Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustiku loomine - Europoli teabe konfidentsiaalsust käsitlevad eeskirjad - Rakenduseeskirjad, millega reguleeritakse Europoli suhteid partneritega, sealhulgas isikuandmete ja salastatud teabe vahetamist - Loetelu kolmandatest riikidest ja organisatsioonidest, kellega Europol sõlmib kokkulepped - Europoli analüüsimiseks koostatud tööfaile käsitlevad rakenduseeskirjad - Kohtuekspertiisi laborite tegevuse akrediteerimine (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu järgmiste raportite üle:
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Timothy Kirkhope'i koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega võetakse vastu Europoli teabe konfidentsiaalsust käsitlevad eeskirjad [11943/2009 - C7-0105/2009 -;
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Sophia in 't Veldi koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega võetakse vastu rakenduseeskirjad, millega reguleeritakse Europoli suhteid partneritega, sealhulgas isikuandmete ja salastatud teabe vahetamist [11944/2009 - C7-0106/2009 -;
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Jan Philipp Albrechti koostatud raport ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega määratakse kindlaks loetelu kolmandatest riikidest ja organisatsioonidest, kellega Europol sõlmib kokkulepped [11946/2009 - C7-0107/2009 -;
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Agustín Díaz de Mera García Consuegra koostatud raport nõukogu otsuse eelnõu kohta, millega võetakse vastu Europoli analüüsimiseks koostatud tööfaile käsitlevad rakenduseeskirjad [11947/2009 - C7-0108/2009 -;
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Sonia Alfano koostatud raport Belgia Kuningriigi, Tšehhi Vabariigi, Saksamaa Liitvabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Ungari Vabariigi, Madalmaade Kuningriigi, Slovaki Vabariigi, Soome Vabariigi, Rootsi Kuningriigi ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi algatuse kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega luuakse Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustik (EUCPN) ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2001/427/JSK [11421/2009 - C7-0109/2009 -,
kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Timothy Kirkhope'i koostatud raport Rootsi Kuningriigi ja Hispaania Kuningriigi algatuse kohta võtta vastu nõukogu raamotsus kohtuekspertiisi laborite tegevuse akrediteerimise kohta [11419/2009 - C7-0100/2009 -.
James Nicholson
raportööri asendaja. - Austatud juhataja! Kordki elus on ajastus õige! Lubage mul kõigepealt kasutada võimalust vabandada kolleeg Timothy Kirkhope'i nimel, kes ei saa siin viibida. Nüüd loen ma ette kõik tema targad sõnad, mis ta on välja mõelnud ja paberile pannud. Kannan teile ette tema kui raportööri seisukohad. Ta on kahe kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raporti raportöör.
Kõigepealt keskenduksin Timothy raportile ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu otsus, millega võetakse vastu Europoli teabe konfidentsiaalsust käsitlevad eeskirjad. Kehtestatavate eeskirjade järgi peaks kohaldatama julgeolekumeetmeid igasugusele teabele, mida töötleb Europol või mida töödeldakse Europoli kaudu, teisisõnu tekiks ühine standard, mis kaitseks Europoli ja liikmesriikide üksuste vaheliste sidekanalite kaudu edastatavat teavet.
Europoli paketi kaasraportöörid on pidanud väga pingelisi läbirääkimisi nõukogu otsuse eelnõude ajakava ja seaduslikkuse üle. Pärast president Klausi allkirja ja seega Lissaboni lepingu tõelisuseks saamist on läbirääkimised nõukogu ja komisjoniga kaotanud mõtte. Kõnealuses raportis ja raportööri kolleegide raportites kutsutakse üles nõukogu dokumenti tagasi lükkama.
Raportöör soovib selgitada, et ta toetab nõukogu otsuse eesmärki, sest me pooldame paremat teabevahetust ja saame aru, millist kasu toob Europol liikmesriikidele õiguskaitsel ja kuritegevusega võitlemisel.
Me tahame hoida Europoli voli ja pädevusala väikesemahulise ja konkreetsena, et muuta see amet võimalikult tõhusaks ja mõjusaks. Samuti peame mõistma, et iseseisvatel riikidel on täita oma ülesanne, sest nende kontrolli all on enda riigi politseijõud ja julgeolekuteenistused. Kuid loobumata Euroopa Politseiametile üldist toetust avaldamast ning arvestades Lissaboni lepingu jõustumist ja selle lepingu mõju politseikoostööle, ei peaks Europoli otsuse rakendusmeetmetesse muudatusi tegema enne, kui need meetmed saab heaks kiita Lissaboni lepinguga ette nähtud õigusraamistiku kohaselt.
Seetõttu palume nõukogul oma ettepanek tagasi võtta ning nagu on märgitud raportis, palume komisjonil või nõukogul teha täiskogu istungil avalduse selle kohta, et uus Europoli otsuse eelnõu esitatakse kuus kuud pärast Lissaboni lepingu jõustumise kuupäeva.
Nüüd asuksin käsitlema teist raportit Rootsi Kuningriigi ja Hispaania Kuningriigi algatuse kohta võtta vastu nõukogu raamotsus kohtuekspertiisi laborite tegevuse akrediteerimise kohta. Tegemist on Rootsi ja Hispaania algatusega, mille eesmärk on tagada laborite tegevuse akrediteerimine akrediteerimisasutuses, et võidelda kuritegevusega liikmesriikide õiguskaitseasutuste vahelise tihedama koostöö kaudu. Paari viimase aasta jooksul on õigus- ja õiguskaitsealases koostöös toimuv teabevahetus muutunud Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide jaoks kuritegevuse ennetamisel ja sellega võitlemisel esmatähtsaks.
Kõnealuse raamotsuse eelnõu eesmärk on tagada, et ühe liikmesriigi laboritoimingute tulemusi loetakse samaväärseteks teise liikmesriigi laboritoimingute tulemustega. Nii antakse kahtlustatavatele õiguskindlus ja parandatakse õigusalast koostööd juhtumites, kus ühes liikmesriigis kogutud tõendeid kasutatakse teise liikmesriigi menetluses.
Nimetatud eesmärgi saavutamiseks akrediteerib laboritoimingud akrediteerimisasutus, et kindlustada selle vastavus rahvusvahelistele standarditele. Raamotsust kohaldatakse sõrmejälgede ja DNAga seotud laboritoimingute suhtes ning iga liikmesriik tagab, et teise liikmesriigi akrediteeritud laboritoimingute tulemused loetakse samaväärseks tema enda akrediteeritud laboritoimingute tulemustega. Kuid loomulikult jääb alati iga konkreetse õigusasutuse kohustuseks hinnata kõiki, nii kohtuekspertiisi tulemusena saadud kui ka muid tõendeid kooskõlas oma riigis kehtivate õigusaktidega.
Tahan veel kord rõhutada, et me toetame nõukogu raamotsuse eesmärke. Kuid jällegi tekivad Lissaboni lepingu jõustumisel probleemid kõnealuse algatuse õigusliku alusega. Seetõttu kutsutakse raportis üles Rootsi Kuningriigi ja Hispaania Kuningriigi algatust tagasi lükkama. Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportite õigusselgus on Lissaboni lepingu ratifitseerimisega kadunud. See raport esitatakse hiljem kindlal õiguslikul alusel. Meie ettepaneku kohaselt on sel juhul võimalik käsitletavat teemat põhjalikumalt uurida, sest ettenähtud ajakava oli taas väga lühike ega andnud Euroopa Parlamendile aega, mida viimane oleks soovinud sellise olulise küsimusega tegelemiseks.
Sophia in 't Veld
raportöör. - Lugupeetud juhataja! Teen hästi lühidalt, et korvata James Nicholsoni kulutatud aega ja tagada, et me ei jää hilja peale.
Lissaboni leping jõustub - kui ma ei eksi - seitsme päeva ja viie tunni pärast. Pean ütlema, et nõukogu kiirustamine terve hulga otsuste vastuvõtmisega on seda arvestades natuke piinlik. Minu meelest on piinlik ka see, et siin on üks tühi tool, kus ma lootsin näha nõukogu esindajat, et me oleks saanud tõesti oma mõtteid vahetada.
Üldjoontes soostun ma eelkõneleja ettepanekutega. Loomulikult me toetame Europoli arengut. Me tahame tugevat Europoli. Me tahame Europoli, mis suudab tegutseda ja võidelda kuritegevusega, aga ka sellist Europoli, mis allub demokraatlikule kontrollile. Seetõttu toetan ma eelkõneleja soovitust paluda nõukogul Europoli kohta tehtud ettepanekud tagasi võtta ja esitada hiljemalt kuue kuu jooksul - aga eelistatavalt varem - Lissaboni lepingu alusel uus ettepanek.
Lõpetuseks, mis puudutab konkreetselt minu raportis käsitletavat teemat - s.o Europoli ning isikuandmete ja salastatud dokumentide edastamist kolmandatele isikutele -, siis tahaksin puuduvalt nõukogult kuulda, kuidas ta suhtub Euroopa Parlamendi õigusteenistuse tehtud analüüsi, mille kohaselt on antud ettepaneku õiguslik alus väär. Ma ei tea, kes nõukogu nimel vastab, aga ehk on nõukogul võimalik selle küsimuse juurde naasta ja saata keegi, kes saab meile vastata.
Jan Philipp Albrecht
raportöör. - (DE) Lugupeetud juhataja! Nõustun eelkõnelejatega selles, et minu meelest oleks väga mõistlik, kui nõukogu esitab oma Europoli kohta tehtud ettepanekud Euroopa Parlamendile Lissaboni lepingu alusel uuesti.
On õige ja vajalik, et Euroopa õigusalast ja politseikoostööd arutataks Euroopa Parlamendis ja viimane oleks siin kaasotsustaja. Vaid nii oleks Europoli töö piisavalt seaduslik. Tõsiasi, et Euroopa Parlament lükkab ühiselt ja otsustavalt tagasi nõukogu väljapakutud sätted Europoli töö kohta, on selge märguanne sellest, et nüüd tuleb kohaldada õiguslikus aluses tehtud muudatusi.
Pealegi on see ka igati põhjendatud. Liiga kaua on Euroopa sise- ja julgeolekupoliitika rakendamine olnud ainuüksi täitevvõimu ülesanne, mida on ellu viidud suletud uste taga. Peamiselt pärast 11. septembril 2001 toimunud rünnakuid võetud terrorismivastaste meetmete raames kiideti heaks hulk julgeolekualaseid õigusakte, mille vajalikkust, tõhusust ja sobivust ei hinnatud ega isegi arutatud paljudel juhtudel põhjalikult. Euroopa Liidu kolmanda samba n-ö poliitiline kättesaamatus on võimaldanud valitsustel kehtestada väga vaieldavaid kodanike põhiõiguste piiranguid.
See on eelkõige ühe valdkonna löönud väga ohtlikult tasakaalust välja. Kuigi maailma julgeolekujõudude vahel on nüüd tihedam koostöö, ei ole põhiõiguste ja õiguskaitsega seotud miinimumstandardite osas rahvusvahelist üksmeelt. See kuristik valitsuse pädevuse ja kodanikuõiguste vahel muutub üha märgatavamaks, eriti seoses isikuandmete vahetamisega ELi ja kolmandate riikide vahel. Europoli, Eurojusti, Frontexit ja teisi Euroopa julgeolekuasutusi, aga ka selliseid infosüsteeme nagu Schengen, Eurodac või tolli- ja viisaandmebaas kasutatakse järjest suurema hulga isikuandmete säilitamiseks ning nende andmete erisihilised seostamise ja analüüsimise juhud sagenevad kiiresti. Isegi Euroopa piires muutub üha ähmasemaks, kellel on õigus milliseid andmeid koguda, analüüsida või edastada või millistel tingimustel on see lubatud. Seega lükatakse õiguskaitse küsimus praeguses süsteemis valitsevate põhimõtete toel sageli kõrvale.
Kuid mis juhtuks siis, kui kõik need andmed edastatakse hoopis kolmandatele riikidele? Me ei pea siin silmas mitte ainult selliseid riike nagu Norra või Šveits, vaid ka Ameerika Ühendriike, Venemaad ning isegi Marokot või Hiinat. Huvitav, kes siis tagab, et neid andmeid kaitstakse riikidepoolse kuritarvitamise ja omavolilise kasutamise eest sama ulatuslikult, nagu seda on siiani tehtud? Siinsel parlamendil on tegelikult õigus ja kohustus kasutada aluslepinguga ette nähtud uut õiguslikku alust, et algatada menetlus, mille raames tuleb Euroopa kodanike põhiõigusi ilma igasuguste piiranguteta austada, muu hulgas ka kuritegevuse- ja terrorismivastases võitluses tehtava rahvusvahelise koostöö käigus. Enne kui me sõlmime Euroopa Liidus lisalepinguid kolmandate riikidega andmete vahetamise kohta, tuleb kehtestada ühised miinimumstandardid eelkõige isikuandmete kaitse vallas.
See kehtib ka Europoli hangitud teabe, samuti SWIFTi pangaandmete ja lennureisijate andmete kohta, mida vahetatakse USA asutustega. Edasiste meetmete rakendamise peamisteks eeltingimusteks on selged andmekaitsestandardid, igakülgne proportsionaalsuse hindamine ja kodanike tõhus õiguskaitse.
Mul on hea meel, et meil õnnestus saavutada poliitiliste osalejate hulgas Europoli käsitlevate õigusaktide osas selline üksmeel. Minu arvates on see hea märk eelseisval arutelul Euroopa põhiõiguste laiaulatusliku kaitse üle. Just seda ELi kodanikud meilt nüüd ootavadki.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
raportöör. - (ES) Austatud juhataja ja komisjoni asepresident! Europoli pakett koosneb neljast otsuse eelnõust, mille eesmärk on rakendada nõukogu 6. aprilli 2009. aasta otsust.
Esiteks, lugupeetud juhataja, soovin ma ühineda kolleegidega ja palun nõukogul ettepaneku tagasi võtta. Me tahame Euroopa Parlamenti, mida märgatakse rohkem, ja Lissaboni lepingut, mis võimaldab teha otsuseid Europoli paketi kohta. Me tahame, et Euroopa Parlament ja nõukogu oleks võrdsed ja omavahel tasakaalus.
Et ettepaneku tagasilükkamise põhjused oleksid arusaadavamad, ütlen mõned sõnad minu raportis käsitletava teema kohta. Üks Euroopa Politseiameti peamisi ülesandeid on koguda, säilitada, töödelda, analüüsida ning vahetada teavet ja andmeid. Et Europol saaks kõnealust tähtsat ülesannet täita, peavad liikmesriikide pädevad asutused saatma talle kõikehõlmavat, ajakohast ja õiget teavet. Vaid nii saab Europol kasutada ära kogu oma analüüsivõime.
Artikli 2 järgi on nõukogu otsuse eelnõu kohaldamisala piiratud andmete töötlemisega analüüsimise eesmärgil. See on kooskõlas Europoli otsuse artikli 14 lõikes 1 antud volitusega. Europolil on praegu analüüsimise eesmärgil 19 tüüpi tööfaile. Iga tööfail on eraldi andmebaas, mis hõlmab kindlat laadi kuritegevust. Seetõttu on iga andmebaas tihedasti seotud kindlat tüüpi operatiivse toega, mida Europol saab anda vastavalt oma volitustele.
Praegu on need tööfailid Euroopa tasandil ainsad seaduslikud vahendid teabe, sealhulgas isikuandmete säilitamiseks, töötlemiseks ja analüüsimiseks, sõltumata sellest, kas teave on tegevuse käigus kogutud või tuletatud.
Ettepanek sisaldab veel eeskirju ja üldpõhimõtteid, mis käsitlevad nii tehnilisi vahendeid kui ka nende kasutamise tingimusi. Teabe kogumise ja töötlemise vajadus tähendab, et koostada tuleb õigusakt, mis tagab põhiõiguste täieliku järgimise. Tahan rõhutada, et see tähendab Euroopa kodanike põhiõiguste igakülgset austamist. Samas peab nimetatud akt tagama Europoli suutlikkuse talle antud ülesandeid täielikult täita. Sellega seoses kahtlen samamoodi nagu Sophia in 't Veld, kas kavakohaselt rakendatav õiguslik alus on ikka korrektne.
Selles valdkonnas, lugupeetud juhataja, on Euroopa Parlamendi kui kodanike esinduskogu roll võõrandamatu. Euroopa Parlamendi poolne kohustuslik kontroll on võõrandamatu. Lissaboni lepingu peatset jõustumist arvestades on seetõttu ülimalt oluline, et Euroopa Parlament osaleks õigusloomes nõukoguga võrdsetel alustel. Ükski pakiline põhjus pole tähtsam kui kodanikuvabaduste ja eurooplaste julgeoleku kaitse.
Sellest tulenevalt nõuan tungivalt, et lugupeetud kolleegid ühineksid väljapakutud dokumentide tagasilükkamisega, loobumata seejuures toetusest Euroopa Politseiametile - mida me tõepoolest toetame -, kuni nõukogu võimaldab Euroopa Parlamendil otsuste tegemisest osa võtta. Ühtlasi panen ette paluda komisjonil ja nõukogul see ettepanek tagasi võtta ning esitada uus, mille puhul järgitakse Lissaboni lepinguga ettenähtud pädevusala.
Austatud juhataja! Kui ma uuesti sõna saan, selgitan oma seisukohta veenvamalt ja arusaadavamalt. Hetkel aga lõpetan.
Sonia Alfano
Lugupeetud juhataja, daamid ja härrad! Ma soovin rääkida Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustikust.
Nimetatud võrgustik loodi 2001. aastal nõukogu otsusega 2001/427/JSK. Selle eesmärk oli hõlbustada koostööd ning teabe ja kogemuste vahetamist riikide ja Euroopa tasandil; koguda ja analüüsida asjakohast teavet eelkõige eesmärgiga vahetada parimaid tavasid; korraldada konverentse, seminare, kohtumisi ja muid algatusi, et elavdada ja soodustada kogemuste ja parimate tavade levitamist; ning nõustada nõukogu ja komisjoni kriminaalpreventsiooni küsimustes.
Otsusega nähti ette, et Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustiku struktuur põhineb komisjoni ja liikmesriikide määratud kontaktpunktidel. Nendest kontaktpunktidest vähemalt üks pidi esindama mingit riigiasutust ning ülejäänud kaks määratud kontaktpunkti pidid esindama vastava eriala teadlasi või ülikoolide õppejõude. Igal juhul kohustati liikmesriike kaasama teadlasi, õppejõude, vabaühendusi ja kodanikuühiskonda. Isegi Europol ning Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus osalesid ekspertidena selles töös.
2005. aastal reformiti esimest korda võrgustiku struktuuri. Reformiga loodi kaks alalist komisjoni - üks töö kavandamiseks ja teine teadusuuringuteks - ning veebilehe haldamine anti komisjonilt üle Ühendkuningriigile, kes ajakohastab seda ka praegu.
2007. aastal toimus uus hindamine, mille käigus tehti kindlaks eelkõige vajadus tugevdada sekretariaati ning toonitati tarvidust tegeleda alalistele komisjonidele ja riikide esindajatele eraldatavate vahendite küsimusega.
Märtsis 2009 avaldati võrgustiku välishindamise tulemused. Selles keskenduti võrgustiku loomise eesmärkide tähtsusele, kuid toodi päevavalgele ka kahetsusväärsed organisatsioonilised puudujäägid, mis takistasid eelnevalt mainitud oluliste eesmärkide saavutamist.
Nimetatud probleemid, mis on pannud võrgustiku peaaegu et läbi kukkuma, hõlmasid sobivate vahendite puudust, vähetõhusat sekretariaati, riikide esindajate väikest panust ja väga halba töökava.
Hinnangus kaaluti ka võimalust võrgustik likvideerida. Hindamise tulemusena moodustas võrgustik töörühma, et vaadata läbi märtsis 2009 antud soovitused. Töörühm asus seisukohale, et võrgustiku loomise aktis tuleb teha teatud muudatused. Eeskätt tehti ettepanek luua eraldi sekretariaat, mida rahastatakse ühenduse programmidest saadavate vahenditega.
Kuigi mõned liikmesriigid pakkusid uuesti välja mõtte võrgustik likvideerida, arvasid teised, et seda tuleks reformida. Euroopa nõukogu eesistujariik Rootsi nõustus selle ettepanekuga ning seadis selle koguni oma kuuekuulise eesistumisaja prioriteediks. Siinkohal pean rõhutama, kui piinlik on mul näha neid tühje toole, arvestades, et need ettepanekud tegi eesistujariik Rootsi ise.
Ettepaneku järgi peaks võrgustik koosnema sekretariaadist, liikmesriikide kontaktpunktidest ja juhatusest. Juhatus peaks koosnema liikmesriikide nimetatud esindajatest ja seda juhataks esimees, kes juhib täitevkomiteed.
Minu meelest on siin ka teatav segadus kontaktpunktide ja riikide esindajatega. Kodanikuühiskond, akadeemiline ringkond, kogemustega isikud ja seega ka eksperdid on kõik võrgustikust välja jäetud. See on väga tõsine asi. Täielikult on kaotatud struktuurilised sidemed võrgustiku ning muude kuritegevuse ja selle ennetamisega tegelevate ühenduse institutsioonide ja organite vahel.
Otsusega ei nähta ette mingeid koostöövorme Euroopa Parlamendiga ning välja on jäetud keeleoskuse nõue, kuigi varem oli see olemas.
Raportöörina leian, et kõnealune ettepanek on täiesti mõjutu ja see ei ole mitmel põhjusel suuteline kriminaalpreventsioonile kaasa aitama. Esiteks ei ole ettepanekuga täidetud selle koostamise eesmärke. Teiseks ei ole komisjoni, nõukogu ja liikmesriikide vahel tehtud mingit koostööd ning ma arvan, et seda tuleb käsitada teatud vastutegevusena võrgustikule endale.
Kriminaalpreventsiooni ei saa taandada parimate tavade vahetamisele. Kahjuks oleme olnud tunnistajaks millelegi, mis on peaaegu et teatavat laadi turism erinevate ametnike hulgas, kes on külastanud mitmeid riike ega ole sageli suutnud isegi üksteisega kõnelda, sest pole olnud tõlke. Kodanikuühiskonna ja vabaühenduste vähene kaasamine ning kriminaalpreventsioonimaterjalide - näiteks kooliõpikute - koostamata jätmine muudab selle võrgustiku täiesti kasutuks. Võrgustiku toimimasaamiseks tuleks minu meelest selle volitusi laiendada ning hõlmata sellega ka kuritegevuse vastane võitlus ja organiseeritud kuritegevuse ennetamine.
Seepärast panen ette lükata tagasi see ettepanek, mille oleks saanud heaks kiita vaid juhul, kui nõukogu oleks esitanud tõesti põhjaliku dokumendi. Kahjuks seda ei tehtud.
Jacques Barrot
Austatud juhataja! Kuulasin suure huviga James Nicholsoni, Sophia in 't Veldi, Jan Philipp Albrechti ja Sonia Alfano kõnesid. See on arutelu, mille käigus on tõusetunud nii menetluslikud kui ka sisulised probleemid.
Mis puudutab menetluslikke küsimusi, siis mõistan Euroopa Parlamendi seisukohta täielikult. Lissaboni leping jõustub peatselt. Seega saan igati aru küsimustest, mida osad nõukogu otsused võivad Euroopa Parlamendis tekitada. Õige on ka see, et komisjon tunneb tekkinud olukorra pärast pisut kahetsust. Siiski tahan nüüd Euroopa Parlamendile neid kolme teemat natuke selgitada.
Nagu te kõik teate, hakkab Europoli suhtes - valitsustevahelist konventsiooni asendava nõukogu otsuse alusel - kehtima uus õigusraamistik ning Europolist saab 1. jaanuaril 2010 Euroopa amet. Nõukogu otsuse vastuvõtmisele eelnesid pikad läbirääkimised ja ettevalmistused selle rakendamiseks käivad.
Ma tõesti mõistan Euroopa Parlamendi muret ning ka mina ootan pikisilmi uue institutsionaalse raamistiku jõustumist, sest see annab Euroopa Politseiameti üle suurema demokraatliku kontrolli. Me peaksime võtma õppust nõukogu kehtiva otsuse algsest rakendamisest, et meil oleks tugev alus, millele tulevane õigusloome üles ehitada. Seetõttu on kasulik kaasata Euroopa Parlament ja teised huvitatud isikud Europoli käsitlevate uute õigusnormide koostamisse, eriti seoses tingimustega, mille alusel Euroopa Parlament ja riikide parlamendid Europoli tegevust kontrollivad.
Sellele vaatamata, lugupeetud juhataja, on mul kahju, et Euroopa Parlament on nõukogu otsuste eelnõud tagasi lükanud. Tegemist on Europoli töö olulisi tahke käsitlevate rakendussätetega, ilma milleta Europol ei saa toimida.
Tulen nüüd kohtuekspertiisi laborite küsimuse juurde. Jällegi mõistan ma Euroopa Parlamendi soovi, et kohtuekspertiisi laborite tegevuse akrediteerimise kohta koostatud raamotsus tehtaks teistsugusel alusel. Komisjon toetab akrediteerimist, sest pooldab nimetatud laborite töökvaliteedi parandamist eriti sõrmejälgede ja DNA-proovidega seotud delikaatsete tehniliste võtete vallas. Laborite rangem akrediteerimine suurendab avalikkuse usaldust.
Jällegi olen ma teadlik õiguslikust alusest tulenevatest probleemidest. Sarnaselt Euroopa Parlamendile leiab komisjon, et kui raamotsus puudutab Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 50 kohaseid teenuseid, peaks selle otsuse õiguslikuks aluseks olema artikkel 50. Komisjonis oleme teinud avalduse, mis kajastub justiits- ja siseasjade nõukogu 23. oktoobri 2009. aasta koosoleku protokollis. Selles avalduses jätab komisjon endale õiguse võtta tulevikus meetmeid, mida ta peab vajalikuks.
Lubage lisada, et vastavalt finantseeskirjadele on komisjon nõus toetama rahaliselt nende liikmesriikide tegevust, kes võimaldavad kohtuekspertiisi laborite akrediteerimist. Lõpetuseks, komisjon on valmis hindama selle akti rakendamist ja kohaldamist 1. juuliks 2018, nagu on sätestatud artikli 7 lõikes 4 (uus).
Mis puudutab kõnealust akrediteerimist, siis kuigi ma mõistan Euroopa Parlamendi seisukohta, arvan ma ka, et põhimõtteliselt on suund siin õige ja arvesse on võetud kõiki parlamendis väljendatud vaatenurki.
Nüüd lähen edasi Euroopa Liidu kriminaalpreventsiooni võrgustikuga. Loomulikult me usume, et kuritegevust tuleb ennetada. Kuritegude ja organiseeritud kuritegevuse vähendamiseks sunnimeetmetest ei piisa. Ennetamine on ülimalt tähtis nii kohalikul kui ka piiriülesel tasandil. Oma hiljutistes ettepanekutes inimkaubanduse ja lapsporno kohta nägin ma ette ka ennetavad meetmed.
Lugupeetud proua Alfano, äsja tõite te välja võrgustiku nõrgad kohad. Olen teadlik, et hiljutise hinnangu põhjal on Euroopa koostöö organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses hädavajalik. Tean ka seda, et ametiasutused, organisatsioonid ja erasektor soovivad valdkonnaülest lähenemist, mille eesmärk on kogemuste, meetodite ja dokumentide jagamine Euroopas.
On õige, et Euroopa Liidu kriminaalpreventsiooni võrgustikul on strateegilisi, poliitilisi ja organisatsioonilisi probleeme. Komisjon on nendest teadlik. Lühikeses plaanis oleme suurendanud rahalist abi võrgustiku sekretariaadile.
Stockholmi programmis oleme esmatähtsale kohale seadnud politseikoostöö ning vajaduse suuta seda kooskõlas Lissaboni lepinguga ühenduse tasemel hallata. On tõsi, et kõnealune võrgustik saab täita mitut teie nimetatud ülesannet ja võib enda kanda võtta kohustusi, mille kohta te tõite mõningaid huvitavaid näiteid.
Arvatavasti näeme tekkimas sotsiaal- ja haridusasutuste ühisprojekte, mis hõlmavad koole, täiendusõpet ja kraadiõppekursusi. Ilmselgelt seisame me kuritegevuse ennetamise poliitika uue ja suure alguse juures.
On selge, et kodanikuühiskonna ja Euroopa Parlamendi rolli tuleb suurendada. Lisaks hakatakse nüüd politseikoostöö küsimustes otsuseid tegema kaasotsustamismenetluses. Seega arvan, et uue õigusliku aluse raames saame teha nii tihedat koostööd kui võimalik. See oleks kõigi nende kodanike huvides, kelle jaoks on julgeolekuküsimused igapäevaelu osa.
Loomulikult tunnen ma kahetsust mõnede asjade pärast selles arutelus, mis keskendus nii järgitavale menetlusele kui ka sisulistele küsimustele. Kuid ma arvan ka, et pärast Lissaboni lepingu jõustumist ja Stockholmi programmi järgides võime edaspidi olla palju edukamad. Euroopa Parlament saab mängida täit rolli selles uues organiseeritud kuritegevuse - tegelikult igasuguse kuritegevuse - vastases strateegias.
Wim van de Camp
fraktsiooni PPE nimel. - (NL) Tahan tänada komisjoni asepresidenti meile antud vastuste ja erinevatel teemadel väljendatud vaadete eest.
Õigusalane koostöö Euroopa Liidus on väga tähtis küsimus. Kui me räägime kodanike Euroopast, peame silmas eelkõige õigusalast koostööd. Siin on meie kõige tähtsam ülesanne kuritegevusega võitlemine - peamiselt seetõttu, et kuritegevus levib üha enam üle riigipiiride. Ulatuslik piiriülene kuritegevus on sageli suur probleem, millega võrreldes tundub riigisisene kuritegevus vaid pisut hullem kui tühine huligaansus.
Sellega seoses pooldab Euroopa Rahvapartei fraktsioon igati mitte üksnes Europolile, vaid ka Eurodacile tugeva aluse loomist. Pean silmas meie kohtuekspertiisi laborite raamistikku.
Organiseeritud kuritegevusega võitlemises on tähtis osa kuritegevuse vastu võitlejate demokraatlikul järelevalvel. Kindlasti ei taha ma selle tähtsust kuidagi vähendada, aga ma palun, et te võtaksite arvesse ohvri olukorda ja teeksite seda ka siis, kui me eelolevatel kuudel ettepanekuid arutame. Kuritegevusega võitlemisel tuleb sageli austada kahtlustatavate õigusi, mis on väga õige, sest kahtlustatava õigus eraelu puutumatusele ja tema positsioon kriminaalmenetluses on väga olulised. Kuid ma tahaksin, et me pööraksime järgmise viie aasta jooksul suuremat tähelepanu ohvri olukorrale. Austatud juhataja! Põhiõigused ei ole absoluutsed õigused. Neid tuleb alati kasutada olenevalt olukorrast või nagu öeldakse Madalmaade põhiseaduses, "arvestades kõiki õigusaktide sätteid”. See kehtib ühtmoodi nii kahtlustatavate kui ka ohvrite kohta.
Mõistan seda hästi ja nõustun, et praegu peab Euroopa Parlament nende nelja dokumendiga seoses ütlema: "Pidage kinni!”. Oodakem kuni 1. detsembrini, mil meile esitatakse uued ettepanekud, alles siis peame ette võtma tõelise kontrolli, mis nõuab Euroopa Parlamendi tegelikku kaasamist.
Ramón Jáuregui Atondo
fraktsiooni S&D nimel. - (ES) Lugupeetud juhataja! Meil on probleem. Kogu parlament palus komisjonil kõnealuseid küsimusi käsitleva õigusaktide paketi üle vaadata, aga Jacques Barrot ütles meile väga armastusväärselt, nagu alati, et paketiga on pikka aega tegeletud, seda on põhjalikult arutatud ja 1. jaanuaril hakkab see kehtima. Selline on tegelik olukord - meil on probleem.
Minu arvates, härra Barrot, peaksite oma ametijärglasele ütlema - sest ma tean, et teie ei saa meile sellele küsimusele vastata -, et kui ta võtab osa Euroopa Parlamendi kuulamistest, kavatseme talt küsida, kas tal on plaanis koostada kõnealuse teema kohta õigusaktide pakett, sest kogu parlament palub seda ja tegemist ei ole lihtsalt üliagara õigusloomealase pingutusega.
Euroopa Parlament mitte ei palu enda kaasamist, vaid ta peab olema kaasatud. Ta tuleb kaasata sellepärast, et mõne päeva pärast saab ta sedalaadi seadusandja rolli. Küsimus ei ole enam parlamentaarses kontrollis, vaid pigem selles, et me tahame teha edasisi ettepanekuid. Näiteks näen ma paljudes meile esitatavates direktiivides ja otsustes rohkelt lünki, puudusi ja suurt õiguslikku ebakindlust. Me tahaksime neid sätteid siin muuta.
Ma arvan, et Europolile tuleb koostöö kasuks. Ma tean, et Europol teeb juba komisjoniga koostööd ja ma tahan, et see jätkuks, sest minu sooviks on Europoli areng. Ma tahan ka, et te austaks Euroopa Parlamendi õigust öelda välja, mida ta nendest sätetest arvab, sest see ongi meie seadusandlik ülesanne ja me tahame seda täita.
Seega ütlen teile praegu, et kui järgmine volinik meie ette astub, küsime talt, kas ta võtab endale kohustuse koostada kõnealust teemat käsitlevad õigusaktide ettepanekud, et Euroopa Parlament saaks õigust luua. See on kõik, muud ei ole mul lisada.
Nathalie Griesbeck
Lugupeetud juhataja, volinik, kallid kolleegid! Minu märkus on lühike. Esiteks puudutab see sisu ja teiseks menetlust. Kordan mõningaid asju, mida kõik fraktsioonid on juba väga hästi väljendanud.
Kuigi meie kõigi jaoks on ülimalt oluline luua Euroopa Liidus vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala, mis on kahtlemata üks näide meie kujundatavast demokraatlikust Euroopa mudelist, ning kuigi paljude jaoks meist on Europol vahend, mida saab kohandada, peame me ikkagi tähtsaks ressursside - organiseeritud kuritegevuse ja igasuguse salakaubanduse vastu võitlemisel eelkõige inim-, aga ka tehniliste ressursside - koondamise ranget kontrolli ja sellega kaasnevat võimalikult suure õiguskindluse tagamist, sest me piirame oma võimu kõige tähtsamat osa - Euroopa kodanike õigusi ja vabadusi.
Mis puudutab menetlust, siis juba öeldu kordamisega riskides tahan lugupeetud volinikule Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni nimel kinnitada, et kogu tehtud töö ei ole olnud asjatu. Kuid meie kodanikud saaksid asjadest valesti aru ja tõlgendaks neid täiesti vääriti, kui pärast nii pikka venitamist Lissaboni lepingu järgsete institutsioonide töölerakendamisega ei ole meil kannatust oodata veel mõni tund või isegi päev, et kasutada meile nii olulist kaasotsustamispädevust.
Kordki Euroopas on väga tähtis oodata paar nädalat, kuni meil on dokument, milles järgitakse meie menetlusraamistikku, ning nagu Sophia in 't Veldil, on ka minul kahju, et nõukogu ei ole siin koos meiega, sest tegu on peamiselt nõukogu asjaga. Oma komisjoni nimel leian seega, et meile tuleks esitada uus õigusakti ettepanek.
Raül Romeva i Rueda
Austatud juhataja! Samas vaimus jätkates tahan võtta sõna inimesena, kes koordineerib Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioonis vabadust puudutavaid küsimusi, mis ongi minu jutu teema.
Oleks mõistetamatu, kui me olukorras, kus Euroopa Parlament saaks osaleda kaasotsustamismenetluses, seda võimalust ei kasutaks. Seetõttu oleme kõik selles küsimuses ühel meelel. Me peame igal juhul ootama ja vaatama, kuidas asjad arenevad, aga kindlasti tekiks probleem, kui me ei saaks osaleda nii, nagu me õiguspäraselt nõuame.
Tahtsin teha ka teise lühikese märkuse seoses kohtuekspertiisi laboreid käsitleva raportiga - sest see on teema, mida ma olen jälginud - ning öelda nii selgelt kui võimalik, et koordineerimise vajadust arutades peame uurima väga põhjalikult ka detsentraliseerimise küsimust. Ärgem unustagem, et teatud liikmesriikides ei ole mitte üks kohtuekspertiisi uuringute keskus, vaid mitu. Selle taga on territoriaalne jaotus ning olemasolevad politsei- ja õigussüsteemid. Nii on näiteks Hispaanias. Sellega tuleb kursis olla, sest kui me tahame, et kooskõlastamine oleks edukas, peame meeles pidama, et see ei toimu mitte üksnes liikmesriikide vahel, vaid ka niisuguste piirkondade vahel, kus kehtivad lahknevad tingimused, mis ei pruugi riigi tasandil kehtida.
Marie-Christine Vergiat
Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kordan seda, mida mitu kolleegi on juba öelnud.
Enne Lissaboni lepingu jõustumist paluti Euroopa Parlamendil kiirkorras vaadata läbi neli Europoli käsitlevat dokumenti ning Europoli poolt muu hulgas kolmandatele riikidele edastatavate andmete konfidentsiaalsuse kaitse küsimus. Meie siin parlamendis mõistame ühehäälselt hukka viisi, kuidas meilt nõuti kõnealuste dokumentide ülevaatamist, kui need käsitlevad teemasid, mis kuuluks pärast Lissaboni lepingu jõustumist kohe kindlasti kaasotsustamismenetluses läbivaadatavate küsimuste hulka.
Paljud meist leiavad, et meie kodanikel on õigus julgeolekule ja et terrorismivastane võitlus on esmatähtis. Tuleb teha kõik võimalik, et meie kodanikke ei saadaks pidev hirm langeda terrorirünnakute ohvriks. Seetõttu on tähtis, et me teeks politseikoostöö tugevdamiseks kõik endast oleneva. Ent seda ei tohi teha ükskõik millise hinnaga ning kindlasti mitte nii, et kahjustatakse avalikkuse põhiõigust eraelu puutumatusele, vabale liikumisele ja sõnavabadusele.
Lubage lisada, et kuritegevuse ennetamine ei tohiks tähendada rohkem - ja üksnes rohkem - sunnimeetmeid. Meie demokraatlike riikide jaoks on suur au kaitsta igal ajal vabadust ja mitte piirata seda ilma hädavajaduseta. Seetõttu peaks politseikoostööd reguleerima konkreetse õigusraamistikuga, millega tagatakse edastatava teabe konfidentsiaalsus ning õige tasakaal teabe ja mainitud julgeolekueesmärkide vahel.
Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon palub koos teiste fraktsioonidega seega nõukogul ja komisjonil antud ettepanekud tagasi võtta. Ja veel, ka minul on kahju, et nõukogu ei ole täna siin.
Gerard Batten
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Kõnealuste raportitega sätestatakse Europoli jaoks eeskirjad, kuidas koguda ELi kodanike kõige isiklikumat teavet ning vahetada seda ELi liikmesriikide ja ka kolmandate riikidega.
Tähelepanuväärne on, et neis räägitakse väga palju nimetatud teabe lubamatust avaldamisest, et Europoli põhihuvidele mitte vastu töötada või neid kahjustada. Nendes ei mainita aga sõnagagi selle õnnetu ja süütu kodaniku huvide kaitsmist, kes võib Europoli painajaliku uurimise alla sattuda.
Koguda lubatakse ka kõige isiklikumat teavet, sealhulgas andmeid seksuaalse sättumuse ja pangakonto kohta. Seda teavet võidakse jagada koguni kolmandate riikidega, sealhulgas selliste "silmapaistvalt demokraatlike” riikidega nagu Albaania, Peruu ja Venemaa Föderatsioon.
Suvalisest objektiivsest seisukohast vaadatuna on Europol täiesti ebavajalik, aga ELi subjektiivse seisukoha järgi on ülimalt oluline omada veel üht poliitilises tähenduses riikluse tunnust - enda politseijõude.
Kui paljud ELi tõrksatest kodanikest teavad, et Europoli ametnikke ei saa ühegi nende kohustuste täitmise käigus lausutud sõna või tehtud teo eest kohtu alla anda? Nende siinviibijate jaoks, kes on just pääsenud politseiriigist, ei pruugi see tunduda kuigi oluline, aga selline õiguskaitseametnike immuunsus on Inglise õiguses tundmatu nähtus.
Samal ajal kui EL loob oma õigussüsteemi selliste vahenditega nagu Euroopa vahistamismäärus, tagaselja peetavad kohtumenetlused ning nüüd ka oma politseijõud, näeme meie Suurbritannias, kuidas hävitatakse meid varem kaitsnud kõige põhilisemaid ja kallimaid vabadusi.
Vähemalt jätkus igal raportööril kohusetunnet öelda, et need ettepanekud tuleb tagasi lükata, kuni Lissaboni leping on õiguslikult jõustunud. Kui ELil oleks mingitki kohusetunnet, siis korraldataks Lissaboni lepingu üle rahvahääletused ja see ei jõustukski.
Andreas Mölzer
- (DE) Austatud juhataja! Europoli toimingud tegid hiljuti taas lõpu inimkaubandusega tegelevatele ringkondadele, kes toimetavad ebaseaduslikke rändajaid salaja üle piiri. See on kiiduväärt. Tulevikus oleks samamoodi kiiduväärt Europoli kaasamine kõikide raskete rahvusvaheliste kuritegude vastasesse võitlusesse. Loomulikult on üldjoontes hea, kui erinevad asutused teevad kuritegevuse vastases võitluses koostööd.
Kuid lahendamata on andmekaitse küsimus seoses kavaga anda kõikidele asutustele piiramatu juurdepääs andmetele. Meile määritakse pähe lubadusi andmekaitseinspektori kohta, kuigi selge pole isegi see, milline on tegelikult tema järelevalvealane pädevus. Riikide andmekaitseametnike tegevusulatust piiratakse juba üha hoogsamalt ning neil ei ole erilist voli sekkuda ega mingit tegelikku mõju. Tõenäoliselt on see nii ka ELi tasandil.
Viimase kümnendi jooksul on kodanikuõigusi ja vabadusi terrorismivastase võitluse nimel järjest enam kitsendatud. Kui just nüüd, mil Lissaboni leping annab Euroopa Parlamendile kaasotsustamisõiguse, tahavad justiits- ja siseministrid finantstehingute kokkuleppe kiiresti läbi suruda, teevad nad seda vaid seetõttu, et nad on teadlikud sellega seonduvatest laiaulatuslikest andmekaitseküsimustest ja sellest, et SWIFT-lepingu korral nad terve nahaga ei pääse. Isegi riikide õiguskaitseasutustele ei ole vastavate põhiseadustega sellist õigust antud, miks peaks siis Europol ning tagaukse kaudu ka EL ja eelkõige Ameerika Ühendriigid sellised piiramatud õigused endale saama? Minu arvates tuleks meil peatada selline rünnak andmekaitse vastu.
Simon Busuttil
- (FR) Lugupeetud juhataja! Lubage mul kõigepealt öelda kiidu- ja tänusõnad komisjoni asepresidendile kõige eest, mis ta on teinud kõnesoleva valdkonna eest vastutava volinikuna.
Loodan, et kaks teile järgnevat volinikku - mitte üks, vaid kaks - saavad innustust teie poliitilistest vaadetest, pühendumusest ja tööst. Tänan teid, lugupeetud asepresident.
(MT) Lubage mul nüüd pöörduda teema juurde seoses mulle hiljuti antud suurepärase võimalusega külastada oma riigis asutust, kelle vastutusalasse kuulub Europol, Europoliga suhtlemine ja Schengeni ruum. Selles asutuses on hulk politseiametnikke, kes teevad oma valdkonnas koos teiste ELi liikmesriikide politseiametnikega tublit tööd. Kiidan nende jõupingutusi ja tahan lisada, et see käik pani mind mõistma, kui suur tähtsus on Europoli ametil. Sain võimaluse näha väga selgelt selle tähtsust kuritegevusega võitlemisel, eriti nüüd, mil elame Euroopa Liidus ja paljudes Euroopa Liidu riikides vabadust ja vaba liikumist tagaval alal.
Põhjus, miks me kõnealuste ettepanekute vastu hääletame, ei ole mõistagi mitte selles, et meil oleks midagi Europoli vastu, vaid just selles, et meie Euroopa Parlamendina tahame aidata tugevdada seda asutust, millest järgmisel aastal saab amet, et ta saaks tõepoolest viia lõpule oma ülesande ja võidelda kuritegevusega tõeliselt tõhusal moel.
Rosario Crocetta
- (IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Mis puudutab nõukogu taotlust kiita heaks ettepanek Europoli ja selle partnerite, sealhulgas kolmandate riikide vahel teabe vahetamise kohta, siis on näha, milleni see viib. Kui nimetatud ettepanek kiidetakse heaks, tekitab see absurdse olukorra, kus muu hulgas reguleeritakse Europoli ja kolmandate riikide vahelise teabe vahetamist, ilma et Euroopa Parlament oleks selliste riikide loetelu veel kinnitanud.
Kõnealune ettepanek koos sealse kirjeldusega isikuandmete töötlemise kohta paistab sillutavat teed tõeliselt piiramatu andmebaasi loomisele, kusjuures see andmebaas võidakse teha kättesaadavaks isegi kolmandatele riikidele, keda Euroopa Parlament ei ole veel määratlenud.
Nõukogu ettepaneku artikli 15 lõikes 2 nähakse ette, et isegi juhul, kui puudub teave kuriteo toimepanemise kohta, võib edastada andmeid, mis paljastavad isiku rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised tõekspidamised, ametiühingusse kuulumise jne, kui see on hädavajalik, kusjuures täpsustamata on jäänud, mida tähendab "hädavajalik”. Mis veelgi hullem - selle sättega pooldatakse mõtet, et on olemas sellised asjad nagu rassilised rühmad.
Huvitav oleks kuulda, kuidas nõukogu selgitab, mis on rassiline rühm ja millised rassilised rühmad on olemas. Mis minusse puutub, siis minu arvates on olemas vaid üks rass - inimrass.
Neil põhjustel, aga ka selleks, et säilitada vajalikes ajapiirides töötama pidava Euroopa Parlamendi sõltumatus, olen seisukohal, et nõukogu ettepanekud tuleb ettenähtud tähtajal, s.o 30. novembril, nende praegusel kujul tagasi lükata.
Alexander Alvaro
- (DE) Lugupeetud juhataja! Tahaksin ühineda Simon Busuttili tänusõnadega komisjoni asepresidendile, volinik Barrot'le tema tehtud töö eest. Kindlasti ei ole ta enda kanda võtnud lihtsat õigusloometeemat ja on sageli võidelnud tuuleveskitega, aga uskuge mind, lugupeetud asepresident, Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni näol oleks te leidnud suurepärase mõttekaaslase, keda oleksite saanud sedalaadi olukordades kasutada. Igatahes on Europoli kohta palju öeldud, nii et ma leian, et ma ei pea üle kordama, mida kolleegid juba mainisid, nimelt seda, et on üllatav, kui enne 30. novembrit ehk enne Lissaboni lepingu jõustumist oodatakse meilt ikka, et me võtaks selle ettepaneku Euroopa Parlamendis vastu. Seda arvestades on loomulik, et Euroopa Parlament need ettepanekud tagasi lükkab.
Häbiväärne on ka see, et nõukogu ei austa meid täna oma kohalolekuga, mis võimaldaks tal siintoodud märkused teadmiseks võtta. Olen veendunud, et neid arvestatakse. Eelkõige tahtsin ma kommenteerida Timothy Kirkhope'i raportit kohtuekspertiisi laborite ja standardite kohta ning öelda, et meil tuleks mitu korda kaaluda, kas mitte alustada üksikasjadest, s.t sellest, milliseid andmeid edastatakse ja kuidas seda tehakse ning kas need andmed on tegelikult võrreldavad, eriti kohtuekspertiisi laborite puhul. Kui DNA-andmeid hangitakse erineval viisil ja need saadetakse seejärel edasi ning neid ei ole võimalik ühtima panna, siis tehakse asjaomasele isikule rohkem halba kui head. Ehk tuleks neid asju meeles pidada.
Ernst Strasser
- (DE) Austatud juhataja! Aitäh teile, asepresident Barrot, et mõistate Euroopa Parlamendi selget seisukohta menetluslikes küsimustes. Me ei lükka nõukogu ja komisjoni ettepanekuid tagasi, vaid tahame otsuste tegemises osaleda. See on meie antava hääle puhul kõige tähtsam asjaolu.
On üsna selge, et Europol on üks Euroopa Liidu edulugudest. Just narkokuritegevuse, inimkaubanduse, terrorismi rahastamise ja rahatähtede võltsimise vastases võitluses mängib Europol teabe vahetamisel keskset osa ja koondab olemasolevaid politseikoostöö võrgustikke. Ülimalt tähtis on Europoli ülesanderingi edasine laiendamine. Seetõttu peaksime tundma heameelt ka selle üle, et kõnealune amet saab uue õigusliku aluse. Just seal peab toimuma andmevahetus ja side Euroopa Liidu politseijõudude vahel. Seda on vaja selleks, et terrorismi ja kuritegevusega edukalt võidelda, samuti selleks - ja seda tuleb samamoodi selgelt väljendada -, et kaitsta Euroopa kodanike õigusi.
Niisugune on Euroopa hoiak ja sellised on Euroopa selged väärtused, mida kinnitas ka siinse parlamendi enamus SWIFT-koode käsitleva otsuse puhul septembri keskel. Me peame nõukogult ja komisjonilt nõudma, et nimetatud aluspõhimõtet ja suuniseid järgitaks nüüd ka Ameerika Ühendriikidega peetavates läbirääkimistes. Me peame seda tegema, et kindlustada Euroopa kodanike julgeolek.
Kinga Göncz
- (HU) Ka minul on hea meel, et nõukogu on võtnud eesmärgiks reformida Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustikku ja edendada selle arengut. Seda arvestades on tõesti kahju - nagu mitu inimest on juba maininud -, et siinse arutelu juures ei viibi enam nõukogu esindajaid.
Minagi soovin eristada menetluse kohta tehtavaid märkusi ettepanekute tegeliku sisu kohta tehtavatest märkustest. Otsus kõnealuse võrgustiku vajalikkuse kohta tehti kümme aastat tagasi. Praegune hindamine näitas, et võrgustik ei ole ära kasutanud kõiki võimalusi, mida oleks saanud. Kuid siiski on selgeks saanud, et me vajame sellist võrgustikku ja meil tuleb seda edasi arendada, kaasata sellesse tsiviilisikud ja teadlased ning teha koostööd õiguskaitseasutustega. Ka mina tahan öelda, et Sotsiaaldemokraatide ja Demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis peab võrgustiku tööd ja selle edasiarendamist tähtsaks. Euroopa Parlament lükkab selle algatuse praegu tagasi just seetõttu, et kõnealune meede oleks tulevikus Lissaboni lepingu alusel veelgi õiguspärasem ja me saaksime meetme kehtestamises aktiivsemalt osaleda.
Cecilia Wikström
- (SV) Austatud juhataja! Euroopa suurim tegematajätmine praegu on see, et me ei ole siiani suutnud peatada meie silme all toimuvat inimkaubandust. Naisi ja lapsi müüakse nagu kaupa üle leti kõikides meie liikmesriikides. Europoli tagasihoidliku hinnangu järgi ostetakse ja müüakse Euroopas 2009. aastal pool miljonit naist. Me peame sellest avalikult rääkima ja töötama välja strateegiad, et see nähtus välja juurida.
ELis on institutsioone, mille eesmärk on võidelda inimkaubanduse ja organiseeritud kuritegevusega, aga praegu on nende töös palju vajakajäämisi. Liikmesriikide, komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi koostöö peab muutuma palju paremaks, et me saaksime rasked kuriteod lõplikult käsile võtta. Nende alla kuuluvad organiseeritud kuritegevus, maffia tegevus ja ka inimkaubandus.
Vaid mõne päeva pärast jõustub Lissaboni leping täies ulatuses. Arvan, et siis võime pisut kergemini hingata, sest lõpuks ometi tekib lootus tihedamale koostööle kõikide meie liikmesriikide kodanike julgeoleku kindlustamisel. Varsti saame näha tugevamat Europoli ning Europoli ja Eurojusti vahel hakatakse tegema tõhusat koostööd. Siis saame viimaks alustada Euroopas võitlust organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas inimkaubanduse ja maffialaadsete kuritegelike ühendustega. Öelgem 2009. aastal lõplikult, et inimkaubandus ei sobi praeguse ajastu Euroopasse.
Birgit Sippel
- (DE) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Me peaksime rääkima tänasest arutelust ja eelkõige arutlusele järgnevatest otsustest mitte vormilisest, vaid pigem poliitilisest vaatenurgast.
Loomulikult on laborite töö ühtsed standardid samuti vajalikud, et tagada usaldusel põhinev politsei ja kohtusüsteemi koostöö. Kuid sellel küsimusel on palju tahke, mida me ei saa ajapuudusel arutada. Põhimõtteliselt on asja tuum hoopis milleski muus - nimelt selles, kui tõsiselt võtavad poliitilises elus osalejad Lissaboni lepingut, Euroopa Parlamendi ja kodanike õigusi ning nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelist usaldusväärset koostööd.
Tahan tuua kolm näidet. Lissaboni lepingu järgi on kõrge esindaja Euroopa valjuhäälne eestkõneleja. On väga kahju, et liikmesriigid on siin ilmselgelt kohaldanud erinevaid tingimusi. Järgmisel esmaspäeval saaks Euroopa Parlament kontrollida veel kord põhjalikult paljudes punktides vastuoksuslikku SWIFT-koodide lepingut. Selle asemel kustutatakse leping mõni tund varem kiiresti nimekirjast ja allkirjastatakse Ameerika Ühendriikidega.
Sama olukord seisab meil ees seoses siin käsitletavate teemadega. Vahetult enne Lissaboni lepingu jõustumist palutakse meil suruda kiirkorras läbi otsused, mis sisaldavad tulevikku puudutavaid sätteid ja piiravad meie otsustusala või vähemalt kitsendavad seda märkimisväärselt. Me peame endilt küsima, miks see nii on, sest teiste teemade kohta oli ju võimalik uusi ettepanekuid esitada.
Nõukogu ja komisjoni hoiak on võtnud neilt võimaluse edastada eurooplastele selge sõnum, anda märku, et aluslepingu rakendamist võetakse tõsiselt, et valitseb kodanike demokraatlik Euroopa. Meil Euroopa Parlamendis on vaid üks valik - me peame need ettepanekud tagasi lükkama, sest me soovime laiapõhjalist avalikku arutelu ja tahame kasutada oma suuremaid õigusi, et toetada kodanikke juba praegu, mitte lähi- või kaugemas tulevikus.
Luigi de Magistris
- (IT) Lugupeetud juhataja, austatud kolleegid! Tänaõhtune väga huvitav arutelu on meil aidanud mõista mõningaid väga olulisi momente eelkõige Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustiku kohta.
Esiteks, nüüd, mil meil on olemas Lissaboni leping, tuleb Euroopa Parlamendi rolli kaasotsustamismenetluse raames järjest suurendada ja seda peab tegema kahel moel. Kõigepealt kultuur - organiseeritud kuritegevust ja maffiarühmitusi saab kõrvaldada eelkõige teabe ja teadlikkusega. Silmapaistev Itaalia kohtunik Giovanni Falcone, kelle maffia tappis, ütles ikka, et maffia on nähtus, millel on algus ja lõpp. Selle lõpp tähendab kultuurilises mõttes ulatuslikku jõudude koondamist, mis peab saama alguse Euroopast ja Euroopa Parlamendist.
Teiseks tuleb organiseeritud kuritegevusega tõhusamalt võidelda. Eelkõige soodustab seda Euroopa prokuratuuri loomine ning minu meelest ka see, kui kaasata teatud väga rasked kuriteod, mis on sätestatud vaid mõnedes liikmesriikides. Pean silmas näiteks maffia kuritegusid.
Me peame mõistma, et maffia kriis puudutab kogu Euroopat, sest maffiarühmitused suudavad ka otse institutsioonidesse imbuda. Võib näha väga tihedat sidet maffiarühmituste ja korruptsiooni vahel, nagu on rõhutatud hiljutistes aruannetes, samuti maffia ja pettuse vahel Euroopa Liidus, nagu mainis meile hiljuti ka Euroopa Kontrollikoda.
Debora Serracchiani
- (IT) Austatud juhataja, kallid kolleegid! Ühe Europoli kohta koostatud dokumendi variraportöörina saan üksnes korrata seda, mida enne mind kõnelenud parlamendisaadikud on juba öelnud.
Tänu oma osatähtsusele teabe kogumises, analüüsimises ja vahetamises kergendab Europol uurimist liikmesriikides ja nii on temast saanud kuritegevuse vastases võitluses oluline vahend.
Meie võitlus kuritegevusega peab olema tõhusam, aga samas peame Euroopa Parlamendi õigused otsustavalt maksma panema.
Nõukogu on otsustanud, et ta võtab Europoli paketi dokumendid igal juhul 30. novembril vastu, ootamata ära aega, mil Euroopa Parlament saab käsitletavas küsimuses 1. detsembril jõustuva Lissaboni lepinguga kaasotsustamisõiguse.
Ettepanekute tagasilükkamise eesmärk ei ole mitte takistada Europolil asumast täitma oma uut ülesannet Euroopa ametina, vaid laiendada siinse parlamendi - Euroopa Parlamendi - volitusi eelkõige vabaduse, turvalisuse ja õigusega seotud olulistes küsimustes.
Lõpetuseks arvan, et on õige anda Euroopa Parlamendile Europoli tegevuse kontrollimisel suurem pädevus, veendumaks, et Europoli valduses olevate andmete töötlemine ei kahjusta Euroopa kodanike õigusi.
Monika Flašíková Beňová
- (SK) Viimastel aastatel on kohtumeditsiini valdkond köitnud üha suuremat tähelepanu. Peamiselt on siin põhjus selle järjest kasvav tähtsus võitluses kuritegude ja kuritegevusega.
Tihe riikidevaheline koostöö võib tõhustada kuritegevuse vastast võitlust. Praktilised kogemused näitavad üheselt, et ainuüksi sellisest koostööst ei piisa, vaid väga oluline on luua kogu Euroopa Liidu asjatundlikke laboreid hõlmav võrgustik ja ühine õigusraamistik, millega sätestatakse kohtuekspertiisi laborite töö standardid.
Tõsine probleem on see, et puudub kokkulepe, mille alusel saaks kohaldada teaduslike tõendite analüüsimisel ühiseid akrediteerimisstandardeid. See probleem tuleb kõrvaldada. Seetõttu loodan, et nõukogu astub esimesel võimalusel samme ja esitab uue dokumendi, mille koostamisse on olulisel määral kaasatud ka Euroopa Parlament.
Ehkki ma tahtsin kohtuekspertiisi laboritest rohkem rääkida, lugupeetud juhataja, soovin lõpetuseks öelda, et päris kindlasti ei taha ma Euroopa Parlamendi mõju ületähtsustada, aga minu meelest on täiesti ennekuulmatu, et ükski nõukogu esindaja ei leidnud aega siia tulla ja meie seisukohti kuulata.
Artur Zasada
- (PL) Lugupeetud juhataja! Õigusalase kõrgharidusega inimese ja endise politseiametnikuna tahan rõhutada, kui tähtis on nõukogu raamotsus, mille eesmärk on kohustada rahvusvahelist standardit ISO 17025 järgima kõiki kohtuekspertiisi laboreid, kes edastavad geneetiliste proovide ja sõrmejälgede analüüside tulemusi. Selle ülimalt tähendusrikka otsusega tahetakse suurendada tõendite kogumise usaldusväärsust ning kasvatada ühiskonna usku õiguskaitseasutustesse ja kohtusüsteemi.
Janusz Władysław Zemke
- (PL) Austatud juhataja! Tõenäoliselt tuleme selle teema juurde tagasi kuue kuu pärast, mil me leiame end seismas silmitsi samade probleemidega. Ühest küljest on meie jaoks oluline, et politsei ja Europol teeksid nii tõhusat tööd kui võimalik. Teisest küljest ei tohi me hetkekski unustada, et me tegeleme siin inimõigusi ja sageli ka delikaatseid andmeid puudutavate küsimustega.
Sama töö ootab meid ees. Sellega seoses tahan juhtida tähelepanu eelkõige artiklile 15 nõukogu otsuses, millega võetakse vastu rakenduseeskirjad, millega reguleeritakse Europoli suhteid partneritega, sealhulgas isikuandmete ja salastatud teabe vahetamist. Soovin rõhutada asjaolu, et me räägime siin väga delikaatsetest andmetest ja ütleme, et nende edastamine on lubatud ainult siis, kui see on tõesti hädavajalik. Me peame mõtlema, kes on see isik, kes otsustab, mis on tõesti hädavajalik, sest see on väga oluline küsimus.
Jacques Barrot
Lugupeetud juhataja! Minu töö ei ole olnud lihtne, arvestades, et nõukogu ei ole kohal. Sellele vaatamata tahan välja tuua mõned põhjused, miks nõustus komisjon ikkagi nende dokumentide esitamisega.
Mis puudutab kõigepealt Europoli, siis oleks keeruline peatada Europoli saamine ametiks. Europoli kohta koostatakse teisigi dokumente ja loomulikult on Euroopa Parlament siis kaasotsustaja. Väga raske oleks Europoli tööd katkestada. Lubage mul veel selgitada, et Europoli eesotsas on nüüd väga professionaalne inglane. Häbiväärne oleks kuidagi Europoli töösse sekkuda.
Kahe teise dokumendi puhul on tähtis tunnistada, et need on nõukogu ja liikmesriikide algatusel saadud tulemus. Sellegipoolest tähendab usaldusväärseid andmeid tagava laboritoimingute akrediteerimisega nõustumine liikmesriikide jaoks läbimurret. See on kiiduväärt saavutus ja samm edasi.
Mis puudutab preventsioonivõrgustikku - ja siin on Euroopa Parlamendi märkused kõige enam põhjendatud -, siis kindlasti tuleb seda tulevikus tugevdada ja anda sellele lisaülesandeid. Mõistan teid suurepäraselt ning tänan Simon Busuttili ja Ernst Strasserit - ja kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni esimeest, kes oli ka enne siin -, kes mõistavad, et ka mina pooldan kindlalt Euroopa Parlamendi igakülgset kaasamist. Kogu minu viimase viie aasta tegevus on saanud võimalikuks tänu Euroopa Parlamendi toele. Seetõttu olen, nagu te teate, tõesti huvitatud Euroopa Parlamendi osalusest.
Tahan lisada, et komisjoni arvates on meil vaja põhjalikku, üksikjuhtumeid arvestavat analüüsi, mille abil teha kindlaks, kas kolmanda samba õigustikku oleks vaja muuta. Oluline on mõista, et me oleme valitsustevaheliselt tegevuselt üle minemas tegevusele ühenduse tasandil ning mul on justiits- ja siseasjade komisjoni üle hea meel.
Olen ühtlasi teadlik asjaolust, et te kõik tahate olla kaasatud sellisesse politseikoostöösse, mille puhul austatakse inimõigusi ja võetakse arvesse Euroopa Liidu väärtusi. Muidugi! Usun, et Euroopa Parlament avaldab soodsat mõju kõikidele tulevastele dokumentidele, mis võimaldavad meil edendada politseikoostööd ikka kooskõlas kodanike väärtuste ja õigustega.
Sellegipoolest on praegu üleminekuperiood ja ma mõistan täiesti teie soovi olla kaasatud kõnealuste dokumentide ettevalmistamisse. Kuid ma kordan, et komisjoni arvates tuleks meil üle vaadata kolmanda samba õigustiku dokumendid ja teha põhjalik juhtumipõhine analüüs. Kui olemasolevad aktid on aegunud või vajavad täiendamist või ajakohastamist, saame teha vastavad ettepanekud. Minu ametijärglased teevad ettepanekuid, mis võimaldavad Euroopa Parlamendil neid dokumente parandada, sest lõpuks ometi saab parlamendist kaasotsustaja.
Siinkohal, lugupeetud juhataja, lubage mul üle korrata, et vaatlen oma ametiaja lõpus erilise hoolikusega kõiki ettepanekuid, mida Euroopa Parlament on mulle teinud. Lubatagu mul siiski rõhutada, et me kõik oleme teadlikud vajadusest anda hulgale politsei- ja õiguskoostööd käsitlevatele dokumentidele uus õiguslik alus, mille toel saaks Euroopa Parlament täita oma kaasotsustaja rolli.
Seniks aga loodetavasti mõistate minu selgitatud põhjusi, miks me tahame, et Europolist saaks amet 1. jaanuaril ja ta jätkaks oma tööd. Me oleme võtnud teadmiseks edusammud, mida liikmesriigid on vabatahtlikult teinud seoses laborite akrediteerimise ja kriminaalpreventsiooni võrgustikuga.
Ütlen veel kord, et ma saan aru Euroopa Parlamendi seisukohast ja kinnitan teile, et eelolevate nädalate jooksul kaitsen ma nii palju kui võimalik seda suurt vabadusel ja turvalisusel põhinevat ala, mida liikmesriigid hakkavad nüüd Euroopa Parlamendi aktiivsel toel arendama.
James Nicholson
raportööri asendaja. - Lugupeetud juhataja! Meil on olnud täna õhtul väga sisukas arutelu. Arvan, et eesistujariik on see, kes mõistetakse tänase puudumise pärast hukka. Teda ei olnud siin ja ma leian, et ta peaks selle pärast häbi tundma.
Tahan teha vaid paar märkust. Nõustun täielikult Sophia in 't Veldiga. Loomulikult tahame me tulevikus tugevat Europoli ning vajaduse korral ka paremat ja koostööaltimat Europoli. Selle vajaduse mõistmiseks piisab, kui vaadata rohkeid probleeme, mis esinevad praegu meie piiridel. Kui nimetada neist vaid mõnda, siis nendeks on narkootikumid, inimkaubandus, rahvusvaheline kuritegevus ja terrorism.
Minu meelest oli see fraktsiooni PPE nimel kõneleja, kes tõstatas mulle väga südamelähedase küsimuse, kui ta rääkis ohvri õigustest, mis peavad üles kaaluma kurjategija õigused. Leian, et see on asi, mille üle meil tuleb väga tõsiselt mõelda.
Kahjuks näeme sageli, et kuriteo sooritanutesse suhtutakse kaastundlikumalt ja neid toetatakse rohkem kui ohvrit, kes pidi juhtunu läbi elama. Paljudes valdkondades on nii sündinud. Mingil juhul ei saa seda vastuvõetavaks pidada. Leian, et me peame ohvreid rohkem toetama ja ma arvan, et just see määrab selgelt, kes on tegelik ohver. Kindlasti ei saa kuriteo toime pannud isikuid kohelda ohvriga võrdselt.
Kõik, kes arvavad, et tänapäeva ühiskonnas saab koostööd tegemata ellu jääda, hõljuvad pilvedes. Selline on tegelikkus, nii palju kui mina aru saan. Minu kodukandis Põhja-Iirimaal oleme seda mõne viimase nädala jooksul näinud väga lihtsa näite varal, kui Põhja-Iirimaa politseiteenistuse ja lõuna poolt Iirimaa riikliku politseiteenistuse An Garda Síochána vaheline koostöö võimaldas leida ja tagasi tuua miljoneid sigarette ning takistada nende turule jõudmist. Ka te tõesti arvate, et see oleks nii läinud, kui koostööd ei oleks tehtud - mitte üksnes nende vahel, vaid kuni Kaug-Idani välja?
Jah, mu sõbrad, meil peab olema tugev Europol, jah, me peame selle nimel tööd tegema ning jah, me peame püüdma teha koostööd, kui see on kõigi huvides.
Sophia in 't Veld
raportöör. - Austatud juhataja! Enne oma sõnavõttu tahan ka mina edastada oma tänusõnad volinik Barrot'le. Saan öelda vaid, et ta on seadnud oma ametijärglasele väga kõrge lati.
Ma ei lasku asja sisusse, sest ma arvan, et see arutelu jääb edaspidiseks, aga ma tulen korraks tagasi menetluse juurde, sest ma tahan üht asja selgitada.
Kuulsin kolmandate isikute kaudu, sest jutt pärineb sealse tühja tooli omanikult, et nõukogul on kiirustamiseks väga hea põhjus: nimelt ei taheta katkestada Europoli tööd. Europolist peab saama amet 1. jaanuariks.
Kuid kui nõukogu oleks siiralt huvitatud Euroopa Parlamendi seisukohtadest, oleks ta võinud siia kohale tulla. Ta oleks võinud menetlust alustada juba ammu enne juuli lõppu. Ta oleks isegi võinud võtta vastu Euroopa Parlamendi ettepaneku ülikiiresti tegutseda, sest parlament täidab alati oma kohustused ja vajaduse korral töötame me väga nobedasti.
Me pakkusime muuseas nõukogule välja sellise menetluse, mis oleks vähemalt vastanud Lissaboni lepingu mõttele. Me palusime ühekuulist ajapikendust, aga nõukogu lihtsalt ei tahtnud meile seda anda. Tõsiasi, et nõukogu täna puudub ega ole olnud huvitatud Euroopa Parlamendiga kõnelemisest, tõendab, et ilmselgelt ei taha ta Euroopa Parlamenti kaasata. See näitab nõukogu ebasiirust.
Mul on sellest kahju, sest nüüd, seitsme päeva, kolme tunni ja neljakümne minuti pärast peame hakkama tegema koostööd. Tahan juhtida siinkohal tähelepanu sellele - nagu üks meie kolleege juba väga hästi ütles -, et asi ei ole ainult meie egos. Asi ei ole selles, et Euroopa Parlament on kõrvale lükatud. Asi ei ole isegi mitte selles, et riikide parlamendid on kõrvale lükatud. Asi on vastutuses kodaniku ees, sest tegu on väga oluliste otsustega.
Me räägime isikuandmete ja konfidentsiaalsete dokumentide edastamisest kolmandatele isikutele, meie kodanike ehk meie esindatavate inimeste andmetest ja konfidentsiaalsest teabest. Nõukogu vastutab eelkõige nende, mitte meie ees.
Kui võtta asi kokku, siis ma kuulsin, mida volinik ütles, kuid ma sooviksin, et nõukogu teeks avalduse, milles lubatakse - arvestades, et kogu paketiga on kiirustatud - võtta otsus tagasi või vaadata see üle esimesel võimalusel, kõige rohkem kuue kuu jooksul, kaasata seejärel Euroopa Parlament täieulatuslikku kaasotsustamismenetlusse ja kanda vastutust kodanike ees.
Jan Philipp Albrecht
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahaksin tänada komisjoni Europoliga seoses tehtud töö eest. Soovin veel kord märkida, et eesmärk ei ole takistada Europoli ümberkujundamist ELi ametiks.
Kuid tähtis ja delikaatne on küsimus, millised volitused antakse riigile suhetes kodanikega, ning seda tuleks siin parlamendis arutada. Demokraatlikus süsteemis on tegu parlamendi otsusega, mida tuleb põhjalikult arutada, et lõpptulemus oleks piisavalt õiguspärane.
Minu meelest on suhteliselt murettekitav, nagu Sophia in 't Veld juba mainis, et nõukogu ei ole isegi mitte kohal, et kuulata kriitikat, mis on minu arvates igasuguse demokraatia oluline osa. Loodan, et täitevvõim võtab lõpuks ometi arvesse Euroopa Parlamendi märkusi julgeolekupoliitika vallas siiani tehtud töö kohta.
Me vajame Euroopa Parlamendi arutelu ühelt poolt kodanikuõiguste üle ja teisalt julgeolekupoliitika tõhususe üle. Euroopa Parlament ja riikide parlamendid peavad saama mõlemas valdkonnas suurema sõnaõiguse.
Tahan tänada raportööre siin ühiselt edastatud sõnumi eest. Loodan, et see oli ilmeksimatult selge ja nõukogu reageerib sellele.
Agustín Díaz de Mera García Consuegra
Lugupeetud juhataja! Tahan väljendada oma sügavat austust Euroopa Politseiameti vastu, mida ma kahtlemata toetan. Loodan, et esimesel võimalusel tehakse talle kättesaadavaks kõik õiguslikud, inim- ja materiaalsed ressursid, mis on Lissaboni lepingu järgi vajalikud tema eesmärkide saavutamiseks ja kogu oma potentsiaali ärakasutamiseks.
Kui asi väga lühidalt kokku võtta, siis mis on see Euroopa Politseiamet, see uus amet?
See ei ole enam valitsustevaheline organ, vaid ühenduse eelarvega ühenduse organ, mis on Euroopa Parlamendi kontrolli all. Kuid me peaksime mõtlema ka selle peale, mida on kõige vähem määratletud. Me peaksime endalt küsima, mis on kõige ebamäärasem.
Kõige ebamäärasem on otsuses Euroopa Parlamendi poolne kontroll. Seetõttu ei mõista me, lugupeetud juhataja, kiirustamist, mida keegi ei oska usutavalt põhjendada ja millega sisuliselt piiratakse Euroopa Parlamendi poolset järelevalvet. Me ei saa sellega leppida. See on kõige tähtsam osa, austatud juhataja. Me ei saa nõustuda ka sellega, et nõukogu peseb oma käed sellest küsimusest puhtaks. Homsel hääletusel palume nõukogult juba mainitud avaldust. See peab olema avaldus, milles öeldakse, et nõukogu kohustub esitama Lissaboni lepingu alusel kuue kuu jooksul uue õigusaktide paketi.
Lõpetuseks, lugupeetud juhataja, ei ole mõistlik ega meie jaoks ka vastuvõetav aidata kaasa sama asja edendamisele, mida me ise kritiseerime. Näiteks ei saa nii olulist teemat käsitlevat kuut raportit arutada läbi ühe pärastlõuna jooksul, veidi enam kui pooleteise tunniga. Kõigepealt tuleb meil rääkida kriminaalpreventsiooni võrgustikust, siis kohtuekspertiisi laboritest ja seejärel veel neljast Europoli käsitlevast raportist. See ei ole mõistlik.
Me nägime, kui oluline see arutelu on, aga me ei ole saanud sellesse süveneda, sest Euroopa Parlament ja selle teenistused on selle meie jaoks võimatuks teinud, kuna meilt nõutakse, et me tegeleks korraga kuue raportiga.
Seega, lugupeetud juhataja, loodan ma, et tulevikus mõeldakse meid puudutavad ja meile nii palju huvi pakkuvate arutelude korraldamine paremini läbi. Homme esitame küsimused nõukogule.
Sonia Alfano
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Tahaksin tänada selles arutelus osalenud kolleege. Eelkõige tahan ma aga tänada Jacques Barrot'd, et ta meie muret kuulda võttis.
Ettepanekute tagasilükkamine, mille me välja pakkusime, on põhjendatud. Nende mõte ei ole öelda nõukogule lihtsalt "ei”. Vastupidi, me tahame olla kaasatud, sest Lissaboni leping jõustub mõne päeva pärast ning ma olen seisukohal, et Euroopa Parlamendi roll kaasotsustajana on põhjapaneva tähtsusega.
Ma ise palusin nõukogul esitada ametlikult Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustiku kohta palju põhjalikum ettepanek ja teha seda kohe pärast Lissaboni lepingu jõustumist. Seda ei esitatud. Seetõttu tuli praegune ettepanek tõesti tagasi lükata. Leian, et Euroopa Parlamendil on õigus tegutseda täieõigusliku kaasotsustajana, eriti nii olulistes küsimustes nagu kõnealune teema.
Tänan James Nicholsoni selle eest, mida ta ütles liiga tihti vahetusse minevate ohvri ja kurjategija rollide kohta. Selle paari kuu jooksul, mis ma olen Euroopa Parlamendis töötanud, olen täheldanud, et siinne parlament ja Euroopa Liit peavad terrorismivastast võitlust erakordselt tähtsaks, kuid samal ajal puudub paraku tahe tegeleda mitte üksnes kuritegevuse, vaid ka selle osaks oleva organiseeritud kuritegevuse vastase võitlusega.
Võimatu on kujutada ette kuritegevuse vastast võitlust või kuritegevuse ennetamist, ilma et kaalutaks mõtet võtta ulatuslikumaid meetmeid organiseeritud kuritegevuse ja maffia tegevuse tõkestamiseks ja takistamiseks, nagu mainis Luigi De Magistris, tsiteerides maffia mõrvatud kohtuniku Falcone tähelepanuväärseid sõnu.
Nüüd tahan teha väikese kõrvalepõike isikuna, kes on kahjuks pidanud siinkäsitletavaid probleeme omal nahal kogema. Liiga sageli ei aeta segi mitte üksnes ohvrit ja kurjategijat, vaid on ka valitsusi - ja paraku ei ole Itaalia valitsus sellele küsimusele suurt tähelepanu pööranud -, kes kohtlevad samalaadsete kuritegude ohvreid erinevalt. Terrorismi ohvreid koheldakse ühtmoodi ja maffia ohvreid teistmoodi.
Olen seisukohal, et selline vahetegemine ja diskrimineerimine ei tohi jätkuda, sest sellel ei ole mingit kohta Euroopas, kus eesmärgiks on uuenduslik poliitika.
Juhataja
Lubage mul ühineda nendega, kes kiitsid Jacques Barrot'd vastutustundliku ja suurepärase töö eest. Tahan tänada raportööre tehtud töö eest.
Ühisarutelu on lõppenud. Hääletamine toimub teisipäeval, 24. novembril 2009.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Raffaele Baldassarre
kirjalikult. - (IT) Lissaboni leping muudab tunduvalt institutsioonilist tasakaalu, mis valitses algselt Maastrichti lepingu järgi kriminaalasjades tehtavas politsei- ja õiguskoostöös. Uus leping kehtestab, tõsi küll, oluliste eranditega, seadusandliku tavamenetluse ka vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva alaga seotud küsimustes.
Seetõttu tuleb kõik Europoli otsuse rakendamiseks tehtud muudatusettepanekud võtta vastu Lissaboni lepingus ette nähtud uue õigusraamistiku alusel. Europoli ei saa tugevdada, kui Euroopa Parlamendil ei ole võimalik väljendada vabalt oma arvamust õigusaktide kohta, mis ei käsitle mitte üksnes tehnilisi, vaid ka poliitilisi küsimusi, näiteks isikuandmete edastamist.
Lubage mul lisada üks mõte, mis puudutab Euroopa Liidu järjest enam väljapoole suunatud pilku ning sisejulgeoleku- ja -kaitseküsimuste üha tihedamat seotust. Isegi kui Lissaboni lepingul ei ole vahetut mõju kaitse- ja julgeolekuturgude arengule, sillutab see teed ühtsemale ja usaldusväärsemale julgeolekuturule, mis vajab kooskõlastatud ja seega institutsioonide vahelist õigusloomet. Seetõttu oleks seda vaieldavam - et mitte öelda kahjulikum - võtta vastu Europoli otsuse rakendusmeetmeid muutvad "poliitilised” ettepanekud, järgimata Lissaboni lepingus sätestatud õigusloomemenetlust.
