Izjave predsedstva
Predsednik
V okviru uvodnih pripomb bi vam želel posredovati pet novic.
Najprej bi rad spregovoril o razmerah v Sredozemlju, ki se, kot vsi vemo, zelo hitro spreminjajo. Evropski parlament je bil in je še vedno pripravljen podpreti demokratske spremembe, ki jih sprožajo sami državljani, ki so tudi naši evropski sosedi. Na današnji razpravi o Tuniziji bomo govorili o državi partnerki, ki je že naredila prve korake na poti k pravi demokraciji. Pred kratkim sem se skupaj s petimi drugimi poslanci Evropskega parlamenta sestal s tunizijskim ministrom za zunanje zadeve.
Razmere v Egiptu so drugačne in ni mogoče gotovo reči, v katero smer gredo spremembe, ki jih že ni več možno preklicati. Vendar pa te spremembe ne smejo izgubiti zagona. Obe državi imata eno skupno stvar: vse demokratične sile morajo nujno storiti vse, kar je v njihovi moči, da bi izvedle politične reforme, nato pa še gospodarske in socialne reforme. Postaviti morajo tudi temelje za svobodne in demokratične volitve, da zahteve ljudi po demokraciji ne bi ostale brez odgovora. Poleg tega moramo tudi jasno povedati - in to bomo storili na tem delnem zasedanju, tako danes in jutri v času glasovanja -, da je demokracija v sosednjih državah za Evropsko unijo prav tako pomembna kot njihova stabilnost. Med demokracijo in stabilnostjo ni mogoče izbirati; obe sta nujno potrebni.
Druga zadeva je, da je bila 20. januarja 2011 20. obletnica latvijske "krvave nedelje", kot se je ta dan zapisal v zgodovini. Na ta dan so prosovjetske enote OMON napadle strateške zgradbe v prestolnici novorojene države. Na barikadah je izgubilo življenje sedem ljudi, ki so branili latvijsko neodvisnost, mnogi pa so bili ranjeni.
29. januarja 2011 je bila po sojenju, ki je predstavljalo razžalitev mednarodnih standardov, v Iranu obešena nizozemska državljanka, torej državljanka EU, Zahra Bahrami. Iranske oblasti bi pozval, naj pojasnijo obtožbe, s katerimi so bremenili gospo Bahrami, ter nejasen sodni postopek. Stališče Evropske unije je, da smrtna kazen ne more nikdar veljati za pravično.
26. januarja 2011 je bil v Ugandi umorjen David Kato, zagovornik človekovih pravic in borec za državljanske pravice. Ugandske oblasti bi pozval, da odvzamejo prostost storilcem tega zločina. Vsi skupaj obsojamo dejstvo, da homoseksualnost v tej državi še vedno velja za zločin.
In na koncu še zadnje novice: v zvezi z današnjo razprava o pripravah na zasedanje Evropskega sveta, ki bo 4. februarja, bi vas želel obvestiti, da bo 8. februarja, torej naslednji teden, potekala seja konference predsednikov, ki bo odprta za vse poslance Parlamenta. Gost te posebne seje bo gospod Van Rompuy, predsednik Evropskega sveta, ki bo predstavil sklepe petkovega vrha v skladu z Lizbonsko pogodbo, po kateri nam o takšnih zadevah mora poročati predsednik.
Michael Cashman
Gospod predsednik, upam, da mi boste skupaj s Parlamentom dovolili, da vam čestitam za izjavo v zvezi z Davidom Katom, ki je bil umorjen v Ugandi. David Kato je bil, kot ste rekli, zagovornik človekovih pravic, ki je branil pravice lezbijk, gejev in biseksualcev.
Želel sem samo reči, da smo v tem parlament sprejeli predlog v zvezi s tem, kar se dogaja v Ugandi. Ključnega pomena je, da podpremo ugandsko civilno družbo in da ne pozabimo, da je David bil velikan, ki je stal nad vsemi tistimi, ki so pridigali sovraštvo in diskriminacijo, zato se moramo v tem žalostnem trenutku spomniti tudi njegove družine.
Predsednik
Hvala.
