Китай (разискване)
Председател
Следващата точка е изявленията на Съвета и на Комисията относно Китай.
Карл Билд
действащ председател на Съвета. - (EN) Г-н председател, без съмнение още едно важно разискване. И въпреки че темата е Китай, разискването се провежда на фона на важни събития в Синдзян в западната част на Китай. Зная, че тези събития се следят от много членове на Европейския парламент, както и на нашите съответни национални парламенти в цяла Европа.
Също така ние като Съвет изразихме нашата загриженост във връзка със сведенията за размириците там и призовахме за сдържаност от всички страни и за мирно решаване на ситуацията. Мисля, че е време да кажем, че отдаваме голямо значение на правата на човека. Също така дълбоко съжаляваме не само за загубата на живот, но и за разрушаването на имущество и за всичко друго, което видяхме, че се случва, и можем само да осъдим отговорните за това, които и да са те.
Но нека също да използвам възможността, за да оценя малко по-обширно нашите отношения с Китай, държава, с която имаме необичайна гама от сложни отношения. Всъщност, когато през 2003 г. решихме да установим тези отношения в рамките на всеобхватно стратегическо партньорство, се ангажирахме с изключително амбициозно начинание и това си проличава много добре със утвърдените и широкообхватни отношения, които имаме днес с Китай.
Разбира се комплексността предоставя възможности. Тя създава и предизвикателства от различно естество. Това, което се опитахме да направим с тези отношения, е да ги развием до степен, в която можем да обсъждаме откровено и открито всички опасения, които бихме могли да имаме и от двете страни. Основата за подобен открит диалог е споделеният интерес, който имаме към развитието на нашите отношения, споделеният ни интерес към световния мир и стабилността.
Ние се стремим към това чрез диалог и чрез многостранно сътрудничество. Провеждаме ежегодни срещи на високо равнище и сравнително чести срещи на равнище на министри на външните работи. Също така два пъти в годината осъществяваме интензивен диалог по въпросите на правата на човека и разбира се секторни диалози по различни теми като очевидно търговията е въпрос от особена важност. Провеждаме и ежегоден диалог на високо равнище в областта на търговските и икономическите въпроси. Както знаете, през 2007 г. започнахме и преговори за споразумение за партньорство и сътрудничество. Преговорите постигат напредък, но все още има потенциал за увеличаване на усилията от двете страни в преговорите.
Имаме съвсем ясен интерес да развиваме отношенията с Китай във всички области и от това произтича, както казах, възможността за открит и откровен диалог и по въпроси, по които нашите ценности може би се различават, а знаем, че такива въпроси съществуват, включително правата на човека, както и въпроси като използването на смъртната присъда, но също и да преследваме общия интерес, който без съмнение имаме в наши дни: важни са въпросите за световната финансова стабилност, въпросите за това, как да се справим с предизвикателството на изменението на климата.
Важни са и въпросите в областта на външната политика, независимо дали става дума за положението, което виждаме на Корейския полуостров с провокацията на Корейската народнодемократична република (КНДР) или положението в Бирма, където без съмнение сме обезпокоени от това, което се случва, но нашата загриженост е свързана и с положението в Африка, както и необходимостта да защитим изключително важните морски пътища в района на Африканския рог.
Сега няма да разглеждам повече този въпрос, но искам само да подчертая нашата загриженост във връзка с някои събития, без да съм в състояние да ги оценя подробно във всяко отношение, тъй като те са неимоверно сложни, да изразя надеждата ни, че те могат да се решат по мирен начин и готовността ни да се ангажираме с китайските органи в откровен диалог по тези въпроси, както и по широкия кръг от други интереси, които споделяме и по които трябва да имаме диалог.
Катрин Аштън
член на Комисията. - (EN) Г-н председател, фактът, че настоящото разискване е насрочено в рамките на вашата учредителна сесия е показателен за значението, което Парламентът отдава на нашите стратегически отношения с Китай. Отново приветствам възможността да участвам с кратко представяне на позицията на Комисията от името на колегата Бенита Фереро-Валднер, която, както казах, за съжаление пътува тази седмица и не може да бъде тук.
Не е необходимо да напомням на Парламента за огромния напредък, който постигахме в отношенията с Китай от първата ни среща на високо равнище преди 10 години. Икономическите и търговските отношения се промениха, контактите между хората се увеличават и участваме в диалог по все по-нарастващ кръг от въпроси.
След последната среща на високо равнище ЕС-Китай през май преговорите за ново споразумение за партньорство и сътрудничество протичат добре и можем да се възползваме от нарастващия брой контакти на високо равнище, включително особено успешното посещение на министър-председателя Вен при председателя Барозу по-рано тази година и срещата на високо равнище за диалог по икономически и търговски въпроси, на която бях съпредседател с вицепремиера Ван Кишан.
Разбира се, днес вниманието ни е насочено към глобалните предизвикателства, включително икономическата и финансова криза и изменението на климата, а също така и регионалните проблеми. Същевременно имаме силен интерес към положението в Китай, където сме свидетели на много забележителни постижения, но също и на събития, които предизвикват загриженост. Политиката на Китай за отваряне на неговата икономика изведе стотици милиони души от бедността и спомогна за световния напредък към важните Цели на хилядолетието за развитие. Китай обаче е огромна държава със сериозни предизвикателства от национален характер и различия между нейните райони.
Силата на нашето стратегическо партньорство позволява конструктивен и открит обмен на мнения по въпроси, по които възгледите на Европа и Китай се разминават. Това могат да са аспекти на нашите търговски отношения или правата на човека - например по отношение на Тибет, който зная, че представлява конкретен интерес за Парламента. Наскоро изразихме дълбока загриженост във връзка с размириците в Синдзян, осъдихме смъртните случаи и изразихме нашите съболезнования и съчувствие към семействата на жертвите. Призовахме всички страни да проявят сдържаност и да прекратят незабавно всички прояви на насилие. Надяваме се, че може да се намери изход от ситуацията по мирен път чрез диалог без повече кръвопролития.
През годините ЕС правеше опити да изрази пред китайските органи опасенията си във връзка с положението на етническите малцинства в Китай и да сподели собствения си опит, често мъчителен, за това, как да се справи с причините за маргинализиране, изключване и дискриминация, с които често се сблъскват тези малцинства.
Всички споделяме целта за по-открит, прозрачен Китай, спазващ международните стандарти за правата на човека и сътрудничещ в преодоляването на световните предизвикателства. За да постигнем това, трябва да продължаваме да интегрираме Китай по-пълно в международната общност и да работим за развитието на нашето стратегическо партньорство в духа на конструктивната ангажираност.
Elmar Brok
Г-н председател, г-н действащ председател на Съвета, г-жо член на Комисията, госпожи и господа, съгласен съм с основното съдържание на казаното от предишните оратори от Съвета и от Комисията. Аз също съм на мнение, че следва да продължаваме политиката за единен Китай с цел постигане на сближаване с Китай като обединена държава и че в никакъв случай не искаме да застрашаваме тази възможност. Разбира се, ние не допускаме насилие - независимо дали става дума за насилие от страна на демонстранти при специфични обстоятелства или насилие от страна на държавата срещу демонстрантите, какъвто беше в действителност случаят. Исках да отбележа първо това.
Необходимо е обаче също така да разберем, че в Китай насилието от страна на централното правителство, което в тази мултиетническа държава с много културни различия не показва достатъчна степен на разбиране, винаги ще бъде повтарящ се проблем. Ето защо по-голямата културна автономност, по-големите възможности за мобилност и възможностите, свързани със запазването на идентичността и езика, са все предпоставки всички граждани на една мултиетническа държава да могат да живеят заедно под един покрив.
Историята на Китай съдържа множество случаи на разделяне и обединение с мащабни прояви на насилие. Това се случва отново и отново в цялата история на Китай. Китай трябва да осъзнае, че това не може да продължава и че трябва да въведе тази автономност.
Уйгурите са умерено сунитско малцинство. Те не представляват пряка терористична заплаха. Ето защо е налице същата опасност, която наблюдаваме в Тибет, и тя е, че ако Китай не постигне споразумение с умерените течения, винаги има млади радикали, които не могат и не искат да чакат повече. Поради това забавянето на решението по отношение на идентичността забавя решението в дългосрочен план. Китайското правителство получава изключително лоши съвети да говори само за терористи, да твърди, че тези хора искат да разрушат единството на държавата и да казва, че външни сили като Ал Кайда и други стоят зад това. Не мисля, че това е решение за тази държава и поради това следва да покажем ясно, че не приемаме подобна политика. Всичко това следва да се разбира в светлината на това, за което говорих в началото на моето изказване.
Adrian Severin
от името на групата S&D. - (EN) Г-н председател, китайците имат пълното право да ни питат защо Европейският парламент включи положението в Китай в дневния ред на първата месечна сесия от новия си мандат.
Отговорът ни трябва да бъде ясен: това е така, защото Китай е много важен за нас, а не защото мислим, че нашата роля е да поучаваме Китай или да налагаме нашите възгледи за това, как трябва да се решат чувствителните вътрешни проблеми на тази държава. Точно защото Китай е толкова важен за нас, следва да обръщаме специално внимание на всяко събитие, което засяга неговата вътрешна стабилност, и на всяко събитие, което би могло да се превърне в заплаха за неговата сигурност.
Този път ситуацията беше породена от мултиетническата действителност в района Синдзян и от стремежа на преобладаващата уйгурска етническа група за автономия. Такива ситуации са винаги чувствителни и поради това е важно зачитането на правата на човека и на малцинствата, водещо до чувство на достойнство и сигурност както за малцинството, така и за мнозинството.
Правата на малцинствата обаче не следва да бъдат оправдание и не могат да бъдат оправдание за сепаратистките политики, за екстремистките средства за насърчаване на тези политики и със сигурност не за убиването на мирни граждани, принадлежащи към малцинство или към етническа общност.
Призовавайки за пълно зачитане на правата на човека и правата на малцинствата, изразявайки съчувствие към всички жертви на тези права, искайки яснота по отношение на терористичното, религиозното, екстремисткото и сепаратисткото измерения на тези събития, Европейският парламент следва да предложи своята подкрепа на китайското правителство и общество, за да се справят с тези трудни обстоятелства, които са проблем и в някои от нашите държави. Като призоваваме китайското правителство да се въздържа от прекомерно използване на сила, трябва също така да призовем всички по света да се въздържат от използване на правата на малцинствата като средство за насърчаване на геополитически цели.
Graham Watson
от името на групата ALDE. - (EN) Г-н председател, Парламентът е отдавна критично настроен към Китайската народна република заради отношението й към етническите малцинства. Уйгурите от провинция Синдзян са изстрадали неимоверно много, особено след окупацията на Източен Туркестан от страна на Китайската народна република през 1949 г.
Народната република твърди, че не се стреми към териториално разширяване. Историята показва, че в Източен Туркестан, Тибет и Тайван при комунистическото управление нейният стремеж е бил да властва и да подчинява. Ето защо Европейският съюз не трябва да отменя ембаргото на оръжие за Китай.
Може би е пресилено европейски министър-председател да нарича реакцията спрямо последните размирици "геноцид", но недоволството на народната република от намеса във вътрешните работи разкрива схващане за света, което е трогателна отживелица. Ако очертанията на световната икономика се оформят в компютърните центрове на западното крайбрежие на САЩ, в телефонните центрове на Индия, във фабриките на Китай, ако важни решения могат да бъдат съобщавани от Пекин до Брюксел в рамките на наносекунда, действително сме се превърнали в една световна общност и в нея няма място за репресии или подчиняване на основание на раса или религия, или на етническа принадлежност, няма място за ислямофобия или за антисемитизъм, или за какъвто и да е вид омраза.
В случая проблемите на Китай произтичат от застаряването на населението. Държавата се нуждае от повече млади хора, които да работят на други места, подобно на проблемите, които срещаме тук в Европейския съюз. Видях това, когато посетих Урумчи преди четири години. Но народната република ще установи, че се нуждае от политики за защита на икономическите мигранти, политики за признаване на законните искания на етническите малцинства, така, както правим ние.
Ето тук е ролята на Европейския съюз, г-н Билд. Знаем, че когато демокрациите укрепват, в тях се засилва желанието да позволяват на хората самоуправление и самоопределяне. Действително, най-сериозните проблеми в Европа съществуват в по-младите демокрации като Испания и Унгария. Трябва да помогнем на китайците, които са напълно способни да живеят в демокрация - както доказват Тайван и Хонконг - да съчетаят своята нарастваща икономическа сила с нарастваща политическа зрелост при развитието на демокрацията и да им съдействаме да развият политиките, които да съчетаят, политики като "Еразъм Мундус", политики, за които говори члена на Комисията с цел засилване на обмена между хората. Убеден съм, че за целта Европейския съюз може да играе важна роля в работата с Китай.
Helga Trüpel
от името на групата Verts/ALE. - (DE) Г-н председател, г-жо член на Комисията, г-н действащ председател на Съвета, осъждам насилието и от двете страни както от страна на китайците от националността хан, така и от страна на уйгурите и скърбя за всички невинни жертви.
Това обаче не е конфликт, в който двете страни са еднакви. Уйгурите са потискан народ, наброяващ само девет милиона души. Смятам, че политиката на Китайската народна република по отношение на малцинствата е неуспешна. Също така обществото не е хармонично, както твърди Китайската комунистическа партия. В Синдзян районът на уйгурите, културната автономност е точно толкова слаба, колкото и в Тибет. Няма истинско самоуправление, въпреки че тези райони се считат за автономни и преди всичко - като това е от решаващо значение особено за по-младото поколение - уйгурите нямат същите социални и икономически права като останалата част от населението. Въпреки това Китайската комунистическа партия признава само едно обвинение, само едно непрекъснато повтаряно обвинение и то е за престъпен сепаратизъм. Всеки, който насърчава правата на човека и демокрацията в Китай, рискува да бъде обявен за престъпник и сепаратист.
Китайската народна република обаче трябва да разбере, че единствено чрез гарантирането на правата на малцинствата ще има действителна възможност за вътрешен мир. Само чрез предоставянето на еднакви права Китай ще има мирно вътрешно развитие и приемане на тази държава.
Искам да отправя още едно последно много важно мнение към шведското председателство. Да, вярно е, че сме заинтересовани от стратегическо партньорство с Китай по отношение на изменението на климата и общи въпроси на външната политика. Въпреки това не можем да жертваме правата на човека и нашите критики по отношение на състоянието на правата на човека в Китай заради стратегическия интерес. Вместо това нашата стратегическа политика по отношение на Китай трябва да съдържа ясна позиция относно политиката спрямо малцинствата и нарушаването на правата на човека в Китай.
Charles Tannock
от името на групата ECR. - (EN) Г-н председател, от векове уйгурите са оцелявали в изпълнен с опасности живот в негостоприемна част на една огромна държава. Повечето от тях са мирни последователи на исляма. За съжаление обаче, през последните години някои местни жители станаха все по-радикални под въздействието на терористи, свързани с Ал Кайда. Китай никога не е бил толерантен към неподчинението или към собствените малцинства, но споделям неговите опасения от заплахата от уйгурски ислямистки тероризъм. Аз всъщност съдействах за убеждаването на Съвета да забрани Уйгурския фронт за освобождение на Източен Туркестан преди три години.
Авторитаризмът на Китай и доминирането на националността хан не трябва да се използват като оправдание от уйгурските терористи, някои от които се намират чак в залива Гуантанамо и сеят страх и насилие, като повечето от жертвите на неотдавнашното насилие всъщност бяха китайци от националността хан.
Естествено много от нас са загрижени за правата на човека в Китай и аз също съм ангажиран като приятел на Тайван. Въпреки това Европейският съюз продължава да поддържа политиката за единен Китай и предвид факта, че ЕС официално счита Тайван и Тибет за част от Китайската народна република, определено не следва да подкрепяме по никакъв начин отделянето на провинция Синдзян.
Интересен аспект на този въпрос е дали това противоречие ще накара мюсюлманските партньори на Китай в Африка като Судан да преосмислят своите връзки с тази държава.
И накрая, отбелязвам, че министър-председателят на Турция г-н Ердоган определи насилието като геноцид: малко пресилено от негова страна, след като собствената му държава отказва да признае геноцида над арменците. Усилията му в призоваването за пан-тюркски национализъм също са лицемерни, предвид отношението на Турция към собствените й малцинства, и по-конкретно кюрдите в източна Турция.
Bastiaan Belder
от името на групата EFD. - (NL) Призивите за джихад се разпространиха както в района Синдзян, така и извън него и сега има опасност кървавите сблъсъци между китайците хан и уйгурите на китайска територия да се засилят драматично както в Китай, така и извън него. Местната християнска общност полага максимални усилия срещу опасното религиозно измерение на етническото разделение в Синдзян. Общността се моли конкретно за мир, стабилност и справедливост за всички граждани на Синдзян.
Доста нерационално, но китайското правителство не поема предложената помощ, а я отблъсква с репресии. Това си проличава от явната кампания на правителствени агенции срещу мирни протестантски домашни църкви напоследък. Така на 3 юли по време на служба в Синдзян бяха арестувани осем християни. Четирима от тях все още са задържани на неизвестно място, а двама мисионери от американци от китайски произход просто изчезнаха.
Приканвам за неотложна намеса от страна на Съвета и на Комисията по отношение на китайските органи, за да се гарантира свободата на вероизповедание за всички в тази критична ситуация в Синдзян. Това ще бъде единственото ефективно противодействие на призива за джихад и също така ще осигури на китайските домашни църкви доказателство, че те са част от плановете на Пекин за създаване на хармонично общество.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Г-н председател, "насилие", "голям брой жертви", "стотици загинали и ранени в Китай по време на бунта в провинция Синдзян": това бяха тревожните сведения, които получихме преди десет дни. В Синдзян интернет е бил блокиран напълно, което е ограничило комуникациите към и от пустинния район. Отчитайки това, което се случи в Тибет миналата година, неотдавнашните събития в Източен Туркестан, известен още като Синдзян, следва да бъдат отрезвяващо напомняне за китайското правителство за неговата цялостна политика по отношение на етническите малцинства в Китай.
Посланието, изпратено от уйгурския народ е, че тази политика се е провалила и че китайското правителство трябва да разбере това и да търси решение. Осеммилионното уйгурско население в района отдавна недоволства от отношението, което получава от китайското централно правителство и наскоро по време на расистките нападения на саморазправа китайското правителство не успя да защити уйгурите от извършителите на насилие. Това няма нищо общо с войната срещу терора, противоречивата идея, използвана от китайското правителство като оправдание за своето потисническо отношение към уйгурите в Източен Туркестан.
Фактът, че президентът Ху Цзинтао трябваше да прекрати участието си в срещата на Г-8 в Италия, за да се върне в Китай, показва, че китайското правителство осъзнава, че събитията в провинцията не са просто изолиран инцидент. Вместо да търсят решения чрез репресии и потискане, китайските ръководители се нуждаят от положителни действия, насочени към основните недоволства на уйгурския народ, особено ако Китай иска да покаже зрелост и да създаде действително хармонично общество.
Напълно подкрепям позицията на ЕС, изразена от действащия председател на Съвета, да се призовава настоятелно за сдържаност от всички страни и да се призове правителството на Китай да зачита свободата на словото и информацията, както и правото на мирно протестиране.
Véronique De Keyser
(FR) Г-н председател, избухналото насилие в автономния район Синдзян беше жестоко потушено от китайското правителство. Според официалните сведения сблъсъците между уйгурите и националността хан са станали причина за 186 смъртни случая, но кръвопролитията продължават.
Това насилие се представя от Китай като обикновен междуетнически конфликт между националността хан и уйгурите, но всъщност то е почти неизбежният резултат от неговата репресивна политика в района Синдзян. Районът е стратегически, но труден за контролиране. Като основен транзитен маршрут и с богатството си на природни ресурси - злато, нефт и природен газ - той има решаващо значение за бъдещето на доставките на енергия в Китай. Неговото население обаче включва много етнически групи от некитайски произход, като най-голямата от тях е на уйгурите. Последните съставляват почти половината от населението и в по-голямата си част са мюсюлмани сунити от турскоезичен произход. От десетилетие те са систематично дискриминирани и застрашавани от асимилация и смърт, а идентичността им е в опасност.
Всъщност политиката на Китай по отношение на етническите малцинства беше либерална през 80-те години на XX век, но постепенно стана по-строга и китайските органи използваха 11 септември 2001 г., за да популяризират своята борба срещу - забележете как са обединени - тероризма, сепаратизма и религиозния екстремизъм. През април 2009 г. организацията "Амнести Интернешънъл" публикува твърдо предупреждение: след Тибет ще последва и Синдзян. След неуспеха на политиката на ненасилие уйгурските сепаратисти ще търсят други начини за удовлетворяване на исканията си за признаване на своята идентичност и това наистина се случи.
Китай обаче не може да продължава да поддържа своята цялост чрез повтарящи се прояви на кръвопролитие. Като държава, подписала международни споразумения, той е длъжен да защитава своите етнически малцинства. Освен това неговата конституция, заедно с неговия закон от 1984 г. относно регионалната автономия, също го задължава да защитава малцинствата. Ще продължи ли Европа да си затваря очите и просто да осъжда репресиите и без успех да иска освобождаването на политическите затворници? Не. Правата на човека в Китай са политически проблем и трябва да имаме смелостта да напомним на тази държава за ангажиментите й към нейния народ и за риска, който ще поеме по отношение на международната общност, ако не ги изпълнява. Ще очакваме решителни действия от шведското председателство по този въпрос.
Tomasz Piotr Poręba
(PL) Г-н председател, начинът, по който се третираха протестите в провинция Синдзян, предостави допълнително потвърждение за авторитарния характер на комунистическите органи в Пекин. Най-малко 180 души са мъртви и 1600 са ранени в резултат на най-значимия етнически конфликт, съществувал в Китай през последните десетилетия. Европейският парламент е длъжен да осъди насилието, свързано с дискриминация по етнически или религиозни причини. Такъв следва да бъде нашият отговор в този случай, когато мощта на една авторитарна държава е използвана срещу уйгурското малцинство. То обаче не е единствената жертва на тоталитарните правителства.
Гражданите на Европа, която се основава на християнските ценности, имат специален дълг към християнските малцинства, които са преследвани в други части на света. Според неофициални източници, що се отнася до Китай, това малцинство наброява над 30 милиона души. Това означава, че представители на население със същата численост като на голяма европейска държава са тормозени, преследвани и възпрепятствани да търсят работа, измъчвани и убивани от китайските комунистически органи. Китайският режим е наясно, че копнежът за свобода и принципите на правовата държава са присъщи на християнството и поради това той се опитва да спре разпространението на тази религия. Но опитите му да се пребори с църквата се оказват неуспешни, тъй като броят на вярващите нараства стабилно с всяка изминала година.
Китайските органи трябва да разберат, че така наречената централна държава не може да стане истинска съвременна държава, освен ако не започне и докато не започне да зачита основните принципи на демокрацията и свободата на вероизповеданието.
Bernd Posselt
(DE) Г-н председател, днешното разискване доказва отново, че Съветът е слабата точка в Европейския съюз. Парламентът прие много ясна позиция по отношение на правата на човека, а лейди Аштън представи впечатляващо ясна реч от името на Комисията. Но от Съвета чух само, че те осъждат и двете страни за насилието.
Разбира се, насилието от страна на уйгурите следва също да бъде осъдено. Но можем ли наистина да го сравним с това, което комунистическата диктатура, която по никакъв начин не се е поучила от клането на площада Тиенанмън, прави, като потиска цял народ по брутален и кървав начин и заплашва този народ с етноцид посредством целенасочена политика на заселване? Можем ли да го сравним с инцидентите, които са просто израз на китайската пропаганда и които не се разследват от никого на международно равнище? Не мисля така.
Сега обвиняват уйгурите в сепаратизъм. Но сепаратизъм ли е, ако къщата гори и аз се опитвам да избягам от тази къща? Сепаратизъм ли е, ако съм неоснователно лишен от свобода и се опитвам да избягам? Това не е сепаратизъм, това е израз на волята за живот. Ако на уйгурите в Китай беше дадено пространство да живеят в родната си държава свободно, достойно и независимо, нямаше да има повече сепаратизъм. Това е единственият начин да се предотврати сепаратизмът.
Уйгурите не са малцинство, те са народ точно както шведите, чиято численост е по-малка от тази на китайците хан. Но един народ виновен ли е просто защото е по-малоброен? Трябва ли да се прекланяме пред дадена власт, само защото тя е по-голяма? Не мисля така. Ето защо ние като Европейски съюз имаме важно задължение.
Аз представлявам Мюнхен, а седалището на Световния уйгурски конгрес е в Мюнхен. По-рано седалищата на радио "Свобода" и радио "Свободна Европа" също се намираха в Мюнхен. Все още се гордеем, че сме били гласът на свободата по онова време. Сигурен съм, че някой ден ще се гордеем по същия начин, че сме били центърът на свободните уйгури и се надявам, че някога всички уйгури ще се радват на тази свобода.
Evelyne Gebhardt
(DE) Г-н председател, госпожи и господа, едно нещо е необходимо да се каже много ясно: в Китай съществува единна система и ние не искаме да позволим разпадането на тази система. Ние зачитаме китайската система. Това обаче не означава...
(Прекъсване от г-н Posselt)
Ние зачитаме китайската единна система. Това обаче не означава, че не трябва да се зачита и разнообразието на народи в Китай. Ето за това призоваваме ние социалдемократите.
Ние искаме в Китай да се зачитат правата на гражданите, правата на човека и свободата на народа. Искаме да се зачита свободата на изразяване. Искаме журналистите да могат да се движат свободно навсякъде, за да може наистина да се отразява действителното положение. Ето това искаме ние и има едно нещо, което ще кажем много ясно на нашите колеги в Китай: това, което за нас е основен принцип, ще очакваме да бъде основен принцип и за вас в Китай, а именно това, че правата на човека са всеобщи. Това, което политиците ни казват винаги - нека първо да решим социалните проблеми и после можем да говорим за правата на човека - е неправилен подход към нещата. Трябва да бъде точно обратното. Правата на човека са на първо място и след това са социалните права, които са просто неотменна част от правата на човека и не могат да бъдат отделяни от тях.
Ето защо много се разочаровах от това, което казахте, г-н Билд. Сякаш казахте: нека да работим на равнище на икономика, това е нашата основна грижа и всички останали неща не представляват особен интерес за нас. Това не е подходът, от който се нуждаем. Трябва да възприемем подхода, който ни беше представен от Европейската комисия, а именно да кажем, че първо искаме обща основа за нашата работа, върху която в последствие можем да изградим нашето сътрудничество, тъй като ние искаме да има сътрудничество, това е ясно, но не на каквато и да е основа, а само на правилна основа, която зачита достойнството на човека.
Nirj Deva
(EN) Г-н председател, позволете ми да поздравя г-н Билд за премереното изказване, което чухме току-що. Аз вярвам в границите на националната държава, признати от Организацията на обединените нации, и поради това съм против свързаното със сепаратизъм насилие навсякъде по света, независимо дали е в Кашмир, Индонезия, Шри Ланка, където съм роден, Северна Ирландия, където преживях бомбен атентат, Испания или дори в Китай.
Съжалявам, че в Китай, една много важна държава за Европейския съюз, бяха ранени около 1 680 души, а 184 бяха убити. Проблемът започна във фабрика за играчки в Гуандун и се разпространи. Между убитите в бунтовете в Урумчи 137 души бяха китайци хан, а 46 - китайци от уйгурски произход. Това е възмутително. Ние трябва да го осъдим.
Ако тези деяния са насърчени и извършени от външни сили, по-конкретно сепаратистки фундаменталистки сили, те следва да бъдат подведени под отговорност в Международния наказателен съд.
Ако те са възникнали в държавата, въпросът следва да се реши от полицията в Китай и ние трябва да я подкрепим. Живеем в малък свят и трябва да живеем заедно. ЕС е ясен пример за това. Подкрепянето на сепаратизма където и да е по света противоречи на духа на ЕС. Не можем да работим за обединението на Европа у дома и да насърчаваме разделянето на Китай в чужбина. Това е пътят към хаос и конфликти.
Csaba Sógor
(HU) Въпросът е каква е позицията ни по този проблем? На страната на Китай или на страната на събитията на площада Тиенанмън сме? На страната на Китай или на страната на Тибет сме? На страната на Китай или на страната на уйгурския район сме? На страната на 1,2 милиарда китайци или на страната на 8 милиона уйгури сме? На страната на репресиите, налагането на чужд начин на живот, удобен живот, добро здраве и материално състояние ли сме или на страната на селското, номадско минало, което несъмнено означава бедност и ширещи се болести, но опазва собствената култура, на страната на свободата ли сме? Изказванията на един или двама от моите колеги отразяват стила на диктатурата на бившите режими в Източна Европа. Може ли майка на 11 деца наистина да бъде терорист? Жена, която е излежала присъда, а две от нейните деца са все още в затвора? Каква е позицията ни при това положение? Това е въпросът. На страната на символичната автономия или на страната на истинската автономия сме? На страната на репресиите ли сме, на чуждия начин на живот, експлоатацията на природните ресурси на уйгурския район или на страната на съхранението на културите, свободата и правата на народите за самоопределяне? За мен е ясно на чия страна съм аз. Надявам се, че е ясно и на моите колеги. Трябва да бъдем приятели с Китай, за да може той да се учи от нас. Но ние трябва да правим това, като даваме пример в области като права на човека, свободи, самоопределяне и автономия. Все още ни предстои огромна работа. Във връзка с това си мисля за държавите, които се присъединиха наскоро.
Emine Bozkurt
(NL) Слушах встъпителните изказвания на Съвета и на Комисията и може би причината е в устния превод, но нито един път не чух думата уйгури, а разбира се уйгурите са тези, които обсъждаме днес. Има стотици загинали и ние съжаляваме за тяхната смърт, освен това има и много повече ранени.
Европейският съюз подкрепя твърдо основните права, правата на човека, гражданските права и мирните демонстрации. Виждаме, че всички тези права се потъпкват грубо. Разбира се, в изявленията чух за необходимостта от диалог. Тази необходимост е нещо, което и аз много искам да подчертая. Този диалог е изключително важен. Но наистина бих искала да разбера от Съвета и от Комисията какви конкретни мерки ще предприемат в краткосрочен план.
Reinhard Bütikofer
(DE) Г-н председател, провеждаме настоящото разискване въз основа на универсалния характер на правата на човека, но също и въз основа на необходимостта от световно партньорство. Беше споменато хармонично общество. Това е един от девизите на Китайската комунистическа партия, но и нещо повече: то отразява дълбоката надежда на китайския народ. Хармоничното общество не означава просто същото като замаскиране на авторитарни отношения. Считам, че е наша задача да подкрепим китайския народ в осъществяването на хармоничното общество.
Партньорството означава ясно изразяване. Когато говорим за Синдзян, думата "уйгури" следва също да се споменава. Откритото изразяване обаче не означава конфронтиране - трябва да избягваме това.
Искам да кажа нещо последно на г-н Posselt. Той говори за сепаратизъм. Г-н Posselt, зная, че Вашата баварска партия знае нещо по въпроса, но мисля, че вместо това следва да подкрепим г-н Brok и да говорим за продължаване на политиката за единен Китай.
Struan Stevenson
(EN) Г-н председател, би било голяма грешка да поставим Китай в същата категория в днешното разискване, в която обсъдихме Иран. ЕС има много добри отношения с Китай и мисля, че трябва да внимаваме обсъжданията относно неотдавнашните събития в Урумчи да бъдат точни и основаващи се на факти.
Инцидентът, който се случи на 5 юли, представляваше предварително планирано нападение срещу китайското население хан в този град от страна на уйгурите. Както знаем, някои бойци от уйгурското население в Синдзян са ислямски фундаменталисти, които настояват за отделна държава. Те извършиха жестоко нападение, което причини смъртта на 137 китайци от националността хан. Така че най-голямата част от убитите са били китайци от националността хан. Китайското правителство съвсем правилно изпрати полицейски и военни части да обуздаят насилието и да спрат нападенията за отмъщение на населението хан срещу уйгурите. Какво друго би могло да се очаква да направи правителството? Поради това нека нашите критики да се основават на факти и да не си правим несправедливи изводи за китайците.
Sabine Lösing
(DE) Г-н председател, мисля, че този конфликт много често се представя доста едностранчиво. Съгласна съм с предходния оратор, че в настоящия случай често става дума за нападения срещу китайци от националността хан от страна на уйгурите и че наистина някои от нападенията са расово мотивирани.
(Реплики)
Например четох интервю с една уйгурска жена, която пита дали бихме искали да бъдем управлявани от жълти комунисти. Уйгурите се ползват с много привилегии в своя район, например позволено им е да имат повече деца, разрешено им е да извършват религиозни ритуали дори в работно време, има и много други примери. Затова и много от местните китайци от националността хан им завиждат.
Ето защо трябва да бъдем много проницателни, когато разглеждаме настоящата ситуация, и да проучим причините и последиците. Понякога проблемите не се крият там, където изглежда на пръв поглед. Трябва да внимаваме да не възприемем едностранчива позиция.
Трябва да подкрепяме китайците в решаването на техните проблеми. Едностранчивият възглед, който често се представя в залата, според мен е опасен. Китайското правителство със сигурност има недостатъци в политиката си спрямо малцинствените групи и претърпява и неуспехи. Но то показва и воля за усъвършенстване в много области. Ето защо следва да му помогнем в тази ситуация чрез сътрудничество - действително също и критично сътрудничество - въз основа на доверието.
Карл Билд
действащ председател на Съвета. - (EN) Г-н председател, мисля, че настоящото разискване действително отрази сложния характер на проблемите, пред които сме изправени. Тук се разгледаха въпроси, простиращи се от различната система, която има Китай, и развитието на тази конкретна система, значението, което придаваме на правата на човека и необходимостта да помогнем на Китай да се развива в посока на по-отворено общество, което да зачита по-добре правата на човека, както и проблемите, свързани с правата на малцинствата, проблеми, които съществуват в Китай.
Но за съжаление Китай не е единствената държава в света, която се сблъсква с тези проблеми и с насилието, етническото насилие, което се извърши през няколко последните дни по улиците на Урумчи. Етническото насилие е винаги нещо лошо. То следва да бъде осъдено и можем само да подкрепяме тези, които се опитват да внесат помирение в конкретната ситуация въз основа на зачитането на правата на човека, като от собствената си история познаваме сложността на тези въпроси.
Г-н Bütikofer засегна въпроса за хармоничното общество. Всички ние искаме да развием и да живеем в хармонични общества и явно е необходимо да помислим какво можем да направим, за да помогнем на Китай да се развива в посоката на общество, което се възприема като хармонично от всеки един гражданин на Китай. Обществата все още не са такива. Всъщност твърде малко общества са такива, това е съвсем ясно. Позволете ми обаче да отбележа, че в първите изказвания на г-н Brok, г-н Severin и г-н Watson видях много мъдрост, която би могла да насочва по-нататъшните ни разисквания, продължавайки важните отношения, които се стремим да имаме с Китай, като разбираме сложността на тези отношения във всичките им измерения.
Председател
Разискването приключи.
Писмени изявления (член 149)
Helmut Scholz  
в писмена форма. - (DE) Решаване на конфликта за милиони уйгури в Китай - диалог, а не осъждане. Скърбим заради кървавите сблъсъци, за загиналите и ранените в Синдзян-Уйгур. Действията на полицията и силите за сигурност бяха прекомерни и вредят на целите на китайското правителство за растеж и стабилност. Същевременно не е правилно Китай да бъде обвиняван в културен геноцид. Правителството полага усилия да постигне равновесие между автономията на малцинствените групи и модернизацията в една мултиетническа държава. Следователно от нас като партньор зависи да подкрепим развитието на Китай по отношение на демокрацията и принципите на правовата държава, без да пренебрегваме специалните исторически, географски и културни аспекти на тази държава. Пристрастната информация ще попречи на диалога и тя няма да компенсира политиката, която не осигурява достатъчно гарантиране на правата на човека. Китай е важен партньор за Европа, наред със САЩ и Русия. Преодоляването на финансовата криза, борбата с бедността, спирането на изменението на климата, осигуряването на енергийната сигурност и гарантирането на снабдяването с вода - нищо не може да бъде постигнато без усилията на Китайската народна република. Повечето уйгури са ужасени от събитията от миналата седмица и преди всичко искат да живеят отново в мир. Китайското правителство знае, че този конфликт не може да бъде решен с насилие. Ние можем да подкрепим диалога между китайците от националността хан и уйгурите и други малцинствени групи, вместо да продължаваме десетгодишната ни намеса отвън с нашите неподходящи методи. Установяването на структуриран диалог, целящ развитие на принципите на правовата държава в Китай, е по-важна задача за Европейския парламент.
