Krīze lauksaimniecības nozarēs, izņemot piensaimniecības nozari (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir Komisijas paziņojums par krīzi lauksaimniecības nozarēs, izņemot piensaimniecības nozari.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos jums pateikties par man sniegto iespēju piedalīties šajā sēdē, lai es varētu izskaidrot šābrīža ekonomisko situāciju lauksaimniecības nozarē.
Finanšu un ekonomikas krīze ir ietekmējusi arī lauksaimniecības nozari. Mēs esam pieredzējuši pieprasījuma samazināšanos, pārmaiņas valūtas kursos un sarežģītu piekļuvi kredītiem - viss minētais ir atstājis iespaidu uz lauksaimniecības produktu cenām un uz lauku saimniecību ienākumiem.
Oficiālie ienākumu aprēķini lauksaimniecības nozarē kļūs pieejami tikai nākamajā nedēļā, bet mēs jau tagad varam prognozēt, ka tie liecinās par būtisku 2009. gadā gūto ienākumu samazināšanos salīdzinājuma ar iepriekšējo gadu, ņemot vērā ražošanas izmaksu un lauksaimniecības tirgus cenu relatīvo attīstību.
Pēc sākotnējā krituma, ko piedzīvojām 2008. gada rudenī, paredzams, ka šis atkārtotais lauksaimniecības nozares ienākumu kritums likvidēs izņēmuma kārtā radušos ienākumu pieaugumu, ko radīja lauksaimniecības produktu cenu paaugstināšanās, kura sākās 2007. gada vasarā un tad - vienu gadu vēlāk.
Priekšsēdētāja kungs, ar jūsu atļauju es tikai sniegšu pārskatu par atsevišķām no daudzajām nozarēm. Pirmkārt, graudaugi. 2008. gadā mēs piedzīvojām būtisku cenu kritumu galvenokārt labās ražas dēļ. Tomēr varam redzēt, ka pēdējo mēnešu laikā cenas ir palielinājušās, jo īpaši labībai un kukurūzai. Ņemot vērā šīs attīstības tendences, šobrīd nebūtu atbilstoši veikt ārkārtas pasākumus, piemēram, sākt intervences iepirkumu kukurūzai, vai iejaukties ar eksporta kompensācijām.
Situācija nedaudz atšķiras attiecībā uz miežiem - ir samazināti eksporta apjomi un zemas vietējās cenas, bet, kā jums zināms, tikko ir sākta intervence, kam vajadzētu palīdzēt lopbarības graudu tirgiem.
Cūkgaļas nozarē situācija aizvien ir nestabila. Ekonomikas krīze skāra šo nozari tad, kad tā vēl nebija pilnīgi atguvusies no 2007. gadā piedzīvotajām grūtībām. Šogad cenas ir zemākas salīdzinājuma ir pagājušā gada cenām, bet vienlaikus - un dažkārt mums uz to ir jāparaugās no pozitīvās puses - mēs redzam, ka lopbarības cenas ir daudz stabilākas nekā 2007. un 2008. gadā. Lai gan eksporta līmenis ir zemāks nekā 2008. gadā, mēs tik un tā gaidām, ka tas būs augstāks par 2007. gada eksporta līmeni.
Kopumā es nesaskatu pietiekamu pamatojumu, lai šobrīd ieviestu papildu tirgus instrumentus, bet varu jums apliecināt, ka mēs ļoti uzmanīgi pārraugām šo situāciju.
Attiecība uz augļiem un dārzeņiem ekonomikas krīze ir samazinājusi vietējo patēriņu, kā arī esam novērojuši zināmu kritumu atsevišķos eksporta tirgos. Tas ir ietekmējis ražotāju iegūtās cenas augļiem un dārzeņiem. Tomēr, ņemot vērā nozares iezīmes, pēdējās augļu un dārzeņu nozares reformas ietvaros mēs pieņēmām lēmumu, ka, lai risinātu problēmas, ar kurām ir saskārusies šī nozare, ir jāpalielina ražotāju organizāciju pievilcība, kā arī jāuztic tām krīzes pārvaldība.
Ražotāju organizācijas šobrīd saražo 40 % no kopējā augļu un dārzeņu apjoma. Tās var apvienoties ekonomiski spēcīgās organizācijās arī pārrobežu līmenī, kas ir būtiski, jo mūsdienu krīzes nepazīst valstu robežas.
2007. gada reformas ietvaros mēs nodrošinājām ražotāju organizācijām stimulus šo ieteikumu īstenošanai. Mēs tām nodrošinājām arī jaunus krīzes risināšanas instrumentus, piemēram, negatavas ražas novākšanu vai ražas nenovākšanu, kas papildina tradicionālo izņemšanu no tirgus.
Mēs arī esam izstrādājuši tiesisku pamatu, kas augļu un dārzeņu ražotājiem sniedz iespēju ietekmēt un stabilizēt tirgu, bet ir nepieciešama vairāk augšupēja pieeja, un par to Komisija nevar uzņemties atbildību. Tādēļ es mudinu izveidot ražotāju organizācijas un uzskatu, ka dalībvalstīm un lauksaimniekiem būtu jāpievērš uzmanība lielajam skaitam dažādās dalībvalstīs esošo ražotāju organizāciju. Tas nav īpaši pārdomāti, ja ražotāju organizācijas savstarpēji konkurē, nevis konkurē ar mazumtirdzniecības sektoru.
Pirms četriem gadiem nelabvēlīgo klimatisko apstākļu dēļ olīveļļas cenas sasniedza rekordaugstu līmeni. Kopš tā laika trīs secīgu apmierinošu ražu un ekonomikas krīzes rezultātā cenas pakāpeniski ir nokritušas līdz ļoti zemam līmenim. Šā iemesla dēļ Komisija šā gada pirmajā pusē atjaunoja palīdzību privātai uzglabāšanai. Mēs bijām liecinieki tam, ka tirgus tūlīt pat reaģēja un cenas vienmērīgi stabilizējās.
Lai gan tika prognozēta laba raža, kas būtu ceturtā labā raža pēc kārtas, krājumi ražas novākšanas sākumā nebija lieli. Ciktāl varam prognozēt, patēriņa apjoms uzlabosies.
Kopumā es saskatu lēnas atlabšanas pazīmes. Es piekrītu, ka situācija ir uzmanīgi jāuzrauga un šī uzraudzība nepieciešamības gadījumā sniegs iespēju rīkoties.
Šis ir ātrs pārskats par īstermiņa pasākumiem, bet ļaujiet man jums apliecināt, ka mēs izskatām arī vidēja termiņa un ilgtermiņa jautājumus, jo īpaši tādus kā pievienotās vērtības izplatīšana pārtikas ķēdē, kā arī jautājumu par to, kā risināt cenu nestabilitātes jautājumu. Esmu pārliecināta, ka mēs atgriezīsimies pie šiem būtiskajiem jautājumiem.
Albert Deß
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, pagājušajā gadā un arī šogad piensaimnieki ļoti skaļi pauda savas bažas arī šeit, Briselē. No plašsaziņas līdzekļiem gūstamais iespaids rada priekšstatu, ka smagā situācijā atrodas tikai piensaimnieki. Tomēr pašreizējais stāvoklis ietekmē arī citas lauksaimniecības nozares. Atšķirībā no mūsu piensaimniekiem cūku audzētāji, cūku nobarotāji, putnkopji, augļu un dārzeņu audzētāji, vīnkopji un pat labības audzētāji ir pieraduši, ka labas ražas gadi mijas ar neražas gadiem, un tādēļ viņi savu neapmierinātību nepauž tik skaļi. Tomēr es uzskatu, ka ir noderīgi pievērst uzmanību arī šo lauksaimnieku šābrīža situācijai.
Komisāres kundze, jūs norādījāt, ka finanšu un ekonomikas krīze ir ietekmējusi visu lauksaimniecības nozari un ka mums būtu jāizskata iespējas, kā uz to reaģēt. Sarunājoties ar lauksaimniekiem, kurus ir praktiski skārusi krīze, es atkal un atkal dzirdu vienu un to pašu: kopumā viņi apgalvo, ka spēj reaģēt uz tirgus prasībām, izņemot situācijas, kad tas ir īpaši grūti, kā tas piensaimniekiem un citiem lauksaimniekiem bija pagājušajā gadā un ir šogad. Tomēr lauksaimnieki neizprot to, kāpēc mēs šeit, Eiropā, viņiem radām aizvien lielāku birokrātijas slogu. Viņi norāda, ka labāk vēlas apstrādāt savu zemi, barot mājlopus un rūpēties par tiem, nevis visu dienu pavadīt, veicot uzskaiti un reģistrējot savas darbības.
Gadsimtiem ilgi mūsu lauksaimnieki ir ražojuši pārtikas produktus, neveicot milzīga apjoma uzskaiti. Zemes ražīgums ir palielinājies, uzlabojusies mājlopu veiktspēja, un mūsdienās mēs "pārplūdinām” lauksaimniekus ar birokrātijas prasībām. Es nesen lasīju, ka lauksaimniecības ministri apspriež birokrātijas prasību samazināšanu. Mūsu lauksaimnieki šādai iespējai gandrīz vairs nespēj noticēt. Es ceru, ka mēs beidzot šajā jomā varam panākt kādus uzlabojumus, ļaujot mūsu lauksaimniekiem darīt to, ko viņi prot vislabāk, citiem vārdiem sakot - nodarboties ar pārtikas produktu ražošanu, nodrošinot veselīgu uzturu pusmiljardam cilvēku. Mums viņi šajā darbā ir jāatbalsta un jānodrošina viņiem iespēja ar to nodarboties arī turpmāk.
Paolo De Castro
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, mēs kārtējo reizi apspriežam krīzi lauksaimniecības nozarē.
Pēdējo mēnešu laikā Parlamentā vairākas reizes ir apspriestas grūtības, kas ir nopietni "aplenkušas” piensaimniecības nozari, un pausts aicinājums Komisijai un Padomei nekavējoties rīkoties. Mēs esam guvuši rezultātus, lai gan tikai daļējus, tomēr, pamatojoties uz šīm iniciatīvām, neatliekamās situācijas risināšanai ir nodots īpašs fonds EUR 300 miljonu apjomā.
Tomēr tagad mums ir jāņem vērā, ka krīze, kas ir smagi skārusi piensaimniecības nozari, strauji izplatās arī citās Eiropas lauksaimniecības nozarēs, jo labības, olīveļļas, dārzeņu un augļu tirgi uzrāda satraucošas pazīmes, kā tikko norādīja Fischer Boel kundze.
Attiecībā uz pienu mēs saskaramies ar ciklisku fenomenu, kas ir cieši saistīts ar smago ekonomisko situāciju, kad ir neizbēgami krities pieprasījums un tirgū izraisīta stagnācija. Šī krīze sāk izpausties izteikti satraucošā veidā, kā to apliecina daudzie lauksaimnieku organizētie protesti virknē Eiropas reģionu. Šādi protesti liecina par steidzami risināmu un satraucošu situāciju, kā arī vispārzināmām rūpēm par nozares nākotni kopumā.
Šā iemesla dēļ pēdējā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas sapulcē, kas notika 1. decembrī, mēs vienprātīgi pieņēmām lēmumu uzaicināt uz Parlamentu Komisijas pārstāvjus, lai uzklausītu viņu ziņojumu par krīzes situāciju, ar kuru ir saskārusies mūsu lauksaimniecība, un tendencēm, kādas ir vērojamas dažādās ražošanas nozarēs. Šeit Parlamentā mēs gaidām, lai Komisija, pirmkārt, izmantotu visus tās rīcībā esošos instrumentus tirgus stabilizēšanai un patēriņa atlabšanas stimulēšanai, bet vienlaikus mēs arī uzskatām, ka šī iespēja ir jāizmanto, lai ielūkotos nākotnē un palīdzētu nodrošināt, lai kopējā lauksaimniecības politika joprojām būtu svarīga Eiropas politika, kurā tiktu pievērsta uzmanība visu iedzīvotāju un visu Eiropas reģionu interesēm, sākot ar Zviedrijas ziemeļiem un beidzot ar Kipras dienvidiem.
Lauksaimnieki vēlas nekavējoties saņemt atbildes, un šodien mēs esam šeit pulcējušies, lai uzņemtos atbildību par procesu paātrināšanu, lai pārliecinoši cīnītos ar krīzi un lietderīgi izmantotu nesenās pagātnes sniegto pieredzi, tādējādi izvairoties no laika izniekošanas un ātri atrisinātu situāciju, kura draud pasliktināties vēl vairāk. Saistībā ar šo jautājumu mēs vēlētos saņemt atbildi un jaunumus no Komisijas.
Marian Harkin
ALDE grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos pateikties komisārei par situācijas izklāstu. Tomēr es gribu galveno uzmanību pievērst tikai vienai jomai, kurā mēs varam rīkoties, jo tā ir visaptveroša problēma - proti, neliela neatļauto ģenētiski modificēto organismu klātbūtne importētajā pārtikā un tās ietekme uz ES pārtikas rūpniecību.
Es nosūtīju priekšsēdētājam Barroso kungam vēstuli, kuru bija parakstījuši vairāki Parlamenta deputāti, un viņš sniedza atbildi, ka Komisija ir operatīvi rīkojusies, lai atļautu trīs ģenētiski modificētus produktus, un ceturtā produkta atļaušana ir izskatīšanas procesā. Tomēr mēs aizvien spēlējam "sunīšus”.
Nākamajā gadā problēmu radīs Brazīlija: viņi ir vienkāršojuši savu apstiprinājuma procedūru, saīsinot to līdz 22 mēnešiem, un problēma tādējādi neizzudīs. Mēs visi zinām, ka lauksaimniecības nozari ir piemeklējusi zema rentabilitāte, un, manuprāt, ES lauksaimnieki vismaz var cerēt, ka ieguldījumu izmaksas nepaaugstināsies jo ES nespēs rīkoties pietiekami ātri, lai apstiprinātu atļaujas. Neapmierinošas izejmateriālu cenas, protams, ir problēma, bet divreiz lielāka problēma ir situācija, kurā izejvielas nav pieejamas pasaules tirgus cenās. Īrijā kopš šā gada maija sākuma aizkavētu atļauju radītās papildu izmaksas bija EUR 23 miljoni.
Visbeidzot jautājums par nelielu klātbūtni vienmēr būs aktuāls, un, lai arī ātri funkcionējoša atļauju sistēma uzlabos situāciju, mums vēl aizvien ir nepieciešams tehniskais risinājums.
Martin Häusling
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, Fischer Boel kundze, jūs sniedzāt ļoti īsu atbildi par krīžu jautājumu, un es nedzirdēju jūs pieminam nevienu iespējamo šo krīžu risinājumu. Taisnība, krīze nepastāv tikai piensaimniecības nozarē; krīze ir piemeklējusi arī labības nozari, dārzeņu nozarē norit turpmāka koncentrācija, un pēdējo desmit gadu laikā mēs esam zaudējuši 50 % cūkgaļas ražotāju. Tas nav tikai tādēļ, ka pārdzīvojam ekonomikas krīzi, komisāres kundze, bet arī tādēļ, ka pēdējo gadu laikā mūsu lauksaimniecības politikas orientācija ir bijusi kļūdaina. Tagad jums patiešām būtu jāatzīst, ka liberalizācija ir bijusi neveiksmīga un pasaules tirgus pieeja nav risinājums lauksaimniecības jomā.
Daži nākamie gadi būs izšķiroši attiecībā uz to, kādā virzienā attīstīsies mūsu lauksaimniecība. Tādēļ mēs esam gandarīti, ka Parīzē 22 lauksaimniecības ministri skaidri norādīja, kurā virzienā tai būtu jāattīstās. Daudzējādā ziņā mēs tam piekrītam. Lauksaimniecības jomā mums ir nepieciešama droša plānošana, un lauksaimniecības politikai ir jābūt ilgtspējīgai. Arī šo domu mēs esam aizstāvējuši ilgu laiku.
Cenu kritumu izjūt lauksaimnieki, bet to neizjūt patērētāji. Tas norāda uz to, ka mūsu lauksaimniecības politika faktiski kalpo tikai lielo koncernu interesēm. Komisāres kundze, jūs diezgan pareizi norādījāt, ka šajā ziņā mums būtu jānostiprina lauksaimnieku stāvoklis, bet jūs vienmēr atsakāties sniegt atbildi uz jautājumu, kā mums tas praktiski būt paveicams. Mēs centīsimies sniegt atbildes uz šo jautājumu. Patiesībā dažu nākamo gadu laikā tas būs izšķiroši svarīgi. Lauksaimnieki nedrīkst būt tikai izejvielu ražotāji. Viņiem ir aktīvi jācenšas iegūt ietekmi tirgū, un, lai to panāktu, ražotājiem ir nepieciešams mūsu atbalsts.
Pastāvīgais spiediens uz cenām lauksaimniecības jomā liks pazemināt produkcijas kvalitāti. Aizvien lielāka lauksaimniecības nozares industrializācija izraisīs bioloģiskās daudzveidības zudumu, un industrializētā lauksaimniecība palielinās arī CO2 un metāna izmešu apjomu. Teikt runas par klimata aizsardzību, vienlaikus turpinot industrializāciju, nevar būt risinājums!
Tādēļ mums, Parlamentam, nākamo gadu laikā ir ļoti nopietni jāuztver savi pienākumi. Mēs ceram, ka mūsu sadarbība ar jauno Komisiju būs konstruktīva.
James Nicholson
ECR grupas vārdā. - Priekšsēdētājas kundze, mēs visi saprotam daudzās citās lauksaimniecības nozarēs pastāvošās bažas, un šo nozaru pārstāvji, protams, uzskatīja, ka mēs veltām pārāk lielu uzmanību piensaimniecības nozares problēmu risināšanai. Bet mēs, kuri bijām iesaistīti šajā procesā, zinām, ka nepastāvēja alternatīva un piensaimniecības problēmas bija jāatrisina. Jācer, ka pašlaik mēs tuvojamies dažu šīs nozares problēmu atrisinājumam. Tagad mums ir jāpievēršas citām jomām.
Mēs esam apsprieduši problēmas, ar kurām saskaras, piemēram, graudaugu audzētāji, kuru produkcijas cenas ir sasniegušas zemāko cenu līmeni ilgā laikposmā, un manā jomā tas ir noticis arī ar kartupeļu un ābolu audzētājiem. Es jums varu iesniegt sarakstu ar jomām, kurās pastāv nopietnas problēmas. Bet viena no lielākajām problēmām - un te es vēlos atgriezties pie atbalsta Harkin kundzes teiktajam - ir kavēšanās, lai atļautu jaunu ĢMO lopbarības graudu sugu importu Eiropas Savienībā.
Mēs paaugstinām lopbarības cenas, kas negatīvi ietekmē mūsu cūkaudzētājus, putnkopjus un liellopu audzētājus, un šo atļauju pieņemšanas paātrināšana būtiski uzlabotu situāciju. Pastāv būtiski draudi, ka pārlieku lielā birokrātija, dokumentācijas prasības un tiesību akti iznīcinās mūsu lauksaimniekus; jūs to sapratīsiet 1. janvārī, aizpildot CPID, kas, manuprāt, ir pilnīga laika izniekošana.
Vidējā termiņa pārskats mums izraisīja daudz pārmaiņu, un mēs esam gatavi ieviest vēl vairāk pārmaiņu. Tomēr es uzskatu, ka mums vajadzētu atkārtoti izskatīt ietekmi, ko šīs pārmaiņas ir radījušas nozarē. No savas pieredzes es zinu, ka daudzi aitu un zīdītājgovju audzētāji vienkārši pamet šo nozari.
Šī tendence rada lielas bažas. Mums ir jāparaugās uz abām šīm jomām, uz to, kā mēs tās praktiski atbalstām. Vai mēs to labā varam darīt vairāk? Vai mēs tās varam saglabāt? Mums vajadzētu atcerēties, ka daudzas no šīm nozarēm, piemēram, aitu un zīdītājgovju audzēšana, notiek ekoloģiski jutīgās zonās, kalnainos reģionos, apgabalos, kuros nepastāv alternatīvas, un es domāju, ka mums vēlreiz ir jāizskata, kā mēs atbalstām šīs nozares.
Patrick Le Hyaric
Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, jūs minējāt, ka lauksaimniecības krīze ir dziļa, - to mēs jau zinājām. Patiešām, mazās un vidēja izmēra lauku saimniecības vairs nespēj tikt galā ar situāciju. Tomēr, komisāres kundze, tas nav tehniskas problēmas rezultāts, bet gan sekas jūsu īstenotajai liberalizācijas politikai, kopējas lauksaimniecības politikas pamatprincipu iedragāšanai, kā arī jūsu atteikšanās atgriezties pie minimālo cenu izmaksas par darbu un jūsu visaptverošās brīvā tirgus pieejas rezultāts, kas ir pretrunā Kopienas preferences principam.
Jauna kopējās lauksaimniecības politikas izvērtēšanas perioda sākumā ir pienācis laiks uzlūkot darbu lauksaimniecībā kā darbu vispārējās interesēs, kas dod labumu sabiedrībai. Tādēļ jaunajai lauksaimniecības politikai ir jābūt pārtikas, vides un teritoriālajai politikai.
Pirms lēmuma pieņemšanas par budžeta jautājumiem mums jānosaka šīs politikas mērķi un virziens. Jebkurā gadījuma tas nozīmētu, ka par paveikto darbu tiktu maksāta garantēta minimālā cena un lauksaimniecība kļūtu par produktīvu nozari, kas sniedz pievienoto vērtību un nodrošina darba vietas, veicinot tādu lauksaimniecības attīstību, kas respektē pārtikas suverenitāti un apkaro badu.
Šobrīd visi pierādījumi liecina par to, ka lauksaimniecībā efektivitāte sociālajā, vides un veselības jomā ir atkarīga no indivīda, atsevišķa lauksaimnieka, nevis industrijas kopumā. Šiem vajadzētu būt mūsu debašu tematiem, ja mēs beidzot gribam pārtraukt lauksaimniecības krīzi.
Lorenzo Fontana
EFD grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, šābrīža krīze lauksaimniecības jomā ir acīmredzams rezultāts straujai paplašināšanās politikai, ko Eiropas Savienība sāka pēdējo gadu laikā, un galvenokārt pārlieku straujai tirgu globalizācijai.
Lauksaimniecības nozare ir jāaizsargā, piemērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību principus, jo īpaši tā 32.-38. pantu, īpaši attiecībā uz mērķiem - lai tos īstenotu, tiem ir jāatbilst konkrētiem tiesiskiem noteikumiem. Ļoti smagā periodā, kas negatīvi ietekmē lauksaimniecību kopumā, jo īpaši augļkopības un dārzeņu audzēšanas nozari, piemēram, ābolu, persiku un tādu graudaugu kā kviešu un kukurūzas audzēšanu, šajā nozarē spēkā esošie noteikumi, kas regulē intervenci, tirgus krīzes gadījumā mums neļauj īstenot būtiskus pasākumus, reaģējot uz vajadzībām lauksaimniecības nozarē, īpaši aizsargājot lauksaimniekus.
Lauksaimniekiem ir ne tikai jāsniedz palīdzība, bet viņiem ir jāgarantē arī tirgus aizsardzība, kā tas ir noteikts līguma pamatnoteikumos. Diemžēl šobrīd tas tiek īstenots tikai ierobežotā mērā. Tas ir pieredzēts iepriekš piensaimniecības krīzes ietvaros un tagad - attiecībā uz krīzi augļkopības un dārzeņu audzēšanas jomā.
Šis ir brīdis, kad Eiropai ir jāpieņem stingrāki lēmumi, lai patiešām sniegtu pilnīgu atbalstu mūsu lauksaimniekiem, lauku saimniecībām un zemei, kas diemžēl pārāk bieži tiek pamesta novārtā. Tādēļ vajadzētu nopietni pārdomāt, kas tiek darīts Eiropas tirgū, lai atbalstītu Eiropā ražotos produktus pretstatā produktiem, kas ir ievesti no valstīm ārpus Eiropas Savienības, un, es vēlētos atkārtot, jo īpaši attiecībā uz augļiem un dārzeņiem.
Izstrādājot konkrētus noteikumus, kuri tomēr ir jāievēro visā Eiropas Savienībā un kuru ievērošana mums ir jānodrošina arī no to trešo valstu puses, ar ko mēs īstenojam būtisku lauksaimniecības produktu tirdzniecību, mēs, iespējams, spēsim radīt tirgu ar mazākiem traucējumiem un varēsim labāk aizsargāt mūsu lauksaimniekus un ES ražotus lauksaimniecības produktus.
Georgios Papastamkos
(EL) Priekšsēdētājas kundze, graudaugu, olīveļļas, augļu un dārzeņu, kā arī kokvilnas nozare atrodas tiešām smagā situācijā. Jums būtu jāzina, ka daudzi Grieķijas persiku audzētāji ir saniknoti. Man tikai jāpiebilst, ka šobrīd nav realizētas aptuveni 200 000 tonnas persiku komposta.
Situācija graudaugu jomā aizvien ir kritiska, un dalībvalstīs nekavējoties ir jāaktivizē valsts intervences instruments. Mums ir jāaizsargā produkti ar aizsargātas cilmes vietas nosaukumu un aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādi.
Liela krīze ir piemeklējusi arī lopkopības nozari. Tika minēta piensaimniecības nozare, un mēs esam rīkojušies pareizi, uzņemoties tās aizsardzības iniciatīvu. Lopkopji Grieķijas ziemeļu daļā ir bloķējuši Evzona muitas punktu, un viena no viņu pamatotajām prasībām ir izcelsmes vietas nosaukuma iekļaušana piena produktu etiķetēs. Manuprāt, izcelsmes vietas norādīšana aizsargā gan ražotājus, gan patērētājus.
Mums ir nepieciešams lielāks skaits instrumentu lauksaimniecības produktu atbalstam kā Eiropas Savienībā, tā ārpus tās, trešajās valstīs. Mums ir vēl vairāk jāracionalizē tirgi un efektīvi jākontrolē piegādes ķēdes pārredzamība, kā arī jāsamazina atšķirība starp ražotāju un patēriņa cenām.
Kā es norādīju debatēs par 2010. gada budžetu, īpaši būtiski ir saglabāt budžetā pieņemamu lauksaimniecības izdevumu rezervi, lai reaģētu uz neparedzētām vajadzībām citās lauksaimniecības nozarēs.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Gandrīz visa lauksaimniecības nozare Eiropā atrodas krīzes stāvoklī. To ir izraisījusi ne tikai vispasaules ekonomikas krīze un recesija kopā ar vietējo un pasaules tirgu aktivitātes samazināšanos, bet arī kopējā lauksaimniecības politika, neoliberālā politika, ko Eiropas Savienība ir īstenojusi iepriekšējos gados. Tas ir būtiski veicinājis pašreizējo krīzi. Ja lauksaimniecības nozarē jau pašlaik ir tik būtiskas bažas par rentabilitāti, kas notiks, ja pēc 2013. gada lauksaimniecībai atvēlētais budžets tiks krasi samazināts, kā to vēlas daudzi cilvēki? Tas radīs jautājumu par pārtikas apgādes drošību Eiropā.
Šābrīža situācija ir īpaši satraucoša lopkopjiem, cūku audzētājiem un augļu un dārzeņu audzētājiem. Es atbalstu to, ka komisāre vēlas atvēlēt vairāk līdzekļu ražotāju organizācijām, bet tas vēl aizvien nav pietiekami, lai atrisinātu nozares problēmas. Cits bažas raisošs fakts ir apstāklis, ka pēdējo sešu gadu laikā Eiropas Savienība ir kļuvusi par liellopu gaļas neto importētāju. Tagad mēs esam atkarīgi no ārējiem tirgiem.
Julie Girling
Priekšsēdētājas kundze, ja jūs vēlaties zināt, cik smagā situācijā ir lauksaimnieki, iepazīstieties ar Apvienotās Karalistes valdības labotos kritērijus attiecībā uz maznodrošināta statusu. Tiek pieņemts, ka zem šā līmeņa esošās ģimenes dzīvo nabadzībā. Pēdējie rādītāji par Apvienoto Karalisti atklāj, ka ceturtā daļa visu Apvienotās Karalistes lauksaimnieku ietilpst šajā kategorijā.
Tomēr palīdzība lauksaimniekiem nav saistīta tikai ar lauksaimniecības politiku. Mums vajadzētu risināt problēmu visaptverošā veidā. Patērētāji vēlas iegādāties augstas kvalitātes pārtikas produktus, kuri ir ražoti pēc iespējas tuvāk viņu dzīvesvietai. Eiropas Parlamentam ir jāieklausās patērētāju prasībās par skaidru pārtikas produkta izcelsmes valsts norādi produkta etiķetē, lai patērētāji zinātu viņu patērēto produktu izcelsmes vietu. Daudzu produktu etiķetēs jau ir norādīta izcelsmes valsts, un nav iemesla, kādēļ obligāta prasība norādīt izcelsmes valsti nevarētu tikt attiecināta uz pārējām nozarēm, tostarp galvenām apstrādāto produktu sastāvdaļām.
Mums šāda iespēja šajā Parlamentā būs nākamajā gadā. Noteikti to izmantosim.
Ilda Figueiredo
(PT) Gadu gaitā, veicot virkni grozījumu kopējās lauksaimniecības politikā, mēs esam brīdinājuši par tās sekām un esam iesnieguši alternatīvas. Diemžēl neviens tajā neieklausījās, un šodien mēs esam nonākuši katastrofālā situācijā, kā tas ir Portugāles lauksaimniecības gadījumā. Mēs brīdinājām par lauksaimniecības pārtikas produktu starptautiskās tirdzniecības liberalizācijas sekām. Mēs teicām, ka pret lauksaimniecību nevar izturēties kā pret kādu industrializētu tirdzniecības jomu un ka to nevajadzētu iekļaut Pasaules Tirdzniecības organizācijas sarunās, lai tā netiktu pakļauta akciju tirgus un finanšu spekulāciju ietekmei.
Mēs vienmēr esam teikuši, ka pārtikas neatkarība un pārtikas nodrošinājums ir jāizvirza par prioritāti un cilvēki, kuri apstrādā zemi, ir atbilstoši jānovērtē. Šā iemesla dēļ mēs iebildām pret ražošanas palīdzības un piena kvotu atcelšanu. Mēs vienmēr esam norādījuši, ka ES dienvidu valstu lauksaimniecībai ir raksturīgas specifiskas iezīmes, kuras ir jāņem vērā, ja mēs vēlamies aizsargāt augstas kvalitātes pārtikas produktu ražošanu, tostarp vīnu, olīveļļu, augļus un dārzeņus, rīsus, kā arī gaļu un pienu, kas tiek ražoti apstākļos, kuri būtiski atšķiras no citos reģionos dominējošajiem.
Tādēļ mēs uzstājam, ka šī politika ir jāpārskata, lai ņemtu vērā ražošanas procesa elementu augstās cenas, piemēram, dīzeļdegvielas, elektrības, mēslojuma, barības, kredīta un apdrošināšanas izmaksas. Mums ir jāsniedz lauksaimniekiem palīdzība, pieņemot politiku, kas palīdz ražotājiem un rada darba vietas lauku reģionos.
Ir pienācis laiks par prioritāti noteikt ģimenes lauku saimniecības un lauku reģionus, kas kļūst aizvien tukšāki, kā arī reģionālo produkciju un vietējās sugas. Mūsu lauksaimnieki ir to pelnījuši, jo viņi ir tie, kuri ražo mūsu iztikai nepieciešamos produktus.
John Stuart Agnew
Priekšsēdētājas kundze, rodas iespaids, it kā es uz laiku būtu pievienojies Harkin kundzes fanu klubam, pievēršot jūsu uzmanību lopbarības tirgū valdošai krīzei, atsaucoties uz nenozīmīgu ģenētiski modificēto vielu piemaisījumu, kas, iespējams, ir konstatēts 60 000 tonnu lielā sojas pupiņu kravā.
Ja šis vielu piemaisījums nav viens no ES atļauto vielu saraksta, kravas izkraušana netiks atļauta. Pārvadātāja izmaksas šajā gadījumā ir GBP 2,3 miljoni, bet tas rada arī būtisku ķēdes veida pārrāvumu, attiecīgi tukšām kravas mašīnām atgriežoties lopbarības fabrikās, kurām tad radīsies problēma īsā laikā atrast alternatīvus proteīna avotus.
Pēc milzīga spiediena šajā jautājumā ES komisija ir atļāvusi vēl četras ģenētiski modificētas kukurūzas šķirnes, kuras tā uzskata par drošiem piesārņotājiem. Šādas atļaujas pieņemšana var prasīt vairākus gadus, kamēr Amerikas lauku saimniecībās nepārtraukti tiek ieviestas jaunas ģenētiski modificētas kukurūzas šķirnes. Šī problēma atkal aktualizēsies aptuveni gada laikā.
Šobrīd ir arī vairāki ģenētiski modificēti linu un kokvilnas produkti, ko var viegli netīši sajaukt ar sojas kravas piemaisījumiem, tādējādi radot iemeslu kravas noraidīšanai.
Ir aplami, ka netiek pieļauts pat viena nebojāta kukurūzas grauda piemaisījums, lai gan ir atļauti nelieli akmens, augsnes, mirušu insektu, metāla daļiņu un koka skaidu piejaukumi.
Nedrošība, ko rada šāda nulles tolerances politika, ir radījusi strauju apdrošināšanas prēmiju paaugstināšanos pārvadātājiem, un tas tālāk ietekmē arī lopu audzētājus, nemaz neminot trauksmi, kas rodas, ražotājam saņemot ziņu, ka viņa lopbarības pasūtījumu nav iespējams izpildīt.
Šī ir ārkārtīgi neapmierinoša situācija, un tā rada nevajadzīgu krīzes situāciju gaļas un olu ražošanas jomā. Es aicinu Komisiju risināt šo problēmu praktiskākā un saprātīgākā veidā, ieviešot tādu ģenētiski modificēto vielu pielaides līmeni, kāds pastāv attiecībā uz citiem piesārņotājiem.
Giovanni La Via
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, es arī vēlētos pateikties komisārei par viņas sniegto analīzi, bet es vēlētos uzsvērt to, kā dažās ražošanas nozarēs esošā krīze pakļauj briesmām atsevišķu mūsu lielās Eiropas reģionu lauksaimniecību.
Precīzāk, krīze, kas pēdējo mēnešu laikā ir negatīvi ietekmējusi graudkopības nozari, tagad ir pazeminājusi cenas līdz tādam līmenim, ka tās ir par zemu, lai segtu izmaksas. Daudzos Eiropas reģionos šogad apsēto platību apjoms ir samazinājies par 30 %, jo īpaši attālos apvidos, kuros ir ierobežotas alternatīvas zemes izmantošanai. No otras puses, attiecībā uz augļiem un dārzeņiem komisāre norādīja uz aspektu, kas ir raksturīgs jaunajai kopējai tirgus organizācijai, krīzes problēmas risinājumu atstājot ražotāju organizāciju ziņā.
Protams, rīcības programmas ietvaros piešķirtie resursi ir ierobežoti un nekādā ziņā nav adekvāti, lai iejauktos tik plašas strukturālās krīzes gadījumos, kāda ir šā brīža krīze. Kā jūs norādījāt, lauksaimnieki, iespējams, var nodrošināt atbilstību prasībām, novācot nenogatavojušos produktus vai iznīcinot nelielu ražas daļu gadījumos, kad standarta gados starp pieprasījumu un piedāvājumu pastāv nelielas neatbilstības, bet tas noteikti nav iespējams plašas krīzes gadījumā, kādu mēs pārdzīvojam pašlaik.
To pašu varētu sacīt arī par olīveļļas un citām nozarēm, bet es uzskatu, ka šobrīd ir būtiski Komisijai pieprasīt ierosinājumu paketi, vispusīgu priekšlikumu, kas aptvertu visas pārējās nozares, kurās, izņemot piensaimniecības jomu, vēl nav veikti konkrēti pasākumi, lai risinātu krīzi, kuru mēs pašlaik pārdzīvojam.
Iratxe García Pérez
(ES) Priekšsēdētājas kundze, lauksaimniecības nozare nav bijusi imūna pret grūtībām, ar ko ir saskārusies ekonomika kopumā. Pirms dažiem mēnešiem mums bija iespēja apspriest piensaimnieku situāciju, bet jau tad daudzi no mums izteicās, ka krīze ietekmē arī citas lauksaimniecības nozares.
Sarežģītā situācijā ir visa lauksaimniecības nozare: par to liecina lielākās daļas produktu zemās sākumcenas un lielais skaits lauku saimniecību, kuru rādītāji sāk pazemināties zem rentabilitātes robežas. Šī situācija ir parādījusi nelīdzsvarotību, kas pastāv starp lauksaimniecības un pārtikas nozares vērtību skalā iesaistītajiem. Nepieciešamība nodrošināt cenu noteikšanas sistēmas pārredzamību un atjaunot līdzsvaru attiecībā uz iesaistīto pušu spēju risināt sarunas spēkā esošo tiesību aktu ietvaros ir jautājumi, kuriem vēl aizvien ir nepieciešams risinājums.
Vēl viena problēma, kas mūs uztrauc šajā sarežģītajā situācijā, ir mūsu lauksaimnieku konkurētspējas krišanās, kuriem atšķirībā no to konkurentiem ir augstas ražošanas izmaksas. Es aicinu izveidot kopējus atbalsta instrumentus, kā arī nodrošināt, lai risinājumu pamatā nebūtu katras atsevišķas dalībvalsts spēja risināt problēmu.
Peter Jahr
(DE) Priekšsēdētājas kundze, vispirms es gribētu norādīt, ka esmu ļoti gandarīts, ka mēs šodien apspriežam šo jautājumu, jo informācija plašsaziņas līdzekļos var radīt iespaidu, ka krīze ir piemeklējusi tikai piensaimniecības nozari. Tas neatbilst patiesībai, tādēļ krīzes skartajiem lauksaimniekiem ir ārkārtīgi svarīgi, lai šodien Parlamentā mēs apspriestu viņu situāciju.
Ekonomikas krīze ir smagi skārusi lauksaimniekus. Iepriekšējais finanšu gads bija viens no sliktākajiem aizvadītajā desmitgadē. Daudzu lauku saimniecību ienākumi ir būtiski samazinājušies, tādēļ virkne lauksaimnieku atrodas ļoti sarežģītā situācijā. Ekonomikas krīzes atklāj trūkumus, ko ir radījuši cilvēki. Krīzes kļūst par katastrofām tikai tad, ja nekas netiek darīts to risināšanai. Tieši tādēļ ekonomikas krīzes atklāj cilvēku pieļautās kļūdas, kuru sekas mēs varam risināt.
Jebkurā krīzē ir arī iespēja, un tieši šīs iespējas mums ir labāk jāizmanto. Lai to darītu, jebkuru ekonomikas līdzsvara traucējumu gadījumā Komisijai, pirmkārt, ir jārīkojas ātrāk un saskaņotāk. Otrkārt, mums ir jāizveido nepieciešamais politiskais pamats, lai lauksaimnieki paši varētu regulēt tirgu. Treškārt, ir būtiski jāuzlabo ražotāju organizāciju tiesiskās pilnvaras. Ceturtkārt, ar tirgus regulējuma palīdzību mums ir būtiski jāuzlabo un jāvienkāršo lauksaimniecības izejmateriālu izmantojums atjaunojamu energoresursu ražošanā. Piektkārt, tā vietā, lai tikai runātu par birokrātijas samazināšanu, mums beidzot šī problēma ir patiešām jārisina.
Tādējādi mans aicinājums atkal ir šāds: mācīsimies no krīzes un izmantosim no tās izrietošo iespēju. Mēs esam to parādā sev un galvenokārt - mūsu lauksaimniekiem. Saistībā ar to 2010. gada sākumā es gaidu no Komisijas pasākumu katalogu, ko atbildīgās komitejas ietvaros mēs varētu sīki apspriest.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Komisāres kundze, es vēlētos jums pateikties par jūsu klātbūtni šajā plenārsēžu zālē, kas jūsu pilnvaru laikā ir bijusi regulāra, lai gan Komisija atrodas šajā pārejas posmā. Lauksaimniecības problēmas neietekmē politiskā kalendāra kaprīzes, un lauksaimnieki gaida, kad mēs sniegsim risinājumus viņu problēmām, sarežģījumiem un raizēm.
Kā mēs visi zinām, ekonomikas krīze ir skārusi arī lauksaimniecību - ne tikai piensaimniecību, kā mudina domāt plašsaziņas līdzekļi, bet arī citas lauksaimniecības jomas. Pēdējo mēnešu laikā ir smagi skartas piena, augļu un dārzeņu, labības un olīveļļas ražošanas jomas, tāpat kā iepriekš notika ar gaļas rūpniecības jomu milzīgo ražošanas izmaksu pieauguma dēļ.
Domājams, ka situācija augļu un dārzeņu jomā vēl vairāk pasliktināsies, kad saskaņā ar jauno nolīgumu, kas pašlaik ir pieņemšanas procesā, tirgus vēl vairāk tiks atvērts produktiem no Marokas. Kā norādīja komisāre, ir zināms, ka pēdējo nedēļu laikā tirgos ir vērojamas pozitīvas zīmes, tomēr mums nevajadzētu tādēļ kļūt pārlieku optimistiskiem, jo, ja būs uzplaukums, uz ko mēs visi ceram, tad noteikti pieaugs naftas cenas un tādējādi nenovēršami palielināsies lauksaimniecības produktu ražošanas izmaksas.
Komisāres kundze, tādēļ Parlamentam neatkarīgi no politiskā kalendāra ir jālūdz Komisijai atbildes uz šiem jautājumiem. Lauksaimnieki gaida politiskus signālus no Parlamenta un Komisijas, tādēļ šodienas debates norises laiks ir likumsakarīgs, cerot, ka Komisija varētu sniegt kādus signālus, un norādot, kāda informācija ir tās rīcībā un kādus pasākumus tā ierosina, lai īstermiņā mazinātu šīs problēmas.
Michel Dantin
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, vēlreiz paldies par jūsu uzmanību.
Cenu krīze 2007. un 2008. gadā atklāja patērētāju trauslo stāvokli attiecībā uz cenu svārstībām. 2009. gada lauksaimniecības krīzei ir daudz postošāka ietekme uz lauku saimniecībām, nekā atklāj rādītāji. Kādēļ? Tādēļ, ka lauksaimniecības produktu cenu pieauguma tendenci daudzi raksturoja kā ilgtspējīgu, kā arī tādēļ, ka 2008. gadā un 2009. gada sākumā lauksaimnieki, bez šaubām, veica pārlieku lielus ieguldījumus - pārlieku lielus, jo kopš 21. gadsimta sākuma ir radusies laika nobīde.
Atsevišķos gadījumos jūs, komisāres kundze, izteicāt vēlmi vairs neiejaukties tirgus regulēšanā līdzšinējā veidā. Bet vai pēdējo 20 gadu laikā mēs esam aizmirsuši, ka lauksaimniecības preces ir galvenokārt pārtikas produkti un ka mums ir nepieciešama zināma cenu stabilitāte abos ķēdes galos? No vienas puses, cenu stabilitāte ir nepieciešama patēriņa līmenī, jo citu finansiālo saistību, piemēram, hipotekāro kredītu, vecāku pienākumu un brīvā laika aktivitāšu, dēļ patērētājiem nav pietiekami liels ienākumu pārpalikums, lai pielāgotos cenu svārstībām. Ražotāja līmenī, no otras puses, cenu stabilitāte ir nepieciešama, jo uzņēmējdarbība ir saistīta ar ievērojamu kapitālu, tādēļ ir nepieciešami lieli ieguldījumi.
To nozaru organizācija, kas ietver visus piegādes ķēdes posmus, kā arī jaunie tirgus dalībnieki - es atsaucos uz sabiedriskās ēdināšanas nozari un ātri saldētu vai pat svaigi pagatavotu produktu ražošanas uzņēmumiem - nenoliedzami var radīt situāciju, kad cenu stabilizēšanai tiek ieviesti privāti instrumenti.
Komisāres kundze, vai jūs uzskatāt, ka ir iespējams rast risinājumu šajā jomā, un vai Komisija ir gatava piedalīties šādās diskusijās?
Diane Dodds
Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos pateikties komisāres kundzei par mūsu uzklausīšanu vēl vienu reizi un tikai vēlētos akcentēt vairākas problēmas, kas pēdējo mēnešu laikā ir izteikti dominējošas lauksaimniecības nozarē Ziemeļīrijā. Komisāres kundze, jūs, iespējams, esat lasījusi, ka pēdējo nedēļu laikā Fermanagh grāfistē mēs esam piedzīvojuši lielus plūdus. Tie lauksaimniekiem ir radījuši ļoti lielas grūtības, tostarp saistībā ar piekļuvi lopiem ganībās, jo daudzi ceļi lietus dēļ ir slēgti un neizbraucami. Tas ietekmēs arī lauksaimnieku spēju pārvadāt vircu, kā arī vispārējos zaudējumus, kas viņiem radīsies. Es mudinātu Komisiju izskatīt šo jautājumu un norādīt, vai ir iespējama tieša palīdzība šīs nozares lauksaimniekiem.
Es arī aicinātu Komisiju pievērst uzmanību kartupeļu nozarei Ziemeļīrijā. Pēdējā laikā pie manis rakstiski vērsušies vairāki kartupeļu audzētāji, jo arī viņu situāciju ļoti smagi ietekmējis pēdējo nedēļu lielais nokrišņu daudzums. Viņi ir ļoti norūpējušies par savām iespējām novākt kartupeļus un, līdz ar ziemas mēnešu sākumu strauji tuvojoties salnām, viņi baidās par savu ražu zaudēšanu. Tādējādi šī ir vēl viena joma un daļa no Ziemeļīrijas lauksaimniecības nozares, kas šobrīd atrodas ļoti smagā situācijā.
Pavisam nesen es tikos arī ar vairākiem olu ražotājiem, kuri šobrīd ir pārejas procesā, ieviešot uzlabotus vistu būrus. Viņi no Komisijas vēlētos saņemt garantiju, ka ilgākā laika posmā viņiem nevajadzēs atkal nomainīt šos būrus. Es aicinātu Komisiju izskatīt arī šo jautājumu.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, dāmas un kungi, krīze, ko pārdzīvo lauksaimniecības nozare, ir ļoti nopietna, un pastāv draudi, ka tā varētu kļūt neatgriezeniska.
Manā dzimtajā reģionā Apūlijā olīvu audzēšana ir galvenā nodarbošanās un viens no būtiskākajiem ienākumu avotiem. Šogad olīvu cena ir nokritusies līdz EUR 30 par 100 kilogramiem un eļļas vairumtirdzniecības cena - līdz EUR 2,50 par kilogramu, un šādā cenu situācijā ražotāji darbojas ar zaudējumiem. Pastāv briesmas, ka neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa - zaļais zelts -, kas vienmēr ir bijusi manas dzimtenes lepnums, pārvērtīsies kā sociālā, tā sabiedriskā panīkumā. Visā reģionā notiek lauksaimnieku organizētas demonstrācijas un ceļu blokādes.
Jūs sakāt, ka viss ir kārtībā un ka cenas atkal kāpj, bet es jums izklāstu atšķirīgu situāciju, par kuru esmu informēts, jo esmu tās liecinieks ikdienā. Ir nepieciešami steidzami pasākumi, un es aicinātu, lai, tāpat kā piena gadījumā, tiktu aktivizēts solidaritātes fonds arī olīvu, augļu un dārzeņu audzēšanai. Attiecībā uz olīvu audzēšanu es aicinātu veikt papildu steidzamus pasākumus, un jo īpaši, komisāres kundze, es aicinātu grozīt Komisijas Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas īpašībām, lai tajā kā analīzes metodi iekļautu kodolmagnētiskās rezonanses vizualizāciju. Tas mums ļautu atklāt nepārtraukto krāpšanu lielveikalu plauktos, kuros pudelēs ar nosaukumu "Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa” patiesībā ir rektificētas un rafinētas eļļas maisījums.
Elisabeth Köstinger
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Fischer Boel kundze, paldies par jūsu ziņojumu. Tas ir būtisks signāls mūsu lauksaimniekiem, kuriem ir jādzīvo saspringtajā tirgus situācijā.
Savā ziņojumā jūs atsaucāties arī uz pieprasījuma samazināšanos lauksaimniecības nozarē. Tieši šā iemesla dēļ ir būtiski stiprināt šo nozari un stimulēt pārdošanas apjomus. Tagad vairāk nekā jebkad Komisijai ir jāspēj konstatēt krīzes to sākuma stadijā - neatkarīgi no ražošanas nozares - un jāveic operatīvi un efektīvi pasākumi to apkarošanai.
Esmu pārliecināta, ka tādā jutīgā nozarē kā pārtikas rūpniecība nepieciešamība pēc tirgus instrumentiem ir īpaši liela. Tādas lauksaimniecības pievienotās vērtības kā mūsu kultūrainavu atvērtība, rūpes par lauku reģioniem, bioloģiskā daudzveidība un vēl daudzi citi aspekti ir neaizvietojami. Mums ir jāsaglabā viss minētais un jāņem tas vērā turpmākajās debatēs par jaunu lauksaimniecības politiku.
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, es vēlētos jums pateikties par sniegto skaidrojumu par dažādu lauksaimniecības produktu cenu atšķirībām. Jūs secinājāt, ka mums jāturpina situācijas pārraudzība, lai vajadzības gadījumā rīkotos.
Faktiski jūs norādījāt uz cenu nestabilitāti - galveno mūsdienu lauksaimnieka ienaidnieci, un es tikai vēlētos aizstāvēt nepieciešamību atkārtoti izveidot un uzturēt valsts politiku cenu noteikšanas un regulēšanas jomā, kā arī nepieciešamību nākotnē šādu valsts regulēšanas politiku noteikti īstenot, izmantojot, piemēram, cenu un rezervju novērošanu, kuru izmantojot tiktu noteiktas godīgas cenas visiem ražošanā iesaistītajiem neatkarīgi no tā, vai tie ir ražotāji, pārstrādes uzņēmumi vai izplatītāji.
Ja šobrīd mēs ļausim izveidoties situācijai, kad cenas regulē privāti, izplatītājiem un pārstrādes kompānijām vienmēr būs uzcenojums, savukārt ražotājiem - zaudējumi, un tādējādi vietējā mēroga lauksaimniecībā radīsies būtiskas problēmas. Visbeidzot, priekšsēdētājas kundze, mēs nevaram ignorēt faktu, ka mums ir arī jāspēj panākt vienošanās ar ASV - jo īpaši attiecībā uz labības cenām, kas ir fiksētas Čikāgā, jo mēs risinām pasaules, nevis tikai Eiropas mēroga jautājumu.
Cristina Gutiérrez-Cortines
(ES) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, mani bieži satrauc fakts, ka koordinēšanas trūkums nozīmē ilgtspējības principa nepiemērošanu lauksaimniecībai.
Es vēlētos uzdot divus jautājumus: pirmkārt, kādēļ laikā, kad Dienvideiropā norit pārtuksnešošanās process, ko nopietni ietekmē klimata pārmaiņas, kā arī, ņemot vērā, ka zemes apstrāde ir visbūtiskākā, tiek veikti maksājumi par olīvkoku un vīnogulāju iznīcināšanu? Tas nozīmē, ka Eiropa maksā, lai iegūtu lielākas tuksnešainas platības! Vai jūs to apturēsiet?
Otrkārt, vienošanās ar Maroku: ja Eiropa īsteno vienotu ārpolitiku, tai ir jāaizsargā tās iedzīvotāju un Eiropas rūpniecības intereses. Eiropa apspriež vienošanos ar Maroku, būdama lūdzējas statusā, neņemot vērā savstarpīguma principu, nesniedzot veselības garantijas un negarantējot kaitēkļu apkarošanas un pārtikas drošības programmu saglabāšanu.
Kā tas ir iespējams, ka šis process ne tikai atver durvis produktiem, pārsniedzot kvotas, bet arī apdraud kvalitāti?
Béla Glattfelder
(HU) Ir ļoti būtiski, ka mēs tagad apspriežam lauksaimniecības nozares ietekmējošo krīzi, jo ir notikusi informācijas noplūde par vairākiem plāniem attiecībā uz to, kā pēc 2013. gada tiks samazinātas lauksaimniecības subsīdijas. Vienmēr atcerēsimies, cik smagas ir bijušas pavisam nesen īstenoto liberālo pasākumu sekas. Mācīsimies no šiem piemēriem, lai atkārtoti nepieļautu tās pašas kļūdas. Turpmākajos gados lauksaimniecības nozīme būtiski palielināsies, jo turpina pieaugt to cilvēku skaits, kas uz mūsu planētas cieš badu.
Runājot par vienkāršojumiem, diemžēl lauksaimniekiem šķiet, ka ikreiz, kad šāda vienkāršošana tiek pieminēta, tā nekad nenotiek praksē. Viņiem ir jānodrošina sava atbilstība aizvien sarežģītākām sistēmām. Tiek ieviesta virkne jaunu dzīvnieku labturības noteikumu. Tas viss palielina izmaksas, ar kurām šo lauksaimnieku konkurentiem nav jāsaskaras. Turklāt katram no jaunajiem dzīvnieku labturības pasākumiem ir nepieciešams aizvien lielāks enerģijas patēriņš, kas nozīmē aizvien lielāku CO2 izmešu apjomu.
Karin Kadenbach
(DE) Priekšsēdētāja kungs, debašu laikā, apspriežot savas vadlīnijas, Barroso kungs izteicās, ka ilgtspējība un bioloģiskās daudzveidības saglabāšana būtu pašreizējā parlamentārā sasaukuma politikas prioritārie mērķi. Šie mērķi tādēļ ir īstenojami visās politikas jomās, jo īpaši, protams, lauksaimniecības nozarē. Es jūs šodien vēlētos uzstājīgi aicināt veicināt un atbalstīt šos pasākumus - un tikai šos pasākumus, kas veicina bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un ilgtspējību.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs, es atzinīgi vērtēju šīs debates. Attiecībā uz daudzām no minētajām problēmām mums nav lielu rīcības iespēju, tomēr citu problēmu risināšanā mēs varam darīt daudz. Kolēģi īpaši norādīja uz pārlieko regulatīvo slogu. Šo problēmu min daudzi lauksaimnieki visā Eiropas Savienībā. Cilvēki runāja arī par ģenētiski modificētiem produktiem, un es ar viņiem esmu vienisprātis, proti, šajā jomā ir jārod kāds risinājums.
Tomēr vēl viena joma, kas, manuprāt, mums ir būtiska, ir dzīvu mājlopu eksports. Pastāv draudi, ka mēs ieviesīsim tik daudz noteikumus, ka šī saimnieciskā darbība kļūs neadekvāti dārga, jo īpaši lauksaimniekiem un cilvēkiem, kas eksportē liellopus no salas, kā tas ir Īrijas gadījumā.
Dažkārt man šķiet, ka būtu interesanti salīdzināt, piemēram, ceļojumu grafiku Eiropas Parlamenta deputātam, kurš šodien dodas uz Parlamentu, un dzīvniekiem, kurus eksportē uz ārzemēm, un es domāju, ka dažkārt Eiropas Parlamenta deputātu stresa līmenis varētu būt augstāks.
Šajā ziņā mums vajadzētu būt ļoti uzmanīgiem un nepazaudēt savu vietu tirgū pārlieku daudzo noteikumu un augsto izmaksu rezultātā.
Priekšsēdētājs
Paldies, Kelly kungs. Lai gan šajā plenārsēžu zālē ikviens ir aicināts runāt svešvalodās, ļaujiet man norādīt, ka jūs savu runu sākāt, sakot "Merci, Monsieur priekšsēdētāj”. Es pieņemu, ka jūs nelūdzāt manu žēlastību [mercy], bet centāties pateikt "paldies”, tomēr, jāpiebilst, ne grieķu valodā. Grieķiski tas skanētu: "Ευχαριστώ, κύριε Πρόεδρε!”
Gabriel Mato Adrover
(ES) Priekšsēdētāja kungs, situācija lauksaimniecības nozarē izraisa ne tikai bažas. Es to raksturotu kā nestabilu: lauksaimnieku ienākumi samazinās ar katru dienu, un ar katru dienu palielinās starpība starp samaksu, ko saņem lauksaimnieki, un patēriņa cenu. Pēctecība jau tagad ir utopija, un sadarbības līgumi tiek atkal un atkal pārkāpti, piemēram, apkaunojošajā lietā par tomātiem no Marokas - situācijā, kuru atzina Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai, bet kurā Komisija neveica nekādus konkrētus pasākumus. Augu veselības noteikumi un pārbaudes tiek piemērotas nekonsekventi, tādējādi radot absolūti negodīgu situāciju.
Ja mēs papildinātu iepriekš teikto ar atsevišķiem gadījumiem, piemēram, nodokļu samazināšanu banānu nozarē, kas radīs tikai un vienīgi negatīvas sekas, vai faktu, ka liellopu audzētāji nevar atļauties segt ražošanas izmaksas, jūs piekritīsiet, ka nozares nākotne izskatās, maigi izsakoties, neskaidra.
Turklāt lauksaimniecības nākotnes perspektīva attālākajos reģionos ir ne tikai neskaidra, bet pat ļoti biedējoša. Lauksaimnieki vēlas turpināt nodarboties ar lauksaimniecību, bet ar katru gadu viņiem tas kļūst aizvien grūtāk. Komisijai ir jāatzīst lauksaimniecības nozīme. Esiet drosmīgi to atzīt!
Herbert Dorfmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, šobrīd daudzās lauksaimniecības nozarēs patiešām valda krīze. Bez šaubām, šādai situācijai ir virkne iemeslu. Viens no tiem, iespējams, ir pēdējos gados īstenotā lauksaimniecības politikas liberalizācija. Ja mēs likvidēsim aizvien vairāk kopējās lauksaimniecības politikas drošības mehānismu, cenu svārstības pieaugs. Tas mūsu lauksaimniekiem rada aizvien lielākas problēmas.
Tādēļ īstermiņa perspektīvā mērķim noteikti ir jābūt krīzes risinājuma atrašanai. Tomēr būtiskākais - pārskatot mūsu lauksaimniecības politiku, mums ir jāapsver iespējamie cenu svārstību problēmas risināšanas veidi. Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā mums, Parlamenta deputātiem, ir jābūt aktīviem. Fakts, ka lauksaimniecības ministri ārpus Padomes nesen tikās Parīzē, būtībā, protams, ir pozitīvi vērtējams. Tomēr Parlamentā mūsu uzdevums ir apliecināt mūsu jauno nozīmi lauksaimniekiem. Mums ir jāatrod demokrātiski risinājumi mūsu turpmākai lauksaimniecības politikai.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs, es tagad sniegšu atbildes uz dažiem no izvirzītajiem jautājumiem, bet domāju, ka diskusija uzskatāmi parāda, ka mums ir kopīga izpratne par grūtībām, ar kurām saskaras mūsu lauksaimniecības nozare.
Pirmkārt, es biju mazliet pārsteigta, izdzirdot, ka mēs esam likvidējuši lauksaimniecības nozares drošības mehānismus. Tā tas noteikti nav. Patiesībā drošības mehānisms funkcionē gadījumos, kad lauksaimniekiem ir vajadzīga palīdzība. Mums ir nepārtraukti funkcionējošs atbalsta mehānisms - tiešie maksājumi. Tas pilnīgi noteikti darbojas, un šis mehānisms ir atbildīgs par lauksaimniekiem. Mūsu rīcībā ir arī dažādas intervences sistēmas, privātā uzglabāšana, eksporta kompensāciju sistēma, kas sāk darboties situācijās, kad mēs uzskatām par nepieciešamu izmantot šos instrumentus.
Attiecībā uz vienkāršošanu, uzskaiti un birokrātiju - es pilnīgi jums piekrītu, ka mums būtu jācenšas pēc iespējas vairāk atvieglot mūsu lauksaimnieku situāciju, un tas ir iemesls, kādēļ Padomes sanāksmē trešdien es ierosināšu Padomei apspriest dažus priekšlikumus par regulējošās kontroles mazināšanu.
Padome iepazīstināja ar 39 dažādiem ierosinājumiem, un mēs varam pieņemt diezgan lielu skaitu no tiem. Daži no tiem ir vairāk politiska rakstura un saistīti ar laiku pēc 2013. gada, bet esmu pārliecināta, ka jums šie priekšlikumi šķistu ļoti interesanti.
Es pieņemu, ka tie klātesošie, kuri izvirzīja jautājumu par ģenētiski modificētiem organismiem, zina, ka mans viedoklis ir tāds pats un ka, manuprāt, ir būtiski rast tehnisku risinājumu saistībā ar neatļautu ģenētiski modificētu vielu klātbūtni. Es ceru, ka nākamā Komisija iesniegs šādu priekšlikumu.
Tā ir taisnība, ka Eiropas Savienība ir lielākā lauksaimniecības produktu importētāja, bet vienlaikus tā ir arī lielākā lauksaimniecības produktu eksportētāja. Situācija skaidrojama ar to, ka mums ir ļoti labs zīmols: ārvalstu tirgos uzskata, ka Eiropā ražotiem produktiem ir augsta kvalitāte. Tādēļ ideja, ka mums tagad ir jāaizsargā pašiem savi produkti, būtu kaitīga mūsu lauksaimniecības nozarei.
Tādējādi mums jāturpina nodrošināt savu pamanāmību eksporta tirgos, un es domāju, ka nākotnē - un ceru, ka šis nodoms saņems pilnīgu Eiropas Parlamenta atbalstu - mums ir jāiegulda daudz lielāki līdzekļi mūsu augstās kvalitātes produktu reklamēšanai jaunajos tirgos. Es domāju, ka mēs varam sasniegt daudz labākus rezultātus, mums tikai ir nepieciešams neliels atbalsts.
Par tiesisko regulējumu - es nesaklausīju tieši šo frāzi, bet domāju, ka tā ir pamatā par šo jautājumu izteiktajiem komentāriem. Jau tagad lauksaimniekiem ir iespēja noslēgt līgumu ar ražotni, pienotavu, par konkrētu produkcijas apjomu un fiksētu cenu. Šāda iespēja lauksaimniekiem ir jau šobrīd. Kā zināms, piensaimniecības augsta līmeņa grupā mēs cenšamies rast kādus brīvprātīgus veidus sistēmas uzlabošanai.
Bioloģiskā daudzveidība: es pilnīgi piekrītu, ka tas ir būtisks jautājums, un tieši tas bija iemesls, kādēļ mēs iekļāvām šo jautājumu jauno problēmu vidū, vienojoties par kopējās lauksaimniecības politikas analīzi 2008. gada novembrī. Tādējādi šim jautājumam ir piešķirta augsta prioritāte, un es pilnīgi piekrītu cienījamā deputāta komentāram.
Par pasākumiem: šobrīd mēs faktiski izmantojam visus pieejamos instrumentus. Bet aprūpes funkciju īstenojošā Komisija nevar ieviest jaunas iniciatīvas. Esmu pārliecināta, ka jūs esat informēti par šo problēmu, un es ceru, ka jaunā Komisija sāks savu darbību iespējami drīz.
Turklāt es esmu ļoti gandarīta, ka līdz ar Lisabonas līguma ieviesto koplēmuma procedūru Eiropas Parlaments turpmāk būs būtisks procesa dalībnieks. Koplēmuma procedūra neattiecas tikai uz lauksaimniecības jautājumiem, bet arī uz budžetu. Tādējādi jums būs liela ietekme uz lauksaimniecības budžeta iespējām laikposmam pēc 2013. gada.
Lai gan es to, iespējams, nepiedzīvošu, esot pašreizējā amatā, bet varu jums apsolīt, ka es vērošu jūsu darbu pēc tam, kad jūs uzņemsieties jaunos pienākumus lauksaimniecības nozares jomā. .
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Luís Paulo Alves  
Ekonomikas un finanšu krīze mums ir izraisījusi arī lopkopības un sociālo krīzi, tāpēc es atzinīgi vērtēju šīs debates Parlamentā, lai gan tās notiek salīdzinoši vēlu. Ražotāji (graudaugu, cūkgaļas, olīveļļas, augļu, dārzeņu jomā utt.) šobrīd atrodas ļoti smagos apstākļos pieprasījuma samazināšanās dēļ, un salīdzinājumā ar ražošanas izmaksām viņi par saviem produktiem saņem ļoti zemas cenas. Pastāv arī grūtības saņemt kredītu. Šīs problēmas nopietni ietekmē viņu ienākumu līmeni. Cenu nestabilitāte lauksaimniecībā ir izteikti sarežģīts jautājums, kas atspoguļo lauksaimniekiem nepieciešamo plānošanu un prognozējamību, būtiski ietekmējot rentabilitātes un investīciju līmeni. Tādēļ ir būtiski garantēt apstākļus ieguldījumu ilgtspējībai, kā arī zināmu cenu stabilitātes līmeni, lai ražotāji varētu aizsargāt savus iztikas līdzekļus, uzlabojot produktu kvalitāti, kas pozitīvi ietekmēs visu ķēdi, sākot ar ražotāju, līdz patērētājam.
Spyros Danellis  
Daudzfunkciju nodarbinātība ES ir bieži sastopama parādība, kuras mērķis ir nodrošināt ienākumus papildus no lauksaimniecības gūtajiem ienākumiem. Tā kā neliela izmēra lauku saimniecība, domājams, nodarbina strādniekus, kuri strādā vairākās darba vietās, tā šobrīd smagāk izjūt krīzes sekas nekā liela saimniecība, jo:
neatkarīgi no ražošanas jomas, kurā mazā saimniecība specializējas, tai ir jāsaskaras ne tikai ar ienākumu samazināšanos, bet arī:
ar lauksaimniecību nesaistīto ienākumu samazināšanos vai likvidāciju, kamēr
nodrošinātie ienākumi, ko šī saimniecība gūst tiešas palīdzības veidā, absolūtā izteiksmē nav pietiekami pienācīga dzīves līmeņa nodrošināšanai.
Tātad neatkarīgi no lauksaimniecības nozares, kurā specializējas ražotājs, mazām lauku saimniecībām ir nepieciešama horizontāli orientēta palīdzība, lai tās varētu cīnīties pret krīzes radīto ietekmi.
