Referendum v Venezueli (razprava)
Predsednica
Naslednja točka je izjava Komisije o referendumu v Venezueli.
Stavros Dimas
komisar. - Gospa predsednica, nacionalni volilni svet je objavil, da bo splošni referendum o predlogu predsednika za ustavno reformo Bolivarske republike Venezuele in nacionalne skupščine potekal 2. decembra 2007. Takrat bodo imeli prebivalci Venezuele priložnost za uveljavljanje svoje demokratične pravice do odločanja o predlaganih spremembah, ki bodo pomembno vplivale na politično, institucionalno, gospodarsko in družbeno življenje v tej državi.
Komisija natančno spremlja sedanji proces ustavne reforme v Venezueli in drugih državah v regiji. Poudarja pomembnost dejstva, da se mora z vsako novo ustavo ali ustavno reformo okrepiti demokracija in pravna država. Prav tako meni, da mora vsaka ustava temeljiti na splošnem ljudskem soglasju in ustrezno izražati različnost in raznolikost mnenj vsakega naroda. Ustave morajo ljudi povezovati in ne razdeljevati.
Komisija z zanimanjem spremlja živahne razprave o ustavni reformi v Venezueli. Ugotavlja, da so nekateri sloji venezuelske družbe naklonjeni predlaganim spremembam, vendar prav tako ugotavlja, da drugi sloji odločno nasprotujejo tem spremembam. Ti sloji so zaskrbljeni zlasti glede tistih vidikov reforme, ki zadevajo pooblastila predsednika, saj menijo, da bi bila ob sprejetju reforme večja, mehanizmi demokratičnega nadzora bi bili manj učinkoviti, pristojnosti obstoječih institucij bi bile manjše, ogrožen pa bi bil tudi demokratični pluralizem. Pripadniki drugih slojev menijo, da ti predlogi ne zadevajo samo reforme, ampak zadevajo tudi spreminjanje temeljne strukture države.
Komisija se zaveda tega položaja in mu posveča ustrezno pozornost. Meni, da morajo izraziti mnenje o predlogu reforme prebivalci Venezuele sami, in poudarja pomembnost izvajanja odprte kampanje o reformi na podlagi medsebojnega spoštovanja. Poleg tega upa, da bo referendum potekal pregledno in mirno.
V tem smislu je treba upoštevati, da je volilni proces po mnenju predstavnikov opazovalne misije Evropske unije na zadnjih predsedniških volitvah v Venezueli na splošno potekal skladno z mednarodnimi standardi in nacionalno zakonodajo ter mirno.
Francisco José Millán Mon
v imenu skupine PPE-DE. - (ES) Gospa predsednica, ameriška celina kot celota je najbližje Evropi v smislu vrednot, idealov, vizije sveta in posameznikov, njihovega dostojanstva in njihovih pravic. To, kar imenujemo zahod, po mojem mnenju jasno vključuje tudi Latinsko Ameriko.
V zadnjih letih smo bili priča nekaterim pozitivnim trendom v Latinski Ameriki kot celoti, kar jo je pripeljalo vse bližje Evropi: večstrankarske volitve in utrditev demokracije, rast z bolj uravnoteženo in odprto gospodarsko politiko, procesi regionalne integracije in zelo pomembni sporazumi z Evropsko unijo.
Vendar v tej pozitivni sliki obstajajo izjeme: poleg tradicionalne Kube se zdaj na tem področju pojavlja še Venezuela. Ta država gre skozi postopek vse večjega avtoritarizma, v katerem se svoboščine omejujejo, opozicija se nadleguje, med ljudmi pa se ustvarja strah in vzbuja sum, da njihovo glasovanje ni več tajno. V tem parlamentu obžalujemo zaprtje televizijske hiše Radio Caracas Televisión lani maja.
V nedeljo se bo hitro odvijala ustavna reforma, katere cilj je uvesti avtoritaren in izključen režim ter ki predlaga ustanovitev tega, kar se imenuje "socializem za 21. stoletje". Do nedavnega zelo tesen sodelavec predsednika Cháveza je ta proces celo poimenoval "prevrat". Obžalujem, da misija za spremljanje volitev iz Evropske unije ni bila uradno povabljena.
Še več, ta referendum poteka v ozračju nasilja in napetosti, ki je celo terjalo življenja študentov, ki so prav tako zavračali načrt. V zadnjih letih so se povečali tudi davčna in pravna negotovost, ugrabitve in zasedbe zemlje. Zaradi tega so številni moji sodržavljani iz Galicije zapustili državo, v povprečju po tisoč ljudi na leto, od kar je na oblasti predsednik Chávez.
Opogumljen zaradi visokih cen nafte, predsednik Chávez išče somišljenike in zaveznike v drugih državah, zelo je glasen na mednarodnih forumih in posega v suverenost svojih sosed. Kot je povedal predsednik Uribe, želi predsednik Chávez spremeniti cel kontinent. Njegov odnos predstavlja težavo za demokratično stabilnost Venezuele ter za harmonijo in procese približevanja po vsej Latinski Ameriki. Prav tako moti odnose, ki so se v zadnjih desetletjih razvili med državami na tej celini in Evropsko unijo.
Ob upoštevanju naslednjega vrha v Limi odnos predsednika Cháveza predstavlja resen izziv, ki ga morajo pazljivo obravnavati Evropska unija in njene države članice.
Luis Yañez-Barnuevo García
v imenu skupine PSE. - (ES) Gospa predsednica, prva stvar, ki jo moramo storiti v tem parlamentu, v skladu z našo tradicijo spoštovanja in nevmešavanja, je, da položaja zaradi naših besed ne še dodatno poslabšamo, in sicer na celinah ali v tretjih državah.
Gospod Millán Mon ima prav, ko je izjavil, da se je Latinska Amerika v zadnjih letih razvijala zelo pozitivno, tako politično - ker je večina držav demokratičnih - kot gospodarsko ter tudi, čeprav bolj skromno, v socialnem smislu.
Evropa je prek svojih podjetij, naložb in zlasti prek svoje razvojne pomoči, ki je najvišja na tej celini, veliko prispevala k temu razvoju.
V tem splošnem okviru ne bi rekel, da gre za izjemo, ampak za poseben položaj v Venezueli, in sicer zaradi osebnosti predsednika Cháveza, ki je zelo posebna in svojstvena. Vendar ne smemo pozabiti - zlasti ne v demokratični instituciji, kot je tale - da je bil predsednik Chávez trikrat izvoljen z veliko večino in brez kakršnega koli utemeljenega suma volilne goljufije.
V teh okoliščinah - povedati moramo, da ne govorimo o diktatorstvu - moramo pazljivo utirati pot, poskušati povečati dialog, tako da ponudimo roko prijateljstva ter prav tako spodbudimo to državo, ki je priznano razdrobljena in razdeljena, da začne notranji dialog ter sklene soglasje in spravo. To moramo storiti v veri, da države ni mogoče preoblikovati z le 60 % ali 40 % večino ter da pravil igre ni mogoče spremeniti brez širokega soglasja, ki vključuje vsaj 70 % ali 80 % soglasje, kot se je zgodilo v drugih državah okrog nas in na naši stari celini, v Evropski uniji.
Jasno je, da so notranje razmere zelo zaskrbljujoče zaradi razlogov, ki sem jih navedel: težnja ali sum težnje k avtoritarizmu; koncentracija moči; posledična izguba delitve oblasti ter zmanjšanje svobode izražanja z uporabo orodja, imenovanega "en cadena", ki je v Evropi komajda znano. To predsedniku ali enemu od njegovih ministrov dopušča, da kadar koli upravlja vse televizijske kanale in vse radijske oddajnike, da je mogoče predvajati sporočila predsednika. Ta ne trajajo le minuto ali dve. V izrednih primerih lahko dejansko trajajo več ur na dan. V državi, v kateri se bere le malo časopisov in v kateri sta televizija in radio glavna medija, je to resna težava.
Vendar vztrajam - na tej točki bom tudi zaključil - da moramo biti od soočenju s tem referendumom, pazljivi, ponuditi moramo dialog, podati roko prijateljstva ter poskušati posredovati med dvema nasprotnima stranema v Venezueli.
Marios Matsakis
v imenu skupine ALDE. - Gospa predsednica, Venezuela je država z zelo lepo naravo in zelo bogatimi naravnimi viri. Ima nekaj največjih nahajališč nafte, premoga, železa in zlata na svetu. Kljub naravnemu bogastvu države je večina Venezuelcev zelo revnih, pri čemer jih živi v pogojih hude revščine veliko preveč. Samo manjšina, ki pripada bogati eliti, lahko izkorišča naravno bogastvo.
Zaradi takšnih pogojev velike družbene neenakosti je jasno, da veljajo priljubljeni politiki, kot je Hugo Chávez, za rešitelje tistih, ki živijo v revščini. Prav tako je jasno, da se z nacionalističnim programom gospoda Cháveza strinja večina Venezuelcev. Hugo Chávez je zanje človek, ki jih bo rešil revščine in pomanjkanja.
Enako se razmišlja v zvezi z zadevnim referendumom o ustavni reformi. Prepričan sem, da bodo ljudje na referendumu glasovali za reformo in da je zdaj prepozno za spreminjanje javnega mnenja. Zato se bo po 2. decembru dejansko začelo obdobje drugega Fidela Castra. Zdi se, da se vzporedno s koncem vladavine totalitarističnega voditelja na Kubi začenja vladavina totalitarističnega predsednika v Venezueli. Vendar se moramo ob tej žalostni napovedi morda tudi vprašati, ali smo na Zahodu kakor koli odgovorni za nastajajoče razmere v Venezueli.
Tega ne smemo storiti samo zato, da bi bili moralno in politično korektni na akademski ravni, ampak tudi zato, da bomo lahko v prihodnosti dejansko preprečili podobne razmere. Na žalost je jasno, da smo v zvezi z obravnavanjem Venezuele v zadnjih nekaj letih naredili številne velike napake. Delno je Hugu Chávezu uspelo doseči današnji položaj, tudi zaradi nedejavnosti in nesposobnosti naše zunanje politike. Zato se moramo ob načrtovanju strategije, kako ga obravnavati v prihodnosti, najprej opravičiti prebivalcem Venezuele.
Alain Lipietz
v imenu skupine Verts/ALE. - (FR) Govorim kot predsednik delegacije za odnose z državami Andske skupnosti. V tej funkciji sem več kot enkrat obiskal Venezuelo.
Od kar obiskujem to državo, z drugimi besedami od vojaškega udara proti predsedniku Chávezu, poslušam venezuelske medije, ki kričijo proti predsedniku, proti diktatorstvu. V hotelih, v katerih sem bival, čeprav so imeli tri, štiri ali celo pet zvezdic, nisem mogel spremljati državne televizije, sicer pa državnih programov ni mogoče vedno spremljati, ker je njihovo oddajanje moteno. Generali, ki so v ozadju prevrata, se še vedno sprehajajo po največjem trgu v Caracasu, predsednik Chávez, ki je bil zakonito trikrat izvoljen še ni povzdignil prsta proti njim.
Venezuela je ena od držav, ki poskuša čim bolj mirno reševati spore, ki so pogosti po vsej Latinski Ameriki. Nisem v celoti navdušen nad vsemi spremembami, ki jih je predsednik Chávez poskušal uvesti v bolivarsko ustavo. O tem se bo, kot je povedal gospod Matsakis, odločalo venezuelsko ljudstvo.
Gotovo lahko iščemo izgovore za dejstvo, da smo dajali vtis, da podpiramo vojaški udar. Res je, da je to pomagalo radikalizirati režim v Venezueli. Vendar menim, da moramo predvsem spoštovati odločitev venezuelskega ljudstva.
Willy Meyer Pleite
v imenu skupine GUE/NGL. - (ES) Gospa predsednica, prosil bi, da se evropska desnica preneha vmešavati v Venezuelo.
Evropska desnica ne mara Kube, ker se tam volitve ne izvajajo, prav tako ne mara Venezuele, ker se tam izvajajo. Dejansko je Venezuela ena od držav Latinske Amerike, v kateri je potekalo največ volitev, od katerih je vse nadzirala Organizacija ameriških držav, Evropska unija in tako cenjeni skladi, kot je Carter Center.
Gospe in gospodje z desnice, kar vam ni všeč, je sistem. Nehajte se vmešavati in spoštujte suvereno ljudstvo, ki ima pravico, da uveljavlja svojo voljo in ki bo to še naprej počelo. Dogodkov ne smemo napovedovati. Ali se nismo v Evropski uniji strinjali, kot je povedal komisar Dimas, da so zadnje predsedniške volitve potekale povsem pošteno?
Gospe in gospodje z desnice, počakati moramo in spremljati dogajanje ter spoštovati voljo venezuelskega ljudstva brez kakršnega koli vmešavanja.
José Ribeiro e Castro
(PT) Gospa predsednica, gospod komisar, gospe in gospodje, leta 1848 je Karl Marx razglasil socializem za 19. stoletje, ki se je izkazal za katastrofalnega. Leta 1917 je Lenin z rusko revolucijo razglasil socializem za 20. stoletje, ki se je prav tako izkazal za katastrofalnega. Različni poslanci tega parlamenta izhajajo iz teh razmer in so se nam pridružili v svobodi. Težava socializma za 21. stoletje, kot ga je razglasil predsednik Chávez v Venezueli, je, da se je to stoletje šele začelo in ne vemo, kaj se bo zgodilo. Vendar si lahko predstavljamo, da se bo - tako kot v 19. in 20. stoletju - sprevrgel v katastrofo.
Že zdaj lahko vidimo, da povzroča nasilje. Ne skrbijo nas volitve; skrbi nas nasilje, ki ga oblasti uporabljajo proti študentom, ki protestirajo v Venezueli, ker se jim ne priznava pravica do demonstracij. Nekateri od teh študentov so v zadnjih dneh umrli na ulicah Caracasa in drugih mest. Grožnje svobodi izražanja so tiste, ki skrbijo neodvisne in svobodne novinarje po vsej Latinski Ameriki in predvsem v Venezueli ter ki so vodile do zaprtja televizijske postaje Radio Caracas Televisión.
To nas skrbi in to upravičeno, ker so v ustavni reformi, ki jo predlaga predsednik Chávez, besede, kot so "decentralizacija", "zasebna pobuda", "svobodna konkurenca" in "socialna pravica", nadomestile besede, kot so "socializem", "socialističen", "uvedba socialistične države", "odprava neodvisnosti centralne banke" in "moč ljudstva". Vsem je dobro znana, da bo v primeru, kadar nekdo uporablja izraz "moč ljudstva", ljudstvu moč odvzeta, demokracija pa uničena. To se je zgodilo kjer koli, kjer se je uporabljal izraz "moč ljudstva". "Bolivarske oborožene sile", "komune", to so besede, ki bi nas morale skrbeti, besede, ki so zadnjih mesecih in letih sejale nestabilnost in nasilje na cestah Caracasa ter ki prav tako predstavljajo grožnjo regionalni stabilnosti, če se bo to, kar se je nedavno zgodilo med Venezuelo in Kolumbijo, nadaljevalo. Zato je bistveno, da tesno spremljamo dogodke v Venezueli v solidarnosti z demokratičnimi strankami in civilno družbo, ki se borijo za regionalno stabilnost in odločno branijo demokracijo, vendar tudi z veliko skladnosti v diplomaciji Evropske unije.
Alojz Peterle
Danes smo podpisali Listino o človekovih pravicah Evropske zveze, s katero izražamo privrženost spoštovanju človekovega dostojanstva, vrednotam demokracije in načelu pravne države. To, kar je bila podlaga uspešni rasti Evropske zveze navznoter, so tudi naša izhodišča za razvoj odnosov s partnerji po svetu.
Evropska zveza kot celota si želi tesnejšega in stabilnega sodelovanja z državami Latinske Amerike ter z njihovimi regionalnimi povezavami. Prepričani smo, upoštevajoč specifiko in avtentične interese držav Latinske Amerike, da je strateške in dolgoročne odnose mogoče graditi samo tako in s tistimi državami, s katerimi lahko delimo iste temeljne vrednote in načela.
Politični razvoj v Venezueli se zadnje čase odmika od omenjene smeri. S tem pa postavlja pod vprašaj dinamiko in obseg bodočega sodelovanja med Latinsko Ameriko in Evropsko zvezo kot tudi dinamiko integracije znotraj same Latinske Amerike. Referendum o ustavi polarizira Venezuelo, ker novi predlogi koncentrirajo politično moč in ne vodijo k odprti ideološki in demokratični družbi. Verjamem v socialno državo, v socialistično ne, ker izloča tiste, ki mislijo drugače.
Predsednica
Ta razprava je končana.
Pisne izjave (člen 142)
Pedro Guerreiro  
v pisni obliki. - (PT) Neverjetno! Evropski parlament je dal na dnevni red izjavo Komisije o ustavni reformi, ki se načrtuje za 2. december v Bolivarski republiki Venezueli, medtem ko bi morala biti na dnevnem redu razprava o sedanjem poskusu, da se vsem ljudem v državah članicah EU odvzame pravica do posvetovanja na referendumu, o tako imenovani "ustavni", "mini", "poenostavljeni", "reformirani" ali novi "lizbonski" pogodbi.
V bistvu je umestitev te razprave na dnevni red poskus odgovora tistim, ki podpirajo in spodbujajo nesprejemljivo in izjemno resno politiko vmešavanja v suvereno državo in poskus njene destabilizacije, zlasti ker je to proces, o katerem lahko odloča le venezuelsko ljudstvo, tako da pove svoje mnenje na referendumu (!) o spremembi njihove državne ustave.
Brez dvoma so venezuelska vlada in ljudje primer, ki povzroča skrbi večjim finančnim in gospodarskim interesom Evropske unije: primer razglasitve nacionalne suverenosti in neodvisnosti; primer uresničitve načrta domoljubne emancipacije in razvoja; primer mednarodne in antiimperialistične solidarnosti; primer tega, za kar se je vredno boriti, ter da je mogoče ustvariti pravičnejšo, bolj demokratično in mirno državo in svet.
