Kopienas tiesiskais regulējums, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai (ERI) (debates) 
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības jautājums ir ziņojums, ko Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas vārdā iesniedza Riera Madurell kundze par priekšlikumu Kopienas tiesiskajam regulējumam, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai (ERI) - C6-0306/2008 -.
Teresa Riera Madurell
Priekšsēdētāja kungs, komisār, vispirms es vēlētos uzsvērt, ka ITRE komitejā attiecībā uz šo ziņojumu tika panākta vienprātība. Šī vienprātība bija iespējama, pateicoties "ēnu” referentu veiksmīgajam darbam un savstarpējai sadarbībai; viņu ieguldījums ārkārtīgi palīdzēja sagatavot lietderīgu ziņojumu par jautājumu, kas ir svarīgs Eiropas pētniecības infrastruktūrai.
Man jāsaka, ka Parlaments piekrīt Komisijai, ka, raugoties no pētniecības globalizācijas viedokļa un sakarā ar to, ka zinātnes un tehnoloģiju jomā radušies tādi jauni spēki kā Ķīna un Indija, mums steidzami jāpaātrina attīstība un jāveicina Eiropas jaunās pētniecības telpas izveide.
Ir ļoti svarīgi iespējami drīzāk nodrošināt, lai Eiropas Savienība būtu telpa, kurā brīvi var pārvietoties pētnieki, tehnoloģijas un zināšanas, kurā ir efektīvi saskaņotas pētnieciskās darbības un kurā resursiem rasts vislabākais iespējamais pielietojums. Lai to panāktu, līdztekus citiem pasākumiem ir nepieciešamas plašas pētniecības infrastruktūras Eiropas līmenī.
Šīs infrasturktūras var nodrošināt arī lielisku iespēju vairāku dalībvalstu sadarbībai, kas ārkārtīgi pozitīvi ietekmētu mūsu jauniešu zinātnisko izglītību un ekonomiskā ziņā spēcīgi ietekmētu Eiropas rūpniecību. Tāpēc tās ir būtiskas Eiropas zinātnes attīstībai, un tātad mums jāatvieglo šī attīstība. Tāpēc Parlaments atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu ierosināt šī procesa tiesisko regulējumu un noteikumus.
Patiesībā mēs jau sākumā ņēmām vērā, ka Eiropas pētniecības infrastruktūras attīstība ir viens no Eiropas pētniecības telpas balstiem. Taču vienlaikus mēs apzinājāmies arī paredzamās grūtības, kuras radīsies ne vien tāpēc, ka šīs infrastruktūras prasa ievērojamus finanšu resursus - jāatceras, ka ESFRI (Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas foruma) ceļvedī ietverti 44 projekti, kas jāīsteno nākamajos desmit gados - bet arī šā jautājuma tehniskā un organizatoriskā darba sarežģītības dēļ.
Saistībā ar šo jautājumu es vēlreiz gribētu atkārtot, ka attiecībā uz šāda mēroga iniciatīvu Parlamentam būtu jārīkojas daudz izlēmīgāk. Tomēr šo pasākumu steidzamība un labāka juridiskā pamata neesība pašreizējā Līgumā pietiekami pamato 171. panta piemērošanu, tas gan neizslēdz apstākli, ka tas ir vēl viens iemesls, kāpēc iespējami drīzāk būtu nepieciešams jauns Līgums.
Es īsumā aplūkošu dažus šā ziņojuma jautājumus. Pirmkārt, tajā precizēta "Eiropas pētniecības infrastruktūras” definīcija, lai izvairītos no neskaidrībām, atšķirot juridisko personu no faktiskās pētniecības infrastruktūras. Tajā precizētas un papildinātas arī prasības attiecībā uz to, kāda pētniecības infrastruktūras vienība ir atzīstama par Eiropai piederošu; tajā aplūkoti arī citi svarīgi jautājumi, piemēram, ietekmes novērtējums priekšlikumam Eiropas līmenī, pamatojot tās spēju piešķirt finansējumu un nodrošinot, ka šī ir veiksmīga politiskā pieeja Eiropas zinātnieku aprindām.
Mēs ierosinām paplašināt šo iniciatīvu arī attiecībā uz pašreizējo infrastruktūru, un mēs pilnībā atbalstām Komisijas priekšlikumu par atbrīvojumu no PVN, kas, mūsuprāt, ir šīs iniciatīvas galvenā sastāvdaļa.
Tāpēc mēs Padomei gribam skaidri paziņot, ka tai iespējami drīzāk jāatrisina savas problēmas šajā jautājumā, un mēs vēlreiz gribam atkārtot, ka, ja mēs Eiropā gribam veicināt pētniecību, mums tā jātbrīvo no nodokļu nastas. To mēs vairākkārt esam ieteikuši, lai iedrošinātu MVU iesaistīties pētniecības un izstrādes uzdevumos, un šos uzņēmumus mums atkal vajag atbalstīt saistībā ar plašu Eiropas līmeņa pētniecības infrastruktūru veidošanu, jo to līdzdalība ir ļoti nepieciešama zinātnes attīstībai.
Noslēgumā es vēlreiz vēlētos pateikties visiem "ēnu” referentiem, Komisijai par izcilo ieguldījumu un arī ITRE komitejai par ieguldīto darbu, palīdzot man šā ziņojuma sagatavošanā.
Janez Potočnik
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, pirmkārt un galvenokārt es vēlos izteikt pateicību Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejai (ITRE) un īpaši referentei Riera Madurell kundzei par to, ka viņi atbalstīja mūsu priekšlikumu par Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai. Es jūsu vārdos klausījos kā mūzikā!
Ļaujiet man pateikties arī "ēnu" referentiem par lietišķo atbalstu.
Visi kopā mēs esam spēruši nozīmīgu soli tiesiskā regulējuma virzienā, un tas ļaus dalībvalstīm sadarboties jaunu plašu pētniecības infrastruktūru veidošanā. Šis process kļūst aizvien sarežģītāks un izmaksā aizvien dārgāk, tāpēc to var paveikt tikai sadarbojoties vairākām Eiropas valstīm.
Jūs esat pamatīgi diskutējuši par jauno juridisko instrumentu, un jūs esat sagatavojuši daudzus grozījumus, kuri palīdzēs precizēt šā dokumenta tekstu un uzlabos tā uzbūvi, īpaši attiecībā uz definīciju, darbības jomu un statusu, iekļaujot atsauces uz Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forumu (ESFRI).
Komisija darīs visu iespējamo, lai Padome atbalstītu šo grozījumu īstenošanu.
Mēs sevišķi priecājamies, ka mūsu viedokļi saskan attiecībā uz visbūtiskāko aspektu, par ko tieši pašlaik Padomē norit diskusijas un kas apdraud šā dokumenta pieņemšanu - tas ir jautājums par PVN.
Kā jums zināms, visas dalībvalstis piekrīt, ka ir nepieciešams atbrīvot no nodokļiem vairākas citu valstu pētniecības infrastruktūras, kas izveidotas uzņēmējā valstī.
Daudzreiz darba nolūkā šis jautājums ir risināts, izņēmuma kārtā piemērojot nodokļu atvieglojumus, un tas ir radījis dažas neskaidrības. Patiesībā tas attiecas tikai uz spēkā esošās PNV direktīvas īstenošanu, par ko vienojās un ko pieņēma Padome. Patiesībā jautājums ir par to, vai saskaņā ar definīciju PVN direktīvā Eiropas pētniecības infrastruktūrai jāpiešķir starptautiskās organizācijas statuss, un kā tāda tad tā jāatbrīvo no PVN maksāšanas. Tāpēc mēs nerunājam par nodokļu sistēmu saskaņošanu, bet gan par to, ka pētniecības infrastruktūras jāreģistrē kā juridiskas personas.
Gan Komisijas, gan arī Padomes juridiskais dienests skaidri formulēja, ka tā ir pareizi. Tātad tas ir vienīgi politisks lēmums par to, cik svarīgi dalībvalstīm būs apsvērt jaunu pasaules līmeņa pētniecības institūtu izveidošanu Eiropā.
Šajā jautājumā ļoti svarīgs varētu būt jūsu nelokāmais atbalsts.
Paul Rübig
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi, L. van Nistelrooij reiz teica, ka runa ir par "piektās brīvības” definīciju. Piektā brīvība vienkārši ir pētnieku brīvība, ko nevar piesaistīt kādam reģionam, valstij vai starptautiskajai telpai.
Lai pētnieki varētu veikt to darbu, ko sabiedrība no viņiem sagaida, mums vienkārši vajag izstrādāt klasifikācijas un tiesisko regulējumu. Runa šeit nav tikai par pētniecību universitātēs, par zinātnisko pētniecību vai pētniecību rūpniecībā, bet arī, it īpaši, par pētniecību, ko veic mazie un vidējie uzņēmumi. Galu galā svarīgi ir arī turpināt iepazīstināt ar šo pētījumu rezultātiem un padarīt tos pieejamus.
Pagājušajā gadā mēs iepazīstinājām Parlamentu ar Enerģētikas klubu - priekšsēdētāja vietnieks G. Onesta arī toreiz piedalījās - kur zinātnieki un atbildīgie sajūsminājās par izgudrojumiem, no kuriem mums visiem varētu būt ļoti liels labums. Sevišķi pašreizējos ekonomikas un enerģētikas krīzes apstākļos šādu pētniecības instrumentu izveidošana ir pareizā atbilde, jo tie ļauj mums izstrādāt jaunus produktus un pakalpojumus un pēc tam tos pārdot tālāk visā pasaulē. Tāpēc sevišķi atzinīgi ir jāvērtē Komisijas iniciatīva šajā jomā, jo šādu nodomu īstenošana, protams, pastiprina mūsu iespējas starptautiskajā arēnā. Tāpat kā mūsu partneriem, arī mums Eiropā aizvien svarīgāka ir tieši starptautiskā sadarbība. Galu galā mēs Eiropā esam kļuvuši par pirktspējīgāko pasaules daļu, un mūsu 500 miljoniem pilsoņu ir tiesības iespējami ātrāk un efektīvāk saņemt pētījumu rezultātus. Paldies!
Adam Gierek
Priekšsēdētāja kungs, Eiropas pētniecības infrastruktūras (ERI) mērķis ir unikālu pētniecības centru izveidošana, ko vadītu konkrēto nozaru visizcilākie speciālisti. Manuprāt, šīm infrastruktūrām būtu nepieciešams ārkārtīgi daudz dārga, mūsdienīga aprīkojuma, un tajos būtu jāstrādā zinātnieku komandai. Eiropas pētniecības infrastruktūras nodarbosies ar apkārtējās pasaules parādību eksperimentālajiem pētījumiem, galvenokārt izmantojot induktīvās metodes, un šo pētījumu mērķis ir radīt praktiskus risinājumus. Šīm Eiropas pētniecības infrastruktūrām jākalpo arī jaunās paaudzes zinātnieku apmācībai.
Es uzskatu, ka Eiropas Pētniecības infrastruktūru stratēģijas forums negrasās kopēt esošos izcilības centrus, bet gan, izmantojot struktūrfondu un valstu finanšu līdzekļus, radīs atšķirīgas pētniecības vienības, kas papildinās izcilības centrus un radīs pētniecības vienību infrastruktūru, kurās darbosies speciālisti. Tas būs vienots tīkls, kas aptvers visu Eiropu. Jaunie, godkārīgie Eiropas pētnieki nebūs spiesti doties pāri okeānam, lai īstenotu savas idejas. Tātad es domāju, ka Eiropas pētniecības infrastruktūru efktīvas darbības priekšnoteikumi ietver augstu specializācijas un mobilitātes pakāpi attiecībā uz pētniecības vidi. Pētniecība kļūs efektīvāka, ja to veiks īsākā laika posmā un ja tā notiks vairākās vietās, proti, ja galvenos pētniecības uzdevumus vienlaikus veiks dažādās starptautiskās pētniecības infrastruktūras vienībās, kurās darbosies speciālisti un kuras, tā kā tie nav uzņēmumi, vajadzētu atbrīvot no nodokļiem.
Paldies par uzmanību, es apsveicu Madurell kundzi un vēlu Komisijai drīzāk realizēt šo tiesiskā regulējuma koncepciju, ko, lai gan tā ir interesanta, vēl nepieciešams precizēt.
Vladko Todorov Panayotov
ALDE grupas vārdā. - (BG) Es vēlētos apsveikt Teresa Riera Madurell sakarā ar šo ziņojumu, kas palīdz mums tuvoties Eiropas pētniecības telpas izveidošanai. Es esmu pārliecināts, ka, izveidojot zinātniskās pētniecības partnerību tīklu dalībvalstu starpā, mēs spēsim izveidot konkurētspējīgu un ienesīgu ekonomiku, kas balstīta uz zināšanām un jauninājumiem. Bez atbilstīgas infrastruktūras zināšanu apmaiņa nebūs iespējama, jo tai ir galvenā loma efektīvas vides izveidošanā mūsdienīgu un ārkārtīgi nepieciešamu pētījumu veikšanai.
Pašlaik visas darbības aprobežojas ar atsevišķu pētniecisko nodibinājumu savstarpējo sadarbību. Mums arī nebija atbilstīgu juridisko instrumentu, uz kuru pamata būtu iespējams izveidot piemērotas partnerības dažādu valstu dalībnieku starpā, un tas faktiski ir galvenais, lai gūtu panākumus šajā jomā. Šādu juridisko instrumentu neesība ievērojami aizkavēja pētniecības integrācijas procesu jaunajās dalībvalstīs, un šīm dalībvalstīm ir milzīgas pētniecības iespējas, kuras jāiekļauj Eiropas Savienībā.
Šis ziņojums nav tikai solis pētniecības infrastruktūras juridiskās bāzes izveidošanas virzienā. Tas, palielinot Eiropas pētniecības centru prestižu un ietekmi pasaulē un palielinot nodarbinātības līmeni, varētu palīdzēt panākt zināšanu pārvietošanos Eiropas Savienībā, un tādējādi dot ieguldījumu jauno vides uzdevumu piemērotu risinājumu meklējumos. Es vēlreiz vēlētos apsveikt referenti Riera Madurell kundzi.
Nils Lundgren
IND/DEM grupas vārdā. - (SV) Vai mums Eiropas ekonomikai ir vajadzīga juridiskā persona pētniecības nozarē, vai tas tagad ir ES neatlaidīgās cīņas pret plurālismu Eiropā kārtējais piemērs? Patiesība ir tāda, ka, lai īstenotu veiksmīgu institucionālo reformu, protams, ir nepieciešama konkurence iestāžu starpā. Iedomāsimes, kā būtu, ja jau pirms 50 gadiem būtu izveidots starptautiskais tiesiskais regulējums. Attīstība šajā jomā būtu mitējusies. Starptautiskos līgumus ir sarežģīti grozīt un tas notiek pārāk lēni. Attītība notiek tad, ja valstis var viegli reformēt savas valsts iestādes. Tad veiksmīgās reformas izplatās arī citās valstīs.
Komisijas priekšlikums noteikti nav ierobežojošs. Tas piedāvā alternatīvu pašreizējiem valstu priekšlikumiem un tādējādi pilnveido tos. Taču šo priekšlikumu pilnībā pazudina apstāklis, ka Komisija arī Eiropas līmenī vēlas regulēt šīs juridiskās personas aplikšanu ar nodokļiem. Tāpēc šis priekšlikums jānoraida.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Priekšsēdētāja kungs, komisār, manuprāt, šis ir ievērojams progress Eiropas pētniecības politikas jomā. Šis ir Sestās pamatprogrammas novērtējuma ziņojuma rezultāts, taču tajā ir arī apsvērumi, kas radās, izstrādājot Septītās pamatprogrammas projektu.
Komisār, jūs teicāt, ka tagad dažas dalībvalstis atļauj apvienot spēkus. Maigi izsakoties, ir smieklīgi pieminēt, ka tam ir vajadzīga īpaša Eiropas Savienības atļauja, taču runa vairs nav par Eiropas Savienību, bet tā tomēr ir attīstība. Mani uztrauc jūsu apgalvojums par to, ka piemēros PVN minimālās normas un ka situācija attiecībā uz starptautisko statusu vēl nav pilnībā skaidra; tā vismaz es to saprotu.
Pirms balsojuma par SESAR Kopuzņēmumu citēja 171. pantu. Kopš tā brīža mēs par šā projekta sākotnējo versiju esam balsojuši divreiz; nebija apstiprināts tā starptautiskais statuss, un tāpēc nebija iespējams nodibināt kopuzņēmumu. Cits kopuzņēmums - Galileo - vispār nav nodibināts.
Mani ir šādi jautājumi: Kāda būs Kopienas finansējuma daļa? Vai, lai novērstu pētniecības infrastruktūrām un to atbalstam paredzēto resursu izšķērdēšanu, finansējumu piešķirs tiem, kas strādā kopā? Vai galu galā pētniecības vajadzībām būs iespējams pasmelt līdzekļus no kohēzijas fonda, lai apvienotu izcilību ar kohēziju?
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) 2009. gads ir Eiropas radošuma un inovācijas gads.
Eiropas pētniecības infrastruktūras izveidošana, kas nenodarbotos ar saimniecisko darbību, palīdzēs pilnveidot Kopienas pētniecības programmas, kā arī Kopienas līmenī panākt un izplatīt veiksmīgākos rezultātus pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumu jomās.
Es atzinīgi vērtēju apstākli, ka šīs infrastruktūras var saņemt finansējumu, izmantojot kohēzijas politikas finanšu instrumentus saskaņā ar Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Sociālā fonda un Kohēzijas fonda noteikumiem.
Es gribu uzsvērt, ka ir ārkārtīgi svarīgi, lai šīs infrastruktūras izveidotu saikni starp pētniecības institūtiem, universitātēm, zinātnes pasauli un privāto sektoru, un rūpniecības nozare gūtu labumu, izmantojot pētījumu rezultātus.
Tomēr es vēlētos minēt, ka pašreizējos krīzes apstākļos mums galvenokārt vajag nodrošināt, lai vismaz 1 % no katras dalībvalsts IKP piešķirtu pētniecībai.
Dragoş Florin David
(RO) Priekšstats par Eiropas kopējo pētniecības telpu un Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrām, ir bijis mūsu pamatprincips, tiecoties īstenot Lisabonas mērķus attiecībā uz ekonomikas izaugsmi, darba vietu radīšanu un dinamiskas, uz zināšanām balstītas ekonomikas izveidošanu.
Pētniecības infrastruktūrām, pateicoties to spējai vēlamā rezultāta sasniegšanai mobilizēt cilvēkresursus un ieguldījumus, ir aizvien lielāka loma zināšanu un tehnoloģiju attīstībā, tādējādi dodot izšķirošu ieguldījumu Eiropas ekonomikas attīstībā. Tā kā mēs vēlamies, lai Eiropas Savienība kļūtu par galveno partneri starptautiskajā pētniecības jomā, mēs ierosinājām veicināt pētniecību ar konkurētspējīgu finansējumu, atbilstošu infrastruktūru un regulējumu intelektuālā īpašuma jomā, kā arī nodrošināt pētnieku efektīvu mobilitāti.
Šodien ar šo priekšlikumu Kopienas tiesiskajam regulējumam, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai, mēs nostiprinām piektās brīvības - zināšanu pārvietošanās brīvības - radīšanu Eiropā.. Pašreizējais regulējums būs Eiropas pētniecības attīstības balsts, jo Eiropas pētniecības infrastruktūra nodrošinās Kopienas pētniecībai izcilību zinātnes jomā un Kopienas ekonomikas konkurētspēju, kas balstīta uz vidēja termiņa un ilgtermiņa prognozēm, un tā efektīvi atbalstīs Eiropas pētniecības darbības.
Pašreizējos ekonomiskās krīzes apstākļos šā regulējuma iespējami drīzāka ieviešana, savienojot to ar atbalstu pētniecībai un attīstībai, kopējo standartu izveidošana zināšanu nozarē un valstu izglītības sistēmu modernizācija nodrošinās reālus risinājumus šīs krīzes pārvarēšanai.
Es domāju, ka pašlaik mums nekavējoties jāpievērš uzmanība esošajām atšķirībām inovāciju un pētniecības infrastruktūras attīstības jomā ekonomiski atīstīto dalībvalstu un to valstu starpā, kuru ekonomika vēl tikai attīstās, lai mēs neizraisītu milzīgu pētnieku migrāciju no tikko pievienojušos valstu ekonomiskās situācijas uz tām dalībvalstīm, kuras ir globālās ekonomikas priekšgalā. Šo infrastruktūru un pētniecības iespēju viendabīga sadale Eiropas Savienībā būs izdevīga visai Eiropas Savienībai, un tā palīdzētu novērst zinātnieku migrāciju no Austrumiem uz Rietumiem.
Noslēgumā es vēlētos izteikt atzinību referentei Riera Madurell kundzei, viņas kolēģiem Rūpniecības, pētniecības un eneģētikas komitejā par šā ziņojuma sagatavošanā ieguldīto darbu.
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs, vai jūs varētu veltīt man piecas minūtes starp diviem pieteiktajiem runātājiem? Es būtu ieinteresēta saņemt divas minūtes, ja tas ir iespējams?
Priekšsēdētājs
Labi, jūs mani samulsinājāt. Reglaments paredz vienu minūti. Vienu minūti.
Avril Doyle
Priekšsēdētāja kungs, visu cieņu, bet par to runājot mēs tagad patērējām divas minūtes. Uzstājoties no vietas, nepieteiktās uzstāšanās procedūrai ir piecas minūtes. Es esmu piedalījusies citās debatēs, kurās bija apmēram viens, divi vai trīs runātāji, un mēs sadalījām laiku. Es gribu tikai divas minūtes - es nezinu, ko par to domā citi kolēģi.
Paldies, priekšsēdētāja kungs, ka ļāvāt man savtīgi izmantot jūsu pacietību.
Es pilnībā atbalstu jaunās Eiropas pētniecības infrastruktūras juridiskā statusa izveidošanu Eiropas līmeņa projektiem un Eiropas līmeņa finansējumam.
Man ir divi īsi jautājumi. Man rokās ir - un es gribētu paust atzinību komisāram un viņa komandai - izdevums ar nosaukumu "Pētījumietilpīgāka un integrētāka Eiropas pētniecības telpa: ziņojums par zinātnes, tehnoloģiju un konkurētspējas galvenajiem rādītājiem 2008./2009. gadam.” Manuprāt, ņemot vērā IKP sabrukumu visā Eiropā un citur, šie skaitļi varētu būt jau novecojuši. Manu uzmanību īpaši pievērsa fakts, ka valsts finansējums pētniecībai un izstrādei var būt pretciklisks, kā tas notika Japānā un ASV pagājušā gadsimta deviņdesmito gadu sākumā, un attiecīgi šā gadsimta pirmās desmitgades sākumā. Kad tur samazinājās IKP līmenis, tad valsts sektora ieguldījums pētniecības un izstrādes jomā palielinājās.
Vai, ņemot vērā pašreizējos apstākļus ES, ņemot vērā pašreizējo ekonomikas izaugsmes sabrukumu visā ES - mēs pasaulē neesam vienīgie -, ar 7. pamatprogrammas ietvaros pieejamajiem līdzekļiem un dalībvalstu līdzekļiem mēs spēsim kompensēt valsts sektora pieaugošo finansējuma trūkumu pētniecības un izstrādes jomā?
Mans otrais jautājums attiecas uz biedējošajām izredzēm attiecībā uz ES patentu pieteikumu apjoma daļu pasaulē, jo tā ir samazinājuasies līdz satraucošam līmenim. Jūs sakāt, ka, iespējams, to varētu izskaidrot ar augstajām patentu izmaksām Eiropā. Eiropā patentu pieteikumu izmaksas un ar tiem saistītās izmaksas ir par 29 % augstākas nekā ASV, 13 reižu augstākas nekā Japānas Patentu birojā, tajā pašā laikā patentu aizsardzības izmaksas 27 ES dalībvalstīs ir 60 reižu augstākas nekā ASV - biedējoša kopsakarība. Varbūt jūs, komisār, mums varētu pastāstīt, kā mēs šo problēmu varētu atrisināt iespējami drīzāk?
Es vēlētos vēlreiz apsveikt jūs, komisār, sakarā ar šo aizraujošo izdevumu.
Mieczysław Edmund Janowski
(PL) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties referentei par paveikto darbu. Es atbildēšu uz Doyle kundzes paziņojumu. Šobrīd, kad mēs piedzīvojam ekonomikas sabrukumu, mums nevajadzētu pieļaut kļūdu, nevērīgi izturoties pret pētniecību un izstrādi, kā arī pret cilvēkiem, kuri ir nodarbināti šajās jomās. Tāpēc es atbalstu pasākumus, kas attiecas uz tiesiskā regulējuma izveidošanu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai.
Mums jāapzinās, ka ir svarīgi izveidot Eiropas pētniecības infrastruktūras tiesisko regulējumu un ka svarīgs ir arī atbilstīgs finansējums, taču šo naudu nevar ņemt no atsevišķu reģionu vai pat valstu ieguldījuma. Šajā gadījumā svarīgs ir arī jautājums par atbilstīgu aplikšanu ar nodokļiem. Es uzskatu arī, ka starp pētniecības centriem un ekonomiku, tostarp mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, ir nepieciešama veiksmīgāka sadarbība. ES esmu pārliecināts, ka Eiropas pētniecības infrastruktūra dos savu ieguldījumu tajā gadījumā, ja tā būs pienācīgi saistīta ar pamatprogrammām, lai uzlabotu cilvēku, kas strādā pētniecības jomā, īpaši jauniešu, situāciju, kā teica Gierek kungs. Tas varētu arī novērst intelektuālā darbaspēka emigrāciju no Eiropas. Mums jāatceras, ka Lisabonas stratēģijā ir paredzēts, ka 3 % no IKP ir jāiegulda pētniecībā un izstrādē. Šodien Eiropas Savienībā šis rādītājs ir 1,84 % - mani dati ir par 2007. gadu. Tādēļ es uzskatu, ka Eiropas pētniecības infrastruktūra uzlabos šo situāciju.
Janez Potočnik
Komisijas loceklis. - Priekšsēdētāja kungs, vispirms es vēlētos pateikties par jūsu atbalstu. Manuprāt, mēs visi saprotam, cik svarīgs ir jautājums, par ko mēs runājam. Varbūt es neievērošu kārtību, kādā jūs uzdevāt jautājumus, taču es mēģināšu īsumā atbildēt uz tiem.
Doyle kundze, attiecībā uz valsts finansējumu, pagātnes pieredze rāda, ka krīzes laikos, ļoti iespējams, samazinās privātais finansējums. Tāpēc attiecībā uz valsts finansējumu nevajadzētu pieļaut šādu briesmīgu kļūdu un rīkoties līdzīgi, jo citādi, krīzei beidzoties, mēs nonāksim neapskaužamā situācijā. Tādēļ valsts finansējumam jābūt pretcikliskam, un tādēļ mums Eiropā bija šāds piemērs. Somijā tā notika pagājuša gadsimta deviņdesmito gadu sākumā. Manuprāt, mums jārīkojas līdzīgi un jāseko šim piemēram.
Par patentu pieteikumu izmaksām - tas ir ļoti pārsteidzoši. Manuprāt, uz šo jautājumu nevar atbildēt vienkārši. Atbilde "labāk”, protams, būtu atbilde, kas būtu viendabīgāka nekā jebkas, ko es varētu darīt. Pagājušajā gadā mēs mēģinājām darīt visu iespējamo, ierosinot noskaidrot šo patentu lietu attiecībās starp privātajām un valsts iestādēm, taču tā nav atbilde, kas izskaidro problēmas būtību, ar ko mēs saskaramies attiecībā uz patentu pieteikumiem.
Tagad es pievērsīšos priekšlikumam par jautājumiem attiecībā uz finansējumu Septītās pamatprogrammas ietvaros. Līdz šim mēs finansējām apstiprināto projektu sagatavošanās posmu. Institucionāli nav paredzēts finansēt infrastruktūru. To darīs dalībvalstis, un dalībvalstis arī izlems, piemēram, tās atrašanās vietu. Tomēr, kad šis process būs pabeigts, mēs noteikti, tāpat kā attiecībā uz citām infrastruktūrām, finansēsim piešķīrumus.
Tas patiesi ir vienīgais ceļs uz priekšu. Es jums varu atgādināt, ka tad, kad mēs diskutējām par pētniecības infrastruktūras budžetu, tas bija budžets, ko patiešām procentuāli samazināja galvenokārt Septītajai pamatprogrammai. Tomēr es esmu diezgan optimistiski noskaņots. Mēs veiksmīgi virzāmies uz priekšu, un es uzskatu, ka šis tiesiskais regulējums dos labus rezultātus.
Attiecībā uz PVN es gribētu runāt konkrēti. Mēs neierosinām iekļaut tiesību aktos atbrīvojumu no PVN. Mēs uzskatām, ka, ja vairākas valstis iesaistīsies kopējās infrastruktūras veidošanā, vienalga, vai tā būtu starp Vāciju un Slovēniju, vai arī Apvienoto Karalisti, vai kādu citu valsti, neviena no šīm valstīm galu galā nepiekritīs maksāt PVN uzņēmējā valstī. Tāds arī ir stāvoklis šobrīd - bet kāds tad īsti ir stāvoklis šobrīd? Pašlaik katra valsts atsevišķi risina sarunas ar uzņēmējvalsti par šādu atvieglojumu piemērošanu. Ar šiem tiesību aktiem mēs mēģinām nodrošināt tādu starptautiskās organizācijas statusu, kam saskaņā ar pašreizējiem PVN tiesību aktiem varētu piemērot atbrīvojumu no PVN.
Katrā gadījumā, tāda īsumā varētu būt šā stāsta būtība, taču bija runa par laiku. Laiks šeit ir izšķirošais jautājums, jo mēs runājam par to, vai mēs varam paātrināt un vienkāršot veidu, kā mēs veidosim savstarpējās pētniecības infrstruktūras. Diemžēl pašlaik situācija attiecībā uz pētniecības infrastruktūru ir tik sarežģīta, ka mēs zaudējam gan laiku, gan naudu. Tāda īsumā ir šā stāsta būtība.
Es aizmirsu kohēziju. Atbilde ir - jā.
Visbeidzot, tas arī ir jautājums, kas mums jāakcentē. Mums ir vajadzīga infrastruktūra. Mums tā ir vajadzīga iespējami drīzāk. Šis solis paātrinās visu procesu. Es pateicos par sapratni un es jums pateicos par atbalstu šajā sakarā.
Priekšsēdētājs
Pirms es dodu vārdu jūsu referentei, es kaut ko gribētu paskaidrot Doyle kundzei. Mēs izpētījām tehniskos jautājumus.
Mazliet vairāk nekā pirms gada, 2008. gada janvārī, jūs saņēmāt ģenerālsekretāra vietnieka paziņojumu par Priekšsēdētāju konferences 2007. gada 27. oktobra lēmumu. 3. punkta b sadaļā skaidri norādīts, ka nepieteiktās uzstāšanās procedūrai paredzētas ne vairāk kā piecas minūtes, un šis laiks ir ierobežots līdz vienai minūtei katram runātājam.
Tādi ir noteikumi, taču bija patīkami jūsos klausīties, jo mēs ar prieku klausījāmies jūsu runu. Tagad mēs atkal pievērsīsimies mūsu referentei Riera Madurell kundzei.
Teresa Riera Madurell
Priekšsēdētāja kungs, es gribētu pateikties visiem, kas ar savu ieguldījumu piedalījās šajās debatēs, un es vēlos arī pateikties komisāram par to, ko viņš runāja, un es vēlos teikt, ka es pilnībā piekrītu viņa ļoti precīzajam skaidrojumam attiecībā uz PVN jautājumu. Noslēgumā es vienkārši gribētu teikt, ka vairākums no mums piekrīt pašos pamatos. Vēstījums ir skaidrs: izcilība pētniecībā prasa augstvērtīgu infrastruktūru, un būtībā tās uzbūves un darbības augsto izmaksu dēļ ir svarīgi sadalīt lielu daļu šīs pētniecības infrastruktūras. Citiem vārdiem sakot, ir vairāk nekā saprātīgi apsvērt Eiropas infrastruktūras izveidošanu, kas var kalpot visiem Eiropas zinātniekiem.
ESFRI ceļvedis noteikti bija solis pētniecības infrastruktūras labākas Eiropas līmeņa plānošanas virzienā. Tagad mums ir vajadzīgs tikai īstenot to, kas paredzēts šajā ceļvedī. Viena no galvenajām problēmām, kā jau daži mani kolēģi uzsvēra, noteikti ir finansējums, jo par spīti finansējuma palielinājumam, kas piešķirts septītajai pamatprogrammai un kohēzijas politikas programmās ietvertajām iespējām infrastruktūru atbalstam, ko arī daži mani kolēģi minēja, ar Eiropas Svienības budžetu nepietiek, lai finansētu visu vajadzīgo infrastruktūru. Tāpēc ir būtiski iespējami drīzāk apkopot kā valsts, tā arī privātos finansējumu avotus, īpaši jau rūpniecības, lai gan komisāram bija taisnība, šis nav tam labākais brīdis.
Vēl viens sarežģījums, kas nav mazāk svarīgs, bija juridiskās formas neesība. Izvirzot šo priekšlikumu, Komisijas mērķis bija: izveidot tiesisko regulējumu un nepieciešamos apstākļus Eiropas pētniecības infrastruktūras atīstībai. Tas ir labs priekšlikums, un mēs esam pārliecināti, ka to, kā jau komisārs teica, nostiprinās Parlaments.
Es vēlētos lūgt Padomei vēlreiz uzklausīt mūsu vēstījumu.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētāja kungs, vai es drīkstētu lūgt neizslēgt apkuri līdz sanāksmes beigām, jo šeit ir pārāk auksti.
Priekšsēdētājs
Mēs ņemsim vērā šo iebildi. Varbūt mūsu pēcpusdienas debates būs dzīvākas un dedzīgākas un sasildīs atmosfēru zālē. Šī zāle patiešām ir liela.
Debates par šo būtisko jautājumu, kam būs liela nozīme Eiropas pētniecības attīstībā, ir slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2009. gada 19. februārī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Constantin Dumitriu  
Laikā, kad ekonomika piedzīvo lejupslīdi, iestādēm ir vēlme samazināt līdzekļus pētniecībai. Tomēr man ir prieks, ka apspriežot šo ziņojumu par priekšlikumu Padomes regulai par Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai, mēs dodam svarīgu signālu par to, ka pētniecība Eiropas Savienībai joprojām ir prioritāra darbības joma.
Es esmu stingri pārliecināts, ka izveidojot šo iestāžu sistēmu, lai atbalstītu pētniecības darbību, mēs redzēsim rezultātus, kuri stiprinās Eiropas Savienības ekonomiku. Tas ir tādēļ, ka pētniecība nav untums, bet nepieciešamība, ar kuru nodrošina Eiropas Savienības konkurētspēju pasaules mērogā.
Es vēlētos izcelt vienu ārkārtīgi svarīgu jomu, kurā pētniecībai var būt svarīga loma. Nākamajos 25 gados urbanizācijas rezultātā ir sagaidāms, ka par gandrīz 25 % samazinās lauksaimniecībā izmantotās zemes platību. Lai kompensētu šo platības samazinājumu, mums mazākām platībām ir vajadzīga lielāka produktivitāte, mazāk izmantojot ūdeni vai pesticīdus. Risinājumus var rast ar pētniecības palīdzību, jo īpaši biotehnoloģiju jomā, ņemot vērā, protams, nodrošinātības ar pārtiku principu.
Tas ir vēl viens iemesls, lai atbalstītu plašāku pētniecības darbību un nodrošinātu vienotu Eiropas Savienības regulējumu.
Daniel Petru Funeriu  
rakstiski. - (RO) Es atzinīgi vērtēju ziņojumu par tiesiskā regulējuma, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūrai (ERI) izveidi, kā arī Komisijas priekšlikumu regulai šajā jomā.
ERI ir atbilde reālai vajadzībai no Eiropas Savienības pētnieku puses un tā bez šaubām palīdzēs palielināt Eiropas zinātnes konkurētspēju.
Viens no svarīgiem elementiem šajā regulā ir iespēja Eiropas Savienībai būt dalībniecei ERI veida struktūrā. Tas nodrošina Kopienai spēju piedalīties un virzīt Eiropas pētniecības politiku.
Pamatojoties uz šo principu, es aicinu Eiropas Komisiju ņemt vērā trīs lietas, kad runa ir par finansiālā atbalsta sniegšanu ERI.
1) Kopienas iesaistīšanās tikai projektos ar ārkārtīgi augstu zinātnisko potenciālu;
2) ERI izveides veicināšana reģionos, kuri parasti ir cietuši no intelektuālā darbaspēka aizplūšanas gan Kopienā, gan ārpus tās;
3) privātā sektora uzņēmumu piekļuves veicināšana ERI.
Kopienas politikai šajā jomā ir jāapvieno zinātniskā izcilība ar pētnieku pieplūduma radīšanu un efektīvām infrastruktūrām valstīs, piemēram, jaunajās Eiropas Savienības dalībvalstīs no pievienošanās kārtām 2004. un 2007. gadā.
Nicolae Vlad Popa  
rakstiski. - (RO) Ziņojums, kuru sagatavojusi Teresa Riera Madurell, ir īpaši nozīmīgs, jo ar to rada tiesisko regulējumu, kas nepieciešams, lai attīstītu pētniecības infrastruktūras.
Eiropas pētniecības infrastruktūru izveidošana nodrošina to, ka pētniecība sasniegs augstu līmeni.
Turklāt ar to radīs jaunas iespējas ciešākai sadarbībai starp Eiropas pētnieku darba grupām, kurām varētu arī pievienoties daudzi studenti un tehniskie darbinieki, tādējādi palīdzot jauniešus ieinteresēt augsto tehnoloģiju pētījumos.
Šim tiesiskajam regulējumam ir jānodrošina labāka sadarbība starp rūpniecības nozari un zinātnisko pētniecību, tādējādi veicinot inovāciju ieviešanu.
Es atbalstu referentes ierosinājumu, ar kuru Komisijai prasa regulāri ziņot Eiropas Parlamentam par stāvokli saistībā ar Eiropas pētniecības infrastruktūru attīstīšanu.
Liela mēroga pētniecības infrastruktūru izveides izmaksām ir nepieciešams, lai spēkus apvienotu vairākas valstis.
Kopējā tiesiskā regulējuma izveide ir absolūti nepieciešama, lai veicinātu un paātrinātu šo infrastruktūru attīstīšanu.
