Gripiviiruse H1N1 ohjamine (lühiettekanne) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on Michèle Rivasi keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni nimel esitatud raport gripiviiruse H1N1 ohjamise hindamise kohta ELis 2009.-2010. aastal.
Michèle Rivasi
Austatud juhataja! Me kõik mäletame, et gripiviirus H1N1 oli 2009. aastal oluline uudis. Esimesed juhtumid registreeriti peaaegu kaks aastat tagasi, 25. märtsil 2009, ning WHO kuulutas 6. faasi häiretaseme välja 11. juunil 2009.
See WHO välja kuulutatud maksimaalne häiretase tõi Euroopas kaasa arvukalt meetmeid, muu hulgas ka vaktsineerimiskampaaniate käivitamise mitmes liikmesriigis, mis ei olnud mitte ainult väga kulukad, vaid ka viiruse teadaoleva raskusastme osas ülehinnatud, kuna tollel ajal, 2009. aasta mais, oli ohutase WHO hinnangul mõõdukas.
Raskusastmest rääkides: kuni 2010. aasta aprilli lõpuni oli see gripiviirus Euroopas põhjustanud umbes 2900 surma, teisisõnu oli suremus tunduvalt madalam kui hooajalise gripi korral, mis põhjustab sõltuvalt aastast hinnanguliselt 40 000 - 220 000 surmajuhtumit.
Samal ajal olid kontrollikoja viimase raporti kohaselt hinnangulised kulutused Ühendkuningriigis ligi 1,3 miljardit eurot ja Prantsusmaal üle 700 miljoni euro.
Hinnang gripiviiruse H1N1 ohjamise kohta näitab, et Euroopa Liidus ja liikmesriikides oli reaktsioon olukorra raskuse suhtes ebavõrdeline. Olen koos oma kolleegidega, keda sooviksin muudatuste eest tänada, seetõttu püüdnud koostada põhjalikku raportit, mille eesmärk on taastada Euroopa kodanike usaldus oma tervishoiuasutuste vastu.
Raport käsitleb kolme keskset teemat: koostööd, läbipaistvust ja sõltumatust.
Koostöö vallas rõhutame tungivalt vajadust ühtsuse, tõhususe, autonoomsuse ja paindlikkuse järele. Näiteks tuleb edasisi gripi ennetamise plaane vaadata läbi viisil, mis tagaks suurema ühtsuse ja tõhususe, ning need peavad olema piisavalt sõltumatud ja paindlikud, et neid oleks võimalik rakendada reaalajas vastavalt uusimale olemasolevale teabele. Niisugune paindlikkus oleks säästnud meie riikide rahakotte suurtest ebavajalikest kulutustest. Samal ajal on ka oluline selgelt määratleda terviseriskide ohjamise eest vastutavate põhimängijate rollid ja kohustused. Pandeemia definitsioon tuleks läbi vaadata, et see sisaldaks ka raskusastme mõistet ega võtaks vaid arvesse haiguse geograafilist levikut. Õigupoolest on WHO meid teavitanud, et ta juba tegeleb sellega. Üks võimalus on vaktsiinide ühisostmine eeldusel, et tootjad võtavad endale vastutuse oma toodete kvaliteedi, ohutuse ja tõhususe eest. Mitte mingil juhul ei tohi valitsusi teha vastutavaks ohutuks kuulutatud vaktsiinide kõrvalmõjude eest.
Mis puudutab sõltumatust, siis on kiire autoriseerimismenetlus toonud esile kättesaadavate teaduslike andmete puudumise probleemi. Vaktsiinide ja viiruseravimite uurimine peab toimuma ravimifirmadest täiesti sõltumatult.
Läbipaistvusest: vajame täielikku läbipaistvust tervise hädaolukorras kasutatavate ravimite hindamisel ja olemasolevate kliiniliste katsete täielikku kättesaadavust. Kõik hindamise eest vastutavate ekspertide huvide deklaratsioonid tuleb avalikustada. Kahetsen üht: oleksin eelistanud, kui neid kontrolliks eksperte värbavad agentuurid, kuid seda muudatust ei rakendatud.
Viimaks sooviksin välja tuua Soomes ja Rootsis registreeritud laste narkolepsia juhtumid pärast nende vaktsineerimist GSK H1N1 gripivaktsiiniga. Need juhtumid nõuavad meie tähelepanu.
Esiteks näitavad need selgelt, et endiselt on olemas veel halle alasid, seda nii vaktsiinide ja adjuvantide tegeliku toksilisuse kui ka võimalike riskide puhul, mis on veel teadmata ka tootjatele endile. Soome on selle vaktsiini kasutamise peatanud seniks, kuni selgub rohkem teavet. Seda seisukohta ei jaga Euroopa Ravimiamet (EMA), kes on otsustanud oodata täpsemat teavet, enne kui selle vaktsiini kasutamise piiramise kohta arvamust avaldab. Sooviksin, et komisjon võtaks Soomega sama seisukoha. On viimane aeg, et ettevaatusprintsiip tooks ükskord kasu ka patsientidele, mitte alati ettevõtetele.
Anne Delvaux
(FR) Austatud juhataja! Kas oleme Euroopas pandeemiaga toimetulemiseks valmis? Vastus on "Jah, aga...”. H1N1 vahejuhtumi ajal aastatel 2009-2010 nägime, kuidas iga liikmesriik tegutses omapäi, erilise ühtekuuluvuse või isegi solidaarsuseta.
Selle toimiku variraportöörina leian, et nende tähelepanekute tegemine oli vajalik, kuid kõige olulisem on minna kaugemale, olla asjalik ja astuda praktilisi samme meie kodanike nimel, kes - tuleb tunnistada - on ühe kõige kahjulikuma tagajärjena kahtlemata rahvatervise sõnumite vastu teatud määral usalduse kaotanud.
Michèle Rivasi raport, mille üle homme hääletame, võtab neid põhiprioriteete arvesse. Nende hulka kuuluvad liikmesriikide koostöö süstemaatiline tugevdamine, tõhusam koordinatsioon Euroopa raviasutuste vahel, Euroopa riskijuhtimise struktuuride rolli täpsustamine ning liikmesriikides rakendatud immuniseerimis- ja teabevahetusstrateegiate hindamine.
Seetõttu on tegemist hea raportiga ning tänan raportööri. Siiski peame loomulikult tagama, et see ei oleks suunatud kurtidele kõrvadele. See on liikmesriikide kohustus, kuna nendel on selles vallas kõige enam pädevust, ning seetõttu kannavad nad oma kaaskodanike ees suurt vastutust.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Austatud juhataja! 2009. aasta gripipandeemia ajal olid ELi liikmesriigid kõige paremini ette valmistatud. Nõustun siiski täielikult eeskõnelejaga: liikmesriikide vahel puudus igasugune koordinatsioon. See võis minu kodumaal esile kutsuda riigisisese kriisi, kuigi tollel ajal võimul olev endine sotsialistlik valitsus astus epideemia vastu võitlemiseks edukaid samme. Sellest hoolimata ei ole tegemist vasakpoolse või parempoolse H1N1 viirusega; selle vastu tuleb võidelda ühiselt. Nõustun täielikult raporti seisukohaga, et liikmesriigid peavad koordineerima vaktsiinide soetamist, vahetama teavet ja tagama parema läbipaistvuse. Peame jagama teavet mitte ainult epideemia geograafilise ulatuse, vaid ka selle raskuse ja selle suremuse kohta. Kui see meil õnnestub, saame tulevikus selles vallas astuda märkimisväärseid samme...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Marina Yannakoudakis
Austatud juhataja! Rohkem kui aasta tagasi sain Brüsselis kokku rühma Euroopa Parlamendi liikmete ja raportööriga, et korraldada ühise eesmärgiga mitteametlik kohtumine ja midagi H1N1ga ette võtta.
Kohtumiste jätkudes avastasin, et meie eesmärgid on samad, kuid käsitlusviisid erinevad. Algatusraport oli parlamendi võimalus epideemiaks valmistumisel positiivseid samme astuda. Kardan, et see võimalus on käest lastud.
Raportis on palju kaheldava väärtusega punkte. Selles pakutakse ECDC-le rolli, mis ei ole teostatav ning viiks vaid eksliku turvatundeni. Tarvis oli õppida tehtud vigadest ning selle baasil edasi liikuda. Selle asemel saime osaliselt süüdlasi otsiva raporti ning kardan, et see tõukab paljud sidusrühmad eemale. Saime raporti, mis on pigem poliitiline kui praktiline.
João Ferreira
(PT) Austatud juhataja! Üks õppetundidest, mille saime H1N1 gripiviiruse ohjamisel esile kerkinud probleemidest, on see, et peame tunnistama riikide vajadust rahvatervise süsteemide ja rahvatervise valdkonna täiendavate teenuste järele, mida on võimalik kasutada paljudes erinevates valdkondades. Nende valdkondade hulka kuuluvad soovitatava ravimi kohta käiva teabe hindamine tervise hädaolukorra puhul, eriti pandeemiaolukorras, ning ravimitööstusest sõltumatute teaduslike uuringute koostamine ja hindamine vaktsiinide ja viirusevastaste ravimite tõhususe, ohutuse ja riski-kasu suhte kohta soovitatud sihtrühmade puhul. Samuti on oluline tugevdada riskijuhtimise ja riskide ette nägemise võimet ning nendes valdkondades tehtava teadus- ja arendustegevuse võimet, samuti ennetavate rahvatervise meetmete rakendamist. Lisaks sellele on oluline parandada koostööd eri riiklike teenistuste ning riiklike teenistuste ja asjakohaste institutsioonide ja organisatsioonide vahel nii rahvusvahelisel kui ka piirkondlikul tasandil.
Jaroslav Paška
(SK) Austatud juhataja! 2009. aasta aprillis registreeriti Mehhikos esimene inimese seagripijuhtum. Kaks kuud hiljem kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) välja gripipandeemia.
Tervishoiuasutuste, kaasa arvatud WHO ja Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) esitatud katastroofistsenaarium viis olukorrani, kus riigid hakkasid üksteisega võistlema, et saada võimalikult kiiresti võimalikult palju vaktsiine, et oma kodanikke kaitsta.
Vastavalt WHO ja ECDC soovitustele ostis ka Slovakkia üle miljoni vaktsiini, mis toimetati kohale 2010. aasta alguses. Kui aga Slovaki Vabariigi kõrgeim meditsiiniametnik kutsus avalikkust üles ennast vaktsineerima, muutus see naljaks ja keegi ei uskunud teda. Nad ei uskunud ei teda ega ka meie tunnustatud terviseorganisatsiooni ECDCd. Selleks ajaks teadsid kõik, et H1N1 viirus ei kujuta endast nii suurt ohtu kui alguses tundus. Sellest hoolimata on WHO ja ECDC kangekaelselt vaikinud.
Ei mingit olukorra ümberhindamist, lisasoovitusi, mitte midagi...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Anna Záborská
(SK) Austatud juhataja! Soovin Michèle Rivasit põhjaliku raporti eest tänada! Ta on paljastanud tervishoiusüsteemide nõrgad kohad mitte ainult Euroopa, vaid ka maailma tasandil.
Raportis on esitatud ka pikk nimekiri meetmetest, mida tuleb rakendada, et vältida 2009.-2010. aasta olukorra kordumist. See, mis toimus H1N1 gripipandeemia väljakuulutamisel, on tõeline skandaal.
ELi liikmesriigid, kaasa arvatud Slovakkia, raiskasid sadu miljoneid eurosid tõestamaks, et kaitsevad oma kodanikke olematu ohu eest. Oleks huvitav teada, kes sellest kasu sai, rääkimata sellest, kes võtab endale selle tulemusel tekkinud olukorra eest vastutuse.
Minu jaoks oli raportist puudu vaid ettepanek, kuidas tuua tervishoiusüsteemi isiklik vastutus. Lõppude lõpuks ei pruugi süü teiste kaela veeretamine olla küll tappev, kuid selle levik on veel kiirem kui gripiviirusel.
Åsa Westlund
(SV) Austatud juhtaja! Arvan, et kõik nõustume, et erinevad soovitused eri liikmesriikides olid väga segadusseajavad. Näiteks keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjonis külastas meid selle probleemiga tegelemiseks Rootsi minister, kes oli tollel ajal Euroopa Ülemkogu ametis olev eesistuja, samal päeval, kui meid oli külastanud ka Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse direktor, ning need kaks inimest rääkisid täiesti erinevat juttu. Üks neist soovitas lapsi vaktsineerida ja teine ütles, et laste vaktsineerimine oleks ohtlik.
See oli usaldusväärset teavet otsivate vanemate jaoks äärmiselt segadusseajav ja vastuoluline. Samuti esines olulisi erinevusi viisis, kuidas probleemidega liikmesriikides praktiliselt tegeldi. Minu riigis oli vaktsiinide järele suur nõudlus, mille tulemusena valitses tervisekeskuste ümbruses väga kaootiline olukord. Avatud tervisekeskustel nappis vaktsiini ning suletud tervisekeskustel oli seda tohutul hulgal. Peame suuremat tähelepanu pöörama rakendamisele endale.
Zuzana Roithová
(CS) Austatud juhataja! Nüüd näeme tagantjärele vaadates, et tuhandete miljardite eurode kulutamine võitluses H1N1 viirusega oli üleliigne, arvestades gripipuhangu tegelikku raskust. Arstina olen seisukohal, et eriti kõnekas on fakt, et Poolas, kus valitsus ei andnud alla survele korraldada üleriigiline vaktsineerimisprogramm, ei olnud suremuse määr kõrgem kui riikides, kus vaktsineerimine oli ulatuslik. Tänan Michèle Rivasi selle kasuliku raporti eest ja loodan, et liikmesriigid ja kõik rahvusvahelised organisatsioonid on sellest õppust võtnud, eriti sel teemal, et ravimeid tuleks osta ühiselt. Veelgi enam loodan, et epidemioloogilise statistika hindamismeetodeid parandatakse ning inimeste usk Euroopa Liidu elanikele antavatesse soovitustesse taastatakse.
Edite Estrela
(PT) Austatud juhataja! Siin saalis on juba mainitud kahtlusi H1N1 gripivaktsiini kohta. On loomulik, et avalikkus peaks esitama küsimusi ja olema pisut kahtlev, kuna 2009. aastal toimus kõikides liikmesriikides reklaamikampaania, vaktsiinidesse tehti suuri investeeringuid ja Maailma Terviseorganisatsioon kuulutas välja pandeemia, ning seejärel näis olukord ühtäkki täielikult muutuvat. Teisisõnu, 2010. aastal ei olnud H1N1 gripiviirusest peaaegu üldse juttu. Seetõttu on loomulik, et inimesed esitavad küsimusi selle kohta, kas olime toona paanikatekitajad või ei võta seda praegu piisavalt tõsiselt. Küsimus on...
(Istungi juhataja katkestas sõnavõtu)
Karin Kadenbach
(DE) Austatud juhataja, volinik! Peame ennast praegu õnnelikeks, et epideemia ei võtnud kardetud suunda, mis oleks kaasa toonud arvukalt surmajuhtumeid. Iga surm on traagiline.
Sooviksin tänada kõiki, kes on mõttevahetusse oma osa andnud! See mõttevahetus on väga selgelt peegeldanud olukorda ELis: riiklikud kogemused on olnud väga erinevad. Meil on erinevad tervishoiusüsteemid. Tervishoiu struktuur ja korraldus on riiklik küsimus, kuid epideemia korral peame tegema koostööd Euroopa tasandil. Oleme näinud, et meil on veel palju õppida ning paljudes seda puudutavates valdkondades on tarvis järjele jõuda.
Täna on juba rohkem kui üks kord mainitud, et peame igal juhul tagasi võitma rahvastiku usalduse. H1N1 olukorra lahendamine on näidanud, et selles on puudujääke. Tulevikus vajame paremat koordineerimist.
Maria Damanaki
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Soovin tänada raportööri Michèle Rivasi selle raporti eest, mis on tõepoolest hinnaline täiendus meie püüdlustele 2009. aasta pandeemiast õppust võtta! Nõustun teiega, et peame sellest pandeemiast õppust võtma ning oma reaktsiooni kriitilise pilguga üle vaatama. Euroopa kodanike kaitse tagamiseks niisuguste terviseriskide eest peame parandama oma valmisolekut ja kavandamist, et tulevikus sarnaste piiriüleste terviseohtudega toime tulla.
ELil oli juba olemas iseseisev gripipandeemia võimekus ja ekspertiis. Ainuüksi uurimisvaldkonnas on Euroopa Komisjon alates 2000. aastast rahastanud üle 50 gripiga tegelevat projekti, mis on olnud 150 miljoni euro suurune investeering. Meie agentuurid, Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus ja Euroopa Ravimiamet, andsid pandeemia ajal liidu ja selle liikmesriikide abistamiseks teaduslikku nõu.
Peale selle toetasid komisjoni teenistused liikmesriike ohu ohjamisel aktiivselt ELi Terviseohutuse komitee kaudu. Siiski peame tunnistama, et lisaks parlamendi raportile on paljud hinnangud meie reaktsioonile tuvastanud arvukalt puudujääke ja probleeme, mis vajavad lahendust.
Nende hulka kuulub pandeemiavaktsiinide hankimine, vajadus vaktsineerimisstrateegiate parema koordineerimise järele, vajadus suurema paindlikkuse järele valmisolekuplaanides ja vajadus avalikkusega paremini suhelda. Komisjon on võtnud oma ülesandeks teadusagentuuride ja liikmesriikide toel - kuna tegemist on liikmesriikide jagatud pädevusega - nende probleemide lahendamisega edasi tegeleda.
Tegeleme nende probleemidega kahe algatuse kaudu. Esiteks esitab komisjon enne selle aasta lõppu terviseohutusega seotud algatuse, mis tugevdab meie koordineerimisvõimet, ning teiseks algatab komisjon ka ühise hankemehhanismi pandeemiavaktsiinide ja viirusevastaste ravimite hankimiseks nendele liikmesriikidele, kes soovivad sellega liituda. See tugevdab ELi-sisest solidaarsust, tagades vaktsiinide minimaalse erapooletu kättesaadavuse. Samuti tugevdab see meie ostujõudu, mis aitab saavutada paremaid lepingutingimusi.
Komisjonil on hea meel raportööri väljendatud toetuse üle niisuguste algatuste vastu. Samuti kavatseb komisjon rahastada täiendavat uurimistegevust, milles käsitletakse peamiselt käitumuslikke aspekte ja teabevahetusstrateegiaid, et parandada vaktsiinide ajakohastamist.
Peame tõstatatud läbipaistvus- ja sõltumatusküsimusi väga olulisteks ning olen kindlal seisukohal, et midagi oleks tarvis ette võtta. Komisjon ja asjakohased asutused teevad koostööd selle nimel, et parandada meie huvide deklareerimise ja potentsiaalsete huvide konfliktide menetlusi.
Oleme seisukohal, et peame jätkuvalt koos ühise eesmärgi nimel pingutama, et olla paremini valmis oma kodanikke tulevaste terviseriskide eest kaitsma.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 8. märtsil kell 12.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
János Áder
Kõige olulisem õppetund kuulsast H1N1 skandaalist on see, et inimeste usk on kõikuma löönud. Maailma Terviseorganisatsioon hüüdis hunti ning sundis liikmesriike oma hüsteeriat õhutavate ennustustega astuma samme, mis ei olnud H1N1 epideemia teadaoleva ja kogetud raskusastmega kooskõlas. Lõppkokkuvõttes haigestus ja suri H1N1 gripitüvesse maailmas märkimisväärselt vähem inimesi kui tavalisse hooajalisse grippi, samal ajal kui riigid kulutasid uskumatuid summasid maksumaksja raha vaktsiinide hankimiseks, mis olid kaks kuni kolm korda kallimad kui tavaline vaktsiin. Poola juhtum väärib siinkohal äramärkimist: valitsus ei vaktsineerinud rahvastikku H1N1 vastu, kuid suremusmäär ei olnud kõrgem kui riikides, mille rahvastik oli vaktsineeritud. See toimus kontekstis, kus vaktsiinitootjal oli kopsakast kasumist hoolimata jultumust keelduda vaktsiini kõrvalmõjude eest vastutust võtmast. See on äärmiselt häbiväärne jaht inimeste hirmudele ja nende vastutustundele oma pere ja lähedaste ees pelgalt alatu kasuahnuse nimel. Tõsiasi, et Maailma Terviseorganisatsioon aitas oma põhjendamatute pandeemiahoiatustega kogu sellele asjale isegi kaasa, nõuab ELilt äärmiselt resoluutseid samme. Saadud kogemusest tuleb õppust võtta ja EL peab saama suurema iseseisvuse H1N1-sarnaste epideemiavõimalusega juhtumite hindamisel. Lõppude lõpuks võib välja hüütud hunt siiski ühel päeval tulla.
Sergio Berlato
Liikmesriigid ja Euroopa institutsioonid on rakendanud arvukalt kulukaid meetmeid, mis ei olnud paljudel juhtudel H1N1 gripiviiruse tõelise raskusastmega kooskõlas. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse hinnangu kohaselt põhjustas H1N1 gripiviirus 2009. aastal umbes 2900 surmajuhtumit. See arv on märkimisväärselt madalam kui ametlik hinnang ainuüksi hooajalise gripi põhjustatud suremusele ning on tõestuseks selle gripiviiruse vähesest ohtlikkusest.
Seetõttu rõhutan, et sellele probleemile tuleb pöörata suurimat tähelepanu, et Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) saaks uuesti läbi vaadata kriteeriumid, mida kasutatakse ülemaailmse pandeemiahäire väljakuulutamisel, mis ei võtaks arvesse mitte ainult haiguse geograafilist levikut, vaid ka selle nakatamisvõimet. Lisaks sellele paljastab ELi H1N1 kriisijuhtimise analüüs mulle selgelt kasvava vajaduse tugevdada koostööd liikmesriikide tervishoiuasutuste ja Euroopa institutsioonide vahel.
Lõpetuseks, kuna usun, et katse edukuse või ebaõnnestumise tagamiseks on väga oluline teha ravimifirmadest sõltumatuid uuringuid vaktsiinide ja viirusevastaste ravimite kohta, nõustun täielikult raportööri palvega avalikustada kõikide ekspertide nimed, kellega Euroopa tervishoiuasutused konsulteerisid.
Jolanta Emilia Hibner
Epidemioloogiliste riskide hindamisel peaks kasutama ravimifirmadega seostamata sõltumatute ekspertide teadmisi. Euroopa Liidu sõltumatus AH1N1 gripiviiruse ja sellest tuleneva ohu raskuse hindamisel on ülioluline. Me ei tohi toetuda vaid ravimifirmade rahastatavate ekspertide uuringutele.
Veel üks segadusseajav aspekt on piisavalt katsetamata ja uurimata H1N1 vaktsiinide turuletoomise kiire menetlus. 2009. aastal hindasid ravimifirmad viirusega seotud riski väga kõrgeks, samas kui see osutus tavagripist ohutumaks. 2009. aasta mais teatas WHO, et viirus ei ole nii ohtlik. Sellest hoolimata andsid paljud riigid vastuolulise teabe tõttu survele järele ja ostsid miljoneid kalleid vaktsiine, mida ei kasutatud ning mis nüüdseks on muutunud kõlbmatuks. Haiguste ohjamisel ja olemasolevate menetluste läbivaatamisel on tarvis ELi institutsioonide suuremat läbipaistvust. Parem ja tihedam riikidevaheline koostöö on samuti oluline, et tugevdada meie läbirääkimispositsiooni vaktsiinide ostmisel.
Sooviksin märkida, et minu kodumaa Poola on olnud algusest peale eeskujuks paanika summutamisel ja vaktsiinide ohutuse nõudmisel.
Bogusław Sonik
Töö 2009.-2010. aasta A/H1N1 viirusepandeemia raportiga kestis peaaegu aasta. Euroopa Parlamendis algatatud arutelu lõppes keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni omaalgatusliku raportiga seagripi kohta, milles toodud punktid rõhutasid eetilisi ja protseduurilisi ebakorrapärasusi, mida haigusega võitlemisel näha võis.
Tundsime muret viisi pärast, kuidas ravimifirmad seagripi teemat meedias kajastasid, esitades viirust kui äärmiselt ohtlikku ja nakatamisvõimelist. Selgus, et viirus ei ole tavagripist ohtlikum. Surmajuhtumeid oli 2900, samas kui hooajalisele gripile omistatakse umbes 40 000 surmajuhtumit aastas.
Raport gripiviiruse H1N1 ohjamise hindamise kohta Euroopa Liidus kutsub ELi üles sõltumatusele hinnangute välja töötamisel ohtude ja nendest tulenevate riskide raskuse kohta, selle asemel et tugineda ravimifirmade rahastatavate ekspertide uurimustele. Samas kutsub kriitikat esile ka kahtlaselt kiire menetlus, millega toodi H1N1 vaktsiinid turule piisavate proovide ja uurimiseta.
Sooviksin rõhutada, et tarvis on saavutada suurem läbipaistvus ELi institutsioonide tegevuses haiguste ohjamisel, olemasolevad menetlused läbi vaadata ja neid paindlikumaks muuta ning vältida huvide konflikti hindajate ja otsuselangetajate vahel. Pean prioriteediks riikidevahelist koostööd läbirääkimispositsiooni tugevdamiseks ravimite ostmisel. Siiski sooviksin vaktsiinide ostmisel säilitada vabatahtlikkuse printsiipi.
Artur Zasada
Tänan Michèle Rivasi hästi koostatud raporti eest! Nõustun, et välja tuleks töötada süsteem, mis võimaldaks täpselt määratleda riski ulatust ja viiruse tugevust, et vältida tulevasi kulutusi, mis ei ole ohu suurusega kooskõlas. Olen väga rahul, et Poola valitsus ei ole selles küsimuses paanikale või pigem ravimifirmade tõhusale lobitööle alistunud.
Pean eriti oluliseks, et eksperdid ja uurijad, kes avaldavad oma arvamust ravimite või vaktsiinide ostmise vajalikkuse kohta, oleksid ravimifirmadest täiesti sõltumatud. Toetan raportööri ettepanekut, et ravimifirmades töötavate asjatundjatega tuleks vaid konsulteerida ning nad otsuselangetamisprotsessist välja jätta. Pean kahetsusega märkima, et kümned miljonid vaktsiinidoosid on praeguseni mõnes liikmesriigis endiselt kasutamata. See tõi kaasa tohutud finantskahjud, samas kui kaotatud rahalisi vahendeid oleks saanud Euroopa elanike tervise kaitsmiseks edukalt ära kasutada paremini läbimõeldud ja tõhusamal viisil.
