Dyrebeskyttelse og dyrevelfærd (2006-2010) (forhandling) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er betænkning af Elisabeth Jeggle for Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter om en EF-handlingsplan for dyrebeskyttelse og dyrevelfærd (2006-2010).
Elisabeth Jeggle 
ordfører. - (DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer! Den 23. januar 2006 fremlagde Kommissionen en meddelelse om en EF-handlingsplan for dyrebeskyttelse og dyrevelfærd (2006-2010).
Den betænkning, som jeg som Parlamentets ordfører har udarbejdet om denne meddelelse, blev vedtaget enstemmigt i Landbrugsudvalget den 12. september. Med handlingsplanen for dyrevelfærd skal Fællesskabets aktiviteter, som hidtil har været fordelt på forskellige tjenestegrene i Kommissionen, forskellige råd og politiske områder, samles og struktureres efter fælles retningslinjer.
Dyrevelfærd er et følelsesmæssigt og politisk yderst følsomt emne. I vores civilsamfund må dyrevelfærd være en selvfølge i overensstemmelse med dyrenes specifikke behov og krav. På dette grundlag er det vigtigt for mig som ordfører, at vi i EU skaber et fælles niveau for dyrevelfærd. Kommissionen understreger hele tiden, at vores allerede høje og senere endnu bedre standard for dyrevelfærd i EU er et forbillede for verden. Udvalget var med stort flertal enig i min understregning af, at det er nødvendigt med nøjagtige konsekvensvurderinger for alle lovgivningsmæssige dyrevelfærdsinitiativer. Og det er kun konsekvent at kræve de høje dyrevelfærdsstandarder under forhandlinger med WTO og i bilaterale aftaler.
Ærlig dyrevelfærd må ikke kun handle om landbrugsdyr og forsøgsdyr, den skal omfatte alle dyr. Ligeledes skal der også tages højde for de fremskridt, der er gjort. Netop forsøgsdyrene ligger mange kolleger og mange mennesker, som har skrevet til mig, særligt på sinde. Bestræbelserne for dyrevelfærd inden for den videnskabelige forskning er imidlertid blevet betydeligt forbedret i de seneste år. Der er udviklet mange alternativer til dyreforsøg for at gøre 3-R-princippet til virkelighed. Selv om der alligevel stadig er en del at gøre på dette område, så mener jeg, at vi er på rette vej. På grundlag af yderligere forskning støtter betænkningen bestræbelserne for at erstatte dyreforsøg med alternative metoder. Derfor kræver vi konsekvent, at der også stilles midler fra det syvende forskningsrammeprogram til rådighed. Indikatorer for dyrevelfærd, som er baseret på et nøjagtigt videnskabeligt grundlag, er det sikreste grundlag at videreudvikle en gennemførlig dyrevelfærd på.
Denne grundlagsrapport for perioden 2006-2010 skal ikke beskrive specifikke enkeltinitiativer. Vi støtter ikke ændringsforslag, som kræver national, uforbindende anvendelse af frivillige standarder for dyrevelfærd. I betænkningen kræves det udtrykkeligt, at der sker en korrekt anvendelse og håndhævelse af de allerede eksisterende bestemmelser om dyrevelfærd, f.eks. inden for dyretransporter. Vi hilser forslaget om forbud mod import af katte- og hundeskind velkommen og kræver faste initiativer til begrænsning af handelen med sælprodukter. Det er blevet understreget, at tiltrædelseslandene skal tilpasse deres retsforskrifter. Og vi støtter klart et enkelt og obligatorisk EU-dyrevelfærdsmærke.
Der er 14 ændringsforslag, vi går ind for ændringsforslag 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 12, 14, og vi er imod ændringsforslag 1, ændringsforslag 9, ændringsforslag 10 og ændringsforslag 13. Vi har bedt om delt afstemning om nr. 5, nr. 7a, nr. 29, nr. 54 og nr. 71.
Fru kommissær, hr. kommissær Kyprianou er i Brasilien i øjeblikket. Jeg er sikker på, at han vil tale positivt om de europæiske standarder for dyrevelfærd. Jeg håber, at han også vil tale om de mangler ved landbrugsprodukter fra Brasilien, der importeres til EU, som det europæiske Levnedsmiddel- og Veterinærkontor gentagne gange har konstateret. Konkurrenceforvridninger skader det europæiske landbrug og de europæiske forbrugere. De krævede standarder for dyrevelfærd i Europa skal også have en positiv virkning på vores konkurrenceevne. Jeg takker Dem hjerteligt, og jeg takker alle kollegerne for det gode samarbejde.
Neelie Kroes
Hr. formand! Jeg er taknemmelig for det store arbejde med EF's handlingsplan for dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, som medlemmerne af de relevante udvalg har udført. Jeg vil især anerkende fru Jeggles indsats med dette vigtige initiativ.
Dyrevelfærd har stor betydning for EU's borgere, interessenter og medlemmer af Parlamentet. De har alle sammen højrøstet krævet højere standarder for dyrebeskyttelse, ikke bare i EU, men over hele verden. Kommissionen arbejder hårdt og med en vis succes på at skabe øget international konsensus om dyrevelfærd. F.eks. har vi deltaget i udarbejdelsen af Verdensorganisationen for Dyresundheds dyrevelfærdsstandarder. Vi må huske på, at spørgsmålet ikke er begrænset til opdrættede dyr, men også omfatter forsøgsdyr, dyr i zoologiske haver og cirkus og vilde dyr.
Handlingsplanen er et forsøg på at fremme en bred tilgang til dyrevelfærd, der omfatter alle interessenter, så alle spiller en rolle. Dyrevelfærd vedrører ikke kun landbrugere og mennesker, der håndterer dyr, for forskere, erhvervsliv, borgere og regeringer spiller også en rolle. Desuden er det et område, som kan gøre sektorer i EU's økonomi mere konkurrencedygtige, og den foreslåede etablering af en europæisk informationsplatform vil fremme åben dialog og udveksling af ekspertise og erfaringer.
Der er også stærke forbindelser med andre fællesskabspolitikker, f.eks. Lissabon-strategien om vækst og beskæftigelse, princippet om bedre lovgivning og behørig opmærksomhed på de videnskabelige, sociale og økonomiske principper, der ligger til grund for fællesskabspolitikkerne. Som det fremhæves i Parlamentets betænkning og i det østrigske formandskabs konklusioner, kræves der mere forskning for at udfylde hullerne i vores viden og styrke det videnskabelige grundlag for vores politikker. Navnlig er udvikling og validering af objektive forskningsbaserede indikatorer for dyrevelfærd afgørende for, at handlingsplanen kan gennemføres med succes. Dette arbejde kan forbedres ved, at der oprettes et fællesskabscenter for dyrebeskyttelse og dyrevelfærd. Kommissionen skal og vil i de kommende måneder høre en lang række instanser, herunder medlemsstater og interessenter, om forventningerne til et sådant center.
Under gennemførelsen af handlingsplanen er Kommissionen ivrig efter at sikre, at politikkerne udvikles og gennemføres mere sammenhængende og konsekvent, hvilket vi er klart forpligtede til i henhold til protokollen til EF-traktaten.
EU's borgere lægger stor vægt på dyrevelfærd, og jeg glæder mig over Parlamentets positive holdning til vores initiativ. Kommissionen vil være meget opmærksom på de problemer, der er fremhævet i Parlamentets betænkning, og jeg er sikker på, at vi vil vende tilbage til handlingsplanen mange gange under dens gennemførelse. Jeg ser frem til Parlamentets fremtidige støtte til de initiativer, der er nødvendige for at følge den strategi, der er fremsat i planen.
Jens Holm 
Hr. formand, mine damer og herrer og fru kommissær! Hver dag lider millioner af dyr i kødindustriens dyrefabrikker, under dyretransporter, i smertefulde dyreforsøg og på slagterier i Europa. Nu har vi chancen til i praksis at forbedre vilkårene for disse dyr.
Jeg taler på vegne af Miljøudvalget. Det var min forganger, Jonas Sjöstedt, som var ansvarlig for dette emne. I vores udtalelse kræver vi bl.a., at dyr skal have ret til en naturlig adfærd, at overproduktion af kød skal forhindres, at alle høns skal have ret til at gå frit omkring senest i 2016, at søer skal have ret til at bevæge sig frit i hele deres livscyklus, og at der skal indføres en maksimumsgrænse for dyretransporter på otte timer. Det er derfor desværre med skuffelse, at jeg tvinges til at konstatere, at Jeggles betænkning ikke tager hensyn til nogle af disse krav.
Det er således vigtigt, at vi påvirker denne betænkning så meget som muligt. GUE/NGL-Gruppen har ønsket en delt afstemning om de punkter, som efter vores mening gør dyrs værdi afhængig af handelsinteresser. Hvis Jeggles betænkning vedtages, bliver dyrebeskyttelse kun noget at stile mod, hvis det ikke står i modsætning til WTO og kommercielle interesser. Sådan står der faktisk, men sådan kan vi ikke have det. Dyr har værdi uanset påvirkningen af konkurrenceevnen.
Det vigtige er, at vi i Europa tager initiativet og bliver konkurrencedygtige ved højere standarder og bedre dyrebeskyttelse. Stem derfor nej til formuleringerne i begrundelse G samt i punkterne 51, 52, 53 og 59. Jeg opfordrer Dem også til at stemme for bl.a. ændringsforslag 11 og 12, som nu også støttes af Jeggle, hvilket er godt. Hvis De stemmer sådan, kan vi endelig få en handlingsplan, som gør livet meget bedre for hundredvis af millioner dyr i EU. Dyrene fortjener det.
Agnes Schierhuber
for PPE-DE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, hr. formand for Kommissionen, fru kommissær, mine damer og herrer! Allerførst vil jeg takke ordføreren fru Jeggle for denne sagligt og fagligt velfunderede betænkning. Som bekendt har vi i Østrig, mit hjemland, en dyrevelfærdslov, som hører til de mest moderne i Europa. Det glæder mig meget, at denne betænkning i vidt omfang har lånt fra denne virkelig meget gennemførlige dyrevelfærdslov, som tager hensyn til de enkelte dyrearter.
Det har alt sammen været meget vanskeligt, fordi Europas borgere med rette er optaget af dette emne. Der skal nemlig tages højde for alle dyrs velbefindende! Derfor er jeg meget skuffet over, at den foregående taler igen kun talte om avls- og nyttedyr, men ikke om alle dyr. Alle dyr er levende væsener, og alle dyr har krav på forhold, der er tilpasset deres art, uanset om det er i zoologisk have, i hjemmet eller som husdyr. Jeg har som landmand drevet landbrug og holdt dyr i over 30 år, så jeg ved, hvor vigtigt det er, at dyrene holdes i overensstemmelse med deres art. Netop leveforholdene og fodringen af dyrene har stor indflydelse på kvaliteten af det produkt, den fødevare, der bliver fremstillet af dem. Fra denne synsvinkel, ud fra min viden og daglige erfaring, sætter jeg meget stor pris på denne betænkning.
Det glæder mig også meget, at man i betænkningen nævner dyrevelfærd med henblik på WTO, og især også med henblik på import fra tredjelande. En ting skal nemlig stå helt klart. Hvis ikke det lykkes os at opnå, at dyreavl og dyrehold - uanset om det er dyr i EU eller import fra tredjelande - er underlagt samme regler, så vil de europæiske landmænd, de europæiske dyr og de europæiske forbrugere ikke få fordel af det, for så vil der ikke blive produceret på den måde, der er ønskelig.
Alle dyr er levende væsener, som jeg allerede har sagt. Derfor vil jeg gerne endnu en gang takke Elisabeth Jeggle varmt for hendes betænkning.
Marc Tarabella
Hr. formand, hr. kommissær, mine damer og herrer! Først vil jeg takke fru Jeggle for hendes fremragende betænkning. Vi skal i morgen stemme om denne betænkning, som er resultatet af et langvarigt arbejde, og jeg glæder mig over den fælles holdning, vi er nået frem til. Jeg vil imidlertid minde Dem om tre grundlæggende punkter, som faktisk er med i betænkningen, og som jeg vil nævne her.
For det første vil jeg understrege behovet for at fremskynde udviklingen, valideringen og accepten af alternativer til dyreforsøg. Vi skal skaffe os de økonomiske og logistiske midler til at finde andre metoder, der gør det muligt at undgå dyreforsøg. Vi skal også begrænse og indføre strenge regler for sådanne forsøg i tilfælde, hvor der endnu ikke findes et alternativ.
For det andet må vi ikke glemme, at forbedring af dyrevelfærd først og fremmest medfører øgede produktionsomkostninger for europæiske producenter. Jeg vil derfor understrege behovet for at validere deres indsats gennem mærkning og informationskampagner for at forklare grunden til en prisforskel. Europæiske producenter skal ikke straffes, fordi de opfylder kravene fra EU og forbedrer vores levnedsmidler, og forbrugerne skal for deres vedkommende vide, at prisstigninger skyldes en forbedring af disse levnedsmidler. Takket være oprettelsen af et europæisk mærke og gennemførelse af relevante markedsførings- og informationskampagner vil forbrugerne kunne identificere varer, som er produceret under særlig hensyntagen til dyrevelfærd.
For det tredje skal dyrevelfærd ikke udelukkende være en europæisk værdi. De foranstaltninger, vi vedtager i EU, skal også respekteres i de lande, fra hvilke vi importerer kød. Dette er vigtigt både af økonomiske og kvalitetsmæssige grunde. Kommissionen med hjælp fra internationale organisationer såsom Europarådet eller Verdensorganisationen for Dyresundhed skal gøre alt, hvad der står i dens magt, for at få WTO til at lægge mere vægt på dyrevelfærd og gennemføre en harmonisering opad af foranstaltninger, der vedrører dette. På lang sigt skal målet selvfølgelig være at nå et dyrebeskyttelsesniveau, som er så højt og ensartet som muligt globalt.
Karin Resetarits
for ALDE-Gruppen. - (DE) Hr. formand, fru kommissær, fru ordfører og tilstedeværende! I Jeggle-betænkningen står der mange ting, som var presserende og nødvendige for at fremme dyrevelfærd i hele Europa. Vi liberale prioriterer alle forsøg, som har til formål at fremme forbrugernes informerede købsbeslutning, for i markedsøkonomisk organiserede forbrugersamfund ligger nøglen hos forbrugeren. Det er forbrugerne, der afgør, om vores høns ligger på halm eller er lænket til jernstave, før de forsvinder i vores munde som Chicken McNuggets, om vores svin bliver pumpet fulde af medicin for at kunne klare deres korte livs lidelser, om omstrejfende katte og hunde bliver flået for at ende som elegant besætning på vinterfrakker.
Det er op til forbrugerne, om man i Europa fremmer og styrker de landmænd, som er optaget af dyrevelfærd, artsmæssig korrekte leveforhold og sunde fødevarer, eller om vi tvinger vores landmænd til at deltage i den verdensomspændende dumping om laveste standarder og laveste priser. Jeg er overbevist om, at de fleste informerede, oplyste forbrugere aldrig ville købe et produkt, som lander på salgshylderne efter lidelsesfuld tortur. Mennesket er mester i fortrængning. Sørgelige ting som dyrs lidelser vil vi ikke se i øjnene, når vi sætter stegen i ovnen.
Det er vores politiske opgave at sørge for, at forbrugerne ved besked med de sande produktionsbetingelser. Vi politikere må sørge for oplysning. Hvor effektive oplysninger på emballager kan være, beviser advarslerne på cigaretpakker. I Jeggle-betænkningen kræver vi et etiketteringsprogram, som ville løse forbrugernes problem med at genkende et særligt dyrevelfærdsvenligt produkt. Jeg plæderer for, at vi skal være modige på dette punkt. Forbrugeren bør også kunne se, når der er tale om et produkt, som er opstået under frygteligt dyreplageri. Så ville forbrugeren helt sikkert ikke vælge det billige produkt, men hellere et lidt dyrere produkt, hvis han dermed viser sig som dyreven. På dette punkt er vi europæere alt for defensive.
Vi skal ikke frygte den billige konkurrence fra tredjelandene! Vi vil alligevel aldrig kunne producere så billigt som dem. Lad os have tillid til den stadig voksende kundekreds, som træffer bevidste beslutninger, når de er på indkøb, og køber produkter, som garanterer respektfuld behandling af dyr.
Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf
for Verts/ALE-Gruppen. - (DE) Hr. formand! Respekt, fru Jeggle, for Deres arbejde. Det har ikke været helt let, og der er stadig nogle modsigelser, men i det store billede er linjen rigtig, og modsigelserne skal ikke lægges Dem til last. Jeg er enig med Dem i, at vi skal være et forbillede i verden med høje standarder for dyrevelfærd. Det gælder især, fordi vi ikke har gjort os særligt positivt bemærket som kulturområde i de forløbne år. Jeg tænker på BSE, på dioxin, på nedslagningerne på grund af mund- og klovsygen, på millioner af dyr, som er blevet destrueret, og på brændende bål - det var ikke noget, der gjorde os ære ude i verden. Derfor er det vigtigt, at vi finder en anden linje.
Der er også et salgsargument, som man må tage højde for, når man står i direkte forbindelse med forbrugerne. Hvis folk ikke ønsker, at en høne skal sidde i bur, så kan man sige til dem, hvad man vil. De vil have et skrabeæg, det andet smager dem ikke, når de tænker på hønen. Altså skal vi ganske vist foretage en markedsorientering gennem dyrevelfærd, men vi skal også være klar over, at dyrevelfærd giver omkostninger. Når vi bevæger os på et anonymt marked - og det er som regel tilfældet i forbindelse med import fra tredjelande - så må vi gennem en kvalificeret ydre beskyttelse sørge for, at vores standarder ikke bliver omgået, fordi det giver sig udtryk i prisen. Det samme gælder naturligvis også inden for Europa, fru Jeggle. Hvis ikke vi sørger for, at standarderne for dyrevelfærd bliver gennemført i produktionen, så vil der også opstå konkurrenceforvridning inden for Europa. Derfor må vi overveje at inddrage denne dyrevelfærd i cross compliance, så det ikke kun er visse sanktioner, men også økonomiske tab - hvis man f.eks. skærer i støtten - der giver bedrifterne incitamenter til at overholde standarderne for dyrevelfærd.
Kartika Tamara Liotard
Hr. formand! Allerførst vil jeg sige, at jeg modtager handlingsplanen for dyrevelfærd med åbne arme. Jeg beklager imidlertid i høj grad, at en sådan overhovedet er nødvendig. Den måde, hvorpå mennesker behandler dyr, viser ofte menneskets sande natur. Det giver ikke altid et smukt billede. Det sker stadig alt for ofte, at dyr behandles som en handelsvare, og at økonomisk gevinst er vigtigere end dyrenes velfærd. Jeg tror, at denne betænkning i det mindste kan gøre en ende på en række djævelske metoder, som dyr udsættes for. Betænkningen indeholder bl.a. et aspekt, som jeg meget længe har kæmpet for, nemlig at der på europæisk plan gøres en ende på kastrering af svin uden bedøvelse. Det er en handling, som hverken svin eller landmænd er glade for. Det er en stor forbedring for mange dyr, at der anmodes om mere aktiv støtte til forskning i alternativer til dyreforsøg. Naturligvis har jeg selv mere vidtgående idéer om beskyttelse af dyr, f.eks. meget mere frilandskvæg, forhindring af tyrefægtninger, ophør af overopfedning af gæs, for at de får en stor lever, forbud mod burhøns og meget kortere transporttider for dyr, og sådan kan jeg fortsætte. Det er særdeles ærgerligt, at en række gode ændringsforslag fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed er nedstemt i Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter. Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at dyrevelfærd bestemt ikke kun gælder landbrugsdyr. Også husdyr og vilde dyr bør falde ind under handlingsplanen. Jeg opfordrer alle til at lade deres humane hjerte tale i morgen, når det gælder vores medvæsener, og fuldt ud støtte mere vidtgående ændringsforslag til fordel for dyrevelfærd. Lad os vise, at vi i Europa-Parlamentet ikke er dyr, og lad os stemme til gavn for dyrene.
Janusz Wojciechowski
for UEN-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Dyrebeskyttelse og dyrevelfærd er en udfordring for den menneskelige kultur og civilisation i det 21. århundrede. Det glæder mig meget, at mit ændringsforslag desangående blev vedtaget i forbindelse med forslaget til beslutning.
Mahatma Gandhi har engang sagt, at et samfunds civilisationsgrad kan måles på den måde, hvorpå det behandler sine dyr. I Europa i det 21. århundrede kan vi ikke tolerere dyremishandling. Det nedbryder vores menneskelighed, og det kan vi ikke tolerere. Der er ikke langt imellem dyremishandling og mishandling af mennesker. Dyrebeskyttelse skal ikke anskues ud fra en økonomisk synsvinkel, da vores civilisation ikke kan anskues ud fra en økonomisk synsvinkel. Dyr skal beskyttes mod grusomhed uanset omkostningerne, men på én betingelse, nemlig at bestemmelser, der gælder i EU, også finder anvendelse på alle de virksomheder, der eksporterer deres animalske produkter til det europæiske marked.
Andrzej Tomasz Zapałowski
for IND/DEM-Gruppen. - (PL) Hr. formand! Spørgsmålet om opretholdelse af hensigtsmæssige standarder for dyrebeskyttelse i EU-medlemsstaterne og den hermed forbundne produktion af bæredygtige fødevarer til forbrugerne er af afgørende betydning. Det er derfor vigtigt at sikre, at der kun importeres kvalitetsfødevarer til EU. Der skal derfor træffes vidtgående foranstaltninger for at begrænse importen af varer, hvis der er mistanke om, at europæiske standarder for husdyrbrug ikke er blevet opfyldt. Vi får ikke noget ud af blot at pålægge illoyale eksportører højere toldsatser.
Jeg vil gerne understrege, at det indtil videre ikke er lykkedes Fællesskabet til gennemtvinge respekten for menneskerettigheder for slet ikke at tale om dyrerettigheder. Der importeres store mængder af fødevarer til EU fra disse lande. Jeg vil også gerne understrege, at små landbrug og familieejede landbrug traditionelt set har behandlet deres dyr humant, og at det er de store fabrikslandbrug, der ikke opfylder disse standarder. Der er også sket forvridninger med hensyn til spørgsmålet om retningslinjer for slagtning af dyr. Det er en alvorlig fejl at forbyde slagtning af dyr til eget forbrug på familieejede landbrug. Det er en flere hundrede år gammel tradition, og landmændene sørger for, at dyrene slagtes under ordentlige forhold.
Andreas Mölzer
(DE) Hr. formand! Siden den bevidste dyrebeskyttelse tog sin begyndelse som følge af den mere tekniske kvægavl i det 19. århundrede, er der som bekendt sket en del. Den aktuelle handlingsplan er sikkert endnu et skridt i den rigtige retning.
Allerede i 2003 gav EU som bekendt udtryk for sin bekymring over hunde-, tyre- og hanekampe, hvilket glædeligvis også kommer til udtryk i det foreliggende dokument. Underligt nok har man imidlertid glemt rævejagt. Der er efter min mening også behov for handling omkring vilde fugle, for i EU er jagt stadig tilladt på arter, hvor bestandene har været i tilbagegang i flere årtier.
Det er også meget vigtigt at ændre vores landbrugsstøtte, så det ikke overvejende er de store jordbesiddere, der får støtte, men så det lønner sig at holde dyrene under korrekte forhold, sådan som de utallige småbønder gør det.
Endelig bør afskaffelsen af eksportstøtten til dyretransporter ikke kun ske for at vise større hjerte for dyrene, men samtidig også for at skåne miljøet og hjælpe befolkningen, der lider under transittrafikken.
María del Pilar Ayuso González
(ES) Hr. formand! Fru kommissær, jeg vil gerne lykønske Kommissionen med dens forslag, og jeg vil i særdeleshed lykønske fru Jeggle med denne fremragende betænkning og den store indsats, hun har gjort.
Jeg vil blot henlede opmærksomheden på punkt 71. I dette punkt anmodes der om at stoppe hunde-, tyre- og hanekampe. Når der tales om tyrekampe, tænkes der naturligvis på tyrefægtninger. At sammenligne tyrefægtninger med hunde- og hanekampe er meningsløst. For det første fordi tyrene ikke slås indbyrdes, det er ikke en kamp mellem to dyr, det er en meget ædel kamp mellem en mand og en tyr, og nogle gange dør manden, og ofte bliver han såret. Det er desuden en tradition og en kultur i vores land. Måske er der nogen, der ikke forstår det, men tyren og tyrefægtning er meget vigtigt for os spaniere. Jeg vil bede folk om at respektere mit lands traditioner lige så meget, som jeg respekterer deres traditioner. Mange tak.
Tyrene bidrager til at bevare overdrevene, de bidrager til beskyttelse af miljøet, og de bidrager til udvikling af landdistrikterne. Desuden er tyrene de dyr blandt kvæget, der lever bedst. Hvis vi taler om dyrevelfærd, vil jeg gerne påpege, at tyrene får meget god ernæring, de lever udendørs, de løber frit omkring, som et dyr kan lide at leve, og endelig dør de, mens de kæmper med deres egne forsvarsvåben. Tyrefægtning er meget mere ædelt end jagt, hvor dyret i sidste instans bliver dræbt, uden at det kan forsvare sig.
Jeg vil gerne takke fru Jeggle og hele min politiske gruppe, fordi de har forstået dette, og anmode om, at dette ord tages ud af punktet.
Rosa Miguélez Ramos
. - (ES) Hr. formand, dyrevelfærd, der er indeholdt i den sidste reform af den fælles landbrugspolitik, er allerede en stor bedrift for det europæiske landbrug, selv om europæerne i henhold til resultaterne af den særlige Eurobarometer-undersøgelse, der blev gennemført i 2005 om dette spørgsmål, ikke har kendskab til den indsats, som vores producenter gør, og at de derfor ikke værdsætter den, selv om vores lovgivning er den mest beskyttende. Kommissionen har allerede erkendt behovet for at informere forbrugerne bedre om dette spørgsmål, hvis vi ønsker, at den indsats, som vores landbrugere gør, skal blive værdsat.
Det høje beskyttelsesniveau har imidlertid en økonomisk omkostning, der kan medføre tab af konkurrenceevne for vores landbrugsfødevareindustri. Der er brug for systematiske konsekvensundersøgelser, der analyserer de sociale og økonomiske følger af alle nye regler, solide videnskabelige analyser, der afspejler de mange forskellige situationer, der findes i EU, og som kommer med objektive indikatorer for dyrevelfærd og sammenhæng med EU's øvrige politikker, især med Lissabon-strategien, konkurrenceevnen og beskæftigelsen.
Der er altså fem grundlæggende aspekter: en forbedring af kommunikationen med samfundet, en stringent samfundsøkonomisk analyse, en solid videnskabelig basis, en større sammenhæng med andre fællesskabspolitikker og fremme af europæiske standarder i de internationale fora.
I forbindelse med punkt 71 vil jeg gerne sige, at min gruppe naturligvis vil stemme imod dette punkt, bl.a. fordi og især fordi, det indeholder en række tekniske fejl og resulterer i en drøftelse, der ikke hører nogen steder hjemme, en drøftelse, der udvander de vigtigste aspekter i betænkningen, og især - det er jeg nødt til at sige - ordføreren, fru Jeggles fremragende indsats, idet hun har været smidig, effektiv og meget afbalanceret.
Mojca Drčar Murko
(EN) Hr. formand! Jeg bifalder handlingsplanen og takker fru Jeggle for hendes arbejde.
Bevidstheden om, at mange dyr i EU behandles dårligt, og at der skal gøres mere, har stor betydning, ikke bare af barmhjertighedshensyn, men også fordi human behandling af dyr i en stadig mere markedsorienteret strategi er en mulighed for de europæiske producenter, hvis den udvikles ordentligt. Lovreguleret dyrebeskyttelse vurderes positivt af et stigende antal europæere, og mærkning af fødevarer fra humant behandlede dyr kunne med tiden give producenterne økonomisk indtjening og blive en del af den europæiske sociale model. På den anden side synes den globale konkurrence at tvinge producenterne til at øge deres indtjening ved det lavest mulige niveau for dyrebeskyttelse.
Det er grunden til, at handlingsplanen også er et stærkt politisk budskab til verden. Ved at tilkendegive vores intentioner om at fastsætte obligatoriske minimumsstandarder mod de groveste former for misbrug understreger vi nødvendigheden af diskussion på globalt plan, på WTO-plan. Ved at fastsætte prioriteringer for bedre behandling af opdrættede dyr, ved at forhindre unødig lidelse som følge af forsøg, der kunne erstattes, og ved at forbyde import af dyremishandlingsprodukter, forbedre behandlingen af dyr under transport osv. presser vi på for at opnå globale løsninger.
Som det fremgår af ændringsforslagene ville vi gerne gøre mere, men alligevel er planen en god begyndelse på en omfattende EU-politik på dette område.
David Hammerstein Mintz
(ES). Hr. formand! Grusomhed er ikke kultur. At forårsage lidelse kan ikke anses for underholdning. Masseindustriel lidelse er ikke en legitim forretning. Kravet om retfærdighed i vores omgang med dyrene sætter spørgsmålstegn ved og udvider den dominerende menneskelige moral. Konsekvenserne af dyrevelfærden tvinger os til at ændre vores sædvanlige menneskelige moral og give de ikke menneskelige dyr beskyttelse og rettigheder, da de har følelsesmæssige, emotionelle og intellektuelle evner.
En anerkendelse og udvidelse af dyrenes rettigheder må nødvendigvis få os til at afholde os fra at forvolde dem unødvendig ondskab og lidelse. Det er formålet med betænkningen.
De Grønne støtter forslaget med en række ændringsforslag, og vi beder Rådet om ikke at blive ved med at ignorere holdningen hos flertallet af europæerne, der støtter skrappere dyrevelfærdsforanstaltninger. Det kan ikke blive ved med at ignorere dem.
Vi mener, at vi gør en etisk og altruistisk indsats, men vi må også komme med et svar på folks behov og interesser. Vi går ind for en forbedring af dyrevelfærden, for det er den eneste måde, at vi kan forbedre menneskers sundhed, miljøet og den sociale retfærdighed.
Jeffrey Titford
(EN) Hr. formand! Der foreslås så mange initiativer i dette dokument, at det kunne holde EU's bureaukrater lykkeligt beskæftigede i de næste 20 år.
Men lad os undersøge et af højdepunkterne i EU's dyrevelfærdsbestræbelser. I 2001 under det forfærdelige udbrud af mund- og klovsyge blev 7 millioner dyr tilintetgjort i Storbritannien under EU's ledelse, og de fleste af dem var sunde. Jeg husker tydeligt de enorme ligbål med brændende dyr. EU nægtede stædigt at tillade vaccination, som ville have været det bedste for både dyrene og det britiske landbrug. Det foretrak i stedet for den retligt tvivlsomme og moralsk uberettigede brændte jords politik. Derfor mener jeg ikke, at EU har nogen forudsætninger for at påberåbe sig moralsk korrekt optræden, hvad angår dyrevelfærd, og at belære medlemsstaterne, for ikke at tale om resten af verden, om dyrevelfærd, som det vil gøre i henhold til dette ophøjede dokument.
Vi har alt i denne betænkning, selv etableringen af et dyrebeskyttelsesinformationsforum. Dette vil utvivlsomt blive endnu en meget dyr kvasi-ngo. Hvem skal betale for den? Skatteyderne. Hvem skal lave alt papirarbejdet? Landbrugerne, som i forvejen er ved at bukke under for det aktuelle bureaukrati.
Dette dokument er besat af standardisering og ensartethed. Der tages tilsyneladende ikke hensyn til de meget forskellige landbrugskulturer og klimaer, der findes i lande så forskellige som Portugal og Sverige. Der tages ikke hensyn til de allerede høje standarder for dyrevelfærd i Storbritannien. Det er baseret på den centrale tese, at EU kan gøre det bedre, men sådan er det ikke.
Albert Jan Maat
(NL) Hr. formand! Inden jeg reagerer, vil jeg takke ordføreren mange gange for hendes fremragende betænkning og dens gode balance mellem, hvad der er muligt, og hvad der ikke er muligt, og hvad vi ønsker, når det gælder dyrevelfærd i Europa. Jeg vil også gerne reagere på det, som hr. Titford sagde, nemlig at der på grund af EU's bureaukrati blev aflivet 7 millioner dyr i Storbritannien under mund- og klovsygekrisen. Jeg må lige hjælpe ham ud af drømmen. Europa blev ved Storbritanniens tiltrædelse af EU tvunget til at tilpasse lovgivningen. Vi måtte ikke længere vaccinere præventivt. Vi måtte ikke længere vaccinere mod mund- og klovsyge. Det kan vi takke den daværende britiske regering for. Derfor må han ikke nu fortælle mig, at Europa er årsagen til aflivningen af 7 millioner køer i Storbritannien. Det har i høj grad at gøre med den britiske holdning på det tidspunkt. Det vil jeg lige understrege, også fordi der i fru Jeggles betænkning ganske udtrykkeligt står, at vaccination atter skal være et virkeligt middel til bedre dyrevelfærd i EU. Når vi ser på alle udbrud af smitsomme dyresygdomme, er det godt, at vi igen tager et skridt fremad og i hvert fald bruger disse videnskabelige teknikker til at bekæmpe dyresygdomme. Det er den bedste form for dyrevelfærd i Europa.
Et andet punkt, som jeg vil citere fra betænkningen, vedrører transport af dyr. Vi i Parlamentet har sagt, at transport af dyr, der skal slagtes, skal begrænses. Desværre har Rådet ikke overtaget dette, men Parlamentets holdning er tydelig. På den baggrund vil jeg opfordre hr. Titford til at stemme for Jeggle-betænkningen, hvis han virkelig ønsker at beskytte dyrevelfærd også i sit eget land. Det er væsentligt, for dermed gør De virkelig noget for borgerne i Storbritannien og også i resten af Europa.
Det tredje punkt, som gør, at jeg synes, det er en god betænkning, er, at den udtrykkeligt fokuserer på import af produkter fra lande uden for EU. Vi kan jo have flotte regler, men hvis vi intet kan kontrollere ved de ydre grænser, forbliver det regler på papiret. Det er væsentligt, at Europa-Parlamentet på ny sætter det på dagsordenen gennem Jeggle-betænkningen.
Wiesław Stefan Kuc
(PL) Hr. formand! Hvis dyr kunne tale, er jeg sikker på, at de ville takke ordføreren, fru Jeggle, for at tale deres sag. De har i hende en glødende fortaler og beskytter. Betænkningen fortjener stor anerkendelse. Alle de vigtigste spørgsmål er behandlet i betænkningen, herunder beskyttelsen af såvel husdyr som vilddyr. Ordføreren har også behandlet spørgsmål som transport, produktionsøkonomi, internationale aspekter, produktmærkning, anvendelse af dyr til forskning, human slagtning osv. Jeg mener, at de mange mål, der fastlægges i betænkningen, kan nås, hvis vi gør en fælles indsats. Vi bør imidlertid lægge særlig vægt på at gøre borgerne mere bevidste om dette spørgsmål, at fastholde de internationale organisationers inddragelse og at udbrede kendskabet til dette spørgsmål, således at vi kan opnå de samme resultater, som vi gjorde i forbindelse med bekæmpelsen af sæljagt. Det er ikke nødvendigt at føje noget til betænkningen. Jeg lykønsker på det varmeste ordføreren, og det gør alle dyrene også.
Carl Schlyter
(SV) Hr. formand! Et civiliseret samfund kan aldrig konkurrere med laveste pris, med dyr, som fodres op under torturlignende forhold. Kun med høje krav for dyrebeskyttelse vil dyrehold i EU overleve. Lokal produktion, korte dyretransporter, tryghed for forbrugere, naturlig opfodring - deri ligger fremtiden. Vi har en landbrugspolitik, som piner slagtekyllinger, tvinger dyr ud på lange transporter, giver mere medicin til dyr end til mennesker, og som kastrerer grise. En sådan landbrugspolitik burde hellere kastreres end grisene!
Maksimum otte timers transport er et rimeligt krav. Minimumsnormer for dyrebeskyttelse - ændringsforslag 11 - er nødvendige. Vi har blevet fire gange rigere de seneste 40 år. Hvis vi ikke har råd til at ofre nogle procent af denne rigdom til at beskytte forsvarsløse dyr, kan vi ikke kalde os civiliserede.
Til mine spanske venner vil jeg sige følgende: En ædel kamp ville være en ubevæbnet matador mod en ubevæbnet tyr, som ikke er behandlet, ikke får ryggen brækket, ikke er påvirket af narkotika og ikke er tortureret. Det ville være en ædel kamp. Som det ser ud nu, handler det dog om dyrplageri, hvilket ikke skal støttes med finansielle midler.
Neil Parish
(EN) Hr. formand! Tak til formanden, tak til kommissæren og tak til fru Jeggle for en glimrende betænkning, for det er vigtigt, at vi sørger for dyrene i Europa.
Faktisk har vi et ganske godt skudsmål på dette punkt, for vi har høje produktionsstandarder, men vi må være meget forbrugerorienterede. Jeg er enig med en af de foregående talere, som sagde, at forbrugerne skal have valget og må kunne se mærkningerne og være helt sikre på produktionsmetoden. Hvis man går ind i et supermarked og ser på en kylling, der har været fritgående, en økologisk kylling og en intensivt opdrættet slagtekylling, kan man ikke se nogen forskel på dem. Man må være helt sikker på, at mærkningen er korrekt. Den skal ikke kun være korrekt for den produktion, vi har i Europa, men også for den produktion, der kommer udefra. Derfor må forbrugerne kunne have stor tiltro til mærkningen.
Der skal også bruges færre dyr til forsøg, og også på det punkt må vi være meget påpasselige med den europæiske lovgivning, for hvis vi ikke er påpasselige, kan Reach faktisk føre til, at antallet af dyr, der anvendes unødigt til forsøg, øges.
Jeg har et par rettelser til det, som hr. Titford sagde. For det første ser han vist europæiske bureaukrater alle vegne, men hvad angår mund- og klovsyge, var det den britiske regering, der var fast besluttet på at slagte. Det var den britiske regering, der var så bekymret over, at et parlamentsvalg blev udsat, at de gennemførte det, der kaldtes "nedslagning af tilstødende besætninger", hvorved millioner af dyr blev slagtet unødigt. I Nederlandene gennemførte man faktisk vaccinationer i et forsøg på at stoppe masseligbålene. Det var altså ikke EU, der havde et problem med mund- og klovsyge, hr. Titford, det var den britiske regering.
Ioannis Gklavakis
(EL) Hr. formand! Jeg vil gerne rose ordføreren for hendes betænkning. Fru Jeggle er et engageret, kompetent og dygtigt medlem af Europa-Parlamentet.
Den store indiske leder, Ghandi, sagde, at et menneske, der behandler dyrene godt, viser sin menneskelighed og sine højeste følelser. Derfor er jeg enig med alt, hvad fru Jeggle siger i sin betænkning, ingen tvivl om det. Jeg vil dog gerne gøre opmærksom på et vigtigt, ømtåleligt punkt, der har med husdyrhold - og med mennesket - at gøre. Jeg tænker ikke på husdyr og på hanekampe og hundekampe, hvor jeg er enig med ordføreren, jeg tænker på dyreopdræt. Hvis man gennemfører betænkningens foranstaltninger, som jeg som sagt er enig i og støtter, vil vores husdyropdrættere få højere produktionsomkostninger, så vi bliver nødt til at støtte dem økonomisk eller finde måder, hvorpå vi kan kontrollere forholdene for dyr, der opdrættes i tredjelande og importeres som kød til EU. Ellers vil vi ikke opnå noget. Europæisk kødproduktion vil blive reduceret på grund af unfair konkurrence, og vi vil stå som hyklere i stedet for dyrebeskyttere og fremstå som usolidariske med kødproducenterne.
Der er også en anden ting, jeg gerne vil fremhæve. Jeg kunne godt tænke mig strengere regler for jagt på vilde dyr. Der er mange bjerge og skove, hvor der slet ikke er nogen vilde dyr tilbage på grund af ukontrolleret rovjagt på dyrene. Og det handler ikke kun om dyrene. Hele økosystemet i Europas og verdens bjerge og skove bliver forstyrret.
Esther Herranz García
(ES) Hr. formand! Jeg vil gerne takke ordføreren, fru Jeggles, for hendes indsats. Dette initiativ er et svar på en bekymring i samfundet, som det efter min mening er vigtigt at være opmærksom på, ikke kun i EU, men i hele verden.
Dyrevelfærd er vigtig, og det er vigtigt, at vi har en fælles europæisk standard, som naturligvis skal overholdes i alle EU's lande. Vi skal overholde de standarder, hvor vi er pionerer i verden, for der er kun få stater i verden, der kan sige, at de opfylder nogle standarder som dem, der gælder i EU.
Vi har f.eks. for nylig talt om opdræt af fjerkræ til kød og dyretransport, og i denne betænkning taler fru Jeggle ikke kun om landbrugsbedrifterne, men også om f.eks. udstilling af dyr, zoologiske haver og cirkusser samt om forskning og udvikling, hvor der også anvendes dyr. Vi er også nødt til at tale om de kæledyr, der gør os selskab i hjemmet, og som vi skal yde opmærksomhed. Vi må naturligvis ikke vise forståelse med de mennesker, der forlader dem, lader dem dø af sult eller misbruger dem.
Der er behov for seriøse videnskabelige kriterier, der gør det muligt for os at sige, at de dyr, der gør os selskab i vores dagligdag i EU, er lykkelige. Derfor vil jeg gerne erindre om, at vi her i Parlamentet har afholdt høringer, hvor vi har lyttet til internationale eksperter som f.eks. doktor Gonsálvez fra Spanien, der har fortalt os, at vi er nødt til at undgå epizootier og investere i forebyggelse heraf, at vi er nødt til at investere for at overholde standarderne for dyretæthed på gårdene, og at vi skal uddanne børnene i respekt for dyrene.
Vi skal naturligvis også undgå tilfælde som dem, der i dag nævnes her i forbindelse med punkt 71, som er medtaget på grund af et medlem af Parlamentets Socialdemokratiske Gruppes uvidenhed eller manglende kendskab, der har blandet to helt forskellige ting sammen, fordi han hverken har respekteret kunsten, traditionen eller kulturen hos de øvrige personer, der ikke tænker som ham, og som er eksempler på frihed og respekt for mangfoldigheden.
Vi vil derfor i fuld respekt for de mennesker, der ikke tænker som os, stemme imod punkt 71.
Christa Klaß
(DE) Hr. formand, fru kommissær, mine damer og herrer, alt, hvad menneskene gør mod dyrene, kommer tilbage til menneskene. Det vidste allerede Pytagoras for 2.500 år siden.
Når man ser på samspillet mellem dyrevelfærd, dyresundhed og bæredygtighed, miljø- og fødevaresikkerhed, så er det stadig sandt. I dag spiller dyrevelfærd heldigvis en stor rolle i vores samfund. Offentlighedens ønske om etisk og socialt korrekte produkter er stigende, og vi har i den seneste tid beskæftiget os mere med de følsomme emner som dyrevelfærd i forbindelse med avl, transport eller slagtning.
Jeg glæder mig over handlingsplanen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, og jeg ønsker Elisabeth Jeggle tillykke med betænkningen, som sætter navn på de nødvendige ting. Vi har brug for initiativer til at informere offentligheden bedre om moderne dyrevelfærdsteknikker og anvendt dyrevelfærd. Vi skal forbedre marketing-, etiketterings- og kommunikationsstrategier med henblik på oplysning af forbrugerne og dermed støtte dem i deres købsbeslutning.
Med et enkelt og præcist europæisk dyrevelfærdsmærke kunne man harmonisere de forskellige dyrevelfærdsmæssige mærkningssystemer og fastsætte mindstestandarder for dyrevelfærd i hele EU og forhåbentlig også snart ud over vores grænser. Vi må imidlertid ikke glemme at inddrage landmændene og offentligheden i denne dyrevelfærdspolitik.
Hvorfor har EU's dyrevelfærdspolitik egentlig kun handlet om landbrugsdyrene indtil nu? Fortjener hunde og katte ikke beskyttelse, bare fordi vi ikke spiser dem? Det må være et legitimt spørgsmål. Det må også være legitimt at spørge, om kæledyr altid bliver holdt korrekt. Hvad med fugle i bure, slanger og reptiler i lejligheder i byerne? Alt det vi hører om, og alt det der findes rundt omkring. Derfor hører denne synsvinkel med i betænkningen.
Vi har arbejdet for at mindske anvendelsen af dyr inden for forskning og videnskab og ved produktgodkendelse. Der må kun gennemføres dyreforsøg i de tilfælde, hvor der ikke findes alternative muligheder.
Neelie Kroes
Hr. formand! Tak for en i det store og hele meget interessant og støttende debat. Jeg skal viderebringe Deres bemærkninger til min kollega, hr. Kyprianou.
Jeg vil komme ind på et par af Deres bemærkninger. Hr. Holm understregede handelsspørgsmålene og antydede, at konkurrence er uforenelig med dyrevelfærd. Det er jeg ikke enig i. Det vil være meget vanskeligt for EU's producenter at konkurrere på det globale marked udelukkende på grundlag af prisen. Det står klart, hvis man ser på visse tredjelandes konkurrencefordel som følge af lavere udgifter til jord, arbejdskraft og infrastruktur. Tværtimod mener jeg, at høje dyrevelfærdsstandarder bør fremmes som en af vores konkurrencefordele. Vi må også huske på, som hr. Tarabella sagde, at forbrugerne skal have et reelt valg.
Nye undersøgelser og forskningsprojekter har vist forbrugernes aktive interesse i opdrættede dyrs velfærd. Det står klart, at forbrugerne mener, at de kan forbedre dyrs velfærd gennem deres købekraft, og at mange af dem vil være villige til at betale en merpris for den slags produkter. Det var fru Resetarits også inde på.
Kommissionen mener, at mærkning med tiden vil gøre disse produkter mere konkurrencedygtige til fordel for industrien og navnlig til fordel for dem, der producerer velfærdsvenligt. Vi mener, at Europas høje dyrevelfærdsstandarder skal ses som en markedsføringsmulighed og en konkurrencefordel og ikke som en byrde eller en forpligtelse. Kommissionen har nøje overvejet politikken om brug af vaccination til forebyggelse af spredning af dyresygdomme, og den er nu indarbejdet i fællesskabslovgivningen om forebyggelse af mund- og klovsyge. De samme principper gælder for de netop vedtagne foranstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza.
Jeg må minde fru Ayuso González om, at traktaten ikke tillader, at Fællesskabet griber ind i brug af dyr ved kulturelle og traditionelle begivenheder såsom tyrefægtning. Derfor indeholder handlingsplanen ingen foranstaltninger i den henseende.
Formanden
Forhandlingen er afsluttet.
Afstemningen finder sted i morgen kl. 11.00.
Skriftlige erklæringer (artikel 142)
David Martin
(EN) Jeg bifalder denne debat. EU har langsomt, men sikkert forbedret dyrs velfærd gennem en række foranstaltninger vedrørende opbevaring og transport af dyr. Nu må vi bygge videre på dette og udvikle kvantificerbare indikatorer for dyrevelfærd og skabe en formel ramme for konsekvensanalyser vedrørende dyrevelfærd til fremtidige EU-politikker. Vi må også gå i gang med indførelsen af en EU-mærkningsordning til identifikation af produkter, der er fremstillet i henhold til højere velfærdsstandarder, så forbrugerne kan træffe informerede valg. Endelig vil jeg som medlem af Udvalget om International Handel lægge særlig vægt på, at der etableres internationalt anerkendte dyrevelfærdsstandarder for handel.
Hélène Goudin
(SV) En god dyrebeskyttelse er en nødvendighed i et moderne samfund.
I EU's medlemsstater er der store forskelle på dyrebeskyttelse. Det kan derfor være på sin plads at have visse fælles regler, f.eks. for dyretransporter.
Junilisten ser EU som en union af værdier, hvor også dyreetiske spørgsmål er en vigtig del. Vi stiller os imidlertid spørgende og negative over for en dyrebeskyttelsesmyndighed i EU-regi. De eksisterende strukturer i EU's medlemsstater burde være tilstrækkelige. Hvis der er fællesskabslovgivning, er medlemsstaterne tvunget til at anvende den. I de tilfælde, dette ikke sker, skal i første omgang Kommissionen og til sidst EF-domstolen vedtage foranstaltninger mod den eller de stater, som ikke følger lovgivningen.
Som så ofte er det en meget svær balancegang mellem beslutningstagning på EU-niveau og beslutningstagning på nationalt, regionalt eller lokalt niveau. Det er dog visse værdier, som skal beskyttes til enhver pris, såsom menneskerettigheder og en grundlæggende dyrebeskyttelse. Dette burde helst gøres på internationalt niveau.
