on yhä epävakaa vuosi sen jälkeen, kun NATOn väliintulo serbien Kosovossa toimeenpanemia laajamittaisia etnisiä puhdistuksia vastaan päättyi.
Haluaisin viitata Grazanicasta tulevan Rada Trajkoviæin asemaan esimerkkinä tästä sidoksesta. Kyseinen lääkäri on yksi maltillisten serbien johtajista Kosovossa. Hänen nyt keskeytynyt yhteistyönsä UNMIK:n kanssa johti nimettömiin uhkauksiin serbien taholta, koska Miloseviæin käsi ulottuu nykyisin pitkälle.
Samalla koko Kosovon serbivähemmistö on vastaavasti ollut tähän saakka alttiina albaanikiihkoilijoiden terroriteoille. Siksi molemmissa päätöslauselmaluonnoksissa painotetaan oikeutetusti kansainvälisiä takuita heidän fyysisestä turvallisuudestaan.
Tässä yhteydessä haluan tehdä kriittisen reunahuomautuksen yhteisen päätöslauselmaluonnoksen 14 kohdasta. Siinä vaaditaan jälleenrakennushankkeiden rahoittamista EU:n tuella juuri niissä Kosovon osissa, joissa ihmisoikeuksia ja vähemmistöjen oikeuksia noudatetaan täysimääräisesti ja demokratian periaatteet taataan. Mielestäni tämä on nykyisessä tilanteessa mahdoton edellytys tuelle. Huomatkaa, että vain yksi jonkun albaanin tai serbin suorittama terroriteko voisi jo saattaa koko alueen huonompaan asemaan. Vai onko yhteisen päätöslauselman laatijoilla todellakin konkreettisia perusteluja tälle ehdotukselle 14 kohdassa?
On hienoa, että yhteisessä päätöslauselmassa vaaditaan kansainväliseltä yhteisöltä todellisia pyrkimyksiä etniseen sovintoon ja yhteistyöhön Kosovossa. Tämän vaikeus tuli jälleen kerran ilmi, kun "Kosovon Mandelaksi" kutsuttu Adem Demaci sai aikaan valtavan vihellyskonsertin suurjuhlassa, jossa vuosi sitten juhlittiin NATOn joukkojen tuloa Kosovo poljeen. Demaci puhui Pristinan stadionilla seuraavasti: "tänään kutsun teidät kaikki toisenlaiseen taisteluun, taisteluun rauhan, tulevaisuuden ja yhteiselon puolesta. Älkää unohtako serbejä, jotka ovat tähän saakka jääneet Kosovoon. He ovat vaikeassa tilanteessa. Jopa Serbian valtakoneisto pitäisi parempana, että heitä ei asuisi täällä. Auttakaa heitä. He ovat nujerrettuja ja peloissaan. Teidän tulee tarjota heille turvallisuus ja vapaus. Vain silloin kykenette nauttimaan omasta vapaudestanne."
Juuri tämä albaanien ja serbien joukossa esiintyvä vakaumus oikeuttaa Euroopan ponnistelut läntisellä Balkanilla ja kannustaa niihin.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, haluaisin sanoa ensimmäiseksi, että poliittinen tilanne koko sillä alueella, jota me tänään tarkastelemamme, ei ole läheskään sellainen, että se antaisi aihetta levollisuuteen tai edes varovaiseen optimismiin. Päinvastoin, tilanteen realistinen tarkastelu osoittaa, että vain harvat asiat voivat edes hieman valaista pimeää horisonttia.
Serbiassa vallitsee yhä koveneva diktatuuri. Bosnian siviiliyhteiskunnan rakenteet ovat edelleen niin heikot, että väkivaltaisuuksien puhkeaminen voidaan estää vain kansainvälisten joukkojen läsnäololla. Kosovossa väkivalta on jokapäiväistä, ja Montenegron demokraattiset voimat ovat vaarassa niin ulkoisen uhan kuin sisäisen kahtiajakautumisen vuoksi. Tämä on siis se tilanne, jonka me kohtaamme.
Tehdäkseni asian täysin selväksi: tilanne johtuu yhden ainoan miehen, hänen joukkonsa ja hänen hallituksensa - Miloseviæin - vaikutuksesta. Alueen epävakaus johtuu ainoastaan hänestä. Niin kauan kuin tämä hallitus on vallassa, myös alueen epävakaus jatkuu. Tämän vuoksi kaikkein ensimmäinen vaatimus, jonka Euroopan unionin on esitettävä yhä uudelleen, ja vaatimus, jota meidän on tuettava kaikin voimin, kuuluu: Miloseviæin on lähdettävä!
Tässä yhteydessä tiedotusvälineillä on tietenkin suuri rooli. Ei ole mitenkään yllättävää, että Miloseviæin hallitus suhtautuu entistä jyrkemmin vapaisiin tiedotusvälineisiin. Minun silmissäni tämä on muuten osoitus heikkoudesta. Sinä hetkenä, kun hallituksen on tukahdutettava kaikenlaiset vapaat mielipiteenilmaisut, se tuntee itsensä erityisen heikoksi ja uhatuksi. Se on yleensä osoitus lopun alusta. Tässä tapauksessa loppu voi kuitenkin valitettavasti kestää hyvin kauan. Siksi on oikein, että vaadimme, että Euroopan unionin on tuettava rahoitusvälineillään Serbian vapaiden tiedotusvälineiden toimintaa. Mehän olemme tehneet niin jo vuosia. On väärin sanoa, että alueella ei saataisi esimerkiksi puolueetonta selontekoa ulkoapäin. Meidän ei tarvitse aina panna kynttiläämme vakan alle eikä meidän pidä aina muistella vain amerikkalaisia radioasemia. Saanen sanoa tässä yhteydessä, että Euroopassa toimii useita erinomaisia ja asiantuntevia ulkomaan radioasemia, jotka ovat lähettäneet jo vuosien ajan laadukkaita, puolueettomia ja arvostettuja ohjelmia yhä enenevässä määrin, ja myös Eurooppa on antanut niille tukea. Jos voimme tehdä vielä enemmän, komissio on tietenkin mielellään valmis tutkimaan asiaa.
Olemme monissa tapauksissa - ennenkin - reagoineet tiedotusvälineisiin kohdistuneeseen painostukseen. Komissio on ryhtynyt myös nykyisessä tilanteessa lukuisiin toimenpiteisiin ja rahoittanut lukuisia toimenpiteitä, joita en haluaisi nyt tarkastella yksitellen mutta joiden tavoitteena on aina antaa riippumattomille tiedotusvälineille mahdollisuus jatkaa ilmestymistä, jos kyse on ollut painetuista tiedotusvälineistä, tai lähetystä, jos kyse on ollut audiovisuaalisista tiedotusvälineistä, tai antaa vaihtoehtoisia kanavia tiedotusvälineiden käyttöön.
Tämä on yksi osa unionin kehittämää kokonaishanketta, jolla pyritään vaikuttamaan myönteisesti Serbian kehitykseen ja osoittamaan, että demokratia tuo ihmisille myös todellisia etuja, ja että se on hyvä asia ja oikein. Haluan vielä mainita muut esimerkit, jotka ovat osa kokonaissuunnitelmaa: ensimmäiseksi voidaan tietenkin mainita "Energiaa demokratiaa vastaan" -ohjelma, jonka puitteissa toimitamme talvella lämmitysöljyä kaupunkeihin, joita hallinnoi demokraattinen oppositio. Opetuksen alalla meillä on seurantahanke, jonka nimi on "Kouluja demokraattista Serbiaa vastaan" - sitä viimeistellään parhaillaan - ja neuvottelemme tällä hetkellä myös yhteistyössä serbialaisten järjestöjen ja jäsenvaltioiden kanssa jäsenvaltioiden omista ohjelmista, esimerkiksi ohjelmasta "Asfaltti - tiet demokratiaan".
Uskon, että on hyvin tärkeää osoittaa, että me kunnioitamme Serbian demokraattista kehitystä ja että siihen vastataan myönteisesti. Haluaisin huomauttaa tässä yhteydessä siitä, että meidän silmissämme on erityisen tärkeää, että Kroatiassa alulle saatettua demokraattista kehitystä lujitetaan ja vakiinnutetaan, sillä nimenomaan Kroatialla voi olla voimakas positiivinen vaikutus Serbiaan.
Montenegron osalta haluaisin sanoa, että olemme tyytyväisiä ainakin Podgoricassa ja Hercegnovissa hiljattain järjestettyjen kunnallisvaalien demokraattiseen kulkuun. Se on sentään jotain, jos voidaan todeta, että nämä vaalit sujuivat lähes rauhallisesti - meistä on tullut vaatimattomia! - sillä se ei ole tyypillistä alueelle. Kaiken kaikkiaan tilanne on sellainen, että unioni tukee laaja-alaisesti ja aktiivisesti Montenegron demokraattista uudistusprosessia. Montenegrolle on myönnetty tai hyväksytty laajasti apua vuodesta 1998 alkaen yhteensä yli 115 miljoonaa euroa.
Olen iloinen myös siitä, että neuvosto sopi vihdoinkin vaivalloisen alkuvaiheen jälkeen Montenegrolle talousarviosta myönnettävästä 20 miljoonan euron kiireellisestä avusta. Tämä kiireellinen ohjelma on - sanon tämän vakavissani - Montenegron vakauttamisen ja demokraattisen tulevaisuuden kannalta huomattavasti tärkeämpi kuin pelkkä rahasumma antaa olettaa, joten toivon, että Euroopan parlamentin talousarviovaliokunta hyväksyy sen pikaisesti.
Tarkastelen seuraavaksi Kosovon tilannetta. Tältä osin meidän on todettava, että etninen väkivalta hallitsee yhä arkipäivää Kosovossa. Meidän on tuomittava etninen väkivalta riippumatta siitä, ketkä ovat syyllisiä ja ketkä uhreja, kehen etninen väkivalta kohdistuu, tai kenestä se on lähtöisin. Euroopan unioni tuomitsee tällaisen väkivallan aina yhtä jyrkästi!
Emme voi hyväksyä Serbian vähemmistöihin kuten romanivähemmistöön nykyään kohdistuvaa väkivaltaa yhtä vähän kuin voimme hyväksyä kosovolaisiin vielä muutama kuukausi sitten kohdistuneen väkivallan. Tuomitsemme niin ikään Serbiassa käyttöönotetut oikeusmenettelyt vangittuja kosovolaisia vastaan, vaikka olemmekin tyytyväisiä siihen, että Flora Brovinaa koskeva tapaus, josta parlamentti on antanut aiemmin päätöslauselmia, otetaan uudelleen käsittelyyn.
Kehotamme kiireisesti kaikkia Kosovon osapuolia ratkaisemaan kadonneita ja vangittuja koskevan arkaluonteisen ja tärkeän kysymyksen. Kannatamme kaikilta osin Kfor-joukkojen ponnisteluja oikeuden ja järjestyksen säilyttämiseksi Kosovossa ja kaikkien kansalaisten suojelemiseksi. Komissio yhtyy parlamentin näkemykseen siitä, että kansainvälisten poliisivoimien lähettämisellä on suuri merkitys. Kyse ei ole ainoastaan Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden politiikan uskottavuudesta, vaan Kosovoa koskevien tavoitteidemme saavuttamiseksi on ehdottoman välttämätöntä, että asetamme käyttöön sellaisen määrän joukkoja, joka on välttämätön vakaiden olosuhteiden luomiseksi.
Ilman vakauden ja turvallisuuden ilmapiiriä, joka sallii myös Kosovon serbien paluun kotiseudulleen, Kosovossa ei saada aikaan todellista rauhaa. On kuitenkin kaikkien edun mukaista, että kaikkien kosovolaisten yhteistyö taataan ottamalla käyttöön yhteiset toimielimet. Meille on selvää, että alue tarvitsee jatkossakin huomattavasti EY:n apua. Tämä apu voidaan kuitenkin antaa turvautumalla jälleenrakennusvirastoon ja neljänteen pilariin.
Komissio suhtautuu tässä yhteydessä myönteisesti Euroopan parlamentin viimeisimmän Kosovon-matkan päätelmiin. Komissio tukee myös UNMIK:n ponnisteluja paikallishallinnon alalla niin kutsuttujen twinning-hankkeiden yhteydessä, ja se haluaa, että UNMIK:n siviilihallinnon vapaista viroista ilmoitetaan mahdollisimman laajasti. Komissio tukee myös jälleenrakennusohjelman pilareja kaikissa jäsenvaltioissa.
Minusta on erityisen tärkeää, että Euroopan parlamentti keskustelee tänään vielä kerran perusteellisesti Länsi-Balkanin tilanteesta tarkasteltavana olevan päätöslauselman pohjalta, ja että se ei ainoastaan tuo ilmi huolemme vaan ennen kaikkea myös yhteisen vakaan tahtomme suorittaa loppuun tällä alueella tehtävä työ. Olemme saattaneet sen alulle ja olemme päättäneet saattaa sen menestyksekkäästi loppuun.

Posselt
Arvoisa puhemies, olemme juuri kuulleet erittäin pätevän komission jäsenen erinomaisen esityksen. Olemme keskustelleet yli tunnin tästä tämän hetken tärkeimmästä eurooppalaisesta aiheesta hyvin korkealla tasolla. Haluaisin kysyä teiltä, voidaanko taata, että parlamentin lehdistöpalvelu korostaa tätä asianmukaisesti eikä rajoita tekstiä muutamaan harvaan riviin - kuten yleensä on tavallista torstai-iltapäiville - kun taas kaikista muista keskusteluista kerrotaan suurisuuntaisesti.

Puhemies
Jäsen Posselt, välitän pyynnön eteenpäin, ja oletan, että voin tehdä sen vielä tämän istunnon aikana, jotta sitä noudatetaan.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Vallankaappaus Paraguayssa
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Salafranca Sánchez-Neyra PPE-ryhmän puolesta: Demokratia Paraguayn tasavallassa (B5-0571/2000);
Nogueira Román ja Lipietz Verts/ ALE - ryhmän puolesta: Paraguayn tilanne ja Lino Oviedon tapaus (B5-0578/2000);
Sakellariou PSE-ryhmän puolesta: Vallankaappausyritys Paraguayssa ja kenraali Oviedon vangitseminen (B5-0580/2000);
Marset Campos, Jové Peres ja Di Lello Finuoli GUE/NGL-ryhmän puolesta: Vallankaappaus Paraguayssa (B5-0582/2000).

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, Euroopan unioni ja parlamentti ovat seuranneet hyvin huolestuneina Paraguayn tasavallan viimeisimpiä tapahtumia. Ensimmäinen niistä, vallankaappausyritys 18. toukokuuta, oli Euroopan unionin puheenjohtajamaan laatiman päätöslauselman aiheena, jossa tuomittiin jyrkästi kaikkinainen perustuslakiin tukeutuvan hallintojärjestelmän väkivaltainen muuttaminen Paraguayssa ja annettiin tuki Paraguayn tasavallan presidentille Luis González Macchille, joka rauhoitti tilanteen armeijan ylipäällikön ominaisuudessaan.
Toinen asia, jota parlamentti on hyvin kiinnostuneena seurannut, on ollut kenraali Oviedon pidättäminen 11. kesäkuuta. Pidättämistä voidaan pitää Brasilian hallituksen vastauksena Paraguayn hallituksen naapurimaille tekemään vetoomukseen, jossa pyydettiin yhteistyötä maan ulkopuolelta tulevien demokratian horjuttamisaikeiden uhan edessä. Se merkitsee, arvoisa puhemies, ilmeistä osoitusta Mercosur-maiden välisestä yhteistyöstä, joiden kanssa Euroopan unioni on neuvottelemassa uutta, hyvin pitkälle kehitettyä assosiointisopimusta, joka perustuu samaten poliittisen monimuotoisuuden ja demokratian, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien puolustamisen perusperiaatteisiin.
Tässä yhteydessä meidän on nähdäkseni parlamentissa tuettava täyden demokratian vakiinnuttamista Paraguayssa ja vedottava oikeusvaltion ja oikeuden moitteettomaan toimimiseen tässä maassa.
Haluaisin muistuttaa, arvoisa puhemies, koska se tuntuu minusta sopivan erityisen hyvin tähän tilanteeseen, että demokratian ja oikeusvaltion puolustaminen on Latinalaisen Amerikan maiden kanssa harjoitettavan yhteistyöpolitiikan kulmakivenä. Demokraattisten arvojen kunnioittamisen on oltava vastakin keskeisenä tekijänä Euroopan unionin ja Mercosur-maiden välisessä poliittisessa vuoropuhelussa niin paikallisella kuin kahdenväliselläkin tasolla. Hyvänä osoituksena tästä ovat ne kunnianhimoiset institutionaalisen tuen hankkeet, joita Euroopan unioni on kehittänyt Paraguayssa vuodesta 1995 alkaen. Nämä hankkeet, arvoisa puhemies, ovat olennaisen tärkeitä maassa, jonka perustuslaki on vasta vuodelta 1992, jossa pidettiin ensimmäiset vaalit vuonna 1993 ja joka kärsi 50 vuoden ajan diktatuurista ja joka sitä paitsi tarvitsee kipeästi demokraattista vakautta ja institutionaalista pysyvyyttä.
Tässä yhteydessä, arvoisa puhemies, meitä huolestuttaa kyseisessä maassa Kansallisen Liiton hallituksen - jonka johdossa on presidentti González Macchi, koska liberaalipuolue on vetäytynyt hallituskoalitiosta - haavoittuva ja epävakaa tilanne ja ne kasvavat vaikeudet, joita tämän hallituskoalition on kohdattava. Ja ikään kuin tilanne ei olisi jo itsessään tarpeeksi pessimistinen, niiden on lisäksi selviydyttävä vallankaappauksesta.
Arvoisa puhemies, uskon, että niin Euroopan unionin kuin Yhdysvaltojenkin, joka on ilmaissut tukensa Paraguayn hallitukselle, koska tunnustaa sen tekemät ponnistukset tietyn demokraattisen vakauden vahvistamiseksi, on myös muistutettava Paraguayn viranomaisia siitä, että sen on ehdottomasti ryhdyttävä kiireesti toimenpiteisiin instituutioidensa vahvistamiseksi ja aloittaakseen myös maan suurten taloudellisten ja sosiaalisten ongelmien ratkaisemisen.
Arvoisa puhemies, korostettuani, kuinka tärkeää meidän institutionaalinen tukemme ja yhteistyömme on Paraguaylle, en haluaisi lopettaa puheenvuoroani muistuttamatta, että Euroopan unionilla ei vieläkään ole Paraguayssa omaa toimistoa.
Uskon, arvoisa puhemies, että Euroopan komission valtuuskunta ei ainoastaan helpottaisi ja parantaisi suhteitamme, vaan että se voisi myös vaikuttaa huomattavalla tavalla siihen, että saavutettaisiin nämä tavoitteet, jotka ovat niin tärkeitä meille kaikille, jotka uskomme demokratialausekkeeseen, joka vaikuttaa olennaisella tavalla sopimuksiin ja suhteisiin tämän maan kanssa.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, Euroopan unionin vaikutus Latinalaiseen Amerikkaan, kuten on jo esitettykin, on tärkeä niin taloudellisilta ja kaupallisilta kuin poliittisiltakin näkökohdiltaan, ja sille on tunnusomaista kannustaminen eräänlaiseen tukea antavaan, tasapuolista kohtelua painottavaan suhteeseen - yhteistyön ja demokratian edistäminen - ja joka on aivan päinvastainen ja erilainen kuin sen mantereen pohjoisosan isonveljeltä vuosisatojen ajan saama kohtelu.
Tästä syystä pidämme aiheellisena ja välttämättömänä osoittaa solidaarisuuttamme ja tukeamme Paraguayn demokraattiselle hallinnolle vallankumousaatteiden torjunnassa ja demokratian tukemisessa. Vallankumousjohtaja Oviedon tuomitsemisen tulee kääntyä tilaisuudeksi edistää demokratian etenemistä, mutta meidän on myös huomautettava, että Paraguayssa ei voida vahvistaa demokratiaa, ellei pureuduta sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen, poisteta ikuisia sosiaalisen epätasa-arvon ongelmia ja ellei työttömyys- ja syrjintäongelmaa saada loppumaan.
Tässä mielessä väliintulomme voi auttaa merkittävästi kehittämään asianmukaisesti Euroopan unionin ja Mercosur-maiden välisten sopimusten sisältöjä ja konkreettisella tasolla kovin tarpeellista sopimusta Paraguayn kanssa.
Siksi katsomme, että toimintamme alueella on ratkaisevan tärkeää ja haluamme myös antaa täyden tukemme yhteiselle päätöslauselmalle, jonka olemme allekirjoittaneet.

Lipietz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vihreät jättivät monien muiden ryhmien tavoin päätöslauselmaesityksen Paraguaysta. Kuten parlamentissamme on tapana, olemme pyrkineet sopimaan yhteisestä päätöslauselmasta. Tässä tapauksessa emme valitettavasti voi yhtyä siihen.
Paraguayn tilanteelle kuten tiedätte ei ole tunnusomaista vain tiettyjen armeijapiirien pyrkimys vallankaappaukseen vaan paljon yleisemmällä tasolla hyvin vakavat ihmisoikeusloukkaukset ja hyvin ankara kansanliikkeiden tukahduttaminen. Olemme omassa päätöslauselmassamme pyrkineet korostamaan samanaikaisesti näitä kahta näkökohtaa. Tiedätte varsin hyvin, koska Euroopalla on itselläänkin hyvin pitkä historia, että maissa, joissa tasavaltalaiset tai demokraattiset tai sellaisina itseään pitävät vallankäyttäjät eivät kunnioita ihmisoikeuksia, heidän uhkanaan ovat sotilaalliset vallankaappaukset. Vallankaappaukset ovat tietyllä tavalla ansaittuja, eikä heikko demokratia pysty puolustautumaan hyvin sotilaallisia vallankaappauksia vastaan.
Meille esitetyssä päätöslauselmassa suhtaudutaan vain myönteisesti erään toisen Etelä-Amerikan maan esittämään aloitteeseen pidättää sotilaallisen vallankaappauksen johtaja ja karkottaa hänet hänen kotimaahansa. Suhtaudumme todellakin myönteisesti tähän Brasilian aloitteeseen, mutta kun se on päätöslauselman ainoa sisältö, kyseessä ei ole Paraguayta vaan Brasiliaa koskeva päätöslauselma. Voimme suhtautua myönteisesti Brasilian ottamaan edistysaskeleeseen Etelä-Amerikan demokraattisessa yhteistyössä. Mutta se ei missään tapauksessa riitä Paraguayta koskevan päätöslauselman sisällöksi.
Olisimme toivoneet, että päätöslauselmassa olisi otettu selvästi huomioon, miten Paraguayn laillisesti valitut vallankäyttäjät suhtautuvat ihmisoikeuksiin. Olisimme toivoneet, että Euroopan unioni käyttää vakaumuksellisesti demokraattisia keinojaan joita sillä on, koska se avustaa kaikkia Etelä-Amerikan maita saadakseen Paraguayn laillisen hallituksen kunnioittamaan paremmin ihmisoikeuksia.
Kun päätöslauselma on nyt tässä muodossa, se ei valitettavasti onnistu, ja siksi äänestämme mieluummin yhteistä päätöslauselmaesitystä vastaan ja pidämme kiinni omasta päätöslauselmaesityksestämme.

Linkohr
Arvoisa puhemies, muistan hyvin 80-luvun, jolloin Latinalainen Amerikka - johon myös Paraguay kuuluu - sai osakseen hyvin suurta huomiota Euroopassa, sillä tuolloin hyvin monet ihmiset, etenkin myös nuoret, olivat kiinnostuneita palauttamaan demokratian Latinalaiseen Amerikkaan. Onneksi käytännössä kaikki Latinalaisen Amerikan maat palasivat takaisin demokratiaan 80-luvun lopussa tai 90-luvun alussa. Muutamissa maissa on kuitenkin merkkejä siitä, että ne ovat putoamassa menneiden aikojen kulttuureihin.
Paraguay on siitä yksi huonoimpia esimerkkejä. On siis järkevää, että Euroopan parlamentti, joka on aina julistautunut demokratian suojelusenkeliksi niin Latinalaisessa Amerikassa kuin muuallakin, ilmaisee siitä kantansa.
Toinen näkökohta, jota haluaisin tarkastella, koskee Paraguayta ja Brasiliaa. Jäsen Lipietz otti aiheen jo puheeksi. Haluaisin kuitenkin painottaa aihetta eri tavalla. Minusta on erittäin hyödyllistä, että Mercosurissa, johon molemmat valtiot kuuluvat, on tällä välin otettu käyttöön arvosäännöstö, jonka mukaan diktaattoreille tai diktatuuriin pyrkiville ei enää anneta mahdollisuuksia. Oviedo vangittiin Brasiliassa, ja toivon, että hänet luovutetaan Paraguaylle. Se on myös osoitus siitä, että Mercosur on paljon enemmän kuin pelkkä vapaakauppa-alue - se on poliittinen alue, jossa demokratialla on turvapaikka.
Haluaisin muuten ehdottomasti kannattaa jäsen Lipietziä siinä, että Paraguayssa kyse ei ole ainoastaan Oviedosta vaan ihmisoikeuksista kokonaisuudessaan. Tältä osin meillä ei ole mitään erimielisyyksiä. Lyhyen päätöslauselman puitteissa ei luonnollisestikaan voi kirjoittaa kokonaista kirjaa. Toivon, että keskustelemme tästä kysymyksestä vielä toisessa yhteydessä, ja oletan, että pääsemme asiasta myös silloin yhteisymmärrykseen.

Esteve
Arvoisa puhemies, kuten neljän ryhmän kesken sopimamme päätöslauselma osoittaa, olemme saaneet Paraguaysta hyviä ja huonoja uutisia. Huonot uutiset ovat, että demokratia on jälleen kerran uhattuna, mutta hyviäkin uutisia ollaan saatu: demokraattiset voimat ovat kyenneet tekemään vastarintaa ja kenraali Oviedo on otettu kiinni Brasiliassa.
Paraguay taitaa olla unohduksissa oleva maa, ja sitä on auttanut sen liittyminen Mercosuriin. Tästä näkökulmasta katsoen on tärkeää, että suhteemme Paraguayhin parantaisi maan tilannetta, ja että Brysselissä löydettäisiin tapa auttaa tätä maata ja muistutettaisiin sitä samalla, kuten Perun jälkeen varmasti teemme, demokratialausekkeesta, joka on liikkeelle panevana voimana kaikissa toimissamme. Uskomme toisaalta, että komissio toimii oikein, jos ottaa huomioon Paraguayn kansalaisyhteiskunnan.
Muita myönteisiä merkkejä ovat korruption väheneminen ja toivo siitä, että kenraali Oviedo, voidaan kenraali Pinochetin lailla saada tuomiolle.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, on aivan paikallaan, että Euroopan parlamentti kiinnittää tänään huomionsa Paraguayhin ja ilmaisee solidaarisuutensa Paraguayn kansalle, joka joutuu jatkuvasti kohtaamaan erityislaatuisia vaikeuksia ja epävarmuutta ponnisteluissaan demokraattisen hallinnon vakiinnuttamiseksi.
Paraguayn historia on yksi Latinalaisen Amerikan surullisimmista ja epäoikeudenmukaisimmista. Kun otetaan huomioon, kuinka monta vuotta tämä kansa on yhteen menoon tehnyt vastarintaa, on pateettista muistella, kuinka jo 1960- ja 1970-luvulla pahoittelimme ainakin kolmea seikkaa. Paraguay on todennäköisesti maailman ainoa maa, jonka kansa on käytännöllisesti katsoen tuhoutunut kahden naapurin, Argentiinan ja Brasilian, kanssa käydyssä sodassa. Sodista jäivät henkiin ainoastaan naiset ja jotkut vanhukset ja lapset. Paraguay oli niihin aikoihin ainoa maa, jolla oli paljon enemmän väestöä rajojensa ulko- kuin sisäpuolella; maanpaossa olevia, karkotettuja ja monenlaisia siirtolaisia. Paraguay piti vielä hallussaan surullista ennätystä diktatuurin vallassaolosta kärsimisestä pisimpään koko Latinalaisessa Amerikassa, kenraali Stroessner johdossaan. Tälle diktatuurille tunnusomaista oli ennennäkemätön julmuus kaikkien vastustajien nujertamisessa, mutta myös diktaattorin ja tämän lähipiirin korruptoituneisus; näillä oli yksinoikeus suuriin liikkeisiin ja erityisesti salakuljetukseen.
Paraguayn kansa ei milloinkaan antautunut. Vuosikymmeniä se pysyi taistelussa helmikuun vallankumouksen ja niin kutsutun febrerismon ympärillä, joka oli yksi lyhyistä demokratian ja toivon jaksoista, joista ensimmäinen tukahdutettiin pian asein, mutta toinen säilyi sillä hinnalla, että monet kuolivat, joutuivat vankilaan, ajettiin maanpakoon ja joutuivat kärsimään.
Vastarinnan raaka tukahduttaminen, autoritaarisen hallinnon sisäinen mädännäisyys ja kansalaisyhteiskunnan lisääntyvä liikehtiminen pakottivat lopulta siirtymävaiheeseen, joka avasi tien kehitykselle ja edustukselliselle demokratialle. Tilanne on ollut tällainen viime vuosien ajan, joskin taantumisen uhka ja yritykset kylvää epävarmuutta eivät ole hävinneet. Itse asiassa entisiä aikoja muistelevat pomot ja sotilaat ovat jatkuvasti aiheuttaneet liikehdintää, ei niinkään vallanhalusta kuin rikastumisen toivossa, jota heille oli väläytelty. Olemme siten olleet todistamassa jatkuvaa kädenvääntöä demokraattisten siviilivoimien ja turmeltuneiden ihmisten välillä, joiden päätekijä on kenraali Lino Oviedo, joka on täysi vallankumouksellinen ja rikoksenuusija, ammattimainen epävarmuuden kylväjä, hämärän kaupan kävijä ja jonka on epäilty olevan jopa poliittisten murhien takana, kuten Paraguayn varapresidentin Luis María Argañan tapauksessa.
Tässä mielessä, ja Oviedon ollessa pidätettynä Brasiliassa, parlamentissa äänestettävänä oleva päätöslauselma on avian paikallaan. Siinä tuomitaan vapauden tuhoajat ja epävarmuuden kylväjät, pyydetään Paraguayn naapurimailta kunnioitusta ja yhteistyötä, jotta paraguaylaisten demokratian vakiinnuttaminen toteutuisi, ja enenn kaikkea korostetaan velvoitteita, joita Euroopan unionilla on Paraguayn kansaa ja demokraattisia instituutioita kohtaan.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, komissio on tyytyväinen tämänpäiväiseen keskusteluun, sillä se antaa meille mahdollisuuden esittää selvä varoitus ja muistuttaa siitä poliittisesta käytännöstä, jota me noudatamme Latinalaisessa Amerikassa.
Olemme saaneet seurata Latinalaisessa Amerikassa kaiken kaikkiaan vaikuttavaa menestyskertomusta demokratisoitumisen alalla viimeisten 15-20 vuoden aikana. Siksi on tärkeää, että jokaisessa yksittäistapauksessa, jossa tämä menestys kyseenalaistetaan, sanotaan hyvin selvästi, missä raja menee. Paraguay, joka oli selvästikin myöhässä Latinalaisen Amerikan demokratisoitumisessa, näyttää nyt olevan vaarassa. Tämän vuoksi meidän on ilmaistava käytännössä solidaarisuutemme Paraguayn demokraattisille voimille eikä ainoastaan sanoin vaan myös teoin.
Euroopan unionihan on toiminut Paraguayssa jo muutamia vuosia. Ponnistelumme vaikuttaa tilanteeseen konkreettisesti keskittyvät kahteen alaan. Pyrimme ensinnäkin kehittämään ja lujittamaan demokraattisia toimielimiä.
Haluaisin antaa Paraguayn nykyiselle hallitukselle hyvin selvän viestin siitä, että tätä ei voi käsittää tehtäväksi, josta eurooppalaisten tai pohjoisamerikkalaisten tai muiden olisi huolehdittava. Voimme auttaa näitä instituutioita kehittymään, mutta niiden, jotka ovat Paraguayssa nyt vallassa, on saatava aikaan tahto siihen, että ne todella otettaisiin käyttöön, paikat täytettäisiin ja niihin turvauduttaisiin.
Paraguayn parlamentin avustusohjelmassa on jo toteutettu kolme vaihetta. On myös toinen hanke "Toimielinten uudistaminen". Koska voisi syntyä helposti epäilyjä siitä, että varat eivät ehkä virtaa oikeaan kohteeseen siinä laajuudessa kuin pitäisi, haluaisin tehdä täysin selväksi, että olemme katsoneet järkeväksi ottaa käyttöön erityisen tiukat valvontajärjestelmät nimenomaan Paraguayssa, kuten muillakin alueilla. Käyttöön asetetut varat eivät siis missään tapauksessa virtaa jonkin pimeän kanavan kautta tai johonkin pimeään kanavaan, vaan siitä vastaa riippumaton yhteinen johto, joka toimii komission välittömän valvonnan alaisena.
Lukumääräisesti ja lopputuloksen vaikutuksen kannalta ehkä tärkeämpi ohjelma on ohjelma, jossa käsitellään Paraguayn demokraattisen epävakauden sosiaalisia ja alueellisia syitä, toisin sanoen ihmisten, etenkin maalla asuvien ihmisten elinoloja. Tällä alalla on käynnistetty muutamia hyvin suuria, myös taloudellisesti huomattavia ohjelmia, joilla pyritään parantamaan maaseudulla asuvien ihmisten - joita on Paraguayssa jopa 46 prosenttia väestöstä - jokapäiväisiä elinoloja ja integroimaan heidät siten voimakkaammin maan poliittisiin ja sosiaalisiin rakenteisiin. Haluaisin huomauttaa erityisesti siitä, että tällainen on myös yksi erityisohjelma, jolla pyritään tukemaan Chacon alueen alkuperäisväestöä.
Euroopan parlamentin toimet Paraguayssa ovat kaiken kaikkiaan eittämättä suhteettoman laajat maan kokoon verrattuna. On kuitenkin oikein, että paikan päällä ei ole pysyvää edustustoa. Voin ilmoittaa teille, että komissiossa harkitaan parhaillaan ulkomaan edustustojemme rakenteiden uudistamista ja uusia painopisteitä, ja näiden kysymysten yhteydessä pohditaan myös tätä aihetta. Emme ole kuitenkaan tehneet mitään päätöstä Paraguayn tilanteen muuttamisesta tältä osin.
Sallinette minun lopettaa sanomalla, että meille demokratian ja oikeusvaltion puolustaminen kaikkialla maailmassa, siis myös Latinalaisessa Amerikassa, eli myös Paraguayssa, on kansainvälisen työmme keskeinen tavoite. Toivon hartaasti, että Strasbourgissa tänään Paraguaysta käytävää parlamentin keskustelua ei käsitetä ainoastaan merkiksi eurooppalaisesta solidaarisuudesta, vaan myös merkiksi eurooppalaisesta vastuuntunnosta!

Puhemies
Paljon kiitoksia, arvoisa komission jäsen!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 17.30.

Peru
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista päätöslauselmaesityksistä:
Salafranca Sánchez-Neyra PPE-ryhmän puolesta: Perun presidentinvaalit (B5-0570/2000);
Lipietz ja Nogueira Román Verts/ ALE-ryhmän puolesta: Perun presidentinvaalit (B5-0573/2000);
Di Pietro ELDR-ryhmän puolesta: Peru (B5-0575/2000);
Marset Campos ja muut GUE/NGL-ryhmän puolesta: Perun vaalien tulokset (B5-0576/2000);
Medina Ortega ja muut PSE- ryhmän puolesta: Perun presidentinvaalit (B5-0581/2000).

Salafranca Sánchez-Neyra
Arvoisa puhemies, parlamentti hyväksyi 16. maaliskuuta Perun presidentin- ja kansalliskokousvaaleja koskevan päätöslauselman, jossa meidät ja Perun tasavallan yhdistävän yhteistyön puitteissa osoitti luottavansa, että presidentin- ja kansalliskokousvaalit pidetään oikeudenmukaisesti ja avoimesti, yhteisymmärryksessä yleismaailmallisesti tunnustettujen periaatteiden kanssa, jotka ovat demokraattisten hallintojen perustana. Parlamentti esitti vetoomuksen oikeusvaltion vakiinnuttamiseksi ja syventämiseksi Perussa ja vetosi Perun instituutioiden demokraattiseen kypsyyteen.
Ensimmäisellä kierroksella huhtikuussa ilmenneiden väärinkäytösten jälkeen parlamentti päätti lähettää tarkkailijavaltuuskuntansa 28. toukokuuta pidettyihin vaaleihin. Koska eri riippumattomien, niin perulaisten kuin kansainvälistenkin järjestöjen toteamiin puutteisiin ja väärinkäytöksiin ei ollut tullut parannusta ja koska toinen presidenttiehdokas Toledo vetäytyi, Euroopan parlamentti päätti olla toteuttamatta tarkkailukäyntiään näiden olojen vallitessa.
Euroopan unionin puheenjohtajamaa toi tämän vuoden kesäkuun 9. päivänä antamassaan julkilausumassa ilmi suuren huolensa paljastuneiden väärinkäytösten ja rikkeiden johdosta. Huolimatta Euroopan unionin ja Perun mutkattomista suhteista, joiden kouriintuntuva ilmaus on toukokuusta 1998 asti voimassa ollut Andien yhteisön kanssa allekirjoitettu yhteistyösopimus, on tarpeen muistuttaa jälleen kerran, että nämä suhteet perustuvat yleismaailmallisesti tunnustettuihin periaatteisiin, joissa kunnioitetaan moniarvoista demokratiaa, oikeusvaltiota ja ihmisoikeuksia.
Näiden periaatteiden pohjalta Euroopan unionin on arvioitava tarkasti, mikä on se vastaus, jonka sen pitää antaa 28. toukokuuta pidettyjen vaalien aiheuttaman arkaluonteisen tilanteen johdosta. Euroopan unionin ministerineuvosto päätti 9. kesäkuuta antamassaan julkilausumassa, ettei toistaiseksi ottaisi käyttöön Perun vastaisia talouspakotteita. Amerikan valtioiden järjestön (OAS) kanslerien Ottawassa pidetyssä kokouksessa päätettiin - kun oli otettu huomioon Eduardo Steinin johtaman vaalilähetystön raportti - lähettää uusi lähetystö, johon kuuluisivat Kanadan ulkoministeri ja Amerikan valtioiden järjestön pääsihteeri sen varmistamiseksi, että Perun hallitus on ryhtymässä tarpeellisiin toimiin demokratiaan tukeutuvan hallintojärjestelmän palauttamiseksi. OAS:kään ei ole toistaiseksi ottanut käyttöön Perun vastaisia talouspakotteita.
Lopuksi, presidenttiehdokas Toledo on vierailuillaan useisiin Euroopan unionin maihin ja itse yhteisen ulko- ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan luo (olisi ollut toivottavaa, että hän olisi voinut Brysselin-käynnillään tavata myös parlamentin jäseniä) tuonut useissa tilaisuuksissa ilmi, kuinka tärkeää on, että Euroopan unionin taloudellinen yhteistyö ja Perun kansalle antamat avustukset säilyvät ja pysyvät ennallaan.
Tämän asian osalta ja ennen kuin tehdään mitään päätöstä - ja tämä on yksi päätöslauselmamme olennaisista kohdista - olisi tarpeen, arvoisa komission jäsen, lähettää paikalle Euroopan unionin korkean tason lähetystö, joka voisi kaikkien poliittisten voimien ja kansalaisyhteiskunnan kanssa neuvoteltuaan tehdä arvion maan tilanteesta demokratialausekkeen mukaisesti, jolla on olennainen vaikutus Euroopan unionin ja Perun väliseen sopimukseen.
Tämä lähetystö tuntuu minusta erityisen tarkoituksenmukaiselta siksi, että Euroopan unioni on Perussa pääasiallinen yhteistyöosapuoli niin kehitysavun kuin taloudellisen yhteistyönkin osalta, samoin kuin pääasiallinen investoijakin.
Lopuksi, arvoisa puhemies, ottaen huomioon pyyntönne, että emme ylittäisi sallittua puheaikaa, toistan sanani ja sanon, että yksi tärkeimmistä kädenojennuksista, joita Euroopan unioni voi tässä hankalassa tilanteessa antaa - ja uskon, kuten juuri esitin, että silleon perusteita, jotta asiaa ei jätettäisi yksinomaan Amerikan valtioiden järjestön varaan - pitäisi nähdäkseni olla yhteisymmärryksen edistäminen kaikkien voimien kesken, joiden ansiosta Peruun voidaan jälleen saada demokratia ja vahvistaa ja syventää sitä.

Lipietz
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vihreät toivoivat, että parlamenttimme yhteisessä päätöslauselmassa olisi puhuttu suoraan Fujimorin laittomasta valinnasta Perun presidentiksi ja vaadittu järjestämään uudet vaalit.
Meille esitettävässä yhteisessä päätöslauselmassa, jota vihreät eivät kannata, viitataan vain säännönvastaisuuksiin ja todetaan, että ne kyseenalaistavat vaalien lainmukaisuuden. Kyseessä on siis paljon lievempi julkilausuma kuin me toivoimme.
Pidämme valitettavana ensinnäkin hyvin varovaisia sananvalintoja. Muistutan teille kuitenkin, että olosuhteet, joissa vaalit järjestettiin, olivat ainakin toisella kierroksella niin painostavat, että opposition pääehdokas vetäytyi vaaleista, ja myös kaikki kansainväliset tarkkailijatkin poistuivat. Tällaisissa olosuhteissa voitiin jo ennen vaalien päättymistä päätellä, että vaalit eivät olleet lailliset. Vaalien jälkeen Fujimorin taustaryhmä saattoi tietysti tehdä sen johtopäätöksen, että koska sen ehdokkaana ollut Fujimori oli saanut yli 51 prosenttia äänistä, vaaleja oli pidettävä laillisina, vaikka oppositio ei ollut niissä mukana.
Lisäksi ääntenlaskenta osoitti, että monilla alueilla oli annettu teoreettisen ylijäämän verran enemmän ääniä kuin ensimmäisellä kierroksella, mikä oli täysin mahdotonta opposition ehdokkaan vetäydyttyä vaaleista. Äänimäärän nousu oli 20 prosentin luokkaa joillakin alueilla. Sen lisäksi, että oppositio ei ollut toisella kierroksella mukana, piti vielä toimia petollisesti, jotta tulokseksi saataisiin 51 prosenttia. Näillä perusteilla Euroopan parlamentin olisi tuomittava Fujimorin valinta laittomaksi ja vaadittava uusien vaalien järjestämistä sen sijasta, että se vain pohtii hänen valintansa laillisuutta.
Toisin kuin Paraguayn tapauksessa emme äänestä tällä perusteella päätöslauselmaa vastaan. Olemme valmiita yhtymään muiden ryhmien yhteiseen päätöslauselmaan, mutta sillä ehdolla, että siihen lisätään kaksi kohtaa. Olemme samaa mieltä Salafrancan kanssa siitä, että Euroopan unionin avunannon ehdoksi on asetettava se, että Euroopan parlamentti voi lähettää Peruun valtuuskunnan tutkimaan ihmisoikeuksien toteutumista nykyisessä tilanteessa.
Tämä ei silti mielestämme riitä, koska tällä hetkellä ja itse asiassa vaalien jälkeen vaalitulosta vastaan mieltään osoittavaa väestöä, joka pitää tulosta mitättömänä, on peloteltu ja uhkailtu sotilasvoimalla. Pyydämme siis, että päätöslauselmaan lisätään pieni tarkistus, jossa tuomitaan Perun väestön pelottelu. Tähän tuomioon ei liity mitään erityistä uhkausta, ja hyväksymme mielellämme Salafrancan esittämän muotoilun Euroopan unionin avunannon ehdollisuudesta.
Toinen tarkistus, jota ehdotamme, on sen sijaan eräänlainen korjaus laillisuuskysymykseen. Amerikan valtioiden yhteistyöjärjestö menee pidemmälle kuin Euroopan parlamentti tässä yhteiseltä näyttävässä päätöslauselmaesityksessään, koska kyseinen järjestö ehdottaa demokraattista ratkaisua siihen poliittiseen kriisiin, johon Peru on ajautunut tämän tapauksen vuoksi. Me ehdotamme vain, että parlamentti hyväksyy Amerikan valtioiden yhteistyöjärjestön tämänhetkiset ponnistelut laillisen ja rauhanomaisen ratkaisun löytämiseksi tähän kriisiin.
Tässä ovat ne kaksi tarkistusta, joiden myötä voisimme muitta mutkitta kannattaa yhteistä päätöslauselmaesitystä.

Esteve
Arvoisa puhemies, on ilmeistä, että presidentti Fujimori on esittänyt kansainväliselle yhteisölle ja aivan erityisesti Amerikan valtioiden liitolle ja myös Euroopan unionille haasteen. Sen lisäksi, että pahoittelemme tapahtunutta ja tuemme demokraattisia voimia, on aivan välttämätöntä, että samoin kuin aikaisemmin teimme Paraguayn kohdalla, muistutamme Perua siitä, että kaikissa suhteissaan Euroopan unioniin sen on säädettävä ja täytettävä demokratialauseke.
Toiseksi, ainoastaan lähettämällä paikan päälle tarkkailulähetystö voidaan tilannetta arvioida tosiasioiden pohjalta ja hakea tapaa, jolla voimme toimia tarkoituksenmukaisesti.
Olemme seuranneet hyvin huolestuneina huhtikuun 9. päivän ja toukokuun 28. päivän tapahtumia, ja on ilmeistä, että pystymme toimimaan asianmukaisesti ainoastaan lähettämällä paikalle lähetystön. Toivomme, että niin voidaan tehdä ja että se pystyy toimimaan tehokkaasti.

Marset Campos
Arvoisa puhemies, ne vakavat rikkeet, jotka saivat toisen presidenttiehdokkaan Toledon vetäytymään vaalien toisella kierroksella, tuovat esiin sen, että Fujimorin hallinnosta puuttuvat demokratian takeet. Myös Perun yhteiskunnan elinolot ovat huonontuneet dramaattisesti, mihin pitäisi tulla demokratian myötä ratkaisu.
Fujimorin kieltäytyminen ottamasta huomioon OAS:n esittämiä syytteitä ja Euroopan unionin ja kansainvälisten oikeusasteiden vaaleja koskevia varoituksia vie maan eristykseen, jonka seuraukset maksaa Perun kansa, ja maan sosiaaliset ja poliittiset jännitteet lisääntyvät. Euroopan unionin on siksi tuomittava ankarasti tämä kehityssuunta ja todettuaan, kuinka syvältä demokratia on turmeltunut, edistää keinoja, jotka auttavat selviytymään tämänhetkisestä tilanteesta ja johtavat vaalien täysivaltaiseen uusimiseen.
Tämä on paras tapa auttaa Perua, ja siksi Euroopan unionin on ponnisteltava, jotta sen vaikutus Latinalaisessa Amerikassa kompensoisi vuosien rikkeet ja kärsimykset ja edistäisi tasapainoista taloudellista kehitystä, demokratiaa ja ihmisoikeuksien vakiinnuttamista.

Linkohr
Arvoisa puhemies, haluan puhua lyhyesti, sillä valtaosa on jo sanottu, vain minä en ole vielä puhunut. Perun tilanne on huolestuttava samoin kuin Paraguayn tilanne. On tosin sanottava, että se, mitä me olemme nyt kokeneet Perussa, ei ole mitään uutta. Perun presidentti ei ole noudattanut pelisääntöjä moneen vuoteen siten kuin odotamme demokratialta. Tämän vuoksi en lähettäisi Peruun ainoastaan tarkkailijavaltuuskuntaa, vaan suosittelisin myös, että Euroopan unioni, neuvosto, mutta myös parlamentti kiinnittäisi enemmän huomiota koko alueeseen, eikä vain anna silloin tällöin päätöslauselmaa vaan tarkkailisi ja arvostelisi sitä jatkuvasti niin, että demokratian puolustajat myös tuntevat, että tuemme heitä.
Haluaisin lisäksi huomauttaa siitä, että Latinalaisen Amerikan demokratiaa ei ole tukenut ainoastaan OAS - niin tärkeä kuin se onkin Latinalaiselle Amerikalle - vaan ennen kaikkea myös Euroopan unioni ja tämä parlamentti. Olemme myöntäneet alueelle paljon rahaa, ja olisikin hyvä asia, jos puhuisimme toisinaan myös Euroopan unionin saavutuksista Latinalaisessa Amerikassa eikä ainoastaan Pohjois-Amerikan saavutuksista. Tätä ei ole tarkoitettu sovinistiseksi huomautukseksi, vaan esitän sen yksinkertaisesti siitä syystä, että mekin saisimme osaksemme oikeudenmukaisuutta. Toivon, että se, mitä Euroopan unioni sanoo Perusta, ei jää kuulematta Perussa. Tiedän, että hyvin monet ihmiset seuraavat parlamentin sanomisia.
Haluaisin vielä huomauttaa toistamiseen siitä, että vanhin suhde, joka Euroopan unionilla on toiseen parlamenttiin, on suhde Latinalaisen Amerikan parlamenttiin, ja Peruhan on osa sitä, ja sekin velvoittaa. Tämän vuoksi toivon, että tämä päätöslauselma saa suuren enemmistön.

Martínez Martínez
Arvoisa puhemies, Perun tilanne vaikuttaa meistä huolestuttavalta. Presidentti Fujimori tuli valtaan tekemällä vaarallisia ehdotuksia: hän antoi ehdottoman etusijan antaminen luulotellulle ekonomistiselle tehokkuudelle ja vaati sen hoitamiseksi voimakasta valtaa ja lupasi voittaa puoluevallaksi kutsumansa ilmiön. Kaikista aikaisemmista onnettomuuksista hän syytti demokraattisen valtion omia instituutioita.
Pelkomme saivat vahvistusta Fujimorin tehtävien myötä, kun hänen karmea autoritaarisuutensa tuli selvästi näkyville; propaganda oli häikäilemätöntä ja tiedotusvälineitä manipuloitiin järjestelmällisesti. Toisaalta presidentin halveksunta oikeusvaltion sääntöjä kohtaan tuotiin selvästi ilmi.
Näissä oloissa pidettiin huhti- ja toukokuun vaalit, ja aivan niin kuin pelkäsimme ne osoittautuivat farssiksi, minkä kaikki tilannetta seuranneet myönsivät ja tuomitsivat.
Näin päätöslauselmassamme todella sanotaan, ja on paikallaan ja asianmukaista, että Euroopan parlamentti antaa äänensä kuulua oman arvovaltammekin tähden ja osoittaaksemme kiinnostusta Latinalaisen Amerikan demokratisoitumisprosessia kohtaan, mutta myös osoittaaksemme tukea, jota Perun demokraatit tarvitsevat ja ansaitsevat.
Puollamme keskusteltavana olevaa päätöslauselmaa, ja haluaisin tuoda esiin kaksi sen sisältöön liittyvää kysymystä.
Ensinnäkin kyse ei ole ainoastaan siitä, että toinen presidenttiehdokas päätti jäädä pois toiselta kierrokselta, vaan kyseessä oli Alejandro Toledo, jota koko oppositio tuki ja jolla olisi vapaissa vaaleissa ollut erittäin suuret mahdollisuudet syöstä Fujimori vallasta.
Toinen huomioni koskee sen pahoittelemista, että päätöslauselmassa ei viitata Amerikan valtioiden liiton rooliin, joka tuotti pettymyksen koko prosessin aikana. Itse asiassa sen jälkeen kun se oli paljastanut vaalikampanjan väärinkäytökset, vaatinut toisen kierroksen lykkäämistä ja vetänyt pois tarkkailijansa, sen vaitiolo ilman mitään reaktiota, ilman pakotteita, ei tunnu johdonmukaiselta; se todellisuudessa hyväksyy sen, mistä aikaisemmin oli oikeutetusti syyttänyt. Mielestäni OAS on tällä asenteella pahasti pilannut maineensa.
Lopuksi vakuutan solidaarisuuttamme Alejandro Toledolle ja Perun demokraateille ja kansalle ja syytän Fujimoria turmeltuneeksi ja autoritaariseksi henkilöksi ja otan etäisyyttä niihin, jotka ovat vastanneet vaikenemalla ja toisinaan jopa tietyllä tyytyväisyydellä, ja vahvistan vielä velvollisuutemme olla hyväksymättä tätä farssia ja seurata läheltä, kuinka Perussa aletaan kunnioittaa demokratiaa.

Verheugen
. Arvoisa puhemies, arvoista parlamentin jäsenet, komissio on tietenkin seurannut Perun koko vaaliprosessia ja seurannut sitä yhä huolestuneempana. Euroopan unioni päätti lukemattomien sääntöjenvastaisuuksien ja teknisten puutteiden sekä toista vaalikierrosta koskevan määräajan vuoksi vetää tarkkailijansa maasta. Kuten jo mainittiin - myös Amerikan valtioiden yhteistyöjärjestö päätyi samaan ratkaisuun. Tällä aloitteella unioni halusi ilmaista, että sen näkemyksen mukaan Perun vaalit eivät onnistuneet saamaan sellaista demokraattista legitimiteettiä, jonka se olisi saanut normaalioloissa ja jota tämä maa olisi myös ehdottomasti tarvinnut. Näin ollen meidän ei pidä ainoastaan pahoitella tapahtunutta vaan meidän on lisäksi harkittava, mitä me voimme tehdä Perun demokraattisten toimielinten lujittamiseksi.
Komission käsityksen mukaan Perulle on tehtävä ponnekkaasti selväksi, että vaadimme demokratian ja oikeusvaltion periaatteiden tiukkaa noudattamista ja että teemme sen erityisesti sellaisena aikana ja sellaisessa ympäristössä, jossa alueen muiden maiden demokraattiset järjestelmät ovat heikentyneet. Keskustelimmehan muutama minuutti sitten Paraguaysta.
Euroopan unioni korosti 9. kesäkuuta antamassaan julistuksessa, että se haluaa edistää ja tukea Peruun matkaavaa OAS:n valtuuskuntaa. Odotamme tältä valtuuskunnalta, että se löytää selvät ja yksiselitteiset sanat ja saa lisäksi aikaan selvät ja yksiselitteiset tulokset.
Seuraamme maan tilanteen kehittymistä hyvin tarkkaavaisesti ja olemme valmistautuneet harkitsemaan uudelleen suhteitamme Peruun näiden näkökohtien pohjalta. Samaten komissio pitää erittäin tärkeänä, että Perun demokraattisten toimielinten vahvistamiseksi ja poliittisen monipuoluejärjestelmän edistämiseksi suunnitellut konkreettiset toimet pannaan täytäntöön, ja se tulee esittämään asiaa koskevia ehdotuksia.

Puhemies
Keskustelu tärkeistä, ajankohtaisista ja kiireellisistä aiheista on päättynyt.
Ilmoitan, että tänään iltapäivällä käsitellystä Turcon mietinnöstä äänestetään hetken kuluttua alkavien äänestysten yhteydessä, kuten on sovittu.
  

Katiforis
Arvoisa puhemies, kun katson tällä hetkellä ympärilleni istuntosalissa, mielestäni on ilmiselvää, että kun peruutimme eilisessä äänestyksessä perjantai-istunnot, torstai-istuntojenkin peruuttaminen on jo alkanut.

Toivon, että kollegat ottavat tästä onkeensa ja pyrkivät tarkistamaan tuota epäviisasta päätöstä mahdollisimman pian.
(Suosionosoituksia)

Goepel
Arvoisa puhemies, haluaisin yhtyä edellisen puhujan sanoihin ja täydentää niitä pyynnöllä, että torstai-iltaisin toimitettavat äänestykset otetaan huomioon päivärahojen arvioinnissa.

Dupuis
Arvoisa puhemies, haluaisin vain sanoa kollegalle, että hän olisi voinut äänestää jo torstainkin poistamisen puolesta.

Flesch
Haluan vain kiittää kaikkia kollegoja siitä, että he ilmaisivat niin selvästi, miten perjantaita koskevassa äänestyksessä kävi: se "nakerrettiin" pois.

Blokland
Arvoisa puhemies, on hieman outoa, että täällä halutaan näin pienellä joukolla palata eilen demokraattisesti tehtyihin päätöksiin. Mielestäni olisi parasta, että ne, jotka nyt niin kovasti arvostelevat kollegoiden poissaoloa, tekevät sen mitä tarvitaan kollegoidensa saamiseksi tänne. Näen tapahtuvan niin, että jos meillä ei tosiaankaan ole päätösvaltaisuutta torstaina, silloin meidän täytyy lopettaa torstain täysistunnot. Jos haluamme käsitellä vakavasti otettavaa esityslistaa, meidän täytyy olla paikalla. Kertokaa tämä kollegoillenne, huolehtikaa, että he ovat paikalla, älkääkä marisko heille.

Puhemies
Jos teille sopii, hyvät kollegat, keskeytän tämän hyvin mielenkiintoisen keskustelun, jotta voimme siirtyä aivan yhtä mielenkiintoiseen äänestykseen kiireellisistä aiheista.

ÄÄNESTYKSET (jatkoa)
Simpson
Arvoisa puhemies, ennen kuin pidätte lopullisen äänestyksen, 28 kohdan tarkistus 3 on äänestyslistalla TDI-ryhmän esittämänä. Haluaisin tehdä ehdottoman selväksi, ettei niin ole, koska ryhmämme ei todellakaan halua, että sen luullaan kannattavan TDI-ryhmän esittämää tarkistusta.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, ensinnäkin tämä tekninen tarkistus on hyväksytty, enkä ymmärrä, miksi meidän pitäisi palata siihen. Huomauttaisin, että esittelijä kuuluu TDI-ryhmään, minkä vuoksi kollegamme ei voi valittaa.

Puhemies
Paperissani lukee juuri näin. Tarkistus hyväksyttiin siinä muodossa, kuin ilmoitin sen. Siirrymme lopulliseen äänestykseen.

Swoboda
Arvoisa puhemies, pyrin oikeastaan vain selventämään - sen ei ole tapahduttava nyt, vaan se voidaan tehdä myös jälkikäteen - onko tarkistuksen esittäjä TDI-ryhmä vai esittelijä. Sillä on merkitystä ja myös äänestyskäyttäytymisemme määräytyy sen perusteella. Pyydän selventämään asian jälkikäteen, sillä äänestimme sen mukaan, että esityksen takana ei ole TDI vaan esittelijä.

Puhemies
Korostan vielä, että kyseessä on TDI-ryhmän esittämä tarkistus, joka hyväksyttiin täysistunnossa.

Speroni
Arvoisa puhemies, pidän lyhyen puheenvuoron sanoakseni, että minusta tarkistuksista pitää äänestää niiden sisällön tähden eikä sen tähden, että joku tietty henkilö on ne allekirjoittanut.

Puhemies
Tarkistukset on hyväksytty.
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

McKenna
  
Arvoisa puhemies, pidän työjärjestyspuheenvuoron. On naurettavaa, että jäsenet sanovat äänestyksen jälkeen, etteivät he olisi äänestäneet jonkin tarkistuksen puolesta, koska jokin tietty ryhmä esitti tarkistuksen. Päätöksen pitäisi perustua siihen, onko samaa mieltä jostakin tarkistuksesta vaiko ei.
  
ÄÄNESTYSSELITYKSET - Tunisia (B5-0508/2000)

Speroni
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestämästä Tunisiaa koskevasta mietinnöstä, koska en usko kovinkaan paljon tämänkaltaisten asiakirjojen tehokkuuteen.
Kun kerran puhumme vapauden ja ihmisoikeuksien puolustamisesta, haluaisin tässä tilaisuudessa tuoda esille, että tänään parlamenttirakennuksen pihalla tapahtui vakava sananvapauden rikkomistapaus, tai pikemmin rikkomisyritys. Tämä tapahtui, kun ryhmä nuoria, joilla oli mukanaan julisteita ja lippuja ja jotka osoittivat mieltään maailmanlaajuistumista ja geneettisesti muunneltuja organismeja vastaan, parlamentin ikkunasta heitettiin vettä en tiedä oliko vesi vadissa, lasissa tai jossain muussa säiliössä ja minusta vaikuttaa jopa siltä, että veden heitti eräs parlamentin jäsenistä, joka sitten esitti vastalauseen tuota mielenosoitusta vastaan, joka on, toistan, ajatusten vapaata ilmaisua, joskaan en voi olla samaa mieltä käyttäytymistavoista ja käytetyistä ilmaisuista.
Koska meillä on tuo tapahtuma kuvanauhalla, pyydän, että puhemiehistö katsoo nauhan ja ryhtyy mahdollisesti toimiin.

Bordes, Cauquil ja Laguiller
. Äänestimme yhteisen päätöslauselman puolesta, vaikkemme hyväksy monia siinä käytettyjä ilmaisuja emmekä sitä, että siinä vaietaan Ranskan valtion vastuusta Tunisian tilanteessa. Tämä on kuitenkin ainoa parlamentin menettelyjen tarjoama keino, jolla voimme ilmaista vastalauseemme Tunisian diktatuurille.
Vastustaessamme tätä diktatuuria meidän on samalla tuomittava sen saama tuki Ranskan valtiolta, jota saavat ja ovat aikaisemmin saaneet monet muutkin diktatuurit Ranskan imperialistisen siirtomaavallan alueella Afrikassa.
Huomaamme, miten ulkokultaisia ovat Ranskan hallituksessa toinen toistaan seuraavat puolueet, jotka hyväksyvät täällä päätöslauselman, jossa vaaditaan oikeuksia ja vapauksia Tunisiaan, mutta jotka hallituksessa ollessaan jolloin niillä olisi keinot painostaa vahvasti Tunisian hallitusta eivät tee mitään, koska todellisuudessa tässä maassa ei ole mitään hyötyä oikeuksista ja vapauksista niin kauan, kuin nykyiset johtajat vastaavat järjestyksenpidosta ja ennen kaikkea Ranskalle tuottoisien taloussuhteiden ylläpidosta.
Marset Camposin mietintö (A5-0133/2000)
Bordes (GUE/NGL). Arvoisa puhemies, emme vastusta köyhille Keski-Amerikan maille kaavailtua tukea, ja siksi hyväksyimme mietinnön, vaikka siinä olevat ehdotukset ovat riittämättömiä.
Olemme kuitenkin vakuuttuneita siitä, että näistä tuista on vain hyvin vähäistä hyötyä väestölle, koska varainkäytön valvontaa ei varmisteta, ja siksi ei voida mitenkään taata, ettei niitä kavalleta ainakin osaksi valtaa pitävälle hallitukselle ja jopa suoraan etuoikeutetulle luokalle.
Lisäksi kaikki tuet ja myös parhaiten valvotut tuet ovat pelkkää silmänlumetta niin kauan kuin suuret länsimäiset trustit hävittävät näitä maita ja riistävät niiden väestöä.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, äänestin Marset Camposin mietinnön puolesta, ja kerron syyn siihen heti, kun olen ensin antanut tukeni sille, mitä jäsen Speroni ilmoitti. Mikäli se, mitä hän sanoi, on totta, kuten se varmasti on totta, koska hän on tottunut puhumaan totta, tapahtuma on mielestäni vakava.
Äänestysselitykseni osalta minun on sanottava, että kannatan ehdottomasti avunantoa kenelle tahansa, joka on vahinkojen aiheuttamassa tilanteessa, kuten Keski-Amerikan kansat, mutta arvoisa puhemies, mietin, onko tosiaan mahdollista, että kaikkein köyhimpien maailman kansojen pitää odottaa hirmumyrskyjä saadakseen vihdoin apua talouteensa ja jokapäiväiseen elämäänsä? Mielestäni Euroopan parlamentin pitää ryhtyä toimiin, jotta apua tarvitsevilla kansoilla on sitä aina tarjolla, missä päin maailmaa tahansa.
Schmittin mietintö (A5-0123/2000)
Berthu (UEN). Arvoisa puhemies, komission valmisteluasiakirja "Kohti turvapaikkamenettelyjen yhteisiä vaatimuksia" on lyhyt ja melko yleinen teksti, jonka tarkoituksena on, kuten sen johdannossa sanotaan, siteeraan: käynnistää keskustelu Amsterdamin sopimuksen voimaantulon johdosta, koska sen 63 artiklassa määrätään pakolaisia ja kotiseudultaan siirtymään joutuneita henkilöitä koskevien yhteisten eurooppalaisten vaatimusten hyväksymisestä.
Tällaisesta aloitteesta voidaan ollaan syystäkin yllättyneitä. Miksi on käynnistettävä keskustelu? Luulimme, että se kaiken järjen mukaan käytiin ennen Amsterdamin sopimuksen hyväksymistä ja että federalistit tiesivät, mihin he ovat menossa.
Kun lukee komission asiakirjaa ja Euroopan parlamentin mietintöä, huomaa, että näin ei suinkaan tapahtunut. Näissä teksteissä vaaditaan tietysti painokkaasti turvapaikkavaatimusten yhdenmukaistamista. Mutta mietintö on ensinnäkin heikosti perusteltu. Siinä esimerkiksi tuomitaan pakolaisten erilainen kohtelu eri maissa mutta ei esitetä siitä todisteita. Nämä erot voivat tosiasiassa johtua täysin aiheellisista syistä, jotka liittyvät jonkin maan erityispiirteisiin, kulttuuriin tai suhteisiin entisten siirtomaidensa kanssa.
Kun oikein kovasti etsitään, löytyy tosiasiassa vain yksi vakava syy siltä ainakin näyttää turvapaikkavaatimusten yhdenmukaistamiseen: samaisen Amsterdamin sopimuksen myötä poistetut tarkastukset sisärajoilla myös kolmansien maiden kansalaisten kohdalla, mikä tuhoaa herkän oikeudellisen tasapainon ja saattaa johtaa sellaisen pakolaisten liikkumiseen jäsenvaltioiden välillä, jota ei pystytä valvomaan mitenkään.
Pyrimme siis itse asiassa ratkaisemaan ongelman, joka on pitkälti Amsterdamin sopimuksen aiheuttama, ja ratkaisemme sen lisäksi omaksi vahingoksemme, koska on selvää, että turvapaikkavaatimusten yhdenmukaistamista ei toteuteta alhaalta käsin kuka siihen uskaltaisi ryhtyä? vaan ylhäältä käsin, jolloin joudutaan kärsimään kaikenlaisesta tukahduttavuudesta, jota tämäntyyppiseen politiikkaan yleensä liittyy. Saatamme joutua koneiston rattaisiin. Välttyäksemme siltä voimme vain pyytää hallituksia toimimaan mahdollisimman varovaisesti, säilyttämään itsellään mahdollisimman paljon omasta toimivallastaan ja tulkitsemaan rajoittavasti Amsterdamin sopimuksen 63 artiklaa.

Cauquil
Arvoisa puhemies, tämä on yhteinen äänestysselitys Arlette Laguillerin ja Armonia Bordesin kanssa.
Ilmaistessaan mietintönsä suppeissa perusteluissa varauksellisen suhtautumisensa yhdenmukaistamiseen, jossa tehdään myönnytyksiä joidenkin valtioiden löyhemmälle lainsäädännölle ja käytännön toimille, esittelijä tuo selvästi esille, että hän haluaa kyllä unionin eri maiden turvapaikkaoikeuden yhdenmukaistamista mutta ei ylhäältä käsin toteutettuna. Varsinkin kun turvapaikkaoikeutta voidaan käyttää väärin niin monella tavalla, vaikka lähes kaikkien Euroopan maiden hallitukset rajoittavat joissakin tapauksissa jyrkästikin tätä oikeutta. Se merkitsee sitä, että vaikka tätä tekstiä soveltamalla voitaisiin teoriassa parantaa turvapaikanhakijoiden asemaa tietyissä maissa, se vaikeutuisi muissa maissa.
Näistä syistä äänestimme tätä mietintöä vastaan, vaikka hyväksyimme ne muutamat artiklat ja ennen kaikkea ne tarkistukset, joissa esitettiin edes ajatus siitä, että turvapaikkaoikeutta olisi laajennettava, ja sanoudumme irti siitä törkeästä politiikasta, jota harjoitetaan useimmissa Euroopan valtioissa ja erityisesti Ranskassa ja jossa kieltäydytään tunnustamasta tätä oikeutta erityisesti niille miehille ja naisille, jotka pakenevat Algeriasta islamilaisten fundamentalistien ja armeijan yhteistä painostusta.

Fatuzzo
Arvoisa puhemies, vihdoin jokin toimenpide tuottaa kunniaa eikä tämä toimenpide onneksi ole ainoa Euroopan unionille. Tämä toimenpide, jota kannatan täysin, on selvä merkki komissiolle siitä, että kun turvapaikkaa tarjotaan niille, joiden on pakko jättää maa, jossa heillä on koti ja jossa heillä on rakkaita ihmisiä, ja se synnyttää rasitteita, jotka pitää jakaa tasapuolisesti kaikkien Euroopan unionin 15 jäsenvaltion kesken.
Tämä periaate ja tosiasia ja toivon direktiivin pitävän sisällään tämän periaatteen käytännössä on täysin innovatiivinen, ja se tekee Euroopan unionista konkreettisen ja todellisen. Uskon, että tämä on merkittävä seikka, joka erityisesti sai minut vakuuttumaan ja äänestämään mietinnön puolesta. Lisäksi uskon, että komission olisi asianmukaista soveltaa tätä päätöstä takautuvasti ja suostua siihen, että Kosovon pakolaisia vastaanottaneiden kantamat rasitteet jaetaan Euroopan unionin muidenkin jäsenvaltioiden kesken.

Speroni
Arvoisa puhemies, pidättäydyin äänestämästä, koska en usko näiden tekstien tehokkuuteen. Käytän kuitenkin tilaisuutta hyväkseni, ja sanon, että tänäkin vuonna on niitä, jotka haluaisivat ehkä tehdä pakolaisia joistakin muista ihmisistä, joku sellainen suvaitsematon, joka on vakuuttunut siitä, että eräiden ideologioiden pitäisi herätä henkiin. Me vastustamme kommunistista ja diktatorista Eurooppaa, joka tukahduttaa kansoja eliminoimalla heidän eroavaisuutensa. Kommunismi ei ole köyhien taistelu rikkaita kapitalisteja vastaan, vaan se merkitsee sitä, että yhdenvertaisuus pyritään saavuttamaan yhdenmukaistamisen myötä, eli se merkitsee diktatuuria eikä oikeaa yhdenvertaisuutta, joka perustuu yksilöiden ja kansalaisten erilaisuuteen.
Kommunismi ja tämänhetkinen Eurooppa edustavat yhdenvertaisuutta yhteiskunnan vallan epävakaisuutta, mikä tarkoittaa sitä, että tämänhetkisessä tilanteessa ei ole mitään muutettavaa. Me olemme sen sijaan sitä mieltä, että muutettavaa on paljon ja että kansojen Euroopan pitäisi jälleen käsittää kaikkien kansojen vapaus, myös padanialaisten ja myös Padanian nuorison pitäisi voida osoittaa tämä joutumatta loukkausten ja uhkailujen kohteeksi, koska haluaisimme, että meidänkin lippumme voisivat liehua eikä ainoastaan punaiset liput.

Korakas
Turvapaikkakysymys on suuri poliittinen kysymys: siinä on kyse demokratian periaatteista, yksilön perusoikeuksien ja vapauksien turvaamisesta sekä ihmisarvon takaamisesta.
Turvapaikanhakijoiden ongelmaa pitää tarkastella tässä valossa, ja vain tässä, ja on torjuttava kaikki yritykset harmonisoida väkisin turvapaikkapolitiikka, yrityksen muuttaa se perusihmisoikeuksien vähentämisen välineeksi sekä yritykset vahvistaa tukahduttavia poliisitoimia ja pystyttää Eurooppa-linnoitus. Sitä ei saa käyttää tekosyynä niiden Europolin ja Schengenin puitteissa luotujen sähköisten rekisteröintijärjestelmien tehostamiselle ja vahvistamiselle, jotka ovat suunnattuja paitsi pakolaisten myös EU:n omien kansalaisten perustavia yksilönvapauksia vastaan.
On välttämätöntä ryhtyä kaikkiin tarvittaviin lainsäädännöllisiin ynnä muihin toimenpiteisiin turvapaikanhakijoiden oikeuksien kunnioittamiseksi noudattamalla tiukasti Geneven sopimuksen määräyksiä. On noudatettava ja vahvistettava kaikkia määräyksiä, jotka koskevat suojaa ja turvapaikan tarjoamista kaikille yksilöille tai ryhmille, joita valtiolliset, puolivaltiolliset tai muut ryhmät vainoavat kotimaassa ideologisista, filosofisista, poliittisista, uskonnollisista, sukupuoleen liittyvistä, kulttuurisista tai muista syistä, ja on tarjottava heille turvallisuustakeet ja ihmisarvoinen vastaanotto ja elämä.
Turvapaikkaa EU:n jäsenvaltioista hakevien henkilöiden pitää saada osakseen kunniallista ja ihmisarvoista kohtelua. Lisäksi pitää ottaa vakavasti huomioon kaikki heidän tilanteeseensa vaikuttavat tekijät ja erityispiirteet ja myös heitä uhkaavat vaarat, jos heidät palautetaan kotimaahan ryhtymällä pakollisiin suojelutoimiin jopa niissä tapauksissa, jotka eivät täytä muodollisia turvapaikan myöntämisen kriteerejä, jotka taas pitää määritellä selkeästi ja kansainvälisen oikeuden sekä perustavien ihmisoikeuksien periaatteiden mukaisesti.
Omavaltaiset ja väkivaltaiset karkotukset ovat yleinen ilmiö, koska turvapaikanhakijoiden on vaikea vedota oikeusviranomaisiin, ja yleisiä ovat myös pakolaisten ryhmäkarkotukset, eikä niitä voida hyväksyä, koska ne rikkovat ihmisoikeussopimuksia ja -periaatteita.
Haluaisimme kiinnittää huomiota siihen, että jatkossa turvapaikan myöntämisen yhtenäisten kriteerien laatiminen, kun käytännössä asteittain etäännytään Geneven sopimuksen määräyksistä, jotka olennaisin osin korvataan sellaisilla säädöksillä, joihin mietinnössä viitataan, voi vaikuttaa kielteisesti ja tukahduttavasti. Tässä mielessä torjumme myös niin kutsutun kustannusten jakamisen politiikan, johon kätkeytyy selvä pyrkimys vapauttaa joitakin EU:n voimakkaita valtioita suuren pakolaisjoukon vastaanottamisen kustannuksista ja vierittää kustannukset muiden valtioiden maksettaviksi.
Lopuksi, uskomme horjumatta, että parempi ja olennaisempi tapa hoitaa pakolaisongelmaa on rauhan sekä sosiaalisen, taloudellisen ja demokraattisen kehityksen ylläpitäminen kaikissa maailman maissa. Ja sitä mukaa kuin suuret taloudelliset ja sotilaalliset edut näiden turvaamisen sijasta heikentävät niitä ja murskaavat miten parhaaksi näkevät kansojen rakenteita, yhteisöjä, oikeuksia ja arvoja, juuriltaan kiskottujen ja vainottujen aallot paisuvat.

Krivine ja Vachetta
. Turvapaikanhakijoiden lukumäärän väheneminen 660 000:sta vuonna 1993 227 000:een vuonna 1997 ei johdu siitä, että vainot olisivat vähentyneet, vaan siitä, että viisumien hakeminen on vaikeutunut. Dublinin yleissopimuksen mukaan turvapaikan hakeminen on mahdollista vain ensimmäisessä valtiossa, johon pakolainen saapuu. Schmittin mietinnön tavoite on selvä: jotta turvapaikkaoikeuden arvovaltaa ja ydintä voitaisiin lujittaa uudelleen, on tarkennettava myöntämismenettelyä ja pyrittävä johdonmukaisesti tukahduttamaan väärinkäyttöä.
Lisäksi Schengenin alueen ulkorajoilla olevia valtioita pidetään "turvallisina". Niistä tehdäänkin Eurooppa-linnoitusta suojaavat rajat. Millä perusteella vakavaa romanien syrjintää harjoittavia maita (Romania ja Slovakia) pidetään riittävän turvallisina, jotta Belgiasta voidaan karkottaa niihin joukoittain epätoivotuksi määriteltyä väestöä?
Lopuksi nykyisin käytettävä pakolaisen määritelmä on huomattavasti suppeampi kuin Geneven yleissopimuksessa vuodelta 1951 annettu määritelmä: "Turvapaikan hakijana on pidettävä henkilöä joka pelkää tulevansa vainotuksi..., ei pysty vaatimaan suojelua omassa maassaan." Tosiasiassa pakolaisen on nykyisin esitettävä entistä enemmän todisteita siitä, että hänen henkensä on uhattuna. Se on tietysti vaikeaa tai jopa mahdotonta. Jotta Euroopan unionissa pystyttäisiin lopultakin soveltamaan turvapaikkaoikeutta, olisi luovuttava pakkomielteenomaisesta käytännöstä valvoa maahanmuuttoa. Mitä paremmin liikkumisen vapautta noudatetaan, sitä kunniallisemman kuvan tänne tulevat turvapaikanhakijat saavat Euroopasta.

Lang
. Vuosittain Euroopan unionissa jätettyjen turvapaikkahakemusten jyrkästä lisääntymisestä kertovat tilastot ja nykyinen tilanne osoittavat meille valitettavasti ja traagisesti turvapaikkapolitiikan merkityksen kaikille Euroopan unionin jäsenvaltioille.
Kun Euroopassa halutaan yhteisöllistää ja yhdenmukaistaa pakolaisten vastaanottomenettelyt, jotka kuuluvat oleellisesti kansallisen suvereniteetin piiriin, ajaudumme askel askeleelta sosiaalisen eriarvoisuuden, ulkomaalaisten positiivisen syrjinnän ja suuren turvattomuuden alueeksi, jolla liikkuvat vapaasti sikin sokin huumausaineet, laittomat maahanmuuttajat, pelkästään taloudellisista syistä johonkin jäsenvaltioon tulleet turvapaikanhakijat, terrorismi ja myös rikollisuus.
Unionin toiminta ei voi eikä saa olla kuin toissijaista ja koskea ainoastaan rikollisuutta tai luonteeltaan todella rajat ylittävää rikollisuutta tai julkista häiriötä kaikissa vakavissa kysymyksissä, jotka liittyvät oikeudenkäyttöön, maahanmuuttovirtojen hallintaan omalla alueella, kansalaisvapauksiin ja yleiseen järjestykseen.
Lopuksi tämä mietintö on monien muiden maahanmuuton hallintaa koskevien mietintöjen tavoin epärealistinen ja hyvin demogoginen. Todellisuudessa nimittäin pyrkimys suosia järjestelmällisesti ja mihin hintaan hyvänsä ulkomaiden kansalaisia suhteessa oman maan kansalaisiin tarjoamalla heille mitä erilaisinta tukea varsinkin todistustaakan hoitamisessa, asumisessa ja perheiden yhdistämisessä tai taloudellista, terveydenhoito- ja koulutustukea johtaa siihen, että vastaanottava väestö alkaa hyljeksiä tulokkaita.
Tästä syystä Kansallista rintamaa edustavat jäsenet ja minä itse vastustamme tätä mietintöä, jossa vaarannetaan ihmisten oikeus, heidän turvallisuutensa ja demokratia. Rikosoikeudellisen järjestyksen luominen ei onnistu hetkessä. Jäsenvaltioiden sisäisiä turvapaikkamenettelyjä, oikeuskäsittelyjä ja yleistä järjestystä ei voida yhteisöllistää kuulematta kaikkia kyseessä olevia kansoja. Lyökäämme vetoa siitä, että jos tällainen kuuleminen toteutettaisiin, eurokraattimme, keskitetyn ja federalistisen super-Euroopan kannattajat, joutuivat muuttamaan tekstiään demokratiaa ja Euroopan rakentamista kunnioittavampaan suuntaan.

La Perriere
. Turvapaikka on kaikissa kulttuureissa käytännön esimerkki hyväntekeväisyydestä hädänalaisessa asemassa olevia kohtaan, eikä uhreille annettavan avun tarpeellisuutta voida kieltää millään perusteella.
Lukiessani Schmittin mietintöä minusta tuntuu, ettemme puhu samasta asiasta. Kansalaisvapauksien valiokunta näyttää uskovan, että erot jäsenvaltioiden lainsäädännöissä viittaavat tosiasiassa olemattomiin tai harvoin sovellettaviin turvapaikkaoikeuksiin aivan kuin eläisimme totalitaristissa järjestelmissä, eivätkä valtiomme olisi jo vuosisatojen ajan ottaneet esimerkillisesti vastaan turvapaikanhakijoita.
Samainen valiokunta keksii demokratian lainalaisuudet todetessaan, että eri maiden väliset eroavaisuudet ovat ennemminkin riippuvaisia poliittisesta ympäristöstä kuin turvapaikkahakemusten sisällöstä. On selvää, että luontaisesti ja tietoisesti päivittäisestä todellisuudesta kaukana pysyttelevä Euroopan unioni on vain vähän kiinnostunut kansalaisten vaaleissa ilmaisemasta poliittisesta tahdosta, ellei se ole yhteisön oppien mukainen.
Parlamentti ei halua parantaa turvapaikanhakijoiden asemaa. Parlamentin poliittisena pyrkimyksenä niin tällä kuin kaikilla muillakin aloilla on laajentaa yhteisön toimivaltaa valtioiden kustannuksella, joita pidetään kelvottomina käyttämään sitä.
Jos Saksan kansa ja hallitus haluavat olla Euroopan unionin vieraanvaraisimpia, niin onnitelkaamme heitä siitä. Älkööt muut maat pyrkikö samalle tasolle, koska ne eivät halua sitä, eikä komission ja Euroopan parlamentin pidä sekaantua asiaan. Jopa Ranskan sosialistihallitus "noudattaa" lainaan joustavaa lähestymistapaa ja sallii kansallisten erityispiirteiden noudattamisen turvapaikkamenettelyissä.
Mitä sitten pitäisi sanoa siitä usein toistetusta ehdotuksesta, että rasitukset jaettaisiin? Joko jäsenvaltioilla on oma politiikkansa, joka on niiden omalla vastuulla ja jonka ne siis rahoittavat, tai sitten unioni yhteisöllistää tämän alan ja sisällyttää kulut talousarvioonsa. Jos joku maa katsoo, että sen oma politiikka tulee sille liian kalliiksi, niin miksei se muuta tilannetta?
Me emme halua komission johtamaa yhteisöpolitiikkaa emmekä jonkin muun hallituksen johtamaa politiikkaa: haluamme, että kansamme ja sen valitut edustajat tekevät sitä koskevat päätökset ja vastaavat sen tulevaisuudesta.

Paulsen ja Olle Schmidt
kirjallinen. Ihmisoikeuksien kunnioittamisesta on pidettävä kiinni kansainvälisesti. Jos ihmisten oikeuksia loukataan, ympäröivän maailman velvollisuus on tarjota turvapaikka niille, jotka pyytävät suojaa vainolta. Maailman mailla on yhteinen vastuu siitä, että kaikki pakolaiset otetaan ihmisarvoisesti vastaan. Mitkään maat eivät voi sanoutua irti vastuusta, kun pakolaiset etsivät turvaa niistä. Turvapaikan myöntämiskäytännöt vaihtelevat EU-maiden välillä, mutta yleisesti ottaen pakolaispolitiikkaa on viime vuosina tiukennettu kaikkialla Euroopassa. Jäsenvaltioiden vastuun yhteensovittaminen on välttämätöntä, jotta maat voisivat käytännössä toteuttaa avaramielistä pakolaispolitiikkaa.
Pidämme siksi periaatteessa komission työasiakirjaa ja Ingo Schmittin yhteisen turvapaikka- ja pakolaispolitiikan muotoilua koskevaa mietintöä myönteisenä, mutta korostamme, ettei kaikkein avaramielisimmät maat saa asettaa normeja. Haluamme eurooppalaisen pakolaispolitiikan, joka jakaa rasituksen paremmin Euroopan maiden kesken sillä edellytyksellä, että eurooppalainen, myös ruotsalainen, pakolaispolitiikka tulevaisuudessa tulee nykyistä inhimillisemmäksi. Emme saa myöskään unohtaa sitä, että pakolaisilla ja maahanmuuttajilla on myönteinen vaikutus jäsenvaltioihin. Heillä on usein kokemusta ja taitoa, jonka he voivat tuoda mukanaan yhteiskuntaan. Maahanmuutto on sitä paitsi nyt erityisen tärkeä, kun jäsenvaltioiden työvoimapulasta on tulossa yhä ilmeisempi.
Ingo Schmittin mietinnöstä haluamme ottaa esiin sen, että turvapaikkahakemukset on aina käsiteltävä yksi kerrallaan niin, että otetaan huomioon jokaisen hakijan omat ansiot, sekä sen, että tämän on oltava normina niin kutsutuissa joukkopakotilanteissa.
Lisäksi on tärkeää, että pakolaisilla on periaatteessa oikeus samoihin sosiaalietuuksiin kuin muilla siinä maassa asuvilla, joka käsittelee turvapaikkahakemuksen. Tästä perusperiaatteesta sovittiin Geneven yleissopimuksessa, ja sitä on valvottava ja noudatettava. Lisäksi olemme sitä mieltä, että tähän asti Geneven yleissopimuksessa voimassa ollutta pakolaisuuden ja turvapaikan määritelmää tarkistetaan ja laajennetaan niin, että se koskee myös henkilöitä, jotka hakevat turvapaikkaa sukupuolen ja seksuaalisen suuntautumisen perusteella.

Schröder, Ilka
 - Saksan liittotasavalta peruutti perustuslaissa säädetyn oikeuden poliittiseen turvapaikkaan vuonna 1993. Sen rajat suojattiin turvapaikanhakijoiden maahanmuuttoa vastaan. Liittotasavallassa ei juurikaan enää myönnetä turvapaikkaa. Pakolaiset syrjäytetään sosiaalisesti ja yhteiskunnallisesti tai heidät ajetaan "laittomuuksiin".
Schmittin mietinnön tavoitteena on ulottaa tämä ihmisarvoa halventava järjestelmä kaikkialle Euroopan unionin alueelle. Tämä nimenomainen järjestelmä on tarkoitus tehdä "turvapaikkamenettelyjen yhteisten vaatimusten" perustaksi. Schmittin mietinnössä ei tarkastella tämän turvapaikkaoikeuden ongelmia. Epäinhimillistä karkottamistarkoituksessa tapahtuvaa säilöönottoa ei mainita sanallakaan. Myöskään pakolaisten sosiaalista syrjintää - Saksassa turvapaikanhakijoita koskevan lainsäädännön avulla - ei arvostella.
Schmittin mietinnössä jätetään mainitsematta, että pakolaisia syrjitään työmarkkinoilla. Saksassa pakolaisille on määrätty ehdoton työskentelykielto. Esittelijä ei mainitse edes jokapäiväisiä loukkauksia turvapaikanhakijoiden henkilökohtaisia oikeuksia ja yksityisyyttä vastaan. "Eurodac" ja "Schengenin sopimuksen tietojärjestelmä" tekevät pakolaisista parhaiten rekisteröidyn henkilöryhmän. He ovat ensimmäiset "lasiset ihmiset".
Schmittin mietinnössä ei anneta yhtään ratkaisuehdotusta näihin ongelmiin. Esittelijä valittaa sen sijaan siitä, että Euroopassa turvapaikkaoikeuteen vedotaan muka väärin perustein. Muutamilla pakolaisilla ei ole juridisesti enää mitään oikeutta turvapaikkaan turvapaikkaoikeuteen tehdyn muutoksen jälkeen - vaikka niin ennen, nyt kuin tulevaisuudessakin on täysin oikeutettua haluta elää muualla kuin synnyinpaikkakunnalla. Parlamentin on huolehdittava kiireisesti siitä, että näin tapahtuu ja luotava sitä varten optimaaliset edellytykset! Tämän sijasta mietinnössä esitetyillä ajatuksilla turvapaikanhakijat saatetaan huonoon valoon ja heistä tehdään rikollisia.
Turvapaikanhakijoiden vastaanoton osalta Schmittin mietinnössä vaaditaan "rasitusten jakamista" EU:n sisällä. Pakolaisia häpäistään näin kutsumalla heitä "rasitukseksi". Inhimillistä ja pakolaisten tarpeisiin mitoitettua turvapaikka- ja pakolaispolitiikkaa ei voi perustaa tällaisen perusolettamuksen varaan.
Lisäksi Schmittin mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti takaisinottoa koskevaan sopimukseen. Nämä ovat lokeroitumiseen johtavan politiikan välineitä, joiden kanssa inhimillisellä pakolaispolitiikalla ei ole mitään tekemistä. Takaisinottosopimukset johtavat siihen, että turvaa hakevat ihmiset palautetaan lähtömaahan. Niillä helpotetaan turvapaikan epäämistä EU-maissa.
Schmittin mietinnössä suhteudutaan myönteisesti myös "kolmansia maita" ja "turvallisia lähtömaita" koskeviin sääntöihin. Tällaiset säännöt ovat syynä siihen, että poliittisesti vainotut henkilöt eivät saa Saksasta turvapaikkaa - nimittäin silloin, kun he matkustavat turvallisen kolmannen maan kautta tai tulevat niin kutsutusta "turvallisesta lähtömaasta". Koska nämä välineet estävät reilun ja oikeudenmukaisen turvapaikkakäsittelyn, ne on torjuttava ja poistettava mahdollisimman pian käytöstä.
Euroopan parlamentin on tehtävä ehdotuksia siitä, miten pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden tarpeet voidaan ottaa huomioon unionissa. Meidän on vaadittava, että lokeroitumiseen johtava politiikka, turvapaikkaoikeuden purkaminen ja pakolaisia koskevan Geneven yleissopimuksen kyseenalaistaminen lopetetaan. Kaikilla ihmisillä, jotka etsivät turvaa EU:sta, on oltava oikeus oikeudenmukaisiin vastaanottomenettelyihin.
Jäsen Schmittin mietinnössä mennään valitettavasti vastakkaiseen suuntaan. Sillä kiihdytetään EU:n lokeroitumista ulospäin ja kannustetaan pakolaisten ja turvapaikanhakijoiden kestävän suojan rajoittamista edelleen.
Vastustan Eurooppa-linnakkeen rakentamista ja siten myös tätä päätöslauselmaa "Kohti turvapaikkamenettelyjen yhteisiä vaatimuksia".

Sylla
. On syytä muistaa, että joidenkin parlamentin jäsenten omassa suvussa on saattanut olla turvapaikanhakijoita. On kulunut vain 60 vuotta siitä, kun fasisti- tai natsihallitustensa vainoamat italialaiset, espanjalaiset, saksalaiset, itävaltalaiset ja muut saivat turvapaikkaoikeuden. Olimme siitä ylpeitä ja pidimme sitä velvollisuutenamme. Ranskassa kuuluisin turvapaikanhakijamme oli kenraali de Gaulle, joka sai turvapaikan Englannista valmistellakseen vastarintaa.
Tämän mietinnön suurin etu on se, että siinä pyritään yhdenmukaistamaan turvapaikkamenettelyjä koskeva jäsenvaltioiden lainsäädäntö. Lainsäädännön ja menettelyjen yhdenmukaistaminen olisi toteutettava ennen Dublinin yleissopimuksen ja Eurodac-järjestelmän täytäntöönpanoa.
Yhden ainoan turvapaikkahakemuksen salliminen unionimaissa merkitsisi eriarvoista kohtelua, koska hakemuksella on erilaiset mahdollisuudet tulla hyväksytyksi riippuen siitä, missä jäsenvaltiossa se esitetään.
Mietinnössä asetettavat vähimmäisvaatimukset ovat mielestäni liian löyhät. Niissä on puutteita, ja tietyt kohdat ovat jääneet epäselviksi. Vaino ei todellakaan ole pelkästään poliittista tai valtioiden harjoittamaa.
Esimerkiksi afganistanilaisten naisten, joita vainotaan ja kivitetään, koska he eivät käytä huntua, pitäisi ehdottomasti saada turvapaikkaoikeus. Samoin algerialaisen lehtimiehen, jota islamilaiset fundamentalistit uhkaavat kuolemalla, pitäisi saada turvapaikkaoikeus. Tiettyjä maita, joissa vainotaan toisinajattelijoita, pidetään suurina demokratioina. Tästä syystä Tsetseniasta saapuvia turvapaikkahakemuksia ei käsitellä. Valtiot edellyttävät todisteita vainoista myöntääkseen turvapaikkaoikeuden. Niitä on kuitenkin usein vaikea esittää juuri vainojen vuoksi. Mietintö jää tältä osin epäselväksi.
Menettelyssä pitäisi myös ottaa huomioon turvapaikanhakijan perhesuhteet, kieli, kulttuuriset yhteydet ja kotimaa. Tällöin hän selviytyisi paremmin maanpakolaisuudesta.
Jos vilpillisyyttä ja väärinkäytöksiä esiintyy, ne johtuvat johdonmukaisten sääntöjen puutteesta. Emme voisi hyväksyä sitä, että tätä ihmiskunnan historian suurta saavutusta, joka on koko maailman vapaustaistelijoiden ainoa pelastusrengas, epäillään ja rajoitetaan.
Äänestin tyhjää tarkistuksesta 14. Tässä tarkistuksessa pyydetään, että Eurodac-järjestelmän kaikessa soveltamisessa painotetaan erityisesti tietosuojaa turvapaikanhakijoiden suojelemiseksi kerättyjen tietojen mahdolliselta väärinkäytöltä. Tarkistuksella pyritään tietysti suojaamaan tietokannoissa olevia tietoja. Vastustan kuitenkin jo pelkkää ajatusta järjestelmällisestä tietojen keruusta, mihin Eurodacilla pyritään, kuten vastustan pelkkää ajatusta nopeutetuista menettelyistä, jotka saattavat johtaa moniin väärinkäytöksiin.
Sörensenin mietintö (A5-0126/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). Arvoisa puhemies, hyväksyn komission päätöksen hyväksyä normit, jotka koskevat rikosten uhreille suoritettavia korvauksia Euroopan unionissa. Eläkeläisten puolueen tänne lähettämänä edustajana korostan, että suurin osa rikosten uhreista on vanhuksia.
Euroopassa vanhukset eivät enää voi joillakin alueilla lähteä ulos kodistaan, ei illalla eikä nykyään myöskään päivällä. Tästä syystä olen tyytyväinen tähän Euroopan unionin aloitteeseen. Minusta on tärkeä korostaa, että valtion on välttämätöntä ottaa vastuunkantajien paikka ja suorittaa korvauksia uhreille, ja näiden samojen valtioiden pitää sitten vaatia korvauksia rikoksen tekijöiltä.

Kirkhope
. Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolue on aina ollut sitä mieltä, että rikoslakiin liittyvässä järjestelmässä pitäisi korostaa enemmän rikosten uhrien tarpeiden tukemista.
Tästä syystä kiittelemme niitä Sörensenin mietinnön ajatuksia, joissa tuetaan kantaamme.
Koska mietinnössä kuitenkin ehdotetaan myös Euroopan toimielimien äänestysmenettelyjen rakenteiden muuttamista ja koska sillä on huomattavia taloudellisia vaikutuksia, emme voi tukea mietintöä kokonaisuutena.

Lang
. Bravo! Eurooppa osoittaa jälleen suurta vastuuntuntoa kiinnostumalla rikollisuuden uhreista.
Kuten mietinnössä korostetaan, heidän määränsä lisääntyy jatkuvasti. Entä ratkaisu? Se on Euroopan parlamentin mielestäni aineellinen, oikeudellinen, lääketieteellinen, psykologinen ja sosiaalinen avunanto rikollisuuden uhreille. Me Kansallisen rintaman edustajat suhtaudumme asiaan toisin. Emme hoida ongelman seurauksia vaan sen syitä.
Kun tällä alalla toimitaan jälkikäteen, se on sama kuin laittaisi laastarin puujalkaan ja se antaa vain hyvän omantunnon Euroopan hallituksille. Euroopan rikollisuuden varsinaisiin syihin on puututtava etukäteen. Tällä tavalla ja vain tällä tavalla uhrien määrä vähenee, ja me pystymme toteuttamaan täysipainoisesti velvollisuuttamme auttaa heitä.
On kuitenkin tehtävä vain seuraava yksinkertainen havainto: rikollisuus lisääntyy kaikkialla Euroopassa; turvattomuus valtaa alaa kaupungeissa ja maaseudulla, kansainvälinen terrorismi, pedofilia, seksiturismi, pakkoprostituutio ja naiskauppa, rahanpesu, huumausaineiden salakuljetus, laiton maahanmuutto ja rajat ylittävä järjestäytynyt rikollisuus vain yleistyvät.
Loukkaamattoman henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen nimessä ihmisistä tehdään huumausaineiden käyttäjiä, heitä loukataan ja heitä murhataan. Kaiken kattava henkilöiden vapaa liikkuvuutenne toteuttamiskelvottomalla vapauteen, oikeuteen ja turvallisuuteen perustuvalla alueellanne ei ole tarpeellista eikä väistämätön onnettomuus. Euroopan kansalaisten turvallisuus säilytetään ja taataan päinvastoin palauttamalla rajamme, kieltäytymällä antamasta Strasbourgin ja Brysselin norsunluutornien asukeille minkäänlaista toimivaltaa poliisi- ja oikeusasioissa ja kieltäytymällä sallimasta ulkomaalaisten maahantuloa ja oleskelua.
Herätkää siis ja kantakaa vastuunne! Euroopan rikollisuuden uhreja ei pelasteta tai herätetä henkiin surkuttelemalla ja luetteloimalla: on toimittava niin, että ihmiset eivät joudu uhreiksi, ja siksi on luotava keinot heidän turvallisuutensa takaamiseksi, mihin te ette pysty.
Opetelkaa ensin kantamaan vastuunne, opetelkaa hallitsemaan.
Turcon mietintö (A5-0138/2000)
Fatuzzo (PPE-DE). Arvoisa puhemies, äänestin Turcon mietinnön puolesta, vaikka olisi halunnut äänestää sitä vastaan, koska se on selvitys ja ennen kaikkea hyvin raskas mietintö vuoden 1998 rakennerahastoja koskevasta jakamistoiminnasta ja rahastojen käytöstä. Olen itse vakuuttunut siitä, että Euroopan unionin pitää muuttaa täysin tapaansa, jolla se jakaa apua siltä tukea tarvitseville.
Ohjelmajärjestelmää, taulukkojärjestelmää, järjestelmää, jota on käytetty 20 vuoden ajan Euroopan unionin talousarvion menojen alla olevien budjettikohtien kattamiseen, pitää minun mielestäni muuttaa kokonaan. Rahaa tuhlataan liikaa, eikä toivottuja tavoitteita saavuteta. Uskon, että Euroopan unionin rahankäyttöjärjestelmää olisi korkea aika muuttaa.

Nobilia
. UEN-ryhmä yhtyy jäsen Turcon laatiman mietinnön sisältöön. Lisäksi on tärkeää käydä läpi eräitä mietinnön näkökohtia, koska vaikka ne eivät niinkään koske jälkeenpäin tehtävää analyysia vaan pikemmin mennyttä ohjelmakautta, niiden merkitys säilyy kuitenkin muuttumattomana nykyisellä kaudella.
Olisi kuitenkin toivottavaa, että eri rakennerahastoja koskevia toimia sovitettaisiin yhteen enemmän ja merkityksellisemmin, ja erityistä huomiota pitäisi kiinnittää Euroopan sosiaalirahastoon; samoin pitää vaatia konkreettisempaa yhdenmukaisuutta vuosittaisiin horisontaalisiin ennalta valittuihin aiheisiin esimerkiksi pk-yrityksiin nähden - ja lisäksi uudistusmielisiin toimiin nähden.
Tämän lisäksi, koska työllisyys on yksi uuden ohjelmakauden 13:sta käyttöön liittyvästä toimintalinjasta, työllisyyden pitäisi sekä määrällisesti että laadullisesti muodostua parlamentissa jaksottaisen tietokokonaisuuden kohteeksi niiden komission kertomusten osalta, jotka koskevat asianomaisten rahastojen käyttöä: myös yhteenvedon muodostava eikä pelkästään ennakoiva tietokokonaisuus.
On vielä yksi näkökohta, joka koskee toista käyttöön liittyvää toimintalinjaa tällä ohjelmakaudella: alueellinen ja paikallinen kehitys ja siihen liittyvät ongelmat. Tämä on suuntaus, jonka puitteissa lähimenneisyydessä on toteutettu merkittäviäkin uudistavia toimia suuntauksen arvon nostamiseksi, toimia, jotka pohjautuvat paikallisiin aloitteisiin kumppanuuden puitteissa.
Näin ollen on tärkeä ymmärtää, minkälainen teho tällaisten suuntauksien toteuttamiseen liittyy, mutta tämän lisäksi on tärkeä ymmärtää myös ne syyt, jotka estävät etenemistä tuolla suunnalla, ja tässä on joka tapauksessa edettävä siitä olettamuksesta, että yhteisön samanaikainen tavoite koskee työttömyyttä. Sitä paitsi tämän viimeisenkin seikan yhteydessä on tärkeää varmistaa näiden tavoitteiden ja suuntausten johdonmukaisuus jäsenvaltioiden toteuttamien tavoitteiden ja suuntausten kanssa, kansallisista työllisyyssuunnitelmista alkaen.
Viimeinen kysymys koskee varmasti petosten paljastamista. Komissio tuo asian esille kertomuksessaan, mutta se käsittelee aihetta kuitenkin kokonaisvaltaisesti nostamatta yleisen ulottuvuuden lisäksi esiin petosten laadullista yksityiskohtaa, jos niin voi sanoa, eikä nyt käytettäviä välineitä ja välineitä, joita pitäisi käyttää petosten torjumiseksi. Tämä viimeinenkin näkökohta on todellakin merkki identtisyydestä ja sellaisen politiikan päättäväisyydestä, jossa intressit ovat yksiselitteisiä.

Napoletano
  
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa henkilökohtaisesta syystä, koska olen yksi niistä henkilöistä, jotka tänään nostivat esiin kysymyksen niistä nuorista, jotka järjestivät tänään pihallamme mielenosoituksen iltapäiväistunnon alussa.
Koska jäsen Speronin sanomilla asioilla on taipumusta pilata niiden ihmisten maine, jotka ovat nostaneet ongelman esiin, ja koska minun menetelmäni on vain tulla tänne puhumaan, en haluaisi, että ilmoittamani tapaus asetettaisiin nyt niin sanotusti toisenlaisiin mittoihin, tai että ajautuisimme jopa sellaiseen tilanteeseen, jossa ahdistellaan niitä nuoria, jotka osoittivat mieltään sillä tavalla.
Arvoisa varapuhemies, en tohdi toistaa näiden nuorten huutamia lauseita, koska se ei mielestäni ole parlamentin arvon mukaista. Olen kuitenkin minä muuna hetkenä tahansa valmis todistamaan sen, mitä erittäin vakavia asioita lausuttiin komission puheenjohtajaa, tasavaltaamme Italiaa ja 25. huhtikuuta vastaan, ja tuo on päivämäärä, jona maamme vapautettiin natsismista. Mielestäni parlamentin puhemiehen pitäisi panna alkuun tutkimus tästä kaikesta. Sitä paitsi minä, joka olen sivistynyt ihminen, en edes katsonut ulos ikkunasta: saavuin istuntosaliin ja tein tapahtuneesta ilmoituksen.
Mielestäni asiassa pitää siis mennä loppuun asti. Ymmärsin kollega Speronin puheista, että hän oli kutsunut ryhmän paikalle ja että ilmeisesti hänkin kannattaa näitä arvoja, jotka pitäisi mielestäni kuitenkin tuomita ankarasti. En kuitenkaan haluaisi, että ilmoitukseni latistettaisiin, koska pysyn lujana ja ilmoitan tästä tapauksesta, koska mielestäni se on toimielimemme kannalta vakava asia.

Speroni
Arvoisa puhemies, minäkin puhun henkilökohtaisesta syystä ja siksi, että haluan selventää muutamia totuuksia.
Ensiksikin minä en kutsunut tuota ryhmää; sanoin jo lehdistöllekin, että en ole samaa mieltä kaikesta siitä, mitä ryhmä sanoi, mutta olen voltairelaiseen tapaan sitä mieltä, että kaikilla pitää tietyssä mielessä olla mahdollisuus ilmaista ajatuksiaan, erityisesti sellaisessa tilaisuudessa, jossa kansan suvereenius on edustettuna.
Ymmärrän toki, että tietynlaiset käyttäytymistavat ovat häiritseviä, mutta kun joku saa päälleen vettä, hän saattaa hyvinkin reagoida siihen vaikkapa muutamalla ei niinkään diplomaattisella sanalla. Toistan, että meillä on tapahtumasta kuvanauha, ja siitä käy selvästi ilmi, että veden heittäjälle suunnatut kirosanat lausuttiin sen jälkeen, kun vesi oli heitetty.
Tämän lisäksi olen sitä mieltä, että kaikki me olemme osallistuneet mielenosoituksiin, myös minua ennen puhuneen kollegan puoluetovereiden järjestämiin mielenosoituksiin. Kun esimerkiksi hänen puoluetoverinsa osoittivat mieltään Fiatin edessä Fiatin johtajaa vastaan, lausutut sanat eivät tosiaankaan olleet lempeitä, mutta kukaan ei silti koskaan rohjennut sanoa, että mielenosoituksessa pitäisi käyttää sanoja, joita nuoret naiset käyttävät ensiesityksissään. Vaadin siis mahdollisuutta ilmaista vapaasti omia mielipiteitä, vaikka ne sitten loukkaisivatkin jotakuta. Tämä joku voi tietenkin ryhtyä asianmukaisissa tilaisuuksissa mihin toimiin haluaa, jos se on hänestä tarpeen. Mutta sananvapaus on taattava!

Puhemies
Ilmoitan teille, että puhemiehen kabinetti on saanut tiedon tästä tapauksesta, ja voin vakuuttaa, että se ryhtyy tarvittaviin toimiin.

Tajani
Arvoisa puhemies, en tiedä, miksi jäsen Napoletano veti minun puolueeni, Forza Italian, mukaan istuntosalissa sattuneeseen tapahtumaan. Haluaisin asiasta selvennyksiä, koska me äänestimme puheenjohtaja Prodia, mutta emme myöskään kannata niitä iskulauseita, joita huudettiin parlamenttirakennuksen etupihalla. En ymmärrä, miksi jäsen Napoletano veti puolueeni mukaan peliin. Tämä asia saattaa minut todellakin ymmälleni. Haluaisin asiasta selvennyksiä, koska ei ole meidän tehtävämme ottaa asiaan etäisyyttä, eikä esittää arvosteluja.
Me arvostelemme kielteisesti näiden nuorten käyttäytymistä heidän lausumiensa sanojen takia, mutta haluaisin tietää, onko jäsen Speronin väitteet totta siitä, että joku parlamentin jäsen heitti vettä näiden henkilöiden päälle, koska jos ne pitävät paikkansa, silloin myös parlamentin jäsenen käytöstä voi moittia. Uskon kuitenkin, että puhemiehistö kykenee antamaan selkeitä vastauksia tapahtuneeseen. Toistan, on selvää, että ilmaissut lauseet ovat tuomittavia, mutta kaikki tapahtuman tekijät on varmistettava.

Puhemies
Hyvät kollegat, tämä ei ole oikea aika eikä paikka tämän keskustelun avaamiselle. Kuten ilmoitin teille, asia on puhemiehen tiedossa, ja hän ryhtyy kaikkiin tarvittaviin toimiin sen hoitamiseksi. Tässä vaiheessa en voi antaa teillä mitään selvitystä asiasta.

Koheesiorahasto
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Ripoll y Martínez de Bedoyan laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0140/2000) komission laatimasta koheesiorahaston vuosikertomuksesta 1998 (KOM(1999) 483 C5-0326/1999 1999/2212(COS)).

Ripoll y Martínez de Bedoya
. Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten kaikki tiedätte, koheesiorahasto syntyi tavoitteenaan edistää taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja vähentää samalla alueellisia ja sosiaalisia eroja, ja sen lähtökohtana oli jäsenvaltioiden keskinäinen solidaarisuus.
Rahaston ansiosta useat Euroopan unionin maat ovat saaneet tilaisuuden yrittää kaventaa välimatkaansa rikkaimpiin maihin ja ne ovat toisaalta saaneet sellaista hyötyä, joka voidaan luokitella huomattavaksi, tosin riittämättömäksi. Henkeä kohti laskettavat tulot ovat kasvaneet kahdesta kolmanneksesta kolmeen neljännekseen yhteisön keskiarvosta, ja näiden neljän maan osallisuus Euroopan unionin rahastoista kasvoi keskimäärin 0,5 prosenttia vuodessa. Tällä hetkellä voidaan tulevaisuuden osalta esittää kaksi ongelmaa.
Ensinnäkin, uusien maiden liittyminen voi aiheuttaa sen, että nykyiset koheesiorahaston edunsaajamaat eivät enää saakaan tukea, elleivät ole omalta osaltaan saavuttaneet todellisen lähentymisen tavoitteita.
Tulevaisuudessa on otettava käyttöön joukko ohjelmia, joiden avulla uudet unioniin liittyvät maat voivat saavuttaa lähentymisen Euroopan unionin kanssa ja samalla neljä tukea saavaa maata voivat edelleen luottaa kyseisiin rahastoihin saavuttaakseen lähentymisen, kasvun ja täystyöllisyyden todelliset tavoitteet.
Toiseksi, toinen ongelma on joidenkin rikkaimpien maiden houkutus rangaista niitä maita, jotka saatuaan tukea rakennerahastosta ovat saavuttaneet nimellisen lähentymisen vakavan, vastuullisen, solidaarisen ja tiukan rakenne- ja talouspolitiikkansa ansiosta tavoittelematta ilmeisesti kuitenkaan todellista lähentymistä, ja poistaa ne rakennerahaston piiristä. Siitä voisi seurata kaksi tilannetta. Ensinnäkin löyhien politiikkojen kannattaminen, jotta ei menetettäisi mainittujen rahastojen tukea. Toiseksi se, että joku näistä maista pysäyttäisi kasvunsa ja lähentymisensä muihin Euroopan unionin maihin. Siksi olisi paikallaan erottaa toisistaan, arvoisa komission jäsen, todellinen ja nimellinen lähentyminen.
Viimeiseksi haluaisin ottaa esiin joukon suosituksia koheesiorahaston osalta. Ensinnäkin olisi paikallaan investoida enemmän rautateihin, satamiin ja meriliikenteeseen. Toiseksi olisi valittava ensisijaisiksi kohteiksi liikennereitit, joiden tarkoituksena on integroida syrjäseutuja, saaria ja eristyneitä alueita. Kolmanneksi, on kiinnitettävä suurempaa huomiota kestäviin liikennevälineisiin. Neljänneksi, metsänuudistamisessa ja maaperän uudelleenkäytössä tarvitaan enemmän toimenpiteitä. Viidenneksi, on vastustettava jätteidenkäsittelystä ja kiinteistä jätteistä koituvaa ongelmaa. Ja viimeiseksi, on investoitava enemmän, kuten jo aiemmin mainitsimme, kaupunkikeskittymiin.
Haluan lisäksi viitata siihen, että huomenna esitetään neljä tarkistusta, joista kaksi on hyväksytty valiokunnassa ja muut ovat uusia parlamentin täysistunnossa. Minun kantani on - selitin jo valiokunnassa sen perustelut -, että niitä ei pitäisi hyväksyä, koska yleisesti ottaen niissä ehdotetaan uusia kriteerejä. Puhumme parhaillaan koheesiorahastosta ja vuoden 1998 budjetista, joista on olemassa asetus ja kriteerit, jotka on jo hyväksytty vuosiksi 2000-2006, emmekä usko, että nyt on oikea hetki muuttaa niitä kriteerejä mainittujen rahastojen kelpoisuuskriteerien ja jakamisen osalta.

Mastorakis
Arvoisa puhemies, rakkaat kollegat, arvoisa komission jäsen, tänään, kahdeksan vuotta Maastrichtin sopimuksen jälkeen, koheesiorahaston myönteinen vaikutus unionin alueiden taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden edistämisessä on kiistaton, ja silla on saatu aikaan selviä tuloksia sosiaalisen ja alueellisen epätasapainon torjunnassa. Asun alueella, joka on hyötynyt rahastosta, ja voin vakuuttaa teille, että joka ikinen siellä asuva tietää ja tunnustaa tulokset, ei niinkään tiedotustoimien ja julkisuuden vuoksi, vaan koska rahoitetut hankkeet ovat aloilta, jotka ovat ratkaisevia elämän laadun parantumisen kannalta. Onnittelemme siis komissiota tähänastisista toimista, joilla on toteutettu rahaston tavoitteita, ja kannustamme komissiota jatkamaan sen ponnistuksia rahaston sujuvan toiminnan takaamiseksi ja sen tehokkuuden parantamiseksi entisestään uudella ohjelmakaudella.
On tietenkin pantava merkille, että ympäristösektorille myönnetty apu keskittyy jatkossakin vesialaan, vaikka monissa tapauksissa tarvitaan myös muita toimenpiteitä, joiden tavoitteena on ympäristön laadun säilyttäminen, suojelu ja parantaminen sekä luonnonvarojen järkevä käyttö sen perustamissopimuksen 174 artiklan mukaisesti, jossa viitataan metsänistutuksiin, maaperän kunnostukseen jne. Lisäksi vaaditaan tuntuvia investointeja kiinteiden jätteiden käsittelystä aiheutuvan vakavan ongelman ratkaisemiseksi, samalla kun on tarpeen hyväksyä kannustimia uusimman, ympäristöystävällisimmän ja tehokkaimman tekniikan hyödyntämiseksi. Lisäksi on syytä tukea lisäinvestointeja ympäristöystävälliseen liikenneinfrastruktuuriin ja vaatia yhdistettyjen kuljetusten kehittämistä.
Mielestäni varsinkin laajentumisen suuren haasteen kannalta on tarpeellista huolehtia ajoissa siitä, että rahoitus koheesiorahaston kautta jatkuu myös tulevaisuudessa, koska sen avulla puututaan kahteen alueeseen, jotka ovat erittäin tärkeitä Euroopan unionin sosiaalisen ja taloudellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen saavuttamisen kannalta, ja se taas on Euroopan unionin olemassaololle ratkaisevan tärkeää. Rahaston tähänastisen erittäin tehokkaan toiminnan pitää saada meidät vakuuttuneiksi tarpeesta jatkaa rahoitusta avunsaajavaltioille sikäli kuin ne tarvitsevat edelleen apua, ja on tarkasteltava jäsenvaltioiden talouksien nimellisen lähentymisen lisäksi myös tulojen todellista lähentymistä ja yleensä ottaen Euroopan kansalaisten elämänlaatua unionin alueilla.
Lopuksi kiitän esittelijää erittäin hyvästä työstä ja yhteistyöhalukkuudesta, kun mietintöä käsiteltiin ja täydennettiin valiokunnassamme, ja välitän teille lyhyen ja mielestäni vaikuttavan vetoomuksen kotiseutuni tavalliselta maanviljelijältä, joka kuullessaan unionimme saavutuksista sanoi yksinkertaisesti mutta voimallisesti: "Euroopalle kyllä, mutta sellaiselle Euroopalle, joka kuuluu kaikille eurooppalaisille".

Schörling
Arvoisa puhemies, haluan aloittaa onnittelemalla esittelijää omasta ja ryhmäni Vihreiden puolesta. Tämä mietintö on nimittäin erittäin hyvä katsaus siitä, kuinka koheesiorahasto on toiminut ja millaista toimintaa se on harjoittanut vuonna 1998.
Olen erityisen iloinen siitä kehityksestä, joka tähtää lisääntyneisiin sijoituksiin rautateillä, satamissa ja meriliikenteessä. Edelleen on kuitenkin olemassa aika suuri epätasapaino suhteessa maantiesektoriin. Olemme siksi esittäneet tarkistusta, jossa vaaditaan, että maantiesektorin sijoitukset eivät saa olla enemmän kuin neljäsosa kaikista liikennesektorin infrastruktuuriin tarkoitetuista sijoituksista niin, että noudatetaan budjettikohdassa B5-7 olevia Euroopan laajuisia verkkoja koskevia suuntaviivoja. Tämä on mielestämme erittäin tärkeää.
Haluaisimme yleensäkin nähdä tasapainoisempaa sijoituspolitiikkaa, joka tähtäisi monipuolistamisen ja ympäristöinvestointien kasvattamiseen ja samaan aikaa maantiesektoriin tehtävien investointien vähentämiseen.
Pidämme myös myönteisenä sitä, että valiokunta hyväksyi tarkistuksemme, joka nyt on 9 kohta, jossa vaaditaan, että niitä ympäristöhankkeisiin käytettävissä olevia resursseja voitaisiin käyttää myös sellaisten hankkeiden rahoittamiseen, joiden tarkoituksena on säilyttää ja tehdä arviointeja myös luonnon monimuotoisuudesta.
8 kohdassa otetaan aika hyvin esiin sellaiset sijoitukset, joilla voitaisiin hoitaa jätteet mahdollisimman ympäristöystävällisesti. Haluaisimme tehdä myös lisäyksen, tarkistuksen 3, jossa tehdään selväksi, että kierrätyksen ja uusiokäytön edistämiseen tarkoitetut toimet on asetettava etusijalle. Jätteiden määrää on myös vähennettävä.
Näiden ympäristöön liittyvien tarkistusten lisäksi meillä on myös tarkistus, jossa käsitellään sitä, että olisi elettävä tuen toissijaisen luonteen periaatteen mukaisesti. Pyydämme komissiota esittelemään kertomuksen siitä, kuinka hyvin tuen toissijaisen luonteen periaatetta kunnioitetaan, kun välineitä saadaan koheesiorahastosta.

Damião
Arvoisa puhemies, ilmaisen tyytyväisyyteni esittelijälle ja komissiolle siitä varainhoitovuoden 1998 koheesiorahaston arvioinnista, joka tänään on käsiteltävänämme ja jonka tulokset ovat osoittautuneet hyvin myönteisiksi, suuntaus kohti todellista yhteenkuuluvuutta on ilmeinen eikä budjettipolitiikan kurinalaisuus tuota sille vahinkoa. Koheesiorahastolla on ollut tärkeä sosiaalinen ja taloudellinen vaikutuksensa kehitysmahdollisuuksia omaaviin perusrakenteisiin, joskaan niitä ei vielä ole mitattu kurinalaisin menetelmin. Siksi odotammekin komissiolta vielä kelvollisempaa arviointia rahastojen käytöstä.
Tyytyväisinä panemme merkille, että työllisyys on kasvanut, petoksia ei esiinny, valvontaa on tiukennettu ja ohjelmat on toteutettu hyvin. Joitakin kysymyksiä on kuitenkin otettava esille, ja niiden osalta kiinnittäisinkin arvoisan komission jäsenen huomiota siihen, että on entistä tarpeellisempaa kiinnittää suurempaa huomiota eurooppalaisten rahastojen koordinointiin ja asettaa päämääräksi kestävä kehitys unionin piirissä ja alueiden keskinäinen todellinen tasapaino; nämä päämäärät saavutetaan, kuten täällä jo sanottiin, edistämällä vaihtoehtoisia liikennemuotoja - rautatie-, meri- ja rannikkolaivaliikennettä (joka mahdollistaisi ruuhkien vähentämisen maanteillä ja elvyttäisi satamia) -; ne saavutetaan myös käyttämällä hyväksi koheesiorahastoa siten, että se kytketään alueellisen kehityksen strategiaan, jonka tähtäimessä on edistää teollisuuden pysymistä pienissä ja keskikokoisissa kaupungeissa ja maaseudulla - nehän muodostavat neljä viidennestä unionista -; ne saavutetaan myös jakamalla rakenne- ja koheesiorahastosta varoista yhteisesti tukea teknologiaan liittyvän tiedon demokratisoimiseksi, seuraamalla erityisesti Lissabonissa päätettyä prosessia ja edistämällä uusia yrityksiä ja työpaikkoja luovia sijoituksia; ne saavutetaan lopulta myös kansalaisten ja yhteiskuntien välisellä keskustelulla ja saattamalla siihen osallisiksi tämän strategian alaisuuteen kuuluvat tutkimuslaitokset.
Unionin laajentuminen ei saa asettaa uhanalaiseksi perustamissopimuksessa tarkoitettua koheesion periaatetta. Koheesiorahastoa on tosin arvioitava uudelleen pitäen mielessä ne uusilla sosiaalisilla ja taloudellisilla indekseillä saavutettavat myönteiset tulokset, joita kovasti odotetaan, jotta koheesiovaltioiden saamaa kokemusta ei menetettäisi, ei nykyisten eikä tulevien edunsaajien keskuudessa. Haluaisin kuulla arvoisan komission jäsenen mielipiteen tästä asiasta.

Barnier
. Arvoisa puhemies, kiitän saamastani puheenvuorosta, koska haluaisin sanoa muutaman sanan tästä erittäin tärkeästä mietinnöstä. Siinä käsitellään aihetta, josta olen itse hyvin kiinnostunut, koska Euroopan unioni on sitoutunut tukemaan eniten jälkeenjääneitä maita, jotka kurovat umpeen tätä jälkeenjääneisyyttä eurooppalaisen solidaarisuuden tukemina.
Koheesiotavoite koskee nykyään suoranaisesti neljää maata. Kyseessä on lähes 17 miljardin euron talousarvio alkavalle kaudelle 20002006. Mutta jos katsotaan ajassa 10 vuotta taaksepäin ja mietinnössä käsiteltävään vuoteen 1998, sanoisin täällä läsnä oleville parlamentin jäsenille ja kaikille kuuntelijoillemme, että neljä eniten jälkeenjäänyttä maata, Irlanti, Kreikka, Espanja ja Portugali, ovat 10 vuodessa saavuttaneet 10 pisteellä yhteisön keskimääräistä bruttokansantuotetta. Jos on olemassa jokin politiikka, vaikka onneksi on muitakin, jonka tehokkuus on osoitettavissa, se on koheesiopolitiikka. Haluan sanoa tämän tässä vaiheessa, jolloin kansalaiset ja veronmaksajat epäilevät eurooppalaisten rahastojen merkitystä, tarpeellisuutta ja tehokkuutta.
Ripoll y Martínez de Bedoyan tässä mietinnössä käsittelemä aihe on siis erittäin tärkeä. Haluan kiittää häntä hänen selvänäköisyydestään, tarkkuudestaan ja pätevyydestään. Useammat puhujat ovatkin kiittäneet häntä istuntosalin kaikilta puolilta. Mietintö on tärkeä sekä muotonsa että sisältönsä puolesta.
Sisällön osalta, hyvät naiset ja herrat, esittelijänne perää liikenneinvestointeihin parempaa tasapainoa kestävän liikenteen ja erityisesti rautatieliikenteen hyväksi. Hän voi olla vakuuttunut siitä, että aluepolitiikasta vastaava komission jäsen, joka oli aikoinaan maansa ympäristöministeri, suhtautuu erittäin myötämielisesti tähän linjaan ja valvoo sitä henkilökohtaisesti varsinkin kuutta tulevaa vuotta koskevassa koheesiorahaston ohjelmasuunnittelussa. Minäkin olen kiinnostunut tästä aiheesta. Myös Schörling ja Damião korostivat sitä, ja voitte olla varmoja, että pyrin vahvistamaan kestävää liikennettä ja erityisesti rautateitä tukevaa linjaa, joka on ollut esillä jo useampina vuosina. Tämä linja ei kuitenkaan riitä, vaan haluan painottaa sitä entisestään kuutena tulevana vuotena.
Muiden sellaisten investointien osalta, joilla voidaan edistää kestävän liikenteen tavoitetta, eli satamiin ja lentokenttiin, komissio toivoo, jos saan sanoa tämän suoraan, että lentoliikenteeseen ja tiettyihin meriliikenteen muotoihin suhtaudutaan tietyin varauksin. Haluamme joka tapauksessa tarkastella asioita läheltä ja muuttaa rahoitusastetta ainakin toiminnan kaupallisuuden ja siitä saatavien tulojen mukaan. Kestävää liikennettä tukeva linja on kuitenkin komission voimakkaasti tukema linja.
Ympäristön osalta esittelijänne korostaa, että kiinteiden jätteiden ja kotitalousjätteiden käsittelystä aiheutuva vakava ongelma on otettava paremmin huomioon, minkä Mastorakis toikin hyvin painokkaasti esille. Tähän asti koheesiorahasto on keskittynyt kolmelle alalle, joista on laadittu yhteisön direktiivit: juomaveden käsittely, jätevesien käsittely ja kiinteiden jätteiden käsittely. Ensisijaisena tavoitteena oli varmistaa, että jäsenvaltiot pystyvät noudattamaan jätevesidirektiivin mukaisia määräaikoja, ja tiedämme hyvin, että juuri mainitsemani ongelmat ja varsinkin jätteiden ja vesien käsittely ovat vaikeita kyseisissä maissa. Olen voinut todeta tämän henkilökohtaisesti Azorien saaristossa ja tiedän, että tilanne on sama Kreikan saarilla ottaakseni nämä kaksi esimerkkiä: nämä ongelmat ovat erityisen vaikeita, kun kyseessä on saarialueesta johtuva syrjäisyys tai maantieteellinen eristäytyneisyys.
Ympäristöön liittyvistä erityisongelmista haluan sanoa erityisesti saaria ajatellen, että pyrin tukemaan uusiutuviin energialähteisiin tehtäviä investointeja ja olen tuonut tämän esille jäsenvaltioissa.
Kiinteiden jätteiden käsittelyyn on varattu 14 prosenttia koko talousarviosta, mikä merkitsee huomattavaa korotusta suhteessa kauteen 19931997. Olen kuitenkin esittelijänne kanssa yhtä mieltä siitä, että tähän tarkoitukseen on käytettävä uusinta ja ympäristöystävällisintä tekniikkaa.
Schörling kertoi hetki sitten olevansa vihreiden ryhmän puolesta tyytyväinen siihen, että hänen ryhmänsä 9 kohtaan esittämä tarkistus oli otettu huomioon. Se ei ole pelkkä sattuma, hyvä jäsen. Halusin tarkoituksella korostaa sitä, että komissio hyväksyy, ei miten tahansa eikä mitä tahansa, mutta hyväksyy kuitenkin koheesiorahaston käytön luonnon monimuotoisuuden ja luonnonsuojelun hyväksi. Kyseisen tarkistuksen hyväksyminen on konkreettinen osoitus tästä linjasta. Tulette myös huomaamaan, että kiinnitän jatkuvasti huomiota siihen, että niin tavoitteessa 2 ja tavoitteessa 1 kuin koheesiorahastossakin osa määrärahoista ohjataan luonnon monimuotoisuuden tukemiseen.
Sisällön käsittelyn jälkeen haluan sanoa muutaman sanan muodosta ja vastata esittelijänne huomioihin komission teettämästä koheesiorahaston sosioekonomisia vaikutuksia koskevasta tutkimuksesta. Nämä huomiot perustuvat nähdäkseni erääseen väärinkäsitykseen, jonka haluaisin oikaista. Esittelijänne mainitsemat viisi vuotta on nimittäin se aika, joka kului arvioitujen hankkeiden aloittamisesta lopulliseen arviointiin. Komission valitsemat konsultit kehittivät ensin arviointimenetelmän ja arvioivat sitten kyseiset hankkeet. Viisi vuotta ei ole tavaton määräaika suuren hankkeen toteuttamiseksi ja jälkikäteiselle arviolle sen tuloksista. Komissio on juuri saanut tämän tutkimuksen ja se käsittelee sitä parhaillaan, ja tutkimus toimitetaan teille joka tapauksessa mahdollisimman pian.
Haluaisin seuraavaksi tarkastella koheesiorahaston ja rakennerahastojen toimien yhdenmukaisuutta siinä muodossa kuin esittelijänne käsittelee sitä. Kiinnitän erityistä huomiota tähän asiaan. Tästä syystä komission ja koheesiorahaston edunsaajavaltioiden välillä neuvoteltavissa rakennerahasto-ohjelmissa otetaan huomioon sekä koheesiorahastosta että Euroopan investointirahastosta myönnetyt viitteelliset tukimäärät. Parlamenttinne pyytämät tiedot löytyvät siis yksittäisistä ohjelmasuunnittelun asiakirjoista.
Korostan lisäksi, että alueellisesta toiminnasta vastaavassa pääosastossa maantieteelliset ryhmät ja asiantuntijat toimivat hiljattaisen uudistuksen jälkeen rakennerahastoja ja koheesiorahastoa varten luoduissa yhteisissä yksiköissä, jolloin ne koheesiomaat, jotka ovat useimmissa tapauksissa oikeutettuja rakennerahastojen tukeen, hoitavat asioitaan samojen keskustelukumppaneiden kanssa. Tämä on mielestäni johdonmukaisempaa näiden maiden kohdalla.
Rakennerahastojen ja koheesiorahaston toimien yhdenmukaisuus edellyttää kuitenkin myös näiden kahden välineen erityisluonteen kunnioittamista, kuten rakennerahastoja koskevassa yleisasetuksessakin määrätään. Olisi todellakin epätoivottavaa pyrkiä koheesiorahaston toimin samoihin tavoitteisiin aina samalla tavalla kuin rakennerahastojen toimin. Moitteettoman varainhoidon näkökulmasta ei ole syytä luopua kunkin välineen erityisluonteesta. Enkä minä sitä paitsi pysty muuttamaan koheesiorahaston toimivaltaa, josta säädetään perustamissopimuksessa.
Jäsen Schörling, otitte esille täydentävyyden. Jotta en tuhlaisi aikaanne, saanen pyytää teitä kiinnittämään huomiota siihen, mitä juuri sanoin Turcon mietinnöstä. Ilmaisin selvästi pyrkiväni siihen, että täydentävyys tarkastetaan, ja Turcon mietinnöstä sanomani sanat pätevät myös koheesiorahastoon. Sanoin jopa, että täydentävyyden toteutuminen on yksi niistä tekijöistä, joiden perusteella voin hyväksyä ohjelmia ja hankkeita.
Haluaisin lopuksi korostaa, että vuosikertomus on erittäin hyödyllinen väline niissä tutkimuksissa, arvioinneissa ja pohdinnoissa, joita teemme säännöllisesti aluepolitiikan toteuttamisesta. Tämä kertomus on sitä hyödyllisempi mitä täydellisempi se on. Olen samaa mieltä siitä, että vuosikertomus olisi hyvä saada mahdollisimman aikaisessa vaiheessa, ja voin vakuuttaa teille, että yksikköni ponnistelevat vastaisuudessa nopeuttaakseen mahdollisuuksien mukaan sen julkistamista.
Hyvät naiset ja herrat, on selvää, että pohdintamme ei liity vain vuosikertomuksiin. Voin vakuuttaa teille, että säännöllisten yhteyksiemme lisäksi tämän vuoden lopulla teille esittelemässäni koheesiokertomuksessa vastataan suurelta osin esittelijänne esittämiin kysymyksiin, arvosteluun ja ehdotuksiin, jotka koskevat solidaarisuuden jatkamista koheesiorahaston edunsaajamaita kohtaan kiinnittäen erityistä huomiota meitä kaikkia puhuttelevaan suuren asiaan: laajentumiseen.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskeva yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Casacan talousarvion valvontavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A5-0137/2000) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä annetun asetuksen (ETY) N:o 3508/1992 muuttamisesta (KOM(1999) 517 - C5-0317/1999 - 1999/0207(CNS)).

Casaca
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, käsiteltävänämme oleva ehdotus merkitsee vallankumousta valvontajärjestelmissä ja se myös tarjoaa vallankumoukselle sen teknisen perustan esittämällä uuden tavan hoitaa yhteistä maatalouspolitiikkaa. Esitetty menetelmä perustuu nykyaikaiseen maantieteellisen tiedon järjestelmään, jossa viljelyksiin liittyvä kartografinen tieto saatetaan digitaaliseen muotoon ja yhdistetään viljelymaan käyttöä ja saatuja tukia kuvaaviin tarpeellisiin alfanumeerisiin tietoihin.
Valvonnalle tämä menetelmä antaa suunnattomia etuja ja vähentää voimallisesti petoksen tai minkään muun rikkeen mahdollisuuksia. Yhteisen maatalouspolitiikan hoitamiseksi ollaan viimeinkin luomassa hallinnoinnin alarakennetta, joka antaa teknisen perustan muuttaa politiikkaa, joka tähän saakka on tukenut epärationaalisella tavalla rikkaimpia valtioita, alueita ja viljelijöitä, edistänyt ylituotantoa ja rappeuttanut ympäristöä; se antaa mahdollisuuden muuttaa se maantieteellisesti orientoituneeksi järjestelmäksi, jolla edistetään kestävää maanviljelyä ja suositaan tukea eniten tarvitsevia alueita ja maaseutuyhteisöjä. Näin syntyy Euroopan unionin toimielimissä tarvittava poliittinen tahto ja erottelukyky, jolla uusi politiikka otetaan käyttöön.
Ymmärtääkseni olisi tähdättävä siihen, että tähän järjestelmään liitetään käytännöllisesti katsoen kaikki yhteisen maatalouspolitiikan kautta rahoitetut sektorit. Tilintarkastustuomioistuimen tuore kertomus tavanomaisesta sikarutosta osoittaa, että jopa aloilla, joilla maantieteellinen tieto ei etukäteen (a priori) tunnu kovin oleelliselta, se onkin ratkaisevan tärkeää ja saattaa olla perusväline yhteisen maatalouspolitiikan järkiperäistämiseksi.
Nyt minusta tuntuu varsin edulliselta liittää järjestelmään kolme sektoria, joita komission ehdotuksessa ei ollut otettu huomioon: oliiviöljy, pellava ja hamppu sekä tupakka. Ensimmäisen osalta kyseessä on olemassa olevan erityisen maantieteellisen tietojärjestelmän yhdistäminen yleiseen järjestelmään. Toisesta sektorista tiedämme, että komissio on jo ehdottanut sen liittämistä viljelykelpoisiin viljelmiin, mutta emme tiedä milloin emmekä sitä, hyväksytäänkö komission ehdotus. Kolmannen kohdalla kyseessä on kaikkein tarpeellisimmista syistä kiireesti yhdistettävä sektori: koska tupakkaa ei toistaiseksi tueta hehtaarien määrän vaan tuotetun määrän perusteella, alan mahdollinen liittäminen tästä eteenpäin järjestelmään ei vaikuta mitään ja vielä vähemmän vaikuttavat järjestelmän tarjoamat edut. Maantieteellisen valvontajärjestelmän avulla voitaisiin varmistaa se, että tukea saava tupakka todella viljellään niillä viljelmillä, joita on tarkoitus tukea.
Toisaalta olisi järjetöntä, että komission joka viljelmältä tilintarkastuksen yhteydessä vaatimaa laajaa tietomäärää ei liitettäisi uuteen järjestelmään. Tässä tarkoituksessa riittää se, että komissio rajoittaa vaatimuksensa vain välttämättömimpään ja järkevimpään tietoon. On ymmärrettävä, että yhteisestä maatalouspolitiikasta koituu toisaalta kasvavia hallintoon liittyviä piilokustannuksia, joista vastaavat kansalliset ja alueelliset hallintoviranomaiset. Ja toisaalta on ymmärrettävä sekin, että viljelijöitä ei voida vaatia viettämään enemmän aikaa papereiden täyttämisessä kuin lehmien lypsämisessä tai maan muokkauksessa. Emme me halua tehdä viljelijöistä byrokraatteja. Jos kerran on tarpeen turvata petostentorjunta, on yhtä lailla tarpeen estää järjestelmän monimutkaisuutta aiheuttamasta muodollisten pikkurikkeiden moninkertaistumista ja viljelijöiden epäoikeudenmukaisia rangaistuksia. On ehdottomasti ensisijaisen tärkeä asia yksinkertaistaa yhteisen maatalouspolitiikan soveltamista koskevaa lainsäädäntöä.
Lopuksi sanon, mitä komissiolta odotetaan: on käsittämätöntä, että näin tärkeän hankkeen huipennukseksi ei ole esitetty kaiken Euroopan tasolla kootun tiedon käsittelyä. En pysty ymmärtämään, että sellaista yhteistä politiikkaa kuin maatalouspolitiikkaa käsitellään ikään kuin se olisi 15 kansallisen maatalouspolitiikan kokoelma tai, mikä vielä pahempaa, ikään kuin se olisi sekava kasa 80 - 90 kansallisen maksavan viranomaisen laskutuksia. Komission velvollisuus on esittää koordinoidusti kaikki se maantieteellinen tieto, jota se nyt vaatii 15 jäsenvaltiolta. Eikä siinä kaikki: tätä kallisarvoista tietolähdettä on pakostakin käytettävä taloudellisen ja sosiaalisen koheesiopolitiikan, ympäristönsuojelun ja jopa (unionin) maa-alueen järjestyksenpidon kohentamiseen.

Jové Peres
Arvoisa puhemies, onnittelen Casacaa erinomaisesti tehdystä työstä ja lisäksi minun on kiitettävä häntä hänen maatalousvaliokunnan lausunnolle antamastaan tuesta.
Tämän lausunnon tarkoituksena on oikaista komission näkökulmaa, jossa jätetään huomiotta suuri osa niin valvonnan kuin hallinnonkin kannalta välttämättömistä tekijöistä. Tietolähteenä ovat EMOTR-maksuista saadut hallinnolliset tiedot. Asetuksessa 2390/1999 (EY) edellytetään, että jäsenvaltiot antavat komission käyttöön tiedot EMOTR:n tukiosaston maksuista. Siinä kuitenkin edellytetään, että nämä tiedot välitetään komissiolle etukäteispyynnöstä ja vain tilien tarkastamiseksi ja hyväksymiseksi paikan päällä tapahtuvia tarkastuksia varten.
Tästä tilanteesta aiheutuu valvonnan osalta erilaisia rajoituksia. Tehokkaassa hallinnossa on voitava antaa analyysi- ja päätöstekijöitä asiasta vastaaville instituutioille, ja näihin luetaan kulujen ja tehokkuuden välinen suhde. Tätä toimintatapaa on sovellettava järjestelmällisesti ja sen on perustuttava kutakin sääntelyä vastaavien maksujen analysointiin. Koska näitä tietoja voidaan pyytää vain tilien tarkastamisessa paikan päällä tapahtuvia tarkastuksia varten, hallinnon ja valvonnan kannalta keskeisten tietojen saannilla on aikaraja. Kun tilien tarkastaminen on alkanut, ei voida enää toimeenpanna mitään analyysiä hallinnosta tai valvontatoimenpidettä. Näiden tilien tarkastamiseen liittyvien tarkastusten lisäksi tehokkaassa valvonnassa vaaditaan kuitenkin muitakin välineitä, kuten esimerkiksi eri saatavilla olevien tietojen yhdistämistä.
Näitä puutteita paikkaamaan on siten ehdotettu saatavilla olevien tietojen käyttöä mainitun asetuksen 2390/1999 puitteissa yhdennetyssä hallintojärjestelmässä, josta Casaca aikaisemmin puhui mainiossa mietinnössään. Siksi tämän yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän käyttöönoton ensimmäisessä vaiheessa riittäisi, että määrättäisiin mainittujen tietojen toimittamisesta ja että komissio säilyttää niitä.

McCartin
Arvoisa puhemies, suhtaudumme myönteisesti tähän komission ehdotukseen valvontajärjestelmän parantamiseksi, ja haluaisin kiittää Casacaa hänen mietinnöstään. Aihe on hyvin tekninen, ja jotta siitä saisi tosiaankin selvää, on ymmärrettävä lähes kaikki koko yhteisen maatalouspolitiikan yksityiskohdat. Casaca on tehnyt hyvää työtä pyrkiessään selventämään aihetta parlamentille.
Haluankin myös kiittää komissiota siitä, että se ponnistelee jatkuvasti siistiäkseen tilinpitoon liittyvää aluetta maatalousalalla. Se on äärimmäisen tärkeää. Olemme viime aikoina puhuneet alueellisista rahastoista ja koheesiorahastoista, mutta yhteinen maatalouspolitiikka on äärimmäisen tärkeä. Se on suurin koheesiovälineemme, koska se on yhteisön ainoa maaseutua koskeva politiikka, ja siitä on suurta hyötyä syrjäisillä seuduilla ja niille ihmisille, jotka toimivat yrityksissä, jotka eivät muuten olisi elinkelpoisia.
Politiikka sai aikaisemmin huonon maineen, kun suurin osa varoista ohjattiin maatalouteen liittyvään teollisuuteen jalostajien ja viejien välityksellä. Rahalliset korvaussummat mahdollistivat laajat petokset ja rikollisuuden. Tilanne on nyt uusi, kun politiikkaa on järjestelty uudelleen. Kohtuuden nimissä on huomautettava, että tilintarkastustuomioistuimen antamassa äskettäisessä kertomuksessa vuodeksi 1998 ei ole huomautettu mistään yksittäisestä komission laiminlyönnistä koko tällä alueella. Ongelmia on ollut, mutta ne ovat olleet yksittäisiä, pieniä rikkomuksia, jotka ovat liittyneet tukiin ja palkkioihin sekä siihen, että kansalliset hallitukset eivät ole ymmärtäneet Eurooppa-oikeuden yksityiskohtia. Meidän on kuitenkin myönnettävä, että komissiolle annettiin suurelta osin puhtaat paperit vuodeksi 1998, jolloin laadittiin viimeisin kertomus, ja komissiota on onniteltava asian vuoksi. Kun otetaan huomioon, että tässä on kyse noin 48 prosentista koko talousarviosta 38:sta tai 39 miljardista eurosta on melkoinen saavutus, että 15:tä maata koskeva talousarvio arvioitiin 2,5 prosentin tarkkuudella ja että tuhlaaminen ja hävikki oli vähäisempää kuin talousarviossa keskimäärin.
Koko järjestelmään tehdyt muutokset ovat tehneet siitä helpomman hallita. Se, että viljelijät saavat nyt suoraan enemmän varoja, helpottaa sen ymmärtämistä, mitä oikein tapahtuu.
Ehdotetuilla muutoksilla mukautetaan tilinpitojärjestelmäämme uudelleen uusiin muodostettuihin politiikkoihin. On järkevää odottaa, että jäsenvaltiot ilmoittaisivat sellaiset yksityiskohdat, joita Euroopan komissio tarvitsee sekä hallinnossa että tilinpidossa ja että valtioilla on tarkat yksityiskohdat siitä, mihin ja kenelle varat menevät, aina viimeiseen vastaanottajaan asti. Tämä on myönteistä.
Mitä Casacan ehdottamiin tarkistuksiin tulee, voimme kannattaa niitä kaikkia. Jotkut ihmiset ovat valittaneet ehdotuksesta sisällyttää tupakka mietintöön. Tämänhetkisessä tilanteessa voi olla järkeä sanoa, ettei mietintöä pitäisi laajentaa, koska varat menevät jalostajille. Tuhat miljoonaa euroa menee kuitenkin tupakkaohjelmaan. Kyse on noin 135 000 viljelijästä ja noin 135 000 hehtaarista. Se tarkoittaa noin 7 600 euroa hehtaaria kohti, noin 7 600 euroa viljelijää kohti. Se on paljon rahaa. On vain järkevää pyrkiä takaamaan, että viljelijät saavat nämä varat ja että ne käytetään näihin hehtaareihin, kuten Casaca ehdotti.
Ryhmäni pyytää kohta kohdalta -äänestystä, jotta ne, jotka eivät pidä tupakkaohjelmasta, voisivat äänestää sitä vastaan, mutta tarkistuksemme on toisaalta viesti komissiolle, että tätä pitäisi mielestämme todellakin selventää, niin että varat menevät täsmälleen sinne, minne pitääkin: maaseudun alueille ja viljelijöille.

Bösch
Arvoisa puhemies, haluaisin onnitella kollegani Casacaa erinomaisesta mietinnöstä. Ryhmämme luonnollisestikin kannattaa häntä. Yhdennetty hallinto- ja valvontajärjestelmä on todellakin nykyisen maatalouspolitiikkamme välttämätön ydin. Tarvitsemme luotettavia tietoja loppuvastaanottajasta, kasvatettavien eläinten lukumäärästä ja viljellyistä pinta-aloista. Se on vaikea tehtävä, jota voidaan hallita ylipäätään vain teknisen kehityksen ansiosta. Kollega Casacan mietinnöllä edistetään tätä tavoitetta.
Niin suositeltavaa kuin se onkin, meidän ei pidä kuitenkaan unohtaa sitä, että se tuo mukanaan muuntamisongelmia. Totesimme sen jo silloin, kun nykyinen järjestelmä otettiin käyttöön vuoden 1992 asetuksella. Tänään kahdeksan vuotta myöhemmin kaksi jäsenvaltiota ei ole vieläkään pannut järjestelmää täytäntöön, tai ne ovat panneet sen täytäntöön vain puutteellisesti. Tällaisia viiveitä ei saa enää esiintyä. Olemme tarkastelleet asiaa vastuuvapauden myöntämistä vuodelle 1998 koskevan kysymyksen yhteydessä. Komissio on ilmoittanut meille, että näiden molempien maiden, Kreikan ja Portugalin, ennakkomaksuja leikataan tästä eteenpäin. Se yksinään ei riitä. Tilinpäätösmenettelyssä on myös langetettava havaittavia seuraamuksia, joilla on vaikutusta.
Komissio on antanut meille vastuuvapauden myöntämisen yhteydessä myös valvontatilastot vuodelle 1998. En haluaisi rasittaa teitä nyt luvuilla, mutta esitän kuitenkin lyhyen esimerkin. Vuonna 1998 yhteisön 15 jäsenvaltiossa jätettiin yli 3 miljoonaa pinta-alatukihakemusta. Niistä tarkistettiin reilut 12 prosenttia, osittain suoraan paikan päällä osittain satelliitin avulla. Tarkistetuista hakemuksista yli 40 prosenttia oli virheellisiä. Meidän on kuitenkin varottava luokittelemasta niitä heti petoksiksi. Kyse oli osaksi teknisistä virheistä, osaksi väärinkäsityksistä ohjeiden tulkinnassa jne.
Yhteenlasketut määrät ovat kuitenkin miljoonia. Luvut osoittavat siis sen, miten ehdottoman välttämätön toimiva valvontajärjestelmä on. Koska olen petosten torjunnasta vastaava esittelijä parlamentissa, haluaisin kiinnittää huomionne tässä yhteydessä erääseen syvälliseen ongelmaan. Kaikki jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle ilmitulleista sääntöjenvastaisuuksista, mutta vain muutamat jäsenvaltiot ilmoittavat komissiolle, mitkä näistä tapauksista luokitellaan petokseksi.
Tilastojen mukaan esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa 4 995 tapauksessa ilmoitukset olivat liian suuret, 971 tapauksessa hakemukset jätettiin kahdesti, ja 52 tapauksessa kyse oli niin sanotuista virheellisistä hakemuksista. Yhtäkään näistä tapauksista ei kuitenkaan luokiteltu tilastossa petokseksi tai edes epäilyksi niin sanotusta karkeasta huolimattomuudesta. Tällaisista tapauksista eivät ole ilmoittaneet myöskään Suomi, Itävalta, Portugali eikä Ruotsi. Onko unionissa näin ollen niin kutsuttuja petoksista vapaita alueita? Ei varmastikaan.
Meillä on tässä yhteydessä ongelma, joka esiintyy myös muilla talousarvion aloilla. Hallinnollinen valvonta toimii enemmän tai vähemmän, mutta meillä ei ole luotettavaa kuvaa rikosoikeudellisesta puolesta. Tämä on ongelma, joka on ratkaistava pikaisesti, jos haluamme saavuttaa todella tehokkaan pelotteen petosten ehkäisemiseksi. Paras tapa on varainhoitoasioita käsittelevä Euroopan syyttäjävirasto, jota parlamentti on toistuvasti vaatinut.

Van Dam
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen ja arvoisat kollegat, EMOTR:stä, sen tukiosastosta, aiheutuvat kulut ovat yksi suurimmista budjettikohdista koko EU:n menoissa, tämä vuonna reilut 41 miljardia euroa. Komission ehdottomat pitkälle menevät hallinto- ja valvontatoimenpiteet ovat siksi varmasti paikallaan. On ehdottomasti tarpeen, että näin suuri osa EU:n menoista käytetään oikein ja tehokkaasti.
Minua kuitenkin ihmetyttää, ovatko ehdotetut toimenpiteet kuitenkaan kaikkein tehokkaimpia. Tässä yhteydessä viittaan maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan arvokkaaseen lausuntoon tässä mietinnössä. Tietoja kerättäessä ei nimittäin oteta huomioon olemassa olevia tietokantoja! Siten menetetään arvokkaita tietoja yhteisön tuen hallinnossa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta toteaa oikeutetusti, että komissio toimii tällä tavalla järjettömästi.
Tiedot maksuista ja tuloista EMOTR:n tukiosaston puitteissa voidaan käyttää ainoastaan komission pyynnöstä tilinpäätösmenettelyä varten. Tämä ei kuitenkaan ole syy sivuuttaa näitä tietoja. Tämän tiedonlähteen olemassaolon olisi pitänyt olla komissiolle syy muuttaa asetusta 2390/99. Euroopan parlamenttina voimme vielä korjata tämän komission virheen maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan lausuntoon tehtävällä tarkistuksella, joka avaa tämän tiedonlähteen yhteisön tuen hallinnolle. Jos asetusta muutetaan tällä tavalla, kannatamme sitä sydämestämme.

Ghilardotti
Arvoisa puhemies, minäkin haluaisin tukea Casacan mietintöä Euroopan komission ehdotuksesta, joka koskee tiettyjä yhteisön tukijärjestelmiä koskevasta yhdennetystä hallinto- ja valvontajärjestelmästä ja jonka talousarvion valvontavaliokunta hyväksyi yksimielisesti. Mielestäni toimeenpanevan elimen ilmaisemat varaukset ovat perusteettomia, erityisesti komission ilmaisema kanta ehdotuksen 1 artiklasta.
Ne tuotteet, joita mietinnön esittelijä ehdottaa lisättäväksi listaan, kuuluvat kaikki sellaisiin aloihin, joilla on huomattavia talousarviovaikutuksia ja joiden valvontamekanismit ovat osoittautuneet riittämättömiksi. Näihin kaikkiin tuotteisiin onkin menneisyydessä kohdistunut petoksia ja säännönvastaisuuksia. Tämän lisäksi, jos tämä järjestelmä käynnistettäisiin kattamaan suurempaa tuotteiden määrää, se helpottaisi moitteetonta ja tehokasta hallintaa, ja tämän seurauksena menettelyt yksinkertaistuisivat sekä toimeenpanevan elimen että viljelijöiden kannalta. Onkin välttämätöntä yhdenmukaistaa mahdollisimman paljon niitä liian monia ja erilaisia asetuksia, jotka ovat nyt voimassa myös siksi, että kustannuksia voitaisiin rajoittaa.
Edellisten huomioiden pohjalta käännyn siis komission ja neuvoston puoleen, ja pyydän niitä ottamaan vastaan talousarvion valvontavaliokunnan ilmaiseman kannan ja erityisesti tarkistukset 1 ja 2.

Fischler
. Arvoisa puhemies, arvoisat parlamentin jäsenet, myös minä haluaisin ensimmäiseksi kiittää sydämellisesti esittelijä Casacaa ja talousarvion valvontavaliokuntaa sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokuntaa tarkistuksia koskevista ehdotuksista ja ennen kaikkea tästä esityksestä käydystä rakentavasta keskustelusta. Olen erityisen kiitollinen siitä, että olette kannattaneet komission ehdotuksen perusperiaatteita, joista olemme siis yhtä mieltä.
Vaikka en voikaan hyväksyä kaikkia valiokuntien esittämiä tarkistuksia, haluaisin kuitenkin tehdä selväksi, että komissio kannattaa valiokuntien periaatenäkemyksiä siitä, että yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää olisi vahvistettava edelleen.
Tarkistuksesta 1 totean, että komissio on valmistellut tätä ehdotusta etenkin, jotta yhdennetty valvontajärjestelmä voitaisiin mukauttaa Agenda 2000 -asiakirjassa vahvistettuun säädöskäytäntöön ja toiseksi, jotta niin kutsuttu GIS, eli maatalousalueiden tunnistamisen tehostamisessa käytettävä paikkatietojärjestelmä, voitaisiin ottaa käyttöön, ja kolmanneksi, jotta muiden yhteisön tukijärjestelmien hallinto- ja valvontajärjestelmien yhteensopivuudesta voitaisiin määrätä yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän avulla.
Haluaisin vielä huomauttaa tarkistuksista seuraavaa: yhdyn ensimmäisen tarkistuksen osalta siihen arvosteluun, joka esitettiin aiemmin keskustelun aikana, ja joka koski sitä, että kaikki jäsenvaltiot eivät ole vielä ryhtyneet välttämättömiin toimiin yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän luomiseksi. Komissio ei ole tosin pannut täytäntöön ehdotettua uudistusta täytäntöönpanotilannetta koskevista syistä vaan, jotta saatavilla olevat uudet paikkatietojärjestelmät voitaisiin ottaa käyttöön.
Kuten todettiinkin, olemme jo turvautuneet siihen seuraamusmenettelyssä, sillä olemme antaneet määräyksen tässä yhteydessä vitkasteleville jäsenvaltioille langetettavista seuraamuksista. Toisessa tarkistuksessa ehdotetaan, että yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän alaisuuteen olisi liitettävä useampia eri alojen tukijärjestelmiä, joista mainitaan etenkin oliiviöljy-, tupakka-, pellava- ja hamppuala.
Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomio etenkin yhteen asiaan: näissä järjestelmissä kyse ei ole yksinomaan pinta-alatuista. Tämän vuoksi niitä ei voi liittää kokonaan yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän alaan. On selvää, että yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään turvaudutaan kuitenkin mahdollisimman usein. Jos etenkin pellava ja hamppu liitetään pinta-alajärjestelmään, yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää sovelletaan tällöin kaikilta osin. Myös pinta-alojen määrittämisessä ja oliiviöljyalan rekisterin laatimisessa sovelletaan tietenkin yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää tai paikkatietojärjestelmää.
Kolmannesta tarkistuksesta: komissio vastustaa sitä, että tuottajat vapautetaan automaattisesti velvollisuudesta jättää pinta-alatukihakemus, jos ne hakevat ainoastaan tukea, joka ei ole suoraan sidoksissa viljelyalaan. Komissio on jo antanut tällaisen vapautuksen valtaosassa tapauksista, ja komissiolla pitäisi olla edelleenkin mahdollisuus tarkistaa, onko tällainen vapautus järkevä.
Neljäs tarkistus saa komission täyden tuen, mikäli samalla otetaan huomioon poistettava 10 artikla. Kyseistä säännöstä ei voi kuitenkaan poistaa kokonaan, kuten on ehdotettu. Komissiolla on oltava oikeus valvoa myös yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää.
Muista keskustelussa esille tuoduista kohdista totean, että jos tässä yhteydessä vaaditaan maksujen keskittämistä tai kaikkien tietojen keskittämistä kokonaisuudessaan, olemme vakaasti sitä mieltä, että se johtaisi täysin vastakkaiseen tulokseen kuin mihin me pyrimme. Meidän on nimittäin edettävä tässä asiassa toissijaisuusperiaatteen mukaan. Emme voi toteuttaa kaikkea valvontaa Brysselistä käsin. Me tiedämme, että kyse on miljoonista hakemuksista. Tämän vuoksi voimme valvoa näitä hakemuksia asianmukaisesti ja saada ne hallintaan vain, jos toimimme hajautetusti. Jos tarvitsemme tietoa, voimme sentään aina turvautua yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän kansallisiin yksiköihin ja kansallisiin maksuvirastoihin jokaisessa yksittäistapauksessa. Siltä osin ei ole mitään ongelmia. Tästä syystä kaikkien tietojen toimittaminen automaattisesti ja keskitetysti Brysseliin ja tietojen keskitetty tallentaminen Brysselissä ei kuitenkaan ole organisatorisesti kannattavaa uudenaikaisen johtamisen näkökulmasta, minkä lisäksi se on hyvin kallista. Parlamentin jäsen Bösch kiinnitti huomion siihen, että pinta-alatietojen tarkistuksessa havaittiin, että 40 prosenttia hakemuksista on virheellisiä. Meidän on kuitenkin luotava selvyys siitä, milloin voimme puhua virheellisistä hakemuksista ja etenkin minkälaisista puutteista on kyse.
Jos esimerkiksi otamme esille tilintarkastustuomioistuimen tarkastuslausuman ja tarkastelemme konkreettisesti tilintarkastustuomioistuimen vuodelta 1998 laatimaa edustavaa otosta, voimme todeta peltokasvien sääntelystä seuraavaa: suoritetussa kokonaisotoksessa esiintyi yhteensä 16 pinta-aloihin liittyvää merkittävää virhettä. Näissä 16 virheellisessä hakemuksessa poikkeamat olivat kymmenessä tapauksessa 0-3 prosenttia, neljässä tapauksessa 3-5 prosenttia ja koko yhteisön kokonaisotoksessa vain kahdessa tapauksessa poikkeamat olivat yli 5 prosenttia.
Toinen kysymys, jota on sivuttu ja joka on mielestäni yhtä tärkeä, koskee mahdollista rikosoikeudellista näkökulmaa. Kyse on siitä, missä määrin todellisista petoksista syytetään riittämättömästi.
Te tiedätte kaikki, että voimassa olevien säännösten mukaan kuten myös voimassa olevien sopimussääntöjen mukaan kaikki, mikä liittyy rikosoikeuteen, kuuluu jäsenvaltioiden toimialaan. Jos kyse on todellakin petoksesta tai petoksen epäilystä, kansallisten syyttäjäviranomaisten olisi oikeastaan ryhdyttävä automaattisesti toimiin. Siitä, missä määrin olisi järkevää perustaa talousrikosmenettelystä tai jonkinlaisesta eurooppalaisesta talousrikosmenettelystä vastaava eurooppalainen syyttäjävirasto, tulisi keskustella viime kädessä hallitustenvälisessä konferenssissa, sillä se edellyttää sopimuksen muuttamista.

Bösch
Vain lyhyt huomautus, arvoisa komission jäsen: toimielimenne vaatii hallitustenvälisen konferenssin yhteydessä varainhoitoasioita käsittelevää syyttäjänvirastoa. Toivon, että komissiolla ei ole enää tarvetta neuvotella asiasta ja selvittää asiaa. Me kannatamme teitä mielellämme tässä asiassa.

Fischler
. Haluaisin tehdä selväksi, että en ole sanonut, että meidän on selvitettävä asiaa. Sanoin vain, että asiasta on päätettävä hallitustenvälisessä konferenssissa.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.

Pähkinät ja johanneksenleivät
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana keskustelu Graefe Baringdorfin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan puolesta esittämästä suullisesta kysymyksestä pähkinöille ja johanneksenleiville suunnattavista tukitoimista (B5-0491/2000).

Jové Peres
Arvoisa puhemies, koska Graefe zu Baringdorf ei ole paikalla, käytän hänen pyynnöstään puheenvuoron maatalousvaliokunnan puolesta.
Euroopan unionissa tuotetaan kuivahedelmiä pääasiallisesti kuivilla alueilla ja jyrkillä rinteillä kuivassa maastossa. Näissä tuotannoissa torjutaan eroosiota ja aavikoitumista, ja ne toimivat palomuureina. Niillä on ratkaiseva merkitys täydentävänä tulonlähteenä, jonka ansiosta voidaan useita maatiloja säästää epäsuotuisilla alueilla. Lisäksi tämä tuotanto on merkittävän ensi- ja toisen asteen jalostusteollisuuden perusta ja antaa mahdollisuuden taloudelliseen monimuotoisuuteen alueilla, joilla olot ovat vaikeat.
Yhteisön omavaraisuustaso asettuu 50-60 prosentin välille. Yhteisön tuotannon on kilpailtava kolmansien maiden tuottajien kanssa, joiden kustannukset ovat paljon alhaisemmat ja tullisuojaus vähäistä. Esimerkiksi pähkinän tapauksessa tuotantokustannukset ovat Euroopan unionissa kolme kertaa suuremmat kuin Turkissa työvoimakustannuserojen vuoksi.
Mantelin tapauksessa kustannukset ovat erilaiset, koska Euroopan unionin tuotanto keskittyy ilmaston tai maaperän kannalta hyvin vaikeille alueille. Tullisuojaus on hyvin alhainen, ja sitä ollaankin vähitellen purkamassa Maailman kauppajärjestön kanssa käytyjen neuvottelujen ja muiden suosituimmuussopimusten seurauksena. On selvää, että komissio ei voi olla tietämätön siitä, että ryhtyessään kauppaneuvotteluihin niiden myönnytyksillä on vaikutuksia, jotka toisinaan ovat kielteisiä. Tästä syystä olisi otettava tavaksi arvioida seurauksia ja ottaa automaattisesti käyttöön keinoja, joilla voidaan lievittää komission antamien kaupallisten myönnytysten kielteisiä vaikutuksia.
Huolimatta siitä, että asetuksessa 789/89 (EY) säädetyillä keinoilla on ollut myönteisiä tuloksia, niillä ei ole pystytty tasoittamaan tuotantokustannuksia markkinahintojen kanssa, joita hallitsee valtava halpatuonnin paine. Ongelmana on, että tuki, jonka varaan nämä tuotannot ovat laskeneet, on loppumassa, kun ankarat tuotantoehdot taas eivät ole muuttuneet ja kolmansista maista tulevan tuotannon kilpailukyky on koventunut. Aivan päinvastoin esimerkiksi manteliin sovellettavia tulleja lasketaan jälleen ensi kuussa, jolloin ne laskevat 4,1 prosentista 3,5 prosenttiin, jolloin on 90 000 tonnin lupa 2 prosentilta. Toisaalta Yhdysvaltain viennissä kolmansiin maihin on suosituimmuussopimuksia, jollaisia Euroopan unionilla ei ole. Itse asiassa hinnat ovat viimeisten kymmenen vuoden aikana pysyneet samalla tasolla. Pähkinöiden tullimaksu on 3,3 prosenttia. Turkista peräisin olevaan tavaraan kuitenkin sovelletaan 3,3 prosentin alennettua maksua.
Tuontipaineet ovat niin suuret, että korkealaatuisten ja keskitasoisten lajikkeiden väliset hintaerot ovat yhä pienemmät, millä on tuhoisat vaikutukset. Euroopan unionin vaikeat viljelyolot estävät kilpailun kolmansien maiden kanssa, eikä kilpailukykyä ole mahdollista parantaa illman, että hylätään nykyiset tuotantoalueet ja siirrytään muille, erillisille alueille. Tämä merkitsisi vakavia ympäristövahinkoja, väestökadon riskiä ja suuria ongelmia maankäytössä. Näistä syistä, arvoisa komission jäsen, maatalousvaliokunta esitti sen suullisen kysymyksen, joka oli tämän keskustelun lähtökohtana.
Kuivattujen hedelmien yhteisön alueella tapahtuvan tuotannon ongelmien määrittely on melko samansuuntaista, kuten parlamentin kaikkien poliittisten ryhmien yksimielisyys päätöslauselman osalta osoittaa. Tuontipaineiden ja vaikeiden ilmasto- ja maaperäolosuhteiden vuoksi kuivatuille hedelmille tarvitaan niin ollen yhteisön tuotantotukea.
Maatalousvaliokunta on poliittisten ryhmien yksimielisesti esittämissä päätöslauselmissa täysin samoilla linjoilla niiden päätelmien kanssa, jotka kuivattujen hedelmien alan edustajat äskettäin tekivät maatalousvaliokunnassa esiinnyttyään, ja ottaa tietyllä tavalla uudelleen esille ne vetoomukset, joita alalla hyvin huolestuneina ja hätääntyneinä nyt esitetään, kuten arvoisa komission jäsen tietää. Huolet, pyynnöt ja vetoomukset, joita vastaanotamme maatalousvaliokunnassa ja Euroopan parlamentin poliittisissa ryhmissä sellaisen ratkaisun etsimiseksi, jossa sallittaisiin suora tuki tuottajien tuloille, jonka ansiosta voitaisiin, säilyttämällä viljely, estää ympäristuhot, välttää autioituminen ja säilyttää ensi- ja toisen asteen jalostusteollisuus epäsuotuisilla seuduilla. Toisaalta kuitenkin - ja tämä on näkökohta, joka kätkee alleen alalla tunnetun huolen ja hädän - ja ottaen huomioon, että alalle myönnetyt varat ovat näinä päivinä loppuneet, on ehdottoman tarpeellista jatkaa sitä, kunnes ollaan luotu uusi tukijärjestelmä.

Fischler
. Arvoisa puhemies, arvoisa parlamentin jäsenet, jäsen Jové Peres, saanen muistuttaa teitä siitä, että komissio totesi itse jo useita vuosia sitten, että pähkinöiden viljelyyn Euroopan unionissa liittyy vaikeuksia! Se johtuu varmasti - ja olette siinä oikeassa - yhtäältä ankarasta kansainvälisestä kilpailusta, mutta lisäksi ennen kaikkea erilaisista rakenteellisista ongelmista, jotka vallitsevat alueilla, joilla näitä pähkinöitä pääasiassa viljellään.
Olemme valitettavasti joutuneet toteamaan, että nämä rakenteelliset puutteet ovat johtaneet etenkin huonoon tuottavuuteen ja korkeisiin tuotantokustannuksiin. Näiden vaikeuksien vuoksi otettiin käyttöön tukijärjestelmä jo vuonna 1989. Sen kestoksi määritettiin kuitenkin jo tuolloin kymmenen vuotta, ja sen tavoitteena oli parantaa pähkinöiden laatua ja markkinointia. Tämä järjestelmä vaati meiltä huomattavia taloudellisia ponnisteluja.
Vuosina 1990-1999 tämän järjestelmän perusteella pantiin täytäntöön yhteensä 725 miljoonan euron menot. Koska sopimusvelvoitteet ovat yhä voimassa vuoteen 2006 asti, tulevina vuosina maksettavaksi lankeaa vielä 250 miljoonaa euroa. Tämän lisäksi vuonna 1997 hasselpähkinöitä varten otettiin käyttöön vielä kiinteä erityistuki. Kuten sanottu, on ollut alusta asti selvää - ja sen myös tietää jokainen asianomainen - että myynninedistämistoimet ovat määräaikaisia ja että tarkoituksena on mahdollistaa välttämättömät mukautukset kilpailukyvyn parantamiseksi.
Kun otetaan huomioon, että ohjelmat kestävät osittain vuoteen 2006 asti, tästä otsakkeesta ei ole tällä hetkellä suunniteltu muita toimenpiteitä. Saanen kiinnittää huomionne siihen, että pähkinöiden viljelyä voidaan tällä välin edistää myös toisella tavalla, toisin kuin aiemmin. Etenkin niin kutsuttujen toimintarahastojen puitteissa toimiva hedelmä- ja vihannestuottajien yleinen tukijärjestelmä on käytettävissä myös tämäntyyppisiä toimia varten, ja markkinoista riippumattomat lisätoimet ovat hyvinkin mahdollisia maaseudun kehittämissuunnitelmien puitteissa, jotka piti esittää nimenomaan kuluvan vuoden aikana. Meidän on kuitenkin pitänyt todeta, että jäsenvaltioiden, myös viljelyaloiltaan suurten jäsenvaltioiden, esittämissä ohjelmissa ei ehdoteta tällaisia toimia, joten ohjelmien suunnittelussa ei ilmeisestikään ole ilmennyt tällaista tarvetta.
Tämä on nykyinen tilanne, ja tämä on se, mitä komissio pystyy tekemään tällä alalla torjuakseen epäsuotuisan kehityksen. Tästä ei voi nyt kuitenkaan arvostella komissiota, sillä me olemme sopineet aiemmin, että maaseudun kehittämistä koskevien ohjelmien on kuuluttava jäsenvaltioiden vastuulle, ja jäsenvaltioiden sisällä mieluiten alueiden vastuulle. Niiden on siten asetettava prioriteetit, joita halutaan noudattaa maaseudun kehittämiselle annettavan tuen yhteydessä.

Redondo Jiménez
Arvoisa puhemies, haluan kiittää arvoisaa komission jäsentä siitä, että hän on ollut läsnä näin tyhjässä salissa torstai-iltapäivänä; sali jää yhtä tyhjäksi kuin meille esittämänne kuivattuja hedelmiä koskeva ohjelma. Ja kiitos, hyvät parlamentin jäsenet, teille, jotka olette täällä keskustelemassa kuivattujen hedelmien tulevaisuudesta Euroopassa.
Olin valmistellut puheenvuoron, mutta ottaen huomioon, että komission jäsen juuri vastasi meille ja puheenvuoro, jonka Jové käytti, luulenpa, että jätän pois paperit, jotka minulla oli, ja yritän improvisoida jotain komission jäsenen meille antaman vastauksen pohjalta.
Arvoisa komission jäsen on tietoinen kuivattujen hedelmien ongelmasta Euroopan unionissa, hän on tietoinen siitä, että olemme monissa tapauksissa riippuvaisia yhdestä ainoasta tavarantoimittajasta: toisaalta Yhdysvalloista mantelin tapauksessa ja Turkista pähkinän tapauksessa. Arvoisa komission jäsen on tietoinen myös niistä eduista, joita niistä koituu - niitä painotti jo Jové - kuiville alueille, joilla viljellään kaikkia näitä tuotteita. Niitä viljelyksiä ei panna pystyyn vuodesta toiseen, vaan yhden manteli- tai pähkinäpuun kasvaminen voi kestää kauan.
Uskonkin, arvoisa komission jäsen, että meillä on suuren mittaluokan ongelma. Ja kun sanotte meille, että Euroopan unionissa on alhaisen tuottavuuden ja korkeiden tuotantokustannusten aiheuttamia rakenneongelmia, on kysyttävä, haluammeko kuivattuja hedelmiä vai haluammeko olla täysin riippuvaisia ulkopuolisesta tuonnista. Jo nyt meillä on hallussamme vain 50 prosenttia hankinnoistamme, muu riippuu ulkopuolisesta tuonnista. Tätä menoa olemme kuitenkin pulassa.
Sanotte meille, että tästä on neuvoteltu ja että on jo olemassa avustuksia, jotka tulevat hedelmien YMJ:n taholta ja myös maaseudun kehittämishankkeiden puitteissa. Haluaisin kuitenkin sanoa teille, että hedelmien YMJ ja toiminnalliset rahastot on suunniteltu niitä viljelyksiä ja hedelmiä varten, joita tuotetaan suuria määriä. Toiminnalliset rahastot - jotka ovat hyvin pieni summa tästä maailmanlaajuisesta hehtaarituotannosta, 1,5 tai 2 prosenttia - edellyttävät sitä paitsi järkevää määrää, jotta niiden kanssa voi toimia.
Puhuttaessa hehtaarituotannosta, joka ylittää niukasti 100 000 pesetaa, luulen, että hedelmien YMJ:llä on hyvin vähäinen merkitys ja niukasti ratkaisuja kuivattujen hedelmien ongelman ratkaisemiseksi.
Maaseudun kehittämishankkeiden osalta arvoisa komission jäsen tietää paljon paremmin kuin minä, että maaseudun kehittämisessä, alueilla, joilla näitä hedelmiä viljellään - jotka kuuluvat joissakin tapauksissa tavoitealueseen 1, muutamat muut tavoitealueeseen 2 - käytetyt ohjelmat ovat YMP:n toisen pilarin mukaisesti Leader-ohjelmia. Näitä Leader- ja kansallisia ohjelmia käyttävän Espanjan tapauksessa Proder-ohjelmia, jotka on organisoitu alhaalta ylöspäin, on vaikea ajatella strategisen edun kannalta ja pitää strategisena alana tuotantoja, joilla on nimet ja otsakkeet, kun näissä ohjelmissa tavallisesti käsitellään yleisluonteisia ongelmia.
Se, mitä teille, arvoisa komission jäsen, tänään täällä ehdotetaan, ja luulen, että kaikki poliittiset ryhmät ovat siitä yhtä mieltä, on osittainen jatkuminen - ei jatkuminen ilman määräaikaa, vaan parannusrahastojen/suunnitelmien jatkuminen "siihen asti, kunnes" saakka, arvoisa komission jäsen, koska ne eivät ole joissakin tapuksissa vielä päättyneet, ja toisissa tapauksissa niiden tavoitteet eivät ole vielä täyttyneet. Nämä parannusrahastot ovat kuitenkin ehdottoman välttämättömiä viljelyn säilymiselle, sikäli kuin kuivatut hedelmät saavat erilaisen kohtelun hedelmien ja vihannesten YMJ:n seuraavassa uudistuksessa.

Berenguer Fuster
Arvoisa puhemies, haluan Euroopan sosialistipuolueen puolesta kieltäytyä hyväksymästä komission jäsen Fischlerin sanoja - hänen esittämäänsä ehdotusta - ja antaa tukeni parlamentin eri ryhmien lähes yksimielisesti esittämälle päätöslauselmalle.
Arvoisa komission jäsen Fischler, ei voi olla mahdollista, että Euroopan komissio ei edelleenkään lotkauta korvaansa kyseisten alueiden suhteen tehdyille vetoomuksille. Ei voida jatkuvasti pitää kiinni siitä, että ainoastaan te olette oikeassa ja me kaikki muut olemme väärässä. Ei voida olla huomaamatta, että jos ei pähkinöille ja johanneksenleiville oteta käyttöön tukitoimia, useat viljelykset joutuvat hylätyiksi. Monet unionin alueen seudut kärsisivät korvaamatonta vahinkoa niin sosioekonomisesta kuin ympäristönkin näkökulmasta.
On tarpeen sanoa, että niin pähkinöille ja johanneksenleiville säädetyt erityistoimet kuin pähkinän osalle kertasummana annetut avustuksetkin olivat varmasti siirtymäkauden toimia, jotka oli osoitettu viljelysten muuttamiselle, mutta ei ole sanottu, ettei niitä voitaisi jatkaa.
Arvoisa komission jäsen, maatalousalalla ei voida toimeenpanna muutosta ikään kuin kyseessä olisi teollisuusalan muutos. Teollisuudessa voidaan nykyaikaistaa laitoksia tai parantaa tuottavuutta, mutta tietyillä viljelyksillä, vaikka tehtäisiin kuinka monia investointeja ja vaikka kaupassa otettaisiin käyttöön kuinka monia muutoksia, ei voida muuttaa sitä, että tietyt alueet ovat kuivia tai puolikuivia.
Ei voida kuvitella, että käsiteltävänä oleva ongelma voitaisiin ratkaista niillä mitättömillä varoilla, jotka ovat maaseudun kehittämisohjelmien käytössä. Sieltä ei löydy ratkaisua näille alueille, toisin kuin arvoisa komission jäsen ja koko komissio tuntuvat luulevan.
Toisaalta ei vaikuta siltä, että näiden avustusten jatkaminen siihen asti, että otetaan käyttöön päätöslauselmassa ehdotetut toimet, ei edessilloin, kun hyväksytään lopulliset toimet, voisi aiheuttaa ongelmia Maailman kauppajärjestön kanssa käytävissä keskusteluissa.
Ala on ylijäämäinen ja yhteisön sille suomat suojatoimet ovat olemattomia. Jos haettavat summat eivät edellytä suurta määrää, mikäli ei synny ongelmia kolmansien ongelmien kanssa, ja jos tämä on ainoa tapa ylläpitää eräiden alueiden elintasoa, arvoisa komission jäsen, on nämä avustukset ehdottomasti säilytettävä jatkossakin.

Esteve
Arvoisa puhemies, ottaen huomioon Jovén ja Fischlerin puheenvuorot uskon, että on parempi, että muutan puheenvuoroni menetelmää ja menen suoraan asian ytimeen.
Komission esittämä perussyy on, että niin sovittiin kymmenen vuotta sitten. Toisin sanoen kymmenen vuotta sitten oli tietyt olosuhteet, ja laadimme ohjelman, joka on nyt loppunut. Luulen, että juuri olosuhteiden muuttuminen kymmenen vuoden takaisiin oloihin verrattuna heikentää komission kantaa, minkä vuoksi olisi tärkeää, että komissiossa huomioitaisin sopimus muutaman maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan ja täysistunnon jäsenen toiminnasta alkunsa saaneessa sopimuksessa.
Muutoksia on mielestäni kolme. Ensinnäkin kilpailuolosuhteet ovat muuttuneet, ne eivät ole samat kuin kymmenen vuotta sitten. Toiseksi, maatalousalasta tehdyn arvion mukaisesti voidaan todeta, että ympäristötietoisuus on paljon suurempaa kuin kymmenen vuotta sitten. Kyse on taloudellisesta alasta, mutta sen ympäristövastuu on paljon suurempi kuin kymmenen vuotta sitten. Ja kolmanneksi, jos nämä avustukset lakkautetaan, menetettäisiin näinä kymmenenä vuotena käyttöön otetut maat peruuttamattomasti.
Uskon siksi vilpittömästi, että se ei ole mahdollista sen enempää maaseudun kehittämisen puitteissa kuin muutenkaan, koska nyt ei ole kyse vihanneksista, ei ole kyse muuntyyppisistä tuotteista, kyse on hyvin erityislaatuisesta tuotteesta, jonka viljelyolot ovat hyvin erityislaatuiset; ne analysoitiin kymmenen vuotta sitten ja ne on välttämättä analysoitava uudelleen nyt.
Siitä syystä uskon olevan varsin järkevää, että odottaisitte uudesta avustuskehyksestä tehtävää tutkimusta ja joka tapauksessa ja välittömästi avustusten jatkamista.

Martinez
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischler, hyvät kollegani, meitä ei ole paljon, muodostamme pienen Välimeren perheen, joka pyrkii puolustamaan tuotantoaloja, joista ei pidetä Brysselissä. Ongelmanamme oli hunaja, ja komission jäsen Fischler, te kieltäydyitte antamasta muutamaa kourallista euroja palkkioksi mehiläispesistä, sitten ongelmanamme oli oliiviöljy ja nyt saksanpähkinät, mantelit ja hasselpähkinät.
Bryssel haluaa pestä kätensä. Saamme kuulla, että meillä oli vuoden 1989 asetus, mutta se oli väliaikainen. Vuoden 1996 kiinteitä tukia hasselpähkinälle jatkettiin jonkin aikaa. Nämä toimenpiteet lopetetaan aikanaan. Tästä on tehtävä loppu. Yhteisön rahoituksen lopettaminen merkitsisi kuitenkin kaikkien aikaansaannosten mitätöintiä. Jatkuvuuden, johdonmukaisuuden ja Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen periaatteen nimessä näitä tukia, joihin on jo sitouduttu, ei pidä lopettaa. Varsinkaan kun tätä hairahdusta seuraisi toinen hairahdus, se että taseemme on alijäämäinen. Me tuomme. Ja se on vielä ymmärrettävissä, että tällä kaikella hyödytetään Turkkia, mutta pitäisikö vielä hyödyttää Kaliforniaa! Saamme kuulla teiltä, että se maksaa ja tässä te hieman valehtelette 250 miljardia euroa, mutta se koskee tulevia vuosia. Varotte tarkkaan antamasta vuosittaista lukua, joka olisi 0,0..., olematon prosenttiosuus Euroopan unionin talousarviosta.
Arvoisa komission jäsen, se merkitsee sitä, että on ryhdyttävä vastatoimiin. Ensinnäkin on ryhdyttävä vastatoimiin laadun ja kausittaisen työn puolesta mutta myös järkevyyden, maaseutuelämän, ympäristön ja kauneuden puolesta. En tiedä, oletteko nähnyt mantelipuuta helmikuussa, mutta se on todella kaunis! Ja kyseessä on Espanjan, oman Languedoc-Roussillonin alueeni ja Kreikan kuiva maaperä, kuten teille on kerrottu. Maaseudun autioituminen on estettävä. Vähin mitä voidaan tehdä, kun hedelmien ja vihannesten YMJ:n pidentäminen ei auta, on säästää Euroopan unionin talousarviosta muutama euro tämän toiminnan rahoittamiseen.
Arvoisa komission jäsen, tämän lisäksi ongelmanamme on kuitenkin yhteisön etuuskohtelu tehän olitte Seattlessä ja minä olin siellä kanssanne. Meidän hunajamme on asetettava Kiinan, Kanadan tai Meksikon hunajan edelle. Meidän oliivimme Pohjois-Afrikan oliivien edelle ja meidän espanjalainen, italialainen, portugalilainen, kreikkalainen, Languedoc-Roussillonin alueen ja ranskalainen Välimeremme Anatolian ja Kalifornian edelle, arvoisa komission jäsen. Ei vain muutaman dollarin vaan muutaman euron tähden.

Ferrer, Concepció
Arvoisa komission jäsen, sanoitte puheenvuorossanne meille, miten te näette tämän tilanteen, mutta vakuutan teille, että tällä alalla sitä ei käsitetä samalla tavoin kuin te. On selvää, että avustukset otettiin aikoinaan käyttöön, jotta vastustettaisiin alan suuria vaikeuksia, mutta nyt kymmenen vuoden päästä ja ilman tuottajien omaa syytä näiden avustusten perusteena olleet olot vallitsevat edelleen.
Sanottiin, että tullimme ovat yhä hyvin alhaiset, Euroopan unionin tuotteet eivät edelleenkään pysty kilpailemaan ennen kaikkea Turkista ja Yhdysvalloista tulevien tuotteiden kanssa, koska näiden sosiaali- ja työvoimakustannukset ovat pienemmät ja koska viljelykset ovat Yhdysvaltain tapauksessa keinokastelualueilla ja koneellistettuja, kun Euroopan unionissa viljelykset sitä vastoin ovat kuivilla ja vaikeapääsyisillä alueilla, niitä ei ole juuri koneellistettu ja siksi on selvää, että ne eivät ole yhtä kilpailukykyisiä. Euroopan unionin tuotanto ei kuitenkaan sen vuoksi ole vähemmän tärkeää.
Lisäksi tämän tuotannon merkityksestä huolimatta ala on jatkuvasti alijäämäinen, ja jos viljely loppuisi - niin kuin voi käydä, jos alalta evätään jatkuva tuki - yhteisön kuluttajat olisivat Yhdysvaltain ja Turkin armoilla, jotka sitten määräisivät hinnat todellisen monopolin tavoin. Ei voida myöskään jättää huomiotta, arvoisa komission jäsen, että kuivattujen hedelmien viljelylle ei juuri ole vaihtoehtoa sen tuotantopaikkojen ominaisuuksien vuoksi.
Kaikista näistä syistä ei ole siis mikään ihme, että alalla tunnetaan suurta huolta siitä, että siltä evätään avustukset, koska ilman niitä - se meidän on myönnettävä - maatilojen tulevaisuus on vaarassa, kolmansien maiden kilpailukyvyn huomioon ottaen, ja sen tuotantojärjestelmien nykyaikaistamiseen tehdyt investoinnit - jotka on viety kunnolla loppuun - osoittautuisivat hyödyttömiksi. Kaiken tämän nojalla, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan pyytää teiltä alan tuottajien ja aivan erityisesti Katalonian tuottajien puolesta, että alalle annettaisiin edelleen erityisavustuksia sen suuntaisesti kuin täällä on tähdennetty ja päätöslauselmaehdotuksen mukaisesti, jonka toivon saavan parlamentin tuen. Nämä avustukset ovat ainoastaan 0,18 prosenttia EMOTR:n tukiosaston koko budjetista ja 0,16 prosenttia koko maatalousbudjetista, ja niiden osalta on sitä paitsi todettu, että rahoituskehys on riittävä niiden loppuunsaattamiseksi.
Mikä hyvänsä muu avustustyyppi, kuten teidän mainitsemanne, etenkin maaseudun kehittämisen tukitoimet, voivat varmasti olla myönteisiä muilla aloilla, mutta tässä tapauksessa ja alan erityisluonteen huomioon ottaen ne eivät mitenkään riitä takaamaan kilpailukykyä ja sen myötä maatilojen säilymistä, jonka osuudesta komissio - te, arvoisa komission jäsen - ei mitenkään voi olla tietämätön.

Garaud
Arvoisa puhemies, haluaisin vain tässäkin yhteydessä kiinnittää huomiota siihen, että investoinnit tuottavat hyvin hitaasti tällä hyvin tuntemallani tuotantoalalla. Lisäksi viljelijät ovat ponnistelleet saadakseen todistuksen keinokastelusta, eri kasvilajeista ja hyvin vaativista ponnisteluista tuotannon järjestämiseksi, ja nämä ponnistelut menevät hukkaan, jos tähän asti annettuja tukia ei säilytetä ainakin siihen asti, kunnes investoinnit alkavat tuottaa voittoa.
Esimerkiksi pähkinäpuun osalta investoinnit alkavat tuottaa voittoa noin 18 vuoden kuluttua, ja siksi olen sitä mieltä, että loogisuus, taloudellinen ja rahoituksellinen johdonmukaisuus ja myös poliittinen johdonmukaisuus edellyttävät sitä, että komissio osoittaa näiden tuotantoalojen kohdalla jatkuvuutta, loogisuutta ja hyvää arvostelukykyä.

Fischler
. Arvoisa puhemies, haluaisin vain vielä kerran tarkastella lyhyesti tärkeimpiä täällä esitettyjä argumentteja. Haluaisin ensinnäkin tehdä täysin selväksi, että komissio vastustaa vakaasti tuotantotukia. Myös ne tuet, joita meillä on ollut aiemmin, ovat olleet rakenteen ja laadun parantamiseksi myönnettyjä tukia. Minun on vielä sanottava, että tällainen puhtaasti tuotekohtainen tuki loukkaisi kaikkia WTO:n sääntöjä.
Täällä on esitetty argumentti, jonka mukaan kyse on pitkän aikavälin investoinnista. Se on totta. Jokainen maanviljelijä, joka on tehnyt tältä osin investointeja, on allekirjoittanut alussa sopimuksen ennen näihin investointeihin ryhtymistä, minkä vuoksi hän on tiennyt tarkkaan, monenko vuoden ajan hän saa investointitukea. Asia ei siis ole niin, että voisimme suhtautua jossain määrin kyynisesti komissioon, koska se keskeyttää nyt erään tuen, mitä asianomainen maanviljelijä ei ole odottanut. Jokainen maanviljelijä tietää tarkkaan, montako vuotta hän saa tukea. Meidän on tehtävä tämäkin selväksi.
Olen sanonut teille, että on olemassa uusia mahdollisuuksia. Jos tämä tuotanto on ehdottoman välttämätön maaseudun ja ympäristön ylläpitämiseksi etenkin näillä kuivilla alueilla, kuten on väitetty, se on juuri ihanteellinen tapaus ympäristötoimien kannalta. Juuri tätä tarkoitusta varten olemme muun muassa lisänneet määrärahoja niin, että voimme edistää ympäristötoimia maatalouden kehittämisen puitteissa. Molemmat eivät voi olla mahdollisia. Tässä yhteydessä ei voida väittää, että kyse on tärkeästä tuotannosta, jos se ei ilmeisestikään ole alueellisille viranomaisille niin tärkeä, että ne asettaisivat sen prioriteetiksi ja edistäisivät sitä. Joko tai!
On sanottu, että kaikki tämä on liian vähän, rahaa tarvitaan enemmän ja sitä puolustetaan sillä, että se on vain nolla pilkku jotain prosenttia maatalouden kokonaisbudjetista - olen pahoillani, mutta komission jäsenen käytettävissä on 0,0 prosenttia budjetista, jos te toisin sanoen haluatte, että alaa tuetaan, teidän on vähintään sanottava oikeudenmukaisesti, keneltä te haluatte viedä rahat! Liikkumavaraa ei ole, budjetissa ei ole mitään liikkumavaraa, toisin kuin täällä on esitetty!

Puhemies
Olen vastaanottanut työjärjestyksen 43 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaksi päätöslauselmaehdotusta keskustelun päätteeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 9.00.
(Istunto päättyi klo 20.15.)

