ELi loomakasvatussektori kriis (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on suuliselt vastatav küsimus komisjonile ELi loomakasvatussektori kriisi kohta, mille esitasid Esther Herranz García, Albert Deß, Mairead McGuinness, Giovanni La Via, Michel Dantin, Véronique Mathieu, Gabriel Mato Adrover, Herbert Dorfmann, Georgios Papastamkos, Mariya Nedelcheva, Filip Kaczmarek, Jarosław Kalinowski, Béla Glattfelder, Czesław Adam Siekierski, Rareş-Lucian Niculescu, Sergio Paolo Francesco Silvestris, Elisabeth Köstinger, Milan Zver, Peter Jahr ja Maria do Céu Patrão Neves Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni nimel, James Nicholson Euroopa Konservatiivide ja Reformistide fraktsiooni nimel ning Luis Manuel Capoulas Santos, Paolo De Castro, Stéphane Le Foll ja Iratxe García Pérez Euroopa Parlamendi sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni nimel/rév. 1) - B7-0559/2010).
Esther Herranz García
Austatud volinik! Tänan teid väga, et viibite siin ning olete nii ulatuslikult reageerinud sellele väga olulisele Euroopa Parlamendi algatusele, mis on Euroopa loomakasvatussektori jaoks niivõrd vajalik.
See sektor on ELi põllumajandust tervikuna mõjutava kriisi eest mitmel põhjusel väga vähe kaitstud: kõrged sisendikulud, turuhindade langus, toidutarneahela tasakaalustamatus ning teraviljahindade hiljutine tõus.
Euroopa loomakasvatussektor peab tegelema nende probleemidega nagu teisedki põllumajandussektorid, aga esineb üks raskendav asjaolu: suured investeeringud, mis on seda laadi tootmisele iseloomulikud.
Kuna Euroopa Komisjon on esitamas teatist ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) reformi kohta, siis on minu arvates väga hea aeg saata sellele tootjate rühmale solidaarsust ja muret väljendav sõnum. Minu kodumaal Hispaanias, nagu ka teistes ELi riikides, räägitakse struktuursest kriisist ning teraviljahindade tõus on just süvendanud probleemi, mis on nüüd juba mitu aastat veninud.
Statistika näitab, et aina rohkem farme on maha jäetud. Ent see ei tohiks olla nii, arvestades üleilmset nõudlust, mis kasvab mõnel eeloleval aastal tänu inimeste elatustaseme eeldatavale paranemisele.
Pidades silmas eelseisvat ühise põllumajanduspoliitika reformi, siis milliseid meetmeid kavatseb volinik või Euroopa Komisjon võtta, arvestades loomakasvatussektori eripära? Ma kõnelen turumeetmetest ning muudest algatustest eesmärgiga hoiduda sellest, et lisaks muule negatiivsele mõjule ei karistaks tulevane abisüsteem intensiivse tootmise meetodeid, mille puhul järgitakse ELi keskkonnanorme. Tuleks rakendada arukaid meetmeid, mis tagavad loomasööda suurema tarnekindluse, piisavate teraviljavarude loomise ning nende varude kiirema vabastamise.
Lõpetuseks tahaksin avaldada heameelt asjaolu üle, et selles resolutsiooni ettepanekus märgitakse eraldi sea- ja kodulinnukasvatust. Need on sektorid, mis ei saa otsest ELi abi, aga mille puhul võiks nende olukorra leevendamiseks samuti kehtestada turu- ja kaubandusmeetmed.
James Nicholson
esitaja. - Austatud juhataja! Esiteks avaldan heameelt asjaolu üle, et seda teemat siin täna arutatakse. Arvan, et see on väga õigeaegne. Praegu on ELi loomakasvatussektoris raskusi, mille on põhjustanud mitmed tegurid, sealhulgas kasvavad tootmiskulud, kolmandatest riikidest toimuva impordi põhjustatud konkurents ja muidugi eri küsimused, mis tekitavad söödakulude kasvu.
Ehkki meil puudub kontroll Austraalias valitseva põua või Venemaal teraviljasaaki mõjutavate karmide ilmastikutingimuste üle, arvan, et Euroopa peab kiiresti tegelema sellega, et ta ei suuda valgurikaste põllukultuuride puhul isemajandada. Sõltume sööda puhul liiga palju kolmandatest riikidest ning peame hakkama ise rohkem kasvatama. Ent praegu on olukord selline, et oleme sunnitud importima suure osa oma söödast, ning olen juba mitu korda öelnud, et usun kindlalt, et geneetiliselt muundatud teravilja uute liikide heakskiitmise protsess importimise eesmärgil võtab liiga palju aega ning kindlasti tuleb kiirendada sojast valmistatud sööda tootmist. Kui seda ei toimu, siis peavad kogu Euroopa Liidu loomakasvatajad veel pikka aega tulema toime tõusvate hindade, kõikumiste ja ebakindlusega.
Tahaksin põgusalt peatuda ka sellel, kuidas see olukord mõjutab sea- ja kodulinnukasvatust. Selle sektori põllumajandustootjad tunnevad kriisi üsna teravalt, sest nende kulud kasvavad ja sealiha hind langeb. Tahaksin paluda komisjonil olukorda hoolikalt jälgida ning kasutada selle parandamiseks kõiki talle kättesaadavaid vahendeid.
Looma-, lamba-, sea- ja kodulinnukasvatajad on kõik olukorras, kus nad töötavad kahjumiga. Kas pean veel edasi kõnelema Euroopa Parlamendile sellest, et kõik need valdkonnad tegelikult kannatavad? Aga pean ütlema, et lõppkokkuvõttes on tarbija see, kes maksab, sest kui kõik põllumajandustootjad lõpetavad tootmise, siis impordite need toiduained välismaalt ning saate kaasa kõik sellega kaasnevad probleemid. Seega peame tagama Euroopas oma toiduainete tarnekindluse. Kui me seda ei tee, siis seame end ise ohtu.
Iratxe García Pérez
esitaja. - (ES) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Loomakasvatuse tootlikkus on otse seotud söödakuludega. Aina rohkem kõikuvate toorainehindade puhul muutub otsustamine söödatootjate ja loomakasvatajate jaoks väga keeruliseks, nagu nägime poliitika-aasta alguses.
Lihasektoritest on kõige raskem aeg praegu sealihasektoris. Seepärast keskendun oma sõnavõtus seal esinevatele tõsistele probleemidele: loomasööda kulude kasv, mis moodustab 60% tootmiskuludest, ning on seepärast väga oluline, arvestades kasumlikkust tootjate jaoks.
Kahe kuuga on teraviljahinnad tõusnud 50% mitte pakkumise ja nõudluse vahelise tasakaalustamatuse tõttu, sest tootmine on piisav, vaid sektoriväliste spekulatsioonide tõttu.
Seepärast tuleb võtta spekuleerimise vastaseid meetmeid ning viia ellu poliitikat, mis toetab piisavate strateegiliste varude hoidmist, et vältida spekulatsioone.
Avaldame heameelt selle üle, et teravilja sekkumisvarud viiakse turule. Peame vaid lootma, et nende lõppsihtkoht on ELi turg, vastasel korral need ei aita loomakasvutussektorit. Euroopa teravilja ekspordimaks, nagu nisu puhul kehtestati 1994. aastal, oleks võimalik lahendus.
Teine probleem on surve, mida tekitab massiline hinnalangus ning mis tähendab, et tootmiskulude kasvu ei saa müügihinnast hüvitada.
Tuleb edendada tootjate organisatsioone, mis suudavad enda positsiooni turul kindlustada, suurendades pakkumist. Komisjon on probleemist vägagi teadlik, aga puuduvad erimeetmed, mille me loodame kehtestada tulevase ühise põllumajanduspoliitikaga tõhusate ja paindlike turukorraldusmehhanismide kaudu, et võidelda probleemidega ja tegutseda nende lahendamise nimel. See tähendab spekulatsiooniga võitlemist ja erimeetmete kasutamist, et edendada sektori konkurentsivõimet turul ning suurendada selle kaalu väärtusahelas.
Tahaksin kasutada ka võimalust paluda rakendada sealiha, eksporditoetuste ja eraladustamise suhtes kohaldatavaid turumeetmeid. Komisjon ei arva, et sektoris valitsev olukord seda õigustab. Ent viimastel kuudel on hinnad pidevalt langenud ning loomakasvatajatele makstavad hinnad on allpool viimase viie aasta keskmist taset.
Arvan, et on õigustatud, et komisjon käivitaks olemasolevad turukorraldusmeetmed, nagu mõned liikmesriigid on nõukogus palunud.
Dacian Cioloş
Austatud juhataja! Minu vastus koosneb kahest osast, sest loomakasvatussektori probleem on eelkõige seotud toiduaineturu olukorraga ning seega olukorraga teraviljaturul, ning seejärel käsitlen ka loomakasvatussektori jaoks meie käsutuses olevaid mehhanisme.
Komisjon jälgib väga pingsalt olukorda teraviljaturul ning selle tagajärgi põllumajandustootjate jaoks. Teraviljahinnad tõusid suvel järsult tarnepuudujääkide tõttu, eriti Musta mere piirkonna riikides. Seepärast oleme näinud, kuidas odra ja kaera hind tõusis lausa 200 eurot tonni kohta. Praegu on need hinnad, ehkki ikka veel väga kõikuvad, endiselt palju madalamad kui 2008. aasta rekordilised hinnad. Euro tugevus dollari suhtes, mis muudab ELi ekspordi praegu vähem konkurentsivõimeliseks, on samuti Euroopa turul häiriv tegur.
Üleilmselt on vaatamata Venemaal ja Ukrainas täheldatud puudujäägile teraviljasaagi tase tavapärane ning varusid on taas täiendatud tänu viimasele kahele rekordilisele saagile. Euroopa Liidus on keskmine teraviljatoodang hinnangute kohaselt 276 miljonit tonni ning kui lisame sellele varud saagikoristuse algusest, siis on meil ligikaudu 60 miljonit tonni rohkem kui me eeldatavasti kasutame.
Teravilja sekkumisvarud, mis koosnevad peamiselt odrast, on praegu 5,6 miljonit tonni. Hiljuti eraldati 2,8 miljoni tonni suurune partii 2011. aasta programmi rakendamiseks, et aidata kõige vaesemaid kodanikke, ning ülejäänu müüakse lähiajal siseturul. Otsus on tegelikult juba tehtud ning teravili viiakse turule selle kuu lõpus.
Turule avaldatav surve on mõnevõrra leevenenud pärast seda, kui komisjon andis teada sellest meetmest, millest ma teatasin hiljuti nõukogule. Arvestades olukorda teraviljaturul, ei saa seega õigustada ühtegi erakorralist meedet. Nagu ma teile selgitasin, ei seisne probleem selles, et varustada Euroopa turgu teraviljaga, sest teravilja kõrge hind Euroopa turul ei tulene pakkumise puudumisest turul.
Komisjon pöörab väga palju tähelepanu turu arengule loomakasvatussektoris ning eelkõige sea- ja kodulinnukasvatussektoris. Selle sektori marginaalid sõltuvad tegelikult väga palju söödakuludest. Kodulinnukasvatussektoris on hinnad kõrgemad kui pikaajaline keskmine tase ning tunduvad vähemalt osaliselt tasakaalustavat söödakulude tõusu. Tapasigade hind vastab hooajalisele langussuundumusele. See on õige pisut allpool eelmise aasta taset. Siseturg ja eksport on praegu tootmise hästi kaasa tõmmanud. 2010. aasta juunist augustini oli sealiha eksport 10% ja kodulinnuliha eksport 21% suurem võrreldes sama perioodiga eelnenud aastal. Seega on nendele hinnaküsimustele vaatamata sea- ja kodulinnukasvatajad endiselt suutnud mõnda aega eksportida.
Komisjon jätkab ilmselgelt turu arengu jälgimist ning kasutab talle kättesaadavaid vahendeid turul sekkumiseks, kui see osutub vajalikuks ja kasulikuks. Praegu saab loomakasvatussektoris tegelikult kasutada kaht meedet: eksporditoetused ja eraladustamine.
Arvestades eksporditoetusi, ei oleks see meede praegu tõhus, sest maailmaturu hind on üsna kõrge; seega ei saa eksporditoetust õigustada. Dollari ja euro suhe tähendab, et ekspordiprobleemid ja konkurentsi puudumine on võimalikud, aga probleem ei esine vaid põllumajandussektoris. Me näeme, kuidas dollari ja euro kurss muutub, ning kui sellest muutusest tulenevalt on meil siseturul ülejäägid, siis saame arutada eraladustamise meetmeid. Praegu ei ole siseturul liha ülejääki ning seepärast ei ole eraladustamise meetmed hetkel põhjendatud. Ent ma soovin kaaluda võimalust kasutada neid meetmeid olenevalt turgude arengust.
Kõikuvuse teemat käsitletakse 2013. aasta ühise põllumajanduspoliitika reformi käigus. Kavas on selle reformi raames esitada ettepanekud veel loomata mehhanismide kohta, et lahendada sissetulekute muutlikkuse küsimust. Mis puutub läbipaistvusse toidutarneahelas, siis uurin seda praegu koos volinik Tajaniga, et näha, kui palju rohkem teavet selles valdkonnas suudaks aidata selgitada viisi, kuidas lisandväärtust jaotatakse. Sellised on vastused, mille saan praeguses etapis anda.
Albert Deß
Austatud juhataja, lugupeetud volinik Cioloş, kallid kolleegid! Tänane resolutsiooni ettepanek aitab seada Euroopa loomakasvatussektori õigele kursile. Sooviksin tänada Garcíat selle algatuse eest. Ettepaneku eesmärk ei ole Euroopat muust maailmast ära lõigata ega turureegleid eirata. Selle eesmärk on luua õiglased turutingimused Euroopa loomakasvatussektori jaoks, mis aitab edaspidi tagada rohkem kui 500 miljoni inimese toiduga kindlustatuse. Me peame tagama, et Euroopa põllumajandussektor ei puutu igapäevaselt kokku uute ja väga üksikasjalike tootmiseeskirjadega ning et põllumajandustootjad ei pea esitama üht pädevustunnistust teise järel, järgides samal ajal kõrgeid loomade heaolu ja keskkonnanorme. Selliseid eeskirju ilmselgelt ei kohaldata imporditud põllumajandustoodete suhtes.
Seepärast olen tänulik kõigile 534 Euroopa Parlamendi liikmele, kes hääletasid Strasbourgis selle poolt, et põllumajandustoodete import vastaks edaspidi Euroopa tarbijakaitse, loomade heaolu ja keskkonnakaitse normidele. Austatud volinik Cioloş! Euroopa Parlament on valmis teid täielikult toetama. Neid standardeid tuleb kohaldada impordi suhtes ning seepärast avaldab minu fraktsioon selle ettepaneku üle heameelt ja toetab seda.
Paolo De Castro
Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Oleme täna siin, et kutsuda komisjoni üles rakendama asjakohaseid tõhusaid ja paindlikke turuinstrumente, et võidelda kriisiga, millesse Euroopa loomakasvatussektor on sattunud.
Me loodame, et ettepanek, mille komisjon esitab peagi piima- ja piimatoodete sektori turuinstrumentide kohta, sisaldab ka ettepanekuid, et tuleb piirata hindade kõikumise mõju põllumajandussektorile tervikuna.
Mitut meedet saab siiski kasutada, et saata kindel märguanne Euroopa loomakasvatajatele. Näiteks arvame, et loomakasvatussektori jaoks oleks väga kasulik vaadata läbi kehtiv keeld mitte kasutada mittemäletsejaliste loomasööta näiteks linnukasvatus- ja kalandussektoris. Nagu teate, kehtestati see keeld pärast veiste spongioosse entsefalopaatia juhte, aga nüüd, mõne aasta möödudes, leiab teadusringkond ühel meelel, et keeldu võib õigustada vaid mäletsejaliste puhul. Seevastu mittemäletsejaliste puhul ei esine ohtu inimtervisele ja keskkonnale ning seepärast loodame, et selle keelu saab tühistada eesmärgiga pakkuda neile loomadele suuremat võimalust energiarikkamalt toituda.
Liam Aylward
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Loomakasvatussektor on tähtis traditsiooniline põllumajandusharu, mis pakub elatist tuhandetele tootjatele kogu ELis. See sektor on keskse tähtsusega, kui rääkida põllumajanduse sotsiaal-majanduslikust mõjust Euroopa Liidu maapiirkondades. See on väga oluline põllumajandusvaldkond Euroopas ja veelgi rohkem Iirimaal, sest Iirimaa on suuruselt neljas veiseliha eksportija maailmas.
Kõrged teraviljahinnad süvendavad kasumlikkusega seotud probleeme eelkõige talvel veiseliha töötlemisega tegelevate põllumajandustootjate jaoks, kes sõltuvad väga palju teraviljapõhise sööda impordist. Tahaksin rõhutada eelkõige kolme küsimust: esiteks peab komisjon kehtestama tõhusad ja paindlikud eesmärgid ja meetmed, et ohjeldada väga ulatuslikku turuhindade kõikuvust. Lisaks on vaja meetmeid, et kaotada lõhe tarbijate makstavate hindade ja tootjate saadavate hindade vahel.
Teiseks on väga oluline, et komisjon tõhustaks meetmeid, et toetada loomakasvatussektorit eelkõige vähem soodsates piirkondades. Järgmine ÜPP reform peab keskenduma teatavate loomakasvatussektorite erilisele haavatavusele ning märkimisväärsetele tootmiskuludele, mida põllumajandustootjad kannavad. Järgmise ÜPP kohaselt tuleb tegeleda loomakasvatajate ülemäärase bürokraatiakoormaga ning seda vähendada.
Lisaks peavad Euroopa tootjad täitma kõige rangemaid eeskirju maailmas, mis puudutab toiduohutust ja -kvaliteeti, keskkonda ning loomade tervist ja heaolu. Need kõrged standardid ei tohi seada neid ebasoodsamasse olukorda võrreldes kolmandatest riikidest pärit konkurentidega. Kogu loomakasvatussektori pikaajalise elujõulisuse huvides on väga oluline, et komisjon tagaks, et tema kaubandus- ja põllumajandusmeetmed ei kahjustaks Euroopa põllumajandustootjaid, vaid toetaksid edaspidi Euroopa loomakasvatussektori jätkusuutlikkust ja elujõulisust.
José Bové
Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Samamoodi nagu 2007. aastal, tõusevad teraviljahinnad maailmaturul ning põllumajandustootjad on silmitsi oma tootmiskulude järsu tõusuga, nagu ka kaks aastat tagasi. Kariloomade sööt moodustab 60-80% nende kuludest ning nende tulud langevad järsult: nad peavad hakkama saama keskmiselt 700 euroga kuus. Kas peame ootama, kuni järjestikused kriisid hävitavad Euroopa väikepõllumajanduse, enne kui tegutseme? Tarbijad maksavad kondiga steigi kilogrammi eest kauplustes 17 eurot, samal ajal kui tootjad saavad kilo eest kolm eurot - kas see on õiglane?
7. septembril tegi Euroopa Parlament oma lõppotsuse, hääletades põllumajandustootjate õiglast tulu käsitleva raporti poolt. Selles kutsuti komisjoni üles kiiresti tegutsema ja keelama kokkuostuhinnast madalama hinnaga müümine. Euroopa Parlamendi liikmed asusid Strasbourgis seisukohale, et tugevdada tootjaorganisatsioone, peatada spekuleerimine rahvusvahelistel turgudel ning piirata ettevõtete mõju töötlemis- ja jaekaubandussektoris.
Põllumajandustootjad ootavad enamat: nad soovivad ühise turukorralduse kehtestamist ja tugevdamist, sest vaid see suudab stabiliseerida kulud ja tagada pikaajalise majandusliku nähtavuse. Järgmisel nädalal tutvustab volinik Cioloş oma ühise põllumajanduspoliitika reformi ettepanekut; ta peab andma põllumajandustootjatele mõned selged vastused. Kaalul on Euroopa usaldusväärsus. Euroopa vajab kõiki oma põllumajandustootjaid.
Janusz Wojciechowski
Austatud juhataja! Tunnen suurt heameelt selle üle, et tegeleme loomakasvatussektori olukorraga, sest see on tõsine. Tahaksin juhtida tähelepanu probleemile, mida käsitletakse ettepaneku lõikes 15, nimelt loomade heaolule.
Loomade heaolu standardid peaksid olema kohustuslikud ning neid tuleks rangemaks muuta. Olen otsustavalt selle poolt, et loomadele tuleb tagada parimad võimalikud elutingimused. Ent loomade heaolu toob kaasa kulud ja need kulud on põllumajandusettevõtjate kanda, lisaks esineb ebaausa konkurentsi probleem, kui lihatooteid imporditakse Euroopasse turgudelt ja kolmandatest riikidest, kus ei järgita mingeid loomade heaolu standardeid. See peab muutuma. Me peame kehtestama need standardid siinkohal, aga me peame ka resoluutselt nõudma kõrgeid standardeid - samasuguseid, mis kehtivad Euroopa Liidus - kõikidelt nendelt, kes ekspordivad oma liha ja lihatooteid Euroopa turule.
Patrick Le Hyaric
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Praegu kehtivast poliitikast tuleb tõesti midagi õppida. Tuleb teha otsus peatada see põllumajandusturgude massiline liberaliseerimine, mis toob kaasa selle, nagu keegi just märkis, et põllumajandustootjad teenivad 700-800 eurot kuus - kõigest 700-800 eurot kuus! - samal ajal kui liha jaehind on 40% tõusnud.
Tehke otsus peatada see ülemäärane import ning peatada läbirääkimised selle kohutava lepingu üle importida 400 000 tonni veiseliha Mercosuri riikidest, sest see hävitaks terved piirkonnad. Julgege selle asemel kaitsta Euroopa põllumajandust ning lõpetage olukord, kus Maailma Kaubandusorganisatsioon otsustab meie põllumajandusettevõtete saatuse.
Rakendage uusi vahendeid tootmise reguleerimiseks. Öelge "ei" lämmatavale konkurentsile Euroopa Liidus endas ning kehtestage õiglased ja stabiilsed baashinnad, edendades karjatamisel põhinevat põllumajandust. Tegutsege, et peatada see kohutav spekuleerimine teraviljaga. Austatud volinik! Seda tuleb teha väga kiiresti, olukord meie maapiirkondades hakkab traagiliseks muutuma. Minnalaskmise poliitika seab Euroopa projekti enda halba valgusse.
Giancarlo Scottà
Austatud juhataja, kallid kolleegid! Teraviljahinna kõikumine avaldab tõsist kahju kogu loomakasvatussektorile, aga ka tarbijatele.
Teravilja eksport on takistatud kuumuse, tulekahjude, põua ja üleujutuste mõju tõttu - nagu praegu Itaalias. Seda olukorda raskendab asjaolu, et Kanada on vähendanud tootmist pärast tugevaid vihmasadusid sel suvel. Hindasid on mõjutanud mitte ainult kliimamuutus, vaid ka spekulatsioon rahvusvahelistel turgudel. Teraviljatootjad, kes on hinnatõusu ootel, ootavad enne oma toodangu müümist ja ladustavad selle, ning selle tagajärjel need põllumajandustooted riknevad. Spekuleerimine ja ulatuslik kliimamuutus on toonud kaasa loomasöödana kasutatava teravilja hinna suure tõusu ning lihahinna paratamatu kallinemise.
Arvan, et komisjon peab põllumajandustoodete hindade kõikuvusega tegelemiseks tagama kindlasti õigeaegsed sihipärased meetmed uue ÜPPga kaasnevate uuenduslike turusekkumiste kaudu. Komisjon peab hoiduma spekulatiivsest tegevusest põllumajanduses, et säilitada põllumajandustootjate ja loomakasvatajate töö ning tagada tarbijatele tõeliselt kvaliteetsed tooted õiglaste hindadega.
Diane Dodds
Austatud juhataja! Kutsun Euroopa Parlamenti üles toetama seda väga olulist ettepanekut, mida täna hommikul arutame. Neile meie seast, kes on pärit maapiirkondades asuvatest valimisringkondadest, ning neile, kes osalevad põllumajanduse ja maaelu arengu komisjonis, on selge, et olukord, millest paljud loomakasvatajad end praegu leiavad, pole lihtsalt jätkusuutlik.
See pole katse tõsta hädakisa, aga kui me ei lahenda ettepanekus nimetatud probleeme, siis puutume selle tagajärjel kokku toiduainete kõrgemate hindadega ning sõltume rohkem kolmandate riikide impordist. Sellised riigid nagu Hiina ja Ameerika Ühendriigid on kõik üha enam teadlikud toiduga kindlustatuse tähtsusest ning suurendavad selle tulemusena jätkuvalt toetusi, mida nad pakuvad põllumajandusele.
Põhja-Iirimaal on veiseliha hind tootmiskulust palju madalam. Kui sisendikulu jätkuvalt kasvab ning õigusnormidele lisanduvad nõuded aina karmistuvad, siis lõpetavad paljud põllumajandustootjad tootmise, mis toob kaasa maa mahajätmise, majandustegevuse puudumise maapiirkondades ning toiduainete tootmise vähenemise kogu ELis. On ülim aeg, et me tunnistaksime toiduga kindlustatuse olulisust ning selle töö väärtust, mida põllumajandustootjad kogu Euroopas teevad.
Lisaks avaldavad praegused kaubandusläbirääkimised Mercosuri riikidega destabiliseerivat mõju selles majandusharus. Koos keeruliste turutingimuste ja kulude kasvuga on loomakasvatussektorit koormanud täiendav ebakindlus, mille on tekitanud läbirääkimiste taasalustamine.
Komisjon jätkab läbirääkimisi ning vaatamata kaubandusvoliniku väidetele usuvad Põhja-Iirimaa tootjad siiani, et Euroopa põllumajandustootjate ja kodanikele pakutava toidu kvaliteedi jaoks saavad tulemused vaid halvad olla.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Arvan, et peame alustama sellest, et täna meie arutelu teemaks oleva kriisi põhiohvrid on tarbijad ja mitte põllumajandustootjad. See on kõigile teada, et põllumajanduses mõjutavad teraviljahinnad ligikaudu 80% ulatuses loomasööda hinda. See omakorda mõjutab ligi 70% tootmiskuludest. On võimatu tõsta proportsionaalselt liha müügihinda tootja jaoks. Loomakasvatajatel pole kontakti lõpptarbijaga, vaid nad tegelevad töötlejatega, kellel on alati võimalus importida. Samal ajal lisavad töötlejad oma suure kasumimarginaali, millega nad siiani harjunud on, müügihinnale. Kahjuks langeb see ajaliselt kokku üldise majanduskriisiga ning ka elanikkonna ostujõu langus mõjutab loomakasvatust.
Tuleb arvestada veel ühe teguriga. Ajal, mil põllumajandustootjatel on keeruline hankida talvel oma loomadele sööta, otsustavad paljud neist oma loomad tappa, mis võib kriisi tulevikus pikendada veel mitme aasta võrra. Selleks et hoida siseturu hinnad mõistlikul tasemel ning tagada loomadele vajalik sööt, tuleb sekkumisvarud käiku lasta. Seepärast olen rahul volinik Cioloşe tänase avaldusega. Jagan oma kolleegide seisukohta, kes rõhutasid, kui oluline on kasvatada uusi geneetiliselt muundatud organisme, et toota odavat loomasööta ning vähendada sõltuvust impordist.
Lisaks olgu öeldud, et tänane arutelu on tihedalt seotud ühise põllumajanduspoliitika tulevikuga. Me vajame tugevat ühist põllumajanduspoliitikat, mida rahastatakse ja juhitakse hästi ning mis suudab tuua kaasa nii struktuurse arengu kui ka ajakohastamismeetmed, samuti turu- ja otsetoetusmeetmed.
Luís Manuel Capoulas Santos
(PT) Oleme kõik teadlikud tohututest raskustest, millega võitleb Euroopa loomakasvatussektor ja eriti seakasvatussektor. Sellel olukorral on mitu põhjust, mida on väga selgelt väljendatud resolutsioonis, mida täna arutame; neist olulisim on kõrged teravilja tootmise kulud.
Euroopa Parlament ei saa jääda selle olukorra suhtes ükskõikseks. Seepärast tuleb tegutseda kohe, kasutades olemasolevaid mehhanisme, ning selles küsimuses avaldan heameelt komisjoni otsuse üle lasta käiku 2,8 miljonit tonni teravilja, mis on hea, aga ilmselgelt ebapiisav meede. Lühikeses ja keskpikas perspektiivis tuleb leida uusi vahendeid, et võidelda eelkõige spekulatsiooni vastu. Tegelikult ütles volinik äsja, et see on probleemi tuum. Tuleb leida pikaajalised lahendused selle arutelu käigus, mida alustame uue ühise põllumajanduspoliitika üle. Seepärast kutsun komisjoni üles võtma arvesse soovitusi, mis on esitatud resolutsioonis, mille on allkirjastanud mitu fraktsiooni, sealhulgas minu fraktsioon, sest tuleb tegutseda ning, austatud volinik, tegelikult tuleb tegutseda väga kiiresti.
Martin Häusling
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik Cioloş! Pole kahtlust, et kriis tuleb lahendada. Ent selles ettepanekus on pakutud välja lahendused, mida me ei saa toetada. Geneetiliselt muundatud soja impordi lihtsustamine ei aita lahendada kriisi loomakasvatussektoris. Vastupidi - me peame Euroopas hakkama uuesti välja arendama oma võimalusi taimsete valkude saamiseks. Ligikaudu 75% meie taimsetest valkudest imporditakse. See pole vastuvõetav ning me peame kiiresti muudatusi tegema.
Samuti ei saa ma aru, miks seavad mitmed inimesed kahtluse alla kompromissi, mille kõik fraktsioonid on läbi rääkinud, ning miks nad soovivad alustada geneetiliselt muundatud soja importi. See pole lahendus. Me peame arutama ka seda, millist loomakasvatust me Euroopas soovime. Jällegi on kriis tabanud kõige valusamalt väikeseid põllumajandusettevõtjaid. Teisest küljest areneb Euroopas tööstuslik loomakasvatus, mis pole loomasõbralik ega põllumajanduslikus mõttes õiglane. Peame lõpuks ka selles vallas midagi ette võtma.
Lõpetuseks ütlen, et olen väga üllatunud, et 450 miljonit eurot põllumajanduseelarvest kantakse üle ITERi termotuumasünteesi projektile. Paluksin volinik Cioloşelt selgitust, kuidas peaksime sellesse suhtuma.
Bairbre de Brún
(GA) Austatud juhataja! Söödaga seotud kulude oluline kasv on põhjustanud Euroopa põllumajandustööstuse ebastabiilsuse. Hindade kõikumine avaldab kahjulikku mõju niigi haavatavale loomakasvatussektorile. Segajõusööda kulude kasv suurendab loomakasvatussektoris tootmiskulusid ning sellele sektorile pakutav abi peab olema paindlikum.
Komisjonil on aeg pakkuda välja meetmed hindade ebastabiilsuse vähendamiseks ja sööda hinna tasakaalustamiseks. Mul on hea meel voliniku käest kuulda, et ta kaalub uut õigusakti, et tegeleda hindade kõikumisega pärast 2013. aastat. Asjakohaseid meetmeid ja õigusakte on vaja ka praegu.
John Stuart Agnew
Austatud juhataja! Ma toetan Paolo De Castro märkusi liha ja kondijahu kohta; selles valdkonnas on väga vaja piiranguid vähendada. Briti loomakasvatussektor võitleb praegu kõrgete söödakuludega ning komisjoni seatud takistused meie teele sellele kaasa ei aita. Kõige tähtsam on lammaste individuaalne elektrooniline identifitseerimine - nõue, mida ei kohaldata paljude teiste liikmesriikide suhtes, ning seda ei nõuta ka kolmandatest riikidest lambaliha importimisel.
Eelseisev kanapuuride keeld tekitab suuri moonutusi meie munaturul, sest puuris peetavate kanade munad, mis on pärit nõudeid mitte täitvatest liikmesriikidest, võivad lüüa alla meie palju kallimalt toodetud vabapidamisel olevate kanade munade hinna. Meil on selles valdkonnas tootjaid, kes kasutavad enne tähtaja saabumist kaht süsteemi korraga, et üritada korvata ligikaudu 400 miljonit naelsterlingit, mille oleme kulutanud teie eeskirjade täitmiseks, mis muidugi suurendab munade pakkumist turul.
Kogu Briti loomakasvatussektori kohal ripub kui must pilv see, et EL alustab Mercosuriga kahepoolseid kaubandusläbirääkimisi. Briti loomakasvatajast saab selles tehingus ohvritall ning me pole selle üle rõõmsad.
Béla Glattfelder
(HU) Loomakasvatussektori kriisil on palju põhjuseid. Neil, kelle sõnul on üks põhjuseid kõlvatu konkurents, mille on tekitanud import, ning kes mainivad Mercosuri läbirääkimistega kaasnevaid ohte, on õigus. Tahan tõstatada teraviljahindade hüppelise tõusu küsimuse. Teraviljahindade tõusu oli ette näha ning ma olen seda ka siin Euroopa Parlamendis mitu korda öelnud. Euroopa Komisjon ei ole teinud midagi selle ärahoidmiseks. Üks selle probleemi põhjuseid on sekkumise vähendamine, mis oli tõsine viga. Me peame teadvustama tõsiasja, et üleilmne teraviljakaubandus koondub aina väiksema arvu ettevõtete kätte. Muide, sama asi toimub paljudes ELi liikmesriikides. Euroopa Liit otsustas julgeolekuvarusid mitte hoida ning see otsus süvendab edaspidi spekuleerimist veelgi.
Teraviljahindade kõikumine tekitab kahjumit mitte üksnes teraviljatootjatele, aga ka loomakasvatajatele ja tarbijatele. Lisaks sellele kannavad kulusid ka Euroopa maksumaksjad. Ärgem unustagem, et Euroopa Liit müüs 2004/2005. aasta sekkumisvarud väga suure kasumiga. Varem olid teraviljahinnad madalad. Kui Euroopa Liit oleks toona sekkunud, siis saaks nüüd kasutada teravilja müügist saadud ülisuurt kasumit, mis aitaks ka loomakasvatajaid. Ent meil ei ole selliseid varusid ning see on halb mitte üksnes tootjatele ja tarbijatele, vaid see tähendab ka seda, et Euroopa Liidul puudub võimalus anda abi nälga kannatavatele riikidele, nagu Pakistan.
Csaba Sándor Tabajdi
(HU) Esiteks soovin öelda, et volinik Cioloşe püüdlused, et Euroopa Liit looks viimaks asjakohase kaitsemehhanismi üleilmse toiduainete hindade kõikumise vastu, väärivad täielikku toetust. Teiseks osutavad kõrged teravilja- ja söödahinnad valkude puudujäägi tekkele Euroopa Liidus, mille kohta Martin Häusling koostab raporti. Kolmandaks on asjaolu, et ühise põllumajanduspoliitika süsteemi moonutatakse, selle raames makstakse teraviljakasvatajatele liigseid toetusi ning sellega ei toetata sea-, linnu- ega loomakasvatajaid üldiselt, veel üks tegur, mis süvendab praegust loomakasvatuskriisi. Neljandaks on loomakasvatajad tarneahelas ebasoodsas olukorras võrreldes töötlejate ja kaupmeestega. Viiendaks on loomakasvatajad sunnitud tegema ebaproportsionaalselt suuri keskkonnakaitse alaseid investeeringuid. See on eriti raske ülesanne uutes liikmesriikides. Ka sellega tuleb tegeleda ning seda muuta.
Herbert Dorfmann
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik Cioloş, kallid kolleegid! Tahaksin väga tänada Garcíat selle algatuse eest ning lisaks juhtida eraldi tähelepanu loomakasvatussektori olukorrale mägipiirkondades. Paljudes Euroopa Liidu piirkondades saab loomakasvatuse asemel tegeleda muu põllumajandusega, aga mägipiirkondades üldiselt mitte. Kui mägedes ei oleks kariloomi, siis oleksid paljud sealsed põllumajanduspiirkonnad lihtsalt kasutud ning need hüljataks. See mitte ainult ei piiraks ettevõtlusvõimalusi mägipiirkondades, vaid muudaks ka maastikku ja lõppkokkuvõttes vähendaks bioloogilist mitmekesisust.
Piimandussektoril on siinkohal eriline roll, sest see loob töökohti ning tekitab tulu mägi- ja muudes piirkondades. Seepärast usun, et me peame keskenduma eelkõige kolmele küsimusele seoses põllumajanduspoliitika reformiga. Me vajame ühist põllumajanduspoliitikat (ÜPP), mis võtab arvesse loomakasvatust mägipiirkondades ning annab toetust sealsetele loomakasvatajatele. Teiseks vajame paindlikku ÜPP teist sammast, mis võimaldab anda eritoetust mägipiirkondade loomakasvatajatele. Kolmandaks vajame kvaliteedipoliitikat, mis keskendub eelkõige mägipiirkondadest pärit toodetele ning pakub võimalusi erimärgistuseks, nii et turul saab lisandväärtust toodete puhul, mis on pärit mägipiirkondade loomakasvatussektorist.
Luís Paulo Alves
(PT) Me oleme ilmselt teel järgmise toorainemulli suunas. Rahvusvahelisel turul on hinnad alates juunist tõusnud keskmiselt rohkem kui 16%. Kunagi pole futuuride turul peetud nii palju läbirääkimisi, samuti pole seal liikunud nii palju raha. Äärmiselt madalad intressimäärad ja liiga palju raha, millega jahitakse häid tehinguid, toovad kaasa futuurlepingute tehingute mahu kasvu ja finantsspekulatsioonid, millel pole mingit pistmist reaalmajandusega. Maailma suurimate teraviljabörside, näiteks Chicago Mercantile Exchange'i näitajad on muljet avaldavad ning soja, maisi ja nisu ostmisel lüüakse tehingurekordeid. Praktikas kanduvad need tõusud üle reaalturuhindadesse, isegi aastal, mil teravili on laialt saadaval. See söödahinna tõus põhjustab tohutut kahju paljudele meie niigi keerulises olukorras loomakasvatusettevõtetele, kes ei suuda kriisi tõttu seda tõusu oma müüdavas toodangus kajastada ning pole arvatavasti suutelised sellega toime tulema. Seepärast on aeg tegutseda ja kaitsta meie toitu finantsspekulatsiooni eest. Tahaksin niisiis teada, mida komisjon kavatseb selles suhtes ette võtta.
Michel Dantin
(FR) Austatud juhataja, lugupeetud volinik, kallid kolleegid! Kui naljakalt vanaaegne on põllumajandusvaldkond! Aasta tagasi halasime kõik siin istungisaalis tootmise üldise olukorra pärast. Täna läheb ühel tootmissektoril, teraviljasektoril, paremini kui teistel - arvan, et me peaksime selle üle siiski rõõmustama. Ent selle sektori edu avaldab kahjuks väga suuri tagasilööke teisele sektorile, s.o loomakasvatussektorile.
Tegelik küsimus seisneb täna selles, et põllumajandustööstus ei suuda suunata edasi kulusid, mille ta peab laskma tarbijatel kanda. Seepärast, nagu täna hommikul juba öeldi, peame aitama tootjatel korraldada asjad nii, et nad suudavad panna end maksma oma tehingutes tarbijatega ning eelkõige oma tehingutes ulatusliku müügisektoriga.
Ahel, turgude toimimine, on siiski hukutavam. Kuidas saame selgitada asjaolu, et aastaid või kümneid aastaid oleme ütelnud, et Lõuna-Ameerika riigid avaldasid tootmisele survet ja tõmbasid hinnad alla? Kuidas saame selgitada, et ehkki praegu hinnad taas tõusevad nendes riikides, ei saa meie tootjad sellest tõusust osa, sest kulud on tõepoolest suurenenud, aga - seda tuleb samuti öelda - tootjahinnad pole tõusnud?
Kuidas saame jätta mainimata kuluerinevused meie riikide vahel? Mööndavasti on see osaliselt riikide vastutada. Aga dumping, mis tänapäeval meie eri riikides toimub, aitab turge tasakaalust välja viia, ning ma arvan, et Euroopa peaks selle küsimusega tegelema.
Jah, tuleb leida lahendused. Ma arvan, et Euroopa teraviljatootjad on teadlikud olukorrast, millega seisavad silmitsi nende põhitarbijad - põllumajandustootjad. Nad on valmis sõlmima lepingulise kokkuleppe. Kas teie, austatud volinik, olete valmis seda kokkulepet toetama?
Alan Kelly
Austatud juhataja! Meil on taas siin arutelu selle üle, et põllumajandustootjate sissetulek kaob turgude tõttu, mis otse öeldes eriti hästi ei toimi ega saa ka hakkama suuremate šokkidega, nagu praegune teraviljahinna järsk tõus. Kindlasti peaks meie põllumajandus- ja turusüsteem olema tugevam ning ma loodan, et komisjon ja volinik siiski märkavad, et Euroopa Parlamendi fraktsioonid paluvad jätkuvalt asjakohast ÜPP eelarvet pärast 2013. aastat.
Sisendikulud ja sunduslikud õigusnormid muudavad ELi põllumajandusettevõtted konkurentsivõimetuks ning meie põllumajandussektori elujõulisus väheneb. Meie kvaliteetse ja keskkonnasõbraliku veiseliha tootmise rohumaade süsteemi nõrgestab kolmandate riikide import. Me peame andma oma põllumajandustootjatele õiglase võimaluse ning minu kogemuste kohaselt nad vaid seda soovivadki. ELi suutmatus ise vajalikul määral teravilja toota muutub tõsiseks küsimuseks mitte üksnes veiselihatööstuses, aga ka sea- ja linnulihatööstuses. See ettepanek näitab, kui tõsiselt Euroopa Parlament suhtub meie põllumajandusturgude praegusesse arengusse. Meie kui Euroopa Parlament peame sekkuma, kui olukord on meie arvates pakiline, ning, austatud volinik, kui aus olla, siis vajab meie veise-, linnu- ja seakasvatussektor viivitamata positiivset sekkumist. Jään teie vastust ootama.
Jarosław Kalinowski
(PL) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Sel aastal valitsev olukord õpetab meile, et piisavad teraviljavarud on väga olulised, et tagada toiduga kindlustatus ja turustabiilsus. Selle kindlustatuse peaks tagama asjakohased otsused ELi tasandil.
Teine väga oluline küsimus on uute valguallikate leidmine - see on väga hea viis saavutada Euroopa põllumajanduse iseseisvus. Seepärast peame edendama valgurikaste põllukultuuride kasvatamist. Tuletagem siiski meelde, et meie tingimusteta kohustus on tagada põllumajandustootjatele pidev juurdepääs söödale. Sel põhjusel toetan ettepanekut, milles kutsutakse Euroopa Komisjoni üles kehtestama künnis, mille ulatuses võib soja impordil esineda geneetiliselt muundatud organismide keelatud sorte. Nulltolerantsi poliitika jätkumine tähendab ohtu kogu toidutootmise ahelale.
Kriton Arsenis
(EL) Austatud juhataja! Praegu ähvardab üleilmset loomakasvatust ja toiduainetootmist kaks ohtu. Ühest küljest on meil seemnemonopolid ning oleme Indias selles sektoris näinud geneetiliselt muundatud seemnete kasutamise hirmsaid tagajärgi. Teisest küljest mängivad finantsasutused põhitoodete hindadega.
2008. aastal oli meie teraviljatoodang suurim maailmas. Samal aastal - ning see on absurdne, välja arvatud juhul, kui seda selgitatakse finantsmängudega - oli meil suurim toidukriis, mis põhjustas sotsiaalseid lõhesid ja palju inimohvreid. Me peame jälgima neid kahte küsimust. Me peame suurendama kohalikke ressursse, tagama põllumajandustootjatele vaba juurdepääsu seemnetele ning selle, et ka loomakasvatajad maksaksid madalamaid hindasid, ning reguleerima finantsasutuste tegevust.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Austatud juhataja! Loomakasvatusettevõtted kannatavad kriisi tagajärgede tõttu. Lisaks peavad nad täitma kõige rangemaid standardeid maailmas, mis kergitab nende tootjahindasid, ning hakkama saama ebasoodsas olukorras, mille see neile võrreldes kolmandate riikidega kaasa toob. Seepärast arvan, et ühine põllumajanduspoliitika peab esiteks tagama piisava rahastamise pärast 2013. aastat, et kindlustada põllumajandustootjate ja loomakasvatajate elujõulisus. Teiseks peab sellega võtma vastu erimeetmed loomakasvatajate jaoks, kes kasutavad jätkusuutlikke kaitsemeetmeid. Kolmandaks peab see tugevdama meetmeid, et toetada loomakasvatussektorit kõige ebasoodsamas olukorras piirkondades. Neljandaks tuleb sätestada, et kolmandatest riikides pärit import vastaks ELi standarditele, et hoida ära kõlvatut konkurentsi.
Lisaks palun komisjonil kaitsta Euroopa tootjate huve kõikides kaubandusläbirääkimistes, et mitte ohustada loomakasvatussektori toodangut. Kui neid meetmeid vastu ei võeta, siis võib see tähendada, et Euroopast saab piirkond, kus puudub üks sektor ning mis sõltub impordist ja kolmandatest riikidest.
Struan Stevenson
Austatud juhataja! ELi loomakasvatussektori kriis on tabanud valusalt põllumajandustootjaid Šotimaal ning on palju asju, mida saame abistamiseks teha. Esiteks saaksime vähendada regulatiivset koormust. See on hullumeelsus, et me kohaldame ELi tootjate suhtes suuremat bürokraatiat ja rangemaid norme kui oma ELi-väliste konkurentide suhtes. Bürokraatia seob meie põllumajandustootjaid käsist ja jalust ning sellegipoolest impordime tohutus koguses toiduaineid, mis on toodetud sellistes heaolu- ja hügieenitingimustes, mis tooksid ELis kaasa kriminaalkaristuse.
Kõikide nende bürokraatlike nõuete täitmise suur kulu ei kajastu hindades, mida meie loomakasvatajad oma kariloomade eest saavad. Briti veiseliha müüakse praegu tootmiskuludest oluliselt madalama hinnaga; tasandikualade ammlehmade kasvatajad arvestavad, et nad kaotavad ligikaudu 260 naelsterlingit lehma kohta; meie piimatootjad on pikalt langust kannatanud. Me peame allakäigule lõpu tegema.
João Ferreira
(PT) Teraviljahindade tõus on veel üks tegur, mis süvendab ja teravdab kriisi loomakasvatussektoris. Praegune ühine põllumajanduspoliitika ja Euroopa Liidu kaubanduspoliitika ei taga õiglast tulu põllumajandustootjatele, eriti väikestele ja keskmise suurusega tootjatele, samuti ei hoia need ära tootmistegurite kulude kasvu ja põllumajandustoodete hindade kõikumist: need mõjutavad neid hoopis halvemuse suunas. Selle kõikumise on põhjustanud asjaolud, millest kõik või isegi enamik pole loomulikud: nende seas on toiduainetega spekuleerimine. Kõik meetmed, mida selles valdkonnas võetakse, on alati piiratud ulatusega, kui need ei hõlma selliste instrumentide keeldu, mis muudavad selle kasumlikuks, eriti tuletisinstrumendid. Et kaitsta tootmist, tagada õigus toota ning toiduga isevarustamine ja toiduainetega kindlustatus, on vaja teha lõpp sellele, et põllumajandus ja toiduainetööstus on turu ja konkurentsi valitseda. See nõuab tõhusaid meetmeid turgude reguleerimiseks ja turgudel sekkumiseks, ilma milleta hindade kõikumine suureneb ning tekivad koondumised, mille elavad üle vaid vähesed suurtootjad.
Dacian Cioloş
Austatud juhataja! Mul on väga hea meel, et tuntakse huvi, sealhulgas Euroopa Parlamendis, sektori vastu, mida on väga vaja mitte ainult pakkumise jaoks turul, vaid ka meie piirkondade stabiilsuse jaoks. Ma kõnelen loomakasvatussektorist.
Vastused paljudele tõstatatud küsimustele ja probleemidele peituvad kindlasti ettepanekutes, mille komisjon peagi esitab ühise põllumajanduspoliitika tuleviku kohta. Euroopa Parlament saab neid ettepanekuid samuti juba järgmisel nädalal arutada. Kindlasti käsitleme neis ka abi õiglast jaotamist eri sektoritele, sealhulgas loomakasvatussektorile. Samuti käsitleme erilisemates ja keerulisemates valdkondades loomakasvatussektorile antava toetuse küsimust ning tulude kõikumise ohjamise mehhanisme. Ent esitati mõned eriküsimused, millele sooviksin vastata. Esimene puudutab teraviljahindade ja sekkumisvarude probleemi.
Tõsi on see, et meil pole enam neid sekkumisvarusid, mis meil olid varem, aga see on nii seepärast, et hinnad on nüüd kõrgemad. Turusekkumist ei saa õigustada, kui hinnad on kõrged. Minu arvates peame kaaluma muud liiki mehhanisme ning ehkki varudel võib oma osa olla, peame kaaluma muud liiki varusid kui sekkumisvarud sellel turul, mis meil oli varem. Seda küsimust tuleks lahendada ehk laiemalt kui Euroopa tasandil, sest turg on nüüd rohkem avatud kui varem.
Austatud härra Häusling, vastan ITERi kohta: see, et 2010. aasta eelarvest osa ei ole kasutatud põllumajanduse jaoks ning et see läheb rahvusvahelisele katsetermotuumareaktorile, ei tähenda, et meil puuduvad vahendid põllumajandussektoris sekkumiseks. Võin teile kinnitada, et neid täiendavaid vahendeid, mis antakse ITERile, ei ole võetud üheltki ühise põllumajanduspoliitika mehhanismilt; see raha on endiselt olemas ning seda pole kasutatud, sest pole olnud vajadust seda kasutada. Isegi seda ülekannet arvestades võin teile siiski kinnitada, et meil on eelarve, mida me vajame selleks, et olla valmis nõutavaid meetmeid kohaldama.
Lõpetuseks ütlen, et kõikumise küsimus - ja mõju, mida turul toimuv spekuleerimine kõikumisele avaldab - on teema, mida komisjon käsitleb põhjalikumalt nii saaduste kui ka toorainete puhul. Töötan oma kolleegi Michel Barnieriga selle küsimuse kallal. Komisjon esitab mõned ettepanekud.
Mis puutub lisandväärtuse jaotamisse toidutarneahelas, siis korraldame volinik Tajaniga sel teemal hiljemalt järgmisel nädalal kõrgetasemelise töörühma esimese koosoleku.
Juhataja
Mulle on kodukorra artikli 115 lõike 5 alusel esitatud neli resolutsiooni ettepanekut.
Arutelu on lõppenud.
Peatselt algab hääletamine.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Sandra Kalniete
kirjalikult. - (LV) Viimasel ajal on Euroopa loomakasvatajad raskustes, millest peame koos üle saama, et loomakasvatussektor saaks areneda ja luua põllumajandustootjatele piisavalt tulu. Viimastel kuudel on teraviljahinnad märkimisväärselt tõusnud, mille on muutnud veelgi teravamaks erakorralised sündmused, näiteks üleujutused Pakistanis ja metsatulekahjud Venemaal. Muidugi ei saa me mõjutada neid kliimakatastroofe, aga meie võimuses on koostada õigusakti ettepanekuid, mis aitaksid Euroopa põllumajandustootjatel saada üle nende vapustavate sündmuste tagajärgedest. Kindel on see, et me saame ja peame piirama teraviljaga spekuleerimist, mis on samuti üks nende raskuste põhjus. See on vastuvõetamatu, et sellised ebaausad tehingud põhjustavad kahju sektorile, mis on üks Euroopa põllumajanduse alustalasid. Tahaksin lisaks tuletada teile meelde, et komisjon peab kindlasti kaitsma Euroopa põllumajandustootjate huve oma aruteludes Mercosuri riikidega uue kaubanduskokkuleppe üle ning tagama tingimused ausaks konkurentsiks. Kutsun komisjoni üles alustama aktiivset tööd, et aidata Euroopa põllumajandustootjatel saada üle praegustest raskustest loomakasvatussektoris, sest meie toetus on põllumajandustootjatele ülioluline.
Franz Obermayr
Loomakasvatussektor põhjustab Euroopa põllumajandustootjatele arvukalt probleeme, sealhulgas kasvav sisendikulu, konkurents kolmandatest riikides pärit impordi tõttu, söödakulude kõikumine ja suhteliselt madal lihahind. Kui soovime kehtestada kestva poliitika loomakasvatussektoris, siis peame võtma arvesse kõiki sidusrühmi, sealhulgas põllumajandustootjaid, tarbijaid ja ka loomi endid. Eesmärk peab olema eemalduda tööstuslikust loomakasvatusest ning liikuda loomulikuma ja loomasõbralikuma kohtlemise suunas väikestes põllumajandusettevõtetes. Kõige sellega peab kaasnema kõrgeim võimalik ohutus tarbijate jaoks ulatuslike loomatervise teenustena ning kõikide loomadest saadud toiduainete selge märgistamisega, eelkõige seoses nende päritoluga ja sellega, kuidas loomi kasvatatakse. EL peab kehtestama põhitingimused, mida on vaja selleks, et tagada meie põllumajandustootjatele tulevik, et nad suudaksid püsida rahvusvaheliselt konkurentsivõimelised ning nende ettevõtted jääksid majanduslikult elujõulisteks, vaatamata asjaolule, et meil on rangeimad loomade heaolu standardid maailmas.
Pavel Poc
Teraviljahinna tõus on samuti oht loomakasvatussektorile ELis kolmandatest riikidest imporditud söödast sõltuvuse tõttu. Olukord on kriitiline sealihatootmissektoris, kus sööt moodustab 60% tootmiskuludest, aga kulude kasv võib järk-järgult seada ohtu kõik loomakasvatuse harud ELis. Euroopa peaks seepärast vähendama oma sõltuvust kolmandatest riikidest imporditud söödast.
Kindlasti pole lahendus minna üle geneetiliselt muundatud söödale, mida imporditakse USAst. ELis kulub vähemalt kaks ja pool aastat sellise sööda heakskiitmiseks, Argentinas ligikaudu kolm aastat, Brasiilias kolm kuni viis aastat ning ka Hiina võtab vastu ranged meetmed selles valdkonnas. Seevastu USAs kulub heakskiitmiseks vaid 15 kuud. ELi loomakasvatussektori kriisi ei tohiks kasutada USA ettevõtete ärieesmärkidel; need ettevõtted näevad Euroopa turul märkimisväärset ekspordipotentsiaali.
Euroopa Liidu eesmärk peaks olema vähendada tootmiskulusid, tagada ELi standardite täitmine kolmandate riikide poolt ning kindlustada tootjatele oma toodete eest rahuldav hind. See pole vastuvõetav, et tarbijad kannatavad kõrgemate hindade tagajärgede käes, tootjad saavad aina vähem raha ja turustajad üha suuremat kasumit.
Ma ei nõustu komisjoni seisukohaga, et pole vaja kiireloomulisi meetmeid, sest meil on struktuurne kriis, mis tuleb lahendada, ja seda mitte ainult toiduohutuse seisukohast.
Daciana Octavia Sârbu
Euroopa loomakasvatajad on viimasel ajal puutunud kokku aina suuremate raskustega. Neil on keeruline hakkama saada kolmandatest riikidest tuleneva konkurentsiga, sest need riigid ei täida kõrgeid standardeid, mida kohalikud tootjad täidavad, ning meie loomakasvatajad on alati Euroopa Liidu kaubandusläbirääkimiste ohvrid. Ent me loodame, et komisjon asub edaspidi teistsugusele seisukohale, sest see pole normaalne, et Euroopa põllumajandustootjad kaubanduslepingute tagajärjel alati kaotajaks jäävad. Komisjon peab lisaks rohkem tegelema tootjaorganisatsioonide tugevdamisega kogu loomakasvatussektoris, et nad saaksid pidada läbirääkimisi oma toodete eest parema hinna saamiseks, võttes samal ajal arvesse tootmiskulusid. Ühtlasi kutsun komisjoni üles võimalikult kiiresti laskma käiku sekkumisvarude teravili ning toetama sektorit, mida kriis on valusalt tabanud.
(Istung katkestati mõneks minutiks.)
