Priporočilo Komisiji glede pritožbe št. 185/2005/ELB (kratka predstavitev) 
Predsednik
Naslednja točka je kratka predstavitev poročila Miguela Angela Martíneza Martíneza v imenu Odbora za peticije o posebnem poročilu Evropskega varuha človekovih pravic Evropskemu parlamentu po osnutku priporočila Evropski Komisiji glede pritožbe št. 185/2005/ELB.
Miguel Angel Martínez Martínez
poročevalec. - (ES) Gospod predsednik, komisarka, ko je zunanji tolmač leta 2005 odkril, da mu Evropska komisija po dopolnjenem 65. letu starosti ne ponuja več dela, se je s pritožbo, da je žrtev starostne diskriminacije v nasprotju z Listino o temeljnih pravicah, obrnil na Evropskega varuha človekovih pravic.
Ta zadeva ni nova: Komisija in Parlament sta že pred leti sprejela odločitev, da ne bosta več najemala zunanjih tolmačev, starejših od upokojitvene starosti osebja teh institucij.
Prizadeti tolmači so sprožili sodni spor; na prvi stopnji so dosegli razsodbo sebi v prid, prizivno sodišče pa je to sodbo razveljavilo, sicer zaradi postopkovnih napak, ne pa vsebinskih razlogov.
Ob upoštevanju prejšnjih primerov in sodb je varuh človekovih pravic pritožbo temeljito analiziral in ugotovil, da obstajajo znaki diskriminacije in kršitve Listine temeljnih pravic, zato je Komisiji priporočil, naj spremeni svoja pravila, podobno kot jih je spremenil Parlament po sodbi na prvostopenjskem sodišču.
Komisija priporočila varuha človekovih pravic ni upoštevala, zato je varuh človekovih pravic zaprosil za podporo Parlament, ki je predal zadevo Odboru za peticije. Odbor za peticije ima za podporo zahtevi varuha človekovih pravic s pisno izjavo, ki jo je sprejel soglasno, tri razloge.
Prvič, uskladitev s stališčem samega Parlamenta, ki najema zunanje tolmače, starejše od 65 let, kadar smatra, da je to primerno oziroma potrebno.
Drugič, ker se čuti zavezanega podpreti varuha človekovih pravic. Parlament meni, da je varuh človekovih pravic včasih sicer nevšečna institucija, vsekakor pa zelo pomembna v našem pravnem sistemu.
Tretjič, menili smo, da je treba opomniti Komisijo, da ni organ nad drugimi institucijami Skupnosti, zlasti tistimi, ki so odgovorne za nadzor in preverjanje njenega delovanja.
Tako zdaj na plenarni seji predstavljamo izjavo, ki jo je Odbor za peticije sprejel soglasno, kot sem že povedal, in ki poziva Komisijo k uveljavitvi priporočila varuha človekovih pravic, in naj ponovim, da je varuh človekovih pravic, tako kot Parlament, v hierarhiji nadrejen pravni službi Komisije, ki je sicer pomemben oddelek, ampak zgolj upravni oddelek, nič več. Nič več in nič manj.
Gospod predsednik, komisarka, priznati moram, da mi je rahlo nelagodno, saj smo ves čas skušali doseči dogovor, občutili pa smo določene pritiske proti predstavitvi poročila na plenarni seji in celo zdaj je mogoče iz nekaterih pripomb razbrati, da ne bo upoštevano niti priporočilo Parlamenta. To je nadvse osupljivo, poleg tega pa taki pogledi ne izvirajo od samih komisarjev, pač pa od nekaterih visokih uradnikov - sicer le nekaterih, pa vendar, visokih uradnikov -, ki se pri tem zanašajo na to, da so stalno osebje, v nasprotju s poslanci in celo komisarji, ki so že po definiciji začasno osebje, tukaj le kratek čas.
Naj sicer ponovim, gospod predsednik, komisarka, kolegi poslanci, da želimo in hočemo sodelovati s Komisijo in vzdrževati dobre odnose z njo, vendar nimamo druge izbire kot zavrniti ravnanje, ki sem ga opisal. Upajmo, da bo jutrišnje glasovanje odrazilo dogajanje v Odboru za peticije: večinsko ali soglasno podporo varuhu človekovih pravic in jasen signal Parlamenta Komisiji, da so zadeve take, kot morajo biti in da mora vsakdo poznati svoje mesto.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Gospod predsednik, najprej bi rada poudarila, da je Komisija v tej zadevi ravnala v dobri veri in da je strogo spoštovala vsa pravna pravila. Nikoli nismo želeli zanetiti spora z varuhom človekovih pravic, še manj pa z Evropskim parlamentom. Menili smo, da bo varuh človekovih pravic razumel naše stališče.
Izhajamo iz tega, da so z leti pogoji dela za interprètes de conference (AIC) postajali vedno bolj podobni kadrovskim predpisom za naše osebje. Od leta 2000 naprej so zunanji tolmači vključeni v te kadrovske predpise, saj po sklepu Sveta ministrov lahko za prihodke od evropskih institucij lahko plačujejo davke Skupnosti namesto svojim državam.
Od leta 2004 naprej pa zanje velja člen 90 Pogojev zaposlovanja drugih uslužbencev; zato imajo tudi naziv AIC. Starostno mejo 65 let določajo kadrovski predpisi za vse kategorije osebja, ki dela v institucijah - uradnike, začasne, pogodbene ali pomožne sodelavce, po nedavnem sprejemu nove uredbe pa tudi za parlamentarne pomočnike. To pravilo sta za AIC med letoma 2000 in 2004 uporabljala Komisija, pa tudi Parlament.
Po sodbi prvostopenjskega sodišča iz leta 2004, po kateri je zavračanje najemanja AIC po 65. letu starosti pomeni diskriminacijo, sta instituciji začasno opustili uporabo tega pravila. Po pritožbi na sodbo jo je sodišče razglasilo za nično in neveljavno. Po tem je Komisija obnovila svojo nekdanjo prakso.
Ker pri tej zadevi ni nikakršne sodne odločbe, si Komisija tolmači, da velja nekdanja usmeritev, in sicer, da mora Komisija upoštevati pravila, ki izvirajo iz uredbe Sveta iz leta 2000 in prenehati najemati tolmače, ko dosežejo starost 65 let, natanko tako, kot velja za drugo osebje.
Možnost služb institucij za tolmačenje, da lahko najemajo AIC po potrebah, je ključnega pomena za učinkovito opravljanje konferenčnega tolmačenja. Tako lahko službe svoje redne in načrtovane naloge izvajajo z zaposlenimi tolmači, občasne in konične obremenitve pa pokrivajo z najemanjem AIC.
Ta preizkušena in dokazana ureditev omogoča institucijam zadovoljevati zahteve po tolmačenju v skladu s potrebami, med drugim jim je to uspelo tudi ob zadnji širitvi, ob natančnem obvladovanju stroškov. Ta pristop spodbuja tudi aktivno politiko usposabljanja mladih konferenčnih tolmačev.
Na koncu bi rada pozdravila zelo pozitivne odnose med Parlamentom in Komisijo pri tej zadevi, še posebej pa bi se rada zahvalila podpredsedniku Martínezu Martínezu za njegove dragocene stike z mojim kolegom komisarjem Orbanom v prejšnji fazi.
Miguel Angel Martínez Martínez
poročevalec. - (ES) Gospod predsednik, ker pri uvodnem govoru nisem izkoristil ene minute, bi rad odgovoril komisarki Kunevi, ki pozna moja prijateljska čustva in naklonjenost do nje, pa tudi do gospoda Orbana. Vendar se komisarka niti z besedico ni dotaknila priporočil varuha človekovih pravic. Z drugimi besedami, varuh človekovih pravic, ki pozna vse argumente Komisije, je predložil konkretno priporočilo, za katerega pa je videti, da ga Komisija sploh ne upošteva.
Ne zahtevam od gospe Kuneve, da osebno odgovori na vprašanja, saj očitno nima vseh potrebnih podatkov, ampak vse informacije, ki jih je posredovala, so take, ki jih že poznamo, ki jih pozna tudi varuh človekovih pravic, kljub temu pa nam še ni povedala, ali bo Komisija - ne glede na vse in glede na to, da varuh človekovih pravic, ki je s primerom seznanjen, priporoča spremembo pravil - ravnala v skladu z zahtevo varuha človekovih pravic in ustreznim priporočilom Parlamenta.
Meglena Kuneva
članica Komisije. - Gospod predsednik, v tem trenutku lahko rečem le to, da bom poročala komisarju Orbanu in poskrbela, da boste prejeli ustrezen odgovor o tej zadevi. Seveda bomo vaše pripombe in vašo zadnjo zahtevo za pojasnilo obravnavali zelo resno.
Predsednik
Hvala, komisarka, hvala, kolegi. Hvala vsemu osebju in hvala vsem tolmačem, ne glede na to, koliko ste stari.
Razprava je zaključena. Glasovanje bo potekalo jutri (v torek, 5. maja 2009).
