Valmistumine Euroopa Ülemkogu kohtumiseks (28.-29. oktoober) - Valmistumine G20 tippkohtumiseks (11.-12. november) - Finants-, majandus- ja sotsiaalkriis: soovitused vajalike meetmete ja algatuste kohta (vahearuanne) - Liidu majanduse juhtimise ja stabiilsuse raamtingimuste parandamine eelkõige euroalal (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on ühisarutelu järgmistel teemadel:
nõukogu ja komisjoni avaldused 11.-12. novembril peetavaks G20 tippkohtumiseks valmistumise kohta,
nõukogu ja komisjoni avaldused 28.-29. oktoobril peetavaks Euroopa Ülemkogu kohtumiseks valmistumise kohta,
Pervenche Berèsi raport "Finants-, majandus- ja sotsiaalkriis: soovitused vajalike meetmete ja algatuste kohta (vahearuanne)”,
Diogo Feio raport "Soovitused komisjonile liidu majanduse juhtimise ja stabiilsuse raamtingimuste parandamise kohta eelkõige euroalal”.
Olivier Chastel
Lugupeetud parlamendi president, lugupeetud komisjoni president, austatud volinik, austatud parlamendiliikmed! Härra president, tahaksin teid nõukogu nimel tänada võimaluse eest rääkida ettevalmistustest, mida järgmiseks Euroopa Ülemkogu kohtumiseks nõukogus tehakse.
Seekordse Euroopa Ülemkogu kohtumise päevakord saab tihe. Kahtlemata keskendutakse majanduse juhtimisele. Nagu teate, sai eesistuja Van Rompuy juhitud töökond esmaspäeval kokku ja kinnitas oma lõpliku aruande.
Selles aruandes sisalduvad olulised ja konkreetsed soovitused ja ettepanekud, mis peaksid võimaldama meil teha Euroopa majanduse juhtimises kvalitatiivne hüpe. Eeskätt püütakse selle soovitustega parandada eelarvedistsipliini, avardada majanduspoliitika järelevalvet, arendada ja laiendada kooskõlastamist, tõhustada kriisiohjeraamistikku ja tugevdada institutsioone.
Kõiki neid soovitusi on võimalik õigusaktide kaudu kiiresti rakendada. Mõistagi loodame, et Euroopa Ülemkogu saab need kinnitada ning võimaldab sellega komisjonil, parlamendil ja nõukogul nendes väga tähtsates küsimustes kiiresti edasi liikuda. Igal juhul oleks see hea märk meie kavatsusest võtta endi ees seisvate oluliste majanduslike probleemide lahendamiseks vajalikud meetmed.
Tõsi, osa inimesi on kutsunud üles kaaluma teisi võimalusi, mis lähevad nendest soovitustest kaugemale ja jäävad väljapoole asutamislepingute kohaldamisala. Ma pean silmas hääleõiguse peatamist või uute hääletamiseeskirjade, näiteks ümberpööratud häälteenamuse kasutuselevõttu.
On selge, et need pole lihtsad küsimused, ei tehniliselt ega poliitiliselt. Neid arutatakse järgmisel nädalal Euroopa Ülemkogus.
Teine tähtis Euroopa Ülemkogu päevakorra punkt on valmistumine G20 tippkohtumiseks. Muidugi peab Euroopa Ülemkogu määratlema liidu seisukoha eile majandus- ja rahandusküsimuste nõukogus tehtud eeltöö põhjal. Üldjoontes on tähtis, et Sŏulis toimuv G20 tippkohtumine kiirendaks jõupingutusi tugevama, jätkusuutlikuma ja tasakaalustatuma majanduskasvu edendamiseks sätestatud raamistiku rakendamisel. Peame käsitlema eelkõige suurt üleilmset tasakaalustamatust, mis võib majanduskasvu ohtu seada.
Alates 2008. aastast, kui kriis puhkes ja selle ohjamiseks võeti meetmeid, teisisõnu alates G20 kauaoodatud esiletõusmisest on asjad hakanud põhjalikult muutuma. Põhjus on väga lihtne: asjakohasus. Mitmed meie kaaskodanikke otseselt mõjutavad otsused on liikunud vaid paari kuu jooksul kohalikult või riiklikult tasandilt rahvusvahelisele tasandile. Üleilmastumine tähendab seda, et peame nüüd enamikus küsimustes tegutsema korraga nii Euroopa kui ka rahvusvahelisel tasandil.
Nagu me kõik teame, vajas Euroopa Liit aega, et jõuda kokkuleppele uues lepingus, mille eesmärk pidi olema muu hulgas tugevdada liidu osatähtsust rahvusvahelisel areenil. Selle lepinguni jõudmiseks kulus meil suurem osa viimasest kümnest aastast, ent selle tähtsuse mõistmiseks oli meil vaja vaid viimast kümmet kuud.
G20 on osutunud algusest saati võrdlemisi edukaks, kuid ma usun, et kõige raskem ja tähtsam katsumus ootab seda ees saabuvatel nädalatel ja kuudel, mil meil tuleb seista silmitsi tõsise ohuga, et hoog raugeb.
Euroopa Liit valmistab praegu ette kaht tähtsat kohtumist. Mõlemad leiavad aset Koreas. Esimesena toimub kahe päeva pärast G20 rahandusministrite ja keskpankade juhtide kohtumine ning teine on G20 tippkohtumine novembri keskel.
Kui rääkida sisust, siis liidu panus tugevasse, jätkusuutlikusse ja tasakaalukasse majanduskasvu põhineb: 1) seda kasvu soodustavatel ja liigendatud kavadel eelarve konsolideerimise kohta; 2) Euroopa 2020. aasta strateegial, mis käsitleb muu hulgas töökohtade loomise toetamiseks vajalikke struktuurireforme; 3) finantssektori ja turgude reformimise programmil; 4) liidu majanduse juhtimise tugevdamisel. Töökonna järeldused selle viimase punkti kohta saame esitada novembrikuus toimuval tippkohtumisel, kui Euroopa Ülemkogu on need vastu võtnud.
Tahaksin lisada, et Euroopa Liit on väga huvitatud vastastikuse eksperdihinnangu protsessist G20s. Eurooplastena oleme sedalaadi ettevõtmistega harjunud ning teame, kui huvitavad ja kasulikud need võivad olla. On selge, et kõik peavad täitma oma rolli ja näitama üles tõelist tahet anda majanduskasvu raamistikus oma osa.
Sõda protektsionismi vastu ei võideta ühe lahinguga, vaid pideva üldise valvsuse abil. Mis muusse puutub, siis kuigi tehniliste üksuste, näiteks Mario Draghi juhitud finantsstabiilsuse järelevalve nõukogu töö edeneb hästi ja üldine lõimumine liigub - eriti teatud valdkondades - minu arvates õiges suunas, on oluline viia läbi ka pikaajaline Rahvusvahelise Valuutafondi reform.
Eurooplased on valmis täitma oma kohustusi - eeskätt eelmisel aastal Pittsburghis võetuid - ning tagama sellega, et uus IMF esindab paremini uue rahvusvahelise majanduse tegelikku olukorda ning et tärkava turumajandusega riikide osatähtsus on sellest tulenevalt suurem ja nende hääl kuuldavam. Lubage mul siiski selgelt välja öelda: ei saa oodata, et selles küsimuses teeks mööndusi ainult Euroopa.
Kaasa peavad aitama kõik arenenud riigid. Oleme juba teatavaks teinud, mille üle konkreetselt me soovime esindatuse, juhtimise ja häälte jaotumise küsimuses läbirääkimisi pidada. Usume, et see on hea alus kompromissile jõudmiseks. Nii et ärgu süüdistatagu Euroopat, kui ses suhtes midagi ei muutu.
Liiduna oleme omavahel läbi rääkinud kõik need küsimused ning ka arvukad olulised teemad ja lähteülesanded järgmisel nädalal toimuva G20 rahandusministrite kohtumise jaoks. Oleme teinud seda eesmärgiga, et eurooplased mitte üksnes ei räägiks ühel häälel, vaid keskenduksid ka oma kõige tähtsamate huvide kaitsmisele ja edendamisele. Eesistujariik ja komisjon teevad kõik endast oleneva, et kaitsta ja toetada neid huve, mille aluseks on meie ühine seisukoht, mis on kõikide liikmesriikide kuudepikkuse töö vili.
Mis puudutab kliimamuutust, siis Euroopa Ülemkogu kohtumisel ei ole kavas laskuda üksikasjalikku arutellu, sest keskkonna nõukogu juba võttis 14. oktoobril vastu väga põhjaliku dokumendi, mille järeldustes esitatakse Euroopa seisukoht. Üha pakilisemaks on muutumas vajadus minna edasi 2012. aasta järgse kliimamuutuste vastu võitlemise kava rakendamisega. Selleks kaitseb Euroopa Liit edaspidigi Kyoto protokollil ja Kopenhaageni konverentsi tulemustel põhinevat järkjärgulise tegevuse ideed, millega sillutatakse Kopenhaageni dokumendis visandatud poliitilisi eesmärke arvesse võttes tee kõikehõlmavale ja õiguslikult siduvale ülemaailmsele raamistikule.
Cancúni konverentsil peab jõudma tasakaalustatud tulemuseni, milles arvestatakse asjaosaliste probleeme ja millega võimaldatakse meil kindlaks määrata senised saavutused. Euroopa Liit on välja öelnud, et eelistab üht õiguslikult siduvat dokumenti, mis hõlmaks Kyoto protokolli põhiosi. Kuid ta võiks mitmel tingimusel kavandada teise Kyoto protokolli kohase kohustusperioodi. See peaks toimuma laiema kokkuleppe raames, mille kõik tugeva majandusega riigid heaks kiidaksid. See kokkulepe kajastaks rahvusvaheliste meetmete eesmärgikindlust ja tõhusust ning täidaks pakilist vajadust kaitsta keskkonna terviklikkust.
Tahaksin peatuda põgusalt Euroopa Liidu seisukoha ettevalmistamisel tippkohtumisteks Ameerika Ühendriikide, Venemaa ja Ukrainaga. Sellest saab esimene kord, kui riigipead ja valitsusjuhid võtavad kooskõlas Euroopa Ülemkogu 16. septembri järeldustega arutlusele ettevalmistused tippkohtumisteks liidu põhipartneritega. Mõte on selles, et riigipeade ja valitsusjuhtide seas toimuks avatud arutelu põhiprobleemide üle suhtluses meie partneritega. Soovimata sellest arutelust ette rutata, lubage mul arendada lühidalt tulevaste tippkohtumiste peamisi teemasid.
Tippkohtumisel Ameerika Ühendriikidega tuleb kindlasti keskenduda mõnele põhiküsimusele. Üldiselt tuleks selle tippkohtumisega tugevdada Atlandi-ülest koostööd, mis on põhiline vahend meie ees seisvatele probleemidele tõhusate lahenduste pakkumiseks. Lisaks annab päev pärast G20 tippkohtumist toimuv Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide tippkohtumine suurepärase võimaluse arvestada äsjalõppenud kohtumise tulemusi ja kujundada mitmes praeguses majandusküsimuses ühine seisukoht. Me peaksime püüdma kujundada välja ühise seisukoha ka tärkava turumajandusega riikide kohta.
Tippkohtumine peaks võimaldama ka - vähemalt nii me loodame - taaselustada Atlandi-ülese majandusnõukogu ja muuta see majandusfoorumiks, mis tegeleks märksa enama kui pelgalt reguleerimise küsimustega. See nõukogu võiks tugevdatud mandaadi alusel uurida viise, kuidas ohjata kriisi ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.
Meil on kavas kasutada nimetatud tippkohtumist ka selleks, et valmistuda Cancúni kohtumiseks, ja enesestmõistetavalt ootame USA partneritelt tähtsat soodsat märguannet.
Peale kõige muu on päevakorras ka olulised välispoliitika küsimused, eriti seoses Sudaani ja Iraaniga.
Mis puudutab tippkohtumist Ukrainaga, siis täna pärastlõunaks on kavandatud veel üks arutelu kõrge esindajaga, nii et annate mulle ehk andeks, kui ma ei peatu sel teemal praegu pikemalt.
Tippkohtumisel Venemaaga kavatseb Euroopa Liit väljendada oma täielikku toetust ajakohastamisega seotud partnerlusele, mis võimaldaks meil tugevdada koostööd kõigis sektorites, eriti aga sellistes olulistes valdkondades nagu innovatsioon ja energeetika.
Need, lugupeetud juhataja, austatud komisjoni president, lugupeetud parlamendiliikmed, on põhipunktid, mida hakatakse järgmisel nädalal Euroopa Ülemkogus arutama. Päevakord on kahtlemata tihe ja kaalukas.
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Austatud juhataja! Täna arutame eelkõige järgmisel nädalal Euroopa Ülemkogus käsitletavaid küsimusi. Keskendun teemadele, mis on minu arvates kõige tähtsamad: loomulikult Euroopa Liidu majanduse juhtimisele ning Sŏulis toimuvale G20 tippkohtumisele ja samuti Cancúni kliimamuutuse konverentsile, mis on minu meelest välispoliitiliselt - peale väga oluliste tippkohtumiste USA ja samuti Venemaaga - otsustava tähtsusega.
Meie majanduse juhtimise reform on meie jätkusuutliku taastumise ja usaldusväärsuse nurgakivi. Seepärast on komisjon võtnud alates selle arutelu algusest väga sihikindla seisukoha. Komisjoni eelmisel kuul esitatud ettepanekutes püütakse kriisist tingitud kiireloomulisus kanda üle kõikehõlmavasse õiguslikku reaalsusesse. Selles käsitletakse olulisi küsimusi, kuidas anda piisava kooskõlastatud järelevalvega eelarve üle Euroopa Liidule kätte tõeline majanduspoliitiline trump ja kuidas käsitleda makromajanduslikku tasakaalustamatust nii, et Euroopas - nagu me oleme korduvalt öelnud - loodaks nüüd tõeline majandusliit.
Mulle on väga meeltmööda Euroopa Parlamendi tähelepanu nendele ettepanekutele. Varajane kokkulepe esimesel lugemisel tõendaks, et Euroopa Liit on võtnud endale ülesandeks viia oma uus tulevikukujutlus ellu. Peame hoolitsema selle eest, et need eeskirjad oleksid järgmise aasta keskpaigaks olemas. Seepärast ärgitan ma liikmesriike liikuma nende tähtsate sihtide poole ja järgima seda tegevuskava kiiremas korras.
Oleme nüüdseks (muu hulgas tänu eesistuja Herman Van Rompuy juhitud töökonna tööle) saavutamas stabiilsuse ja kasvu pakti tugevdamise ning makromajandusliku tasakaalustamatuse käsitlemise teel kindlamat üksmeelt mitmes olulises tegevusvaldkonnas.
Pärast kõikide arutelude lõppemist ja otsuste tegemist peaks selle liitprotsessi tulemuseks olema kujutlus majanduse juhtimisest, mis oleks laiahaardelisem ja märksa rohkem häälestatud vajadusele probleeme eelkõige ennetada ning mis tugineks kindlamalt sanktsioonide kasutamisele.
Ent lubage mul väljenduda selgelt. Lõpptulemus peab tähendama praeguse olukorra tõelist muutmist. Peame oma kodanikele näitama, et Euroopa Liit on kriisist õppust võtnud ja teinud omad järeldused.
Ka mõned muud küsimused vajavad endiselt lahendamist. Üks eriti tähtis küsimus on see, kuidas asendada maikuus kokku lepitud praegune kriisimehhanism selle rakendamise lõppedes 2013. aastal püsivama mehhanismiga. Anname endast kõik, et vältida niisuguse kriisi taastekkimist, kuid teeme ka kõik võimaliku selleks, et olla sündmuste kriitiliseks arenguks eelmisest korrast paremini ette valmistatud. Valmisoleku ning jõulise ja alalise kriisimehhanismi olemasolu abil saab tulevikus sellist sündmuste käiku ära hoida.
Komisjon võtab meelsasti teadmiseks liikmesriikide poolehoiu asutamislepingu muutmisele, milleks - nagu te kõik teate - on nõutav liikmesriikide ühehäälne otsus. Praegusel etapil keskendub komisjon sisule. Peame silmas seda, et tuleb kavandada alaline mehhanism, mille abil saab kriitilistel hetkedel kaitset pakkuda ja samas vähendada võimalikult palju moraalset ohtu, ning tagada, et sellist vahendit kasutatakse ühistes huvides üksnes viimase abinõuna.
Selle töö täieliku lõpuleviimise korral oleks tulemuseks just see, mida vajame: süsteem, millega innustataks liikmesriike teostama mõistlikku majandus- ja fiskaalpoliitikat ning investoreid järgima vastutustundliku laenuandmise tavasid.
Üldjoontes usun ma, et oleme õigel teel. Oleme saanud kriisist oma õppetunnid. Euroopa Liit kehtestab oma kodanike huvides juhtimissüsteemi, mida on võrreldes kriisieelse seisuga täielikult uuendatud ja mis rajatakse nüüd märksa kindlamale vundamendile.
Meie kogemused majanduse juhtimise, ent samuti Euroopa 2020. aasta strateegia ja finantsvaldkonna reguleerimise vallas on meile õigeks stardipakuks, kui läheme G20 tippkohtumisele Sŏulis. See tippkohtumine toimub väga keerulisel ajal. See kujuneb tõeliseks proovikiviks: kas G20 suudab pakkuda üleilmsete koostöölahenduste abil kooskõlastamist, mida maailmamajandus vajab? Mina usun, et suudab, ja ma leian, et Euroopa Liidu osa Sŏuli tippkohtumise edus on väga suur.
Mida me tahame Sŏulis saavutada? Esiteks peame endale meelde tuletama, et G20 etendas kriisi ohjamisel suurt rolli. Ta tegutses selle nimel ühiselt. Uude etappi liikudes peame edaspidigi tegutsema ühiselt, koostöövalmilt. Selleks peame tunnistama, et üleilmne tasakaalustamatus on meie ühine mure ja et lahenduse leidmisel on oma osa kõikidel tugeva majandusega riikidel. Ja mõistagi ei saa me eirata tõsiasja, et siinkohal on oluliseks teguriks vahetuskursid.
Teiseks peame nägema ka meetmeid, mis puudutavad rahvusvahelisi finantseerimisasutusi. Eeskätt oleks ammu juba vaja IMFi reformi. Meil on vaja, et ka teised sobitaksid end paindlikkusega, mida Euroopa Liit on juba üles näidanud.
Kolmandaks reformime praegu Euroopa Parlamendi toel põhjalikult oma finantssüsteemi. Tahan teid veel kord tänada selle eest, et olete rõhutanud vajadust viia see reform läbi võimalikult kiiresti.
Samuti ei tohi me lasta G20 hool raugeda. Edasiminek on olnud tubli, kuid nüüd peame olema kindlad, et jõutakse ka rakendamise juurde.
Tahan, et selles oleks oma osa ka finantssektoril. Seepärast peaks Euroopa Liit üritama jätkuvalt läbi suruda ülemaailmset finantstehingute maksu. Vahepeal tahab komisjon uurida teisi võimalusi tagada, et finantssektor annab näiteks finantstegevuse maksu kaudu Euroopa tasandil õiglase panuse.
Järgmise G20 kohtumise päevakorras on esmakordselt eraldi punktina ka areng. Et juhtida meie ühiseid jõupingutusi selles valdkonnas, võetakse vastu mitmeaastane tegevuskava. Komisjon koos eesistuja Koreaga on seda mõtet algusest peale tugevalt toetanud. Me peame näitama, et G20 majanduskasvu tegevuskava hõlmab ka arengumaid ja toob neile kasu. Samas tahame tärkava turumajandusega riigid kaasata rahvusvahelisse arenguraamistikku, milles järgitaks arengupoliitika peamisi põhimõtteid ja mis võimaldaks suuremat kooskõlastamist.
Eile, kui ma vestlesin siin Strasbourgis ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooniga, mainis ta just seda küsimust ja oli väga tänulik Euroopa Liidu toetuse eest sellele tegevuskavale.
Lõpetuseks peab G20 võtma kaubanduse tegevuskava edendamisel ohjad enda kätte. Meie ja Korea kokkulepe, mis pole kaugeltki alternatiiv Maailma Kaubandusorganisatsioonile, peaks innustama meie partnereid võimalusest kinni haarama ja pürgima Doha vooru läbirääkimiste kiire lõpetamise poole.
Cancúni kohtumise eel tahaksin öelda paar sõna selle väga tähtsa konverentsi kohta. Peame siinkohal jääma keskendunuks oma sihtidele - peame olema eesmärgikindlad nii Euroopa kui ka maailma pärast. Peame rahvusvahelise protsessiga edasi liikuma. See ei ole lihtne. Me teame, et mõne meie olulise partneri juures on muutused pigem aeglustunud kui kiirenenud.
Ärgem unustagem, et vahepeal kehtestame me kõige konkreetsema ja tõhusama süsteemi maailma heitkoguste vähendamiseks. See on meie trump ja mida lähemale me uue heitkogustega kauplemise süsteemi rakendamisele jõuame, seda tugevamaks see muutub. Meie usaldusväärsus on ületamatu, sest see põhineb Euroopa Parlamendi, liikmesriikide ja komisjoni tugeval üksmeelel meie ülesannete suhtes.
Ärgem laskem Cancúni jõudes end segada vormilistel vaidlustel. Me peaksime sisenema ÜRO protsessi suure eneseusalduse ja otsustavusega. Cancún ei ole loo lõpp, viimane läbimurre, ent sellest võib saada meie teekonnal väga oluline samm. Et läbirääkimistega edasi liikuda, peab EL edastama selge ja järjekindla sõnumi. Meie eesmärk peab olema hulk konkreetseid tegevusele suunatud meetmeid, mis suurendaksid protsessi usaldusväärsust ja viiksid meid meie lõppsihile lähemale.
Seepärast pöördusin ma möödunud nädalal kirjaga Euroopa Ülemkogu liikmete poole. Ma väljendasin enda arvates tasakaalukat ja realistlikku seisukohta, mis viib meid edasi põhjendamatuid ootusi tekitamata. Käes on aeg, mil Euroopa peab asuma liidrikohale ja pakkuma välja, mil viisil oleks võimalik teha Cancúnis hulk olulisi edusamme. Selleks peab Euroopa täitma niisugused tähtsad ülesanded nagu kiire rahastamine ja eeskätt tegema selgeks, et oleme endiselt eeskujuks.
Euroopa Liidu majandus kasvab sel aastal ettearvatust enam, kuid taastumine pole veel täielik. Nagu me oleme korduvalt öelnud, pole rahuloluks põhjust, eriti seni, kuni tööpuuduse näitajad on endiselt väga suured.
Me kõik teame, et oleme olnud viimastel kuudel silmitsi tõeliste katsumustega, millest on juttu ka täna arutamisele tulevas Pervenche Berèsi raportis. Ma tunnustan Euroopa Parlamendi edasipüüdlikkust ja laialdast üksmeelt neis tähtsates küsimustes, ent me oleme kõik teadlikud praegustest tööpuuduse ränkadest hoopidest ja riiklike kulutuste kärpimisest. Meie kodanikud on väljendanud muret ja me peame seda arvesse võtma.
Teame aga ka seda, et Euroopa Liiduna oleme suutnud leida lahendusi. Oleme kavandanud mõned olulised majanduse juhtimist käsitlevad õigusaktid. Oleme esitanud Euroopa 2020. aasta strateegia. See - tahaksin teile seda meelde tuletada - on majanduskasvu strateegia, sest kasv - arukas, kaasav ja jätkusuutlik kasv - on lahendus. Need probleemid on kajastatud ka Diogo Feio suurepärases raportis.
Oleme kavandanud hulgaliselt finantsturu reguleerimise meetmeid. Lubage mul väljendada heameelt selle üle, et seadusandja oli nõus meie ettepanekutega finantsjärelevalve kohta. Tegelikult oli nii, et kui enamikult vaatlejatelt küsiti kahe aasta eest, kas Euroopa Liit on Euroopa järelevalvesüsteemi jaoks valmis, vastas lõviosa neist: "Ei, see ei ole võimalik.” Nüüd oleme näidanud, et see on võimalik.
Me kasutame erinevate asjassepuutuvate mõõtmete hõlmamiseks terviklikku lähenemisviisi. Lubage mul seepärast esile tõsta ka nõukogus eile saavutatud kokkulepet riskifonde käsitleva komisjoni ettepaneku üle. Loodetavasti suudab see seisukoht tekitada nüüd Euroopa Parlamendis otsustava arutelu, et Euroopa Liit saaks lõpuks sellest kauaoodatud õigusaktist kasu ja et Sŏulis oleks selles küsimuses juhtohjad jällegi meie käes.
Teeme edusamme teisteski valdkondades, sest peame vaatlema majanduse tegelikku olukorda. Lubage mul avaldada Euroopa Parlamendile tänu ka töö eest, millega toetati uut direktiivi hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul. Selle direktiiviga pakutakse paremat kaitset võlausaldajatele - enamasti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele - ning austatakse samas lepinguvabadust. Riigiasutused peavad tegema makse 30 päeva jooksul või tasuma 8% intressi. Te teate, kui kaua VKEd, kes on endiselt meie majanduse kõige olulisem sektor, on seda määrust oodanud.
Meie töö ei ole veel tehtud. Kõik ettepanekud tuleb lõpuni ellu viia, kuid juba on tulemusi näha. Eesmärk on väljuda kriisist ja saavutada majanduse elavnedes uuesti kasvumäärad, mille abil luuakse töökohti ja tagatakse meie sotsiaalse turumajanduse sobivus 21. sajandisse. Tänan tähelepanu eest.
Pervenche Berès
Lugupeetud juhataja, austatud komisjoni president, lugupeetud nõukogu esindaja! Finants-, majandus- ja sotsiaalkriis, milles maailm on nüüd juba mitu aastat olnud, läheb kogu maailmas maksma 60 triljonit USA dollarit. See on sama suur summa kui üks protsent aastasest kasvust. Me peame ses suhtes midagi ette võtma. Selle tagajärjel tõuseb töötuse määr Euroopa Liidus aasta lõpuks 11%ni. Kriisi süvenemise taustaks on uus valuutasõda, mis on majandusteadlaste sõnul põhjustatud W-kujulise languse riskist.
Sellise olukorraga silmitsi seistes olen tajunud Euroopa Parlamendis suhtumist, et meie ülesanne on saata teistele institutsioonidele - komisjonile ja nõukogule - kindel sõnum, et me peame ühendama Euroopa projekti lisaväärtuse huvides taas oma jõud ning et kaalul oleva küsimuse saab kokku võtta mõne sõnaga: me vastutame ühiselt ja me peame rakendama kogu ELi hõlmavat strateegiat, mis võimaldab meil olla energiavaldkonnas tugev nii seesmiselt kui ka väliselt. Peame lootma vaid iseenda tugevusele ja selleks on meil vaja Euroopa tasandit.
Ent, lugupeetud komisjoni president, meie arvates ei ole majanduse juhtimine mingi tulevikukujutlus. See on viis kõnealuse strateegia edendamiseks - just selle strateegia põhjal teeme me otsuse vajalike vahendite kohta. Need vahendid on eelkõige rahalised. Finantsperspektiivi läbivaatamisel on tähtis ülesanne keskenduda Euroopa energiaühenduse strateegiale. Tuleb rakendada finantstehingute maksustamise ettepanekut, millega teie nõus ei ole. On vaja anda pikaajaliste investeeringute jaoks suuri Euroopa laene. Euroopas tuleb taastada maksustamise tasakaal, et maksustamise abil oleks võimalik edendada kapitali asemel tööhõivet ning et maksustamine oleks keskkonnasäästlik. Liikmesriikide eelarved tuleb kooskõlastada Euroopa projektiga, et jõupingutusi tehtaks samas suunas.
Seoses juhtimisega soovitame nimetada ametisse nn härra Euro, et tagada harmooniline ja tasakaalustatud majanduse juhtimine. Soovitame ka seda, et võlakoormaga riikide olukorra käsitlemist tasakaalustataks eelarveülejäägiga riikide olukorra hindamisega. Lisaks teeme ettepaneku, et rahaliidus tuleks võlga hallata ühiselt ja et me peaksime olema võimelised kavandama vastastikust võlakirjade emiteerimist. Me soovime, et finantsreformi puhul, mille nimel te, austatud komisjoni president, nii tõsiselt tööd teete, ei keskendutaks mitte üksnes finantsstabiilsuse eesmärkidele, vaid lähtutaks ka eurooplaste vajadustest. Tahame näha sellist finantsturgude ümberkorraldamist, mille käigus taaselustuksid sedalaadi mõisted nagu "eetika” ja "moraalsed väärtused”, mis on abiks töökohtade loomisel ja pikaajaliste investeeringute tegemisel.
Ilma liikmesriikide toetuseta ei saa edukas olla ükski Euroopa projekt. Vaid liikmesriikide soovi korral Euroopa Liitu toetada saab liit näidata, milleks ta võimeline on. Arutelu, milles keskendutakse üksnes vaevanägemisele sanktsioonide rakendamise nimel, ei tekita eurooplastes soovi oma liikmesriikidega selle projektiga taas liituda. Me palume tugevaid meetmeid, mille aluseks on Euroopa Liidust tulenev lisaväärtus ning millega saaksime eurooplased sellest majanduslangusest välja tuua ja tagada, et tulevikus on Euroopas kõigil töökoht, kaob vaesus ja on võimalik uskuda taas Euroopa projekti.
See on meie kõrgelennuline eesmärk. Ma loodan, austatud komisjoni president, et saate meid selles toetada ja rakendada mitmed nendest ettepanekutest, mida me siin kogu Euroopa Parlamendi nimel esitame.
(Aplaus)
Diogo Feio
Lugupeetud juhataja, lugupeetud komisjoni president, austatud volinik Olli Rehn! Olen iseäranis rõõmus Euroopa Parlamendi ja komisjoni eduka dialoogi üle. Lugupeetud nõukogu esindajad! Tahaksin kõigepealt tänada kõiki, kes on selle raporti kallal tööd teinud ja võimaldanud sellel valmida, eriti kõiki variraportööre, kellega mul oli võimalus arvamusi vahetada ja üksmeelt otsida. Üksmeele leidmine oli sageli keeruline, sest Euroopa Parlamendis on erisuguste suundumuste esindajaid: vasak- ja parempoolseid, suurema või uudsema suveräänsuse pooldajaid ja teatud institutsioonide toetajaid. Esitati väga palju arvamusi, kuid nende kõigi puhul peeti silmas üht eesmärki - leida praegusele kriisile lahendused.
Kriis tõendas, et Euroopa ei reageerinud õigel ajal ja sageli ei teinud ta seda hästi. Kriis näitas, et Euroopa Liidus toetasid paljud valitsused endiselt poliitikat, mis ei põhinenud tõepärastel faktidel. Just sel põhjusel vajame lahendusi. Euroopa Parlament peab pakkuma need lahendused välja asjakohasel ja kindlal häälel. Mõned neist lahendustest on lühi-, teised pikaajalised.
Põhimõtteliselt esitame kaheksa soovitust. Esitatakse idee mitmepoolse järelevalve teostamisest makromajanduslike suundumuste üle liidus ja liikmesriikides, et saavutada paremini Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid, luua kasvava majandusega Euroopa ja tugevdada pakti, milles keskendutakse eelkõige stabiilsusele, ent ka kasvule.
Samuti tehakse ettepanekud tugevdada stabiilsuse ja kasvu pakti ning uurida eriti üksikasjalikult võlgade vallas toimuvat, et tõhustada euroalal eurorühma teostatavat majanduse juhtimist ning seada euroala jaoks sisse töökindel ja usaldusväärne ülemäärase võlakoormuse ennetamise ja vähendamise mehhanism, millega võiks kaasneda Euroopa valuutafondi loomine. Samuti on esitatud soovitused vaadata läbi ELi eelarve-, rahastamis- ja fiskaalvahendid, teostada finantsturu reguleerimist ja järelevalvet selge makromajandusliku mõõtmega ning parandada ELi statistika usaldusväärsust.
Lõpetuseks on soovitatud parandada liidu esindatust majandus- ja rahandussuhete valdkonnas. Euroopa Parlament kõneleb või võiks kõnelda kõigis neis küsimustes kindlal häälel. Meie eesmärk on parem institutsiooniline kooskõlastamine Euroopa Parlamendi ja riikide parlamentide vahel. Me saame anda oma osa, et selle lahenduse abil oleks võimalik pakkuda tulevaste kriisiolukordade või raskuste korral paremaid väljapääse. Nüüdsest on Euroopal majanduse valdkonnas reageerimiseks paremad vahendid. Parlament on sellele tublisti kaasa aidanud ja teeb seda ka edaspidi.
Oleme praegu alustamas õigusloomega seotud arutelu komisjoni esitatud kuue ettepaneku üle, mille puhul jääb Euroopa Parlament eeldatavasti oma seisukoha juurde. Just sellepärast tahaksin ühtlasi väljendada imestust, et eile esitatud viimases nõukogu dokumendis ei mainitud sõnagagi Euroopa Parlamendi arvamust ega parlamendi ja nõukogu vahel toimunud dialoogi.
Lõpetuseks tahaksin siiski öelda üht: Euroopa Parlamendil on meie erimeelsustest hoolimata oma seisukoht. Euroopa Parlament on seadnud endale sihiks tugeva Euroopa ja majanduse parema juhtimise koos suurema kasvu ja jõukusega.
Marta Andreasen
eelarvekomisjoni arvamuse koostaja. - Austatud juhataja! Oma arvamuses, mis käsitleb Diogo Feio raportit majanduse juhtimise ja stabiilsuse raamtingimuste kohta, rõhutasin kolme punkti.
Esimene neist oli vajadus suhtuda tõsiselt sanktsioonide määramisse stabiilsuspakti rikkuvatele liikmesriikidele. Vaid paar päeva tagasi leppisid Prantsusmaa peaminister ja Saksamaa kantsler kokku lausa asutamislepingu muutmises, et sisse viia karmimad sanktsioonid euro stabiilsust ohustavatele riikidele. Teiseks toonitasin vajadust seada juhul, kui mõnda liikmesriiki tuleb päästa, esmatähtsale kohale eelarvekulutused. Kolmandaks suurendasin teadlikkust vajadusest hinnata, milline mõju on olnud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi tagatisena toiminud Euroopa Liidu krediidireitingul.
Asjaomaseid lõikeid on muudetud ja need ei vasta enam minu arvamusele. Tunnen antud asjaoludel kohustust oma arvamusest lahti öelda.
David Casa
Pole kahtlustki, et Euroopa Liidu otsus jätkata regulatiiv- ja järelevalvemeetmetega oli eeskujulik. See kajastub uues järelevalvepaketis, mille abil on võimalik tuvastada õigel ajal teatud süsteemseid riske.
Teiselt poolt ei saa seoses majanduse juhtimisega keegi eitada, et meil on veel pikk tee käia. Iga liikmesriik, kes eirab oma kohustusi ja vastutust - eriti kasvu ja stabiilsuse pakti puhul -, tekitab teistele liikmesriikidele suuri probleeme. Seepärast on meie kohus anda endast parim, et soodustada kokkulepitud eeskirjade tõsist järgimist, mis tagaks liikmesriikides nii finantsstabiilsuse kui ka füüsilise stabiilsuse.
Olen väga rahul arvamuses esitatud soovitustega, mille ma tööhõivekomisjonile välja pakkusin, ja mul on hea meel, et neid on arvesse võetud. Leian, et raport on aidanud kaasa paremale järelevalvele Euroopa Liidu tööhõivepoliitika üle ja muutnud tööhõivekomisjoni tugevamaks.
António Fernando Correia De Campos
Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Me kõik tunnistame, et lühi- ja pikaajaliste makromajanduslike muutujate järelevalve on Euroopa Liidus ebaõnnestunud, ka seoses eelarveraamistike ja valitsemissektori kuhjunud võlaga. Kriis on muutnud veelgi pakilisemaks vajaduse tugevdada ühtset turgu, võttes arvesse Mario Monti ja Louis Grechi ettepanekuid. On väga tähtis arendada e-kaubandust ja riikidevahelist kaubandust, lihtsustada veebipõhist maksekorda, standardida tooteid ja teenuseid ning ühtlustada fiskaalvahendeid, et suurendada tarbijate usaldust ja elavdada majandust.
Liit peab tulema kriisist välja jätkusuutlikult, tagades jõulise kasvu ja vastutustundlikud eelarved, ent ka tööhõive-eesmärkide täitmise. Sellised näitajad nagu tööealise elanikkonna tööpuuduse ja tööhõive määrad peaksid olema kohustuslikus korras järelevalvesüsteemi osa.
Unustada ei tohi ka Euroopa 2020. aasta strateegia edukust mõõtvaid näitajaid. Ühiste eurovõlakirjade emiteerimise teostatavusuuring võiks olla võimaluseks kontrollida spekulatsiooni eest kaitsmiseks mõeldud finantsinstrumente üksikasjalikumalt ja neid rakendada.
Meile meeldiks, kui see oleks midagi enamat kui pelgalt uuring. Euroopa valuutafondi loomine väärib meie toetust. Me ei näe selles üksnes distsipliini tagamise vahendit, vaid eelkõige võimalust vähendada riigivõlakirjaturgudel spekulatiivset manipuleerimist. Meie koostöö raportöör Feioga on olnud tulutoov ja võimaldanud meil jõuda laiahaardelise, tasakaaluka ja sisuka dokumendini.
Martin Schulz
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Austatud juhataja! Kui heidate pilgu sõnavõtjate nimekirjale, näete, et järgmine kõneleja on kolleeg Ramón Jáuregui Atondo. Enne kui ta sõna saab, lubage palun minul kui meie fraktsiooni esimehel teavitada Euroopa Parlamenti, et täna hommikul nimetas Hispaania valitsus härra Jáuregui Atondo ministriametisse. Nagu võite ette kujutada, on see meie fraktsiooni jaoks päris suur au. Soovin talle südamest õnne.
(Aplaus)
Ramón Jáuregui Atondo
Lugupeetud juhataja! Suur tänu sõber Martinile. Mul on vaid üks minut, et öelda teile: minu arvates on Euroopa teinud viimase paari kuu jooksul seoses majanduse juhtimisega erakordseid edusamme.
Huvitaval kombel avas üleeilne Prantsusmaa ja Saksamaa tippkohtumine ukse ka uuele lootusele - võimalusele vaadata seoses majanduse juhtimisega läbi raamistikud ja aluslepingud.
Tean, et see võimalus hirmutas pisut liikmesriike. Ent minu arvates teame me Euroopa Liidu pooldajatena, et vajamineva majanduse juhtimise saavutamiseks on tõenäoliselt vaja reforme, milles me peame kõik ühel meelel olema.
Usun siiski siiralt, et selle Prantsusmaa ja Saksamaa kokkuleppega avaneb võimalus kaaluda seoses pärastpoole vastu võetava Feio raportiga põhiseaduskomisjoni ettepanekul vajadust kohandada meie põhiseaduslikku raamistikku majanduse juhtimise jaoks, mis hõlmab enamat kui pelgalt stabiilsuspakti. See on põhjalik juhtimine, mille eesmärk on lähendada riikide majandust, et suurendada konkurentsivõimet, luua töökohti ja jaotada tulud ümber. Meie, sotsiaaldemokraadid, oleme selle poole alati püüelnud.
(Aplaus)
Joseph Daul
Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Euroopa Ülemkogu kohtumise ja G20 kohtumise ühine joon on vajadus teha finantskriisi järel tarvilikud kohandused.
Euroopa Liidu jaoks tähendavad need kohandused seda, et tuleb korrastada vastavalt riikide ja ELi rahandust ning hoida meie vääringut, eurot, tugevdades seda seesmiselt ja kaitstes selle väärtust teiste oluliste valuutade suhtes. Euroopa Ülemkogu hakkab arutlema valdavalt Euroopa majanduse ja rahanduse juhtimise üle. Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon tunnustab Van Rompuy töökonna esialgset dokumenti, sealhulgas kavandatavat süsteemi sanktsioonidest, mida rakendatakse nende liikmesriikide suhtes, kes ei järgi stabiilsuspakti kriteeriume.
Ent tuleb veel tööd teha - rohkem ühendusemeetodi ja vähem valitsustevahelise koostöö meetodi abil. Komisjon on teinud selles vallas kiiduväärset tööd. Palun ülemkogul meeles pidada, et Euroopa Parlament on nüüd kaasseadusandja ja kavatseb eelseisvate reformide määratlemisel igati oma rolli täita. Mida enam Euroopa Parlamenti varajastes etappides kaasatakse, seda rohkem on meil lootust jõuda rahuldava ja õigeaegse tulemuseni. Kutsun eesistuja Van Rompuyd üles seda sõnumit kuulda võtma.
Head kolleegid! Euroopa peab arutelul vääringute suhtelise väärtuse üle end kuuldavaks tegema ja Euroopa Ülemkogu peab kujundama järgmisel nädalal, enne Sŏulis toimuvat G20 tippkohtumist, selles küsimuses meie seisukoha. Euroopa peab ühinema oma partnerite, eeskätt Ameerika Ühendriikidega, et tuletada tärkava turumajandusega riikidele meelde nende kohustusi. Valuutadumpingut ja selle sotsiaalseid tagajärgi ei tohi enam lubada.
Sŏuli tippkohtumisel arutatakse kolme põhiteemat: loomulikult rahvusvahelise rahasüsteemi reformi, aga ka kaupade, eelkõige toiduainete ja energiaga seotud stabiilsust ning üleilmset juhtimist. Euroopal on iga nimetatud teema kohta edastada oma sõnum, kuid see sõnum kõlab usutavalt üksnes siis, kui me kehtestame oma riikide rahanduse juhtimiseks ja haldamiseks tõhusad seesmised, kogu ühendust hõlmavad vahendid.
Kallid kolleegid! Me ei suuda mõjutada üleilmset juhtimist ega leia tegelikult kohta ka rahvusvahelisel areenil, kui me ei suuda langetada seda sageli ebapopulaarset otsust teha oma rahaasjades suurpuhastus ja kui me ei jää truuks oma prioriteetidele, milleks on võitlus kliimamuutusega ja arengupoliitika.
(Aplaus)
Martin Schulz
Lugupeetud juhataja! Tahaksin tsiteerida üht punkti 24.25. septembril 2009, teisisõnu aasta eest Pittsburghis toimunud G20 tippkohtumisel tehtud riigipeade ja valitsusjuhtide avaldusest. Valitsusjuhid võtsid sel tippkohtumisel endale järgmise kohustuse: "Seada sisse raamistik, milles sätestatakse strateegiad ja ühised tegutsemisviisid, et tekitada tugev, jätkusuutlik ja tasakaalustatud üleilmne majanduskasv. Vajame püsivat taastumist, millega luuakse head töökohad, mida meie inimestel tarvis on.” Suurepärane! Eeldan, et samalaadne tekst pannakse uuesti paberile sel aastal toimuval järgmisel tippkohtumisel ja samuti kõikidel teistel tippkohtumistel. See viib mind küsimuseni, mida on vahepeal tehtud selleks, et tekitada tugev, jätkusuutlik ja tasakaalustatud majanduskasv, mis toob kaasa meie inimestele vajalikud töökohad. Vajadustest on õigesti aru saadud, ent välja pakutakse Euroopa tasandi, Euroopa Ülemkogu mõttekäik, mille kohaselt avalike teenuste ühepoolne vähendamine eelarvekärbete abil on kõikvõimas ravi meie maailmajao stabiliseerimiseks. Pigem tuleks arvesse võtta seda, et hoopis kasvu ergutavad investeeringud on põhiline eeldus arvukamate töökohtade loomiseks ja suurema majanduskasvu abil riikide sissetulekute toetamiseks, mis on hädavajalik riikide eelarvete kindlamaks muutmiseks ja ka selleks, et riigid saaksid täita oma kohustusi. Praegu leiame end sisuliselt mustvalge manihheistliku käsituse (mille järgi kõik kulutused on halvad ja kõik kärped on head) tagajärjel Euroopas olukorras, kus kriisi all kõige enam kannatanud riikides - Iirimaal ja Kreekas - on majanduslangus ja olematu kasv. Tegelikult tegutsetakse siinkirjeldatud eesmärgile hoopis vastupidises suunas. Selline sündmuste käik on ehmatav. Olukord on veelgi tõsisem, sest neid, kes olid kriisi alguse juures, kes põhjustasid kriisi - finantssektorit, ohjeldamatuid spekuleerijaid - ei ole vastutusele võetud ega sunnitud osalema riikide sissetulekute suurendamises näiteks finantstehingute maksu kaudu. Euroopa tasandil seda mõtet ehk pooldati, ent juba siis külmutati see põhjendusega, et G20s ei lähe see iial läbi. Loomulikult ei lähe see G20s läbi, kui me isegi ei proovi seda esmalt Euroopa tasandil!
See ülekohus on iseäranis ränk seetõttu, et riigipeade ja valitsusjuhtide tegevusetus üha süveneb - nad juhivad meid vales suunas, sotsiaalse ebavõrdsuse poole. Tänavarahutustes osalevatel rahvahulkadel on õigus, et Euroopas ei võidelda sotsiaalse ebavõrdsuse vastu, vaid hoopis süvendatakse seda järjekordse ebaõige poliitikaga. Euroopa Parlamendi ülesanne on see kõigile selgeks teha ja arendada selle vastu võitlemiseks välja strateegiad. Seepärast nõuame finantstehingute maksu. Pervenche Berèsi raport ja kolleeg Anni Podimata raport näitavad meile, kas Euroopa Parlament on valmis ütlema: "Teame, et see pole lihtne, kuid nõuame, et Euroopa Liit hakkaks koguma finantssektorilt makse riigiüleselt, kui seda sektorit ei ole võimalik maksustada riigi tasandil.”
On veel üks murettekitav sündmus. See, mis toimus Deauville'is Nicolas Sarkozy ja Angela Merkeli vahel, keerab Euroopa Liidu institutsioonilise ülesehituse pea peale. Ma küsin endalt: millal kavatseb Herman Van Rompuy teha asjakohased järeldused? Tal on palutud töötada koos oma töökonnaga välja vajalike reformide üksikasjad. See oleks pidanud tegelikult olema teie ülesanne, mistõttu oli veidi häbematu paluda Herman Van Rompuyl seda teha. Tagatipuks töötab vaene mees selle kallal varjatult ja enne, kui ta saab millegagi lagedale tulla, liugleb Deauville'is põrandale meie võluv paar ja teatab: "Me oleme juba kõik ära otsustanud.” See, mida Nicolas ja Angela enda omaalgatusliku Prantsuse-Saksa ühise korralduskomiteega korda saatsid, on rünnak Euroopa Liidu institutsioonide vastu.
(Aplaus)
Mina ütleksin Van Rompuy asemel neile, kuhu oma saavutus pista. Ei saa jääda igavesti jalamatiks ja taluda pidevalt sellist teotust. Ent veel üks asi: kui meie kena paarike oleks heitnud Deauville'ist pilgu üle La Manche'i, oleksid nad näinud Briti ranniku valgeid kaljusid, millel elav rahvas nõuab - vähemalt siis, kui uskuda David Cameroni - asutamislepingu muudatuste tegemiseks referendumit. Kas keegi tõesti arvab, et Cameron kiidab selle muudatusettepaneku heaks, panemata asutamislepingule Euroopa õiguse kohaldamise aeglustamiseks uuesti pidureid peale? See tähendaks tõepoolest Pandora laeka avamist. Ma loodan väga, et meie võluv paar ei varise sellest kokku.
Seepärast kordan: Euroopat juhitakse vales suunas, nii institutsiooniliselt kui ka sisuliselt.
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - Lugupeetud juhataja! Võiksin vahest alustada sealt, kus Martin Schulz lõpetas. Ehk võiksime nüüd nõuda konventi, kui asutamislepingut tahetakse muuta. Tavaliselt peame sellises olukorras seda nõudma. See on esimene asi, mida tuleks teha, ent ma arvan, et asjad ei ole veel nii kaugele arenenud. Peame saavutama praegu Euroopa Ülemkogus hädavajaliku kokkuleppe majanduse juhtimise ja stabiilsuspakti tugevdamise kohta.
Kreeka võlakriisi algusest on nüüdseks möödunud peaaegu aasta. Kriis algas 2009. aasta detsembris ja nüüd on aeg jõuda selles küsimuses järelduseni, jõuda kokkuleppeni. Meile on esitatud praeguseks õigupoolest kolm ettepanekut. Olgu see selgelt välja öeldud. Oleme saanud ettepaneku komisjonilt ja töökonnalt ning eile saime ettepaneku niinimetatud Deauville'i kokkuleppe alusel. See on kolmas esitatud ettepanek. Minu arvates on hea, et Euroopa Parlament analüüsib nende kolme ettepaneku asjakohasuse hindamiseks nende erinevusi.
Komisjon esitas paari nädala eest minu meelest head, julged ja järjekindlad ettepanekud. Töökonna ettepanek erineb komisjoni omadest selle poolest, et selles kutsutakse ülemkogu üles tegutsema mitte komisjoni ettepanekute, vaid soovituste põhjal. See on suur erinevus, sest komisjoni soovitusi on võimalik muuta, ettepanekuid aga mitte. Lisaks sisaldab töökonna ettepanek pikemat analüüsimise menetlust, mis eristab seda samuti komisjoni ettepanekust.
Tuleb siiski öelda, et töökonna ettepanekus säilitatakse sanktsioonide poolautomaatne olemus ja komisjoni esitatud ümberpööratud häälteenamuse reegel.
Alates eilsest on meil ka kolmas ettepanek: niinimetatud Deauville'i kokkulepe. Pean ütlema, et Prantsusmaa ja Saksamaa vaheline kokkulepe võib osutuda nõukogu ettevõtmiste jaoks sageli kasulikuks, ent antud juhul ei ole see kaugeltki nii. Nimelt rajaneb Prantsuse-Saksa Deauville'i ettepanek lihtsalt põhimõttel, et nõukogus tuleks säilitada vana kooli kvalifitseeritud häälteenamus. Niisiis, selle asemel, et rõhuda vajadusele saavutada häälteenamus komisjoni automaatsete sanktsioonide blokeerimiseks, nõutakse nende ettepanekutes häälteenamust komisjoni väljapakutud sanktsioonide rakendamiseks. Leian, et see on tohutu erinevus, sest komisjoni ettepanekus esinevat sanktsioonide poolautomaatset olemust Deauville'i ettepanekust ei leia.
Ma ei tea, kas te tunnete Deauville'i, ent peale rannariba ja mõne ilusa hotelli on seal ka kasiino. Seepärast ei peaks me võib-olla rääkima mitte Deauville'i kokkuleppest, vaid pigem Prantsuse-Saksa kasiinokompromissist, sest seda see on. Selle ettepaneku järgi lubatakse liikmesriikidel euro ja euroalaga edasi mängida.
Kui te leiate nõukogus piisavalt toetust - olge lahked! Võite teha täpselt sama, mida tegi Kreeka. Kui te leiate nõukogus piisavalt toetust - olge lahked! Tehke oma panused! Laske käia!
Deauville'i kokkuleppe esimene osa lihtsalt nõrgendab nii töökonna ettepanekut kui ka eeskätt komisjoni paketti. See on minu jaoks täiesti arusaamatu, eriti Saksamaa poolt. Kümme kuud järjest on nad palunud jõulisemaid sanktsioone ja eile käitusid täpselt vastupidiselt. See tähendab komisjoni julgete ettepanekute nõrgendamist. Ja see toimub just ajal, mil Euroopa Keskpanga president Jean-Claude Trichet palub jõulisemaid lahendusi, sirgjoonelisi ettepanekuid, mis oleksid nõudlikumad isegi komisjoni esialgsetest ettepanekutest.
Mina järeldan, et Euroopa Parlamendil on üks ülesanne: väärata Deauville'i kokkuleppe ehk kasiinokompromiss. Jäägem komisjoni heade ettepanekute juurde ja täitkem oma vajalikku seadusandlikku funktsiooni.
Daniel Cohn-Bendit
Lugupeetud juhataja, austatud nõukogu eesistuja, lugupeetud komisjoni president, head kolleegid! Härra Verhofstadt kurnas end täna päris ära! Ent see, mis tal öelda oli, oli tähtis, nagu oli ka Martin Schulzi sõnavõtt. Minulgi on teile mõned mõtted.
Kas te ikka teate kõik filmi "Jules ja Jim”? Selles on üks naine - see on proua Merkel. Me teame, kes on Jules - Sarkozy. Küsimus on: kes on Jim? Kas Cameron või Barroso? See on komisjoni ees olev dilemma.
Ma leian, et parlament ja komisjon peavad nüüd omavahel ausalt rääkima, sest nõukogu poliitika - Guy Verhofstadtil on selles õigus - ning selle Prantsuse-Saksa juurtega juhatuse poliitika toimib Euroopa Liidu vastu. Nende poliitikas ei kajastu ELi olemus. Joseph Daulil on õigus: meie praegune ülesanne on olla üle meid üksteisele vastandavatest erimeelsustest ning päästa Euroopa Liit ja ühendusemeetod. Selleks peavad komisjon, Euroopa Parlament ja kõik meist mõistma, et selles mängus ei saa olla võitjaid, kui me ei leia komisjoni ja parlamendi, parlamendi ja komisjoni ühist seisukohta.
Härra Barroso, ma usun teid, kui te ütlete, et tahate finantstehingute või finantstegevuse maksu. Sellega pole probleemi. Küsimus on, kuidas me seda teeme. Ei piisa sellest, kui öelda: "Ma tahan.” Ka minu nelja-aastane poeg ütleb: "Ma tahan.” Ülesanne on töötada välja viis, kuidas oma eesmärk saavutada. Minu arvates ei peaks komisjon nõudma selleks järjekordset uuringut, nagu tegi eile keskkonna nõukogu, selleks et selgitada välja, kas kliima halvenemine on tõepoolest nii hull, et me peaksime hoogustama Euroopas süsinikdioksiidi vähendamist - sellise uue uuringu nõudmine on lausa naeruväärne. Ei. Mida finantstehingute laiaulatuslik uuring ja nende tehingute maksustamine Euroopale annaks? 0,01% finantstehingute maksust oleks 80 miljardit eurot. Kui panna riikide sissemaksete vähenemise ja sellest tuleneva riigieelarvete vähenemise korvamiseks kõrvale 30 miljardit eurot, jääb ELi eelarve jaoks alles veel 50 miljardit. Lahutades 120 miljardist eurost 30 miljardit, saame 90 miljardit, ja lisades sellele 50 miljardit, on tulemuseks 140 miljardit. Seega on võimalik rakendada Euroopa poliitikat, mida peame pärast Lissaboni lepingu jõustumist rakendama, ning võitjaiks on liikmesriigid ja Euroopa. Ent see eeldab Euroopa visiooni olemasolu.
Teiseks, härra Barroso, puudujääkidest. Minu meelest on nii, et on üks puudujääk ja teine puudujääk. See on nagu kolesterooliga: on olemas hea kolesterool ja halb kolesterool. Puudujääk, mis toimib investeeringuna ja pakub seega riigile või Euroopale tulevikuväljavaateid, ei ole halb asi. Kui me investeerime nagu varemgi ebaproduktiivsetesse, kasututesse mineviku tööstusharudesse - räägin siinkohal söetööstusest -, tegeleme me raha minemaloopimisega ja jääme seega kaotajateks. Ent kui me investeerime tuleviku energiaallikatesse ja tulevikutootmisesse, saavutame võidu.
Seepärast ei pea me - ja ma pöördun selle palvega ka liberaalide poole - mitte üksnes rääkima pidevalt stabiilsusest, vaid tegema vahet ka sellel, mida me peaksime tegema, ja sellel, mida me ei tohiks enam teha - mitte üksnes puudujäägist rääkima, vaid ütlema "see on tulemuslik” või "see ei ole tulemuslik”. Kui me lepime kokku - kuigi see saab olema keeruline -, kui meil õnnestub jõuda kokkuleppele, siis suudame astuda vastu nõukogu pidevatele manipulatsioonidele.
Praegu on probleem selles, et paljud valitsused tahavad vähendada Euroopa poliitika mõõdet, samas kui meie ülesanne on seda kaitsta ja suurendada, sest ilma Euroopa poliitikata ei suuda me sellest olukorrast välja tulla.
Näete, härra Barroso, meil on ühine huvi, ent me peame selle ellu viima. Te ei peaks avaldama survet mitte Euroopa Parlamendile, vaid Euroopa Ülemkogule.
Juhataja
Nagu te mõistate, olen ma olnud ajakava suhtes üsna paindlik. Osaliselt seepärast, et kõik sõnavõtud on olnud väga nauditavad ja samuti väga võimsad - IMF, kasiinod ja kolesterool - ning lisanud arutelule hoogu.
Michał Tomasz Kamiński
fraktsiooni ECR nimel. - (PL) Tänase arutelu käigus on avaldatud mitmeid ajaloolisi detaile, mis tekitasid ka minu mõtteis minevikuhõngulise seose. Kaheksateist aastat oma elust elasin ma tõeliselt sotsialistlikus riigis, kus parteikongressidel seati järjepanu uusi majanduslikke sihte ja kodanikele öeldi - seda tehti ka teistes tõeliselt sotsialistlikes riikides -, et asjad lähevad paremaks ja mil moel nad peaksid paremaks minema. Peale kõige muu oli minu kodumaal tollal sisekaubandusministeerium, kuigi mingit sisekaubandust polnud.
Mõnda tänast sõnavõttu kuulates tekkis mul mulje, et Euroopa Komisjoni ettepaneku eesmärk on eelistada taas majanduslikku mõtlemist sellisele poliitilisele meelelaadile, mis lämmataks igasuguse mõistliku majandustegevuse, sest nagu kuulda, meeldib poliitikutele praegu tõesti näidata riiklikul tasandil ja populistlikel kaalutustel näpuga Euroopa peale. Nad ütlevad, et peame vähendama Euroopa osatähtsust ja et Euroopa ei ole lahendus, ning see võimaldab neil oma valijate silmis puhtalt pääseda. Kui me ei rakenda meetmeid, mis paneksid riike mõistma majanduslikult ebaratsionaalse poliitika elluviimisega kaasnevaid ränki tagajärgi, ei jõua me kuskile. Ent siin on vaja ka solidaarsust. Prantsuse-Saksa ettepanekus näen ma tõelist ohtu sattuda olukorda, kus tugevamatel riikidel on rohkem mänguruumi ja kus Kreeka jääb teatavate piirangute kammitsasse. Kreeka peab vähendama kulutusi, ent tugevamatel riikidel veab, sest ühtäkki avastame, et neil lubatakse neid reegleid poliitilistel põhjustel rikkuda. Ma tahan öelda, et me vajame Euroopa solidaarsust, just sellepärast vajame Euroopa solidaarsust.
Lõpetuseks pean ütlema, et ma tean, lugupeetud president, et te kaitsete Euroopa solidaarsust. Euroopa Komisjoni viimane otsus Poola ja Venemaa gaasilepingu kohta - mille eest ma soovin teid tänada - on suurepärane näide ühenduse mõõtme toimimisest selliste riikide nagu Poola huvides. Austatud president, tahaksin öelda veel kord, et me ei saa reaalsust võlukepikese puudutusega olematuks teha. Kui me jõuame punkti, kus poliitilised otsused koos paraja annuse mõnes Euroopa osas praegu esineva populismiga hakkavad domineerima majandusliku mõtlemise üle, siis teie kõrgelennulised plaanid turgu tõhustada - mis on minu arvates väga hea mõte (lause jääb lõpetamata). Ma usun, et parlamendiliikmetena teame ainuüksi mobiiltelefoni rändlusteenuse eest iga kuu esitatavate arvete põhjal väga hästi, kui kaugel me ühisturust ikka veel oleme. Kui meil on Euroopa ühisturg, ent me peame ikkagi tasuma arveid rändlusteenuse eest, on selge, et meil on majandusliku lõimumise eesmärgini veel pikk tee minna.
Patrick Le Hyaric
Lugupeetud juhataja, austatud nõukogu eesistuja, lugupeetud komisjoni president! Härra Barroso, kui ma mõistsin teid õigesti, lähtume me täiesti vastandlikest mõttekäikudest - teie ütlesite, et oleme jätnud majanduskriisi seljataha, samas kui meie fraktsioon, Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon, leiab, et kriis on süvenemas. Te soovitate kriisi lahendamiseks kokkuhoidu ja stabiilsuspakti ning nüüd sanktsioonide tugevdamist. Minu arvates peaksime tegema vastupidist: parandama töö tasustamist, seadma sisse seda toetava maksustamise ja finantstehingute maksu, parandama sotsiaalhoolekannet, kaitsma avalikke teenuseid ja mõjusat tööhõivepoliitikat.
Ma kardan, et teie strateegia viiks kahjuks Euroopa Liidu suurtesse raskustesse. Kas te pole kuulnud, kui tugevad on inimeste protestihääled kõikjal Euroopa Liidus? Eile marssisid miljonid inimesed juba kuuendat päeva tervel Prantsusmaal, saatjaks 70% rahva toetus. Kas te ei näe, mis meid praegu ohustab? Et Euroopa idee põhineb konkurentsil ja täiesti vaba kaubanduse põhimõttel, toimub neis majandussõdades selle vahetu kokkupõrge rahaga. Pealekauba nüüd need valuutasõjad. Miks me ei kaalu stabiilsuspakti asemel uut süsteemi - inim- ja sotsiaalse arengu fondi, mis tegutseks koos Euroopa Keskpangaga, kes peaks rahaloome kaudu suutma refinantseerida liikmesriikide ja riigipankade võlgu sotsiaalseid kriteeriume arvestades soodsa intressimääraga?
Mina näen seda asja nii, et Euroopa Liit peab võtma ohjad enda kätte ja looma uue üleilmse rahanduskorra, võttes alustuseks käsile Hiina ettepaneku rahvusvahelises kaubanduses kasutatava ühise valuuta kohta. Miks ei kehtesta Euroopa sarnaselt Tai ja Brasiiliaga valuutapingete leevendamiseks maksu välisvaluutale?
Austatud komisjoni president, austatud nõukogu esindajad, leian, et on jõudnud kätte aeg mõelda uutele ideedele ja kuulata oma rahvast.
Nigel Farage
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! President Barroso, kahtlemata näitate te nüüd oma jõudu, kasutades ebaseaduslike vahendite abil läbi surutud Lissaboni lepinguga saadud volitusi. Teete nüüd maailmaareenil ja ELis kõik endast oleneva, et omandada kõik riikluse tunnused.
See on kõige selgemini märgatav teie hiljutises ettepanekus otsese maksu kohta, mille Euroopa institutsioonid nõuaksid sisse selle maailmajao inimestelt.
Kunagi oli meil väga edukas iseseisvusliikumine, mis propageeris hüüdlauset "Maksustamine põhinegu rahva esindajate vastuvõetud seadustel!”. Teie ei ole kohe kindlasti esindaja. Me ei ole teie poolt hääletanud ega saa teid ametist kõrvaldada, nii et selle otsese maksuga olete minu arvates tegelikult vea teinud.
Ja milline kulukas klubi sellest on kujunemas! Vaid kahe aasta eest oli Suurbritannia netomakse kolm miljardit naela aastas. Sel aastal on see summa kuus miljardit naela. Järgmisel aastal kaheksa miljardit naela. Ülejärgmise aasta netomakse on kümme miljardit naela, ja nüüd kuuleme teie käest, et tahate loobuda tagasimaksetest Suurbritanniale. Tahate nendest vabaneda, mis tähendab, et 2013. aastal on meie osamakse kolmteist miljardit naela. See tähendab osamakse neljakordistumist kuue aasta jooksul.
Kõike seda taibates ja teie otsest maksu nähes järeldavad Briti maksumaksjad, et me ei saa endale Euroopa Liitu lubada.
Kuid ma näen lootusekiirt - Merkeli ja Sarkozy vaheline Deauville'i kokkulepe, mis teis kõigis täna nii suurt õudu tekitab. Ma loodan, et see saab teoks. Saagem see uus alusleping. Te isegi paistate seda peaaegu et toetavat. Saagem see uus Euroopa leping ja pangem see paljudes riikides, eelkõige Suurbritannias, referendumile. Las siis Briti rahvas otsustab, et tegemist on Suurbritannia jaoks väga halva tehinguga. Nad hääletavad Euroopa Liidust lahkumise poolt ja hakkavad end liidust lahti harutama.
Tänan teid. Lahkume hea meelega.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Martin Schulz
(DE) Austatud juhataja! Härra Farage, mul on teile üks küsimus. Ehk oleksite nii lahke ja annaksite sellele vastuse. Te tunnete nii suurt muret Briti maksukassade pärast. Nagu minulgi, oli teil selle ametiaja alguses võimalus valida, millisest kassast makstakse teie päevaraha: kas Ühendkuningriigi kassast või Euroopa Liidu omast. Palun öelge parlamendile, kas teie päevaraha makstakse ELi eelarvest või olete te otsustanud Ühendkuningriigi riikliku süsteemi kasuks?
Nigel Farage
Austatud juhataja! Minu arvates peaksime loobuma Euroopa raha mõistest. Praegu, enne kui kehtestatakse otsene maks, pole sellist asja nagu Euroopa raha olemas - on meie raha. Oleme Euroopa Liidu jaoks kaalukas netomaksja, kes ei saa vastutasuks vähimatki majanduslikku kasu! See on meie raha!
José Manuel Barroso
komisjoni president. - Lugupeetud juhataja! Tavaliselt ma ei sekku, ent tahaksin teha korralduslikku külge puudutava märkuse.
Pole esimene kord, kui härra Farage pöördub minu poole sõnadega "teid pole valitud”. Teie isiklikult pole mind kindlasti valinud, kuid seda on teinud Euroopa Parlament.
(Aplaus)
Mind valis salajasel hääletusel Euroopa Parlament ja teie kuulute sellesse parlamenti. Minu arvates näitab teie pidev kordamine, et mind või komisjoni pole valitud, austuse puudumist komisjoni ja Euroopa Parlamendi vastu, kuhu te kuulute.
(Aplaus)
Francisco Sosa Wagner
(ES) Austatud juhataja! Saab näha, kas suudan tuua sellesse ägedasse arutellu veidi rahu.
On kahetsusväärne, et peale Euroopa Liidu kuuluvad mõned selle liikmesriikidest endiselt G20sse. Hoolimata sellest anomaaliast, mis nõrgendab kindlasti Euroopa kuvandit maailmas, oleks hea seegi, kui kõnealuses üleilmses foorumis oleks nendel riikidel vähemalt ühine üldine seisukoht.
Milline võiks see minu silmis olla? Mina arvan järgmist. Esiteks ei saa kriisi tagajärgedega tegelemist käsitleva üldise kokkuleppe vastuvõtmine viibida pelgalt finantskokkuleppe vastuvõtmise tõttu. Teiseks peab Euroopa säilitama euro kui alusvaluuta või - kui see meeldib rohkem - kui ankru, mis takistab turu ebastabiilsusel meid kaasa kiskumast ja kordamast 20. sajandil tehtud vigu. Kolmandaks tuleb euro abil kuulutada seda, mida Euroopa peab demokraatlike väärtuste ja kodanikuvabaduste maailmas esindama.
Kokkuvõttes peame mõistma, et kaotavad need, kes mängivad piirideta maailmas, selles üleilmses mängus üksnes riiklike kaartidega.
Othmar Karas
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud komisjoni president, head kolleegid! See arutelu näitab meile, et Deauville'i kokkulepe takistab meil kriisist üle saada, et see kokkulepe on Euroopa Liidu jaoks tagasiminek ning et kumbki sellest võluvast paarist ei ole õppinud midagi Prantsusmaa ja Saksamaa sobimatust käitumisest 2002. ja 2005. aastal, mil need riigid hakkasid õõnestama stabiilsuspakti. Selle asemel näeme praegu, et niisugune kohatu käitumine jätkub.
Me tahame minevikus tehtud vigadest üle saada. Me tahame Euroopa vastust natsionalismile ja vetodele, mis on sisse ehitatud enamikku Euroopa õigusaktidesse. Me tegime seda seoses finantsturgude järelevalvega. Me teeme seda seoses raportiga kriisile reageerimise kohta. Me teeme seda seoses Feio raportiga ja me teeme seda oma igapäevases õigusloomega seotud töös. Keskendugem sellele ja ärgem laskem end veelgi kõrvale juhtida, sealhulgas selles arutelus. Peame liikuma edasi. Peame leidma vastused. Viie fraktsiooni raportiga edastatakse selge sõnum. Me ei ole veel kriisist üle saanud. Fiskaal- ja rahapoliitika ei asenda struktuurireforme. Me ütleme selgelt, et tahame tuleviku kindlustamise eeltingimusena puudujääkide vähendamist. Puudujääke ei saa minna ühe mõõdu järgi lõikama. Vähendamine peab toimuma reformide, investeeringute, säästmise ja muutuste tulemusel. Selle raportiga antakse selgelt märku meie soovist, et lahenduses oleks rohkem Euroopat. Murdkem läbi järgmisesse lõimumise etappi - majandusliidu, sotsiaalliidu, kaitse- ja julgeolekuliidu loomiseni - ja tehkem siseturust kõikide meie kodanike koduturg. Vastus on Euroopa Liidu initsiatiiv - Euroopa ühisus. Töökonna ja Deauville'i suund on ebaõnnestunud.
Stephen Hughes
Austatud juhataja! Nagu kuulsime, on Herman Van Rompuy juhitav töökond esitanud nüüd oma aruande. Selles on ettepanekud kriisi lahendamise ja eelarvedistsipliini kohta ehk teisisõnu, selles käsitletakse vaid asja üht külge.
Tahaksin rõhutada, et need on üksnes ettepanekud. Olen kindel, et töökonna tegevust kallutanud majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu ministrid sooviksid, et sellega asi lõpekski, kuid nii see ei lähe. See on alles algus. Oleme õigusloomeprotsessi alguses. Loodetavasti saavad kõik institutsioonid aru, et Euroopa Parlamendi töö komisjoni õigusakti ettepaneku kallal peab toimuma koos nõukoguga täiesti demokraatliku protsessi raames.
Töökond nimetas oma eesmärgiks majanduse juhtimise tõhususe hüppelist suurendamist. Minu arvates pakub ta välja pigem tagasimineku Euroopa jõukuses ja heaolus. Ta teeb ettepaneku tugevdada vahendeid, aga üksnes neid vahendeid, millega keskendutakse eelarvedistsipliinile. See on probleem. Majanduse kooskõlastamine on midagi enamat kui eelarvedistsipliin ja seni, kuni seda tasakaalu korralikult ei tunnustata, majandusliitu ei saavutata. See viib paratamatult moonutatud majanduspoliitikani, milles ei võeta piisavalt arvesse teisi makromajanduslike strateegiate elluviimiseks vajalikke väärt poliitikaeesmärke - pean siinkohal silmas majanduskasvu, investeeringuid ja tööhõivet.
President Barroso, me ei vaja uute tasakaalustatud poliitikameetmete väljapakkumiseks järjekordset töökonda. Me vajame, et komisjon kasutaks kasvu, investeeringuid ja tööhõivet käsitlevate ettepanekute esitamiseks oma algatusõigust.
Mis puudutab praegusi ettepanekuid, leian ma, et Euroopa Parlamendil on lähikuudel tohutu vastutus. Me peame tegema mõned muudatused, mis järgivad täna hääletatavat Feio raportit. Leian, et peame tegema kolm peamist muudatust: ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peab olema tööturgude (sealhulgas töötuse määra) hõlmamiseks piisavalt laiaulatuslik ja seepärast tuleb kõikidel asjakohastel juhtudel kaasata tööhõivenõukogu; stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivates sätetes nimetatud valitsemissektori võla taseme ja stsenaariumi kvalitatiivses hinnangus tuleks pöörata piisavalt tähelepanu ka avaliku sektori investeeringute tasemele ja stsenaariumile; terve uue süsteemi seos 2020. aasta strateegiaga peab olema selgelt sõnastatud ja seda tuleks rakendada võimalikult ulatuslikult.
Seoses majanduse juhtimisega tahaksin nimetada praeguses varases etapis vaid kaht asja. Nõukogu peab seda süsteemi juhtima ja võtma endale kogu süsteemis lõpliku poliitilise vastutuse ning samuti tagama vajaduse korral kõikide asjaomaste nõukogu koosseisude (mitte üksnes ECOFINi) kohase kaasamise.
Ja veel - Euroopa Parlament peab täielikult kogu protsessis osalema, et tagada võimalikult suur demokraatlik õiguspärasus. Heitkem vaid pilk ettepanekule Euroopa poolaasta kohta, et näha, kuivõrd jääb selle kõige puhul puudu parlamendi osalusest. Mõned meist kõigis fraktsioonides püüavad jõuda tugevamate ettepanekuteni parlamendi kaasamise kohta. Loodetavasti kiidavad teised institutsioonid need heaks, et anda sellele protsessile vajalik demokraatlik õiguspärasus.
Olle Schmidt
(SV) Viimane aasta on näidanud, et EL suudab teha keerulistes olukordades tähtsaid otsuseid. Paar viimast päeva on olnud kahjuks pettumus. Kui EL vajab selgeid ja rangeid eelarve-eeskirju, hakkavad Prantsusmaa ja Saksamaa kõhklema. See paneb muretsema. Meie sõnum on: jätke Olli Rehni ettepanek rahule!
Tahaksin tänada avameelselt Pervenche Berèsi ning kolleege finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjonist, kes on näidanud, et me suudame ületada siin Euroopa Parlamendis fraktsioonide piirid ja leida Euroopa huvides ühiseid lahendusi. Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsioon on esitanud muudatusettepaneku selle kohta, et kui kehtestatakse finantstehingute maks, tuleb seda teha paratamatult kogu maailmas. Antud juhul on väga tähtis, et seda tehtaks kogu maailmas.
Natsionalism ei tohi saada Euroopas taas kindlat jalgealust. Jõukuse loovad selgete piiridega turumajandus ja vaba kaubandus. Vajame ühtsemat Euroopat, avatumat Euroopat, tugevamat Euroopat - vajame lihtsalt rohkem Euroopat.
Väljapakutud karistamisvõimalused puudutavad esialgu vaid euroala riike. Seoses sellega tahaksime näha sõnastust, mis hõlmaks kõiki 27 liikmesriiki. Seepärast soovin esitada Feio raporti kohta suulise muudatusettepaneku, mida Euroopa Parlament saab loodetavasti toetada. Raportöör ning Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis on avaldanud valmisolekut seda teha. Loen teksti ette inglise keeles:
Kõik 27 liikmesriiki peaksid kohaldama kõiki majanduse juhtimist käsitlevaid ettepanekuid nii palju kui võimalik, mööndes, et väljaspool euroala asuvates liikmesriikides toimub see vabatahtlikkuse alusel.
(SV) Praegu ei ole õige aeg luua Euroopa Liitu, millel on oht koost laguneda.
Pascal Canfin
(FR) Lugupeetud juhataja, lugupeetud president Barroso, lugupeetud volinik Rehn! Ma loodan tõesti, et te tutvute Euroopa Parlamendi tööga neis küsimustes, mida oleme täna käsitlenud - Berèsi raporti ja Feio raportiga -, sest me töötame majanduse juhtimise vallas nüüd loomulikult kaasseadusandjatena. Võin teile öelda, et vähemalt nelja Euroopa-meelse parlamendifraktsiooniga oleme tulemusrikka kompromissi nimel teinud tõsiseid jõupingutusi. Oleme just lõpetanud arutelud, mille käigus proovisime probleemid kokku võtta.
Mõned räägivad eelarvest, mõned maksumeetmetest, mõned majanduse juhtimisest. Vajame praegu seda, et komisjon pakuks välja üldise paketi. See on teie ülesanne - meie juba püüame seda teha ja teiegi peaksite seda tegema. See peaks olema midagi Monti aruande vaimus ning samuti kooskõlas Michel Barnier' jõupingutustega siseturu valdkonnas. Ootan Barrosolt üldist paketti, mis näitaks meile, kuidas majanduskriisist pääseda. See ei peaks puudutama üksnes makromajanduslikku juhtimist, vaid seda tuleks lugeda kõrvuti kolme või nelja dokumendiga makromajanduse, maksude ja eelarve kohta ning siis öelda: "Siin on pakett.”
Olen veendunud, et kui te seda teete, saate selle ettevõtmise toetuseks Euroopa Parlamendis väga suure häälteenamuse. Kui vaadelda näiteks kas või riikide rahanduse küsimust, siis kahe või kolme aasta eest olid komisjon ja selle osakonnad need, kes ütlesid, et kõikidest riikidest peab kõige paremini stabiilsuse ja kasvu paktist kinni Hispaania ning et Hispaania rahandus on korras. Probleem on selles, et ebastabiilsus tuli mujalt ja praegu on Hispaania, nagu ka Iirimaa, kohutavas olukorras. On selgelt näha, et keskendumine üksnes riigi rahandusele meil kriisi lahendada ei aita.
Kompromissid, mida oleme välja pakkunud täna esitletud ja homme hääletusele pandavates raportites, kajastavad neid küsimusi kokkuvõtlikult. Nende kaudu öeldakse: jah, peame tugevdama eelarvedistsipliini. Loomulikult peame. Et aga see eelarvedistsipliin ei tooks kaasa sotsiaalset kokkuvarisemist, vaid üksnes avaliku sektori kulude kärped, vajame samal ajal investeeringute rahastamiseks Euroopa eelarvepaketti ja maksupaketti, mis võimaldaks liikmesriikidel teatud makse sisse nõuda.
Seepärast on minu viimane küsimus härra Rehnile ja eeskätt härra Barrosole järgmine: kas te ikka pooldate ühist ettevõtte tulumaksu baasi? Kas te tõesti toetate seda? Komisjon on seda ideed nüüdseks juba kümme aastat kalevi all hoidnud. Kümne aasta jooksul ei ole teil õnnestunud selle küsimusega tegelda. On aeg see asi käsile võtta.
(Aplaus)
Roberts Zīle
(LV) Tänan, juhataja, austatud komisjoni president (kes on istungisaalist lahkunud)!
Esiteks tahaksin tänada raportööri, kolleegidest variraportööre ja parlamendikomisjoni esimeest Wolf Klinzi kompromissi eest, mille me viimaks suutsime saavutada. Räägin vaid kahest raportis käsitletud küsimusest, millega ma rahul ei ole. Need ei puuduta ei Saksamaad ega Prantsusmaad. Esiteks on kodumajapidamiste ja ettevõtete võlad kasvanud alates 2004. aastast jõuliste piiriüleste investeeringute tagajärjel mitmes uues liikmesriigis kuni kümnekordseks. Peale selle võeti valdav osa nendest laenudest tingimustel, mis jätsid kogu vahetuskursiga seotud riski laenuvõtja kanda. See omakorda tähendab, et nende riikide valitsustel ei jää oma makromajanduspoliitikas liikumisruumi enamaks kui riiklike kulutuste kärpimiseks ja maksude tõstmiseks. Samas muretsevad kodumajapidamised eelkõige selle pärast, kuidas laenu eurodes tagasi maksta. Kahjuks on raportis sellele väga vähe viiteid.
Minu teine mõte, mis on esimesega seotud, on järgmine. Kujutagem ette uut liikmesriiki, mille SKP on langenud ühinemiseelsele, 2004. aasta eelsele tasemele, kuid tema erasektori võlg on tolle ajaga võrreldes kümme ja valitsemissektori võlg viis korda suurem. Nüüd järeldab see liikmesriik käesolevast raportist, et isegi ühtekuuluvuspoliitikat on võimalik muuta - muuta nii, et põhikriteerium ei ole enam SKP ühe elaniku kohta, vaid konkreetse piirkonna kriisiohje. Sellel võivad olla äärmiselt tõsised poliitilised tagajärjed. Tänan teid.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja! Saksamaa ja Prantsusmaa avaldused selles niinimetatud Deauville'i kokkuleppes on vastuvõetamatud ja näitavad nende inimeste tõelist palet, kes teevad otsuseid majandus- ja finantsvaldkonna huvirühmade kaitseks. Need avaldused väljendavad ka närvilisust, ülbust ja rünnakut reaktsiooni vastu, mis on tekkinud neoliberaalse ja ühiskonnavastase poliitika - stabiilsuse ja kasvu pakti ning konkurentsipoliitika - tõttu kannatanud töötajate ja rahvaste hulgas Kreekas, Prantsusmaal, Hispaanias ja Portugalis, kus on 24. novembriks juba kavandatud üldstreik.
Euroopa Liidu juhtidel on aeg tunnistada selle neoliberaalse poliitika läbikukkumist: suurenevat tööpuudust, sotsiaalset ebavõrdsust ja vaesust, mis põhjustab langust nõrgema majandusega riikides, kus ELi reeglite pealesurumine võib kaasa tuua tõelise sotsiaalkatastroofi.
Kahjuks seda läbikukkumist ei tunnistata. Kõik lubadused teha lõpp maksuparadiisidele, maksustada korralikult finantstehinguid ja kaotada spekulatiivsed finantstooted on kokku varisenud.
Seepärast me siin protestimegi: me anname hääle miljonitele vaesusest ohustatud töötajatele, töötutele, haletsusväärset pensioni saavatele eakatele inimestele, noortele töötutele ja vaesumisohus lastele, kellele tahetakse keelata väärikas tulevik.
On aeg sellisest poliitikast loobuda, et meil võiks olla tõeliselt sotsiaalne Euroopa - edenev ja arenev Euroopa.
Juozas Imbrasas
(LT) Tahaksin öelda paar sõna kriisi erikomisjoni töö kohta. See komisjon on teinud tõesti suurepärast tööd ning esitanud häid soovitusi ja ettepanekuid. Ideaalis leiduks komisjoni koostatavates dokumentides loomulikult koht nende kõigi jaoks. Komisjon ei tohiks unustada kõige tähtsamaid ülesandeid. Üks nendest on luua regulatiiv- ja järelevalvesüsteem, millest ei jäeta välja ühtegi finantsturgu, finantsinstrumenti ega finantseerimisasutust. Komisjon peaks koondama oma tegevuses tähelepanu uute töökohtade loomisele ning siduma selle vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise meetmetega. Kõik sellesuunalised jõupingutused peavad keskenduma eelkõige noorte inimeste värbamisele. Kriisist väljumiseks on vaja erakorralisi infrastruktuuri puudutavaid otsuseid, mis käsitlevad taastuvaid energiaallikaid, keskkonnasäästlikku energiat, energiatõhusust transpordi- ja ehitussektoris ning Euroopa energiavõrku. Oleks hea, kui täpselt aasta pärast tänast kokkusaamist tuleks komisjon ja ütleks: "Teie esitatud resolutsiooni sätted ei jäänud vaid paberile - kohandasime neid kriisi erikomisjoni konkreetseid ettepanekuid ja need on juba avaldanud reaalset mõju.”
Krisztina Morvai
(HU) Nagu eelmisegi sel nädalal Euroopa Parlamendis toimunud olulise arutelu, nimelt vaesust käsitleva arutelu puhul, on Euroopa Liidu poliitikud taas üllatunud ja kurvad, nähes, et Euroopa kodanike olukord ei parane, vaid pigem halveneb pidevalt. Vaesust ning samuti viletsust, töötust ja kodutust on üha enam. Poliitikud on sellest nii üllatunud, nagu oleks tegemist kahetsusväärse loodusõnnetuse või hiidlaine tagajärjega. Ei, see on Euroopa poliitikute otsuste tagajärg. Üha suurenev viletsus ja vaesus tulenevad otseselt neoliberaalsest poliitikast, mille poole teie - välja arvatud selle poliitika vastased - olete püüelnud, ja see suundumus jätkub. Vaesus ja viletsus suurenevad veelgi, kui te ei otsusta teistsuguse väärtussüsteemi kasuks.
Neid kaht raportit võib võrrelda looga, milles arstlik komisjon otsustab, et patsiendi senine ravi on talle kahjulik olnud ja tema olukorda halvendanud, ning läheb edasi sõnadega, et diagnoosi põhjal määratud ravi tuleb jätkata, kuid rangema järelevalve all, ja patsienti tuleb karistada, kui ta ettekirjutusi ei järgi, näiteks ei võta talle välja kirjutatud ravimit. Siin tehakse teadlik valik väärtussüsteemide vahel. Seni on Euroopa Liit valinud sihilikult väärtussüsteemi, kus otsuseid tehakse alati raha ja kasumi, rahvusvaheliste ettevõtete ja pankade seisukohast ning mitte kunagi rahva ja kogukonna seisukohast. Euroopa Liit on alati otsinud lahendust, mis on õige end õigluse ja eetilisuse probleemidega mitte vaevava ohjeldamatu konkurentsi vaatenurgast, aga mitte kunagi lahendust, mis on õige sotsiaalse õigluse ja solidaarsuse vaatenurgast. See peab muutuma ja nüüdsest tuleb teha häid otsuseid.
Corien Wortmann-Kool
(NL) Austatud juhataja! Mõningatele rõõmustavatele märkidele vaatamata pole kriisi süvenemise oht kadunud. Pangandussüsteem on endiselt ebakindel ja mitut liikmesriiki ähvardab oht, et käed rüpes istumise korral väljub valitsemissektori eelarve puudujääk kontrolli alt. Seepärast vajame tungivalt majandusliitu.
Lugupeetud juhataja! Töökond peab alles esitama konkreetsed tulemused, ent Euroopa Parlamendi raportöörina, kes käsitleb stabiilsuse ja kasvu pakti, tahaksin öelda volinik Rehnile, et me suudame töötada kiiresti. Need sõnad on mõeldud ka nõukogule. Me suudame töötada kiiresti, aga üksnes komisjoni ettepanekute põhjal. Kas nõukogu on valmis seda aktsepteerima?
Tahaksin hoiatada ka kõlanud soovi eest muuta asutamislepingut, sest see võib üksnes peibutada meid lükkama vajalike meetmete võtmist edasi määramatusse kaugusesse. Peame tegema praegu kõik, mis on Lissaboni lepingu alusel võimalik. Euroopa Parlamendil on seoses stabiilsuse ja kasvu paktiga nüüd uus kaasseadusandja roll ja parlament kavatseb seda rolli täielikult kasutada, et luua jõulise stabiilsuse ja kasvu pakti abil jõuline majandusliit.
Sergio Gaetano Cofferati
(IT) Lugupeetud juhataja, lugupeetud kolleegid! Kriis on mõjutanud väga tugevalt kõikide Euroopa riikide ühiskonda. Kui vaatleme tagajärgi sotsiaalsest küljest, jõuame õige ruttu järeldusele - mis suunab paljuski komisjoni tööd -, et hullem on alles ees. Tööpuudus suureneb ja mõnes riigis täheldatud nõrkadest elavnemise märkidest uute töökohtade loomise tagamiseks ei piisa. Seepärast peame tunnistama, et põhiline on vaadata silma kriisi kõige teravamale sotsiaalsele aspektile, mis sai alguse finantssüsteemist, ent mis on kiiresti levinud majandus- ja sotsiaalvaldkondadesse.
Sellepärast peame varustama end teiste vahenditega, et kaitsta kõige enam kannatavaid inimesi. Hakkame peagi arutama ettepanekut võtta vastu raamdirektiiv, mis käsitleb tagatud miinimumsissetulekut kõigis Euroopa riikides. See on minu arvates väga tähtis ühelt poolt võitluseks vaesuse vastu ja teiselt poolt selleks, et aidata neid, keda kriis lähinädalatel ja -kuudel salvab.
Parim vahend kriisiga võitlemiseks on siiski kasvupoliitika. Kasvuks on vaja ressursse, sihipäraseid investeeringuid ja selgeid prioriteete, millele tuleks suunata märkimisväärne osa olemasolevatest vahenditest. Liidu eelarvest ei piisa. Seepärast on komisjon selgelt väljendanud vajadust kulutada infrastruktuuri tehtavatele investeeringutele ning kvaliteetsesse konkurentsi ja tööhõivesse tehtavatele investeeringutele lisaressursse. See viib eurovõlakirjade ja finantstehingute maksu sisseseadmiseni. Muud valikut pole. Seepärast on meie pakutud lahendused tähtsad ja samuti uuenduslikud. Loodetavasti kiidab parlament nende sõnastuse heaks.
Wolf Klinz
(DE) Austatud juhataja, head kolleegid! Finantskriisi haripunktis lubasid G20 riigid finantsturgude stabiliseerimiseks ühiseid meetmeid. Nüüd, kaks aastat hiljem, oleme üleilmsest vastusest endiselt kaugel. Paljudel juhtudel lähtuvad vastuvõetud meetmed riiklikest huvidest ja kaalutlustest. Esialgne hoog on raugenud ja liiga sageli jätkame oma tegevust tavapärasel moel. Mervyn King Inglismaa keskpangast võttis selle mõtte kokku sõnadega: "Vajadus tegutseda ühistes huvides peab alles tekkima.” Finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjon väljendab oma vahearuandes selgelt, et Euroopa on otsustaval teelahkmel. Me peame tõhustama lõimumist, peame rohkem ühtlustama majandus- ja eelarvepoliitikat, vajame Euroopa infrastruktuuriprojekte energeetika, transpordi ja telekommunikatsiooni vallas. Vajame toimivat siseturgu ja tööturgu ning vajame vahendeid, millega saavutada ELi 2020. aasta strateegias seatud kõrged kasvusihid. Kui peame olema võimelised kasutama ära VKEde sektori potentsiaali, vajame uuenduslikke rahastamisallikaid. Meil on vaja rohkem ühendusemeetodit ja vähem valitsustevahelist koostööd. Paigalseismine tähendab siin tagasiminekut - status quo sellega ei säili.
Euroopa võlakriis näitab selgelt, et stabiilsust ja usaldusväärsust ei ole võimalik saavutada ilma distsipliinita. Volinik Olli Rehni ja Herman Van Rompuy töökonna ettepanekute eesmärk on tagada, et liikmesriigid tegutseksid distsiplineeritult. Pean kahetsusega ütlema, et rahandusministrid heitsid üleeile Luxembourgis need ettepanekud meie Prantsuse-Saksa paari nõudel kõrvale. See oli käestlastud võimalus ja halb päev meie kodanike jaoks, kes tunnevad õigustatult, et poliitikud on neid taas reetnud.
Kay Swinburne
Austatud juhataja! Tänahommikuse arutelu ühendatud teemadel on tugev ühine juhtmotiiv - meie jätkuv reageerimine finantskriisile ja püüd leida võimalusi kriisiohje tõhustamiseks, olgu tegemist valitsemissektori võla, finantsturgude ja -toodete või üleilmse tasakaalustamatusega. Peame tagama ühised ranged käitumisnormid nii meie pankade kui ka liikmesriikide rahandusministeeriumide jaoks, et kokkulepitud eeskirjadest peetaks kinni.
Tuleb jõustada nii era- kui ka avaliku sektori tugevam finants- ja eelarvedistsipliin. Peame tagama, et EL ja liikmesriigid kasutaksid majanduskasvu võimaluste otsimisel tõhusaimaid ja läbipaistvaimaid rahastamisvahendeid. Teades kõiki riske ja potentsiaalset moraalset ohtu, tuleb uuenduslike rahastamisviiside kasutamisse suhtuda ettevaatlikkusega ja võtta arvesse ELi samme oma eelarvevajaduste võimendamiseks.
Euroopa finantsstabiilsuse fond on suur bilansiväline vahend, mis sõltub krediidireitingust. ELi eelarve võimendamist Euroopa Investeerimispanga projektivõlakirjade emiteerimisega tuleb põhjalikult kontrollida. Nagu me kõik teame, kaasnevad keeruliste finantsinstrumentide ja finantsvõimendusega oma ohud. Ei ole olemas vaba raha ja ei ole olemas otseteid.
Nikolaos Chountis
(EL) Lugupeetud juhataja! Seoses Berèsi kriisiraportiga tahaksin selgitada, miks Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon ei osale hääletusel. Raportööri esitatud algtekstiga võrrelduna näeb meie ees olev dokument ajalooliste viidete külluse tõttu välja nagu vana papüürus, nagu vana pärgament, kuhu on osaliselt mahakraabitud algteksti peale kirjutatud uus tekst - seda kutsutakse palimpsestiks. Et Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsioon Euroopa Parlamendis ning Euroopa parempoolsed on raportööri esialgses ausas ja austusväärses katses määratleda kriisi põhjused ja esitada julged ettepanekud jõhkraid mahakriipsutusi teinud, on tulemuseks dokument, mis ei sisalda enam Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu ainukese demokraatliku institutsiooni teksti, vaid komisjoni teksti - teksti, milles varjatakse kriisi põhjuseid ning kohustatakse ELi poliitikas lähtuma Merkeli, Sarkozy ja töökonna seisukohtadest.
Tegime ettepanekud dokumendi parandamiseks. Kritiseerisime stabiilsuspakti ja Euroopa Keskpanga tööd. Esitasime muudatusettepanekud, et näha, kas kõik need, kes räägivad tänagi Euroopa Liidu liikumisest vales suunas, mõtlevad nii nagu meie. Meie ettepanek on kannustatud praegustest meeleavaldustest Prantsusmaal, meeleavaldustest Saksamaal, kus tööliste sissetulekuid on kärbitud nii palju, et Siemensil jääb raha üle pististegi jaoks, ning meeleavaldustest Kreekas, kus töölisi koheldakse kui laborirotte. Teisisõnu lähtub meie seisukoht dokumendist, mis on omandanud nüüdseks meile vastuvõetamatu kuju.
Mario Borghezio
(IT) Austatud juhataja, head kolleegid! Me oleksime pidanud kuulda võtma Nobeli preemia laureaadi Maurice Allais' soovitust, milles ta kutsus üles tegema selget vahet äripankadel, krediidipankadel ja spekulatiivsetel pankadel vastavalt Glassi-Steagalli seadusele, mida selles raportis ei käsitleta.
Seoses Euroopa maksumaksjate maksustamise ettepanekuga on minu vastus: mitte ühtegi maksu Euroopas! Kui see Euroopa Liidu ettepanek läbi läheb, võite kindlad olla, et ka meil siin läheb trall lahti - korraldatakse massimeeleavaldus. Euroopa rahval pole kavas maksta teenuse eest, mida nad ei saa, ja neil on selleks täielik õigus.
Me jätkame pankade rahastamist. Mida teevad aga pangad keset seda majandus- ja finantskriisi? Nad ostavad väärtpabereid, sealhulgas isegi rämpstuletisinstrumente ja muud. Nad ostavad neid ikka veel. Ja mida teeb samal aja Euroopa Keskpank? Euroopa Keskpank, mis sai loodud kõigutamatuks institutsiooniks, laseb sel sündida. Minu jaoks on selge, et see Euroopa on mõeldud pankuritele. Kui isegi vabamüürlaslikud juhid kinnitavad seda, ei näe ma põhjust, miks ei võiks meiegi seda kinnitada.
Meie arvates on tõhusaks võitluseks spekuleerimisega vaid üks viis: tehinguid tuleb teha läbirääkimistega samal ajal ja vaid sularaha eest. Angela Merkel julges selle välja öelda ja ta sunniti vaikima. Selleks peab olema mingi põhjus.
Sirpa Pietikäinen
Lugupeetud juhataja! Finantskriisi puhkemisest on möödunud vaid kaks aastat ja Kreeka küsimuse esilekerkimisest vaid kuus kuud ning juba me näeme, kuidas kogu ind on meie rahvusriikides raugemas.
Täna edastab Euroopa Parlament Berèsi ja Feio raportitega selge sõnumi. Meil on praegust majandus- ja finantspoliitikat vaja suuremal määral. Vajame rohkem Euroopat ning paremat ja tugevamate mehhanismidega stabiilsuse ja kasvu pakti. ECOFINi viimane otsus on kõrvakiil Euroopa kodanikele. Nii ei sobi. Peame tugevdama kasvustrateegiat, et see oleks selles keskkonnas jätkusuutlik ja sotsiaalselt vastutustundlik, ja vajame ELi 2020. aasta strateegia jaoks paremaid juhtimismehhanisme. Selle toetamiseks on meil riiklike meetmete jaoks vaja rohkem ja paremat ELi-poolset majanduse juhtimist, sealhulgas finantstehingute maksu, mida ma ärgitan komisjoni väga põhjalikult kaaluma, ka Euroopa ulatuses. Vajame paremat ja tugevamat ühinenud Euroopat, mis kõneleks maailmas ühel häälel. Meil on tarvis paremat finantsvaldkonna reguleerimist - selleni on meil veel pikk tee.
Lõpetuseks on meil vaja komisjoni algatusvõimet. On tarvis, et komisjon tegutseks Euroopa kodanike, mitte arvukate töökondade huvides.
Udo Bullmann
(DE) Austatud juhataja, austatud nõukogu eesistuja, austatud volinik! Praegu võiks tegelikult olla suurepäraste vastuste aeg, kuid paistab, et seda see ei ole. See, mis on meile stabiilsuse ja kasvu pakti niinimetatud reformi kohta esitatud, ei ole suurepärane vastus - tegemist on taas väikseima ühise nimetajaga, piskuga, milles on võimalik kokkuleppele jõuda. Soovin komisjonile õnne. Olete endiselt pildil - liikmesriigid ei talita omapäi. Õnnitlen ka nõukogu. Edu on saavutatud. Prantsusmaal ja Saksamaal on kokkulepe. Me ei tea, kas see on hea või halb kokkulepe, kuid vähemalt on nad mülkast välja saanud.
Mida see kõik tähendab? See tähendab, et kui järgmine aasta toob taas kasvunäitajate järsu vähenemise, seisame me rahva ees, ilma et meil oleks majandusliku olukorra jaoks mingitki lahendust. Kus on see punkt, see määrus, milles te teete ettepaneku, kuidas me saame üheskoos õppida end võlakriisist välja sikutama? See on koht, kus minu fraktsiooni arvates on tühimik, ja see on arutelu, mis meil tuleb Euroopa Parlamendis maha pidada. Jah, me nõustume nende parlamendiliikmetega, kes soovivad põhjalikumat reformimist. Meiegi soovime seda. Ent siis peame arutama sisu üle. Kui meie eelarvepoliitika tegeliku suuna jaoks ei olda valmis pakkuma kindlamat alust, ei näe me põhjust jätkata ELi 2020. aasta strateegia arutamist. Juba praegu on see sisutühi - võime selle kohe täna prügikasti visata, kui te ei arutle koos meiega jõulisemalt selle sisu üle.
Me tahame selgelt vahet teha. On vahe, kas me investeerime lombakasse bürokraatiasse või tulevastesse energiaallikatesse ja töökohtadesse. Kus on teie ettepanekus see koht, kus seda vahet tehakse? Seda me ootamegi. See arutelu on veel toimumata. See saab meie jaoks otsustavaks küsimuseks.
Me ei lepi õigusaktidel põhinevate näitajate loeteluga. Euroopa Parlament ei lase endale puru silma ajada. Me tahame arutleda selle üle, kas tööhõive ja tööpuudus on või ei ole eelarve koostamisel olulised tegurid, ja me soovime teha seda enne õigusakti vastuvõtmist.
Ramon Tremosa i Balcells
Lugupeetud juhataja! Praegune finantskriis pakub võimaluse teha Euroopa lõimumisel selgeid edusamme. Tahaksin keskenduda oma sõnavõtus Euroopa ühise kassa loomisele euroala riikide jaoks. See tähendaks Euroopa majanduse juhtimise institutsioonilise raamistiku selget parandamist.
Tean, et mõne riigi jaoks on tegemist väga tundliku teemaga, ent me peame sellega lähiaastatel tegelema. Euroopa kassa abil oleks võimalik parandada liikmesriikide rakendatavate stimuleerivate meetmete kooskõlastamist. Euroopa kassast saaks emiteerida ka eurovõlakirju, et rahastada Euroopa infrastruktuuri ehitamist. Võttes arvesse ELi liikmesriikide tulevasi vähenevaid eelarveid, vajab EL omavahendeid. Euroopa tasandil makse koguv ühine kassa võimaldaks vähendada ELile tehtavaid riiklikke ülekandeid.
Ilma tõeliselt sõltumatute sissetulekuteta ei saa olla tõeliselt sõltumatuid kulutusi. Euroopa ühiskassa loomine on poliitiline otsus. Seda arutelu takistab poliitilise tahte puudumine, täpsemalt Saksamaa poliitilise tahte puudumine. 1990. aastatel oli Saksamaal vaatamata taasühendamisest tulenenud raskustele poliitiline tulevikueesmärk kiirendada euro kasutuselevõttu. Minu arvates peaks Saksamaa nüüd ohjad enda kätte võtma ja liikuma ühise Euroopa kassa poole.
Ivo Strejček
- (CS) Kuulanud seda arutelu algusest peale, on minu arvates õigus kõigil neil, kes ütlevad, et Euroopa Liit asub teelahkmel. Ühel pool on need, kes pooldavad tugevat ühenduse lähenemisviisi. Teisel pool, võib õigustatult öelda, on Euroopa Parlamendi vähemus, kes leiab, et Euroopa Liit peaks nüüdsest rohkem tegutsema valitsustevahelise koostöö põhimõttel. Sellega käib kokku ka ettepanek kehtestada erinevad Euroopa maksud, isegi kui seda nimetatakse uuenduslikuks rahastamiseks. Selles kajastub vajadus tugevdada Euroopa Liitu, andes Euroopa Komisjonile üle rohkem liikmesriikide volitusi. Kahetsusväärsel kombel pole keegi veel öelnud, et Euroopa Liit ja Euroopa Komisjon peaksid hakkama oma programme koomale tõmbama - vähendama oma sageli vastuoluliste agentuuride arvu ja reformima ühist põllumajanduspoliitikat.
Jürgen Klute
(DE) Austatud juhataja! Majanduse juhtimise arendamisel keskendutakse praegu üksnes säästmisele ja konkurentsipoliitikale. Nagu Hispaaniast pärit auväärt parlamendiliige äsja mainis, ei ole üldse käsitletud Saksamaa ekspordisuunitluse küsimust. Ometi on see ilmselgelt keskne probleem nii euroalal kui ka terves Euroopa Liidus. Saksamaal juhitakse konkurentsipoliitikat sisenõudluse arvelt. Sellest ei räägita üldse. Ent eelkõige juhitakse seda palkade arvelt. See on palkade lahing, palkade konkurents. Niisugune palkade konkurents avaldab tohutut survet Saksamaa naaberriikidele, Euroopa ametiühingutele ja Euroopa töötajatele. Seda probleemi pole käsitletud ei komisjonis ega Feio raportis. Igasuguses majanduse juhtimises, mis tahab olla oma nime vääriline, tuleb pigem teha selles vallas korrektiive kui vaikida.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Austatud juhataja, austatud eesistujariigi esindaja, austatud volinik! 1968. aastal kirjutasid kolleeg Cohn-Benditi sõbrad Pariisi seintele: "Sõnu, mitte tegusid.” Praegu nõuavad kodanikud vastupidist: tegusid, mitte sõnu. Me kuuleme palju sõnu, ent meie kaaskodanikud ei näe tulemusi. Euroopa Liidu reaktsioon on kohustuste jaoks, millega me peame toime tulema, liiga aeglane.
Me peame liikuma edasi üheskoos, ühinenud Euroopa vaimus. Seoses sellega soovin öelda paar sõna Euroopa Parlamendi rolli kohta. Ka siin tuleb teha veel tööd kaasotsustamispõhimõtte järgimisega. Komisjoni president tänas Euroopa Parlamenti mitu korda toetuse eest, kuid parlament ei ole siin üksnes selleks, et etendada teisejärgulist, toetavat rolli või et ratifitseerida nõukogu otsuseid, ilma et tal oleks võimalust nende üle kõigepealt arutleda. Euroopa Parlament on nõukoguga ühel pulgal. On aeg seda tunnistada. Arutelu majanduse juhtimise teemal on selle proovikivi.
Lõpetuseks peab Euroopa Liit seoses eelseisva G20 tippkohtumisega moodustama ühisrinde, tagamaks, et see rahvusvaheline organ täidab talle pandud ootusi ega sukeldu pelgalt lõpututesse kõnelustesse.
Elisa Ferreira
(PT) Lugupeetud juhataja, austatud volinik! Tahaksin kõigepealt tänada Diogo Feiot raportis väljenduva koostöövaimu ja kompromissivalmiduse eest. Jõudsime järeldusele, et teatud küsimustes - ja seda ka finantsjärelevalve puhul - suudab Euroopa Parlament avalike huvide kaitseks ühineda ja asuda kindlameelsele seisukohale ning et komisjon ja nõukogu peavad seda seisukohta tunnustama. See küsimus on eriti aktuaalne siis, kui koostame õigusaktide paketti kuuest ettepanekust, mis on erakordselt tundlikud ja mille puhul parlamendil on kaasotsustamisõigus.
Oleme endiselt tegusad, ent ei anna järele. Tegutseme dialoogi vaimus, kuid ei loobu eesmärkidest, mida meil on kavas kaitsta. Diogo Feio rõhutab oma raportis paari tahku, mis on seotud selle küsimusega. Üks neist on mõte, et majanduse juhtimine on midagi enamat kui lihtsalt karistuste kogum. Majanduskasvu ja tööhõive jaoks on vaja oma algatusprogramme. Vajame meetmeid võitlemiseks Euroopa Liidu suurenevate seesmiste erinevuste vastu. Vajame Euroopa valuutafondi käsitlevaid eriettepanekuid. Riigivõlakirjade jaoks on vaja kindlaid lahendusi.
Oleme jõudnud punkti, kus usaldus sõltub komisjoni ja nõukogu võimest reageerida rahva tegelikele muredele, mis on seotud töötuse, majanduskasvu ja ühtekuuluvusega.
Vicky Ford
Lugupeetud juhataja! Vajame paremat majanduse juhtimist, millega kaasneks varasem hoiatamine ja varasemad meetmed. Mitmel riigil on jäänud saavutamata tavakohased võla ja eelarvepuudujäägiga seotud eesmärgid, kuid see ei oleks aidanud meil ette näha praegust kriisi Hispaanias ja Iirimaal. Vaja on ka teisi meetmeid.
Majandus pole aga täppisteadus ega seisne üksnes arvudes. Nõukogude ajast meenub, et tsentraalne arvepidamine traktoritootmise üle ei too iseenesest kaasa tugevat majandust. Samuti ei ole tsentraliseeritud maksud või tsentraalne kassa utoopiline lahendus.
See, milliseid meetmeid praegu võtta, tekitab palju küsimusi. Ähvardus trahvida pankrotistumise äärel olevat riiki tundub tühjana ja lubadused euroala riike pidevalt välja aidata põhjustavad alati moraalset ohtu. Tean, et inimesed tunnevad Prantsuse-Saksa kokkulepete pärast muret, ent ehk on nendes siiski mõte sees. Kui raha laenajaks on turg, siis vahest peab ka kahjud kandma turg, mitte maksumaksja.
Danuta Maria Hübner
Lugupeetud juhataja! Meie tegelikkuses ja meie tegevuses on nii head kui ka halba. On tähtis mõista minevikku ja kriisi põhjuseid. Ma leian, et liit on oma kodutöö selles vallas ära teinud, kuid nüüd peame keskenduma tulevikule. Praegu üles ehitatav maailma ja Euroopa majanduse juhtimine on mõeldud homse jaoks, nii et see on midagi enamat kui vaid käesoleva kriisi lahendamine.
Euroopa ei eksisteeri vaakumis. Me korrastame Euroopat maailmas, mis on võrreldes 2008. aastaga väga palju muutunud. G20 ühines kahe aasta eest eelarvete päästmiseks, kuid see ühehäälsus oli ajendatud hirmust. Praegu on G20 lõhenenud. Ei ole olemas üleilmset head ühist lahendust. Maailma majanduse elavnemist ja selle tasakaalu taastamist juhivad mitmed jõud. Suur roll on põhjalikel struktuurimuutustel, mis mõjutavad tugevalt Euroopa konkurentsivõimet. Valuutade ja vahetuskursside tähtsus üleilmsete kohandamismehhanismidena on plahvatuslikult suurenenud. Enneolematu kiirusega on tekkimas uus üleilmne rahasüsteem ja osalejate arv suureneb.
Asümmeetriliste kohanduste ohu vältimiseks on hädasti vaja dialoogi ja ühistegevust. Selle saavutamise korral on küsimus selles, kas Euroopa suudab täita ühistegevuses oma osa. Selleks jääb selgelt puudu julgest ja ühtlustavast euroala välisesindatuse reformist. Nimetatud reformiga viivitades lükkame edasi ka reformi võimaliku mõju. Arvestades praegust olukorda kogu maailmas, ei saa Euroopa seda endale lubada.
Robert Goebbels
(FR) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Euroopaga on lood kehvad ja olukord maailmas pole sugugi rohkem kiita.
Nõukogu eesistuja rõhutas enne, et üleilmastumine tähendab meie jaoks vajadust tegutseda Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil. Kui me vaatleme Euroopa Liidus ja rahvusvahelisel areenil toimuvat, näeme üsna selgelt, et just sellest konkreetsest tegevusest jääbki vajaka.
Tippkohtumine tippkohtumise järel uhkeldavad suured ja vähem suured tegelased, kes peaksid olema meie valitsejad, oma ülespuhutud egodega ja tunnevad tohutut naudingut oma suurejoonelistest sõnadest, jõudes igal kohtumisel põhijärelduseni, et tuleb uuesti kokku saada.
Kuid mis peamine - sellel nõndanimetatud üleilmsel juhtimisel, mida G20 peaks kehastama, pole rahvusvahelises õiguses mingit alust ja see toimib väljaspool ÜRO süsteemi. G20 on isehakanud organ, kes tegutseb ilma kirjapandud seadusteta ja on klubi rikastest riikidest, mis on ümbritsenud end mõne niinimetatud tärkava turumajandusega riigiga, mille hulka kuulub selline tähelepanuväärne demokraatlik riik nagu Saudi Araabia.
Martin Schulz tsiteeris enne üht G20 õõnsat avaldust. Võiksime leida sarnaseid näiteid meie Euroopa tippkohtumiste järel välja lastavatest avaldustest. Lõputud lubadused ja tühjad sõnad, millele ei järgne kunagi tegusid. Kõige tipuks peab Euroopa alluma Prantsuse-Saksa minitippkohtumistele, kus üks kummaline paar - Merkel ja Sarkozy - näitab meile väidetavalt tee kätte.
Guy Verhofstadt kõneles meile äsja kasiinomängudest. Mul on kiusatus lisada: "Panuste tegemine on lõppenud!” Komisjon ja Euroopa Parlament peavad nüüd ühinema, et mitte raisata Euroopa žetoone ja säilitada ühendusemeetod.
Regina Bastos
(PT) Austatud juhataja! Soovin esmalt avaldada täna arutelu all oleva raporti eest tunnustust raportöör Berèsile ja ka kõigile teistele, kes selle kallal töötasid. Finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjoni liikmena osalesin ma väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) küsimuse käsitlemisel ning rõhutasin nende kui liikumapaneva jõu ülisuurt rolli Euroopa Liidu majanduse elavnemises, tulevases kasvus ja heaolus.
Euroopa Liidus on rohkem kui 20 miljonit väikest ja keskmise suurusega ettevõtet. Kui iga selline ettevõte suudaks luua ühe töökoha, tähendaks see järelikult samaväärset tööpuuduse vähenemist. Raportis esitatakse soovituste vormis majandusstrateegiad kriisist väljumiseks. Tõstan nüüd esile peamised.
Esimene neist on vajadus tugevdada sotsiaalset turumajandust, vältides konkurentsipiiranguid ja tagades VKEde juurdepääsu krediidile. Siis on raportis VKEdele maksusoodustuste ja isegi toetuste andmine, et säilitada ja luua töökohti. Järgmisena nõutakse uue, tugevama sotsiaalse mõõtmega väikeettevõtlusalgatuse "Small Business Act” loomist. Veel on raportis ettepanek seada sisse Euroopa võrgustik, mille vahendusel saaksid eakad levitada oma teadmisi. Seejärel on toodud välja innovatsioon kui majanduskasvu kõige võimsam tõukejõud ning rõhutatud tööstuse ja innovatsiooni tugeva seose tähtsust. Lisaks on nimetatud uute partnerlussuhete loomist tööstuse ja akadeemiliste ringkondade vahel. Lõpetuseks nõutakse haridussüsteemi, mis vastaks nii tööturu nõudmistele kui ka vajadusele anda uute töökohtade jaoks uusi kutseoskusi.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Lugupeetud juhataja! Komisjoni president Barroso ütles alguses, et majanduse juhtimise areng on olnud nii kiire, et veel kahe aasta eest ei oleks saanud keegi seda isegi ette näha. See peab paika ja seepärast on alati hea kontrollida - kui kiirus ei ole eesmärk omaette -, kas rong on ikka õigetel rööbastel. Berèsi raportis tehakse see analüüs ja see on suurepärane.
Nüüd, kui Berèsi komisjon jätkab oma tööd, tasuks vahest kuulata ka majanduspoliitika teisitimõtlejaid, näiteks Nobeli preemia laureaati Paul Krugmani. Ta väidab, et rahandusministrid on posijad, kes ohverdavad altaril töökohti. Me peaksime neid inimesi kuulda võtma, kui tahame suunduda kujuteldava majanduse juurest tõelise majanduse juurde. Selleks on vaja ka tõelise majanduse näitajaid, milleks on tööhõive ja vaesus.
Mulle valmistas pettumuse Olle Schmidti ettepanek, et kapitalisiirdemaksu ei tuleks katsetada ega kehtestada kogu Euroopas. See on suur pettumus, eriti kuna tema lõppjäreldus oli "rohkem Euroopat”.
Iliana Ivanova
(BG) Finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjoni raportis nõuame eeskätt Euroopa reageeringut, tugevat poliitilist ja intellektuaalset Euroopa mõõtmega juhtrolli, ulatuslikku lõimumist ja Euroopa kodanike hüvanguks Euroopa ühtse turu väljakujundamist.
Saavutasime ülimalt vajaliku kompromissi sellistes esmatähtsates küsimustes nagu stabiilsuse ja kasvu pakt, selle karistusmehhanismid, struktuurireformide sihid, eelarve konsolideerimine ja Euroopa Liidu strateegilised investeeringud. Eriliselt tähtsad prioriteetsed meetmed sisaldavad tegevust, mis on seotud ühtekuuluvuspoliitika ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtetega.
Ühtekuuluvuspoliitika peab olema üks meie majanduspoliitika alustalasid. Sellega toetatakse energiatõhususe ja üleeuroopaliste võrkude arengut, mis aitab omakorda taaselustada Euroopa majandust ja edendada jätkusuutlikku majanduskasvu. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted on meie tulevase arengu, kasvu ja õitsengu jaoks eluliselt tähtsad. Tuleb sõnastada uus väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete määratlus, millega nähtaks ühtlasi ette võimalused sobivate meetmete võtmiseks nii ettevõtlust toetava eesmärgipärasema poliitika jaoks kui ka halduskoormuse ja bürokraatia vähendamiseks.
Loodan siiralt, et meie ettepanekud ja soovitused kajastuvad Euroopa Komisjoni ja eelkõige liikmesriikide võetavates konkreetsetes meetmetes, sest me ei või enam aega kaotada. Me oleme oma kodanikele võlgu sobiva, kiire reageeringu, et saaksime väljuda kriisist rutemini ja kindlamalt.
Ivailo Kalfin
(BG) Majanduslangus tabas liikmesriike erineva intensiivsusega. See erinevus ei sõltu aga euroala piiridest, mida oleks võinud majanduslikust vaatenurgast eeldada. Kahjuks pole ühisraha seni veel toonud kaasa majanduse ühtlustumist. Tegelikult on juhtunud täpselt vastupidine. Praegu on euroala riikide vahel märksa rohkem erinevusi kui euro kasutuselevõtmisel. See on väga ohtlik.
On selge, et stabiilsuse ja kasvu pakti näitajad ei ole täpsed ega toimi. Seepärast ei too sanktsioonide automaatne rakendamine iseenesest häid tulemusi. Ammugi ei mõju see kõigile Euroopa Liidu 27 liikmesriigile. Võib juhtuda isegi vastupidi - majanduslikud stereotüübid, kui need on eesmärgid omaette, võivad tekitada uusi probleeme.
Lahendus on selge. Liikmesriikide majandussüsteemid peavad lähenema nii palju kui võimalik, et kõikjal saaks kasutada samade eesmärkide täitmiseks samu meetmeid. See tähendab rohkem kogu ELi hõlmavat poliitikat, rohkem vahendeid Euroopa institutsioonidele, suuremat eelarvet Euroopa Liidule ja tema suuremat sõltumatust eelarveküsimustes, sealhulgas omatulude osakaalu suurendamise teel.
Frank Engel
(FR) Austatud juhataja! Kriis ei ole kaugeltki läbi, nagu tõendavad rahutused sellistes riikides nagu Prantsusmaa. Euroopas on sellest kriisist saanud minu arvates lõimumiskriis. Suurepärane näide on jällegi Deauville'i kokkulepe, mis õõnestab ühendusemeetodit ja peegeldab hiilguseviirastusi, mida mõni liikmesriik endiselt näeb. Lõppude lõpuks, kes meist saab end endiselt suureks pidada?
Olen aru saanud, et 2050. aastaks moodustavad eurooplased 6-7% maailma rahvastikust ja Euroopa majanduslik võim on kokku varisemas. Kas see, kui me jätkame säärast pidevat omavahelist konkureerimist, aitab meil rinda pista rahvusvahelise konkurentsi raskustega, või suudaksime ehk nende ülesannetega toime tulla siis, kui laseksime end juhtida ühendusemeetodil ja tegutseksime ühiselt? Euroopa vajab selleks vahendeid: uusi ja uuenduslikke vahendeid. Arutelu tulevase finantsperspektiivi üle on hea võimalus nende vahendite teemal kõnelda ja püüda neid määratleda seoses teadus- ja arendustegevusega ning samuti seoses välisteenistusega.
Mis mõte on Euroopa 28. diplomaatilise esinduse loomisel, kui see vaid lisatakse olemasolevatele organitele, ilma et neid enne harvendataks? Peaksime tegema seda eesmärgiga lasta liikmesriikide ohje veidi lõdvemaks, et nad saaksid muutuda tugevamaks, ja peaksime andma Euroopale vajalikud vahendid, et Euroopa saaks lõpuks ometi ellu viia poliitikat, mis meie kodanikele ka midagi tähendab. Just seda nad meilt ootavad.
Burkhard Balz
(DE) Lugupeetud juhataja! Soovimata mõjuda ülearu enesekindlana, leian tänahommikust arutelu kuulates, et võime järeldada üht: viimastel kuudel on tehtud omajagu tööd. Ka finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjon on teinud viimase aasta jooksul palju tööd. Seda on näha neist 1600 muudatusettepanekust, mis on esialgse raporti projekti kohta esitatud. Erikomisjoni tegutsemisaega on nüüd pikendatud veel aasta võrra. Minu arvates on see päris õige tegu. Kriis pole kaugeltki lõppenud. Iirimaa alles pääses pankrotist, Kreeka eelarve seisund ei ole kindlasti veel hea ja kogu olukord ei anna põhjust hõisata. Seepärast tuleb finants- ja majandusreformidega jätkata. Samuti on veel liiga vara, et lõpetada arutelu kriisi põhjuste ja järelduste üle.
Seetõttu ei ole õige kuulutada kriisikomisjoni töö enam-vähem tehtuks ja lõpetada selle volitused. Selle asemel peame siiani saavutatu põhjal tööd edasi tegema. Sellepärast on mul tunne, et esitatud vaheraport on kõigi jaoks vastuvõetav. Seda näitab ka ulatuslik heakskiit, mis sai sellele osaks kriisikomisjonis. Dokumendi mõnegi lõike oleks võinud kindlasti sõnastada mõnevõrra täpsemalt ja lühemalt, kuid me peame võtma raportit sellena, mis ta on - vahevastusena.
Märksa olulisem kui üksikute lõikude sõnastus on see, et erikomisjon tugineks oma töö teises pooles meie eeltööle. Me peame kaaluma, kuidas ja kus saavad seadusandlikud parlamendikomisjonid oma tulevastes mõttevahetustes kriisikomisjoni arutlusi toetada.
Antonio Cancian
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kuulasin tänahommikusi sõnavõtte väga hoolikalt. Minu arvates võiksime pöörata veidi enam tähelepanu sellele, et teha vahet vahenditel, mis on muide minu meelest hästi määratletud, strateegial ja meie kui Euroopa Liidu sisemisel ühtsusel.
Seoses vahenditega leian, et on toimunud otsustav edasiminek ja seetõttu liigume õiges suunas. Asi, mida ma ei suuda mõista, on strateegia. Teisisõnu: kas me lähtume kõik samast seisukohast? Oleme rääkinud kogu aeg stabiilsusest, kuid nüüd on aeg - tegelikult oli juba ammugi - rääkida kasvust. Olen täiesti nõus kõnelema stabiilsusest ja ohverdustest, kuid kui me ei võta samal ajal eesmärgiks kasvu koos selle nimel loodavate töökohtadega - praegust elutähtsat teemat -, ei ole me minu arvates teinud head tööd.
President Barroso käis hiljuti siin, et pidada kõne olukorrast Euroopa Liidus. Leian, et peaksime talle seda meelde tuletama, juhtides selgelt tähelepanu liidu strateegiale finantsturu suhtes. Täna hommikul ei kuulnud ma kedagi sellest strateegiast rääkimas.
Lubage mul veel öelda, et püüd varjata liikmesriikidevahelist ilmselget anarhiat liiga sageli ja tihti sobimatult nimetatud lähimuspõhimõtte taha oleks andestamatu viga.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, lugupeetud nõukogu liikmed! Viimase kahe aasta jooksul on Euroopa Liidus kannatanud väga palju inimesi, kannatanud otseselt kriisi tagajärjel. Ka minu kodumaal Lätis ei ole kannatanute arv väike. Majanduse käive on vähenenud 20%, sama järsk on olnud tööpuuduse kasv. Minu kaasmaalased mõistavad, et sellistes erakorralistes oludes tuleb võtta vastu erakorralisi lahendusi. Millised on need lahendused olnud? Riigi rahanduse taastamiseks on minu kodumaa rahvas, lätlased, leppinud kannatlikult palkade 30% vähendamisega, millega on kaasnenud maksude tõstmine. Selle tulemusel on Läti rahanduses saavutatud stabiilsus. Millest siis minu nördimus? Olen nördinud, kui loen täna, kuidas Saksamaa ja Prantsusmaa soovivad selle asemel, et tugevdada Euroopa Liidus finantsjärelevalvet, seda hoopiski nõrgendada. Kas see tähendab, et minu kaasmaalaste töö on asjatu? Head kolleegid, me ei saa lasta edasi kesta olukorral, kus mõni suur liikmesriik soovib elada edaspidigi vastutustundetult. Peame tugevdama komisjoni ettepanekut, et Euroopal oleks tugev finantsjärelevalve. Tänan teid tähelepanu eest.
Gunnar Hökmark
Austatud juhataja! Minu arvates peaksime endale teadvustama üht - nimelt seda, et üleilmne majanduskriis on tabanud eeskätt USA ja Euroopa majandust. Mujal maailmas esineb suurt majanduskasvu, ent mitte Euroopas ja USAs. Kriisi algpõhjus peitub eeskätt liigses kulutamises ja kasvu puudumises. See on minu arvates üks olulisemaid lahendamist vajavaid probleeme.
Me peame andma tõuke majanduskasvule, kuid selleks on meil vaja stabiilsust riikide rahanduses. Seepärast on minu arvates murettekitav - lisaks eelkõnelejate poolt öeldule -, et mõned Euroopa juhid kõnelevad nüüd lõdvematest ja paindlikumatest stabiilsuspakti eeskirjadest ja soovivad muuta asutamislepingut. Ma ei usu, et Euroopa vajab aastaid kestvat arutelu asutamislepingu muudatuste üle. See oleks pigem lammutamis- kui lõimumis- ja konkurentsipoliitika.
Peame tugevdama stabiilsuspakti võimalikult arvukate automaatsete sanktsioonidega. Peame tagama, et samal ajal kui me korraldame suurema majanduskasvu nimel Euroopa piire avades ja suuremaks konkurentsiks valmistudes reforme, vähendatakse ka usaldusväärselt ja nõuetekohaselt eelarvepuudujääke. See tee viib meid edasi ja selle eest peaksime seisma ka G20 tippkohtumisel. Ühtlasi on see Euroopa tegevuskava eesmärk.
Theodoros Skylakakis
(EL) Austatud juhataja! Majanduskriisi käsitlevas Berèsi raportis, mis on ühe meie tänase arutelu teema, märgitakse lõikes 32 - viidates selgelt minu riigile Kreekale -, et mõnel liikmesriigil ei ole praegu võimalik koostada majanduskasvu ja tööhõivet soodustavaid elemente sisaldavaid tegelikke elavdamise kavasid ning et kuni 2012. aastani on ainsad võimalikud valikud avaliku sektori kulude kärpimine, maksude suurendamine ja võla vähendamine. See seisukoht on Kreeka ja ka teiste riikide jaoks tohutult tähtis, sest meie riigis leidub jõudusid, kes väidavad vastupidist.
Mina isiklikult tahaksin seda Berèsi raporti seisukohta toetada, sest riigid, millel on tohutu puudujääk ja võlg, ning iseäranis riigid, millel ei ole enam juurdepääsu rahvusvahelisele kapitaliturule, peavad vähendama oma puudujääki, enne kui saab käsile võtta elavdamise. Teist võimalust ei ole. Ilma puudujäägi vähendamiseta ei saa olla mingit juurdepääsu rahvusvahelistele turgudele. Ilma juurdepääsuta rahvusvahelistele turgudele ei saa olla mingit elavnemist. See mõru pill tuleb alla neelata eeskätt kodanikel, kuid meil peab jätkuma julgust, et rääkida kodanikele tõtt.
Seán Kelly
Austatud juhataja, piirdun minutiga. Täna hommikul esitati kaks väidet, millele soovin keskenduda. Üks neist kuulus Danuta Hübnerile, kes ütles, et Euroopa ei eksisteeri vaakumis, ja teine Olivier Chastelile, kes väitis, et Euroopa ei saa teha kõiki mööndusi üksi.
Minu arvates on Euroopa Liidul aeg muutuda karmimaks, iseäranis G20 riikide ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooniga. Oleme olukorras, kus tööpuudus on 11% ja noorte tööpuudus 20%. Meil on tohutu valitsemissektori võlg ja miljonid inimesed elavad vaesuses. Kui teised maailma riigid ei ole valmis koormat jagama, peaksime välja ütlema, et me ei luba oma riikidel muutuda konkurentsivõimetuks ega suurendada Euroopa Liidus vaesust.
Teiseks tahan öelda, et me ei pea üksnes rääkima Euroopas ühel häälel, vaid peame ka tegutsema ühtsena. Omaalgatuslikul korralduskomiteel, keda siin täna hommikul mainiti, ei tohi lasta edasi tegutseda. Neil on võimalus põhjendada oma tegevust ülemkogu ees.
Jan Kozłowski
(PL) Sooviksin alustuseks väljendada rahulolu seoses raportiga liidu majanduse juhtimise ja stabiilsuse raamtingimuste parandamise kohta ning avaldada raportöör Diogo Feiole tänu silmapaistva töö eest. Olen veendunud, et uued algatused nagu finantsjärelevalve pakett ja Euroopa poolaasta võimaldavad meil vältida tulevikus kriise või vähemalt leevendada nende mõju.
Leian siiski, et põhiülesanne on jätkata meetmetega, mille eesmärk on parandada liikmesriikide majandusega seotud poliitiliste strateegiate kooskõlastamist ja suurendada nende läbipaistvust. Tahaksin toonitada, kui tähtis on luua hea raamistik eelarvealaseks koostööks ELi ja liikmesriikide tasandil, sealhulgas riikide eelarvete kululiikide kooskõlastamiseks ELi eelarve kululiikidega. See võimaldaks analüüsida selgepilguliselt ja süsteemselt Euroopa avaliku sektori kulusid.
Gilles Pargneaux
(FR) Austatud juhataja! Kõigepealt tahaksin lausuda paar sõna Prantsuse-Saksa ettepanekute kohta. Leian, et meie reaktsioon peaks olema pooldav. Oleme sageli öelnud, et alates 2007. aastast on meil puudunud Prantsusmaa ja Saksamaa ühine liikumapanev jõud. Samas on kahetsusväärne, et need Prantsuse-Saksa ettepanekud tähendavad Prantsusmaa jaoks mõningast orjastamist, kuivõrd ettepanekute eesmärk on hoida Prantsusmaad sattumast oma hapra finants- ja majandusolukorra tõttu raskustesse.
On oluline juhtida tähelepanu ka sellele, et erinevalt Berèsi raportist ei esitata nendes ettepanekutes edasiviivaid soovitusi, mis võimaldaksid meil saavutada Euroopa Liidus ka tegelikult tõeline majanduse juhtimine.
Monika Flašíková Beňová
(SK) Kriis on väga keeruline nähtus. Lubage mul teha ajanappuse tõttu vaid paar märkust.
Esiteks pannakse liiga suurt rõhku valitsemissektori võlale riikide majanduses, kuigi teised näitajad on sama tähtsad. Teatav valitsemissektori võlg on kriisi ajal aga paratamatu, nagu ka see, et valitsused peavad korvama erasektori puudujäägid avaliku sektori majandustegevusega või täpsemalt erasektorile riiklike stiimulite andmisega, mis võib aeglustada tööpuuduse kasvu. Head kolleegid, me unustame kõikide nende näitajate puhul ära inimesed, kes seda kriisi ei põhjustanud, unustame ära tööpuuduse ja halveneva sotsiaalse olukorra. Tahaksin veel rõhutada, kui majanduspoliitikat ja finantssektori reguleerimist kogu Euroopas ei kooskõlastata, on kriisist väljumine väga keeruline.
Lõpetuseks on mul üks pöördumine või palve. Lugupeetud volinik, ma olen juba aastaid kutsunud üles tõelistele tegudele maksuparadiiside küsimuses.
Anneli Jäätteenmäki
Austatud juhataja! Mul on ettepanek, et tulevikus võiks meil olla majandusküsimustes üks esindaja. Nagu meil on välisasjade kõrge esindaja, peaks meil olema ka majandusasjade kõrge esindaja. Võiksime tulevikus Olli Rehni ja Michel Barnier' ametikohad liita.
Teine teema on see, et meie võimetus kõnelda G20 kohtumistel ühel häälel on häbiväärne. Euroopa Liit aitab Prantsusmaad, Sarkozyd, G20 eesistujat. Tulevikus peaks Euroopa Liidul olema sellel kohtumisel üks koht, üks esindaja, ja me peaksime kõnelema ühel häälel.
Sven Giegold
Austatud juhataja! Eileõhtusel pressikonverentsil kannatasin koos Olli Rehniga, kui nägin, kuidas ta pidi esitlema kõnealust kokkulepet, mille aluseks ei olnud tegelikult üksnes tema ettepanekud. Pärast järelevalvepaketiga saadud õppetunde oleme minu arvates näinud, kuidas Euroopa Parlament ja komisjon suudavad hea tulemuse nimel koos töötada. Leian, et just seda peame tegema ka praegu.
Kui vaadata puudujääkide ja võlgadega seotud menetlusi ning samuti teie häid ettepanekuid makromajandusliku tasakaalustamatuse kohta, on hea kokkuleppeni jõudmiseks ülitähtis, et nii ülejäägiga kui ka puudujäägiga riigid täidaksid euro rööpaisse tagasi aitamisel oma osa. Võin öelda vaid seda, et parlamendi enamus on valmis teie ettepanekuid toetama.
Miguel Portas
(PT) Lugupeetud juhataja! Et Prantsuse-Saksa pealikud selles saalis enam ei istu, suunan oma kolm hiljutise karistamistuhinaga seotud küsimust komisjonile ja nõukogule.
Esimene neist on intressi kandvate hoiuste kohta: kuidas küll saab rääkida ratsionaliseerimisest, kui puudujäägi vastu võitlemisel lisatakse üks puudujääk teisele?
Teine küsimus puudutab võimalust peatada struktuurifondide tegevus. Sellega kaasneks vaid keskmise pikkusega ja pikaajalise majanduskasvu ohtuseadmine, mis suurendaks omakorda laenuintresse ja see omakorda lühiajalist puudujääki.
Sellega jõuan kolmanda küsimuseni: kuidas oleks, kui hakkaksime karistama rumaluse ja ülbuse eest?
Andrew Henry William Brons
Lugupeetud juhataja! Meile on lubatud majanduskasvu, ent Euroopa riike ohustav arengumaadest pärit konkurents viib meie riikide tootmise aluste ja töökohtade hävimiseni.
Me suudame nendega võistelda üksnes siis, kui alandame oma töötajate elatustaset. Me peame kõrvale heitma üleilmastumise, kaitsma oma majandust ja lõpetama oma konkurentide tugevuse suurendamise.
Meile on lubatud paremat majanduse juhtimist Euroopas. Ent majandus on liikmesriikides väga erinev ja ühtne majandusalane ettekirjutus ei sobi 27 erisugusele riigile. Iga riik peab ise ette nägema, millises vormis juhtimist ta vajab.
Majanduskriis sai alguse pankade tegevusest, kuid valitsused on reageerinud sellega, et tormavad neid päästma. Me peame kontrollima pankade laenutegevust, s.t rahaloomet. Pangad peavad teenima meie majandust, neil ei tohi lasta omatahtsi tegutseda ja kohe kindlasti ei tohi me toetada nende kasuteenimist.
Alajos Mészáros
(HU) Oleme kogenud Euroopa Liidu ajaloo kõige tõsisemat sotsiaal- ja majanduskriisi, mille peamiste põhjuste hulka kuulvad üleüldine ebavõrdsus, lõdvad finantseeskirjad ja Ameerika Ühendriikide liialt salliv finantspoliitika. Minu arvates jäi Euroopa Liit kriisi tagajärgedele reageerimisega pisut hiljaks. Liikmesriikide esimesed reaktsioonid ei olnud omavahel kooskõlas. Tulevikus vajame kriisiajaga toimetulekuks asjakohaseid majanduse juhtimise mehhanisme. Enda turvalisuse huvides peame tagama, et Euroopa Liit saaks toetuda omaenda tugevusele. Leian, et finants-, majandus- ja sotsiaalkriisi erikomisjoni töö on endiselt vajalik, sest kriis pole veel läbi ja finantsturud ei ole veel stabiliseerunud. Liikmesriigid peavad ühtlustama oma eelarvepoliitikat ja jagama üksteisega sellekohaseid tavasid. Siseturg on üks majanduskasvu asendamatu hoob ning sellest tulenevalt on ELi 2020. aasta strateegias vaja keskenduda pikaajalistele investeeringutele ja tööhõivele. Peame tugevdama väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete seisundit, sest nende oluline tegevus on teaduse, innovatsiooni ja kasvu liikumapanev jõud.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit on tõepoolest teelahkmel. Rahvusvaheline majanduskriis on piiranud kasvu ning suurendanud tööpuudust, vaesust ja sotsiaalset tõrjutust. Päästemeetmed olid vaatamata tõsistele puudustele head. Siiski vajame kindlasti rohkem ühenduse solidaarsust ja riiklike majanduse elavdamise kavade kooskõlastamist.
Euroopa Parlament tahab komisjonilt enam Euroopat, vähem bürokraatiat, toetust väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, rohkem uusi töökohti, rohkem vahendeid eluliselt tähtsate sektorite projektide rahastamiseks ja tugevamat süsteemi Euroopa Liidu majandus-, rahandus- ja sotsiaalpoliitika reguleerimiseks, kontrollimiseks ja kooskõlastamiseks.
Ka mina toetan Euroopa majanduse juhtimise tõhusaks kontrollimiseks ühise valuutafondi loomist. Lõpetuseks väljendan oma suurt uhkust Küprose Nobeli preemia laureaadi Christoforos Pissalidese üle ja teen Euroopa Parlamendile ettepaneku kutsuda ta tutvustama oma vaateid selle kohta, kuidas tuleks käsitleda tööpuudust ja teisi meie ajal lahendamist vajavaid probleeme.
Philippe Lamberts
(FR) Lugupeetud juhataja! Tahaksin pöörduda komisjoni ja nõukogu poole, et tõsta lihtsalt esile kolm puudust, mida me oleme Euroopa majanduse juhtimise ettepanekutes leidnud.
Esimene puudus on see, et puudujääkide ja laenude jaoks on nendes ettepanekutes äärmiselt range ja investeeringute jaoks äärmiselt leebe distsipliin, pidades silmas Euroopa 2020. aasta strateegiat. Vajame tõesti võrdselt tugevat distsipliini mõlemas valdkonnas, sest kokkuhoid üksi ei taasta majandustegevust.
Teine puudus on see, et kui me oleme nii huvitatud kulude kontrollimisest, peaksime kandma hoolt ka vajaliku sissetuleku tekitamise eest. Olen seda varem mitmel korral rõhutanud: me ei saa kooskõlastada eelarvet, kui me ei kooskõlasta makse.
Kolmas puudus on meie silmis seotud demokraatiaga ja minu arvates on see tahk töökonna ettepanekutes iseäranis üllatav. Ilmneb, et töökonna meelest ei ole Euroopa Parlamenti olemas. Leian, et see on vastuvõetamatu.
Constance Le Grip
(FR) Lugupeetud juhataja! Tahaksin keskenduda oma sõnavõtus eelseisvate G20 tippkohtumiste ettevalmistustele. Eelkõnelejad on öelnud ära kõik, mida on öelda seoses Euroopa majanduse juhtimisega, vajadusega tugevdada majanduse juhtimist ning stabiilsuse ja kasvu pakti ning vajadusega teha selle protsessi käigus tihedamat koostööd Euroopa Parlamendi ja loomulikult ka riikide parlamentidega.
Tahaksin lühidalt nimetada kaht probleemi, millega meie rahvad ja G20 liikmed silmitsi seisavad ja mis tuleb minu arvates eelseisvate G20 kohtumiste käigus lahendada.
Need on valuutasõda ja kaubahindade kõikumine. Leian, et seoses nende kahe küsimusega, mis ohustavad tõeliselt üleilmset majanduskasvu ja põhjustavad meie planeedil märkimisväärset tasakaalustamatust, peab Euroopa Liit koonduma ühise seisukoha ümber, et olla võimeline kõnelema eelseisvatel G20 tippkohtumistel - nii Sŏulis kui ka järgmistel kohtumistel - ühel häälel ja maailmaareenil kõikehõlmavamal viisil.
Petru Constantin Luhan
(RO) Tundub, et kriisi mõju pole veel kaugeltki kadunud. Seepärast tahaksin tuletada teile meelde, kui tähtis on selles olukorras majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse poliitika ning - mis peamine - kui täielik eeltingimus see on.
Sellest poliitikast on saanud majanduse elavdamise paketi põhiosa. See pakub lisaväärtust ning toetab püüdlusi edendada ajakohastamist ja jätkusuutlikku majanduskasvu, väljendades sellega samal ajal Euroopa solidaarsust. Leian, et peaksime nõudma eeskätt suuri investeeringuid igasugusesse infrastruktuuri, olgu tegemist transpordi, energeetika või telekommunikatsiooniga. Vajame märkimisväärseid kapitaliinvesteeringuid mitmest, nii avaliku kui ka erasektori rahastamisallikast ning peame selleks kasutama ka avaliku ja erasektori partnerlust, mille potentsiaali ei rakendata minu arvates ikka veel täielikult.
Rachida Dati
- (FR) Lugupeetud juhataja, kallid kolleegid! Soovin kõigepealt avaldada tunnustust kolleeg Diogo Feiole kvaliteetse raporti ja selles sisalduvate edasipüüdlike ettepanekute eest. See raport tõendab ka, et Euroopa Parlament osaleb selles Euroopa tuleviku jaoks otsustavas arutelus täiel määral. Me saame vaid heameelt tunda, et see nii on.
Kreeka kriis on paljastanud puudused, mis õõnestavad Euroopa Liidu majanduse juhtimist. Seoses sellega juhin tähelepanu Diogo Feio ettepanekule luua finantsstabiilsuse jaoks alaline mehhanism. Ühtlasi peame kõnealuse probleemiga tegelema selle lähtepunktis.
Usun, et lahendus peitub samuti stabiilsuse ja kasvu pakti ning eelkõige selle sanktsioonide tugevdamises. See on oluline, kui me soovime riigieelarvete hea seisukorra püsivat taastumist, mis pole alati just kõige populaarsem otsus. See põhjustab piiranguid, kuid meil ei ole valikut.
Vilija Blinkevičiūt
(LT) Finants-, majandus- ja sotsiaalkriis on mõjutanud iga Euroopa kodanikku. Rasked ajad on aga veel enam esile toonud tõsiasja, et riiklikud majanduse elavdamise kavad olid halvasti kooskõlastatud ega olnud piisavalt tõhusad. Lisaks ei olnud teatud liikmesriikidel tegelikult võimalust luua tõeline kasvu ja tööhõive ergutamise meetmeid sisaldav riiklik majanduse elavdamise kava, sest nad vähendasid majanduslanguse ajal riiklikke kulutusi veelgi ja suurendasid valitsemissektori võla kahandamiseks makse. Mõnes liikmesriigis tehakse seda kahjuks tavaliste inimeste arvelt. Soovin juhtida tähelepanu ka sellele, et kriis tõstis väga selgelt esile eri ühiskonnarühmade sotsiaalse ebavõrdsuse. Näiteks on naistel meestest märksa suurem oht leida end allpool vaesuspiiri. Niisiis peab Euroopa Liit sellest kriisist õppust võtma ning rakendama kõikides valdkondades vastu võetud algatused ja kooskõlastama oma ühiseid meetmeid liikmesriikidega.
Andreas Mölzer
(DE) Austatud juhataja! Vaevalt oleme suutnud monopoolse aktsiaturu finantshaide tegevuse poolenisti reguleerida, kui satume üleilmsesse võidujooksu valuutade devalveerimise nimel, millest ei ole Hiina väikesest vastutulekust hoolimata veel loobutud. Seda, mis meil Euroopas on taunitav - devalveerimist või sekkumist valuutaturgudel - sunnib üleilmastumine nüüd meile peale. USA tahab vähendada valitsemissektori võlga, jaapanlased soovivad hoogustada majandust ja hiinlased tahavad suurendada eksporti. See teiste majandusjõudude teostatav leebe rahapoliitika kahjustab loomulikult nii Euroopat kui ka teisi riike, seepärast peaks see minu arvates olema G20 tippkohtumise oluline aruteluteema.
Lõppude lõpuks on valuuta kunstliku devalveerimise korral lihtne ujutada maailmaturg üle odavate Hiina toodetega. Selline püsiv sekkumine moonutab turgu. See on üliohtlik mäng, mis halvimal juhul võib suruda põlvili kogu maailma majanduse.
Isegi kui eduväljavaated on küsitavad, on oluline võtta tippkohtumisel kõne alla finantstehingute maksuga seotud plaanid.
Pervenche Berès
Austatud juhataja! Tahaksin tänada kõiki parlamendiliikmeid, kes sõna võtsid. Soovin kommenteerida kaht-kolme nendest sõnavõttudest.
Esiteks härra Zīle. See, mida ta ütles, on minu arvates väga tähtis, kui me hakkame reformima ühtekuuluvuspoliitikat. Me peame tegema ühtekuuluvuspoliitikat hinnates kindlaks, kas arvamus, et nende vahendite rakendamisega on võimalik osaliselt siluda sisemist ebavõrdsust, on osutunud ühinemisele järgnenud aastate jooksul õigeks, ning peame andma objektiivse hinnangu, et teha tuleviku tarbeks oma järeldused.
Mitu parlamendiliiget rääkis Euroopa Liidu esindatusest ja üleilmsest juhtimisest. Ma tänan neid selle eest. Ajal, mil paistab valla puhkevat valuutasõda, on see meie Euroopa Liidu jaoks taas puhtstrateegiline küsimus. Peame kõnelema ühel Euroopa häälel nii liidu sees kui ka väljaspool. Kasutagem tugevuse saavutamiseks oma seesmist jõudu ja olgem välismaailma ees esinedes ühtsed.
Kolleeg Robert Goebbelsi mõtet korrates on tõsi, et G20 ei ole lahendus, mille poole me püüdleme seoses maailma juhtimisega, kus kõigil on oma koht ja kus on ruumi ka vajalike lepitusorganite jaoks. Sellega pöördume tagasi ÜRO peasekretäri eilse sõnavõtu juurde, milles ta märkis, et ÜRO edaspidine kurss peab põhinema nimetatud institutsiooni ja selle juhtimise põhjalikul reformil.
Lugupeetud juhataja! Et see arutelu kokku võtta, tahaksin puudutada lõpetuseks veel kord avaliku sektori investeeringute teemat ja naasta sõnade juurde, mida ütles kolleeg Lamberts. Oma raportis palume komisjonil hinnata igal aastal avalike ja erainvesteeringute vajadusi ning kehtestada tulemuslikkuse näitajad, mis võimaldaksid meil luua tööhõive ja seega ka Euroopa kodanike huvides pikaajalise investeerimisstrateegia. See strateegia põhineks säästlikkusest lähtuval tulevikukujutlusel ja Euroopa Liidus kesksel kohal oleval solidaarsuspõhimõttel.
(Aplaus)
Diogo Feio
Lugupeetud juhataja! Soovin esmalt tänada kõiki parlamendiliikmeid, kes on oma panuse andnud - ka neid, kes veel enne arutelu lõppu sõna saavad. On aeg liikuda sõnadelt tegudele. Nüüdsest, alates sellest hääletusest, mis osutub loodetavasti soodsaks, on Euroopa Parlamendil majanduse juhtimise küsimuses oma seisukoht. Selle seisukohaga toetame liidu põhimõtet: rohkem läbipaistvust ja rohkem avalikkust. Selle seisukohaga pooldame majanduse juhtimist ning paremat majandus- ja rahaliitu kui Euroopa Liidu kõigi 27 liikmesriigi kasvu ja nendevahelise parema kooskõlastamise sihti.
Lühidalt toetatakse sellega solidaarsemat, paremini ette valmistatud ja tõhusamat Euroopat. Euroopat, mis oleks mõeldud kõigile, kus kõlaksid erinevad hääled, ent lauldaks samalt laululehelt. Euroopat, millel oleks nõukogu, komisjoni ja parlamendi seisukohad. Majanduse juhtimisele tähtsust omistav Euroopa ei saa tugineda kahe leeri tippkohtumistele, ta peab arvestama institutsioonide arvamuse, Euroopa Parlamendi arvamuse ja rahva arvamusega.
Eriliselt hakkab silma suur roll, mis tuleb selles valdkonnas anda Euroopa Parlamendile ja riikide parlamentidele. Neil peab olema oma ettekujutus liikmesriikide vajalikust makromajanduslikust järelevalvest, neil peab olema oma arvamus Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamisest ja nad peavad pöörama suurt tähelepanu stabiilsuse ja kasvu pakti tugevdamise küsimusele. Euroopa Parlamendil on teistele institutsioonidele terve hulk mitmesuguseid ettepanekuid.
Seepärast on jõudnud kätte aeg - austatud juhataja, ma kohe lõpetan - arutleda neil päevakohastel teemadel põhjalikult ja ühiselt.
Olli Rehn
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Lubage mul kõigepealt tänada raportööre Berèsi ja Feiot ning austatud parlamendiliikmeid väga olulise ja sisuka arutelu eest.
Ma mõistan, et sõnavõttude hulk on vastavuses arutatavate küsimuste tähtsusega. Tahaksin esitada arutelu ja raportite kohta mõningad märkused, vastused ja tähelepanekud. Alustan rahvusvahelise areeniga.
Maailmamajanduses on uuesti tekkimas kriisieelne tasakaalustamatus, mis ohustab jätkusuutlikku taastumist ja töökohtade loomist. Seepärast on tähtis, et G20 - esmalt sellenädalane ministrite kohtumine ja seejärel kahe nädala pärast toimuv tippkohtumine - püüdleks üleilmse majanduskasvu tasakaalu taastamiseks rahvusvahelise poliitika tõhusa kooskõlastamise poole.
Tasakaalu taastamisele peavad kaasa aitama kõik riigid: ülejäägiga riigid sisenõudluse tugevdamise teel ja puudujäägiga riigid ekspordikasvule keskendumise teel. See küsimus puudutab maailmamajanduses ja Euroopa Liidus miljoneid töökohti.
Euroopa Liit teeb tööd tugeva ja stabiilse rahvusvahelise finantssüsteemi nimel, mille vahetuskursid põhineksid majanduse alustaladel. See on oluline osa G20 sihist viia üleilmne majanduskasv jätkusuutliku taastumise ja töökohtade loomise nimel uuesti tasakaalu.
Samal põhjusel on ELi jaoks tähtis reformida ja tugevdada oma majanduse juhtimist. Pervenche Berès ja Diogo Feio aitavad oma raportitega sellele oluliselt kaasa ning komisjoni õigusakti ettepanekutega - kui need ükskord vastu võetakse - tehakse suur samm tõelise ja tõhusalt toimiva majandus- ja rahaliidu poole.
Siin küsiti komisjoni vaadete kohta seoses maksude kehtestamisega finantseerimisasutustele. Arutasin seda president Barrosoga ja me leidsime, et oleks kasulik selgitada selles küsimuses meie seisukohta, sest sellel teemal esitati mõned segadusttekitavad väited.
Me reformime praegu põhjalikult oma finantssüsteemi ja peame jätkama samas tempos ka G20 kohtumisel. Komisjon on esitanud ettepaneku, mis käsitleb eelkõige stabiilsusmaksu või pangamaksu, et erasektor ning pangandus- ja finantssektor osaleksid kriisi põhjustatud kulude katmisel ja tulevaste kriiside lahendamisel.
See ettepanek on esitatud ja mõnes liikmesriigis seda ka rakendatakse.
Teiseks tahab komisjon finantssektori osalust kriisi kulude katmisel ning seepärast tegutsevad EL ja komisjon selle nimel, et kehtestada maailma tasandil finantstehingute maks.
Kolmandaks on komisjon esitanud vahepeal ELi eelarve omavahendite tekitamise ühe võimalusena ettepaneku, et finantssektor peaks tasuma näiteks finantstegevuse maksu näol samaväärse summa ELi tasandil.
See on meie seisukoht. Oleme pakkunud välja pangamaksu või stabiilsusmaksu, oleme tõstatanud võimaluse luua omavahendite allikana finantstegevuse maks ja püüame propageerida finantstehingute maksu kehtestamist maailma tasandil.
Diogo Feio raportis on ettepanek rajada Euroopa valuutafond. Komisjon pooldab mõtet luua kriiside ennetamiseks ja lahendamiseks alaline mehhanism, millel peab olema kaks poolt, kaks osa, kaks mõõdet. Tuleb panna rõhku nii kriiside ennetamisele kui ka lahendamisele, sest parem karta, kui kahetseda.
Seoses kriiside lahendamisega ütlesime juba maikuus selgelt, et euroala vajab jõulist kriisiohjeraamistikku. Komisjon kavatseb esitada peagi ettepanekud kriiside lahendamise alalise mehhanismi kohta.
On esile kerkinud mõned üldpõhimõtted, eriti see, et kriiside ennetamine ja lahendamine peab toimuma käsikäes ning et igasuguse rahalise abi puhul on vaja ranget tingimuslikkust.
Sellise alalise mehhanismi abil peab saama võimalikult palju vähendada moraalset ohtu ja näha liikmesriikidele ette stiimulid vastutustundliku fiskaalpoliitika poole püüdlemiseks ja investoritele stiimulid vastutustundlike laenuandmistavade järgimiseks.
Olle Schmidt esitas muudatusettepaneku, mis käsitles euroalaväliste liikmesriikide vabatahtlikku osalemist sanktsioonisüsteemis. Te teate, et esimeses etapis pakume me süsteemi välja euroala liikmesriikide jaoks ja teises etapis kõigi 27 liikmesriigi jaoks. Komisjon võib heaks kiita ja jõustada muudatusettepaneku, mille eesmärk on kaasata euroalavälised liikmesriigid sanktsioonisüsteemi vabatahtlikkuse alusel.
Oleme seoses töökonnaga teinud rahuldavaid edusamme ja lähenenud eeskätt ennetustegevusele keskendudes komisjoni plaanidele tugevdada majanduse juhtimist, pannes rõhku võla jätkusuutlikkusele, leppides kokku makromajandusliku tasakaalustamatuse käsitlemise meetodis ja kehtestades tõhusa tugevdamismehhanismi.
Kuigi töökonna vaated on muutunud sarnasemaks komisjoni ettepanekutega, on tavapärane õigusloomeprotsess alles algamas. Seni oleme näinud vaid algust. Ehk oleme jõudnud alguse lõppfaasi, kuid nüüd on just algamas tõeline tavapärane õigusloomeprotsess ja Euroopa Parlamendil on selles kaasseadusandjana ülitähtis ja otsustav roll.
Tahame teha tööd koos teiega. Kutsume nõukogu ja parlamenti üles esitama järgmiseks suveks õigusloomeotsused, et saaksime jõustada uue majanduse juhtimise süsteemi 2011. aasta suveks, mil meil on järgmine oluline tegevuse tõhususe hindamise voor.
Majanduse juhtimise tugevdamise puhul on Euroopa Liidu jaoks tegemist usaldusväärsuse küsimusega. Olen teiega täiesti nõus, et kahtlemata on ühendusemeetod see, mis paneb Euroopa Liidu tulemuslikult tööle.
Kuulasin teid selles küsimuses väga tähelepanelikult. Ma tunnustan teie kindlaksjäämist ühendusemeetodile, mida alates Joseph Dauli, Martin Schulzi, Guy Verhofstadti ja Daniel Cohn-Benditi sõnavõttudest mainiti, kuigi minu oraatorivõimed ei küündi selliste elegantsete väljenditeni nagu "Deauville'i kokkulepe” või "kasiinokompromiss”.
Igal juhul näidakem taas koos, et ühendusemeetodi abil saab välja pakkuda uue majanduse juhtimise süsteemi ja et nüüd lausa peab seda tegema. Täiendagem sel viisil tugevat rahaliitu tugeva ja tõhusa majandusliiduga, et luua tõeline ja täielik majandus- ja rahaliit.
Olivier Chastel
Austatud juhataja, ma teen lühidalt. Soovin esmalt tänada nõukogu nimel raportööre Pervenche Berèsi ja Diogo Feiot. Nad kehastavad Euroopa Parlamendi pühendumust sellele olulisele teemale. Tahaksin öelda ka seda, et ärgitan teid viivitamata analüüsima majanduse juhtimisega seotud algatusi - komisjoni algatusi, mis peaksid võimaldama meil Euroopa majanduse juhtimist rakendada -, arvestades eriti kaasotsustamise põhimõtet.
Minu silmis on nõukogu Euroopa Parlamendi käsutuses, nii et nende ettepanekutega saab tõeliselt edasi minna.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub täna, kolmapäeval, 20. oktoobril 2010.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Paolo Bartolozzi
Soovin öelda, kui tähtsaks ma pean seda tööd praeguse kriisi ületamiseks ja võimalike tulevaste kriiside vältimiseks võetavate meetmete määratlemisel.
Pärast seda, kui hiljutine finantskriis tõi esile eneseregulatsioonisüsteemi murettekitava piiratuse, on meie jaoks üha vajalikum valida üleilmne kontrollisüsteem. Praegune kümnendite rängim ebastabiilsusperiood majanduses ja finantsmaailmas on viinud nii ulatusliku tööhõive- ja sotsiaalkriisini, et on vaja otsustavat tegutsemist, mille abil kõrvaldada kriisi kurvad tagajärjed ja seada esmatähtsaks võimalused, mis üleilmastunud maailmas avanevad.
Viimaste aastate kriis on muserdanud pea kõiki arenenud majandusega riike. Taastumine on mõnes riigis veel praegugi aeglane ning finantsturgude jätkuva ebakindluse tõttu on üleilmne kooskõlastamine ning asjakohaste majandus- ja tööstusstrateegiate valimine finantskriisi vastu võitlemise põhiaspekte. Üleilmse järelevalve abil saaks tegelikult edendada tugevate finantsturgude stabiliseerimist ja toetada praegust taastumist sellega, et tagatakse nõudluse ja tööhõive suur kasv.
Elena Băsescu  (PPE
), kirjalikult. - (RO) Praegune majanduskriis tõendab, et hetkel ELis kasutatav majanduse juhtimise mudel ei ole toiminud piisavalt hästi ja sellega ei ole saavutatud liikmesriikide täielikku lähenemist. See olukord nõuab majandusraamistiku parandamist ning põhjalike, selgemini määratletud ja sihipärasemate järelevalvevahendite väljatöötamist. Liikmesriikide jaoks on ülioluline järgida Euroopa tasandil sätestatud määrusi ja otsuseid, eriti neid, mis on seotud stabiilsuse ja kasvu paktiga. Seda meeles pidades tahaksin avaldada tunnustust Diogo Feiole tema raporti eest, mille mõte on soodustada niisugust tegevust sellega, et kavandatakse rohkem kontrolle ja teostatakse põhjalikumat järelevalvet valitsemissektori võla ja tulude vallas toimuva üle.
Lõpetuseks soovin lisada, et Rumeenia valitsus võttis hiljuti vastu oma 2011.-2013. aasta eelarvestrateegia, mis sisaldab meetmeid, mida on vaja eelarvepuudujäägi viimiseks alla 3% ja võla hoidmiseks alla 60%. See reformimine loob majanduse elavdamiseks vajalikud tingimused.
Dominique Baudis
Finants-, majandus- ja sotsiaalkriis on raevutsenud nüüdseks juba kaks aastat. Selle tagajärjeks on ELis üle 10% töötuse määr ja uue majanduslanguse oht. Tegemist on kriisiga, mida me ei suuda kontrolli alla saada.
Järgmine G20 tippkohtumine toimub Prantsusmaa juhtimisel 11. ja 12. novembril Sŏulis. G20 oli president Sarkozy vaimusünnitis. Tema usub, et tänapäeval ei juhi maailmamajandust enam kaheksa suurriiki, vaid ka kõik suured tärkava turumajandusega riigid. See raamistik võimaldab töötada välja pikaajalisele tulevikuväljavaatele tuginevad sihid. Praegune kriis nõuab meilt tõelist majanduse juhtimist, eeskirju, mis piiravad sotsiaalset dumpingut arengumaades, finantsvaldkonna reguleerimist ja rahvusvahelise rahasüsteemi reformi. Et selleni jõuda, peab Euroopa teadma, kuidas kõnelda ühel, tugeval ja otsusekindlal häälel.
Ivo Belet
Lugupeetud juhataja! Nende soovituste üks silmatorkavamaid jooni on finantstehingute maks. Selline meede võimaldaks meil tabada mitu kärbest ühe hoobiga: see on tõhus vahend spekuleerimise vastu ning maksutulu võimaldaks meil tegelda riigieelarve puudujääkidega ja pakiliste sotsiaalprojektide rahastamisega sellistes valdkondades nagu keskkond, arenguabi, infrastruktuurid jne. Euroopa Parlament on väljendanud nüüd selgelt, et Euroopa peab selle tegevusega jätkama, isegi kui ülejäänud maailm võib end mõnda aega suurest hirmust tagasi hoida. Järgmise sammuna peab Euroopa Komisjon tegema teostatavusuuringu. See, mida me oleme täna otsustanud, on konkreetne sekkumine ja vastus finantskriisile. Ühtlasi saadame sellega Euroopa kodanikele selge sõnumi, et me oleme kõikidest viimaste aastate möödalaskmistest õppust võtnud ja tegeleme kriisi lahendamisega eesmärgiga muuta Euroopa tugevamaks eelkõige Euroopa kodanike huvides.
George Sabin Cutaş
Enne majandus- ja rahakriisi Euroopa Liidus ja Ameerika Ühendriikides tegutsenud reguleerivad struktuurid näitasid üles järjekindlusetust ja põhinesid liiga palju vastuolulistel makromajanduslikel analüüsidel. Nende reguleerivate struktuuride üleilmse järjepidevuse puudumise tõttu reageerisid riigid täiesti iseseisvalt. Nad ei suutnud arvestada sellega, et üleilmastunud maailmas mõjutab riigi tasandil vastu võetud rahapoliitika märkimisväärselt teiste riikide majandust. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa finantsjärelevalveasutuste loomine tugevdab ELis finantskontrolli. Rahvusvahelisel tasandil on aga finantssektori kriisi ohjamist käsitlevad eeskirjad endiselt ebapiisavad. EL peab novembris toimuval G20 kohtumisel rõhutama, kui tähtis on järelevalve- ja regulatiivsüsteem, millega muudetakse muu hulgas kohustuslikuks finantstehingute ja -instrumentide registreerimine. Me vastutame oma majanduse eest ja eelkõige peame olema tugevad Euroopa Liidu tasandil, et suuta olla teenäitajaks kogu maailmas.
João Ferreira
Viimaks ometi peavad EL ja selle juhid tunnistama, et ränk kriis, mida me üle elame, ei tulnud USAst! See on süsteemikriis, mis on tingitud kapitalismi praegusest arenguetapist - neoliberalismist. Seda arvestades on ELi kriisi juured ELi enda alustalades, mille üks peamisi põhimõtteid on neoliberalism. Jõud, mis on põhimõtteliselt määranud kindlaks ELi suuna, ilmutavad oma poliitika kohutavate tagajärgedega silmitsi seistes märke murettekitavast ülbusest ja agressiivsusest, püüdes tekitada eeskätt töötajate ja haavatavaimate riikide inimeste jaoks nende iseseisvuse lubamatu ründamise teel vastuvõetamatut tagasilangust arengus. Seda tähendust kannab ühisdeklaratsioon, mille Saksamaa ja Prantsusmaa otsustasid esitada Deauville'is enne G20 ja Euroopa Ülemkogu kohtumisi. Nad paistavad eiravat tõsiasja, et kui me sammume edasi mööda teed, mis on meid siiani toonud, teeme endale üksnes häbi. See on sõnum, mis kajab töötajate ja rahva meeleavaldustel üle Euroopa. On aeg kuulata! Et kriisile tõeliselt reageerida, tuleb väärtustada tööd ja jaotada maksustamise teel sissetulekud õiglasemalt, toetades sellega tööd, mitte kapitali.
Louis Grech
kirjalikult. - Oleme keset kriisi, mis on kahjustanud oluliselt finants-, majandus ja sotsiaalsektorit ning mõjunud halvasti siseturu lõimumisele. Ühtne turg võib olla tarvilik katalüsaator, mis aitab Euroopa majanduses ja finantsvaldkonnas teha algust tõelise taastumisega kriisist ja luua taas nii vajalik kodanike usaldus. Kriisiga võib iseenesest avaneda võimalus rakendada meetmeid, mis ergutaksid Euroopas majanduskasvu, konkurentsivõimet ja sotsiaalset arengut, asetades kodanikud Euroopa majanduse keskmesse. Toetan raportööri tahet anda kriisist väljapääsemiseks selged juhtnöörid: tuleb võtta konkreetsed meetmed ja rakendada ideed, mis keskenduvad siseturu, tööhõive ja VKEde rolli tähtsusele. Lisaks tuleb rakendada uut terviklikku ja kaasavat lähenemisviisi, mille puhul kodanike sihid - eelkõige need, mis on seotud kodanike majanduslike, sotsiaalsete ning tervishoiu- ja keskkonnaalaste muredega - lõimitakse täielikult majandusse. Vajame uut poliitilise mõtlemise paradigmat, milles Euroopa kodanikust saab liidu õigusaktide ja poliitika otsustamisel ja sõnastamisel peamine poliitiline muutuja.
Marian-Jean Marinescu
Euroopas on majandus elavnemas. Ent kliima on endiselt ebakindel. Maailmamajanduse taastumine on ikka veel nõrk ja selle kiirus on riigiti erinev. Põhieesmärk on endiselt luua kindel alus, mille põhjal saaks järjekindlalt edendada püsivat ja tasakaalustatud majanduskasvu. Selleks peame looma süsteemi, mis toetaks ühtaegu kriisile reageerimist, kriiside ennetamist ning keskpikka ja pikaajalist koostööd. Euroopa Liit peab olema tugev partner, kes lisaks võimele rakendada oma majanduslikul ja poliitilisel lõimumisel saadud kogemusi suudaks aidata märkimisväärselt kaasa ka maailmamajanduse juhtimisele. Me peame töötama keskpikas plaanis välja usaldusväärse ja elujõulise majanduspoliitika ning kooskõlastama makromajanduspoliitikat, mis põhineb G20 koostatud jätkusuutliku ja tasakaalustatud kasvu raamistikul. ELi majanduspoliitika strateegia peab hõlmama tegevuskava struktuurireformide kasutamise kohta majanduskasvu ja tööhõive tugevdamiseks, ühtset fiskaalreformi ning ELi ja euroala majanduse juhtimise tõhustamist. G20 arengukava tuleb vastu võtta koos mitmeaastase tegevuskavaga, millega edendataks arengumaade majanduse kasvu ja paindlikkust.
Alexander Mirsky
Kujunenud olukorras on kõige suurem ja olulisem ülesanne anda kriisile hinnang ja leida selle põhjused. ELi riikide inimesed on kogenud kriisist väljumist eri moel. On ülitähtis teha täpselt kindlaks riikide valitsuste vead ning kuritegelik ja ebaprofessionaalne käitumine, et vältida tulevikus rahva olukorra halvenemist. Näiteks Läti valitsus on laenanud rahvusvahelistelt finantseerimisasutustelt juba summa, mis ületab kahekordselt riigi aastaeelarvet. Läti valitsus võtab iga päev vastu maksusüsteemi ja üldise fiskaalpoliitikaga seotud meetmeid, mis on inimestele kahjulikud ning mis põhjustavad ettevõtete likvideerimist ja Läti ettevõtjate väljarännet. Läti valitsus püüab pidevalt muuta pensioniseadust, et vähendada väljamakseid pensionäridele. See viib sotsiaalse plahvatuse ja ulatusliku ebaõigluseni. Me peame saatma riikide valitsustele jõulise sõnumi, et sotsiaalmaksete ja pensionide vähendamine kriisi ajal on kuritegu rahva vastu. Olen veendunud, et kaitsetu ja puudust kannatav ühiskonnakiht ei pea vastutama valitsuste vigade eest.
Sławomir Witold Nitras
Soovin tänada Diogo Feiot töö eest raporti projektiga. Mulle tundub, et Euroopat ähvardavaid ohte silmas pidades oleme liiga kiiresti naasmas oma harjumuspärase tegevuse juurde. Me ei pööra piisavalt tähelepanu ohumärkidele, mida saadavad finantsturud või sellised inimesed nagu president Trichet, kes nimetas küll komisjoni ettepanekut heaks, kuid ka ebapiisavaks sammuks stabiilsuse ja kasvu pakti tugevdamise poole. Meie, Euroopa Parlamendi praegune ülesanne on kaitsta Euroopa Komisjoni ettepanekuid liikmesriikide valitsuste eest, kes ei ole ilmselgelt võtnud kriisist vähimatki õppust.
Kui Euroopa Ülemkogu oleks järginud nõuetekohaselt pakti sätteid, oleks Euroopa eelarvekriisi ulatus olnud märksa väiksem. Kui me anname praegu valitsustele, eelkõige Saksamaa ja Prantsusmaa valitsusele loa komisjoni ettepanekuid nudida, siis kriis süveneb ning meil tuleb pead murda selle üle, kas kogu ühisraha projektil on üldse selle praegusel kujul mingit mõtet ja kas me tõestame tahtmatult, et euro ei ole katsega toime tulnud. Euroopa Parlamendil on kaalukas ülesanne. Me peame kaitsma eurot ja seisma vastu kõigile lühinägelikele poliitilistele sihtidele. Nii valulik kui see ka pole, peame sundima kõiki liikmesriike viima ellu vastutustundlikku eelarvepoliitikat. Tänan teid tähelepanu eest.
Alfredo Pallone
Sõna "kriis” tuleb kreekakeelsest sõnast krino, mis tähendab otsetõlkes "otsustama”, "valima”. Seega tähendab see hetke, mis eraldab üht etappi teisest. Me peame vaatama kaugemale ja võtma arvesse minevikku, et rakendada struktuurimuutusi, mis teevad meie väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted konkurentsivõimelisemaks ja suutelisemaks toime tulema üleilmastunud keskkonnast tingitud suurema survega.
Seda tehes peame tagama ka tööhõive suurele osale meie haavatavamast tööjõust ja nende peredest. Euroopa Liit vajab uut majanduse juhtimist, millega kindlustataks riikide rahanduse stabiilsus ja rangus. Selline finants- ja majanduskriis, mida me praegu kogeme, ei tohi kunagi korduda. Euroopa uue majanduse juhtimise puhul ei tule arvesse võtta mitte üksnes valitsemissektori võla suurust, vaid ka keskpikas kuni pikas plaanis selle jätkusuutlikkust. Sama tähtsad kui valitsemissektori võlg on riigi rahanduse stabiilsuse seisukohast erasektori võlg ja sotsiaalkindlustusskeemide jätkusuutlikkus. Tõsi on see, et riigid, mis hoidsid valitsemissektori võlga kontrolli all, on uppunud sügavasse kriisi perekondade ja ettevõtete raske võlakoorma tõttu, samas kui riigid, millel on suur valitsemissektori võlg, on end kenasti kriisist läbi vedanud.
Richard Seeber
Majandus- ja finantskriis on paljastanud liigagi selgelt olemasolevate majandus- ja rahapoliitika kooskõlastamise vahendite ja meetodite puudused ja nõrgad küljed. Minevikus oli mõni liikmesriik - eriti Prantsusmaa ja Saksamaa - rangemate eeskirjade kehtestamise suhtes liiga kõhklev. Majanduskriisi ületamine on üks suuremaid katsumusi, millega meil on tulnud silmitsi seista, ja sellele saab olla üksnes üleeuroopaline, mitte riiklik lahendus. See kehtib ka sanktsioonimehhanismide kohta, mida mõned liikmesriigid endiselt blokeerivad. Finantsvaldkonna siseturu uute eekirjade alusel on aga ülim aeg tugevdada rahaliitu ja vähendada samal ajal eriti valitsemissektori võlga, et kindlustada Euroopa Majanduspiirkonna tulevik. Et muuta see arutelu liikmesriikides Euroopa-kesksemaks, peavad sellesse protsessi olema tihedamalt kaasatud eelkõige riikide parlamendid. Vaid siis on võimalik leida Euroopa lahendus kriisi ületamiseks ning jõulise ja tugeva majandusliidu saavutamiseks.
Jutta Steinruck
Alates 2008. aasta finantskriisist on G20 riigipead ja valitsusjuhid kohtunud majandus- ja finantsküsimuste arutamiseks ning koostöö parandamiseks korrapäraselt iga kuue kuu tagant, et saavutada meie kõigi hüvanguks maailmamajanduse stabiilne ja jätkusuutlik kasv. Minu arvates vajame kriisi finants-, majandus- või sotsiaalprobleemidele püsivama ja asjakohasema lahenduse leidmiseks siiski nende keerdküsimuste jaoks laiemapõhjalist käsitlust ja tasakaalustatumat vaatenurka. Liikmesriikide rahandusministrid ei ole võimelised hindama olukorda tööturul ja leidma pakilistele tööhõive- ja sotsiaalpoliitikaküsimustele vastuseid, milles võetaks piisavalt arvesse töötajate või lihtsalt inimeste vajadusi. Seepärast kutsun G20 riikide tööhõive- ja sotsiaalministreid üles korrapärasteks kohtumisteks. Lisaks teen ELile ja G20sse kuuluvatele liikmesriikidele ettepaneku arendada seda mõtet edasi, teha tööhõive- ja sotsiaalpoliitika vallas omavahel tihedamat koostööd ja võtta tippkohtumisel eesmärgiks tasakaalustatum käsitlus. Me ei saa lasta konkurentsil õõnestada töötajate õiguste kaitset. Me peame neid õigusi tugevdama ja seda mitte üksnes Euroopa Liidu kodanike, vaid ka teiste riikide kodanike jaoks kogu maailmas.
Silvia-Adriana Ţicău
kirjalikult. - (RO) EL oma 500 miljoni kodanikuga, mis moodustab 7% maailma rahvastikust, annab 30% maailma SKPst. Värskeima statistika kohaselt oli ELi kaubandusbilansi puudujääk 2010. aasta augustis 17,3 miljardit eurot. Selle aasta esimesel poolel suurenes kõige enam ELi eksport Brasiiliasse (+57%), Hiinasse (+41%) ja Türki (+38%), samas kui kõige rohkem suurenes import Venemaalt (+43%), Hiinast ja Indiast (mõlema puhul +25%).
ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks peaks EL vähendama energiasektoris oma sõltuvust tavapärastest tarnijatest. Käesoleva aasta esimese kuue kuu jooksul tõusis 27-liikmelise ELi kaubandusbilansi puudujääk energiasektoris eelmise aasta sama ajavahemikuga võrreldes 34,3 miljardi euro võrra. Peale selle vajab Euroopa Liit ökotõhusat tööstuspoliitikat, mis tagaks innovatsioonisuutlikkuse ja ELi tootmisüksuste vahelise seose ning aitaks sel moel luua kogu ELis töökohti ja säilitada ELi üleilmse konkurentsivõime.
Seetõttu peaks Euroopa Ülemkogu võtma oma 28. ja 29. oktoobri kohtumise päevakorda tulevase tööstuspoliitika ja ELi energiavarustuse kindluse ning samuti ettepanekud kliimamuutuse ja demograafilise muutuse mõju vähendamise kohta.
Janusz Wojciechowski
(PL) Eile mõrvati Poolas Łódźis oma töökohal Euroopa Parlamendi valimisringkonna kontori töötaja. See oli minu assistent Marek Rosiak. Sõnad, mida mõrvar oma kuriteo toimepanemisel lausus, ei jäta mingitki kahtlust, et tema ajend oli viha Õiguse ja Õigluse partei, Poola suurima opositsioonierakonna vastu. Juba mõnda aega selle partei vastu korraldatud vihakampaaniad kulmineerusid nüüd selle tragöödiaga. Euroopa Parlament peab mõistma hukka nii selle kuriteo kui ka vihkamise ja vägivalla, millele ei ole Euroopa poliitikas ja demokraatias kohta. Lugupeetud juhataja, palun mälestada minutilise leinaseisakuga Marek Rosiaki - meest, kes hukkus töötades Euroopa Parlamendi heaks.
Ria Oomen-Ruijten
(NL) Austatud juhataja! Näitasime just äsja, kui väärikas suudab Euroopa Parlament olla. Ent just praegu tülitasid mind istungisaali sisenemisel kõigepealt inimesed, kes leiavad, et me peaksime kirjutama alla teatud resolutsioonidele, ja seejärel propageerivad keset seda õhupallimerd teatavaid muudatusettepanekuid. Lugupeetud juhataja! Minu arvates kahjustab selline käitumine Euroopa Parlamendi väärikust. Soovin, et te mõtleksite selle üle järele ja leiaksite viisi, kuidas saaksime hoida oma koridorid puhtana.
Gerard Batten
Austatud juhataja, ma palun, et te langetaksite otsuse. Me näeme istungisaalis õhupalle. Kas te võite öelda, on see lubatud või mitte? Kui mitte, siis kas need võiks ära viia? Kui on, siis on minul ja mu kolleegidel mõned väga maitsekad lillad ja kollased Ühendkuningriigi Iseseisvuspartei õhupallid, mille me järgmisel korral meelsasti kaasa võtaksime.
(Aplaus)
Juhataja
Lugupeetud kolleegid, me hääletame täna väga tähtsat teemat. See teema on seotud teie meeleavaldusega siin istungisaalis. Palun teid, et jätaksite oma meele avaldamise hääletuse ajaks, mis toimub neljakümne minuti pärast. Palun tehke seda. See oleks väike teene meie kõigi heaks. Üldjoontes toetan ma teid, kuid palun, et te ei korraldaks istungisaalis meeleavaldusi.
(Aplaus)
