Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B7-0223/2009).
A következő kérdéseket a Bizottsághoz intézték.

Tárgy: A kutatások terén történő vállalati befektetések fokozását és az e befektetéseket finanszírozó bankok ösztönzését szolgáló környezet előmozdítására irányuló bizottsági lépések
2009 a kreativitás és innováció éve. A 2000-ben elfogadott Lisszaboni Stratégia célja, hogy 2010-re az európai gazdaság a legversenyképesebb és legdinamikusabb tudásalapú gazdasággá váljon. Ez a cél két másik cél kitűzését vonta maga után: a munkaképes lakosság foglalkoztatottsági arányának minimum 70%-ra történő emelése, illetve a kutatásba történő befektetéseknek a GDP legalább 3%-ára történő növelése, amelynek két harmadát a magánszféra adja. Sajnos a 2009-es évet jellemző gazdasági és pénzügyi válság hatással volt minden uniós tagállamra és visszavetette a magánszféra vállalatait a pénzügyi eszközökhöz való hozzáférésben. A kutatási befektetések összessége nem nagyobb 1,85%-nál, és mindössze öt tagállam fektetett be kutatásba többet, mint GDP-je 2%-a. A tagállamok csak akkor állhatnak talpra a válság után, ha az EU versenyképes marad, ez pedig kutatásba és oktatásba történő befektetések függvénye.
Milyen lépéseket tervez a Bizottság olyan környezet előmozdítására, amely a magánvállalatokat a kutatásba, és különösen az alkalmazott kutatásba történő befektetéseik növelésére, illetve a bankokat a kutatási és innovációs befektetések finanszírozására ösztönzi?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Európa kutatási és innovációs politikája alapvetően a 2007-től 2013-ig tartó hetedik kutatási keretprogramra és az ugyanerre az időtartamra vonatkozó versenyképességi és innovációs keretprogramra, valamint kohéziós alapokra épül. Az erre a három jelentős programra való előkészületek során a Bizottság egy hosszú távú stratégiát és egy cselekvési tervet javasolt 2005-ben és 2006-ban. A cselekvési tervet 2005-ben terjesztették elő, míg a széleskörű innovációs stratégia 2006-ból származik. Ezeknek a különböző programoknak az eredményeit átfogó dokumentációkban teszi közzé a Bizottság és gyakran tárgyaljuk azokat itt, a Parlamentben. Örülnék, ha újra odaadhatnám önnek, Ţicău asszony, ezeket a dokumentumokat. A kérdések órája keretén belül nem lehetséges ezeknek teljes tartalmát összefoglalni, de kísérletet teszek arra, hogy kiemeljem a főbb pontokat.
A hetedik kutatási keretprogramon keresztül az európai kutatási és fejlesztési kiadások igazán jelentős növekedését tapasztalhattuk, miközben számos új eszközt is létrehoztunk, nevezetesen a közös technológiai kezdeményezéseket, amelyek rendkívül jól beváltak.
A kohéziós alapok újabbak, és még alkalmasabbak a kutatás és fejlesztés előmozdítására, és ha megnézzük az adatokat, azok tényleg figyelemre méltóak - a fent említett időszakra vonatkozóan a kohéziós és strukturális alapoknak ezekre a területeire szánt támogatás összege 86 milliárd euró, amely a teljes strukturális és kohéziós alapok 25%-a. Egy új eszközt is létrehoztak az európai strukturális politika keretén belül, a JEREMIE támogatási kezdeményezést, amely elsősorban a tőkéhez való könnyebb hozzáférést biztosítja a kis- és középvállalkozásoknak. Ezt a feladatot az Európai Beruházási Alappal együttműködésben végzik.
Az innováció és versenyképesség előmozdítására irányuló program, amelyért én vagyok felelős, szintén alapvetően olyan program, amely finanszírozási eszközöket hoz létre. A pénz jelentős részét a kis- és középvállalkozásoknak az olyan finanszírozási eszközökhöz való hozzáférésének megkönnyítésére költjük, amelyek célja az innovációs kapacitásuk fejlesztése.
Biztosan tudja, hogy az EU növekedési és foglalkoztatási politikájának nincs sok mennyiségi célkitűzése. Van azonban egy mennyiségi célkitűzésünk, amely 2000 óta változatlan. Ez a célkitűzés az, hogy a GDP 3%-át kutatásra és fejlesztésre költsük. Ma már elmondhatjuk, hogy ezt a célkitűzést nem fogjuk elérni. Némileg félrevezető lehet azonban pusztán a százalékokat nézni, elvégre az Európai Unióban a kutatásra és fejlesztésre költött pénzekre vonatkozó abszolút számadatok 2000-től 2006-ig 14,8%-kal nőttek. Ez nagyobb arányú növekedés, mint ami például az Egyesült Államokban tapasztalható. Ennek ellenére azt kell mondanunk, hogy az eredmények nem kielégítőek, és ezért a Tanács elfogadott egy "Vision 2020” című dokumentumot az Európai Kutatási Térségre vonatkozóan múlt év decemberében, amely azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy tudunk-e jelentősebb forrásokat mobilizálni az európai kutatási és fejlesztési politikára.
Nem szeretném eltitkolni amiatti aggodalmamat, hogy a jelenlegi gazdasági visszaesés veszélyezteti a kutatás és fejlesztés előmozdítására irányuló hosszú távú stratégiát. A Bizottság nagyon gyorsan válaszolt erre a veszélyre 2008 novemberében. Az európai gazdaságélénkítési terv, amely kiegészíti a tagállamoknak a gazdasági válsággal való megküzdésre irányuló intézkedéseit, és célja, hogy új lendületet adjon, valamint hogy a pénzügyi szektor nehéz helyzetét ellensúlyozza, nagymértékben összpontosít a kutatásba és fejlesztésbe való beruházásra és a beruházások elősegítésére. Három példát említek: a jövő gyárai kezdeményezést, amely 1,2 milliárd eurós támogatásával Európa ipari bázisának korszerűsítését célozza; az energiahatékony épületek kezdeményezést, amely 1 milliárd euróval rendelkezik; és a partnerség a környezetbarát autók építéséért kezdeményezést, amely szintén 1 milliárd euróval rendelkezik a kutatás területén, amelyet 4 milliárd eurós támogatás egészít ki más gazdasági intézkedésekből.
A Bizottság már megkezdte a következő növekedési és foglalkoztatási stratégia előkészületeit. Anélkül, hogy titkot árulnék el - Barroso elnök úr már említést tett erről iránymutatásaiban - elmondhatom, hogy a kutatás, a fejlesztés és az innováció abszolút kulcsfontosságú szerepet fog kapni a következő növekedési és foglalkoztatási stratégiában.
Mást is szeretnék elmondani az innovációval kapcsolatban. Európa valójában rendkívül jó helyzetben van a kutatáspolitika területén. Jó, néhány esetben kiváló kutatási kapacitással rendelkezünk. Nagyon jó eredményeink vannak a technológiafejlesztés területén is. Az innovációban lehetnénk persze jobbak is. Ha úgy tekintünk az innovációra, mint olyan kutatási és fejlesztési munkára, amely termékekre, szolgáltatásokra, tervezésre és eljárásokra irányul - más szóval mindenre, ahol lehetséges a gyakorlati alkalmazás -, még mindig nagy lehetőséget látunk további növekedés és további foglalkoztatás elérésére Európában. A Bizottság ezért kijelentette idén, hogy létre fog hozni egy "innovációs intézkedéscsomagot”. Az "intézkedéscsomag” ilyen értelemben egy új politikai eszköz, amelyet először a kis- és középvállalkozásokkal kapcsolatban fejlesztettünk ki - emlékeznek a kisvállalkozói intézkedéscsomagra -, és egy olyan innovációs intézkedéscsomagot fogunk bevezetni, amely egy nagyobb csomagba integrálja a jogalkotási intézkedéseket, a politikai kezdeményezéseket és a politikai szempontból kötelező érvényű iránymutatásokat.
Igyekeztem úgy irányítani ezt a munkát, hogy az új Bizottság szabadon dönthessen arról, hogy mikor akarja bevezetni ezt az innovációs intézkedéscsomagot. Érthető módon ezt nem tudom megelőlegezni - az új Bizottságnak kell döntenie erről. Az előkészítő munka azonban már most jól halad, és úgy gondolom, biztosan állíthatom, hogy a Parlament a következő évben foglalkozni fog ennek az innovációs intézkedéscsomagnak a kérdésével.
Engedjék meg, hogy befejezésül elmondjam, hogy egészében jó eredményeket értünk el egy széles területen az elmúlt néhány évben, noha számos hibát elkövettünk. Ebben a tekintetben fontos azonban, hogy igazságosak legyünk. Nem várhatjuk el például az új tagállamoktól, hogy azonnal a GDP ugyanakkora részét költsék kutatásra, fejlesztésre és innovációra, mint a régebbi tagállamok. Nagy örömmel látom azonban, hogy az új tagállamok - különösen azok, amelyeknek a legnagyobb szükségük van a teljesítésre - szintén gyorsan felzárkóznak, tehát általánosságban pozitívan ítélem meg a fejlődést.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Köszönöm az információt és a választ. Szeretném megkérdezni a Bizottságot, hogy szándékozik-e megbeszéléseket folytatni Európa pénzintézeteivel annak lehetőségéről, hogy kezességvállalással és kedvezményes kamatozású hitelekkel segítsék azokat a kutatási és innovációs vállalatokat és projekteknek, amelyeket jelenleg nagy kockázatúnak ítélnek. Továbbá az olyan európai kutatási programok, mint például a hetedik kutatási keretprogram, amely maximum 50% társfinanszírozást tesz lehetővé, nem igazán megfelelőek a kis- és középvállalkozások számára. Szeretném megkérdezni a Bizottságot, hogy szándékozik-e módosítani ezeket a programokat, hogy növelje a kis- és középvállalkozások részvételét.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Ţicău asszony, ez egy nagyon érdemleges kérdés, és örülök, hogy elmondhatom, hogy pontosan ezt gondolja a Bizottság is, és ezért pontosan ennek megfelelően cselekedett. Szeretném megismételni, hogy a legfontosabb problémája a kis- és középvállalkozásainknak a kutatás és fejlesztés finanszírozásához szükséges kockázati tőke megszerzése. Két fontos eszközt hoztunk létre ezen a területen, nevezetesen a versenyképességi és innovációs keretprogramot, valamint a JEREMIE programot.
Mindkét esetben ugyanaz a kérdés, vagyis alacsonyabb kamatozású hitel mobilizálásának lehetősége az Európai Beruházási Bankon és az Európai Beruházási Alapon keresztül kockázati tőke segítségével - más szóval a vállalkozói tőke közvetlen részvételével - és kezességvállalások segítségével, hogy megkönnyítsék a kis- és középvállalkozásoknak a hozzáférését ehhez a hitelhez. Ezek nagyszabású beruházási programok, amelyekben sok százezer európai vállalat vesz részt.
Biztos vagyok abban, hogy megérti, hogy az Európai Beruházási Bank és az Európai Beruházási Alap nem képes minden egyes hitelnyújtás részleteit kezelni. Ezért történik ez közvetítőkön keresztül, rendszerint a tagállamok bankjain keresztül. Legutóbbi információim szerint minden tagállamban sikerült kialakítanunk egy olyan helyzetet, hogy a nemzeti bankrendszer integrálódott ebbe a politikába, és azok a vállalkozások, amelyek a közösségi költségvetésből biztosított finanszírozáshoz szeretnének hozzáférni, meg tudják kapni ezeket a pénzeket a kérdéses nemzeti bankrendszeren keresztül.
Paul Rübig
(DE) Az én kérdésem az Eurostars fogalmával kapcsolatos, amelyet az EUREKA programon belül vezettünk be, és amely elsősorban a gyors és hatékony forráselosztást segítette elő a kis- és középvállalkozások számára. Gondolja, hogy ezt a programot ki lehet terjeszteni? Mit gondol továbbá a nyolcadik kutatási keretprogram kihívásairól, amely kapcsán azt az elképzelést tárgyalják, hogy 50 milliárd eurót fogunk nyújtani az energiahatékonysággal kapcsolatos kutatásokra, különösen a kkv-k vonatkozásában.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Rübig úr, természetesen tudja a válaszomat, de hálás vagyok a kérdésért. Igen, úgy gondolom, hogy minden olyan programunkat, amely megkönnyíti a kis- és középvállalkozásoknak a támogatásokhoz való hozzáférését, ki lehet terjeszteni. Nagyon pozitív tapasztalataink vannak ezekkel a programokkal kapcsolatban, és ezért kellene kiterjeszteni ezeket. Szeretném megértésüket kérni azzal kapcsolatban, hogy nem kívánok a nyolcadik kutatási keretprogram prioritásairól beszélni. Egyrészről ez nem az én felelősségem, ahogy tudják, másrészről pedig nem lenne helyes részemről, ha előre nyilatkoznék az új Bizottság nevében, amely most fog megalakulni.
Annyit mondhatok csak, ami a jelenlegi Bizottság álláspontja az ön kérdésének az alapvetésével kapcsolatban, hogy az elkövetkezendő tíz évben kutatási, fejlesztési és innovációs politikánknak összpontosítania kell az energiahatékonysággal, a megújuló energiaforrásokkal, és tágabb értelemben az olyan technológiákkal kapcsolatos területekre, amelyek megalapozzák a fenntartható életmódot és gazdaságot.
Elég jól ismernek ahhoz, hogy tudják, mindig próbáltam rávilágítani, hogy az energiahatékonyság növelése valószínűleg a legolcsóbb és leghatékonyabb fenntarthatósági program, mivel ennek segítségével sokat tudunk elérni viszonylag kevés kiadással. Amennyiben tehát az új Bizottság ebbe az irányba mutató konkrét javaslatokat terjeszt elő, akkor támaszkodhat a jelenlegi Bizottság által elvégzett előkészítő munkára és annak politikáira.
Andreas Mölzer
(DE) Elnök úr, kiemelve a gyógyszeripar esetét, természetesen a kutatás és fejlesztés kulcsfontosságú, amikor az innovációról és a betegségek elleni küzdelemről beszélünk, ami viszont az uniós állampolgárok javát szolgálja. Milyen intézkedéseket fog tenni a Bizottság azok ellen a gyógyszeripari cégek ellen, amelyek megpróbálják csökkenteni a párhuzamos kereskedelmet a gyógyszerágazatban? Versenyellenesnek fogja nyilvánítani az ilyen intézkedéseket?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Mölzer úr, ez a kérdés egyszerűen nem merül fel, mivel átfogóan vizsgálták és döntöttek is róla a gyógyszerekre vonatkozó csomag kapcsán, amelyet a Bizottság javasolt múlt évben. Egyértelmű és határozott ítélkezési gyakorlatot alakított ki ezen a téren az Európai Unió Bírósága, amelybe beletartozik a gyógyszerek párhuzamos kereskedelme a szabad belső piacon, és ezért nincs jogi lehetőség ezzel szembehelyezkedni.
A Bizottság által a múlt évben előterjesztett gyógyszerekre vonatkozó csomag nem állít fel olyan egyedi szabályokat, amelyek bármilyen módon negatívan befolyásolják a párhuzamos kereskedelmet. A hamisított gyógyszerek legális ellátási láncba való bekerülésének megakadályozásáról szóló rendkívül fontos és nagy jelentőségű javaslatokban pontosan ugyanazok a szabályok érvényesek a gyógyszerek gyártóira, mint azokra, akik párhuzamos kereskedelmet folytatnak. Nincs semmilyen megkülönböztetés. Nem tudok róla, hogy bárki lenne a Bizottságban, aki ezzel a kérdéssel szándékozik foglalkozni.
Elnök

Tárgy: A fogyasztók tájékoztatása az energiaárakról
A Bizottság nemrégiben nyitotta meg Londonban a "második polgári fórumot az energiáért". A fogyasztóvédelmi biztos nyilatkozatában hangsúlyozta annak fontosságát, hogy a fogyasztók olyan gáz- vagy elektromosáram-számlákat kapjanak, amelyek egyszerűen és pontosan jelzik az energiafogyasztást, lehetővé téve a más szolgáltatókkal történő összehasonlítást.
Az évente megrendezett nyilvános eseményeken kívül milyen konkrét intézkedésekkel próbálja meg rávenni a Bizottság az energiatermelőket és -szolgáltatókat a polgárok számára oly fontos cél teljesítésére, miután nem fogadta el a Parlament által javasolt "energiafogyasztók chartáját"?
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Tarabella úr első, az energiaárakról szóló kérdésére válaszként elmondhatom, hogy a harmadik belső energiapiaci csomag elfogadásával az állampolgárok fontossága a belső energiapiacon jelentősen nőtt. Az új intézkedések célja a kiskereskedelmi energiapiac működésének fejlesztése és a jobb fogyasztóvédelem. Ezeket a kérdéseket tárgyalta és követte nyomon a lakossági energiafórum, amelyet azzal a céllal hoztak létre, hogy fejlessze a kiskereskedelmi piac működését az egyes fogyasztók hasznára.
A fórum, amelyen részt vesznek a fogyasztók képviselői, az iparág, a nemzeti energiaszabályozók és a nemzeti igazgatási szervek, igyekszik javítani az energiaügyi jogszabályok végrehajtását, és esetlegesen ki fog dolgozni önszabályozó vagy akár félig kötelező érvényű magatartási kódexeket az iparágra vonatkozóan. Ebben az összefüggésben egy számlázással foglalkozó munkacsoportot hoztak létre a fórum első találkozóján 2008-ban. A munkacsoport ajánlásai a bevált számlázási gyakorlatot példázzák, amelyeket a fórum második találkozóján, 2009-ben terjesztettek elő és hagytak jóvá. Az energiaszabályozók és az iparág a következő, várhatóan 2010 őszén megrendezendő fórumon fognak beszámolni a számlázással kapcsolatos ajánlások végrehajtásáról.
A harmadik belső energiapiaci csomag szintén létrehozott egy új eszközt a fogyasztók tájékoztatására - az európai energiafogyasztói ellenőrzőlistát. Az ellenőrzőlista egy eszköz, amely segít tájékoztatni a tagállamok fogyasztóit a jogaikról - elsősorban a számlázással kapcsolatos jogaikról -, és hozzájárul az energiaügyi jogszabályok bevezetéséhez és végrehajtásához. Célja, hogy egyszerűsített, pontos és gyakorlati információt szolgáltasson a fogyasztók számára a helyi energiapiacokról. Az energiaszabályozók hatáskörének harmonizációja a fogyasztóvédelemmel kapcsolatban, amely aktív piaci felügyeletet fog eredményezni, szintén tovább fogja növelni a fogyasztók védelmét.
Marc Tarabella
(FR) Elnök úr, biztos úr, válaszában valójában egy harmadik energiacsomagról szóló 2010 őszi második jelentésről beszél, amelyet figyelemmel fogunk kísérni.
Ugyanakkor nagyon jól tudja, hogy panaszok ezreit nyújtják be fogyasztói szervezetekhez és nemzeti szabályozókhoz a gáz- és villanyszámlák teljes átláthatatlansága miatt, mind az árak, mind a tényleges fogyasztás tekintetében. És ez akkor történik, amikor a Bizottság és a tagállamok egyaránt azt hangsúlyozzák energiaügyi terveikben, hogy csökkenteni kell a fogyasztást és lehetőséget kell biztosítani az árak összehasonlítására az esetleges szolgáltatóváltás céljával. Ez volt a liberalizáció fő célja.
Ezért, biztos úr, egyenesen a tárgyra térek, és megkérdezem, hogy milyen intézkedéseket - és itt többes számot használok - szándékozik tenni a Bizottság rövid távon ezeknek a hiányosságoknak a kezelésére. Kiemelném azt is, hogy a Bizottság visszautasított egy, a Parlament által javasolt energiafogyasztói chartát - De Vits asszony javaslata -, amelyet pedig korábban ön javasolt.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Tarabella úr, kérdése arra vonatkozik, hogy miért ejtették a chartát. Az Energiafogyasztók Jogainak Európai Chartája felé elnevezésű nyilvános konzultációt 2007 júliusában indították el. A konzultáció eredménye azt mutatta, hogy keveset tudnak az energiafogyasztók meglévő jogairól.
Egy olyan charta ötletét, amely egyetlen jogi aktusba foglalná össze a fogyasztói jogokat, amelyek jelenleg számos európai irányelvben és számos nemzeti végrehajtási eszközben szerepelnek, jogi okokból visszautasították. Az energiafogyasztók jogai, amelyek a hatályos európai jogban szerepelnek, már most jogilag kötelező erejűek.
Azt kérdezi, hogy miért nem alkalmazhatnak egy szabványos számlázást az összes fogyasztóra. A lakossági energiafórum által felállított számlázással foglalkozó munkacsoportunk megerősítette, hogy az iparágnak az önszabályozáshoz való jogát, a számlázással kapcsolatos innováció előmozdításának jogát meg kell őrizni. Ugyanakkor biztosítani kell az árak és a fogyasztóknak nyújtott szolgáltatások nagyobb átláthatóságát és összehasonlíthatóságát.
A számlázás pontossága szoros összefüggésben áll a leolvasás gyakoriságával. A leolvasás gyakoriságát nem szabályozza az uniós jog. Indirekt módon azonban foglalkozik a kérdéssel az intelligens fogyasztásmérés kapcsán.
Szeretném hangsúlyozni továbbá, hogy a lakossági energiafórum alatt elfogadtuk a bevált számlázási gyakorlatra vonatkozó ajánlásokat, amelyek célja, hogy egyszerű és egyértelmű információkkal szolgáljanak a fogyasztóknak a gáz- és villanyszámlákon.
A fogyasztói piacok eredménytábláján, ahol különböző fogyasztói piacokat vizsgáltuk, láttuk, hogy az energiapiacról érkezik a legtöbb panasz. A második a pénzügyi piacok, a harmadik a helyi közlekedés.
Ezért kezdeményezte a Bizottság egy nagyobb tanulmány elkészítését a kiskereskedelmi villamosenergia-piacról, amelynek eredményeit a 2010. évi fórumon fogják bemutatni. Ez a fogyasztói piacok eredménytáblája eredményei végrehajtásának második szintje, és úgy gondolom, hogy a jövőben ez a tábla lesz az egyik legerősebb eszköz, amelynek segítségével meghatározhatjuk, hogy hogyan működik a kiskereskedelmi piac, különösen ebben az esetben, amely ennyire fontos és lényeges, és ennyire kötődik a szolgáltatásokhoz.
Chris Davies
Csatlakoznék az előző kérdéshez: tudjuk, hogy nagy lehetőségek rejlenek a háztartások energiatakarékosságában. Ránézek a villanyszámlámra, érdeklődéssel nézem, mert spórolni akarok, és tényleg zavarosnak találom.
Ha én zavarosnak találom, gyanítom, hogy sok választópolgárom is zavarosnak találja. Az önszabályozás nem elég. A tisztázás területén az Európai Bizottság jelentős eredményeket érhetne el, amelyet véleményem szerint az emberek mindenhol üdvözlendőnek tartanának, és amely jelentős segítséget nyújtana nekünk a globális felmelegedést okozó kibocsátás csökkentésében.
Kérem, vigyék ezt újra a Bizottság elé és gondolják újra.
Franz Obermayr
(DE) Az év első felében a gázellátók fűtőolajára 40%-kal esett. Ennek a fejleménynek azonban csak csekély pozitív hatása volt a fogyasztókra, ami különösen fontos lehet az év hidegebb részében.
Milyen lépéseket fog tenni a Bizottság annak biztosítása érdekében, hogy a fogyasztók is részesülhessenek a pozitív árváltozások hatásaiból?
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Tisztában vagyunk azzal, hogy a Bizottság nem határozhatja meg az árakat. Amit tehetünk, és ami mellett elkötelezettek is vagyunk, az az árak átláthatóvá tétele.
Az egyik újabb irányelvben - a fogyasztói hitelről szóló 2007. évi irányelvben - arra kértük a bankokat, hogy dolgozzanak ki közös módszertant a kamatok kiszámítására, amely alapján a fogyasztók össze tudják hasonlítani az ajánlatokat, és meg tudják találni a számukra legkedvezőbb megoldást. Számos eszköz van a kezünkben; ez az irányelv a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatról szól, és pontosan az árak áttekinthetősége áll a középpontjában.
Van egy másik horizontális irányelv, a tisztességtelen kereskedelmi feltételekről szóló irányelv, amely arról szól, hogy a feltételek jogalap nélküli vagy igazságtalan gazdagodáshoz vezetnek-e. Úgy gondolom, erre utalt, amikor az árakra vonatkozó kérdését feltette.
Kézben tartjuk ezt az ügyet, és annak biztosítására is mindent meg kell tennünk, hogy a végrehajtást az összes európai tagállamban ugyanolyan jól megvalósítsák, mert mindezen irányelvek nagymértékben függenek a végrehajtás módjától. Ezért javaslom, hogy az Európai Bizottság tegyen közzé egy közleményt a végrehajtásról. Itt új területre lépünk, mert a végrehajtás rendszerint a tagállamok kezében van, de össze kell hasonlítanunk az eredményeket és szükségünk van referenciaértékekre, és - a mérésre és a megértésre vonatkozó kérdést illetően - tulajdonképpen ezért támogatjuk határozottan az intelligens fogyasztásméréssel kapcsolatos projektet. Ez valószínűleg nem egy páneurópai kezdeményezés lesz, de az olyan országok, mint például Svédország, amely az elnöki posztot tölti be, úttörők ezen a területen. Én csak bátorítani tudok mindenkit, hogy vizsgálja meg ezt a példát, és a lehető legjobban használja ki az ebben rejlő lehetőségeket. Ez más kérdésekhez is elvezet, például hogy hogyan lehet kiszámolni a szénlábnyomot, amelyet az energiafogyasztás által hagyunk.
Más területekre térve, a Bizottság mostanában sokat tesz a címkézéssel kapcsolatban az energiahatékonyság és az árak jobb összehasonlíthatósága terén, arra biztatva, hogy használják a fogyasztói indexeket, ahogy ezt teszik Olaszországban és más országokban, mert ez szintén egy nagyon jó, interneten keresztül nyújtott szolgáltatás, amely segíti a fogyasztókat abban, hogy jobb árakat érjenek el.
Ahhoz azonban, hogy ezt elérjük, határon átnyúló vásárlásra és rendelkezésre állásra van szükség. Az interneten történő határon átnyúló kereskedelem jelenleg csak 9%-on áll az Európai Unióban, tehát valóban riadót kell fújnunk, hogy a belső piac kiépítésének második fázisát, ami a kiskereskedelmet jeleni, lezárjuk. Ez a terület az egyik hiányzó láncszem a belső piacon, és nagyon remélem, hogy a Parlament és a Bizottság fel fogja gyorsítani a fogyasztói jogokról szóló irányelv értelmében javasolt egyik fontos irányelv létrehozását, amelynek célja olyan szabályok létrehozása, amelyek nagyobb biztonságot és bizalmat fognak eredményezni - a fogyasztók és a vállalkozások szempontjából -, hogy javítsák az európai határon átnyúló kereskedelem tényleg rendkívül alacsony szintjét.
Elnök

Tárgy: Élelmiszerek címkézése fogyasztók számára
Ismertetné-e a Bizottság, hogy milyen vizsgálatokat végzett és milyen jelentéseket készített azon élelmiszerek tekintetében, amelyek csomagolása jótékony egészségügyi hatásokra vonatkozó állításokat tartalmaz, illetve hogy a fogyasztók védelme érdekében vizsgálták-e ezen élelmiszerek bizonyos körét annak megállapítása érdekében, hogy a csomagoláson szereplő állítások valósak-e?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - A tagállamok és az érdekeltek kérését követően a Bizottság javasolt egy tápanyag-összetételre és egészségügyi hatásokra vonatkozó állításokról szóló rendeletet, amelyet 2006 decemberében fogadott el a Parlament és a Tanács.
A rendelet célja pontosan annak biztosítása, hogy az élelmiszerek tápanyag-összetételére és egészségre gyakorolt hatására vonatkozó állítások valósak és világosak legyenek, valamint általánosan elfogadott tudományos bizonyítékokon alapuljanak, és így megfelelően védjék a fogyasztókat. A Bizottság ezért tervezi egy lista összeállítását az egészségügyi hatásokra vonatkozó engedélyezett állításokról, valamint a tápanyag-összetételre vonatkozó engedélyezett állítások frissítését. A rendelet engedélyezési eljárásokat hoz létre annak biztosítására, hogy csak tudományosan megalapozott egészségügyi hatásra vonatkozó állításokat fogalmazzanak meg.
Ezekben az eljárásokban részt vesz elsősorban az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság, amely az egészségügyi hatásra vonatkozó állítások igazolását értékeli; másodsorban a Bizottság, amely intézkedéstervezeteket javasol, amelyek ennek megfelelően engedélyeznek vagy utasítanak el egészségügyi hatásra vonatkozó állításokat; és harmadsorban a tagállamok, amelyek véleményt nyilvánítanak az intézkedésekről a szabályozási bizottságban.
A Bizottság eddig négy rendeletet fogadott el egészségügyi hatásra vonatkozó állítások engedélyezéséről vagy elutasításáról. További hasonló intézkedéseket fognak elfogadni az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóságnak az egészségügyi állításokra vonatkozó értékelései alapján, így biztosítva, hogy ne tévesszék meg a fogyasztókat.
Jim Higgins
(GA) Szeretném megköszönni biztos asszonynak válaszát. Üdvözlendőnek tartom a tanulmányt és az élelmiszergyártás felmérését, amelyet az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság végzett, mivel bebizonyosodott, hogy a vásárlók szívesen fizetnek több pénzt olyan élelmiszerekért, amelyek jótékony egészségügyi hatással rendelkeznek.
Végül is az a legfontosabb, hogy betartsuk az új szabályokat, és hogy nyomást gyakoroljunk a különböző cégekre, hogy teljes mértékben őszinték legyenek a feltüntetett információkkal kapcsolatban, hogy ne közöljenek hamis információt az emberekkel, akik megvásárolják ezeket a termékeket.
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - Teljes mértékben egyetértek a tisztelt képviselő úrral. Pontosan ezért javasoltuk ezt a rendeletet.
El kell mondanom, hogy megdöbbentünk, mennyi kérelmet kaptunk. Néhány százra számítottunk, és 44 000 kérelem érkezett. Ezeket 4000 csoportba osztottuk, amelyeket véleményezésre elküldtünk az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) számára. Ez az oka annak, hogy az EFSA nem tudja elvégezni a 4000 kérelem vizsgálatát a 2010. decemberi határidőig.
Úgy gondolom azonban, hogy nagyon fontos a fogyasztók számára, hogy befejezzük ezt a folyamatot, hogy amikor egy állítást látnak, és amikor olyan élelmiszert látnak az üzletekben, amelyek egészségügyi hatásra vonatkozó állítást tartalmaznak, biztosan tudják, hogy az tudományos alapokon nyugszik és nem félrevezető.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Szeretném megköszönni biztos asszonynak ezt az információt - amit tesznek, az valóban rendkívül fontos.
Több mint 40 000 cég folyamodott olyan döntésért, amely megerősíti, hogy termékeik megfelelnek a legmagasabb elvárásoknak és kritériumoknak. Mi fog történni azonban akkor, ha megkapják ezt a megerősítést, és a gyakorlatban a termékek egy bizonyos idő elteltével nem felelnek meg minden elvárásnak és paraméternek, amely a címkén szerepel? Mit fognak tenni, különösen a nagy, nemzetközi konszernek esetében? Megkapták a beleegyezést és a jóváhagyást, és ezt feltüntetik a címkén, de a valóság teljesen más. Mi fog történni akkor?
Paul Rübig
(DE) Arról szeretnék hallani, hogy a jövőben hogyan szándékozik megoldani azt, hogy a regionális termékek, amelyeket helyben árulnak, föl legyenek címkézve, és frissen és jó minőségben kerüljenek a piacra?
Androulla Vassiliou
a Bizottság tagja. - Válaszom az utolsó kérdésre nem, ez egy teljesen más téma. Ez a termék eredetéről szól. Mi az egészségügyi hatásra vonatkozó állításokról beszélünk. Amikor egy termelő azt állítja, hogy egy terméknek ilyen vagy olyan okból kifolyólag jótékony hatása van az egészségre, akkor tudományosan alá kell támasztani, hogy ez tényleg így van.
A másik kérdést illetően, az EFSA természetesen a kérvény beadásakor vizsgálja az egészségügyi hatásra vonatkozó állításokat, azoknak a tudományos bizonyítékoknak az alapján, amelyeket a kérvény benyújtásakor szolgáltatnak.
Természetesen, ha egy állítás valamilyen tudományos bizonyítékon alapul, és a termelő utána megváltoztatja a terméket, akkor ez egyértelműen csalás, és eljárást fognak indítani a termelő ellen, mert nemcsak félrevezeti az embereket, hanem be is csapja őket.
Elnök

Tárgy: Eltérő fogyasztói jogok
A választópolgárok gyakran fordulnak európai parlamenti képviselőikhez a más tagállamban való életvitelszerű tartózkodáskor, illetve utazáskor őket megillető fogyasztói jogaikkal kapcsolatos problémákkal. Mit tesz a biztos az Európai Unió egyes tagállamaiban eltérő fogyasztói jogok megismertetésének és megértetésének elősegítése érdekében?
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - A kérdés az eltérő fogyasztói jogokra vonatkozik, és nagyon időszerű. Minden tagállamban vannak intézmények és szervezetek, amelyeknek az a feladata, hogy a fogyasztói jogokkal kapcsolatos ismereteket és tudást terjesszék az állampolgárok számára.
Ezeknek a nemzeti intézményeknek és szervezeteknek az áttekintése megtalálható a honlapon. Természetesen meg tudom mondani a honlap címét. Ez http://ec.europa.eu/consumers/empowerment/cons_networks_en.htm" , és nagyon érdekes böngészni rajta.
A Bizottság különböző eszközökkel növeli a fogyasztók jogaival kapcsolatos tudatosságot. Támogatjuk a fogyasztói központok egész Európára kiterjedő hálózatát, amely tájékoztatást ad a fogyasztóknak jogaikról határokon átívelő vásárlás esetén, és támogatja őket, ha jogorvoslatot kérnek. A központok honlapja, kiadványok és brosúrák magyarázzák el a fogyasztóknak, hogy milyen jogok illetik meg őket, ha például online vásárolnak, autót bérelnek vagy nyaralást foglalnak le egy másik tagállamban.
A Bizottság ezért azt ajánlja, hogy az Európai Parlament tagjai küldjék választópolgáraikat az adott országban található európai fogyasztói központba. A Bizottság továbbá információs kampányokat folytat az EU-hoz újonnan csatlakozott országokban, hogy növelje a fogyasztók jogaival kapcsolatos tudatosságot, és támogatja azokat a nemzeti szervezeteket és intézményeket, ahol a fogyasztók további segítséget kaphatnak.
A Bizottság az olyan, a fogyasztók oktatását célzó kezdeményezéseken keresztül is segíti a jogokról való ismeretek megszerzését, mint az "Európa napló”, amely a 15 és 18 év közötti diákokat célozza, és a Dolceta - egy felnőtteknek és tanároknak készült honlap.
Végül, de nem utolsósorban, 2008 októberében a Bizottság előterjesztette a fogyasztók jogairól szóló irányelvre irányuló javaslatát, amelyet jelenleg tárgyalnak a Parlamentben és a Tanácsban.
Amennyiben elfogadják, az irányelv csökkenteni fogja a fogyasztóvédelmi vívmányok jelenlegi széttöredezettségét, és biztosítani fogja, hogy az EU-ban minden fogyasztó részesüljön az összehangolt fogyasztói jogok előnyeiben, és ez könnyebbé fogja tenni a fogyasztók jogaival kapcsolatos páneurópai oktatási kampányok szervezését.
A Bizottság jelenleg végez kutatást és tényfeltárást a fogyasztóknak az értékesítéskor nyújtott információról, és kiskereskedelmi szakértőkkel, fogyasztói szervezetekkel és más érdekeltekkel fog konzultálni, mielőtt konkrét intézkedéseket javasolna.
Van pár hírem is, amelyek nagyon fontosak számunkra. Két új dologgal bővítettük a Dolceta információs weboldalt. Két új területet adtunk hozzá: az egyik a fenntartható fogyasztás, a másik az általános érdekű szolgáltatások, tehát terjeszkedünk.
Gay Mitchell
Köszönöm biztos asszony válaszát. Megkérdezhetném biztos asszonyt, tisztában van-e azzal, hogy azok az emberek, akik, ahogy ön is említi, az interneten vásárolnak, mondjuk törzsvásárlói kártyát szállodákba, vagy akármi mást, nehezen találnak valakit, akihez panasszal fordulhatnak? Van esetleg egy postafiókszám, de ritkán található telefonszám vagy megfelelő e-mail cím. Biztos asszony, elvárható bárkitől, aki árukat ad el, hogy közvetlen elérhetőséggel rendelkezzen, hogy azok, akiknek gondjuk van, közvetlen kapcsolatba léphessenek azzal, aki hibás árut vagy szolgáltatást adott el nekik?
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Ez jó részt a tagállamok hatóságainak hatásköre. A Bizottság kérheti, hogy mutassák meg, hogy vannak hatóságok, amelyek ezzel foglalkoznak. Van egy ilyen hatóságokból álló hálózatunk. Információt gyűjtünk időről-időre, de a szubszidiaritás szintjén leginkább azzal foglalkozunk, hogy mit tehetünk határokon átnyúló vagy páneurópai szinten. Máskülönben ez nagyon eltérő az egyes országokban. Ez oktatási kérdés, és tudjuk, hogy az oktatás kérdése elsősorban a tagállamok kezében van.
A panaszokat illetően azt csinálom, hogy összegyűjtöm őket, és a fogyasztói piacok eredménytáblájának keretében megnézem, hogy milyen szinten vannak ezek a panaszok, összehasonlítom a fogyasztói elégedettséggel, és aztán levonom a szükséges következtetéseket arra vonatkozóan, hogy hogyan kezelik a fogyasztókat. Teljesen igaza van abban, hogy össze kell hasonlítanunk, hogy mennyi panasz érkezik a különböző területekről. Ezért javasoltuk - és dolgozunk is - egy közös európai panaszbejelentő űrlap létrehozásán, mivel jelenleg azt az információt, amely "X” ország hatóságaihoz érkezik, nem ugyanúgy veszik nyilvántartásba, mint "Z” országban. Amennyiben meglesz ez a közös panaszbejelentő űrlap, a Bizottság nem egyfajta fogyasztói ügyekért felelős ombudsmanként fog viselkedni, de ezekre a panaszokra alapozva fogjuk kidolgozni politikánkat, amely relevánsabb lesz az állampolgárok számára. Úgy vélem, hogy ez egy tényleg fontos jövőbeli projekt.
Ténylegesen kevés jogunk van ahhoz, hogy beleszóljunk, hogyan foglalkoznak a tagállamok a nemzeti panaszokkal és hogyan reagálnak rájuk. Készíthetünk egy eredménytáblát, és megszabhatunk referenciaértékeket, de nem helyettesíthetjük az adott tagállam jelenlétét.
Nagyon várom, hogy az Európai Bizottságban a Parlamenttel együtt folytathassam annak mérését, hogy hogyan bánnak a fogyasztókkal és hogy a tagállamok mennyit fektetnek be ebbe a politikába. Úgy gondolom, hogy nagyon jó beruházás, különösen most, a nehéz gazdasági időkben, azt mérni, hogy hogyan bánnak a fogyasztókkal, mert ez pontos információt ad a piacról.
Malcolm Harbour
Elnök úr, különösen szerettem volna itt lenni ma este, mert úgy gondolom, hogy ez Kuneva asszony utolsó lehetősége, hogy biztosként szólaljon fel, és két kérdést szerettem volna föltenni neki.
Először is, egyetért velem abban, hogy a fogyasztótájékoztatás és a rendszeres, összehangolt, több fogyasztóvédelmi végrehajtó hatóság által elvégzett piacfelügyeleti akciók (sweeps) és az ön munkája jelentősen megnőtt az első olyan biztosként töltött hivatali ideje alatt, aki kifejezetten a fogyasztókkal foglalkozik?
Másodszor, egyetért velem abban is, hogy létfontosságú, hogy a következő Bizottságban is legyen olyan biztos, aki fogyasztói ügyekkel foglalkozik? Nyugtalanító pletykákat hallottunk, hogy ez esetleg nem így lesz a következő Bizottságban, és lehetőséget akartam adni, hogy megossza ezzel kapcsolatos álláspontját velünk.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Abban a megtiszteltetésben volt részem, hogy az elmúlt három évben együtt dolgozhattam Harbour úrral, amit rendkívül élveztem, így engedjék meg, hogy külön és személyesen köszönetet mondjak ezért a lehetőségért. Higgyék el nekem, hogy továbbra is nagyon elkötelezett, a piacgazdasággal foglalkozó politikus leszek, mert a piac nem egyszerű dolog, hanem a polgári jogok egyfajta laboratóriuma. Nagyon örülök, hogy ennyire közel vagyunk azokhoz a jogokhoz, amelyek most annyira fontosak az egész emberiség számára; a környezeti jogokhoz.
A fogyasztói portfólió tényleg rendkívül fontos. A piacról és a kiskereskedelmi piacról szól, de több is ennél, tartalmaz valami többletet, ami a jogokkal, a végrehajtással, a fogyasztói panaszokkal kapcsolatos, és azzal, hogy hogyan lehet egy relevánsabb politikát létrehozni.
Teljesen biztos vagyok abban, hogy Barroso elnök úr meg fogja találni a helyes egyensúlyt, mert beszédében azt mondta, hogy meg kell találnunk a hiányzó láncszemeket a belső piacon. Úgy gondolom, hogy az egyik hiányzó láncszem a kiskereskedelmi piac. Biztos vagyok abban, hogy az elnök úr valamilyen módon teljes figyelmet fog fordítani a fogyasztói kérdésekre, és meg vagyok győződve arról, hogy a politika nagyon stabil fog maradni. Természetesen azonban továbbítani fogom az üzenetet.
Elnök

Tárgy: Autókölcsönző cégek
Helyesli-e az Bizottság egyes autókölcsönző cégek azon gyakorlatát, amely megköveteli, hogy a fogyasztók a kölcsönzést megelőzően egy teljes tank benzint kifizessenek, függetlenül attól, hogy a fogyasztó adott esetben fél tank benzinnel viszi vissza az autót, továbbá oly módon, hogy a fogyasztónak nem fizetik vissza a különbözetet?
E gyakorlat megfelel-e a szervezett utazási formákról szóló 90/314/EGK irányelvnek)?
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - A Bizottság tisztában van az autókölcsönző cégeknek ezzel a gyakorlatával, és számos más parlamenti kérdésre és fogyasztói panaszra válaszolt ezzel kapcsolatban. Hozzám személy szerint is sok ezzel kapcsolatos panasz érkezik.
Korábban elmondtam, hogy ez a gyakorlat elfogadhatatlan, amennyiben azt eredményezi, hogy a fogyasztók olyan benzinért fizetnek, amelyet nem használtak fel, anélkül, hogy erről előzetesen tájékoztatnák őket. A szervezett utazási formákról szóló irányelv csak akkor alkalmazható, ha az autókölcsönzés egy szervezett utazás része. A szervezett utazási formákról szóló irányelv azonban nem szabályozza ezt a konkrét kérdést. Másrészről azonban ezek a gyakorlatok ellentétesek a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról és a tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelvekben foglaltakkal.
Először is, a tisztességtelen szerződési feltételekről szóló irányelv értelmében az általános szerződési feltételeknek nem szabad jelentősen kiegyensúlyozatlannak lenniük a fogyasztók rovására. A szerződési feltételeket továbbá egyszerű, érthető nyelvezeten kell megfogalmazni. Lehet azzal érvelni, hogy egy záradék, amely azt eredményezi, hogy a fogyasztók a gyakorlatban olyan dologért fizetnek, amit nem használtak, tisztességtelen.
Másodszor, a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokról szóló irányelv arra kötelezi a kereskedőket, hogy a szakmai gondosság elvárásainak megfelelően járjanak el. A kereskedőknek nyíltnak és becsületesnek kell lenniük az általuk nyújtott szolgáltatások jellemzőivel kapcsolatban. Azok az autókölcsönző cégek, amelyek nem tájékoztatják a fogyasztókat arról, hogy a fel nem használt üzemanyagot nem térítik vissza, megszeghetik az ebben az irányelvben foglaltakat. Ezt a gyakorlatot úgy is meg lehet ítélni, mint ami ellentmond annak a szakmai gondossággal kapcsolatos elvárásnak, amelyet ennek az irányelvnek az értelmében a kereskedőknek be kell tartaniuk.
A tisztelt képviselő úrnak azonban tisztában kell lennie azzal, hogy a nemzeti végrehajtó hatóságoknak kell döntést hozniuk arról, hogy az ilyen gyakorlatok tisztességtelenek-e, és hogy eljárást indítanak-e a jogsértő cégek ellen. A Bizottságnak nincsen semmilyen végrehajtó hatalma; azok a fogyasztók azonban, akik határokon átnyúló szolgáltatásokat vásároltak, panaszaikkal a saját országukban található európai fogyasztóvédelmi központhoz fordulhatnak, amelynek segítenie kell abban, hogy jogorvoslatot kapjanak más uniós országok kereskedőitől.
Úgy gondolom azonban, hogy minden tőlünk telhetőt meg kell tenni annak biztosítása érdekében, hogy ne legyenek hiányosságok a jogszabályokban, és hogy a fogyasztók ne érezzenek igazságtalanságot, reménytelenséget és tehetetlenséget.
Pat the Cope Gallagher
Engedjék meg, hogy megköszönjem biztos asszonynak válaszát, és hogy sok sikert kívánjak neki, bármihez is fog kezdeni bizottsági munkája után.
Az egész Unióban elterjedt az a gyakorlat, hogy az autót kölcsönző fogyasztók úgy gondolják, hogy megfelelő egyezséget kötöttek - értjük a biztosítás kérdését, ami tényleg nagyon fontos -, de aztán azt mondják, hogy üresen kell visszaszolgáltatniuk az autót.
Kell lennie olyan irányelvnek, amelyet ezek a cégek megsértenek. Úgy gondolom, nem elég azt mondani a Bizottságnak, hogy ezt lehet kezelni úgy, hogy a különböző országokban található fogyasztói központokhoz fordulunk. Úgy gondolom, hogy ez komoly probléma. Nagyon világos üzenetet kellene közvetíteni azzal kapcsolatban, hogy ez zsarolás. Sok ember, aki nyaralni megy, csak a célállomásra és vissza használja az autót; tudom, hogy sok választópolgárom csak 15 euró értékű benzint használt, és ez 60 euróba került nekik. 45 euró a különbség, mert egy átlagos autó teletankolása 60 euróba kerül.
Úgy vélem, hogy ezzel foglalkoznunk kellene, és remélem, hogy a hivatalba lépő Bizottság és biztos felelősséget fog vállalni ezért, és valami gyakorlati megoldást fog találni a problémára.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Ahogy mondtam, a nemzeti hatóságok felelősek a vonatkozó jogszabály végrehajtatásáért, és akármilyen kritikusan is viseltetünk az európai intézményekkel szemben, úgy gondolom, hogy azt is figyelembe kell vennünk, hogy a szubszidiaritás elvével összhangban cselekszünk, és vannak bizonyos területek, amelyeken a Bizottság nem cselekedhet közvetlenül.
Azt hiszem, akkor járnánk el helyesen, ha a tagállamok felelősségét is hangsúlyoznánk; különben meg úgy gondolom, hogy egy jó történetet szolgáltat ezzel a Parlament, mert a Belső Piaci és Fogyasztóvédelmi Bizottság (IMCO) most készít egy saját kezdeményezésű jelentést a fogyasztóvédelemről, amelynek Anna Hedh az előadója. Ahogy arról az IMCO utolsó ülésén megegyeztek, ez a saját kezdeményezésű jelentés a fogyasztói piacok eredménytáblájával és a jogszabályok végrehajtásával is foglalkozni fog, amelyről most beszélünk, és amellyel kapcsolatban a Bizottság 2009. július 2-án kiadott egy közleményt.
Foglalkozunk a végrehajtással, de a tagállamok nélkül nagyon nehéz lesz sikert elérni. Ugyanakkor teljes mértékben elismerem a probléma fontosságát - higgyék el nekem, ugyanúgy aggaszt engem is a kérdés, mert rengeteg panaszt kapok, és nem tudok gyakorlati iránymutatást nyújtani és megoldani a kérdést a tagállamok helyett.
Seán Kelly
Én Frankfurtban kölcsönöztem autót, hogy idejöjjek az első itteni parlamenti napomra. A tank tele volt, a cég fizette, és tele tankkal kellett visszavinnem az autót. Ez egyértelműen jó gyakorlat. Képes a Bizottság azt biztosítani vagy ajánlani, hogy ezt a gyakorlatot alkalmazzák az egész Európai Unióban? Ez tisztességes, átlátható és megfelelő.
Malcolm Harbour
Ez olyan kérdés, amellyel kapcsolatban személyesen folytattam megbeszéléseket az autókölcsönző cégekkel. Ezen kívül más kérdések is vannak: például a rendkívül magas kártérítések és a nem ellenőrzött autók kérdése. Azt kérdezném tehát, hogy biztos asszony egyetért-e velem abban, hogy a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtással foglalkozó szolgáltatási irányelv rendelkezései értelmében a tagállamokat nyíltan arra biztatják, hogy támogassák egy a határokon átnyúló szolgáltatásnyújtásra vonatkozó megfelelő magatartási kódex kidolgozását. Ez pontosan olyan terület, ahol - esetleg a Bizottság segítségével - arra kell biztatnunk a tagállamokat, hogy hívják össze az autókölcsönző cégeket egy magatartási kódex megalkotása érdekében, amelyhez a jó hírű cégeknek csatlakozniuk kellene, és amely olyan kérdésekkel foglalkozna, amelyről kollégáim beszélnek, továbbá egyéb fontos fogyasztói kérdéseket is tárgyalna.
Meglena Kuneva
a Bizottság tagja. - Úgy vélem, hogy ez az egyik legfontosabb elképzelés, amelyet ki kell dolgoznunk a jövőben. Először is a szolgáltatási iránylevet, mert egyértelmű, hogy gazdaságunk és életünk nagymértékben függ a szolgáltatásoktól, és egyszerűen nem hagyhatjuk, hogy a rossz hírű cégek egy teljes iparágat tönkretegyenek.
Küzdenünk kell a rossz gyakorlatok ellen, és mindig meg kell védenünk a fogyasztókat. De, est modus in rebus, meg kell találnunk, hogy mi a tagállamok, és mi a Bizottság felelőssége.
Van egy hatóságokból álló hálózatunk, amelyen keresztül vizsgáljuk a szabályok érvényre juttatását a tagállamokban. Ha lenne valamiféle magatartási kódex, amelyre Harbour úr utalt, vagy ha a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatra vonatkozó jogszabályok megsértését észlelnénk, a központoknak és a különböző hatóságoknak ellenőrizniük kellene az összes autókölcsönző céget a tagállamokban, és meg kellene tisztítaniuk a piacot.
Ezt megtettük a légitársaságok esetében, amelyek a honlapjukon jegyeket árultak, megtettük a csengőhangok esetében, és megtettük az elektronikus áruk esetében. Miért nem fokozzuk erőfeszítéseinket és végzünk egy a szabályok érvényre juttatását vizsgáló akciót az autókölcsönzéssel foglalkozó ágazat esetében is?
Elnök

Tárgy: Az adminisztratív terhek csökkentésének cselekvési programja az Európai Unióban
2007 januárjában a Bizottság útjára indította az adminisztratív terhek Európai Unióban történő csökkentésének cselekvési programját abból a célból, hogy felmérje az uniós jogszabályok érvényesítéséből adódó adminisztratív költségeket, és hogy 2012-ig 25%-kal csökkentse az adminisztratív terheket. Fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a cselekvési programot a versenyképességi és innovációs keretprogram (VIK) finanszírozza.
Hogyan értékeli a Bizottság a cselekvési program keretében tett lépéseket, és annak az európai vállalkozások versenyképességére gyakorolt hatását?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Papastamkos úr, ez a kérdés lehetőséget ad arra, hogy egy nagyon örvendetes sikertörténetről számoljak be. Az adminisztratív terhek Európai Unióban történő csökkentésének cselekvési programja a jobb szabályozás program egyik pillére. Először 2006 tavaszán említettem, hogy az európai vállalkozásoknak az uniós jogszabályok érvényesítéséből adódó adminisztratív költségeit 25%-kal tervezem csökkenteni 2012-ig, és hogy ehhez szükséges lenne, hogy a Bizottság javaslatokat terjesszen elő ezzel összefüggésben 2009 végéig.
A Bizottság nemcsak a vonatkozó javaslatokat terjesztette elő, hanem túl is ment ezen. A javaslatokat egy olyan számszerűsítés alapján tette, amelyet mi végeztünk el egész Európára vonatkozóan. Mindenki mondhatja, hogy 25%-kal csökkenti a költségeket, ha senki nem tudja, milyen magasak valójában az adminisztratív költségek Európában. Ezért végeztük el az eddigi legnagyobb számszerűsítést, amely alapján az európai vállalkozásoknak az európai jogszabályokból és azok végrehajtásából származó tényleges költségeit akartuk meghatározni, amennyiben azok a dokumentációval, a statisztikával, a tájékoztatással stb. kapcsolatosak.
Az eredmények nagyjából várakozásunknak megfelelően alakultak. Az európai vállalkozások 124 milliárd eurót költenek évente ilyen típusú adminisztrációra, amely hozzávetőleg az európai vállalkozások adminisztratív költségeinek felét jelenti. Más szóval itt, Strasbourgban vagy Brüsszelben hozzuk létre ezeknek a költségeknek az 50%-át.
Különösen a brit sajtóra és a Parlament brit képviselőire tekintettel hozzátenném, hogy teljes mértékben helytelen lenne azt a következtetést levonni ebből, hogy maga a belső piac hoz létre 124 milliárd euró összegű adminisztratív költséget. Ha nem lennének ezek az európai jogszabályok, 27 féle különböző nemzeti szabály lenne az összes területen, és az európai vállalkozások terhei - amennyiben részt vesznek a belső piacon - még jelentősebbek lennének. Ezt nagyon világosan, sőt, erőteljesen szeretném leszögezni, mert tényleg belefáradtam abba, hogy nyíltan rágalmazó megjegyzéseket kell hallgatnom a belső piac költségeivel kapcsolatban bizonyos médiaorgánumoktól Európában. Mindazonáltal úgy gondoljuk, hogy a 124 millió euró nagyon magas szám, és hogy a szabályozás javítása által jogszabályaink célját is teljes mértékben el tudjuk érni, valamint a kapcsolódó költségeket is csökkenteni tudjuk.
A Bizottság megtette ezért a megfelelő javaslatokat, és az eredmények a következőek - csak a számokat szeretném most ismertetni. Azok az intézkedések, amelyeket a jogalkotók eddig elfogadtak - és amelyek már érvényben vannak - évente 7 milliárd euróval csökkentik az európai vállalkozások adminisztratív terheit. Az azokból az intézkedésekből származó potenciális megtakarítások, amelyeket a Bizottság javasolt, és a jogalkotók még nem fogadtak el, évi 31 milliárd eurót jelentenek. A Bizottság jelenleg dolgozik további javaslatok megalkotásán, amelyeket rövidesen elő fog terjeszteni, és amelyek további 2 milliárd euró potenciális megtakarítást fognak jelenteni, ami azt jelenti, hogy összességében több mint évi 40 milliárd euró potenciális megtakarítást fogunk elérni. Ezzel meg is fogjuk haladni az ezeknek a költségeknek a csökkentésére meghatározott 25%-os célkitűzést, feltéve, hogy a jogalkotók elfogadják ezeket az intézkedéseket.
Egy utolsó megjegyzést szeretnék tenni, mégpedig, hogy a programot megfelelő nemzeti programok egészítik ki az összes tagállamban. Örömmel számolok be arról önöknek, hogy mostanra mind a 27 tagállamban érvényben vannak hasonló programok. Nem fogja azonban meglepni önöket, amikor azt mondom, hogy eddig egyetlen tagállamnak sem sikerült elérni olyan sikereket a számok tekintetében, mint amit ma megosztottam önökkel az uniós intézkedések kapcsán.
Georgios Papastamkos
(EL) Elnök úr, biztos asszony, a Bizottság október 22-i cselekvési programjával kapcsolatban ön többek között azt említi, hogy a mikrovállalkozások mentességet élveznek a számviteli követelmények alól. Véleményem szerint, biztos asszony, léteznek fontosabb jogszabályi, adminisztratív és adózási természetű akadályok. Kevés mikrovállalkozás folytat bármilyen, határokon átnyúló üzleti tevékenységet; sokkal több olyan mikrovállalkozás van, amelynek egy könyvelő bélyegzője nyújtotta biztonságra van szüksége, hogy hozzá tudjon férni bankszámlákon keresztül folyósított támogatáshoz és megteremtse ügyletei átláthatóságát. Szeretnék választ kapni erre az egyedi, de fontos kérdésre.
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Papastamkos úr, valószínűleg tisztában van személyes véleményemmel, amely valójában még valamivel radikálisabb, mint az öné. Az én nagyon határozott véleményem az, hogy azokkal a mikrovállalkozásokkal, amelyek nem szerepelnek a belső piacon, abszolút semmi dolgunk nincs - sem az európai jogalkotóknak, sem a Bizottságnak.
Tudja azonban, Papastamkos úr, hogy ön és én kisebbségben vagyunk véleményünkkel. Minden alkalommal, amikor ez a Parlament ülésezik - és különösen a kérdések órája során - számos, a kis- és mikrovállalkozások üzleti magatartásával kapcsolatos javaslatot hallok. Más szóval, Papastamkos úr, sokat kell még tennie a többiek meggyőzése érdekében.
Mindazonáltal, egy speciális kkv-tesztnek - más szóval a kis- és középvállalkozásokra vonatkozó tesztnek - a hatásvizsgálatokba való bevonása segítségével a Bizottság gondot fordított annak biztosítására, hogy külön figyelmet fordítsunk arra, milyen hatással lesz ez a kis- és középvállalkozásokra, valamint a mikrovállalkozásokra, és ahol lehetséges, azt az alapelvet használva, hogy a mikrovállalkozások nem tartoznak a szabályok hatálya alá.
Egy aktuális példát szeretnék mondani ezzel kapcsolatban. A Bizottság javasolta a mikrovállalkozások mentesítését a pénzügyi beszámolókra vonatkozó európai szabályok alól. Ez az intézkedés évente 7 milliárd euró költséget takarítana meg ezeknek a vállalkozásoknak. Sajnálattal jelentem önöknek, hogy az Európai Parlament illetékes bizottsága elutasította a Bizottság javaslatát, és sajnálattal közlöm azt is, hogy szervezett ellenállás van ezzel a javaslattal szemben - biztos vagyok benne, hogy ki tudják találni, ki szervezi ezt az ellenállást. Ennek ellenére a Bizottság kiáll javaslata mellett. Ez teljes mértékben kulcseleme a kis- és középvállalkozásokra irányuló politikánknak, és a mikrovállalkozások adminisztratív költségei csökkentésének.
Elnök

Tárgy: Az idegenforgalom a Lisszaboni Szerződés értelmében
Vázolná-e a Bizottság, hogy az előkészítő tevékenységeket és egyéb kezdeményezéseket tekintve milyen terveket dolgozott ki az idegenforgalmi kompetencia kidolgozásának előkészítésére a Lisszaboni Szerződés értelmében (EUMSz 195. cikke), feltételezve, hogy a Lisszaboni Szerződés életbe lép?
Mi a Bizottság véleménye az idegenforgalommal és a regionális fejlesztési politikákkal való együttműködés kialakításának lehetőségéről, különös tekintettel az Unió földrajzi és gazdasági szempontból peremre szorult térségeire?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Kelly úr, szigorúan jogi szempontból nézve a Lisszaboni Szerződés változást fog hozni abban a tekintetben, hogy arra ítéli az idegenforgalmat, hogy a Közösség harmadik szintű hatáskörébe tartozzon, más szóval a Közösség kiegészítheti a tagállamok tevékenységét, de nem terjeszthet elő semmilyen harmonizációs jogszabályt ezen a területen. A gyakorlatban a Lisszaboni Szerződés nem fogja megváltoztatni a status quo-t, mivel néhány éve, a tagállamokkal való önkéntes együttműködés formájában már mindent elértünk, amire most a Lisszaboni Szerződés jogalapot szolgáltat ebben a tekintetben. Ez azt jelenti, hogy a tagállamok néhány éve beleegyeztek abba, hogy a Bizottság szerepet játsszon az idegenforgalmi politikában. Valójában a tagállamokkal közösen számos konkrét döntést sikerült hoznunk.
A tény, hogy az idegenforgalom most el fogja foglalni saját helyét Európa szerződéseiben, azt fogja jelenteni, hogy növekedni fog jelentősége az átfogó növekedési és foglalkoztatási politikánkon belül. Ha egy dolgot örökölhetne úgymond tőlem a hivatalba lépő Bizottság, akkor az ez lenne. Hatalmas növekedési lehetőségek vannak ezen a területen, és ezeket jobban ki lehetne használni a tagállamok és a közösségi intézmények közötti ügyes és intelligens együttműködésen keresztül. Teljesen egyértelmű, hogy még mindig Európa a legvonzóbb célállomása a turistáknak szerte a világban. Hatalmas strukturális változások vannak azonban, amelyekkel foglalkoznunk kell. Óriási versennyel kell megküzdenünk, különösen Ázsiával kapcsolatban. Az összes akadályt meg kell szüntetnünk annak biztosítása érdekében, hogy Európa maradjon az első számú turisztikai célpont az egész világon.
Ha megkérdeznék tőlem, hogy véleményem szerint mi a legfontosabb követelmény, azt mondanám, hogy minden idegenforgalmi szolgáltatónak - a régióknak, a tagállamoknak és a közösségi intézményeknek - összességében többet kellene tennie annak érdekében, hogy Európát, mint idegenforgalmi márkát és mint védjegyet ismertebbé tegyék a világon. Megtettük az első lépéseket ebben az irányban, és az a véleményem, hogy sokkal többet is lehet tenni ezzel kapcsolatban. Remélem, hogy az egyértelmű politikai jelzés alapján, amelyet a Lisszaboni Szerződés és az idegenforgalomnak a Szerződésbe való bevonása nyújt, az elkövetkezendő évek során jobban ki fogjuk használni az európai idegenforgalom előmozdításában és láthatóbbá tételében rejlő lehetőségeket itt a Parlamentben, a Tanácsban és a Bizottságban. Teljes mértékben meg vagyok győződve arról, hogy ez olyan terület, amelyen jelentős lehetőségeink vannak a nagyobb növekedés elérésére, és amelyen keresztül mindenekelőtt munkahelyeket tudunk teremteni Európa azon régióiban, ahol nincsenek tényleges alternatívák, ahol csak az idegenforgalom tud igazán jó munkahelyeket teremteni.
Seán Kelly
Először kicsit megdöbbentett biztos úr első megjegyzése, de aztán elmagyarázta a dolgot. Nagyon örülök neki, hogy az új Bizottság úgy tekinthet erre a területre, ahogy biztos úr mondta. Nagy lehetőségek vannak az idegenforgalom fejlesztésére az egész Európai Unióban, és nagyon örülök, hogy a Bizottsággal dolgozhatunk ezen, és hogy teszünk ennek érdekében, mert tényleg nagy lehetőségről van szó. Nagyon fontos megmutatni, hogy a Lisszaboni Szerződés az emberekért van, hogy munkahelyeket teremt, különösen az idegenforgalom területén, tehát nagyon örülök a válasznak, és nincs szükség további kiegészítésre.
Jörg Leichtfried
(DE) Minden alkalommal, amikor európai szinten beszélünk az idegenforgalomról - most már tudom, hogy továbbra sem lesznek jogalkotási lehetőségek ezen a területen a jövőben - egy fontos problémával szembesülünk az idegenforgalommal, a közlekedéssel és a környezetvédelemmel kapcsolatban, mégpedig az európai szünidők kérdésével, amelyet nem harmonizáltunk, integráltunk vagy hangoltunk össze. Van egy kérdésem, amelyet fel szeretnék tenni önnek, aki biztosként végzett több éves munkája során rengeteg tapasztalatra tett szert, ez pedig az, hogy lát-e arra bármilyen lehetőséget, hogy az európai szünidőket koordináljuk - először talán nem törvényi alapon -, de hogy valamiféle kezdeményezést tegyünk ezen a területen megkísérelve, hogy úgy koordináljuk azt, hogy a mindenhol szombaton, egyszerre kezdődő szünidők okozta jelenlegi káoszt elkerüljük, és hogy rugalmasabbak legyünk ebben a tekintetben, és hogy a kérdést egészében véve koordináljuk valamilyen szinten.
Nikolaos Chountis
(EL) Elnök úr, biztos úr, kiegészítő kérdésem lehetőséget fog adni, hogy válaszoljon, mivel a kérdéseket, amelyeket fel kívánok tenni, megerősítették az ön által eddig adott válaszok. A globális gazdasági válság negatív hatással volt az idegenforgalomra is. Figyelembe véve ezért a turisztikai termék fontosságát Európa számára és bizonyos országok számára, mint például Görögország számára, ahonnan én származom, a következőt szeretném kérdezni öntől: először is, milyen intézkedéseket kíván tenni a Bizottság annak érdekében, hogy megerősítse és megvédje az idegenforgalmi ágazatban található munkahelyeket az Európai Unióban? Másodszor, milyen kezdeményezéseket fog tenni a Bizottság Európa belső idegenforgalmának megerősítése érdekében? És harmadszor, milyen intézkedéseket fognak tenni, hogy turistákat vonzzanak az Európai Unión kívüli más országokból?
Günter Verheugen
a Bizottság alelnöke. - (DE) Leichtfried úr, az első kérdéssel kapcsolatban azt mondanám, hogy mindig próbálkozhatunk. Az osztrák elnökség alatt számos kísérlet történt a szünidők kezdetének koordinálására, de ezek nem jártak sikerrel. Én amellett vagyok, hogy tegyünk egy további kísérletet erre, de óva intenék a túlzott elvárásoktól.
Az az elképzelés, amely tartja magát bizonyos turisztikai területeken, miszerint lehet oly módon koordinálni a szünidőt Európában, hogy a turisztikai területek teljes kihasználtsággal működjenek az egész év folyamán, illúzió, és mellékesen semmi esetben sem kapná meg támogatásomat. Mindenkinek joga van ahhoz, hogy az év neki legmegfelelőbb időszakában menjen szabadságra, amikor a kikapcsolódás lehetősége a legjobb. Teljesen igaza van azonban, amikor azt mondja, hogy a szomszédos országoknak egyeztetniük kellene, hogy a szünidő ne mindig mindenhol egy napon kezdődjön. Úgy gondolom, hogy ezeket a dolgokat meg lehet valósítani, és nemcsak az idegenforgalmi politika szempontjából lenne fontos, hanem egyszerűen a környezetvédelmi és a közlekedési politika szempontjából is komolyan foglalkozni kellene ezzel.
Chountis úr kérdésével kapcsolatban elmondanám, hogy átfogóan vizsgáltuk a gazdasági válságnak az idegenforgalomra tett hatását, és Európa-szerte 50 000 érintett fél megkérdezése alapján megállapítottuk, hogy az emberek még mindig mennek nyaralni - nem hagyják ki utazásaikat - de nem mennek olyan messzire, kevesebbet költenek, és nagyobb valószínűséggel maradnak saját országukban. Ugyanakkor még mindig ugyanazt a színvonalat várják el, ami azt jelenti, hogy jelenleg azok járnak jól, akik képesek jó ár-szolgáltatás arányt nyújtani.
Bármilyen intézkedés, amelyet a Bizottság tesz ezen a területen, csak kiegészítheti a tagállamok intézkedéseit. Nincsen önálló európai idegenforgalmi politikánk mint olyan, és most túl hosszadalmas lenne felsorolni azt a nagy számú kezdeményezést, amelyek célja, hogy felhívja a figyelmet az egész világon és Európán belül is arra, hogy milyen vonzó Európa, mint idegenforgalmi célállomás. Három éve elindítottuk a Kiemelt európai úti célok (EDEN) versenyt. A verseny arra buzdította az európai idegenforgalmi régiókat, hogy megmutassák, milyen fejlődést értek el bizonyos területeken, és három év tapasztalata megmutatta, hogy szinte minden vonatkozásban, Európa egész területén kiemelkedő idegenforgalmi termékekkel rendelkezünk. A legfontosabb most az, hogy fel is hívjuk a figyelmet ezekre az idegenforgalmi termékekre. Ezért hoztunk létre egy honlapot, amely egy egyszerű kattintással az egész világon hozzáférést biztosít az összes tagállamnak minden idegenforgalommal kapcsolatos információjához.
Elnök

Tárgy: A szociális partnerek részvétele a foglalkoztatási politikák kidolgozásában és végrehajtásában nemzeti és európai szinten
A mély és kiterjedt gazdasági válság közismerten súlyos problémákat okozott az uniós tagállamok munkaerőpiacának szervezése és működése tekintetében is, amely piac irányítása túllép a nemzeti hatóságok hatáskörén. Az egyik legsúlyosabb következmény, amellyel a tagállamok szembesülnek, a foglalkoztatás csökkenése, és a munkanélküliségi arány ebből adódó növekedése, valamint a stabil és minőségi új munkahelyek teremtésének rendkívüli nehézsége. Ezenkívül a nemzeti munkaerőpiacok működése jelenleg átalakuláson megy keresztül, amelynek következményei érezhetőek a munkavállalók számára, amennyiben a kollektív szerződéseket ténylegesen nem alkalmazzák, növekszik a munkahelyek bizonytalansága, illetve romlanak a munkaviszonyok a rugalmas munkavégzési formáknak a munkahelyi biztonság és védelem ezzel párhuzamos megerősítése nélküli bevezetése következtében.
Mi a véleménye a Bizottságnak erről a helyzetről? Tervezi-e a Bizottság a szociális partnerek aktívabb részvételét és bevonását a politikák kidolgozásába a munkaerőpiac megfelelő szervezésének és működésének biztosítása, a munkanélküliség elleni küzdelem és a foglalkoztatás nemzeti és európai szintű növelése érdekében?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Elnök úr, uraim, ahogy tudják, elsősorban a tagállamok felelősek a válságra adandó politikai intézkedések meghozataláért és végrehajtásáért, és különösen annak a foglalkoztatásra gyakorolt hatásáért. Ennek ellenére a Bizottság a válság múlt őszi kirobbanása óta számos kezdeményezést tett, amelyek célja a pénzügyi és gazdasági válság munkaerőpiacra gyakorolt hatásának enyhítése.
A Bizottság által 2008 novemberében előterjesztett, és a Tanács által elfogadott európai gazdaságélénkítési terv a sürgős kérdések megoldásával foglalkozik, és olyan beruházásokra szólít fel, amelyek hosszú távú előnnyel járnak az Unió számára. A gazdaságélénkítési terv hangsúlyozza az integrált politikák bevezetésének fontosságát, amelyek a rugalmas biztonság (flexicurity) fogalmával foglalhatóak össze, és amelyek célja az európai állampolgárok megvédése a válság legrosszabb hatásaival szemben. Ebben az összefüggésben hangsúlyozza az erősebb működtetési rendszerek, az átképzés és a képesítések fejlesztésének, a kínált készségek és a munkaerőpiac szükségletei jobb összehangolásának, valamint a legkiszolgáltatottabbak támogatásának szükségességét. Célja inkább a foglalkoztatás, különösen a hosszú távú foglalkoztatás, mint az egyes munkahelyek megvédése. A tapasztalat azt mutatja, hogy a flexicurity alapvető céljai - vagyis a változásokhoz való alkalmazkodás és a munkahelyek közötti mozgások megkönnyítése - kiemelkedően fontosak a gazdasági visszaesés és a munkaerőpiacon tapasztalható jelentős instabilitás időszakaiban.
Az integrált megközelítés egységes politikai keretet biztosít, amely lehetővé teszi a válságnak a foglalkoztatásra és a szociális területekre gyakorolt hatásainak megoldására irányuló erőfeszítések koordinálását, és segíthet egyensúlyt kialakítani a rövid távú igények, például a munkaórák számának átmeneti csökkentése, megoldása érdekében hozott rövid távú intézkedések, valamint a hosszú távú reformok, például a jobb képesítések és a munkaerőpiaccal kapcsolatos aktív politikák között.
A gazdaságélénkítési tervet követően egy foglalkoztatási csúcstalálkozót tartottunk ez év májusában. Ebből az alkalomból a kulcsfontosságú résztvevők arra irányuló közös akaratról tettek tanúbizonyságot, hogy enyhítik a gazdasági válságnak a foglalkoztatásra gyakorolt hatását az EU-ban. A csúcstalálkozóval kapcsolatban a Bizottság június 3-án elfogadott egy "Közös elkötelezettség a foglalkoztatásért” című közleményt, amely három sürgető feladatot határozott meg: a foglalkoztatás fenntartását, a munkahelyteremtést és a mobilitás támogatását, a képesítések fejlesztését és a kínált készségek és a munkaerőpiac szükségleteinek jobb összehangolását, valamint a munkaerőpiachoz való hozzáférés javítását. Ezt a három kulcsfontosságú prioritást az Európai Tanács júniusi találkozóján hagyták jóvá.
A Bizottság szilárdan hiszi, hogy a szociális partnerekkel való, valamint a szociális partnerek közötti együttműködés rendkívül fontos, különösen a válság időszakában, valamint amikor szerkezetátalakítás történik. A szociális partnereknek létfontosságú szerepük van a gazdaságélénkítő intézkedések kidolgozásában és végrehajtásában. Nemzeti szinten ez a szerep a szociális partnereknek a munkaerőpiaccal kapcsolatos politikák meghatározásában és végrehajtásában való részvételével kapcsolatos hagyományokból és tapasztalatokból ered. Az EU szintjén egyeztetések folynak a javasolt politikákkal kapcsolatban, különösen a háromoldalú szociális csúcstalálkozó keretén belül. Az EU szociális partnereivel való együttműködés erősödött ebben az évben a már korábban említett foglalkoztatási csúcstalálkozó előkészületeivel és a június 3-i közleménnyel kapcsolatban.
Konstantinos Poupakis
(EL) Elnök úr, biztos úr, örülök, hogy ön is, legalábbis beszédéből ez látszik, rendkívül fontosnak tartja a szociális partnerek aktív részvételét a szociális párbeszéd demokratikus jellege és hatékonysága szempontjából, különösen ebben a fokozódó gazdasági válság okozta kritikus időszakban, amikor a foglalkoztatás csökken, nő a munkanélküliség és bizonytalanok a munkakörülmények stb. Ismerve azonban ennek a részvételnek az eddigi formális voltát, szeretnénk tudni, hogy a Bizottság szándékozik-e különleges intézményi intézkedéseket tenni az alapvető részvétel biztosítása érdekében, amely előfeltétel mind európai, mind nemzeti szinten, különleges iránymutatások segítségével az Európai Unió részéről?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Hölgyeim és uraim, azt kell mondjam, hogy a Szerződés 138. cikke egyértelműen meghatározza a szociális partnerek szerepét és a szociális partnerek részvételének arányát az összes fontos szociális kérdés tárgyalásában. A Bizottság teljes mértékben használja ezt a keretet, és ezért születtek megállapodások a szociális partnerek között néhány területen, amelyeket átültettek európai irányelvekbe, vagy amelyek átültetése folyamatban van.
Az intézményi vagy jogalkotási változásokat illetően bizonyára tudják, hogy a Bizottság javasolta az Európai Üzemi Tanács létrehozásáról szóló irányelv módosítását, amelyet ezeknek a tárgyalásoknak a keretén belül elfogadtak, és amely megerősíti az európai szociális partnerek helyzetét, különösen a transznacionális szintű szerkezetátalakításokról folytatott tárgyalásokban. Hasonlóan, azt is tudhatják, hogy a Bizottság támogatja a munkaerőpiac működésébe való hatékony beavatkozás összes módjának használatát. Szeretném hangsúlyozni továbbá, hogy a Bizottság aktív a nemzetközi szervezetek keretében, hatalmas erőfeszítéseket téve, és támogatva a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet fő szerződéseinek és egyezményeinek alkalmazását globális szinten, és természetesen európai szinten is. Mindenesetre a Bizottság megbízatása alatt javult a szociális partnerekkel való együttműködés, és biztos vagyok abban, hogy ez folytatódni fog, mert ahogy már mondtam, a szociális partnerekkel való vita a Szerződés részét képezi, és egy különleges vonása az európai jognak, és véleményem szerint tagadhatatlanul előrelépést jelent.
Georgios Toussas
(EL) Elnök úr, biztos úr, az EU-nak a foglalkoztatással kapcsolatos stratégiája a kapitalista szerkezetátalakítások egy új csomagja, amelynek célja a tőke hasznának biztosítása és növelése a munkások kizsákmányolásának fokozása által. Félelem és reményvesztettség a munkanélküliek, a nők és a fiatalok számára az egyik oldalon, és a tőkéből eredő haszon a másikon. Mit tud mondani, biztos úr, a munkanélkülieknek, a rugalmas munkaidőben, átmeneti, bizonytalan munkahelyeken dolgozóknak, akik 4-5 éven keresztül a köz- vagy magánszférában dolgoztak irigyelt gyakornoki állásokban, és felmondtak nekik vagy elbocsátották őket? Mit tud mondani a nőknek, akiknek a nemek közötti egyenlőség ürügyén azt mondták, hogy nyugdíjkorhatárukat 5-17 évvel növelik, ahogy ez most Görögországban történik?
Vladimír Špidla
a Bizottság tagja. - (CS) Az európai foglalkoztatáspolitikát illetően azt szeretném mondani, hogy a válság előtti időszakban a foglalkoztatottak száma minden idők legmagasabb szintjét érte el Európában. Ez mutatja, legalábbis bizonyos mértékben, az európai foglalkoztatáspolitikáknak a munkaerőpiacra gyakorolt hatását. A Szerződés értelmében a társadalombiztosítás és a szociális biztonság rendszerével kapcsolatos kérdését illetően, ezek a rendszerek a tagállamok felelősségi körébe tartoznak.
Bernd Posselt
(DE) Én csak szeretném megköszönni biztos úrnak a munkáját utolsó parlamenti felszólalása alkalmából. Sajnálom, hogy nem fog újra visszajönni, és ezt a nyilvánosság előtt szerettem volna elmondani. Gyakran voltunk ellenkező véleményen, de jó munkát végzett biztosként.
Elnök
Köszönöm megjegyzését, Posselt úr. Én megálltam, hogy hasonlókat mondjak más biztosoknak ma este. Nem lehetünk teljesen biztosak: könnyen lehet, hogy még néhány hét múlva visszajönnek!
Elnézést kérek azoktól a kollégáktól, akik voltak olyan kedvesek és részt vettek a kérdések óráján, de akiknek kérdéseire nem került sor.
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
