Spørgetid (spørgsmål til Kommissionen) 
Formanden
Næste punkt på dagsordenen er spørgetiden (B6-0484/2008) til Kommissionen. Vi behandler en række spørgsmål til Kommissionen.
Første del

Om: Information til borgerne om EU-foranstaltninger, der skal beskytte dem mod følgerne af den internationale finanskrise
I svaret på min mundtlige forespørgsel om de negative virkninger af den internationale kreditkrise i handelssektoren) under Europa-Parlamentets plenarforsamling i marts oplyste Kommissionen, at vi kunne forvente et fald i EU's vækstrate på 0,5 %, en stigning i inflationsraten og et eksternt handelsunderskud på 185 000 mio. EUR i EU-27. Kommissionen understregede, at den bedste måde at håndtere denne internationale krise på er at fortsætte med strukturreformer og makroøkonomiske politikker og påpegede, at protektionisme ikke er nogen løsning. I øjeblikket ser vi en yderligere spredning af finanskrisen, som nu også rammer de store konglomerater.
Har de oplysninger, som Kommissionen tidligere fremlagde, ændret sig? Hvordan påtænker Kommissionen at informere EU-borgerne om krisens konsekvenser, og hvilke praktiske foranstaltninger vil Kommissionen træffe for at beskytte dem?
Margot Wallström
Kommissionen fremlagde sin efterårsprognose den 3. november, hvori de økonomiske udsigter er beskrevet som dystre. Den økonomiske vækst forventes at stå stille i 2009 og kun stige med 0,2 % i EU.
I 2010 kan man forvente en gradvis fremgang for de fleste økonomier i EU med en forventet vækst på ca. 1,1 % for EU generelt. Derfor forventes arbejdsløsheden at stige til 7,8 % i EU i 2009 med en forventet yderligere stigning i 2010.
Næste år forventer vi imidlertid, at inflationen hurtigt falder tilbage til 2,4 % i EU og falder yderligere i 2010.
Der er ingen tvivl om, at vi står over for betydelige udfordringer. Kommissionen er således i færd med at udvikle en omfattende strategi til styring af finanskrisen og begrænsning af den økonomiske nedtur. Grundlaget for strategien er beskrevet i meddelelsen "Fra finansiel krise til genoprettelse: En europæisk handlingsramme", hvori det er fastsat, hvordan EU skal håndtere de næste trin i krisen på en samlet og koordineret måde.
Der er tre målsætninger, som skal opfyldes. For det første skal der opbygges en ny struktur for de finansielle markeder på EU-plan. For det andet skal der træffes foranstaltninger i forbindelse med virkningen på realøkonomien, og for det tredje skal der træffes globale koordinerede foranstaltninger til håndtering af finanskrisen.
Kommissionen vil den 26. november foreslå en mere detaljeret version af EU's genopretningsplan under Lissabonstrategien for vækst og beskæftigelse. Vores målsætning er at samle en række målrettede kortsigtede initiativer, som vil medvirke til at mindske de negative konsekvenser for den bredere økonomi og samtidig sikre, at der i Lissabonstrategiens foranstaltninger på mellemlang og lang sigt tages højde for krisen.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Mange tak for svaret, fru kommissær. Det, vi skal gøre borgerne opmærksom på i dag, er, at vi reagerer på kreditkrisen, og at vi vil afsætte midler til realøkonomien. De europæiske borgere ønsker også, at denne krise skal være en mulighed for Europa - for et civilt Europa.
Mit spørgsmål er følgende: Vil der blive afsat midler til offentlige investeringer og offentlige arbejder i de kommende år?
Reinhard Rack
- (DE) Når de seneste oplysninger er til rådighed, skal der træffes en hurtig beslutning. Problemet er, at det normalt tager meget lang tid for Kommissionen, der handler som kollegium, at få sat tingene i gang. Er der særlige regler for situationer som den situation, vi står i på nuværende tidspunkt? I andre tilfælde går der lang tid, inden Kommissionen som kollegium opnår resultater.
DanutBudreikait
(LT) Som erfaringerne viser, forsøger medlemsstaterne at finde en løsning for at afhjælpe konsekvenserne af finanskrisen og den økonomiske nedgang.
Hvad er Deres opfattelse af de foranstaltninger, der blev truffet inden krisen? Vil skattestigning, udvidelse af beskatningsgrundlaget og momsstigning være effektive løsninger på krisen i sådan en vanskelig periode?
Margot Wallström
Det vigtigste spørgsmål lige nu er følgende: Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen træffe i den kommende uge for rent faktisk at tackle virkningen på realøkonomien?
Vi vil præsentere en pakke - som vi er i færd med at udarbejde - hvor vi identificerer de forskellige politikområder, hvor vi mener, at vi kan mindske virkningen på realøkonomien på kort sigt og samtidig opfylde Lissabonstrategiens eksisterende reformprioriteter på mellemlang sigt. Det vil være inden for disse rammer, at vi vil træffe foranstaltninger. Vi håber, at vi kan træffe foranstaltninger til fremme af den aggregerede efterspørgsel. På efterspørgselssiden ønsker vi at mindske inflationspresset og fremme husstandenes købekraft.
Vi skal yde en større indsats på arbejdsmarkedet og, som De nævner, fremme investeringer. Vi håber, at disse tiltag også vil smitte af på andre spørgsmål og de foranstaltninger, der er truffet med henblik på energi- og klimaændringspakken, da vi har brug for midler til investeringer. Vi forventer, at disse tiltag vil afhjælpe denne vanskelige periode. Aktiveringspolitikker, f.eks., kan være meget gunstige for arbejdsmarkederne.
Som svar på det sidste spørgsmål ønsker vi, at medlemsstaterne koordinerer tiltagene. Vi mener, at det vil være særdeles uhensigtsmæssigt, hvis alle går i forskellige retninger og træffer de foranstaltninger, som efter deres opfattelse måtte være de rette i de pågældende medlemsstater. Vi vil foretrække, at medlemsstaterne drøfter, koordinerer og samarbejder så meget som muligt, således at virkningen kan føles på økonomien i hele Europa. Vi vil foretrække koordinerede foranstaltninger.
Hvad med den lange gennemførelses- eller forberedelsesperiode? De vil blive overrasket. Som jeg nævnte i går under forhandlingen om finanskrisen, har Kommissionen for første gang fremlagt forslag inden for 24 timer. Vi skal reagere på denne meget alvorlige krise uden at bruge for meget tid på at forberede de forskellige forslag.
Vi har alle fået at vide, eller vi har alle på vores forskellige politikområder ønsket at finde ud af, hvordan vi kan hjælpe, hvordan vi kan komme igennem den lange forberedelsesperiode, hvordan vi kan afkorte forløbet og samtidig sikre, at det foregår på en koordineret og fornuftig måde. Vi forsøger at fremlægge forslagene hurtigst muligt, og vi udnytter så vidt muligt alle muligheder. Det er Kommissionens udgangspunkt på nuværende tidspunkt.
Om: Harmonisering af promillegrænsen for bilister i EU
I en lang række EU-medlemsstater, heriblandt Det Forenede Kongerige, Italien, Irland og Luxembourg, er den tilladte alkoholpromille for førere af motorkøretøjer sat ved 0,8 mg/l. I Slovakiet og Ungarn, hvor det er forbudt at køre efter indtagelse af selv den mindste mængde alkohol, anses kørsel med en sådan spirituspromille i blodet for en alvorlig forseelse. I Polen er det ifølge de færdselsbestemmelser, der er vedtaget ved lov af 20. juni 1997 om vejtrafik (polske lovtidende nr. 108 af 2005, afsnit 908, med senere ændringer), lovligt at køre med en promille på maksimum 0,2 mg/l. Hvis promillen overstiger 0,5 mg/l, kan føreren idømmes en fængselsstraf på op til to år.
I lyset af de tiltagende enhedsbestræbelser inden for EU-lovgivningen på færdselsområdet har Kommissionen da i sinde at tage skridt til at harmonisere promillegrænsen for bilister i EU?
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) Faktisk fremlagde Kommissionen i 1988 et forslag til et direktiv om den tilladte maksimale alkoholkoncentration i blodet hos førere af motorkøretøjer, men på grund af manglende enighed mellem medlemsstaterne og Kommissionen måtte Kommissionen nøjes med at vedtage en henstilling til medlemsstaterne den 17. januar 2001 om at fastsætte en tilladt maksimal spirituspromille på 0,5 mg/ml. I EU i dag er der kun tre medlemsstater, Irland, Malta og Det Forenede Kongerige, som har maksimale spirituspromiller over denne værdi.
Kommissionens henstilling indeholdt endvidere et forslag om at sænke spirituspromillen til 0,2 mg/ml for visse kategorier af bilister, herunder nye bilister, der er emnet for Boguslaw Soniks første spørgsmål. Faktisk er nye bilister de hyppigste ofre for farer i trafikken, og det er derfor af afgørende betydning så vidt muligt at mindske risikofaktorerne i denne sammenhæng, f.eks. ved at fastsætte en spirituspromille på maksimalt 0,2 mg/ml for denne kategori. Dette er forbundet med den foranstaltning, der er kendt som "nulpromille", og som er fastsat for denne kategori af bilister i en meddelelse, som blev vedtaget af Kommissionen i oktober 2006, og som indeholder en strategi til at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at mindske skaderne forårsaget af alkohol.
På baggrund heraf mener Kommissionen desværre ikke, at medlemsstaterne har de relevante politiske rammer til at vedtage lovgivning med henblik på yderligere at harmonisere den tilladte spirituspromille inden for EU. Kommissionen har dog ikke i sinde at sidde med hænderne i skødet i denne situation, hvor spirituskørsel fortsat er en af de største årsager til dødsulykker på vejene i Europa.
Kommissionen har truffet forskellige foranstaltninger vedrørende dette spørgsmål. Men hensyn til vejkontrol opfordrede Kommissionen i henstillingen fra den 6. april 2004 til at intensivere kontrollen med spirituspromiller gennem effektivt udstyr til måling af alkohol i blodet med en analyse af udåndet luft, som kan anvendes på steder og tidspunkter, hvor der regelmæssigt observeres spirituspåvirkede bilister.
Mine damer og herrer, jeg må også understrege, at kørsel i alkoholpåvirket tilstand er en af de forseelser, der er dækket af forslaget om et direktiv om fremme af grænseoverskridende retshåndhævelse på færdselssikkerhedsområdet, som blev vedtaget af Kommissionen i marts i år, og som i øjeblikket drøftes af Rådet og Parlamentet.
På det sidste møde i Rådet (transport) understregede jeg følgende over for ministrene. Når vi står over for tab af menneskeliv, kan vi ikke lade os låse fast i en situation med juridisk mundhuggeri eller diskussioner om, hvorvidt det er et spørgsmål, der relaterer til første eller tredje søjle, da de pågældende diskussioner desværre ikke bidrager særligt til håndteringen og løsningen af alvorlige problemer som trafikulykker.
Jeg ønsker at benytte lejligheden under denne forhandling i Parlamentet til at påpege, at de fire forseelser, der er beskrevet i direktivet, som vi drøfter, og som ud over kørsel under påvirkning af alkohol omfatter hastighedsoverskridelser, kørsel uden sikkerhedssele og kørsel i narkotikapåvirket tilstand, er skyld i tre ud af fire trafikulykker. Det betyder, at EU kan og skal yde en stor indsats, og jeg ønsker derfor endnu en gang at opfordre Parlamentet til at tage yderligere skridt i den retning, de allerede har valgt med afstemningen i Transport- og Turismeudvalget.
Jeg er næsten færdig med at tale, men jeg ønsker at nævne, at Kommissionen med henblik på snarlig fremlæggelse af konkrete forslag om kørsel under indflydelse af psykoaktive stoffer i oktober 2006 iværksatte et forskningsprojekt, som var planlagt til at løbe over fire år, med det formål at fremme viden på dette område og finde løsninger. Det drejer sig om Druidprojektet, som alle er bekendt med.
Endelig skal Kommissionens økonomiske støtte til bevidstgørelseskampagner fremhæves. Disse kampagner føres især af unge og er rettet imod unge for at gøre dem opmærksom på faren ved at køre bil i alkohol- og narkotikapåvirket tilstand. Et af de mange eksempler er kampagnen "Bob", der har været en stor succes i hele Europa, samt initiativerne fra Kommissionen, som inviterede Kimi Raikkonen, formel 1-verdensmester, til Bruxelles under EU's kampagne for færdselssikkerhed, og som udnævnte en færdselssikkerhedsdag i større byer, der blev afholdt i Paris den 10. oktober, som en yderligere understregning af Europa-Kommissionens store engagement i fremme af færdselssikkerhed. Jeg fremlagde selv færdselssikkerhed som en af mine prioriteter i høringen efter min udnævnelse som EU-kommissær for transport.
Mine damer og herrer, der kan desværre ikke gøres mere, men jeg håber, at jeg har svaret fyldestgørende på Deres mundtlige spørgsmål.
Bogusław Sonik
(PL) Jeg vil gerne takke kommissæren for svaret og opfordre ham til at tage yderligere skridt. Vi skal vedtage og opdatere et direktiv om indførelse af et totalt forbud imod spirituskørsel. Vi skal ikke bøje os for alkoholproducenternes lobbyisme og indflydelse, og vi skal ikke være bange for dem. Vi har ret til sikkerhed på vejene, og vi skal starte med at fokusere på de unge. Vi skal være målrettede i håndteringen af disse projekter.
Jörg Leichtfried
- (DE) Jeg vil gerne benytte lejligheden til at stille to spørgsmål til næstformanden. De har for det første udtalt, at de politiske rammer for denne form for bestemmelser ikke er helt på plads. Jeg vil gerne vide, hvorfra den største modstand kommer. Kommer den fra de enkelte medlemsstater eller fra store lobbygrupper? Hvad forhindrer Kommissionen i at gøre noget i dette tilfælde?
Mit andet spørgsmål omhandler den omstændighed, at et stigende antal undersøgelser har vist, at rygning i biler er meget farligt. På den ene side er det meget usundt, og på den anden side er det distraherende og sløvende. Jeg vil gerne vide, om Kommissionen overvejer at gøre noget ved problemet på EU-plan.
Colm Burke
(EN) Mit spørgsmål vedrører Irland, hvor mange unge har været involveret i tragiske trafikulykker som de eneste passagerer i bilen.
Jeg vil gerne vide, om der er gennemført forskning på dette område i Europa, og om vi kan reetablere programmet om køreundervisning af unge mennesker. Der skal gøres meget mere, og jeg vil anmode om, at vi reetablerer undervisningsprogrammet hurtigst muligt.
Antonio Tajani
næstformand i Kommissionen. - (IT) Mange tak for de spørgsmål, der er stillet, og som giver mig mulighed for at klarlægge EU's position yderligere.
Hr. Leichtfried nævnte helt korrekt de politiske problemer, som vi har oplevet, og som vedrører medlemsstaterne, men desværre blev Kommissionens forslag ikke vedtaget trods en stor indsats fra Kommissionens side. På trods af medlemsstaternes manglende godkendelse af direktivforslaget har vi arbejdet videre, og det vil vi fortsætte med. Jeg ønsker at gentage, hvad jeg udtalte under høringen med Kommissionen og Parlamentet, nemlig at jeg fortsat vil prioritere færdselssikkerheden.
Jeg vil fortsat støtte alle Druidprojekter og -programmer - det er mit svar til hr. Burke - med hensyn til spørgsmålet om formidling af oplysninger til unge mennesker og undervisning af de unge. Det skal være en prioritet. Det er ikke redskaber, der forårsager ulykker, men det er naturligvis vigtigt at have sikre redskaber. Det er vigtigt at have sikre veje, og Parlamentet har sammen med Kommissionen besluttet at træffe foranstaltninger med hensyn til infrastrukturen, men det største problem er undervisning og oplysning af de personer, der sidder bag rattet i bilen eller kører på motorcyklen.
Vi har pligt til at undervise og oplyse de unge, og jeg kan derfor fuldt ud tilslutte mig Deres synspunkt, og jeg vil gøre alt for at sikre, at undervisningsprogrammer for unge i skolen altid støttes af EU og Kommissionen. Mine damer og herrer, det er ikke tilfældigt, at jeg valgte den tidligere verdensmester - en ung mand - som Kommissionens gæst.
Vi skal forsøge at kommunikere med de unge gennem andre unge, der ikke prædiker, som forældre måske ofte gør, men som kan klarlægge de reelle risikofaktorer, for unge har en tendens til at føle sig usårlige efter diskoteksbesøg. Desværre er dette ikke altid tilfældet, og vi skal samarbejde med skolerne og familierne for at sikre, at alle unge mennesker er klar over de risici, som de løber, hver gang de sætter sig bag rattet, og især hvis de indtager alkohol eller narkotika.
Med hensyn til spørgsmålet om rygning vil jeg anmode Kommissionens tjenestegrene om at foretage en undersøgelse med henblik på at klarlægge, om der rent faktisk er yderligere risici for rygere. Jeg kan ikke give noget svar, da jeg ud fra et videnskabeligt synspunkt ikke er klar over det, men jeg vil som sagt anmode Kommissionens tjenestegrene om at undersøge spørgsmålet.
Jeg mener også at have svaret hr. Sonik ved at bekræfte mit engagement, og jeg er sikker på, at Kommissionen deler mit engagement - næstformanden, fru Wallström, er også ansvarlig for kommunikation - om, at vi skal gøre alt for at formidle oplysninger til borgerne og især til de unge, der skal være informeret om de risici, de løber, og de farer, som de oplever, hver gang de kører i bil.
Om: Interinstitutionel aftale vedrørende "partnerskab om formidling af EU"
Den 22. oktober 2008 undertegnede repræsentanter for Europa-Parlamentet, Kommissionen og Rådet den første politiske erklæring i EU's historie om et interinstitutionelt samarbejde om formidling af EU's prioriteter. Dette er en aftale af allerstørste politiske betydning, eftersom man hermed forsøger at tilvejebringe en effektiv løsning på det alvorlige demokratiske problem med, at de europæiske borgere kun får mangelfulde oplysninger. Desuden falder aftalen på et afgørende tidspunkt, nemlig i perioden op til valget til Europa-Parlamentet.
Hvilke prioriteter og grundlæggende budskaber vil EU's nye fælles kommunikationspolitik indeholde i det kommende år, især i perioden op til valget?
Hvordan vil samarbejdet mellem Fællesskabets tre institutioner blive fremmet som led i udvælgelsen af prioriteterne og målene for denne formidlingspolitik og også deres samarbejde med de enkelte nationale myndigheder? Hvad vil være forholdet mellem EU-politikken og de nationale kommunikationspolitikker i forbindelse med EU?
Hvilke instrumenter skal tjene til at gennemføre EU's nye politik for formidling, og hvilken rolle vil bidraget fra de nye kommunikationsteknologier spille? Hvilken rolle vil multilingualismen spille i denne forbindelse?
Hvilke fællesskabsmidler vil blive brugt til at finansiere de enkelte foranstaltninger i den nye formidlingspolitik?
Margot Wallström
Parlamentet, Kommissionen og Rådet har forstærket deres samarbejde om EU-kommunikation og undertegnede den 22. oktober i år den politiske erklæring om et internationalt samarbejde om formidling af EU's prioriteter. Mange tak for Deres store støtte til initiativet. Det er første gang, at vi er nået til enighed om en fælles tilgang til kommunikation.
Hvis kommunikationen om prioriterede emner foregår på en koordineret måde, er den generelt langt mere effektiv. Derudover kræver det et politisk engagement fra alle aktører, herunder medlemsstaterne. Alle institutioner har en forpligtelse til at kommunikere med borgerne om EU. Dog tages der i den politiske erklæring - og det ønsker jeg på det kraftigste at understrege - højde for de forskellige EU-institutioners og medlemsstaters ansvar for deres egne kommunikationsstrategier og -prioriteter.
Fælles kommunikationsprioriteter er det centrale punkt i den politiske erklæring, og disse prioriteter vil blive fastsat af Den Interinstitutionelle Informationsgruppe, hvis formandskab varetages i fællesskab af repræsentanter for hver institution. Vi har allerede identificeret og fastlagt fire fælles prioriteter i 2009: valget til Europa-Parlamentet, energi og klimaændringer, 20-årsdagen for de demokratiske ændringer i Central- og Østeuropa og naturligvis opretholdelse af arbejdspladser, vækst og solidaritet i Europa.
Gennemførelsen sikres i fællesskab af Parlamentet, Kommissionen og Rådet samt medlemsstaterne. Vi ønsker derfor at udvikle synergier med nationale, regionale og lokale myndigheder samt repræsentanter for civilsamfundet. Vores repræsentanter og Parlamentets informationskontorer i medlemsstaterne vil samarbejde med de nationale myndigheder om at iværksætte fælles aktiviteter tilpasset nationale forhold. Hvis det er nødvendigt, vil vi oprette relevante administrative ordninger mellem tjenesterne på EU-plan og nationalt plan, og der vil blive ydet rimelig støtte til aktionerne.
Det siger sig selv, at institutionerne og medlemsstaterne vil respektere multilingualisme og kulturel mangfoldighed i deres aktioner. Jeg ønsker i denne sammenhæng at nævne, at Kommissionen yder en stor indsats for at tackle de udfordringer, der er forbundet med multilingualisme. Blandt andre foranstaltninger er der ansat oversættere hos vores repræsentationer i medlemsstaterne for at opfylde de lokale behov og sørge for, at kommunikationen i Europa kan foregå på borgernes egne sprog.
Endelig vil gennemførelsen af de fælles kommunikationsprioriteter være fremragende platforme for de europæiske, nationale og regionale politikere at drøfte EU-spørgsmål med borgerne på inden valget til Europa-Parlamentet. Jeg håber, at det vil have en positiv indflydelse på deltagelsen.
Katerina Batzeli
- (EL) Mange tak for Deres svar, fru Wallström. Jeg vil gerne først slå fast, at denne interinstitutionelle aftale først og fremmest sigter mod at indføre en fælles europæisk formidlingspolitik, der langsomt, men sikkert, skal vedtages af alle fællesskabsinstitutionerne, så borgerne kan modtage ensartede oplysninger.
For det andet vil jeg gerne anmode om at få belyst en række punkter med hensyn til spørgsmålet om finansieringen af de foreslåede foranstaltninger. Kommer de til at indgå i de eksisterende programmer? Bliver der oprettet en ny budgetpost, så der er midler til information? Hvordan vil sektorprogrammerne blive finansieret? Bliver formidlingspolitikken en uafhængig eller en samfinansieret politik?
Reinhard Rack
- (DE) Papir er muligvis taknemmeligt, men det bliver mere og mere klart, at det ikke længere er særlig informativt. De elektroniske medier, fjernsyn og internet, bør prioriteres i vores informationspolitik. Mit spørgsmål handler derfor om, hvorvidt vi kan identificere en sådan tendens i vores nuværende politik? For det andet glædede jeg mig over, at især lokale og regionale fjernsynsselskaber skal inddrages i dette. Det giver mere mening end at afhjælpe manglerne i de store offentlige fjernsynsselskaber.
Marian Harkin
(EN) Jeg er endnu en gang tilfreds med det, kommissæren har at sige, men jeg deler den sidste talers bekymringer. Jeg er bekymret over, hvordan budskabet vil blive formidlet derude, og jeg er enig med hensyn til de elektroniske medier.
Der er en reel risiko for, at brochurer og bøger vil ligge på kontorerne uden at blive læst. Jeg har set det ske så mange gange. Mit spørgsmål handler vel egentlig om, hvordan De agter at få formidlet budskabet ud til dem, der er interesserede? Agter De at målrette indsatsen mod interesserede grupper eller er det bare en generel fremgangsmåde?
Margot Wallström
Tak for disse vigtige opfølgende spørgsmål.
Lad mig først nævne, hvad jeg tror, er nødvendigt. For at en kampagne eller et budskab kan lykkes, har vi brug for fem elementer.
For det første en massiv anvendelse af internet og nye teknologier. Vi kan kun drømme om Obamas kampagne. Jeg tror, de havde 1,2 mia. USD til deres informationskampagne, men deres anvendelse af internettet viste sig at være udslagsgivende. Det må vi derfor sørge for.
For det andet må vi anvende audiovisuelle værktøjer. 60 % af borgerne bruger fortrinsvis fjernsyn og radio til at modtage oplysninger om, hvad der sker på EU-plan.
For det tredje må vi samarbejde med informationsformidlere som civilsamfundet og de lokale myndigheders forskellige netværk. Vi har derfor andre ansigter og andre budbringere om merværdien ved at samarbejde på europæisk niveau.
For det fjerde må vi samarbejde med "ambassadører", dvs. personer, som er villige til at gå ind for den demokratiske sag, og som kan nå ud til flere borgere, end vi som politikere er i stand til.
For det femte må vi nå ud til de unge og kvinderne, som er mindre tilbøjelige til at stemme og være begejstrede over EU, hvilket ikke mindst folkeafstemningerne i Irland og tidligere i Frankrig og Nederlandene har vist os.
Disse ting er nødvendige.
Hvad så med penge? Hvilken slags budgetter har vi? Vi vil kunne afsætte omkring 8,5 mio. EUR i næste års budget til dækning af de centralt og decentralt forvaltede foranstaltninger, der er forbundet med næste års valg. Vores repræsentationer har fået besked på at anvende hovedparten af deres beskedne kommunikationsmidler til Parlamentsvalget, og de har faktisk ud af de decentrale midler, som de har til rådighed, afsat 60 % til denne opgave. Vi fører også i øjeblikket møder på et teknisk niveau med Deres tjenestegrene i Parlamentet for at udveksle erfaringer om de forskellige aktiviteter i de enkelte medlemsstater.
I år udgør de aktiviteter, der er målrettet valget, omkring 6,2 mio. EUR. Vi har projekter, der er målrettet de unge, vi har særlige Eurobarometre mv. Der er også midler til kommunikation om strukturfonde, landbrug og forskning inden for hvert politikområde, men vi har ikke ekstra midler eller særlige midler til dette. Jeg har anmodet alle mine kolleger om at gøre valget til en del af deres kommunikationsplaner. De vil aflægge rapport om, hvordan det bliver ført ud i livet.
Næste års budget er endnu ikke fastlagt, så det er stadig muligt at tilføre yderligere midler, men det her er, hvad vi har at gøre med i det nuværende budget. Så der er ikke en for høj tildeling af midler, men vi må anvende de allerede eksisterende kanaler. Vi vil også gøre vores bedste for at hjælpe og bistå Europa-Parlamentet med alle vores ressourcer og gennem vores normale aktiviteter, f.eks. ved at producere audiovisuelt materiale og videoklip på EUtube. Vi skal nok sørge for, at alle de ting, som vi dagligt beskæftiger os med, anvendes til at mobilisere vælgerne og anspore til en god og livlig debat i valget til Europa-Parlamentet.
Formanden

Om: Information til EU's borgere om deltagelse i valget til Europa-Parlamentet
Den seneste tids internationale økonomiske usikkerhed, som har sat internationale og nationale banksystemer på en hård prøve, har skabt en dyb bekymring blandt EU's borgere, idet der på EU-plan ikke er blevet foreslået løsninger eller udvist europæisk solidaritet i disse kritiske tider.
Hvilke foranstaltninger vil Kommissionen foreslå for at informere EU's borgere om EU's politikker og løsninger på EU-plan og i medlemsstaterne i forbindelse med kriser og ekstraordinære situationer inden for den økonomiske politik? Hvilken form for information planlægger Kommissionen op til valget til Europa-Parlamentet og for at tilskynde EU's borgere til at deltage i disse valg på baggrund af denne negative udvikling i spørgsmål, som er vigtige for EU, der vedrører internationale økonomiske og handelsmæssige forbindelser?
Jacques Barrot
Jeg ved udmærket godt, at mange europæere er meget bekymrede over den finansielle krise og dens konsekvenser i realøkonomierne, og derfor vil det også have stor betydning for valget til Europa-Parlamentet. Det kommer derfor ikke som nogen overraskelse, at de fleste ønsker, at der i valgkampagnen fokuseres på de økonomiske problemer, der berører dem i hverdagen, såsom arbejdsløshed, økonomisk vækst, inflation og købekraft. Flere nylige opinionsundersøgelser viser også, at befolkningerne nu opfatter EU som en sikkerhedsgaranti mod den nuværende krise og ønsker, at EU skal regulere på globalt niveau.
Kommissionen holder trit med udviklingen. Den 29. oktober vedtog vi en lovgivningsmæssig ramme, der har til hensigt at håndtere krisen på markederne, forhindre fremtidige kriser gennem en reform af den økonomiske forvaltning og mindske konsekvenserne for arbejdspladser og vækst. Forslag, der skal følge op på dette, er under forberedelse og er centrale strategiske prioriteter for vores lovgivnings- og arbejdsprogram for 2009, der blev fremlagt for Europa-Parlamentet i går, og som blev drøftet.
Det er vigtigt, at Kommissionen, Parlamentet og Rådet har erkendt behovet for tiltag, og at vi agter at foreslå, at bæredygtige jobs, vækst og solidaritet skal indgå som et af de interinstitutionelle kommunikationsprioriteringer for næste år. Det betyder, at det bliver et af de temaer, som EU-institutionerne og medlemsstaterne vil arbejde sammen om for at formidle viden om EU-aktiviteter på området. Der bliver udarbejdet planer for, hvordan det bedst kan gribes an.
Jeg har allerede nævnt valget til Europa-Parlamentet, som er en af de andre interinstitutionelle prioriteter. Her er vi længere fremme med forberedelserne, eftersom vi alle i længere tid har vidst, at det ville være en prioritet.
Vores institutioner arbejder tæt sammen om alle valgrelaterede kommunikationsaktiviteter, og Kommissionen vil bidrage aktivt til den rammestrategi for kommunikation, som Europa-Parlamentet har vedtaget. Kommissionens mål er at øge befolkningens bevidsthed om valget og åbne en debat om væsentlige EU-politiske spørgsmål. Det vil delvist kunne opnås gennem anvendelsen af vores centrale værktøjer, herunder anvendelsen af audiovisuelle medier og internettet, og kan suppleres af mange decentrale aktiviteter, som repræsentationerne i de enkelte medlemsstater organiserer i tæt samarbejde med Parlamentets informationskontorer.
Disse begivenheder skal gøre befolkningen opmærksom på, at vælgeren har et valg mellem forskellige politiske visioner af Europa, og at dette valg vil gøre en stor forskel for alle borgeres liv.
Marie Panayotopoulos-Cassiotou
- (EL) Jeg takker næstformanden for hendes svar. Jeg er sikker på, at Kommissionens foreslåede foranstaltninger bliver gennemført, for der går nogen tid mellem forslag og gennemførelse. Det er den bureaukratiske procedure, og jeg ved ikke, om der er tid nok til, at borgerne kan se resultatet inden valget.
Finansieringen og informationsstrategien kan også få modstridende resultater, og vi bør derfor være særligt forsigtige med ikke at ramme et følsomt punkt blandt de borgere, der ikke ønsker at se, at der spildes unødige ressourcer på de begivenheder, publikationer og decentrale aktiviteter, som De nævnte.
Desuden er debatter ikke altid overbevisende. Vi bør måske derfor slå os til tåls med de midler, vi har til rådighed, og være mere ærlige over for borgerne.
Josu Ortuondo Larrea
- (ES) Fru Wallström, mener De, at spørgsmålet om, hvorvidt vælgerne føler sig tætte på eller fjerne fra kandidaterne, har en indvirkning på valgdeltagelsen ved valget til Europa-Parlamentet? Er De enig i, at en stat med 45 mio. indbyggere kun skal have et enkelt valgdistrikt ved valget til Europa-Parlamentet? Hvad kan Kommissionen gøre for at sikre, at stater med et større indbyggertal har valgdistrikter, der er tættere på borgerne?
Gay Mitchell
- (EN) Jeg vil bare gerne sige til Kommissionens næstformand, at vi bør se på situationen i Danmark, hvor de nu taler om at indføre euroen. Det gælder også Island, som nu er et splittet land, og Sverige, hvor de helt klart igen ser på muligheden for at tilslutte sig euroområdet.
Hvem fortæller f.eks. borgerne i Irland, at de pga. af euroen og Den Europæiske Centralbank har været meget bedre til at stå imod denne storm end disse andre lande? Er tiden egentlig ikke inde til at fortælle om EU? Denne uge har vi her i Parlamentet medlemmer af det irske parlament, som kommer med negative bemærkninger om EU. Hvem skal komme med de positive bemærkninger og forsvare de gode ting, så borgerne bliver klar over fordelene ved at være i EU og have euroen.
Margot Wallström
Jeg forsøgte at gøre min del ved at besøge Irland i sidste uge. Jeg forsøgte at forklare, hvad jeg mener, er merværdien ved det europæiske samarbejde. Jeg tror, at debatten om euroen, og hvorfor det har været en fordel for Irland at være en del af eurozonen, kører godt nu, men den rejser det grundlæggende spørgsmål om, hvem der vil gøre sig til talsmand for EU. Hvem vil være fortaler for EU? Hvor ligger ansvaret? Vi kan ikke forvente, at Bruxelles skal gøre alt dette. Det må vi deles om at gøre i fællesskab.
Faktisk tror jeg, at det er positivt med den politiske polemik og debat, for der er forskellige versioner, forskellige programmer osv. Jeg tror, at det medvirker til at øge interessen, og det er også i sidste ende godt for valgdeltagelsen. Vi ønsker naturligvis at tilskynde og anspore til en livlig debat og diskussion om den europæiske dagsorden og europæiske spørgsmål. Vi må alle være talsmænd. Det er derfor, at jeg er glad og stolt over, at vi for første gang har den her ramme for et vedtaget partnerskab om kommunikation. Det har vi aldrig haft før.
Så vi må beslutte at dele ansvaret om at være talsmænd og også lytte til befolkningens bekymringer i hele Europa, for det er i virkeligheden kommunikation, og ikke kun information, der er vigtig. Lytte bedre, forklare bedre og gøre det lokalt, det er det, jeg gentager med hensyn til kommunikation. Kampagnen vil blive ført forskelligt i de enkelte medlemsstater, for den skal tilpasses de nationale forhold. Det er, hvad vi prøver at gøre nu. Vi forsøger at fremskynde processen så meget som muligt, men vi må også tage hensyn til finansforordningen og dens bestemmelser. Vi må gøre tingene korrekt. Vi havde et møde i dag, som skal følges op. Vi vil gøre vores bedste for at følge Parlamentets detaljerede tidsplan for planlægningen af valget til Europa-Parlamentet.
Jeg tror allerede, at vi kan tildele og bruge midler i år, men når vi får flere midler til rådighed, kan vi naturligvis organisere flere aktiviteter til næste år. Jeg gentager, at vi også bør se, om vi i videre udstrækning kan anvende de audiovisuelle medier og internettet, så vi kan være effektive og nå ud til de unge.
Josu Ortuondo Larrea
- (ES) Tilgiv mig, men jeg har ikke hørt, at Kommissionens næstformand har besvaret mine spørgsmål.
Formanden
Vi noterer Kommissionens svar, men vi har ikke beføjelse eller mulighed for at vurdere rækkevidden af indholdet i et svar.

Om: Kommissionens kommunikationsstrategi for den irske folkeafstemning
Hvad var Kommissionens og dens medlemmers kommunikationsstrategi op til folkeafstemningen i Irland?
Margot Wallström
Med hensyn til Lissabontraktaten vil jeg gerne understrege , at Kommissionen via sine repræsentationer har arbejdet tæt sammen med medlemsstaterne for at formidle faktuelle og objektive oplysninger til EU-borgerne. Vi har til støtte for denne indsats udarbejdet kommunikationssæt, der indeholder forskelligt materiale som faktablade, præsentationer og nøglebudskaber. Vi har også sørget for uddannelse og briefing af kommissærer, repræsentationspersonale, Europe Direct-informationskontorer og andre informationsformidlere.
Vi anerkender betydningen af internettet og har oprettet en særlig webside med omfattende oplysninger om Lissabontraktaten, som blev lanceret på 23 officielle sprog. På det grundlag har Kommissionens repræsentationer i medlemsstaterne udarbejdet materiale, der er tilpasset de lokale behov, og som mere hensigtsmæssigt kan oplyse borgerne. Herudover har repræsentationerne, også den i Irland, udarbejdet kommunikationsplaner i tæt samarbejde med den nationale regering og Europa-Parlamentets informationskontorer i medlemsstaterne.
De aktiviteter, vi har planlagt, omfatter uddannelse af journalister og informationsformidlere, udgivelse af brochurer og pjecer, organisering af debatter med civilsamfundet og lokale myndigheder og også offentlige arrangementer på skoler og universiteter. Borgerne får altså skræddersyet information på deres sprog, som tager fat på deres reelle bekymringer.
Georgios Papastamkos
- (EL) Jeg takker næstformanden. Mit tillægsspørgsmål indeholder et forslag. Fru næstformand i Kommissionen, De bør sammen med kommissærkollegiet besøge Irland på et politisk passende tidspunkt for det irske spørgsmål, og hele kommissærkollegiet bør indlede en debat med de irske borgere og besvare deres spørgsmål i deres helhed.
Organiser en debat med alle de interesserede agenturer, der har tv-dækning, så den irske befolkning og det irske valgorgan kan se den og få svar på deres frustrationer og spørgsmål på stedet.
Armando França
- (PT) I to måneder har den politiske og mediernes dagsorden været domineret af den finansielle og økonomiske krise. Folkeafstemningen i Irland eller vanskelighederne i Den Tjekkiske Republik med hensyn til Lissabontraktaten er nærmest ikke blevet nævnt i medierne. Mener De ikke, at Kommissionens informations- og kommunikationsstrategi nu bør styrkes, eftersom der er et presserende behov for, at Lissabontraktaten træder i kraft, og også som en politisk vilje til at håndtere og få bugt med den nuværende krise?
Mairead McGuinness
- (EN) Jeg skal gøre det kort. Jeg vil først og fremmest især gerne lykønske kommissæren for hendes indsats på området. Som forhenværende journalist må jeg påpege, at selv om et møde i Kommissionen måske kan være interessant for Kommissionen, kan vi ikke tvinge folk til at se det.
Problemet er, at information uden følelser ikke har gennemslagskraft, og jeg er bange for, at Europa er temmelig kedelig og uinteressant, bortset fra Dem selv, så det bør De gøre noget ved.
Jeg må også som forhenværende journalist sige, og det er skrækkeligt at skulle sige det offentligt, at jeg ved mange lejligheder er kommet hertil og til Kommissionen, og at de grå mure og kedelige bygninger ikke har stimuleret mine europæiske gener. De må gøre noget ved det problem. Endelig, hvis den irske regering havde, som De sagde, lyttet bedre, forklaret bedre og gjort det lokalt, ville det være blevet til et "ja".
Formanden
Spørgsmål nr. 38 til 41 vil blive besvaret skriftligt.
Georgios Papastamkos
(EL) Vil næstformanden venligst besvare mine tillægsspørgsmål?
Margot Wallström
Jeg tror måske, at formanden glemte at give mig mulighed for at besvare Deres specifikke spørgsmål. Vi har naturligvis taget ved lære af erfaringerne fra folkeafstemningen, og jeg tror, at De har ret i at påpege, at der måske skulle have været flere besøg på "ja"siden. Vi fulgte de daværende råd, og vi respekterede fuldt ud kravet om ikke at blande os i debatten i Irland, men måske er irerne nu mere villige til at sende invitationer ud vidt og bredt. Jeg har tilskyndet alle mine kolleger til at tage derover og tage en debat op med irerne. Hvis de sender det i fjernsynet, er jeg ikke sikker på, at jeg altid vil virke overbevisende, men vi sætter pris på medieopmærksomheden.
Vi samarbejder nu med den irske regering om at indgå et aftalememorandum, hvor vi ser på de ting, der skal gøres på kort og lang sigt, at vi sørger for en bedre borgeruddannelse, at vi samarbejder med journalister, at vi måske skal have en mere følelsesmæssig tilgang til nogle af disse spørgsmål samtidig med, at vi overholder de gældende love og regler i Irland.
Vi lærer af vores erfaringer, og jeg tror, at vi i høj grad vil følge Deres råd om at tage derover og svare på alting fra landbrugs- og fiskeripolitik til handelspolitik osv. Det er den rette måde at tage udfordringerne op på. Jeg håber, at vi kommer til at sætte en god debat i gang.
Formanden

Om: Migration inden for Afrika
Ophobningen af interne problemer i en række afrikanske lande og udsigterne til udvandring til Europa har fået titusindvis af afrikanske indbyggere fra landene syd for Sahara til at søge nordpå til lande som f.eks. Libyen, Marokko, Mauretanien og Senegal.
Har Kommissionen kendskab til denne situation, og har den i så fald truffet foranstaltninger med henblik på at forbedre de elendige levevilkår for disse afrikanske migranter og lette presset på de nordafrikanske lande som følge af denne uregelmæssige demografiske migration?
Margot Wallström
Nu kommer vi ind på et helt andet politikområde. Kommissionen er fuldstændig klar over den fattigdom, der sammen med andre faktorer som ustabilitet, klimaforandringer og menneskerettighedskrænkelser driver migranter til at indlade sig på en hård og til tider tragisk rejse. Kommissionen er aktiv på alle disse fronter, navnlig gennem den politiske dialog, der føres med disse lande, og gennem Den Europæiske Udviklingsfond og målet om at bekæmpe fattigdom.
Som følge af de tragiske hændelser i Ceuta og Melilla og som led i den samlede strategi, som Det Europæiske Råd vedtog i slutningen af 2005, ønskede EU en struktureret dialog med Afrika om forbindelsen mellem migration og udvikling under Rabatprocessen med hensyn til migrationsruten i Vestafrika, der kort tid efter blev fulgt op af konferencen i Paris den 25. november og Tripoliprocessen med hensyn til hele Afrika.
Et partnerskab om migration, mobilitet og beskæftigelse blev lanceret på topmødet mellem EU og Afrika i Lissabon i december 2007. Den grundlæggende idé er, at partnerskabet skal finde løsninger på migrationen ved at se det i forhold til beskæftigelsesspørgsmålet.
Det migrationsinformations- og forvaltningscenter (The Migration Information and Management Centre), der blev indviet af kommissæren med ansvar for udvikling og humanitær bistand og Malis præsident Touré i Bamako den 6. oktober, er et praktisk eksempel på den samlede strategi, som Kommissionen søger at fremme. Kommissionen skal desuden til at gentage eksemplet et andet sted i Vestafrika.
Hvad angår migranternes levevilkår, er et af målene med migrations- og asylprogrammet at beskytte migranternes rettigheder bl.a. ved at styrke administrationers og aktørers kapacitet i transitlande og modtagerlande, som f.eks. de nordafrikanske lande, så de kan hjælpe migranterne, især under særlige omstændigheder.
Som et eksempel har Fællesskabet for nylig ydet støtte under programmet til følgende projekter: Den fortsatte finansiering af det libyske kontor for Højkommissariatet for Flygtninge, der spiller en central rolle for migranters rettigheder i Nordafrika, og et program, der gør det muligt for migranter i Libyen og Marokko at vende tilbage frivilligt under værdige forhold.
Endelig bruger Kommissionen programmet til at finansiere mange projekter i Afrika syd for Sahara vedrørende forebyggelsen af illegale migranter, fremme af lovlig migration, forbindelsen mellem migration og udvikling og fremme af støtte til flygtninge og asylansøgere.
Manuel Medina Ortega
- (ES) Mange tak, fru næstformand! De har givet mig masser af oplysninger om det spørgsmål, jeg rejste, og jeg takker Dem for de detaljerede oplysninger. Jeg føler, at Kommissionens nye fase er vigtig. Især Bamako-projektet er en rettesnor for EU's migrationspolitik. Jeg ved, at det kun lige er blevet iværksat, så jeg er muligvis for tidligt ude med mit spørgsmål, men jeg vil gerne stille Kommissionen følgende spørgsmål. Hvis Bamako-projektet i Mali bliver en succes med hensyn til migration, mener Kommissionen så, at erfaringerne herfra kan anvendes i de andre lande langs Middelhavets sydlige rand?
Colm Burke
- (EN) Jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Jeg vil bare lige nævne noget med hensyn til det forrige plenarmøde. Jeg er ked af at bringe det op nu, men på det forrige plenarmøde blev der givet mindre end 15 minutter til spørgsmål 38, 39 og 40, som var meget tæt forbundne.
Jeg finder det uheldigt, at de ikke blev behandlet, for jeg mener, at de kunne være blevet behandlet, men de fik kun tildelt 15 minutter på det forrige plenarmøde. Jeg havde forstået, at de ville få 20 minutter.
Formanden
Jeg tror, De har ret. Jeg noterer det, men kan ikke på nuværende tidspunkt gøre andet.
Margot Wallström
Jeg lærer også hele tiden noget nyt i mit job. Jeg erfarer, at der planlægges lignende projekter som Bamako-projektet i andre lande i Vestafrika, som f.eks. Senegal. Så det er åbenbart allerede på dagsordenen, og Kommissionen er i fuld gang med at udvikle lignende projekter i andre lande.
Formanden

Om: Indledning af dialog med Cuba
Rådets konklusioner om Cuba af 23. juni 2008 er blevet meget godt modtaget i østatens demokratiske kredse, som værdsætter, at den betingelsesløse frigivelse af alle politiske fanger er en grundlæggende prioritet for EU, og at EU støtter respekten for menneskerettighederne og afgørende fremskridt hen imod et pluralistisk demokrati.
Kan Kommissionen, idet der henvises til tilsagnene i konklusionerne, oplyse, om dens medlemmer har etableret kontakt til repræsentanter fra civilsamfundet og den demokratiske opposition? Hvilke effektive midler har den taget i brug for at uddybe dialogen med disse repræsentanter, og hvordan sikrer den, at de officielle myndigheder ikke griber ind i planlagte aktiviteter til fordel for civilsamfundet (f.eks. mikroprojekter med henblik på social integration og samhørighed)?
Margot Wallström
næstformand i Kommissionen. - Kommissionen opretholder en regelmæssig og direkte kontakt med civilsamfundet i alle landene i verden, herunder også Cuba. Kommissionens rolle i Cuba værdsættes og støttes af civilsamfundet og oppositionsgrupperne. Kommissionens delegation i Cuba tager regelmæssigt mod repræsentanter for civilsamfundet og oppositionsgrupper, og Kommissionens afdelinger i Bruxelles forfølger en åben dørs politik over for enhver person eller organisation, der ønsker en konstruktiv debat om Cuba eller ethvert andet land.
Det møde, der relancerede den politiske dialog mellem EU og Cuba efter Rådets konklusioner den 23. juni, der endte de diplomatiske foranstaltninger vedtaget i 2003, var et ministertrojkamøde om Cuba, som fandt sted i Paris den 16. oktober 2008.
Kommissionen er stærkt overbevist om, hvilket kommissæren med ansvar for udvikling og humanitær bistand har sagt ved adskillige lejligheder, at en ærlig og åben dialog mellem EU og Cuba er den bedste ramme for en drøftelse af spørgsmål af fælles interesse, herunder spørgsmålet om menneskerettigheder.
Antonio Masip Hidalgo
- (ES) Jeg takker Dem på vegne af hr. Yañez-Barnuevo for Deres svar. Jeg må dog sige til hr. Michel, at hans handlinger, ord og fagter er af afgørende betydning for den direkte kontakt med den cubanske demokratiske opposition med hensyn til at gennemføre Rådets prioriterede konklusioner, mindske indvirkningen af Castros forfærdelige diktatur og fremme friheden.
Margot Wallström
Jeg skal naturligvis viderebringe alle Parlamentets tilbagemeldinger og reaktioner til min kollega. Jeg mener, at han for nylig har været i Cuba, men vi har indtil videre selvfølgelig ikke haft mulighed for at drøfte det. Hvis jeg kender ham ret, tror jeg, at det her helt sikkert er i hans interesse, og at han vil udvise åbenhed og er indstillet på at lytte. Det er selvfølgelig en del af det, som vi fra nu af skal gøre. Det er helt sikkert også i Kommissionens interesse.
Formanden
De medlemmer, der har stillet de følgende spørgsmål, er ikke til stede, og derfor bliver spørgsmål nr. 51 til 58 besvaret skriftligt.

Om: Europa - et mere attraktivt sted for forskere
Det fremgår af statistikker, at flere personer tager en naturvidenskabelig eksamen i EU end i USA eller Japan. Undersøgelser viser imidlertid, at Europa ikke kan beholde det store antal uddannede forskere, men at disse i stedet rejser til tredjelande. Dette giver anledning til en vis uro, navnlig i lyset af EU's ambition om at blive verdens mest dynamiske videnbaserede økonomi.
Hvad er de største årsager til dette fænomen, og hvad er dets følger for EU? Har Kommissionen nogle tal for antallet af uddannede forskere, som er ansat i de enkelte medlemsstater?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Forskerne udgør kernen i skabelsen, formidlingen og udnyttelsen af viden. De er en forudsætning for, at Europa kan føre den femte frihed, fri bevægelighed for viden, ud i livet og skabe den videnbaserede økonomi.
Udbuddet af menneskelige forskningsressourcer afspejles bedst i antallet af nyuddannede forskere. Det benchmark, der blev vedtaget af Rådet (uddannelse) i 2003 med hensyn til at øge antallet af færdiguddannede i medlemsstaterne med 15 % og mindske den ulige kønsfordeling inden 2010, er blevet nået. I 2006 var der i EU27 omkring 200 000 flere færdiguddannede inden for matematik, videnskab og teknologi end i 2000.
Det er klart, at ikke alle universitetskandidater går forskningsvejen. For EU er der også den yderligere faktor, at markedet for forskere i EU er relativt mindre end vores konkurrenters, fordi der i Europa bliver investeret mindre i privat forskning end på andre kontinenter.
Derudover er der en skarp konkurrence om at tiltrække og fastholde de bedste forskningstalenter. Det er først og fremmest en konkurrence mellem forskning og andre økonomiske sektorer. Men der er også en konkurrence mellem lande og verdensregioner, særligt fra USA, men også i stigende grad fra Kina og Indien.
EU står over for en kommende pensionering af generationer af forskere i Europa, uden nogen udsigt til at kunne erstatte dem fuldstændigt. Situationen vil blive værre, hvis de unge ikke anspores til en forskningskarriere. Det, der står på spil, er, om Europa på lang sigt kan forblive og udvikle sig som et sted, hvor der foregår forskning og udvikling i verdensklasse.
Faktum er, at forskere i Europa stadig støder på alvorlige hindringer og manglende muligheder. Når jeg taler med forskere i hele Europa, hører jeg om ufordelagtige arbejdsvilkår og karrieremuligheder, en ofte usikker status og korte kontrakter. Derudover uddannes mange forskere fortsat på en måde, som ikke ruster dem til at imødekomme de behov, der stilles af den moderne videnøkonomi. Der er stærke demotiverende faktorer for forskere, der ønsker at skifte job mellem den akademiske verden og erhvervslivet og vice versa. Endelig hindrer den strukturelle fragmentering af de europæiske forskeres arbejdsmarked en tværnational mobilitet af forskere inden for EU, hvilket især skyldes manglen på et meritbaseret rekrutteringssystem, kulturelle faktorer og de problemer, som yderst mobile forskere oplever med hensyn til socialsikring, beskatning og overførsel af supplerende pensionsrettigheder.
Det er derfor på høje tid, at Europa gør en større indsats for at sikre, at de nødvendige forskere er til rådighed i de kommende år. Det er netop derfor, at Kommissionen sidste maj foreslog et europæisk partnerskab for forskere, et partnerskab med og mellem medlemsstater, der indebærer en målrettet ramme for hurtige fremskridt i hele Europa på nøgleområder, som skal sikre bedre karrierer og øget mobilitet.
Rådet har reageret positivt på dette initiativ, og vi skal til at gennemføre det i form af nationale handlingsplaner og gensidig læring. Overvågning af fremskridt på grundlag af dokumentation og dataindsamling om mobilitet og karrieremønstre indgår også heri. Så mens vi i øjeblikket har meget få data, er målet at få indsamlet nogle bedre statistikker, sådan som De ærede medlemmer efterlyser. Vi har mange andre data, men ikke lige disse specifikke data.
Kommissionens meddelelse om et europæisk partnerskab for forskere er i øjeblikket til behandling her i Parlamentet. Kommissionen ser frem til Parlamentets beslutning, som forhåbentlig vil styrke denne fælles indsats for forskningens fremtid i Europa.
Emmanouil Angelakas
- (EL) Jeg takker kommissæren for hans svar. Jeg har et tillægsspørgsmål om det syvende rammeprogram for forskning, der råder over 54 mio. EUR. Har De 18 måneder inde i dette syvende rammeprogram nogle oplysninger om, hvordan det udvikler sig, hvilke lande har en tilfredsstillende udnyttelse af bevillinger, hvor de største problemer ligger, og om Kommissionen agter at udarbejde en statusrapport om finansieringsrammen?
Paul Rübig
- (DE) Forskerne tiltrækkes naturligvis også af den nettoindtægt, de får. Samarbejder vi med kommissær Kovács om et forslag, der skal fritage forskere fra at betale indkomstskat, og som vil sikre, at tilskud til forskningsinstitutter også er skattefrie eller kan betragtes som driftsomkostninger? Et sådant system eksisterer allerede i De Forenede Stater. Ville det ikke være muligt at foretage en sammenlignende undersøgelse, så vi også kan skabe incitamenter på dette område?
Gay Mitchell
- (EN) Jeg vil gerne spørge kommissæren, om han, når han vender tilbage til disse spørgsmål og lytter til Parlamentet, også vil vende tilbage til spørgsmålet om etisk forskning og etiske forskere? Destruktionen af embryoner er tydeligvis ikke længere et krav, og der er mange andre forskningsveje. Agter han nu at finansiere disse andre forskningsveje, så vi kan vende tilbage til et helt igennem etisk forskningsgrundlag i EU?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Jeg vil gerne lægge ud med at sige, at vi selvfølgelig følger alle de data og alt det, der har med rammeprogrammet at gøre. De er tilgængelige, og vi kan give Dem dataene.
Vi har også regelmæssige overvågningsrapporter, som forventes at blive udarbejdet frem til udgangen af året, og derudover tror jeg, at vi vil have en statusrapport i slutningen af maj 2009. Men statusrapporten er meget mere end det, for det handler om at komme med idéer til, hvordan vi fremover bør gå til værks. En del af den logiske gennemførelse af rammeprogrammet handler om at holde øje med, hvad der gøres, og hvor der investeres eller bruges midler.
Hvad angår skattefri indkomst, er jeg altid gået ind for at anvende de instrumenter, der kan stimulere videnskab og forskning, herunder skattefri indkomst. Et af de problemer, som vi må tage fat på i denne krise og vanskelige situation, er, hvordan vi kan stimulere forskning og udvikling, så vi er ikke i den samme situation som virksomhederne. Som følge af det økonomiske pres er de uden tvivl nødt til at overveje at mindske investeringerne i forskning og udvikling.
Det er en af mulighederne, men vi skal også være klar over, at vi har en fleksibel vækst- og stabilitetspagt, som skal overholdes, og vi må også tage hensyn til, at situationen bestemt ikke er den samme i alle medlemsstater. Medlemsstaterne har forskellige manøvrer, som de har indført i de gode tider, da økonomien var bedre.
Endelig spurgte De mig om de etiske regler, hvilket også blev nævnt i et andet spørgsmål. Jeg mener, at vi virkelig har gjort en stor indsats for at indgå en aftale om vores etiske regler for videnskab og forskning og også om, hvornår rammeprogrammerne skal anvendes. Det er vanskeligt at nå til enighed. Der er forskellige holdninger i EU's medlemsstater, og vi kan kun være stolte over, at vi har formået at fastlægge noget nær klare etiske procedurer, som i virkeligheden og i praksis bygger på ægte etik.
Bernd Posselt
- (DE) Jeg vil gerne komme med en undskyldning. Jeg er normalt meget punktlig, men punktligheden har altid to sider, og denne spørgetid er blevet forsinket. Jeg var til gruppemøde, og så snart jeg på skærmen kunne se, at det var kommissær Potočniks tur, kom jeg løbende og ankom netop som han var gået i gang. Jeg vil gerne bede Dem om venligst at tage mit spørgsmål 42 op igen, for jeg ankom til plenarmødet, lige så snart det blev kommissær Potočniks tur. De så mig måske ikke, men jeg kom løbende ind.
Formanden
Hr. Posselt, vi så godt, da De lidt forsinket kom ind. De er tydeligvis ikke ansvarlig for denne forsinkelse, hvilket er fuldt begrundet, og præsidiet har i mellemtiden besluttet at følge rækkefølgen med det næste spørgsmål. Vi vil dog gøre, hvad vi kan for at dække Deres spørgsmål under denne runde.

Om: Støtte til miljøvenlig teknologi
I dagens klima med økonomisk nedgang og øget energiusikkerhed venter borgerne, at EU udviser lederskab. Tiden er nu inde til, at EU og medlemsstaterne sætter tempoet i vejret og i højere grad investerer i innovation og teknologi. Vi må formidle det budskab, at EU kan være en verdensleder inden for miljøvenlig teknologi, hvis vi handler nu og ikke senere. Udfordringen fra klimaændringer er en chance for investorer, forskning og udvikling, erhvervslivet og beskæftigelsen!
Kan Kommissionen redegøre for de nuværende og fremtidige planer for investeringer i miljøvenlig teknologi inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning og teknologi?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Kommissionen støtter til fulde parlamentsmedlemmets analyse i den mundtlige forespørgsel.
Vi er førende inden for grøn teknologi, og vi må fastholde og styrke den position. Det vil også styrke EU's position som førende inden for bekæmpelsen af klimaændringer på den internationale scene. Med det syvende rammeprogram for forskning og teknologi er EU rustet, og Parlamentet gjorde sit yderste herfor, til at mobilisere EU's F&U-midler til støtte for udviklingen af ny grøn teknologi.
Kommissionen gør sig mange anstrengelser for at få mest ud af FP7. To af de fælles teknologiske initiativer, der indtil videre er blevet vedtaget, er fuldt ud helliget grøn teknologi. Det drejer sig om "Clean Sky" med et europæisk bidrag på 800 mio. EUR og "brændselsceller og brint" med et bidrag på 450 mio. EUR fra EU.
Med hensyn til den strategiske energiteknologiplan for EU (SET-plan) har vi modtaget kraftig støtte fra Parlamentet og Rådet. Kommission har indledt en proces, der skal fremme en mere effektiv tildeling af F&U-midler til energiforskning. SET-planen er helliget grøn teknologi. Den indeholder en opfordring til at gennemføre seks nye prioriterede og europæiske industriinitiativer (industristyrede programmer: vind, sol, CCS, elnet, bioenergi og bæredygtig fission) og etableringen af en europæisk forskningsalliance (forskningsstyrede programmer).
Fællesskabets energiprogram under FP7 er det vigtigste instrument, der på kort sigt skal fremme gennemførelsen af disse aktioner. Men der er bestemt behov for mere end en indsats på EU-niveau. Derfor bør fællesskabsprogrammet fungere som katalysator for medlemsstaternes og naturligvis den private sektors aktioner. Det kræver en ændret fremgangsmåde. I stedet for blot af samfinansiere projekter er der et reelt behov for at styre og muliggøre anvendelsen af en fælles indsats gennem fælles programmer.
På baggrund af en analyse af samtlige arbejdsprogrammer fra de første tre år af det syvende rammeprogram vurderer Kommissionen, at 37 % af de projekter, der modtog F&U-støtte, gik til grøn teknologi. 40 % af budgettet, som der efter indkaldelsen af forslag i 2007 var indgået forpligtelser for under særprogrammet Samarbejde, gik også til F&U af grøn teknologi.
For at kunne kontrollere, i hvor høj grad FP7 generelt bidrager til bæredygtig udvikling og især til grøn teknologi, etablerer Kommissionen et overvågningssystem, der gerne skulle være klar i det første halvår af 2009.
I sin meddelelse "Overvindelse af den finansielle krise: et europæisk handlingsgrundlag", der blev vedtaget den 29. oktober i år, understreger Kommissionen også, at F&U-investeringer og uddannelse spiller en rolle, og at den europæiske konkurrenceevne kan styrkes ved fortsat at skabe en mere grøn økonomi.
Overordnet set skal det bemærkes, at der foruden midler og aktiviteter under FP7 også er en lang række politiske initiativer og støtteprogrammer inden for miljøteknologi i EU, såsom handlingsplanen for miljøteknologi, konkurrence- og innovationsplanen og senest et Lead market-initiativ og en handlingsplan for bæredygtig produktion og forbrug.
Det er Kommissionens håb, at dette svar har overbevist parlamentsmedlemmet om, at vi er fuldt ud indstillet på at udnytte midlerne under FP7 til virkelig at gøre vores forskning og økonomi mere grøn.
Seán Ó Neachtain
- (GA) Jeg vil gerne takke kommissæren for det fyldestgørende svar.
Hvad angår marineforskning, havforskning og marineteknologi og -videnskab, er der da nogen hjælp at hente under EU's syvende rammeprogram for at øge havforskningen og -teknologien under det program?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Ja, bestemt! Så sent som i går drøftede vi i Udvalget om Industri, Forskning og Energi lige netop denne aktivitet, der har med maritime anliggender at gøre. Vi vil gerne gøre større fremskridt på området, for situationen er ekstremt kompleks. Hele havområdet er ekstremt kompleks, men vores levevis påvirker også økosystemerne der. Området kræver særlig opmærksomhed, og denne opmærksomhed bør udmønte sig i en ny organisering af forskningssystemet på området, nemlig ved at samle havforskerne og også kombinere medlemsstaternes indsats på en anden måde, end det er tilfældet i dag. Det er en ny måde at tænke på, som kan kaldes for "pilottænkning" i tilfældet med en fælles programmering, hvilket jeg også tidligere har nævnt. Vi vil bestemt også i fremtiden være opmærksomme på det.
Formanden
Mine damer og herrer! Vi må forsøge at håndtere konsekvenserne af den venden op og ned på spørgetiden, som vi har haft, ved at respektere alle og give alle en chance for at stille deres spørgsmål. Vi vil derfor forsøge at tage alle de spørgsmål, som er tilbage, men når kommissæren har besvaret et spørgsmål, vil jeg kun kunne give ordet til det medlem, der stillede spørgsmålet. Vi accepterer ikke andre anmodninger om at tale, for det vil gøre det svært at nå vores endelige mål.
Avril Doyle
- (EN) Jeg ved, at jeg først lige er ankommet, men jeg har iagttaget skærmen på et meget vigtigt gruppemøde og vil gerne vide, hvorfor vi ikke følger rækkefølgen. Jeg kan egentlig ikke blive. Jeg kom netop som mit spørgsmål kom for tur, og nu ændrer De rækkefølgen. Jeg vil gerne bede Dem om at holde Dem til rækkefølgen.
Formanden
Fru Doyle, jeg ændrer ikke på rækkefølgen. Desværre havde vi en lille hændelse, som hr. Posselt ikke var ansvarlig for. Eftersom vi havde en række spørgsmål, hvor kommissærernes taletid var blevet ændret, ankom hr. Posselt 30 sekunder for sent. Jeg går derfor tilbage til hr. Posselts spørgsmål, og derefter går vi direkte videre til fru Doyles spørgsmål.

Om: Kloning
Kommissionen gennemfører i øjeblikket en principiel debat om kloning. Hvilket formål tjener denne debat, og hvilke væsentlige principper er den baseret på?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Det er bestemt et vanskeligt og komplekst område. Kommissionens debat om kloning handler om anvendelsen af en teknologi, der kaldes for somatisk cellekerneoverførsel (SCNT), som især vedrører husdyravl, og hvordan man skal forholde sig til fødevarer, der fremstilles af disse klonede dyr og deres afkom.
Med hensyn til anvendelsen af denne kloningsteknik inden for reproduktion af kvæg og kvægavl i landbrugs- og fødevaresektoren handler spørgsmålene især om dyresundhed og -velfærd. Med hensyn til sikkerheden af de fødevarer, der fremstilles af klonede dyr og deres afkom, handler spørgsmålene især om de mulige risici for menneskers sundhed og forbrugernes ret til oplysninger.
Debatten omfatter ikke anvendelsen af SCNT i forskning. Kommissionen har fulgt udviklingen af SCNT siden 1996, da det første klonede pattedyr, fåret Dolly, blev født. I 1997 anmodede Kommissionen Gruppen af Rådgivere vedrørende de Etiske Følgevirkninger af Bioteknologi om at afgive en udtalelse om de etiske aspekter ved kloning.
I 2004 finansierede Kommissionen projektet "Cloning in public" under det sjette rammeprogram. Det gjorde det muligt at indlede en europæisk debat, der for første gang gav anledning til indledende drøftelser med akademikere og civilsamfundet om de etiske, juridiske og andre samfundsmæssige aspekter ved kloning af husdyr. Projektet viste, at offentligheden er dårligt informeret om anvendelsen og konsekvenserne af kloning. Det Fælles Forskningscenter offentliggjorde en undersøgelse i 2007 i Nature Biotechnology om udsigten til en kommerciel anvendelse af kloningsteknologien i fremtiden. Undersøgelsen indeholdt en kortlægning af de nyeste kommercielle anvendelser af dyrekloning på verdensplan og beskrev en række produkter og deres forventede ankomst på markedet. Konklusionen var, at klonede dyr ikke forventes at komme på det europæiske marked før 2010, og at reproduktive materialer, sæd, fra klonede dyr sandsynligvis bliver det første produkt, der markedsføres.
I de senere år har Kommissionen modtaget oplysninger om, at teknologien bag somatisk cellekerneoverførsel med henblik på husdyravl er ved at nå det kommercielle stadie, især i tredjelande og USA. I en rapport, der blev udarbejdet af forskere fra US Food and Drugs Administration, og som blev offentliggjort i januar 2008, blev det på grundlag af den endelige risikovurdering konkluderet, at det er sikkert at indtage føde fra klonede dyr og deres afkom, så længe føden stammer fra sunde dyr, hvilket er et generelt princip for fødevaresikkerhed. Kun sunde dyr må indgå i fødevarekæden.
For at forberede en uformel politisk debat i 2007 anmodede Kommissionen Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) om at vurdere den reelle og potentielle risiko, der er forbundet med anvendelsen af denne teknologi i fødevarefremstilling og anmodede også Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik (EGE) om at afgive en udtalelse om de etiske aspekter ved kloningen af dyr til fødevareforsyning. Gruppen offentliggjorde deres udtalelse i januar 2008 og fødevaresikkerhedsautoriteten i juli 2008. Ifølge EFSA er der på grundlag af den viden, vi ligger inde med i dag, ikke tegn på, at der er nogen fødevaresikkerhedsmæssige forskelle mellem fødevarer, der er fremstillet af sunde dyrekloner og deres afkom, og dem, der er fremstillet af sunde dyr, som er avlet på traditionel vis. Hvad angår sundhedsbetingelserne for klonede dyr, fremgår det af EFSA's udtalelse, at der ikke er nogen antydning af negative konsekvenser for det naturligt producerede afkom af klonede køer eller svin. Kloner og deres afkom er dog endnu ikke blevet observeret gennem hele deres naturlige levetid.
På nuværende tidspunkt mener EGE ikke, at argumenterne er overbevisende nok til at berettige produktionen af fødevarer fra klonede dyr og deres afkom.
Kommissionen har også anmodet om, at der gennemføres en Eurobarometer-undersøgelse, som skal afdække europæernes holdning til kloningen af dyr. Resultaterne blev offentliggjort i oktober 2008. Undersøgelsen viste, at 58 % af respondenterne var imod kloning til fødevareproduktion.
Kommissionen overvejer nu nøje disse forskellige elementer, for at forberede en uformel politisk debat om anvendelsen af somatisk cellekerneoverførsel med henblik på husdyravl og fødevareproduktion. Skulle det vise sig at være nødvendigt at videreudvikle de lovgivningsmæssige rammer, er det vigtigt at huske på, at de nye bestemmelser naturligvis skal være forenelige med EF-traktaten og Verdenshandelsorganisationens regler.
Bernd Posselt
- (DE) Jeg vil gerne takke formanden for hans generøsitet og kommissæren for hans positive besvarelse. Jeg har kun et enkelt spørgsmål. Kan Kommissionen med sikkerhed erklære, at kloningen af mennesker i en hvilken som helst form ikke er og ikke vil blive en del af denne strategi?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Under de gældende regler er det udelukket. De regler, vi anvender, tillader absolut ikke forskning, der sigter mod at klone mennesker.
Formanden

Om: Det Europæiske Forskningsråd
Den 27. og 28. februar 2007 blev Det Europæiske Forskningsråd officielt etableret ved en indvielseskonference i Berlin, afholdt af det tyske formandskab. Et af forskningsrådets mål er at fremme frontlinjeforskning, der er fuldt ud forskerinitieret, eller 'bottom-up" frontlinjeforskning.
Kan Kommissionen forklare, hvad der menes med frontlinjeforskning, der er forskerinitieret, eller 'bottom-up" frontlinjeforskning? Hvilke fremskridt er der til dags dato blevet gjort på dette område
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Her vil jeg gøre det kort. Det Europæiske Forskningsråds forskerinitierede tilgang indebærer, at rådet støtter projekter for frontlinjeforskning udført af forskere inden for emner, de selv vælger inden for alle videnskabsgrene. Så de kan frit vælge.
Det Europæiske Forskningsråd lægger i sin støtte til frontlinjeforskning særlig vægt på tværfaglige projekter og pionerforskning.
Til dags dato, og nu taler jeg om de fremskridt, der er gjort, har Det Europæiske Forskningsråd offentliggjort to forslagsindkaldelser, og Europas forskningssamfund har reageret med stor entusiasme. Hele 9 167 forslag blev indsendt af unge forskere som svar på sidste års indkaldelse til støtte til etablering af uafhængige forskere (Starting Independent Investigators Grants), og over 2 000 forslag blev indsendt i år til støtte til etablerede forskere (Advanced Investigators Grants). Det høje deltagelsesniveau vidner om den interesse, der er for Det Europæiske Forskningsråd, og bekræfter, at støtte til frontlinjeforskning efter et "bottom-up"princip opfylder et presserende behov i Europa.
Kommissionen er overbevist om, at en sådan investering i frontlinjeforskning på lang sigt i høj grad vil medvirke til at forbedre vores videnbaserede samfund og også vores kapacitet i innovativ forskning.
Avril Doyle
- (EN) I lyset af det franske formandskabs mål om at fastlægge en styringsproces for det europæiske forskningsområde (ERA) inden udgangen af 2009, kan Kommissionen redegøre for, hvilke foranstaltninger, den i fællesskab med medlemsstaterne og Parlamentet forventer at iværksætte for at etablere en evalueringsmetodologi for forskningspolitikken, der skal sikre et evidensbaseret politikvalg inden for videnskab og forskning og udvikling i EU?
Med meddelelsen om det europæiske forskningsområdes 2020-vision, som blev vedtaget af det franske formandskab, Rådet og Kommissionen, hvilke fremskridt gøres der på hele styringsområdet her i ERA?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Hvis jeg skal være ærlig, er det et ret vidtrækkende spørgsmål. Vi mener, at det er vigtigt at blive enige med medlemsstaterne om 2020-visionen, for hvis det lykkes, vil det absolut forkorte længden på de videre debatter om, hvad vi ønsker at gøre i Europa. Hele idéen er, at vi ikke gang på gang er nødt til at fastslå, hvad vi arbejder hen imod. Debatten er selvfølgelig ikke ny, men blev indledt med en grønbog i 2000. Jeg finder det fremragende, særligt i den nye ændrede realitet, som vi nu lever i.
Strukturen og styringen af ERA er ekstremt vigtig, og vi må derfor være tålmodige. Det er klart, at det ikke vil lykkes, hvis medlemsstaterne ikke sidder ved roret. Når vi taler om det europæiske forskningsområde og om at stimulere det, taler vi ikke fortrinsvist om at øge støtten på europæisk niveau, men snarere om, hvordan vi alle i højere grad kan samarbejde, hvilket er et grundlæggende aspekt ved de institutionelle rammer hos nogle af vores store konkurrenter, såsom USA, som vi gerne vil sammenligne os med. Så vi ser gerne en frivillig forpligtelse fra medlemsstaternes side, så vi kan have et øget og bedre samarbejde end i dag.
Hvad angår forskningspolitiske metodologier, indgår det alt sammen i den debat, vi fokuserer på. Jeg mener, at spørgsmålet helt sikkert skal behandles, men jeg kan ikke uddybe det nærmere her. Jeg ved, at ERA's fremgangsmåde i det væsentlige er en af de nyudviklinger, som Europa har mest brug for på nuværende tidspunkt.
Formanden

Om: Etisk evaluering af den finansielle støtte til forskning under det syvende forskningsrammeprogram
Af reglerne vedrørende indsendelse, bedømmelse og udvælgelse af forslag og for støttetildeling under det syvende rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling (RP7 - 1982/2006/EF), fremgår det klart, at der ikke vil blive ydet finansiel støtte til forskning, der indebærer destruktion af embryoner. Mener Kommissionen, at det med den etiske evaluering af de forelagte projekter er lykkedes at føre denne politik ud i livet?
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) Den etiske evaluering af finansiel støtte til forskning under det syvende forskningsrammeprogram er et system, der sikrer, at de grundlæggende rettigheder beskyttes og etiske principper overholdes.
I forbindelse med forskning, der indebærer brug af embryonale menneskelige stamceller består proceduren af fem trin, bl.a. en videnskabelig evaluering, en etisk bedømmelse, det nationale eller lokale etiske råds godkendelse af den foreslåede forskning og forelæggelse af projektforslagene for et forskriftsudvalg, så det vedrører det projekt, som vi i hvert enkelt tilfælde godkender.
I juli 2007 afgav Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik også en udtalelse til Kommissionen om etiske bedømmelser af forskningsprojekter under det syvende rammeprogram, der bruger embryonale menneskelige stamceller.
Ved at følge ovenstående trin mener Kommissionen, at den etablerede mekanisme for etisk evaluering med succes har bidraget til at gennemføre relevante EU-bestemmelser. F.eks. er alle forskningsaktiviteter, som indebærer destruktionen af menneskelige embryoner, udelukket fra anvendelsesområdet for fællesskabsstøtte, og forskningsforslag på dette område finansieres derfor ikke under det syvende rammeprogram.
Den etiske evaluering skal kontrollere, at der ikke bevilges EU-støtte til forskningsaktiviteter, som indebærer destruktionen af menneskelige embryoner. Den indgår altså som en integrerende del i hele gennemførelsen af rammeprogrammet.
Gay Mitchell
- (EN) Kan kommissæren fortælle Parlamentet, om rammen kan anvendes til at forske i menneskelige embryoner, der er blevet destrueret, inden forskningen påbegyndes, eller er det semantik og leger vi bare med ord?
Jeg vender tilbage til det spørgsmål, der blev stillet tidligere, og efterlyser flere detaljer. Agter Kommissionen at tage skridt til at sikre, at der sættes alt ind på at følge denne form for forskning, der ikke giver anledning til de samme etiske spørgsmål, og som meget vel kan føre til de samme eller bedre resultater?
Marco Cappato
- (IT) Mine bekymringer går i alle tilfælde i den modsatte retning end hr. Mitchells. Det er bestemt tilladt at forske i cellelinjer, der allerede er blevet udtaget. Problemet er efter min mening, at der under alle omstændigheder er så mange hindringer, at denne type forskning straffes af årsager, der umiddelbart er etiske, men som i virkeligheden slet ikke er det.
Gay Mitchell
(EN) De sagde før, at De ikke ville tolerere spørgsmål til kommissæren fra andre end forespørgeren. For så kan personer bare komme ind og blive ført til protokols. Hvorfor stiller de ikke deres egne spørgsmål om disse spørgsmål? De må følge reglerne efter bogen, hr. formand.
De sagde, at De ikke ville give andre end forespørgeren lov til at stille spørgsmål, og så giver De alligevel denne herre lov til at komme til orde i kølvandet på mit spørgsmål. Havde jeg vidst, at dette spørgsmål ville blive stillet, skulle jeg have udbredt mig i længere tid om den pointe, jeg gerne vil fremføre.
Uetisk forskning er fuldkomment unødvendig...
(Formanden afbrød taleren)
Formanden
Hr. Mitchell, når jeg giver ordet til et parlamentsmedlem for en 30-sekunders tale, ved jeg ikke, om han vil stille et spørgsmål eller knytte en kommentar til de spørgsmål, der allerede er blevet stillet. De har under alle omstændigheder haft mulighed for gennem hr. Cappatos tale at holde en yderligere tale som replik. Jeg tror, at vi alle kan være tilfredse og takke hr. Potočnik for hans tålmodighed. Lad os nu give ham ordet for hans afsluttende svar.
Janez Potočnik
medlem af Kommissionen. - (EN) De har set, hvor vanskelig denne debat er, når vi taler om etiske spørgsmål. Det er netop sådan Europa er og ser ud.
For at være præcis er forskning i embryonale menneskelige stamceller tilladt under de omstændigheder, som vi vedtog og stemte om i Europa-Parlamentet og også i Rådet. Vi har ført en yderst grundig og dybtgående debat, og jeg kan oplyse, at den anvendte procedure bygger på et særdeles etisk grundlag.
Jeg har i indledningen forklaret, hvilke skridt vi har taget, og hvordan denne beslutning blev truffet. For det første skal vi have en videnskabelig evaluering. Dernæst skal vi have en etisk evaluering på EU-niveau og herefter en etisk evaluering i de enkelte medlemsstater. Hvis en medlemsstat er imod finansieringen af et projekt i deres land, finansierer vi det ikke. Sår går projektet videre til udvalget, hvor beslutningen træffes af medlemsstaterne om det individuelle projektgrundlag.
Når vi foretager den videnskabelig evaluering, er det første spørgsmål, vi stiller, om det er muligt at gennemføre den med en anden fremgangsmåde. Kun i de tilfælde hvor svaret er "nej", vil vi fortsætte i den anden retning.
Der er normalt et overvældende flertal af forskere, der mener, at denne kombination skal anvendes. Men hvis De ser nærmere på strukturen i vores programmer, vil De kunne se, at langt størstedelen af de programmer, vi finansierer, er programmer, der har med forskning i voksne stamceller at gøre. Det er helt klart. Så vi forsøger at overholde de regler, der er blevet vedtaget og stemt om her, og som vi mener, fungerer i praksis.
Colm Burke
- (EN) Jeg var her kl. 18.15 her til aften til disse spørgsmål. Mit spørgsmål var nummer tre på mødet. Det fik tildelt 15 minutter. Mødet fik tildelt 35 minutter. Jeg synes, det er uretfærdigt, når man er her til tiden og ikke får behandlet sit spørgsmål, og jeg er enormt skuffet. Jeg vil gerne have min irritation noteret.
Det er overordentligt frustrerende at komme herind, være her til tiden og så erfare, at nogle spørgsmål springes over for at tilfredsstille andre personer. Jeg finder det meget irriterende.
Formanden
Hr. Burke, jeg forstår Deres frustration, men den fastlagte tid for hver periode af spørgsmål her til aften er blevet overholdt. Når det desværre sker, at nogle spørgsmål samles i en periode under spørgetiden og ikke behandles, afhænger det altså ikke af formanden, men er et spørgsmål om tilfældighed, som jeg ikke kan gøre noget ved. Den eneste nærliggende mulighed jeg havde, var, som De jo kan tjekke, at forlænge tiden for den sidste periode af spørgsmål med et par minutter, takket være Kommissionens generøsitet og venlighed. Der blev dog ikke taget tid fra de andre perioder af spørgsmål.
Spørgsmål, der på grund af tidnød ikke var blevet besvaret, ville blive besvaret skriftligt (se bilag).
(Mødet udsat kl. 19.50 og genoptaget kl. 21.00)
