Efektīvāka ES politika attiecībā uz Dienvidkaukāzu - no solījumiem uz rīcību - Jauna pieeja Melnās jūras reģionālās politikas jomā (debates)
Priekšsēdētājs
Nākamais punkts ir kopīgās debates par šādiem ziņojumiem:
Lydie Polfer ziņojumu Ārlietu komitejas vārdā par efektīvāku ES politiku attiecībā uz Dienvidkaukāzu: no solījumiem līdz rīcībai, un
Roberta Alma Anastase ziņojumu Ārlietu komitejas vārdā par pieeju Melnās jūras reģionālās politikas jomā
Lydie Polfer
referente. - (FR) Priekšsēdētāja kungs, es vēlētos pateikties Starptautiskās tirdzniecības komitejas locekļiem un galvenokārt maniem kolēģiem Ārlietu komitejā, kuri aktīvi piedalījās šīs ziņojuma tapšanā, ko mēs vēlējāmies, lai tas būtu saskaņots, un kas nobeigumā tika pieņemts vienbalsīgi.
Jā, pastāv liela interese saistībā ar šīm trim Kaukāza valstīm. Armēnija, Azerbaidžāna un Gruzija - visas trīs valstis, kas ieguva neatkarību pēc PSRS sabrukuma, joprojām ir problēmas tiesiskuma jomā, kas saglabājušās no pagātnes, īpaši neatrisināto konfliktu Kalnu Karabahā, Abhāzijā un Osetijā, kas pasliktina attiecības starp tām un to kaimiņvalstīm un kas izraisīja destabilizējoša bruņošanās sacensības. Tomēr 1980. gadā šīs trīs valstis nolēma pieņemt Eiropas vērtības, kļūstot par Eiropas Padomes loceklēm un vēlāk noslēdzot ar Eiropas Savienību partnerattiecību un asociāciju nolīgumus.
To ģeogrāfiskais tuvums un stāvoklis kā tranzīta zonai starp Irānu, Turciju, Krieviju, Kaspijas jūru un Melno jūru nozīmē, ka mēs esam ieinteresētu palīdzēt šīm valstīm stiprināt šajā reģionā demokrātiju un tiesiskumu un radīt efektīvu pamatu reģionālajai sadarbībai un attīstībai, kam nepieciešama politiska stabilitāte. Tas ir īpaši būtiski, jo, kaut arī šīs valstis pieredzējušas spēcīgu izaugsmi, tomēr tajās joprojām ir ļoti augsts nabadzības un bezdarba līmenis.
Mēs izanalizējām iespējas rīcībai dažādās jomās, ko īsumā rezumēšu. Pirmkārt, Eiropas Kaimiņattiecību politikas ietvaros mēs uzstājām īstenot diferencētu pieeju, kas balstīta uz individuāliem nopelniem, nosakot reģionālo sadarbību par galveno mērķi. Mēs lūdzam Komisiju paplašināt tās kontaktus ar pilsonisko sabiedrību un īpaši atbalstām iniciatīvu saistībā ar tehniski ekonomiskā pētījuma veikšanu par brīvās tirdzniecības līguma noslēgšanu ar Gruziju un Armēniju un saistībā ar Azerbaidžānas atbalstīšanu pievienošanās PTO procesā.
Būtiska daļa acīmredzami ir demokrātija, cilvēktiesības un tiesiskums, un mēs atzinīgi vērtējam Armēnijas pasākumus, ko tā īstenoja pēc konstitucionālajām reformām, bet mēs mudinām turpināt darbu, izveidojot neatkarīgas tiesu iestādes un civildienestu. Attiecībā uz Azerbaidžānu varu teikt, ka kaut arī esam norūpējušies par cilvēktiesību situācijas pasliktināšanos un plašsaziņas līdzekļu brīvības samazināšanos Azerbaidžānā, no otras puses, mēs atzinīgi novērtējam prezidenta apžēlošanu, pēc kuras daži žurnālisti tika atbrīvoti no cietuma, un aicinām Azerbaidžānas iestādes izmeklēt visus apgalvojumus par sliktu izturēšanos aresta laikā. Attiecībā uz Gruziju, kas kopš 2003. gada ir īstenojusi plašas reformas un pieredzējusi mums zināmos politiskos notikumus, mēs atzinīgi novērtējam, ka prezidenta vēlēšanas noritēja mierīgi, tomēr ļoti polarizētā vidē un paziņojumi par cilvēktiesību pārkāpumiem pamudināja mūs vērsties pie iestādēm ar lūgumu steidzamā kārtā pienācīgi izskatīt visas sūdzības saistībā ar vēlēšanu procesu. Mēs arī aicinām opozīcijas spēkus darboties atbildīgā veidā un ņemt vērā vēlēšanu rezultātus. Rezumējot, mēs aicinām Armēniju, Azerbaidžānu un Gruziju nodrošināt vārda brīvību, pulcēšanās brīvību un plašsaziņas līdzekļu brīvību, kā arī godīgu un līdzsvarotu piekļuvi plašsaziņas līdzekļiem oppzīcijai, un aicinām tās pastiprināt centienus cīņā pret korupciju, kā arī labvēlīgas ieguldījumu vides izveidē. Attiecībā uz sarunu par vīzu režīma atvieglošanas nolīgumiem starp ES un Gruziju uzsākšanu varam tikai ieteikt Komisijai un Padomei uzsākt tās, ņemot vērā, kas notiek Abhāzijā un Osetijā.
Attiecībā uz konfliktu risināšanu miermīlīgā ceļā varam norādīt, ka tas acīmredzot ir obligāts nosacījums ilgtermiņa stabilitātei šajā reģionā. Uzskatu, ka izskatījām šo jautājumu samērīgā veidā. Neiedziļināšos atkāroti detaļās; tikai piebildīšu, ka, kā mēs norādījām, pretruna starp pašnoteikšanās un teritoriālās integritātes principiem veicina izraisījušos neatrisināto konfliktu saglabāšanos šajā reģionā, un ka šo problēmu var pārvarēt tikai ar sarunu palīdzību, pamatojoties uz ANO Statūtos un Helsinku Nobeiguma aktā paredzētajiem principiem. Cerēsim, ka Minskas grupas pēdējie priekšlikumi palīdzēs pārvarēt šīs plaisas. Tā būtu labākā dāvana simtiem bēgļu un iekšzemē pārvietotajām personām, kas šajā situācijā nežēlīgi cieš.
Visbeidzot, kaut arī jaunās iniciatīvas saistībā ar sadarbību enerģētikas un transporta jomā palielina atvērtības iespējas, tomēr ir kļuvis pavisam skaidrs, ka Armēnijas izolācija tiek pastiprināta.
Nobeigumā vēlos atgādināt, ka vienīgais šī ziņojuma mērķis bija atspoguļot mūsu patieso interesi par Diendvidkaukāza reģionu, tā iedzīvotājiem, viņu vēsturi, mērķus un cerības, un ka mēs labprāt iepazītu viņus tuvāk, lai varētu palīdzēt sasniegt tos.
Roberta Alma Anastase
referente. - (RO) Pirms gada, 2007. gada janvārī šajā telpā mēs atzīmējām Rumānijas un Bulgārijas pievienošanos. Mēs toreiz pārdomājām iespējas, kas paveras gan abām jaunajām dalībvalstīm, gan arī Eiropas Savienībai kopumā. Aktīva un noturīga iekļaušanās Melnās jūras reģionā līdztekus reģionālās politikas patiesai attīstībai salīdzinājumā ar Vidusjūras un ziemeļu dimensijām bija nepārprotama un nepieciešama prasība.
Tagad, 2008. gada janvārī, kā referentei Melnās jūras sadarbības jautājumos man ir iespēja atklāt šīs plenārsēdes debates, lai apspriestu Parlamenta ieteikumus par sinerģijas attīstīšanu Melnās jūras reģionā, ko Eiropas Komisija ierosināja aprīlī. Šie ieteikumi ir rezultāts plašu pārdomu un apspriežu procesam ar visiem ieinteresētajiem kolēģiem, kā arī ar neatkarīgajiem ekspertiem un ierēdņiem.
Ziņojumā ir uzsvērta Melnās jūras stratēģiskā nozīme Eiropas Savienībai, vienlaikus ārkārtīgi skaidri definējot mērķi sadarbībai šajā reģionā: kopīgas drošības, demokrātijas un labklājības telpas izveidošana. Ziņojumā ir uzsvērta reģionālās sadarbības nozīme blakus esošo valstu iesaistīšanai dialogā un vienotā rīcībā, apvienojot to daudzveidību un milzīgās iespējas, ko mēs nevaram ignorēt. Tātad galvenais Eiropas Savienības pienākums ir uzņemties aktīvas reģionālās sadarbības vadību Melnās jūras reģionā.
Galvenais jautājums, uz ko tiek mēģināts rast atbildi šajā ziņojumā, ir: kā mēs varam nostiprināt un efektīvi īstenot Eiropas Savienības reģionālās sadarbības politiku Melnās jūras reģionā, lai sasniegtu mērķi izveidot kopēju drošības, demokrātijas un labklājības telpu?
Pirmkārt, mums ir vajadzīga noturīga, saskaņota un uz rezultātiem orientēta darbība no Eiropas Savienības puses. Šajā sakarībā ziņojumā ir aplūkoti trīs pamatjautājumi: visu atbilstošo finanšu instrumentu izmantošana, uzlabota sadarbība ar citām iestādēm un struktūrām šajā reģionā un, jo īpaši, uzraudzība, lai nodrošinātu to efektivitāti un nepārtrauktību, un rīcības plāna izstrādāšanu.
Ziņojumā Eiropas Savienībai tiek ieteikts arī pievērst uzmanību piecām prioritārajām jomām. Melnās jūras reģions, iespējams, ir stratēģiski nozīmīgs reģions enerģijas piegādes drošībai un daudzveidībai Eiropas Savienībā un, paturot to prātā, ir nepieciešama vispusīga pieeja. Tomēr kategoriska prasība ir, lai Eiropas Savienība neaprobežotos ar ekonomisko sadarbību, bet, lai tās mērķis būtu izveidot reģionu, kurā dominē stabilitāte, demokrātija un laba pārvaldība. ES Melnās jūras politika būs pilnīga tikai tad, kad Eiropas Savienība panāks pastāvošo konfliktu atrisinājumu, un pilsoniskās sabiedrības attīstība, personīgie kontakti un labas attiecības starp kaimiņvalstīm ir būtiskas šajā sakarībā.
Tā kā mēs arī apspriežam Polfer kundzes ziņojumu par Dienvidkaukāza valstīm un valstīm, kas ir Melnās jūras reģiona daļa, šī ziņojuma sastādīšanu vērtēju atzinīgi. Ir svarīgi, ka šie divi ziņojumi ar to galvenajām idejām uzsver visu valstu sadarbības un dialoga svarīgumu, kas ir priekšnoteikums attīstībai un labklājībai, kā arī uzsver nepieciešamību saskanīgi iesaistīties Eiropas Savienībai.
Nobeigumā es vēlos pateikties visiem, kas deva savu ieguldījumu ziņojumam par Melnās jūras reģiona sinerģiju. Es augstu vērtēju manu kolēģu sadarbību un vienprātīgu palīdzību no visām grupām. Es ceru, ka šis pats noskaņojums vadīs Eiropas Savienību un Melnās jūras reģiona valstis kopējos centienos šajā reģionā attīstīt reģionālo sadarbību.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle - Priekšsēdētājas kundze, vai es drīkstu teikt, ka runāšu mazliet ilgāk, jo es atbildu uz diviem ziņojumiem. Tie ir divi lieliski ziņojumi, kas ienes mūsu darba kārtībā šodien, no vienas puses, kaimiņattiecību politikas sarežģīto jomu un, no otras puses, jautājumu par Melnās jūras reģionu. Lasot ziņojumus, manī nostiprinājās pārliecība, ka daudzas problēmas un iespējas, kas stāv mūsu priekšā, prasa, manuprāt, reakciju apakšreģiona vai reģiona līmenī, kā mēs esam to jau teikuši, , kaut gan divpusējas diferencētas attiecības paliek Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) stūrakmens.
Tagad ļaujiet man vispirms runāt par Dienvidkaukāza reģionu. Mēs piekrītam vairumam viedokļu, kas ietverti ļoti labajā ziņojumā par Dienvidkaukāzu. Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas iekļaušana mūsu kaimiņattiecību politikā soli pa solim tuvinās tās visas trīs Eiropas Savienībai, pamatojoties uz kopējām Eiropas vērtībām.
Komisija publicēs pavasarī progresa ziņojumus par trīs EKP rīcības plānu īstenošanu, sniedzot pašreizējā stāvokļa precizējumu par mūsu kopējo pasākumu.
Mēs zinām, ka daudz vēl jādara. Demokrātijas, cilvēktiesību un tiesiskuma ievērošana vēl ir nestabila un ir uzlabojama. Šodien, piemēram, es apmainījos viedokļiem par šīm valstīm ar Eiropas Padomes cilvēktiesību komisāru T. Hammarberg. Mums joprojām ir bažas par cilvēktiesībām un preses brīvību Azerbaidžānā. Nesenie politiskie notikumi Gruzijā rāda, ka politisko uzskatu izteikšanas brīvība saziņas līdzekļos ir svarīga stabilitātei, un, piemēram, par spīti progresam Armēnijā, ir jāpieliek turpmākas pūles, lai apkarotu korupciju un pilnībā ievērotu cilvēktiesību standartus. Neskatoties uz strauju ekonomisku pieaugumu, nabadzība reģionā vēl ir izplatīta, un mēs joprojām atbalstām ekonomiskas reformas, pasākumus uzņēmējdarbībai labvēlīgāka klimata radīšanai, bet arī tiesiskuma stiprināšanai. Un es arī piekrītu nepieciešamībai, kas uzsvērta L. Polfer ziņojumā, pēc lielāka skaita sadarbības pasākumiem, jo īpaši enerģētikas, transporta un vides jomā. Mēs ceram, ka Eiropas Savienība spēs ieņemt drosmīgāku un aktīvāku nostāju, atbalstot konflikta atrisinājumu šajā reģionā.
Kā minēts nesenajā EKP paziņojumā, Eiropas Savienība varētu sniegt pat lielāku palīdzību, risinot konflikta jautājumus, šķetinot pamatcēloņus un, protams, vairojot uzticību abpus robežām.
Kā uzsvērts ziņojumā, Komisijas veiktie konkrētie pasākumi, lai paplašinātu palīdzību un izplatītu informāciju, var kalpot vismaz šiem mērķiem. Tāpēc šo manis īsi raksturoto problēmu risināšana joprojām paliek Komisijas galvenā prioritāte attiecībā uz Dienvidkaukāzu nākamajos mēnešos.
Lai to veiktu, mēs turpināsim izmantot pilnā apjomā attiecīgās ES finanšu atbalsta programmas. Mūsu delegācijas pastiprināšana Armēnijā un delegācijas nosūtīšana pirmo reizi uz Azerbaidžānu 2008. gada sākumā arī noteikti ļaus mums palielināt mūsu atpazīstamību un strādāt efektīvāk.
Ļaujiet man sniegt īpašu komentāru par pašreizējām prezidenta vēlēšanām Gruzijā. Kā jūs zināt, starptautiskā vēlēšanu novērošanas misija, kurā Eiropas Parlaments ir devis savu ieguldījumu, ir apstiprinājusi, ka vēlēšanas kopumā notika saskaņā ar EDSO un Eiropas Padomes standartiem. Tomēr starptautiskā vēlēšanu novērošanas misija ir konstatējusi vairākas kļūdas un trūkumus. Un vissteidzamākais uzdevums tagad ir risināt šīs problēmas: izmeklēt visas sūdzības par vēlēšanām un radīt labus nosacījumus nākamajām parlamenta vēlēšanām. Mēs esam gatavi sniegt turpmāku atbalstu Gruzijai, veicot šos pienākumus ātri un pamatīgi.
Attiecībā uz Melno jūru es piekrītu lielai daļai no ziņojumā teiktā, arī par Melnās jūras reģionālās politikas pieeju. Tā nodrošina vērtīgu politisku ierosmi mūsu aprīļa paziņojumam par Melnās jūras sinerģiju, un es domāju, ka ir nozīmīgi, ka pēc Padomes secinājumiem pagājušajā gada maijā un pašreizējām diskusijām Eiropas Parlamentā, visas galvenās ES iestādes būs atkārtoti apstiprinājušas nepieciešamību īstenot reģionālu un vispusīgu pieeju mūsu politikā attiecībā uz Melnās jūras reģionu.
Parlamenta ziņojums nāk īstajā laikā. Pēc mūsu iniciatīvas ES ārlietu ministri tiksies ar saviem Melnās jūras kolēģiem pēc nepilna mēneša Kijevā Melnās jūras sinerģijas sanāksmē. Es, protams, pati piedalīšos šajā sanāksmē. Arī starptautiskas un Melnās jūras reģionālas organizācijas piedalīsies, un mēs gaidām diskusijas, kurās atzinīgi vērtēs un atbalstīs palielinātu ES palīdzību Melnās jūras reģionālajai sadarbībai un noteiks prioritāšu jomas koordinētai darbībai.
Ļaujiet minēt tikai dažas no tām. Komisija veicina Melnās jūras dialogu par enerģētikas drošību, izmantojot Starpvalstu naftas un gāzes pārvadājumu uz Eiropu (INOGATE) struktūru. Mēs joprojām rosinām tiesisku un regulatīvu saskaņošanu, izmantojot Baku procesu. Mūsu iecere ir turpināt cieši sadarboties ar mūsu partneriem, veidojot jaunu energoapgādes infrastruktūru, attīstot Melnās jūras energoapgādes koridoru. Un Melnās jūras sadarbība uzlabos koordināciju starp visas Eiropas transporta pieejas programmu TRACECA un mūsu partneru transporta programmām. Mēs gatavojamies arī uzsākt reģionālu dialogu par Melnās jūras jūrniecības politiku un reģionālo zvejsaimniecību koordinācijas izveidi.
Komisija strādā pie Melnās jūras-Donavas savienojuma pastiprināšanas, un mēs taisāmies pievienoties Melnās jūras komisijai, kas nodarbojas ar vides uzdevumiem.
Komisija ir attīstījusi dažus ierosinājumus reģionālajām shēmām, lai apkarotu klimata izmaiņas, un mēs esam arī sākuši mūsu Melnās jūras pārrobežu sadarbības programmas īstenošanu, kas pievēršas pilsoniskai sabiedrībai un vietējām iestādēm.
Vairāki ierosinājumi tiek apspriesti ar Melnās jūras partneriem jomās, kas saistās ar cīņu pret organizēto noziedzību, tirdzniecību un kultūru, un mēs esam attīstījuši kontaktus ar Melnās jūras reģionālajām organizācijām, īpaši ar Melnās jūras ekonomiskās sadarbības organizāciju.
Attiecībā uz finansējumu Melnās jūras sinerģijai, līdzfinansējums būs galvenais noteikums. Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instruments būs, protams, ES finansiālā atbalsta centrā, bet tiks lietoti arī citi ES instrumenti, tostarp tematiskie instrumenti un Pirmspievienošanās palīdzības instruments, kā Turcijas gadījumā.
Ministru līmeņa sanāksme Kijevā nodrošinās forumu, lai diskutētu un izvirzītu ES iniciatīvas, un koordinētu tās ar mūsu partneru idejām. Un mēs ceram, ka Melnās jūras reģionālais konteksts atklās jaunu telpu kooperācijai, kuras pamatā ir vienlīdzīgas partnerattiecības ar austrumu EKP valstīm un tādiem svarīgiem partneriem kā Krievija un Turcija.
Mūsu iesaistīšanās Melnās jūras reģionā var attīstīties par ilgtermiņa pasākumu ar skaidru potenciālu veicināt stabilitāti, progresu un uzplaukumu visā reģionā, un Parlamenta atbalsts ir ārkārtīgi svarīgs šim panākumam
Marusya Ivanova Lyubcheva
referente par INTA atzinumu. - (BG) Priekšsēdētāja kundze, komisāres kundze, kolēģi, Starptautiskās tirdzniecības komiteja apsveic Eiropas Komisiju un referentu par to iekļaušanos laikā un līdzsvarotu pieeju Melnajai jūrai un reģionam.
Melnā jūra ir Eiropas Savienības robeža, ģeogrāfiski stratēģiskas krustceles un tranzīta reģions, tirdzniecības sadarbības, zvejniecības, tūrisma un kuģniecības reģions un stratēģiski svarīga teritorija Eiropas Savienības enerģētikas politikai.
Starptautiskās tirdzniecības komiteja aicina īstenot labāku koordināciju un sadarbību atsevišķā Melnās jūras stratēģijā un pievērš uzmanību Eiropas Savienības līdzdalībai infrastruktūras projektos, kas saistīti ar enerģijas resursu pārvadi.
Ir svarīgi veicināt ieguldījumus vides aizsardzībā, risku novēršanā, katastrofu seku novēršanas un glābšanas operācijās nelaimes gadījumos, tādos kā, Kerch Strait un Bulgārijas kuģa Vanessa avārijās.
Lai nodrošinātu atklātas procedūras un augstus standartus reģionā, Eiropas Parlamentam ir jāmin Bourgasas - Aleksandroupolisas naftas cauruļvads kopā ar pārējiem gāzes un naftas pārvades tīkliem, jo tajos līdzdalībnieces ir Eiropas Savienības dalībvalstis. Apsveicam Eiropas Savienību par tās atbildību, risinot "Melnās jūras problēmas” un par atbildību par reģiona iedzīvotājiem.
Eugenijus Maldeikis
Vispirms vēlos pateikties referentei Polfer kundzei par ļoti precīzo problēmu analīzi tik jutīgam reģionam, kāds ir Dienvidkaukāza reģions, kā arī par ieteikumiem un iepazīstināšanu ar veicamajiem pasākumiem, kuri patlaban tiek apspriesti. Tradicionāli ekonomiskajā ziņā ES politikas Dienvidkaukāza reģionā vairāk izvērtē enerģijas un transporta aspektus. Vēlos jūsu uzmanību vairāk pievērst ES tirdzniecības politikas svarīgumam šajā reģionā, jo tā dod iespēju ātrāk pārstrukturēt ekonomiku, attīstīt uzņēmējdarbību un samazināt nabadzības līmeni, jo valstis ne vienmēr enerģijas projektus atzīst par lietderīgiem. Runājot par efektīvām ES politikām, kas ir ļoti nozīmīgas Dienvidkaukāza reģionam, vēlos izcelt divus jautājumus. Pirmkārt, mēs joprojām gaidām Komisijas priekšizpētes rezultātus, kuros izvērtēti brīvās tirdzniecības nolīgumi ar Armēniju un Gruziju, kas ir cik vien iespējams plaši, un mēs arī mudinām Komisiju pieņemt pasākumus, kas varētu palīdzēt Dienvidkaukāza valstīm dot pēc iespējas lielāku ieguvumu no Vispārējās preferenču sistēmas.
Silvia-Adriana Ţicău
Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas atzinuma referente. - (RO) Pēc Rumānijas un Bulgārijas iestāšanās Eiropas Savienība ir kļuvusi par lielāko dalībnieku Melnās jūras reģionā. Reģionam ir ģeogrāfiski stratēģiska nozīme Eiropas Savienības enerģijas piegāžu daudzveidībai un drošībai tādēļ, ka tā atrodas Kaspijas jūras, Vidējo austrumu un Centrālāzijas tuvumā.
Eiropas Savienības principu ievērošanu nevar sekmēt, pamatojoties vienīgi uz politiskajām vērtībām. Ir jāveicina atklāti un pārredzami tirgi reģionā.
Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja ITRE uzsver Nabucco projekta svarīgumu piegāžu dažādošanai, un aicina dalībvalstis to īstenot kopā ar saviem partneriem. Mēs apsveicam koordinatora iecelšanu šim Eiropas interesēs esošajam prioritārajam projektam.
Lai nodrošinātu starptautisko tirdzniecību, kā arī naftas un gāzes transportu reģionā, ir būtiski izveidot kopienas ostu infrastruktūru Melnajā jūrā un Donavā. Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja pauž nožēlu par koordinācijas trūkumu ieguldījumu veikšanā enerģijas, transporta un tūrisma projektos šajā reģionā un pievērš uzmanību Melnās jūras piesārņošanas draudiem.
Atzīstot Melnās jūras reģiona foruma un Melnās jūras reģiona ekonomiskās sadarbības organizācijas nozīmi, Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja iesaka reģionā izveidot Eiropas dimensiju pēc Ziemeļu dimensijas parauga.
Bernd Posselt
PPE-DE grupas vārdā. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, mēs nevaram diskutēt par Dienvidkaukāza reģionu, nedomājot par mūsu bijušo deputāti Ursula Schleicher, kura rūpējās par šo reģionu īpašā veidā un kurai mēs esam pateicīgi par to, ka kolonizatoru apzīmējums "Transcaucasus” ir aizstāts ar jēdzienu "Dienvidkaukāzs”. Reģions aptver trīs ļoti atšķirīgas valstis ar senu kultūru, kuras tomēr nesenā pagātnē ir pārcietušas kolonizāciju un "neokoloniālismu”. Tādēļ mūsu pieejai šim reģionam ir jābūt ļoti uzmanīgai.
Armēņi Rietumarmēnijā bija genocīda upuri, kas nozīmē, ka arī šodien Turcijā par Armēniju domā kā par Austrumarmēniju nepieņemamās blokādes ziņā. Gruzija bija Krievijas un daļēji arī Padomju Savienības kolonija, kas nozīmē to, ka arī šodien Maskava izmanto un zākā Gruzijas separātistus nolūkā izjaukt stabilitāti šajā valstī. Azerbaidžāna ir līdzīgā situācijā.
Visu šo iemeslu dēļ mums Eiropas Savienībā ir jābūt nozīmīgai lomai šajā reģionā, jo šis ir tāds reģions, kurā citi, ne mēs, eiropieši, bija tie, kas uzsāka nepamatotas rīcības. Tādēļ mums ir vienreizēja iespēja būt par starpnieku, veidot tur demokrātiju un stabilitāti, un mums ir jānogludina konfliktējošie principi un intereses. Tas, protams, ietver vajadzību pēc stabilām robežām, bet arī cilvēku pašnoteikšanās tiesības.
Mums pēc iespējas lielākā mērā ir jāaizstāv mazākumtautību tiesības, taču vienlaicīgi arī jānovērš destruktīvais separātisms. Mums ir jāaizsargā patērētāju un ģeopolitiskās intereses, taču vienlaicīgi mums ir jāapzinās, ka šīs valstis ir nevis kolonijas, bet partneri, kurām ir pašām savas intereses, savs pašlepnums, un jāiemanto cieņa arī no viņu puses.
Tādēļ Polfer kundzes ziņojumā ir taisnība par šo sarežģīto uzdevumu, kas jāveic izrādot cieņu un es arī pateicos par viņas ārkārtīgi lielajām pūlēm šī reģiona labā.
Adrian Severin
PSE grupas vārdā - Priekšsēdētājas kundze, Dienvidkaukāzs ir īpaši nozīmīgs reģions ne tikai Eiropas Savienībai, bet pasaules lielākajai daļai. Es domāju, ka Eiropas Savienībai ir jādefinē savas intereses šajā reģionā. Pamatā tā ir ieinteresētība, lai Dienvidkaukāzs ir mierīga un stabila vieta ar pietiekami lielu brīvu un integrētu tirgu, brīvu teritoriju stratēģisku preču drošam tranzītam un iestādēm, un tiesību sistēmu, kas ir spējīga sadarboties ar Eiropas Savienību.
Lai iestātos par savām interesēm, Eiropas Savienībai jāattīsta attiecīgi pieskaņotas un īpašas divpusējas attiecības ar šī reģiona dalībvalstīm. Šo divpusējo attiecību būtībai ir jāizriet no mūsu reģionālās stratēģiskās pieejas, nevis otrādi.
Tā kā mēs nevaram piedāvāt Dienvidkaukāza valstīm līdzdalību Eiropas Savienībā, mums jāpiedāvā tām Eiropas Savienības modelis un jāsniedz tām būtisks atbalsts, lai to veicinātu. Eiropas Savienībai bez vilcināšanās ir jāizmanto visi tās līdzekļi, lai sasniegtu savus reģionālā mēroga mērķus Dienvidkaukāzā. Vienlaikus mums jāatzīst, ka citiem starptautiskajiem uzņēmumiem ir interese par šo reģionu, un mēs esam atzinuši to, ka Eiropas Savienībai nebūtu iespējams virzīt savas prioritātes, nesadarbojoties ar citiem globālo procesu dalībniekiem.
Daži neatrisinātie konflikti šajā teritorijā patiesībā ir daļa no plašāk skatāmas problēmas, kas ir saistīta ar Krievijas pēcpadomju statusu. Tāpēc Eiropas Savienībai būtu drosmīgi jāpievēršas šai problēmai un sarunu ceļā jāmēģina atrast risinājumu tam, kādā veidā Krievijai, Eiropas Savienībai un citiem globālajiem dalībniekiem ir jānes kopēja atbildība par garantētu ilgtspējīgu reģiona un pasaules mēroga stabilitāti un drošību.
No otras puses, mums jāatzīst, ka Dienvidkaukāzā teritoriālās integritātes princips saduras ar pašnoteikšanās principu. Mans viedoklis ir, ka šo principu sadursmi varētu pārvarēt, savienojot reģiona mēroga integrāciju pēc Eiropas Savienības Kopienu modeļa ar iekšējās pašnoteikšanās, decentralizācijas un autonomijas pienācīgu izmantošanu. Tas prasīs godprātīgas sarunas, politisku gribu, pragmātisku noskaņojumu un starptautisko tiesību noteikumu ievērošanu. Ir īstais laiks Eiropas Savienībai pāriet no solījumiem pie rīcības Dienvidkaukāzā. Es ceru, ka tas patiešām notiks.
Janusz Onyszkiewicz
Priekšsēdētāja kundze, es vēlos atsaukties uz iepriekšējo runātāju secinājumiem. Tajos minētā maršrutu veidošana naftas un gāzes transportam caur Melno jūru ir realitāte.
Visi mēs Eiropas Savienībā uzskatām, ka šie ir stratēģiski projekti un arī Nabucco projekts ir stratēģisks. Mēs to teicām jau pirms gadiem, taču nekas šajā ziņā nav paveikts. Jautājums ir: ja šeit ir šādi sarežģījumi, kādēļ mēs nevaram izmantot vienu vai otru fondu, kā tas tika darīts saistībā ar Galileo projektu, un arī šo projektu pārvērst par realitāti? Ja nekas lietderīgs un pamanāms šajā sakarībā netiek veikts, Krievija drīzumā var izbūvēt pati savus gāzes cauruļvadus caur Melno jūru un rezultātā mūsu daudzpusīgā transporta maršrutu dažādošanas programma būs izgāzusies.
Te ir runa arī par kaut ko citu. Runa ir par piegādēm Eiropai no visa Kaspijas jūras reģiona. Viena pati Azerbaidžāna piecus gadus var nodrošināt Eiropai trešdaļu no tā gāzes apjoma, ko Eiropa patlaban ņem no Krievijas, taču ir vēl arī Kazahstāna un Turkmenistāna. Taču, lai izbūvētu gāzes cauruļvadus no šīm teritorijām, nešķērsojot Krievijas teritoriju, mums būtu jāatrisina problēma saistībā ar Kaspijas jūras statusu, citiem vārdiem sakot, mums būtu jāpieņem galīgais lēmums par to, vai tā uzlūkojamā kā ezers vai kā jūra. Daudz saprātīgāks un lietderīgāks ceļš pavērtos, vispārēji atzīstot, ka Kaspijas jūra ir jūra, jo tas padarītu daudz vienkāršāku gāzes un citu cauruļvadu izbūvi caur tās ūdeņiem no Turkmenistānas un Kazahstānas.
Šajā sakarībā vēlos mudināt Eiropas Savienības iestādes izbeigt nepārtraukti atkārtot, ka Nabucco problēma un Odesas - Brody - Gdaņskas cauruļvada problēma ir svarīga problēma Eiropas Savienībai. Mums ir jāsāk rīkoties, citādi citi to izdarīs pirms mums.
Adam Bielan
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos pateikties Polfer kundzei par šī teicamā ziņojuma sagatavošanu.
Šodien mūsu diskusiju temats ir reģions, kas ir ļoti svarīgs visai Eiropas Savienībai, reģions, kas ir neparasti nozīmīgs ES enerģijas piegāžu drošībai. Ziņojuma nosaukums - Efektīvāka ES politika Dienvidkaukāzam - no solījumiem līdz rīcībai - skaidri apliecina, ka Eiropas Savienība ir nepierasti pasīva pēdējos gados attiecībā pret šo reģionu. Tomēr šis ir reģions, kas atrodas uz nozīmīgāko starptautisko dalībnieku konkurences skatuves. To vidū ir ne vien Eiropas Savienība, bet arī Krievija, Amerikas Savienotās Valstis un Ķīna. Šis ir reģions ar neparasti strauju ekonomisko attīstību. Pietiekami ir pieminēt, ka ekonomiskā attīstība Azerbaidžānā 2006. gadā pārsniedza 35%.
Tomēr šajā gadā var notikt pavērsiens, 2008. gads var būt krīzes gads. Nemaldināsim paši sevi: Kosovas piemēru var izmantot Gruzijas ziemeļu kaimiņš kā ieganstu šīs valsts teritoriālās integritātes pārkāpšanai. Tādēļ es ceru, ka Eiropas Savienība neatļaus Krievijai atbalstīt separātistu centienus Abhāzijā un Osetijā.
Marie Anne Isler Béguin
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, vispirms sveicu mūsu divus referentus. Polfer kundzes ziņojums bija tieši īstajā brīdī, jo Gruzijas notikumi mums ļauj pamanīt vispirms sarežģījumus ar demokrātijas veidošanu.
Šis ziņojums ir līdzsvarots, un tajā izklāstīti galvenokārt Dienvidkaukāza ģeogrāfiski stratēģiskie uzdevumi. Ir svarīgi atcerēties, ka kaimiņvalstu politikas mums uzliek par pienākumu atbalstīt un pievienoties šo valstu centieniem. Mēs esam pret viņiem politiski un morāli atbildīgi, taču arī viņi ir atbildīgi pret mums, jo īpaši saistībā ar cilvēktiesībām un vārda brīvību, kā to norādīja komisāre.
Atbalsts šīm trim valstīm ir vairāk jāvērš uz konfliktu atrisināšanu. Patlaban ES ir vienīgā, kas spēj tikt ar tiem galā. Bez politiskiem kompromisiem starp Armēniju un Azerbaidžānu Kalnu Karabahā, bez miera plāna starp Gruziju no vienas puses un Dienvidosetiju un Abhāziju no otras, šīs valstis nevarētu atjaunot uzticības pilnas attiecības un panākt noturīgu stabilitāti savā starpā un ar lielākajiem kaimiņiem.
Attiecībā uz atbalsta sniegšanu demokrātijai, mēs darām to ik brīdi. Nelaimīgā kārtā notikumi, kas satricināja Gruziju, iegrūda to politiskā krīzē, no kuras tā joprojām nav radusi izeju, ar opozīciju, kas apstrīd prezidenta vēlēšanu pirmās kārtas rezultātus.
Protams, reaģēšana uz aicinājumu Saakashvili kungam atkāpties no prezidenta amata opozīciju pārsteidza nesagatavotu, atstājot ļoti maz laiku vēlēšanu rīkošanai. Protams, šīs vēlēšanas nebija taisnīgas, jo diviem kandidātiem bija iespēja izmantot ievērojami lielākus līdzekļus, nekā pārējiem. Protams, vēlēšanu kampaņā bija apvainojumi un atklājumi pēcvēlēšanu cīņās no opozīcijas kandidāta puses, taču ir jānorāda, ka vēlēšanu dienā - un mēs bijām tur kā novērotāji - novērotāji netika ziņojuši par nopietniem starpgadījumiem, un tik daudz novērotāju vēlēšanu gaitas novērošanai tik mazā valstī vēl nebija bijuši.
Kopā ar starptautisko sabiedrību un vietējām, kā arī starptautiskajām NVO, mums bija iespēja būt lieciniekiem vispārējai pilsoņu vārda brīvībai, kaut arī tika ziņots par daudziem pārkāpumiem un iebaidīšanu, taču tas nenotika sistemātiski.
Secinājumā mēs uzsvērām, ka ir jāturpina tiesvedība, visas sūdzības un rezultātus nevar uzskatīt par galīgiem, kamēr nav atrisināti visi strīdi, un neskaitāmi vēlēšanas iecirkņi tādējādi tika slēgti.
Tomēr patlaban situācija nav pilnībā atrisināta, un mums joprojām ir jāvēršas pie Gruzijas līderiem visās politiskajās nometnēs, lai atsāktu un turpinātu dialogu; mums ir jāaicina iestādes uzklausīt opozīcijas sūdzības un ir jāaicina opozīcija, kas šajās vēlēšanās ieguva uzticību, uzņemties savu atbildības daļu kompromisa sasniegšanas labad, jo Gruzijai patiesi ir jāatgriežas tur, kur tā bija iepriekš, tur, kur tā bija pēc "Rožu” revolūcijas, jākļūst par valsti, kas savu vēstures vardarbības un nestabilitātes lappusi bija aizvērusi. To arī pieprasa Gruzijas iedzīvotāji, un tas ir iemesls, kādēļ viņi arī aicina Eiropas Savienību, un mums ir jābūt kopā ar viņiem.
Athanasios Pafilis
GUE/NGL grupas vārdā. - (EL) Priekšsēdētājas kundze, vēlos paust mūsu satraukumu par notikumu attīstību šajā reģionā, kuru apdzīvo miljoniem daudzu dažādu tautību darba cilvēki. Šīs notikumu attīstības dēļ viņi ir ievērojami apdraudēti Amerikas Savienoto Valstu, Krievijas un Eiropas Savienības imperiālistisko konfliktu dēļ saistībā ar enerģijas avotiem, varu pār tirgu un maršrutiem enerģijas transportēšanai. Pārējais ir daiļrunība.
Diemžēl ΝΑΤΟ paplašināšanās, iekļaujot reģiona valstis - un gaidāmā Ukrainas un Gruzijas pievienošanās - tomēr vairāk ir faktors, kas destabilizē situāciju reģionā. Situāciju destabilizē arī ārzemju militārās bāzes un karaspēks, kas atrodas jutīgos krustpunktos, it kā gatavotos jauniem nopietniem bruņotiem konfliktiem.
Jaunākās ziņas, ka ir sagaidāms, ka 3 000 ASV karavīrus izvietos karaspēka bāzēs Burgasas reģionā Bulgārijā, no kurienes tiks izbūvēts jaunais Burgasas - Aleksandropolisas naftas cauruļvads, apstiprina mūsu teikto un ir iemesls nopietnām bažām
Tāpat satraucoša ir informācija par ārzemju jūras spēku pastāvīgu uzturēšanos Melnajā jūrā un Kaspijas jūrā no valstīm, kuras nav reģiona valstis, piemēram, Amerikas Savienotajām valstīm.
Komisāre, gaidāmā Kosovas neatkarība, ko atbalsta Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība, atvērs bandūra kasti daudzām līdzīgām problēmām reģionā, par kuru mēs diskutējam: Abhāzija, Dienvidosetija, Krima, Piedņestra, Kalnu Karabaha un citas mazākas problēmas, kuras vai nu jau pastāv, vai arī tiek apspriestas.
Dubultu standartu politika, kuru jūs pieņemat, būs reģionam katastrofāla un izraisīs asinsizliešanu. Jūs pretendējat vienīgi būt ieinteresēti Gruzijas un Azerbaidžānas teritoriālajā integritātē. Tā kā Eiropas Savienība ir ieinteresēta vienīgi atrast līdzekļus, lai iefiltrētos reģionā, tā ierosina organizēt "trīs plus trīs” konferenci par drošību un sadarbību Dienvidkaukāzā, iesaistot tajā "trīs plus trīs” valstis: trīs Dienvidkaukāza reģiona valstis un Eiropas Savienību, Amerikas Savienotās Valstis un Krieviju. Tas patiesībā ir ierosinājums ASV klātbūtni atzīt par likumīgu.
Mēs uzskatām, ka jums nav tiesību iesaistīt Eiropas Savienības iedzīvotājus oportūnistiskos plānos, darbojoties starptautiskās interesēs, kas sola lielāku peļņu no naftas sūknēšanas.
Bastiaan Belder
IND/DEM grupas vārdā. - (NL) Priekšsēdētājas kundze, Dienvidkaukāza kā energoapgādes koridora svarīgumu Eiropas Savienībai nedrīkst novērtēt pārāk zemu. Kas pretējā gadījumā notiks ar mūsu mērķi panākt energoapgādes daudzveidību? Šajā ziņā mēs pilnībā piekrītam Polfer kundzes ziņojumam.
Analītiķis Vladimir Socor šī Dienvidkaukāza koridora funkcijas kodolīgi raksturoja, sakot, ka Azerbaidžānas - Gruzijas - Turcijas dzelzceļš izbeidz Krievijas monopolu dzelzceļa transportā no Kazahstānas un citām Centrālāzijas valstīm, tāpat, kā cauruļvadi caur Dienvidkaukāzu izbeigs Krievijas monopolu naftas un gāzes transportā no Centrālāzijas. Mēs tam varam piebilst, ka Azerbaidžānas enerģijas piegādes ir vajadzīgas Nabucco projekta īstenošanai.
Ja Eiropas Savienība vēlas pēc iespējas lielu ieguvumu no Dienvidkaukāza kā energoapgādes koridora, vissvarīgākais ir, lai iekšējā politiskā stabilitāte gūtu virsroku Gruzijā, Armēnijā un Azerbaidžānā. Diemžēl, šajās valstīs nav sociālās vienprātības. Tas rada tiešu uzdevumu ES. Politiskā stabilitāte attiecas arī uz politisko situāciju reģionālajā līmenī. Brisele ir pilnvarota, un tai ir pienākums iesaistīt kandidātvalsti Turciju šī jautājuma risināšanā, jo bruņotas konfrontācijas uzliesmojums Kalnu Karabahā ir visai reāla iespēja ilgtermiņā, ņemot vērā Azerbaidžānas militārā potenciāla četrkāršošanu un ārējās palīdzība palielināšanu Baku, ko tā šajā saistībā saņem.
Sylwester Chruszcz
- (PL) Priekšsēdētājas kundze, mēs sekojam Kaukāza notikumiem ar lielām bažām un interesi. Armēnija un Gruzija ir valstis, kas atrodas ļoti tuvu Eiropas Savienībai ne tikai ģeogrāfiski, bet arī civilizācijas nozīmē.
Vēlos paust atbalstu visiem demokrātiskajiem spēkiem šajās valstīs un visām iniciatīvām, kuru mērķis ir atbalstīt demokrātiju un ekonomisko izaugsmi Kaukāza iedzīvotājiem. Situācijas stabilizācija šajā reģionā ir gan visu šī reģiona valstu, gan arī to partneru un kaimiņvalstu, tostarp, Eiropas Savienības interesēs. Mūsu interesēs ir atbalstīt visus šī reģiona iedzīvotājus, īpaši cilvēktiesību un informācijas nesēju brīvības jomā. Es ceru, ka Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas iestādes nodrošinās vārda brīvību un informācijas nesēju brīvību, gatavojoties vēlēšanām, kas šajā reģionā ir gaidāmas 2008. gadā.
Pēdējās dienās Gruzijas iedzīvotājiem bija iespēja izteikt savu demokrātisko gribu prezidenta vēlēšanās. Lai gan prezidents Saakashvili tautas nobalsošanā ieguva pirmo vietu, mani uztrauc plaša mēroga opozīcijas protesti, mēģinot apstrīdēt vēlēšanu rezultātus un arī jaunākie notikumi Gruzijā, kas beidzās ar brutālu miermīlīgas demonstrācijas apspiešanu, neatkarīgu plašsaziņas līdzekļu slēgšanu un ārkārtas stāvokļa pasludināšanu.
Vēlos paust bažas arī par situācijas pasliktināšanos cilvēktiesību un plašsaziņas līdzekļu brīvības jomā Azerbaidžānā. Neaizmirsīsim Kaukāza nedaudzos un vēsturiskos iedzīvotājus abhāziešus un osetīnus, kuru pašnoteikšanās tiesības ir jāņem vērā daudzpusējā dialogā ar Gruzijas iestādēm. Savstarpēja sapratne un dialogs ir vajadzīgs arī Kalnu Karabahā, kur ir jārēķinās ar armēņu sabiedrības daļas neatkarības centieniem un jāsaskaņo ar azerbaidžāņu sabiedrības un tautas cerībām.
Visām pusēm ir jāaptver, ka viņu nākotne un labklājība ir atkarīga no iespējas saprasties un dibināt savstarpējās attiecības, kā pamatā ir miers un savstarpēja uzticēšanās.
Árpád Duka-Zólyomi
(HU) Ļoti pateicos, priekšsēdētājas kundze. Mēs regulāri pievēršam uzmanību situācijai un notikumu attīstībai Dienvidkaukāza reģionā. Pakāpeniska dokumenta par parlamentu sadarbību un EKP nostiprināšanu un rīcības plāna īstenošana dos pozitīvas attīstības rezultātu.
Vēlos izteikt atzinību Polfer kundzei, kura ir paveikusi labu darbu, apkopojot un kodolīgi un nepārprotami formulējot šīs ārkārtīgi sarežģītās problēmas. Viņas sagatavotais ziņojums skaidri parāda mērķus: tirgus ekonomikas veidošana, efektīvs atbalsts ekonomikas attīstībai un energoapgādes drošības veidošana, papildus demokrātijas, likuma varas, labklājības un drošības veidošanai.
Ekonomiskā izaugsme ar katru gadu kļūst straujāka, bet ir tiesa, ka tās ekonomiskā un sociālā ietekme uz iedzīvotājiem vēl nav pamanāma. Šeit ir vajadzīga efektīva ES politika trauslās demokrātijas nostiprināšanai un patiesas pulcēšanās, preses un vārda brīvības nodrošināšanai.
Gruzijas piemērs pierāda, cik svarīga nozīme ir regulāram dialogam starp varas pārstāvjiem un sabiedrību, un pretiniekiem. Pamata problēma ir politiskās stabilitātes izveidošana reģionā, kuru purvā ir iedzinuši trīs konflikti. Šajā laikā mums ir jāieskatās acīs faktoram, kas nozīmē ilgstošu nedrošību, proti, graujošajiem Krievijas lielvaras politikas centieniem. Esmu pārliecināts, ka Eiropas Savienībai ir jārīkojas apņēmīgāk pret Krieviju šajā jautājumā.
Īpaši satraucoša ir Kalnu Karabahas problēma. Minskas grupa veic sistemātisku darbu, taču, neraugoties uz to, mēs neesam pavirzījušies uz priekšu. Sarunu process ir jāturpina, un tādēļ es uzskatu, ka svarīgi ir abi pamatprincipi: vienlīdzīga attieksme pret reģiona integritāti un pašnoteikšanās tiesības. Tomēr neizbēgami pirmais solis ir okupēto teritoriju ap Kalnu Karabahu atbrīvošana, bēgļu atgriešanās un situācijas stabilizācija reģionā. Vienīgi šādā veidā var uzlabot situāciju Kalnu Karabahā nākotnē. Pateicos par jūsu uzmanību.
Alexandra Dobolyi
Priekšsēdētājas kundze, vispirms es vēlos pateikties L. Polfer par viņas lielisko darbu un lielisko sadarbību. Eiropas Parlaments ar šo ziņojumu raida skaļus un skaidrus vēstījumus: to, ka ES stingri jāiesaistās Dienvidkaukāzā, to, ka ES var būt izšķirīga nozīme reģionā, un to, ka ES jāpalielina finansiālais un tehniskais atbalsts, lai palīdzētu Gruzijai, Armēnijai un Azerbaidžānai reformēt savu pārvaldi un attīstītu demokrātiskas institūcijas, rosinātu pilsonisko sabiedrību sadarboties un stiprinātu šo valstu saistības attiecībā uz tādām Eiropas vērtībām kā cilvēktiesības, pamatbrīvības un tiesiskums.
Šie ir ES pamatprincipi, bet, kā es esmu daudzkārt teikusi šajā Parlamentā, mums jāpieņem tas, ka uzlabojumi tajās jomās ir pakāpenisks process, kas prasīs laiku. Mans secinājums šajā situācijā ir tāds, ka visas trīs valstis iet pareizajā virzienā, lēni un, dažreiz atpaliekot, bet es uzsveru, ka situācija ir labāka, nekā tā bija pirms pāris gadiem.
Par Gruzijas vēlēšanām man nav nekā piebilstama tam, ko mani kolēģi ir jau teikuši. Situācija, kā es jau teicu, ir solis uz priekšu, bet daudz vēl ir darāmā. Atbildot uz iesaldētiem konfliktiem, ikviens piekrīt, ka miermīlīga risinājuma atrašana ir izšķiroša politiskas stabilitātes sasniegšanai. Īpaši attiecībā uz Kalna Karabahas konfliktu es esmu viena no tiem, kas atbalsta risinājumu, pamatojoties uz teritoriālās integritātes un pašnoteikšanās tiesību principiem. Es esmu arī viena no tiem, kas tic, ka ir vajadzīga jauni drošības pasākumi, lai veidotu uzticēšanos dažādu pušu starpā un pabeigtu lēno, bet nepārtraukto karojošā reģiona demilitarizācijas procesu.
Kā es teicu iepriekš, ir vajadzīga intensīvāka ES un starptautiskās kopienas iesaistīšanās. Situācija, kad "nav ne kara, ne miera”, ir nestabilitātes cēlonis, un visvairāk ES var un tai vajag nodot savu pieredzi un sasniegumus miera uzturēšanas, ekonomiskā uzplaukuma un demokrātijas veidošanā šajā reģionā.
Samuli Pohjamo
(LT) Vispirms es vēlos pateikties referentei Polfer kundzei par teicamo ziņojumu par reģionu, kurā ir izklāstīta situācija Dienvidkaukāzā un iespējas, ko tur var sniegt Eiropas Savienības kaimiņattiecību politika.
Eiropas Savienības kaimiņattiecību politikas paplašināšana, tās darbības jomā iekļaujot Armēniju, Azerbaidžānu un Gruziju, ir svarīgs Eiropas Savienības solis attiecībā pret šo reģionu. Tomēr jau ziņojuma nosaukums "no solījumiem līdz rīcībai” ir pietiekams iemesls, lai mudinātu Eiropas Savienību aktīvāk iesaistīties šajā reģionā. Vienlaicīgi Dienvidkaukāza valstīm būs izdevība ciešāk sadarboties ar Eiropas Savienību.
Tomēr reģiona daudzās problēmas aicina uz efektīvāku rīcību no Eiropas Savienības puses, turklāt tās pieprasa Dienvidkaukāza valstīm izrādīt lielāku atbildību un uzņemties lielākas saistības šo partnerattiecību labā. Viens no galvenajiem mērķiem ir daudzo vietējo konfliktu miermīlīga atrisināšana. Tas varētu izveidot stabilitāti reģionā un palielināt tā iespējas autonomai attīstībai.
Es vēlos uzsvērt pilsoniskās sabiedrības atbalsta un cilvēku savstarpējo kontaktu nozīmi demokrātijas un likuma varas veidošanā. Piemēram, ES finansētie pārrobežu projekti ir līdzeklis dialoga atsākšanai un uzticības palielināšanai pušu starpā, taču tam ir vajadzīga attiecīgo valstu piekrišana netraucēt šajā nolūkā izveidoto programmu un projektu darbu.
Turklāt ciešākas attiecības var iegūt, tikai samazinot pārrobežu satiksmes ierobežojumus ar studentu un skolēnu apmaiņas programmām, kā arī sekmējot zinātnieku, pētnieku, mākslinieku, uzņēmēju un žurnālistu pārvietošanos.
Vīzu režīma starp Dienvidkaukāza valstīm un ES pilnveidošana arī palielinās tirdzniecības un ekonomisko sadarbību, kā to paziņoja Starptautiskās tirdzniecības komiteja.
Inese Vaidere
Godātie kolēģi! Situācijā, kad Dienvidkaukāzā konkurē vairāki ietekmīgu ģeopolitisko dalībnieku intereses, ir svarīgi saskatīt to patieso ietekmi. Ziņojumā esam ļoti vairījušies atzīt Krievijas īsteno lomu šajā reģionā. No Baltijas valstu pieredzes varam apgalvot, ka daudzu problēmu cēlonis ir Krievijas neoimperiālistiskā ārpolitika, vēlme atjaunot ietekmi zaudētajās teritorijās. Nevaru piekrist ziņojumā paustajam uzskatam, ka dalība NATO varētu veicināt konflikta atjaunošanos Abhāzijā un Dienvidosetijā. Jāievēro, ka vairāk kā 70% Gruzijas iedzīvotāju būtībā nobalsojuši "par” dalību NATO, bet patiesībā situāciju ir sarežģījusi Krievija, veicinot etniskā sastāva izmaiņas un mainot pilsoņu sastāvu. Mēs nedrīkstam ignorēt tautas vēlmi tuvoties Rietumu demokrātijai. Gruzijas demokrātisko virzību apliecina arī 5. janvāra prezidenta vēlēšanas, kuras notika visumā atbilstoši starptautiskajiem standartiem. Iespējams, ka esam bijuši pārlieku kritiski pret Azerbaidžānu, jo ir parādījusies vēlme ievērot cilvēktiesības - ar prezidenta decembra dekrētu tika atbrīvoti 119 ieslodzītie - tai skaitā žurnālisti. Eiropas Savienībai ir aktīvāk jāiesaistās ieilgušo konfliktu atrisināšanā, kas ir priekšnoteikums stabilitātei un attīstībai. Pirmais solis varētu būt veicināt Krievijas militāro spēku nomaiņu ar starptautiskajiem miera uzturētājiem. Ar Krieviju jārunā skaidra valoda "Ēzopa valoda” nav veids, kā pāriet no solījumiem uz rīcību. Paldies!
Jiří Maštálka
(CS) Priekšsēdētājas kundze, iesākumā vēlos izteikt lielu pateicību komisārei par viņas atbildi uz manu jautājumu saistībā ar kriminālatbildību personām Gruzijā. Šis ir ļoti jutīgs jautājums, kas tika risināts arī priekšvēlēšanu diskusijās Gruzijā. Es vēlos pieminēt, ka iepriekšējais runātājs paziņoja, ka Krievijai ir imperiālistiski nolūki. Jā, tas ir iespējams. Tomēr man ir jāsaka, ka Kaukāzs nav nedz Alpi, nedz arī Pireneji. Kaukāzs ir Kaukāzs, un mums tas ir jāsaprot esošajā ģeogrāfiskajā kontekstā. Es biju sagatavojis garāku uzstāšanos, bet vēlos sniegt kopsavilkumu par manu komandējumu kā vēlēšanu novērotājam septiņās vietās Gruzijā.
Vispirms tāpat kā lielākais vairums Kaukāza iedzīvotāju, mēs Rietumeiropā, Centrāleiropā un Austrumeiropā arī vēlamies šajā reģionā redzēt stabilitāti. Iespējams, ka šo stabilitāti var panākt ar Amerikas Savienoto Valstu vai Eiropas Savienības atbalstu. Otrkārt, mūsu kā Eiropas Parlamenta deputātu pienākums ir pārbaudīt finanšu līdzekļu, ko Eiropas Savienība ir piešķīrusi attiecīgajām programmām, izlietojumu. Tos nedrīkst izmantot prezidenta Saakashvili vēlēšanām. Treškārt, ļoti brīnišķīgi ir tas, ka vecais - jaunais prezidents ierosina dialogu ar Krieviju. Taču tas, ka kāds oficiālās svinībās piedāvā dāmai savu roku nebūt nenozīmē to, ka viņš dejos ar viņu tā, kā viņa to vēlas. Es vēlos teikt, ka, ja prezidents Saakashvili ierosina dialogu ar Krieviju, tad ir nepieciešams, lai pretējā puse saprastu, ka šis ir patiess uzaicinājums uz deju. Ceturtkārt, visas valstis ir ieinteresētas Kaukāzā, tostarp arī Amerikas Savienotās Valstis un Eiropas Savienība. Diemžēl Eiropas Savienības ietekme Kaukāzā ir vāja. Komisāre, man ir jāpieņem, ka Eiropas Savienības intereses par šo reģionu nav skaidras un ka tai ir bažas par tur pastāvošo nabadzību. Šajā sakarā mūsu kopīgā Eiropas Savienības politika ir labāk jānoformulē, tai jābūt ne tikai vārdiem, bet arī rīcībai un finansējumam.
Derek Roland Clark
Priekšsēdētājas kundze, es nevaru atbalstīt Melnās jūras politiku. Tā patērēs lielas naudas summas. Mana valsts ir otra lielākā ES maksātāja, un mūsu valdība tikko ir nolēmusi samazināt mūsu ES atmaksu par UKP 1 miljardu gadā.
Sākotnēji viens no šīs politikas mērķiem būs veicināt gāzes un naftas piegādi Rietumiem. Pirms diviem gadiem mēs redzējām, kā Krievija pārtrauc gāzes piegādi Ukrainai Ziemsvētku laikā. Viņi vienkārši demonstrēja savu spēku, un, ja Krievijas daļa Rietumu energoresursu apgādē būs pat vēl lielāka, kas var pateikt, ka viņi to neatkārtos - pret mums visiem? Eiropai jākļūst patstāvīgākai energoapgādē - nevis ar nenozīmīgu vēja enerģiju vai biodegvielām. Kad pasaulē trūkst labības, ir bezprāts aizvietot degvielas trūkumu ar pārtikas trūkumu. Manas valsts valdība gandrīz pārāk vēlu ir izsludinājusi plānu būvēt jaunas paaudzes kodolelektrostacijas, cerams, panākot Franciju - tas ir, 70 % elektrības no kodolenerģijas. Mums vajadzētu vairāk darīt, un mums vairāk jāizmanto pieejamie resursi, lai ražotu ūdeņradi un izstrādātu tehnoloģiju tā izmantošanai naftas vietā.
Ja ES patiešām grib kaut ko panākt, tai jāfinansē kodolelektrostaciju celtniecība visā kontinentā, lai samazinātu mūsu atkarību no nestabiliem režīmiem un pārlieku gariem piegāžu pārvadiem. Tad un vienīgi tad mums būtu pieejama nauda, lai palīdzētu nabadzīgākajiem reģioniem pie Melnās jūras. Naudas iepludināšana tagad vienīgi turpinātu kavēt solīto finansējumu 10 jaunajiem ES austrumu dalībniekiem - solījumu, kas vēl jāpilda. Solījumi - Lielbritānijā mums solīja referendumu par Eiropas Konstitūciju, Lisabonas Līgumu - sauciet to, kā gribat. Šajā plenārsēžu zālē es tagad pieprasu, lai ES notur referendumu par visu dalībvalstu, arī Apvienotās Karalistes, Līgumu. Prasiet cilvēkiem.
Georgios Papastamkos
- (EL) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi! Melnās jūras ekonomiskās sadarbības organizācija ir rūpīgi pārdomāta reģionāla struktūra, kas iesaistīta nepārtrauktā intensīvā un daudzpusīgā sadarbībā. Turklāt tā ir forums Eiropas un Āzijas kontaktiem. Tā ir forums radošām izpausmēm, atšķirīgām kultūrām, atšķirīgām etniskām identitātēm un reliģijām.
Melnās jūras ekonomiskās sadarbības organizācija ir aicināta uzņemties nozīmīgu lomu miera, stabilitātes un uzplaukuma nodrošināšanā reģionos, kas cieš no vērā ņemamām problēmām, Piemēram Balkānu reģionā un Kaukāzā, kā arī veidot Eirāzijas ekonomisko zonu.
Melnās jūras reģiona, kas strauji attīstās, ģeogrāfiski stratēģiskā un ekonomiskā nozīme ir neapstrīdama. Īpaši svarīga ir jūras satiksme, autoceļu transports un koridori, kā arī sadarbība enerģētikas jomā, to apvienojot ar ilgtspējīgas attīstības sekmēšanu.
Attiecības starp ES un Melnās jūras reģionu ir ieguvušas jaunu virzību, pateicoties Komisijas paziņojumam par sadarbību ar Melnās jūras reģionu. Šim paziņojumam ir komisāres Ferrero-Waldner meistardarbs. Tomēr uzskatu, ka ir nepieciešama plaša, saskanīga un stratēģiska pieeja šim reģionam. Atbalstu arī parlamentu sadarbību starp Eiropas Parlamentu un Melnās jūras ekonomiskās sadarbības organizācijas parlamentāro asambleju.
Visbeidzot atļaujiet man īpaši izcelt konstruktīvo lomu, kas ir manai valstij, Grieķijai, kura ir gan ES dalībvalsts, gan arī Melnās jūras ekonomiskās sadarbības locekle, sadarbības stiprināšanā gan ar Melnās jūras ekonomiskās sadarbības organizāciju, gan arī starp reģioniem ES.
Nobeigumā vēlos apsveikt abas referentes, jo īpaši Anastase kundzi, kā arī komisāri par viņas auglīgo ieguldījumu šo abu struktūru kopējo prioritāšu noteikšanā. Komisāre, es joprojām domāju, ka mums jākļūst vēl drosmīgākiem un jāizveido institucionalizēta starpreģionāla sadarbība ES un Melnās jūras reģionam.
Hannes Swoboda
(DE) Priekšsēdētājas kundze, vispirms vēlos pateikties abām referentēm par viņu lielisko un ciešā sadarbībā paveikto darbu. Es vēlos izteikt pateicību arī komisārei, jo es zinu, ka viņai ļoti rūp šis reģions, un tāpēc, ka es ticu, ka viņa vēlas paveikt vēl vairāk, nekā, iespējams, to gaida dalībvalstis. Mēs piedāvājam viņai visu iespējamo palīdzību šajā sakarā. Es vēlos arī izmantot iespēju un izteikt sirsnīgu pateicību Semneby kungam, jo viņš pārstāv Padomi un ir ļoti aktīvs šajā reģionā.
Es uzskatu, ka mums beidzot ir jāsasniedz kaut kas no tā, kas vismaz pēc būtības ir saistīts ar to, uz ko es un mani kolēģi nemitīgi atsaucās, kā ES Melnās jūras reģionu. Sarkozy kungs to izmantoja citādi Vidusjūras reģionam, proti, kā šķēlumu Eiropas Savienībā. Nē, visai Eiropas Savienībai un šim reģionam, ko robežo Melnā jūra un Dienvidkaukāza valstis, partnerības ziņā ir jāstrādā kopā - kā to ir paziņojuši arī citi - lai atrisinātu kopējās problēmas: politiskās problēmas, piemēram, stabilitātes, migrācijas un, protams, arī ekonomiskās problēmas, un ar šo es vienkārši domāju par enerģijas tranzītu.
Piemēram, jebkuram, kurš vēlas kļūt kaut nedaudz mazāk atkarīgs no Krievijas, ir jānodrošina citi kanāli, un tie, iespējams, šķērsos šo reģionu, jo īpaši Turciju. Lai ko jūs domātu par tās iestāšanos - es zinu, ka pastāv trīs atšķirīgi viedokļi šajā jautājumā - Turcija būs svarīgs partneris Eiropas Savienībai šajā reģionā, un tādēļ mums, protams, ir jāiekļauj Turcija šī jautājuma risināšanā. Es piekāpjos kolēģim Severin, kurš teica, ka mums ir jāmēģina atrisināt šie jautājumi kopā ar Krieviju.
Taču tas nenozīmē, ka mēs atkāpsimies no domas par šī reģiona valstu neatkarību, autonomiju un spēku pašiem atrisināt savas problēmas, un teiksim, ka problēmu atrisināt mēs varam tikai kopā ar Krieviju. Krievijai arī ir jāzina, ka mēs šīs valstis atbalstām to centienos pēc neatkarības un arī konfliktu risināšanā. Eiropai šajā gadījumā ir jābūt partnerim, kas nepārprotami atbalsta šīs valstis. Melnās jūras reģions ir ļoti nozīmīgs reģions Eiropas Savienībai. Mēs nedrīkstam steigties, pirms rodas iespēja šo jomu attīstīt kopīgi. Mēs spēsim kopīgi aizstāvēt savas intereses tikai tad, ja Krievijai stāsimies pretī kopā.
Henrik Lax
(SV) Priekšsēdētājas kundze, es vēlos izteikt lielu pateicību referentei Lydie Polfer par patiešām lielisko ziņojumu. Ir laiks izbeigt tukšus solījumus un tā vietā rīkoties, lai nodrošinātu labāku Dienvidkaukāza integrāciju ar Eiropas Savienību. Kā Parlamenta referents par Vīzu kodeksu, vēlos pievērst uzmanību pārvietošanās brīvībai un ļoti aicinu gan Komisiju, gan dalībvalstis strādāt, lai tas kļūtu iespējams.
ES kaimiņvalstīm un Dienvidkaukāza valstīm, lai veidotu demokrātisku sabiedrību attiecībā uz likuma varu un funkcionējošu tirgus ekonomiku, to pilsoņiem ir jābūt iespējai netraucēti pielāgoties ES, lai gūtu labumu no mūsu pieredzes šajā jomā. Taču šobrīd tas tā nav. Ir plaši zināms, ka ES dalībvalstu konsulārie dienesti daudzās Dienvidkaukāza valstīs diemžēl ir nepilnīgi. Tie ir nepilnīgi gan subsidiaritātes, gan arī efektivitātes ziņā. Tādēļ aicinu dalībvalstis palielināt sadarbību savā starpā. Es saskatu divas iespējas. Pirmā iespēja ir pieminēta ziņojumā, kuru mēs patlaban apspriežam, un tā ir kopīgu vīzu pieteikuma centru veidošana ES vīzu saņemšanai. Diemžēl šis ceļš ir garš. Tādēļ ierosinu alternatīvu risinājumu, proti, Dievidkaukāza valstu pilsoņiem neatkarīgi no viņu ceļojuma iemesla būtu tiesības iesniegt vīzas pieteikumu ES vai arī Šengenas valsts konsulātā, kurš atrodas izdevīgākā vietā vīzu pieteikuma iesniegšanai.
Ryszard Czarnecki
. - (PL) Priekšsēdētājas kundze, šī ir svarīga apspriede un Polfer kundzes ziņojums ir nozīmīgs ziņojums. Ar šo soli Eiropas Parlaments solis mēģina atgūt 10 līdz 20 gados nokavēto. Šajā laikā Eiropas Savienībai praktiski nav bijusi neviena politika saistībā ar Dienidkaukāza valstīm.
Beidzot mēs esam nonākuši līdz sapratnei, ka Azerbaidžāna, Armēnija un Gruzija nav likumsakarīga Krievijas ekonomiskās un politiskās ietekmes zona. Šo saku tieši 11 dienas pēc Gruzijā notikušajām vēlēšanām, kur es biju viens no sešiem Eiropas Parlamenta novērotājiem vēlēšanās, kurās atkal uzvarēja uz rietumiem orientētās izvēles pārstāvis, kurš atbalsta pēc iespējas lielu konverģenci ar Eiropas Savienību un iestāšanos NATO. Šo saku arī politisko konfliktu, kas apdraud mūs visus, visu Eiropu, kontekstā. Tie var iegūt pat militāru raksturu Krievijas un Gruzijas starpā Osetijā un Abhāzijā, taču Erevāna, Baku un Tbilisi ir vienlīdz nozīmīgas Eiropas Savienības enerģijas politikai un energopiegādes avotu dažādošanai. Tādēļ pāriesim no vārdiem pie darbiem, kā tas ir pateikts ziņojuma nosaukumā. Pāriesim no tukšiem vārdiem pie darbiem.
Nickolay Mladenov
(BG) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, atļaujiet atgādināt, ko AK kolēģis teica pirms brīža. Ja mēs uz AK atlaides rēķina varētu atrisināt problēmas ar cilvēku tirdzniecību, neatkarīgu energoapgādi ziņā un Melnās jūras reģionā drošību, nedomāju, ka starp jaunajām dalībvalstīm atrastos kāda, kas nevēlētos ietaupīt 1 miljardu eiro, ko tām izmaksātu šīs problēmas atrisināšana.
Kolēģi, Anastase kundzes ziņojumā ir viena galvenā doma, un šī doma ir, ka Eiropas Savienībai ir vajadzīga Melnās jūras politika tādā pašā veidā, kā bija Ziemeļu dimensija, un tādā pašā veidā, kā bija Vidusjūras reģiona politika. 2007. gadā Eiropas Komisija publicēja paziņojumu, tagad mums ir arī Eiropas Parlamenta ziņojums. Vēlos saviem cienījamajiem kolēģiem atgādināt, ka pagājušā gada beigās mēs aicinājām Eiropas Komisiju nākt klajā ar konkrētiem projektu un programmu priekšlikumiem īstenošanai 2008. gada programmas ietvaros. Tādēļ 2008. gadam būtu jākļūst par Melnās jūras reģiona rīcības gadu.
Apspriežot Eiropas enerģijas jautājumus, vēlos teikt, ka šajā ziņojumā ir ļoti svarīgs vēstījums: Melnā jūra Eiropas Savienībai ir stratēģiski svarīga, jo tā var noderēt enerģijas apgādes no viena avota atkarības samazināšanai, tieši tāpat tā var palīdzēt enerģijas avotu dažādošanai... un energoapgādes neatkarībai. Mūsu ziņojumā ir aicinājums izvēlēties pēdējo. Un es jūs visus aicinu: nepieļausim, lai Eiropas Savienība un atsevišķas Eiropas Savienības valstis palielinātu savu atkarību no viena vai otra enerģijas avota.
Ziņojumā ir ļoti nozīmīgs vēstījums mūsu kaimiņiem, un es atļaušos citēt to angļu valodā. Attiecībām Melnās jūras reģionā ir jābalstās uz: "savstarpēju cieņu, teritoriālo integritāti, vienas valsts neiejaukšanos otras iekšējās lietās un aizliegumu izmantot spēku vai izteikt draudus izmantot spēku”.
Šis ir Eiropas Komisijas vēstījums, un ceru, ka Prezidentūra veiksmīgi ar to iepazīstinās mūsu partnerus Melnās jūras otrajā krastā kā arī iepazīstinās ar politiku, ko mēs īstenosim šajā reģionā un kā arī ar aicinājumu viņiem īstenot tādu pašu politiku pret Melnās jūras piekrastē esošajām valstīm, kas izcīnījušas savu neatkarību. Paldies.
Ioan Mircea Paşcu
Priekšsēdētājas kundze, pēc vairāk nekā pusotra gadsimta ievērības trūkuma Melnās jūras teritorija ir atkal starptautiskās ekonomikas un politikas degpunktā.
Šī teritorija pašlaik cenšas iegūt jaunu līdzsvaru pēc jaunu dalībnieku ienākšanas, tostarp ES, kad tik daudzus gadus aukstā kara laikā ir tikusi uzskatīta par noslēgtu zonu.
Pēc Komisijas paziņojuma ar nosaukumu "Melnās jūras reģiona sinerģija: jauna sadarbības iniciatīva”, pašreizējais pirmais Parlamenta ziņojums ir vēl viens solis pareizajā virzienā.
Bet, diemžēl, ar šiem abiem tomēr nepietiek. Pašas teritorijas identitātes trūkums un dažu ES valstu tradicionālā jutība pret Krieviju - gan politiskā (piemēram, Ukraina, Moldova, Dienvidkaukāzs un iesaldētie konflikti), gan ekonomiskā (palielinātā Eiropas atkarība no Krievijas gāzes un trauslais ES-Turcijas sarunu stāvoklis) - ir starp tiem varbūtējiem iemesliem, kāpēc ES ir aprobežojusies ar sinerģiju stratēģijas vietā.
Ja stratēģija nozīmē skaidrus mērķus, konkrētus līdzekļus to sasniegšanai un, galu galā, detalizētu laika grafiku, kas viss radīts tieši šīs teritorijas labā, sinerģija ierosina vienkārši kaimiņu interešu jomu apvienošanu ar ES interesēm.
Stratēģiju varētu sasniegt ar konkrētiem pasākumiem, kā ES darbojas ar lielu skaitu vietējo organizāciju; kā nodibina fizisku saikni starp šo teritoriju un pārējo kontinentu, kurā Donavas upe ir svarīga; un kā stiprina kaimiņattiecību politikas instrumentu attiecībā uz Melnās jūras teritoriju, kā to piedāvā manas grupas grozījumi.
Nobeigumā viens vārds par Moldovu, kontinenta latīņu kultūras pēdējo pārstāvi ārpus ES robežām. Kaut arī pieredzējusi to pašu Otrā pasaules kara sākuma nožēlojamo pieredzi, Moldova nevarēja dalīties ar trim Baltijas valstīm to pozitīvajā liktenī pēc aukstā kara.
Es uzskatu, ka Eiropai ir pienākums labot šo situāciju un tāpēc joprojām mudināt un reaģēt uz Moldovas centieniem pievienoties Savienībai. Es ceru, ka Moldovas jautājums tiks visbeidzot izspriests kā jautājums pats par sevi un tā nepaliks citu ES attiecību faktiskā ķīlniece, lai cik stratēģiskas šīs attiecības arī būtu.
Olle Schmidt
(SV) Priekšsēdētājas kundze, ļaujiet izteikt pateicību referentei par izcilo ziņojumu par reģionu, kas ir pelnījis mūsu uzmanību. Dienvidkaukāza reģionam ir arvien lielāka nozīme gan politiskajā, gan arī ekonomiskajā ziņā. Mēs visi ievērojam pieaugošo interesi par reģionu, ne tikai šajā asamblejā.
Diemžēl ir vairāki iespējami bīstamie punkti, un Krievijas iejaukšanās ir ievērojama. Krievija vēlas palielināt savu ietekmi, un tas norāda, ka tā ir ieinteresēta iegūt vadošās pozīcijas un kontrolēt tādus procesus kā naftas un gāzes piegādes Eiropai. ES ir jāsaskata draudi Krievijas rīcībā un to dēļ jāpastiprina savas saiknes ar Dienvidkaukāza valstīm. Šādā veidā mēs varētu arī iegūt lietderīgo un vajadzīgo Krievijas naftu un gāzi ar piegādes maršrutiem Ziemeļeiropā. ES ir viss nepieciešamais, lai gūtu labumu no lielākas līdzdalības.
Esmu biedrs Zviedrijas organizācijā - un aktīvi piedalījos tās dibināšanā - tās mērķis ir palielināt kontaktus starp Zviedriju un Azerbaidžānu. Tādēļ es uzskatu šo valsti par draudzīgu. Konflikts Kalnu Karabahā 1991.-1994. gadā piespieda doties bēgļu gaitās miljoniem cilvēku, un šis konflikts joprojām nav atrisināts. Saskaņā ar organizācijas Amnesty International datiem 600 000 bēgļi, kas slēpjas savā valstī, Azerbaidžānā, dzīvo drausmīgos apstākļos. Pirms dažiem gadiem apmeklēju bēgļu nometni Azerbaidžānā, kas atradās netālu no Irānas robežas. Nekad nebiju redzējis tik nožēlojamu nabadzību. Ir pilnīgi nepieņemami, ka pēc visiem šiem gadiem simtiem un tūkstošiem cilvēku joprojām ir jādzīvo šādos pazemojošos apstākļos. Šajā sakarā Azerbaidžānas vadītāji ar prezidentu Aliyev ir pelnījuši nopietnu kritiku. ES un Komisijai šajā jomā ir jāstrādā vairāk. Šie bēgļi nedrīkst kļūt par aizmirstajiem cilvēkiem.
Ir svarīgi, lai mēs rīkotos efektīvāk, lai nodrošinātu, ka tiek ievērotas tādas pamattiesības kā vārda brīvība. Opozīcijas politiķi un žurnālisti nedrīkst būt pakļauti draudiem un iebiedēšanai vai arī tikt apcietināti. Ja Azerbaidžāna vēlas kļūt par valsti, ar ko rēķinās Eiropa, tai ir jāievēro demokrātiskas valsts pamatprincipi attiecībā uz likuma varu.
Andrzej Tomasz Zapałowski
. - (PL) Priekšsēdētājas kundze, problēmas, kuras mēs šodien apspriežam - arī tās, ko pieminēja iepriekšējie runātāji - ir neparasti nozīmīgas problēmas. Tās iezīmē Kopienas rīcības virzienu, kurš patlaban vēl ir lielā mērā atstāts novārtā.
Ja Eiropa nevēlas zaudēt savas pozīcijas, Eiropas Savienībai ir dabiskā ceļā jāpalielinās un sava ietekme jāpalielina vienīgi austrumu virzienā. Tomēr šīs diskusijas, kas var kļūt bezgalīgas, piemēram, par atsevišķu valstu iestāšanās izredzēm, nedod pamatu optimismam. Nav jāanalizē un jāiedziļinās dokumentu saturā, lai varētu apgalvot, ka pret šo reģionu, salīdzinot, piemēram, ar Āfriku, izturas kā pret mūsu kontinenta attālu provinci.
Visi sadarbības mehānismi, piemēram, Eiropas Kaimiņattiecību politikas daļa, ir svarīgi, bet tas nav mērķis šim reģionam, jo ar to neveido patiesas partnerattiecības savā starpā. Eiropas Savienībai nopietna iesaistīšanās šajā reģionā ir saistīta ar iejaukšanos Krievijas ietekmes sfērā, un tas un tas, saprotams, nozīmē pasākumu daļēju izmantošanu šajā reģionā. Mums tomēr ir jāatceras, ka ilgtermiņā šī politika neradīs stabilitāti šajā reģionā: tas izraisīs pretējo, iespējams, radot jaunus saspīlējumus, un mums jau patlaban daudz tādu ir.
Urszula Gacek
Priekšsēdētājas kundze, referents par Melnās jūras reģiona politiku atgādina mums, ka Eiropas Savienība atbalsta jaunu enerģētikas infrastruktūru un izmantojamus transporta koridorus, dažādojot gan piegādātājus, gan maršrutus. Pirmais piemērs šādam pasākumam ir Nabuko gāzes cauruļvads, kas ir jau atzīts par Eiropas mēroga prioritāru projektu. Tāpēc ir jānožēlo, ka šo projektu apdraud alternatīvs Krievijas-Itālijas cauruļvads ar nosaukumu South Stream.
Es kā Polijas deputāte saskatu daudzas paralēles starp South Stream un Baltijas gāzes cauruļvadu Nord Stream. Abi ir daudz dārgāki par zemes maršrutiem. Patiešām, South Stream var izrādīties par USD 4 miljardiem dārgāks nekā Nabuko. Abi var izjaukt jutīgās jūras vides trauslo ekoloģisko līdzsvaru. Turklāt abos gadījumos cauruļvadus var uzskatīt par politisku ieroci Krievijas rokās.
Nord Stream izolēs Poliju, Baltijas valstis un Ukrainu; South Stream to pašu darīs attiecībā uz Turciju, Dienvidkaukāzu un, iespējams, Rumāniju, ko tagad var apiet par labu Serbijai. South Stream ir pret energoresursu nodrošinātības principu Eiropā, kura pamatā ir dažādi avoti un maršruti. Tādējādi, ja South Stream patiešām turpinās, tam nav jāsaņem ES finansējums nevienā posmā.
Ja Krievija grasās virzīt uz priekšu ekonomiski neizdevīgus un videi apšaubāmus projektus, tāpēc ka tie kalpo tās ārējās politikas mērķiem, tad tam nav jānotiek uz mūsu rēķina.
Jan Marinus Wiersma
(NL) Priekšsēdētājas kundze, es atzinīgi novērtēju, ka šovakar mūsu diskusijas ir par Dievidkaukāzu un mūsu kā Eiropas Savienības un Parlamenta iecerēm attiecībā uz Melnās jūras reģionu. Beidzot mēs runājam par reģioniem, kuriem ir reģionālās problēmas, kam ir jārod reģionāli risinājumi to valstu labā, kas veido šī reģiona daļu.
Mēs runājam par drošību, enerģiju, tirdzniecību un transportu jeb, to vispārinot, runājam par stabilitāti un attīstību Eiropas Savienības kaimiņos esošajos reģionos - reģionos, kuros esam visvairāk ieinteresēti. Šīs ir intereses, kas, manuprāt, ES un Eiropas Komisijai ir jāatspoguļo aktīvākā politikā. Mēs esam pateicīgi komisārei par iniciatīvām, ko viņa ir izstrādājusi saskaņā ar iniciatīvu "Melnās jūras sinerģijas”.
Kā citi deputāti to jau ir minējuši, ir svarīgi uzsvērt, ka šāda veida sadarbībā sava loma ir arī Krievijai un Turcijai. Šīs valstis jau savu lomu ir uzņēmušās, un īpaši svarīgi ir, lai ES pārliecinātos, ka tās šo lomu saglabā. Galu galā, mums ir labas attiecības ar Turciju - patlaban norisnās sarunas par tās līdzdalību ES - lai gan arī Turcijai ir plašāka nozīme šajā reģionā, tāpat kā tās tradicionālā loma. Krievija ir nozīmīga šajā reģionā, taču attiecības ar šo valsti ir diezgan sarežģītas. Es domāju, ka, ja pati ES šajā sadarbībā sevi nostādīs partnera, nevis līdera pozīcijās, tad Maskava sapratīs, ka atbildība par šo reģionu tiek dalīta, ka mēs varam sadarboties bez ES vadošās lomas.
Sinerģijas ir laba iecere - tās ir labs ES - Komisijas politisko aktivitāšu kopuma kopsavilkums, bet, lai tās īstenotu mazliet strukturētākā veidā, mēs ar Swoboda kungu ierosinājām tām piešķirt parlamentāro dimensiju ar ministru apspriedēm Melnās jūras reģiona līmenī. Mēs atzinīgi novērtētu nedaudz strukturētāku pieeju. Patiešām, mēs esam pat runājuši par ES un Melnās jūras Kopienu, lai gan saskaņā ar Sarkozy kunga iniciatīvām mēs, iespējams, esam kļūstam atturīgāki tad, kad nākas izmantot šo terminoloģiju.
Ir svarīgi uzsvērt, ka kamēr mūsu ierosinājumi un jūsu redzējumi nevar aizstāt ES divpusējās attiecības ar visām šīm valstīm, tie tik un tā nevar mudināt mūsu austrumu kaimiņus uz ciešāku sadarbību. Es domāju, ka arī minētais ir izšķiroši svarīgs ES.
Siiri Oviir
(ET) Komisāre, priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi!
Eiropas Savienības intereses un mērķis Dienvidkaukāzā ir atbalstīt un sekmēt attīstību, lai šīs trīs reģiona valstis kļūtu par mierīgām un stabilām valstīm. Kaimiņattiecību politika darbojas, taču ir vajadzīgs izstrādāt arī reģionālās politikas, kas darbotos līdztekus minētajai. Tajā pašā laikā mēs nevaram ignorēt šo trīs valstu atšķirības, citādi mūsu politikas būs neefektīvas.
Vēlreiz uzsvēršu, ka Dievidkaukāza valstis - Armēnija, Azerbaidžāna un Gruzija - ir ļoti atšķirīgas kultūras, ieražu, reliģijas un ģeopolitiskajā ziņā. Tomēr tām ir kopēja pagātne - tās visas ir atsvabinājušās no padomju ideoloģijas ietekmes, ko tās ir pārdzīvojušas turpat vai 100 gadus. Tās vēl nav pilnībā atbrīvojušās no Padomju Savienības mantinieces - Krievijas - militārās klātbūtnes.
Šīm valstīm ir vajadzīgas un to iedzīvotāji vēlas demokrātiskas reformas, tām ir vajadzīga patiesa un mērķtiecīga Eiropas Savienības palīdzība. Komisijas delegācijas Erevānā un Baku darba uzsākšana nekavējoties ir gaidīta un vajadzīga.
Tajā pašā laikā ar Eiropas Savienības īpašā pārstāvja Dienvidkaukāzā darbu tā pašreizējā veidā nepietiek. Nav izskaidrojuma tam, kādēļ īpašā pārstāvja ziņojumi vairākus gadus nav bijuši pieejami Eiropas Parlamentam. Šī situācija ir jāmaina. Visi mēs strādājam šo pašu mērķu labad.
Mēs nedrīkstam aizmirst, ka demokrātija nav priekšmets, bet tā ir domāšanas veids, un to nevar kādu dienu vienkārši likvidēt vai arī pārvietot no vienas valsts uz citu. Demokrātija nerodas pēkšņi.
Mēs neesam bez raizēm par visu notiekoši Armēnijā, Azerbaidžānā un Gruzijā, nedz attiecībā uz korupcijas apkarošanu vai tiesu varu, nedz arī attiecībā uz situāciju ar reģiona plašsaziņas līdzekļiem. Arī pašās valstīs nevalda apmierinātība šajās jomās. Mūsu iespējas ir sniegt viņiem aktīvu palīdzību, gan viņu iestādēm, gan arī ekspertu palīdzības, kā arī finansiālās palīdzības veidā. Reģionā patlaban tiek atzinīgi nevērtēta visa veida patiesa palīdzība.
Tādēļ aicinu Komisiju un Eiropas Parlamentu labāk likt lietā Eiropas Savienības dalībvalstu, kas nesen bija tādā pašā situācijā, kāda ir Dienvidkaukāzā, zinātību. Mēs zinām, kādi ir vietējie apstākļi un problēmas un mūsu pieredze izveidot valstis, kuru pamatā ir likuma vara un tirgus ekonomika, būtu tām patiesi noderīga.
Zbigniew Krzysztof Kuźmiuk
- (PL) Priekšsēdētājas kundze, uzstājoties debatēs par Dienvidkaukāza valstīm un reģionālo politiku Melnās jūras baseinā, es vēlos pievērt uzmanību šādiem jautājumiem.
Iesākumam teikšu, ka šī ir plaša teritorija enerģijas ražošanai un pārvadei un tas ir ārkārtīgi nozīmīgi enerģijas izejvielu piegāžu Eiropas Savienībai dažādošanas un drošības aspektā. Taču projektiem, kas saistīti ar enerģijas izejvielu transportu no šīs teritorijas - ne tikai patēriņam Dienvideiropā, bet arī ziemeļos līdz Ukrainai un Polijai, kā arī rietumu daļā - ir vajadzīgs atbalsts.
Otrkārt, vienīgi ES atbalsts politiskajai stabilitātei un demokratizācijas procesiem šajā reģionā un miermīlīga konfliktu atrisināšana kaimiņu starpā var šajās valstīs dot iespēju straujam ekonomikas uzplaukumam un patiesai ārkārtīgi augstā bezdarba un nabadzības līmeņa samazināšanai.
Treškārt, straujās ekonomikas izaugsmes visā reģionā, kas atsevišķās valstīs pārsniedz 30% IKP ik gadu, pamatā ir tikai un vienīgi jēlnaftas un dabas gāzes ražošana un eksports. Tādēļ šajā reģionā ir vajadzīgs atbalsts alternatīviem ienākumu avotiem, jo īpaši tūrisma un ar to saistītās infrastruktūras attīstībai.
Christopher Beazley
Priekšsēdētājas kundze, Komisijas paziņojuma par Melnās jūras sinerģiju autors Janos Herman ir jāapsveic par izcili padarītu darbu. Parlamenta referente R. A. Anastase arī ir sniegusi ārkārtīgi svarīgu ziņojumu.
Komisāres kundze, jūs teicāt šo debašu sākumā, ka jūs piekrītat lielai daļai R. A. Anastase ziņojuma. Vai jūs savā atbildē, nobeidzot šīs debates, varētu īpaši atsaukties uz ziņojuma 29. un 36. punktu? 29. punkts aicina jūs veicināt starpkultūru dialogu Melnās jūras reģionā, un 36. punkts - izveidot NVO platformu pilsoniskās sabiedrības savstarpējai apmaiņai. Vai jūs varētu Parlamentam apliecināt, ka jūs īstenosiet šos divus ieteikumus?
Libor Rouček
(CS) Dāmas un kungi, komisāre, lūdzu atļaujiet man manā īsajā runā pievērsties vienam no šodienas temata aspektiem, kas ir reģionālā sadarbība. Ja mēs aplūkojam divas teritorijas - Dienvidkaukāzu un Melnās jūras reģionu -, varam konstatēt, ka valstu savstarpējās attiecības tur visbiežāk ir nepietiekami attīstītas, neraugoties uz to, vai tās ir divpusējās, vai daudzpusējās attiecības. Nozīmīgāka politiskā dialoga parasti nav, tirdzniecības apjoms šo valstu starpā ir ļoti mazs, mūsdienīgas un efektīvas transporta vai enerģētikas infrastruktūras nav gandrīz nekur. Es tādēļ atzinīgi novērtēju abu referentu izteiktos aicinājumus pastiprināt šo aspektu: savstarpējo reģionālo sadarbību šajos reģionos papildus divpusējām attiecībām ar Eiropas Savienību. Ir būtiski nepieciešams pastiprināt reģionālo sadarbību cilvēktiesību un pilsoņu tiesību jomā, lai izveidotu demokrātiju un izglītības sistēmas; lai stiprinātu reģionālo sadarbību transporta, enerģētikas un vides aizsardzības jomā, lai stiprinātu reģionālo sadarbību tirdzniecības, tūrisma un ieguldījumu jomā. Citiem vārdiem sakot, ir svarīgi pakāpeniski, soli pa solim veidot izturīgu kultūras, ekonomisko un politisko attiecību audeklu starp tautām, Dienvidkaukāza valstīm un Melnās jūras reģionu. Esmu pārliecināts, ka, ja tas izdosies, tad arī šajā ģeogrāfiskajā teritorijā ieilgušie konflikti pakāpeniski tiks nokārtoti un visbeidzot atrisināti, un stabilitātes, demokrātijas un labklājības telpa būs izveidota.
Anna Ibrisagic
(SV) Priekšsēdētājas kundze, sava ģeogrāfiski stratēģiskā stāvokļa dēļ Melnās jūras reģions ir viens no reģioniem, kurš ir nozīmīgs gan ES, gan arī valstīm plašākā areālā ne tikai politisko un drošības apsvērumu, bet arī tā kultūras dažādības un kultūras bagātības dēļ. Diemžēl reģionus, ko šķērso daudzi maršruti un par kuriem ir dažādas politiskas un cita rakstura intereses, bieži vien apdraud tāda vai citāda veida konflikti.
Pats esmu dzimis Balkānos un zinu, ko var nozīmēt ieilguši un neatrisināti konflikti ne vien visa reģiona drošības situācijai, bet arī attiecībā uz tā ekonomisko potenciālu un tur dzīvojošo cilvēku dzīves sakārtošanu. Zinu arī to, ka ES ir nozīmīga loma. ES var un tai ir jāuzņemas mērķis kopā ar Melnās jūras valstīm padarīt šo reģionu stabilu un drošu un tādu, kurā valda demokrātijas principi un likuma vara. Palielināta sadarbība enerģētikas jomā arī ir būtiska šī darba daļa. Ieguldot jaunā infrastruktūrā un palielinot piegādātāju loku, mēs dosim ieguldījumu reģiona ekonomiskajai un komerciālajai attīstībai, kas savukārt uzlabos reģiona iespējas kļūt stabilam un drošam.
Tādēļ saiknes starp ES un Melnās jūras reģionu nostiprināšana ir ne vien noderīga, bet nepieciešama. Tādēļ ir pašsaprotami, ka Melnās jūras reģionam ir vajadzīga jauna un skaidrāka reģionālā politika. Man jāuzsver, ka reģionālo politiku nedrīkst izmantot kā alternatīvu dalībai ES valstīm, kuras varētu būt tiesīgas iesniegt lugumu iestāties ES. To nedrīkst izmantot arī kā aizbildinājumu reģiona integrācijas ar Eiropas Savienību aizkavēšanai.
Visbeidzot vēlos pateikties abām referentiem par viņu izcilo darbu un īpašu pateicību izteikt Ferrero-Waldner kundzei par viņas personīgo ieinteresētību un par to, ka viņai rūp šī reģiona problēmas.
Kristian Vigenin
(BG) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, kolēģi, es vēlos izteikt savu gandarījumu par to, ka abi ziņojumi par Melno jūru un Dienvidkaukāzu tika sagatavoti un apspriesti Ārlietu komitejā sapratnes pilnā gaisotnē un pieņemti praktiski vienprātīgi.
Tas uzmundrina, ka mēs apzināmies, cik nozīmīgi ir izveidot skaidrāku, sistemātiskāku, strukturētāku un vienotu politiku Melnās jūras reģionam un tam blakus esošajām valstīm. Tas nav vienkāršs uzdevums. Melnās jūras reģions sastāv no valstīm ar dažādām tradīcijām, kultūrām, politisko pieredzi, dažāda lieluma teritorijām un iedzīvotāju skaitu.
Atšķiras arī to sadarbības pakāpe ar Eiropas Savienību, sākot no dalībvalstīm un kandidātvalstīm līdz valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika un, protams, Krieviju, kuras konstruktīva pieeja būtu šīs iniciatīvas panākumu atslēga. Tomēr šī kombinācija paver vairākas iespējas dažādu politiku apvienošanai, lai to darbība būtu krietni efektīvāka.
Vēlos uzsvērt trīs jautājumus. Pirmkārt, reģions ir ārkārtīgi stratēģiski svarīgs Eiropas Savienībai drošības, energoapgādes, transporta un tirdzniecības ziņā un tamlīdzīgi. Tādēļ, augstu novērtējot Komisijas iniciatīvu par Melnās jūras politiku sinerģiju, mēs vēlamies redzēt projektu ar lielākām iecerēm, kura pamatā ir Ziemeļu dimensijas vai ES sadarbības ar Vidusjūras reģiona partneriem sasniegumi. Laikā, kad tiek rosināts nodoms par Eiropas un Vidusjūras savienību, vislikumsakarīgāk būtu izstrādāt formulu lielākām iecerēm Melnās jūras reģionā.
Otrkārt, visā reģionā ir zemi attīstīta transporta un enerģijas pārvades infrastruktūra. Tādēļ uzskatu par lietderīgu atbalstīt visus starptautiskos projektus, kas paredzēti šajā sakarā, jo tie ir savstarpēji papildinoši, nevis alternatīvas. Tas nozīmē lielāku drošību, ekonomisko pārmaiņu un reģiona saiknes ar Eiropas Savienību sekmēšanu. Šādā veidā tiks ne vien dažādoti piegādes avoti, bet arī maršruti, pa kuriem nafta un dabas gāze sasniegs Eiropas Savienību.
Treškārt, lielākā daļa reģiona valstu pārdzīvo nopietnas sociālās problēmas, un mēs vēlamies pārliecināties, ka sociālie jautājumi netiek atstāti novārtā. Ilgtermiņa projekti Melnās jūras un Dienvidkaukāza valstīm ir saistīti ar cilvēka potenciāla attīstīšanu, ieguldījumiem izglītībā, pienācīgas veselības aprūpes un bērnu aprūpes nodrošināšanu. Paldies.
Tunne Kelam
Priekšsēdētājas kundze, es vēlos informēt komisāri, ka kopā ar vairākiem kolēģiem es esmu pārliecināts, ka ES ir jādemonstrē lielāka iesaistīšanās Dienvidkaukāzā. Galu galā visas šī reģiona valstis ir jau Eiropas Padomes locekles un kā tādas - daļa no Eiropas.
Paplašinātā kaimiņattiecību politika būs vērtīgs līdzeklis šādas iesaistīšanās reālai īstenošanai. Mums ir izaicinājums un iespēja būt drošiem stabilizētājiem, bet arī neatkarīgiem starpniekiem un demokrātiskā procesa atbalstītājiem. Tāpēc mums jāatmet visa vilcināšanās un nenoteiktība. Sen ir laiks skaidrāk noteikt ES politiku šajā reģionā.
ES pārstāvis Peter Semneby ir paveicis izcilu darbu, un es priecājos, komisāre, ka jūs runājāt par mūsu pārstāvniecības palielināšanu un paplašināšanu šajā reģionā. ES ilgtermiņa aktīva iesaistīšanās noteikti arī palīdzēs atrast risinājumu iesaldētajiem konfliktiem, jeb, pareizāk sakot, "neatrisinātajiem pēcpadomju konfliktiem”, kurus Ārlietu komiteja ir nolēmusi izbeigt.
Tāpēc ir svarīgi, ka ziņojums noraida jebkuras ārvalsts mēģinājumus radīt ekskluzīvu interešu zonas šajā reģionā un mudina Krieviju nepretoties ES iesaistei konflikta pārvaldībā un miera nodrošināšanas operācijās.
Tikpat svarīga tomēr būs arī ES loma demokrātiska dialoga kultūras attīstīšanā šajā reģionā. Eiropas Parlamentam būs jāuzņemas svarīga loma šajā darbā. Parlamenta deputāti var piedalīties kā starpnieki un rosināt normālu politisku dialogu pretēju pušu starpā.
Visbeidzot, ir svarīgi, ka ziņojums mudina Komisiju virzīties pretī iespējamiem brīvas tirdzniecības līgumiem ar Armēniju un Gruziju un veikt gatavošanos mobilitātes partnerattiecību līgumiem starp ES un Gruziju.
Tādējādi Dienvidkaukāzs ir kļuvis mums vēl tuvāks un svarīgāks. Šis reģions ir pelnījis mūsu stingru apņēmību.
Justas Vincas Paleckis
Priekšsēdētājas kundze, ES spēj un grib palīdzēt stiprināt stabilitāti un demokrātiju un uzlabot dzīves standartus Melnās jūras un Dienvidkaukāza reģionā. Tādu lielu valstu kā Turcija, Ukraina un Krievija iesaistīšana ir svarīga, kaut gan tām attiecībās ar ES katrai ir atšķirīgs statuss.
Polija ienes savu potenciālu un pieredzi šajā reģionā, lai gan tā nav tieši saistīta ar to, jo tai ar Baltijas valstīm ir kopēja vēsture. Tomēr, tieši tad, kad ir ļoti nepieciešams intensīvs dialogs un sadarbība ar mūsu kaimiņiem, ES ir aizvērusi citu priekškaru, pateicoties dažiem paplašinātās Šengenas zonas aspektiem.
Daudziem austrumeiropiešiem 2008. gada 1. janvāris atnesa četrkārtīgu cenas pieaugumu par ceļojuma vīzām uz kaimiņvalstīm, tā aizverot finanšu priekškaru Eiropā. Es nepiekrītu Komisijas amatpersonu apgalvojumiem par to, ka pret mūsu dienvidu un austrumu kaimiņiem būtu jāizturas līdzīgi, raugoties no šī viedokļa. Mūsu austrumu kaimiņi dzīvo šai pašā kontinentā, un pirms neilga laika daži no mums dzīvoja ar viņiem vienā valstī bez robežām.
Es vēršos pie saviem kolēģiem pēc atbalsta PSE grupas 10. grozījumam Melnās jūras stratēģijas ziņojumā. Mēs rosinām Padomi un Komisiju samazināt maksu par vīzu līdz pieņemamākam līmenim tiem vienkāršajiem pilsoņiem, kuru valstis piedalās ES kaimiņattiecību politikā vai kurām ir stratēģiskas partnerattiecības ar ES.
Maria Petre
(RO) Vispirms atļaujiet apsveikt referenti Anastase kundzi, kā arī kolēģus no dažādajām komitejām, kas sniedza savus atzinumus par ziņojumu, ko patlaban apspriežam, kas ir tik pat nozīmīgs kā problēmas, kas saistītas ar reģionālās Melnās jūras politikas izstrādāšanu. Vēlos izteikt pateicību arī kolēģiem no Reģionālās attīstības komitejas par viņu atbalstu grozījumiem, ko ierosināja atbilstoši tās komitejas atzinumam, kuras loceklis esmu es. Es runāju par to, lai tiktu iekļauts pēc mana lūguma izstrādātā ziņojuma par Melnās jūras reģionu galīgais variants, lai stiprinātu Eiropas palīdzības misiju Moldovas un Ukrainas robežai un uzlabotu nelegālās migrācijas plūsmu pārvaldību un imigrāciju šajā reģionā.
Uzskatu, ka mums ir vajadzīgs Komisijas atbalsts rīcības veidā reģionā, gan valstu, gan arī reģionālā līmenī, lai šis reģions iegūtu patiesu demokrātiju un stabilitāti. Aktīvāka Eiropas Savienības iesaistīšanās dotu patiesu iespēju šim reģionam ar milzīgu un nepietiekami apgūtu potenciālu atrisināt ieilgušus konfliktus un saspīlētās attiecības, kas pastāv starp atsevišķām šī reģiona valstīm.
Runājot oficiāli, es atbalstu nodomu, ka vadība ir jāuzņemas šī reģiona dalībvalstīm (Rumānijai, Bulgārijai, Grieķijai) un manuprāt, Eiropas Savienībai un reģiona valstīm ir jāpastiprina un jākoordinē sadarbības pasākumi un mehānismi. Tikai šādā veidā Eiropas kaimiņattiecību instrumenta ietvaros pieejamo līdzekļu divkāršošana un principi, kas nosaka struktūrfondu darbību, tādi kā partnerības, ilgtspējības, efektivitātes, nediskriminācijas un decentralizācijas princips, dos tos pozitīvos rezultātus, kurus mēs gaidām.
Zdzisław Kazimierz Chmielewski
- (PL) Priekšsēdētājas kundze, referenti nevar apslēpt savu gandarījumu par Eiropas Parlamenta iepazīstināšanu ar iniciatīvu Melnās jūras sinerģijas nostiprināšanai, ko ierosināja Vācijas prezidentūra un konkretizēja Eiropas Komisija.
Šis nodoms ir guvis atbalstu arī Baltijas dienvidu un austrumu daļā, kas nesen ir pievienojušās Eiropas Savienībai. To nostāja arī apliecina pārliecību, ka iniciatīva Melnās jūras sinerģija ir jāizstrādā ciešā saistībā ar iniciatīvu, ko pazīstam kā ES Austrumu dimensiju. Šādā veidā vietējā sadarbība iegūs vispārīgāku nozīmi un iespējas to īstenot atbilstoši Kopienas pamatidejai.
Citiem vārdiem sakot, iniciatīvai Melnās jūras sinerģija jāizpaužas, nosakot un sintezējot daudzpusīgus uzdevumus, tos nosakot, ievērojot gan Melnās jūras reģiona, gan arī visas vienotās Eiropas Savienības austrumu daļas svarīgākās intereses.
Viens no svarīgiem faktoriem, kas palielina Melnās jūras īpašo nozīmi, ir šo ūdeņu īpašais ģeogrāfiskais stāvoklis un vēsturiskā un politekonomiskā situācija. Tūkstošiem gadu te ir krustojusies Eiropas un Āzijas ietekme. Tādēļ Eiropas Savienības iesaistīšanos Melnās jūras baseinā kavē lieka institucionalizācija un politiskā ietekme, un ierobežojumi, kas draud pasliktināt saprātīgas sadarbības nosacījumus un pat izraisīt šī reģiona destabilizāciju gan drošības, gan arī sakaru tīklu darbības, vides aizsardzības un citās jomās. Ir jāizveido arī īpaši labvēlīgi nosacījumi Melnās jūras reģiona iesaistīšanai enerģijas piegāžu maršrutu dažādošanas procesā, iespējams, piesaistot jaunus enerģijas avotus, jo īpaši no tā sauktā Kaspijas jūras virziena. Ir zināms, ka daudzas ES valstis ir ieinteresētas šajā jautājumā.
Marian-Jean Marinescu
(RO) Eiropas kaimiņattiecību politikas būtība ir uz kopējām vērtībām un interesēm, kas ir gan Eiropas Savienībai, gan šajā politikā iesaistītajām valstīm, balstīta sadarbība.
Ir jānostiprina stabila kaimiņattiecību joma, kas pozitīvi ietekmētu Eiropas Savienības ārējo drošību un būtu ekonomiskās izaugsmes un attīstības priekšnoteikums attiecīgajām valstīm.
Dienvidkaukāza valstīm ir noteiktas iezīmes, kas vajadzīgas Eiropas Savienības projektu svarīgākajās jomās, piemēram, enerģētikas un transporta jomā, sekmīgai īstenošanai. Šo valstu ģeogrāfiski politiskā nozīme ir saistīta ar to stratēģisko vietu attiecībā uz Centrālāzijas energoresursiem. Šis ir svarīgs tranzīta reģions, viens no pieciem koridoriem, kas var radīt iespēju Eiropas Savienībai dažādot tās piekļuvi Kaspijas energoresursiem. Iespējamie alternatīvie gāzes cauruļvadu tranzīta maršruti no Kaspijas reģiona, kā arī cauruļvadu projekti caur Melno jūru ir ļoti atkarīgi no situācijas stabilitātes Dienvidkaukāzā.
Eiropas Savienība nav vienīgā šajā reģionā ieinteresētā puse. Pārējie divi lielākie dalībnieki starptautiskajā arēnā ir izstrādājuši gan nopietnas iniciatīvas, gan arī ilgtermiņa stratēģijas šajā reģionā. Amerikas Savienotajām Valstīm ir enerģijas piegādes drošības rīcības plāns, kurā ietilpst arī alternatīvu naftas un gāzes transporta maršrutu izveidošana un attīstīšana. Krievija finansē savus projektus un nostiprina savas pozīcijas Centrālāzijas tirgū.
Pašreizējā situācijā, ņemot vērā enerģijas problēmas ārkārtējo svarīgumu un atkarību no Krievijas, Eiropas Savienības vājā iesaistīšanās šajā reģionā var radīt negatīvas sekas visām dalībvalstīm. Eiropas Savienībai pēc iespējas drīz ir jāizstrādā vienota enerģētikas drošības politika, atsakoties tajā no atsevišķu dalībvalstu interesēm, bet noteikti tajā iesaistot Dienvidkaukāza valstis.
Rumiana Jeleva
(BG) Priekšsēdētājas kundze, komisāres kundze, apsveicu Eiropas Komisiju par tās paziņojumu, kas aizsāka šīs debates par sadarbības ar Melnās jūras reģionu pastiprināšanu, papildinot esošās divpusējās politikas ar jaunu reģionālo pieeju.
Vēlos izteikt pateicību referentei Anastase kundzei par ļoti sabalansēto un novatorisko ziņojumu. Pilnībā pievienojos viņas izpratnei, ka līdz ar Bulgārijas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, Melnās jūras reģions iegūs jaunu stratēģisko nozīmi - ne vien attiecībā pret šī reģiona valstīm, bet arī pret visām dalībvalstīm un Eiropas Savienības politikām un ievērotajiem principiem.
Vēršos pie Komisijas un lūdzu to aicināt valstu valdības, īstenojot lielus infrastruktūras, energoapgādes vai vides aizsardzības projektus, kas ietekmē iztikas līdzekļus, veselību un iedzīvotāju dzīves kvalitāti apdzīvotās vietās un pašvaldību teritorijās, kurās šie projekti tiek īstenoti, obligāti nodrošināt vietējo sabiedrību ar informāciju par šo projektu tehniskajiem datiem saskaņā ar augstākajiem pasaules standartiem, kas pieņemti attiecībā uz šāda veida projektiem.
Pievienojoties ziņojumā paustajām dziļajām bažām par Melnās jūras reģiona vides stāvokli un jo īpaši par vides stāvokli Melnajā jūrā, ko ietekmē nokontrolētais piesārņojums, ko pastiprina daudzās dabas katastrofas, iestājos par to, ka ir nepieciešams veikt neatkarīgu novērtējumu jauno naftas un gāzes pārvades infrastruktūras elementu ietekmei uz vidi un iedzīvotāju sociālo dzīvi un ka valstu valdībām ir jāsagatavo ziņojumi par iespējamajiem postījumiem, ko šādi projekti var izraisīt un jāpublicē tie tautas nobalsošanai un apspriešanai. Šajā gadījumā runa ir par Bourgasas - Aleksandroupolisas naftas cauruļvadu Bulgārijā.
Pilnībā piekrītot ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanas un dabas katastrofu seku novēršanas principiem, kas ir noteikti ziņojumā saistībā ar diviem nesenajiem nelaimes gadījumiem Kerčā, kas notika novembra beigās un šī gada pirmajā nedēļā, ir jāizveido mehānisms, lai tiktu ņemtas vērā piekrastes pašvaldību vietējās sabiedrības intereses gadījumos, kad tiek apdraudēta Melnās jūras ūdens tīrība, kas apdraud pilsētu un ciemu iedzīvotāju iztikas līdzekļus un dzīves kvalitāti. Pateicos par jūsu uzmanību.
Alessandro Battilocchio
(IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, vēlos izteikt pateicību referentiem par viņu vispusīgajiem un strukturētajiem ziņojumiem un vēlos īsumā runāt par vienu aspektu.
Gruzijā bija vēlēšanas, ko atzina EDSO, bet apstrīdēja Krievija un kuru rezultātā tika ievēlēts prezidents Saakashvili. Neraugoties uz bezgala daudzajiem sarežģījumiem, viņš mēģināja valstī ieviest demokrātiju, noārdot veco pēcpadomju diplomātiju un veidojot attiecības ar rietumiem, NATO un ES. Tieši šo attiecību veidošana izraisīja Putina Krievijas atbildes reakcijas, kas cita starpā vienmēr ir atbalstījusi neatkarības kustību Dienvidosetijā un Abhāzijā.
Līdztekus ģeogrāfiskajam stāvoklim tomēr vēl viens iemesls domstarpībām ar Krieviju ir objektīvs. Tie ir naftas un gāzes cauruļvadi Gruzijas teritorijā, kas paredzēti Azerbaidžānas naftas un gāzes pārvadei uz rietumiem. Uzskatu, ka Kaukāza reģionam, ko, kā mums jāpatur prātā, ietekmē viltīgā cīņa Armēnijas un Azerbaidžānas starpā, Čečenijas problēma, Turcijas un Armēnijas konflikts un daudz citas problēmas, ko pārcieš demokrātiska valsts, kura ir mūsu sabiedrotā un visupirms piedāvā Maskavai alternatīvu enerģijas avotu, ir stratēģiski svarīgs faktors. Tādēļ mums ir jāveic konkrētas darbības šīs sinerģijas pastiprināšanai.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Dalībvalstīm un Komisijai ir jāpastiprina prioritāro projektu īstenošana Eiropas transporta jomā 7., 18., 22. un 21. prioritāšu virzienā un to progresīvā integrācija TRACECA koridorā, kā arī 5. prioritāšu virzienā, kas noteikts Komisijas Paziņojumā Nr. 32/2007 par Eiropas transporta tīklu lielāko virzienu paplašināšanu kaimiņvalstīs.
Eiropas Savienības Melnās jūras dimensijai ir jābūt līdzīgai Ziemeļu dimensijai un jābalstās uz līdztiesīgu partnerību un piemērotu infrastruktūru prioritārajiem projektiem atomenerģētikas, pētniecības un drošības, transporta, tūrisma un klimata pārmaiņu ierobežošanas jomās.
Dāmas un kungi, es uzskatu, ka Melnās jūras valstu ekonomiskajai attīstībai ir nepieciešami ātrgaitas lielceļi un dzelzceļi, kuri savieno Eiropas Savienības centrālo un rietumu daļu ar Melnās jūras krastu.
Eiropas Savienībai Melnās jūras reģionā ir jāveicina vienota jūrniecības politika: Tas nodrošinās integrētu pieeju vides aizsardzībai, piekrastes teritoriju attīstībai, jūras izpētei un tūrismam.
Christopher Beazley
Priekšsēdētājas kundze, es uzdevu divus jautājumus komisārei, un, kad viņa atbildēs attiecībā uz 29. punkta īstenošanu par starpkultūru dialoga veicināšanu un 36. punkta īstenošanu par NVO platformas izveidi pilsoniskās sabiedrības apmaiņai, viņa varbūt var turēt prātā precedentu, ka mums Balkānos ir organizācija, ko sauc par CLIO. Tā ir no valdībām neatkarīga, un tajā ir iesaistījušies vēstures skolotāji no visām Balkānu valstīm, kas satiekas, lai apspriestu pagātnes kopējo vēsturisko un kultūras situāciju, lai radītu no nacionāla konflikta brīvas grāmatas un dokumentus par sava reģiona vēsturi.
Varbūt Melnās jūras reģionā arī varētu būt mācība: visu Melnās jūras reģiona valstu vēsturniekiem un pētniekiem satikties, neatkarīgi no valdības spiediena, lai veicinātu kopēju izpratni par Melnās jūras vēsturi, kas brīva no nacionāla konflikta.
Benita Ferrero-Waldner
Komisijas locekle - Priekšsēdētājas kundze, man jāsaka, ka šīs bija vienas no vislabākajām debatēm, kādas man ir bijušas, un vēl tik vēlā dienas stundā.
Tās bija par pašreizējo Eiropas kaimiņattiecību politiku. Daudzi no jums ir teikuši, ka Eiropas Savienībai ir jādara daudz kas, bet Eiropas Savienība ir darījusi daudz ko, kā ir teikuši citi. Es gribētu pateikties abām referentēm R. A. Anastase un L. Polfer, jo es domāju, ka jūs esat sagādājušas mums ļoti interesantas debates.
Bet kas ir jaunais elements šajā Melnās jūras sinerģijā? Tas ir reģionālais elements, un, kā to pareizi pateica daži deputāti, kuru diemžēl vairs šeit nav, tieši Vācijas prezidentūras laikā, kurai es vēlētos izteikt atzinību, radās doma par reģionālo dimensiju. Tā tagad ir uz Austrumiem vērstās kaimiņattiecību politikas divpusējās daļas reģionālā dimensija. Tas nozīmē, ka mēs mēģinām savest kopā ne tikai kaimiņattiecību politikas valstis, bet arī divus citus ļoti svarīgus dalībniekus, lai panāktu sinerģiju,: Turciju un Krieviju.
Tāpēc tā nav stratēģija, bet sinerģija, jo tās, protams, ir dažādas stratēģijas. Ja jūs domājat: mums ir kaimiņattiecību politika, mums ir sevišķa stratēģija attiecībā uz Krieviju, un, protams, mums ir kandidātvalsts - Turcija. Bet mēs tomēr domājam, ka politika, kas virzīta uz sadarbību, ir ļoti svarīga.
Troikas sastāvā es ļoti drīz došos kopā ar citiem kolēģiem uz šo reģionu - es domāju, divu nedēļu laikā - un es noteikti ņemšu sev līdz daudz ko no tā, kas tika pateikts šeit.
Tagad es pievērsīšos dažiem punktiem, jo ir tik daudz, ko teikt, ka es varētu runāt vēl pusstundu, bet to es negribu darīt, jo es domāju, ka mums ir bijušas ļoti interesantas debates un daudz kas būs sakāms nākotnē.
Tirdzniecība ir viena no svarīgajām daļām. Jūs esat runājuši par enerģētiku, transportu, klimata pārmaiņām, tāpat kā to darīju es pati. Ir citi aspekti, bet tirdzniecība ir ļoti svarīgs, un jau tiek veikta priekšizpēte par tirdzniecību. Ir Komisijas iniciatīva. Kāds ir mērķis? Mērķis ir novērtēt turpmāko tirdzniecības iespēju rašanos, piemēram, Gruzijas gadījumā, Armēnijas gadījumā, bet, protams, mums jāredz, kā situācija attīstīsies. Tā ir viena lieta.
Otrkārt, mana personiskā doma, kad es izklāstīju kaimiņattiecību politiku vienā no saviem pēdējiem paziņojumiem - nevis pašā pēdējā, bet priekšpēdējā - bija pateikt, ka mums ir vajadzīga ekonomisko kaimiņattiecību zona, ekonomiska telpa, un tieši to daži deputāti ir te minējuši. Tādējādi doma ir par sava veida brīvu tirdzniecību nākotnē. Bet, protams, mums līdz tam jātiek soli pa solim.
Tiesiskuma, tiesību un brīvības joma arī būs nākotnē, bet, protams, atkal pieeja ir soli pa solim. Daudzi ir runājuši par vīzu politiku. Es varu jums teikt kā Komisijas pārstāve, mēs tai esam bijuši visai atvērti. Bet jūs ļoti labi zināt, ka tā ir dalībvalstu kompetence, tāpēc, ja jūs runājat par maksu par vīzu, jūs zināt, ka principā dalībvalstīm ir iespēja atteikties no brīvām vīzām un ka dalībvalstīm ir arī iespēja teikt, ka tās vēlas turpināt vīzu režīma atvieglošanu. Bet ir pilnīgi skaidrs, ka tā nav Komisijas kompetence. Es tikai gribēju pieminēt to, jo pie Komisijas vienmēr vēršas par jautājumiem, kurus tā ir mēģinājusi risināt, bet nav tikusi tālāk reālo apstākļu dēļ.
Tagad es pāriešu pie enerģētikas. Protams, ka šis ir enerģētikai ļoti svarīgs reģions, un mums ir vajadzīgi daudzu - valstu un privātu dalībnieku - koordinēti lēmumi par gargabalu cauruļvadiem. Jūs zināt, ka Komisija izmanto Dienvidkaukāza un Melnās jūras reģionālo sadarbību, lai veicinātu lēmumus un lai dažādotu piegāžu avotus un maršrutus. Te ietilpst kontakti, piemēram, attiecībā uz Kaspijas gāzes cauruļvadu Nabuko. Jūs zināt, ka tagad ir jauns koordinators, bet atkal - tā nav tikai Komisija. Tas ir Komisijas un dalībvalstu jautājums. Un arī te dažas dalībvalstis ir pievērsušās dažām atšķirīgām idejām, kas ne vienmēr sakrīt ar mūsu vienoto pieeju.
Es domāju, ka vēl viens ļoti svarīgs aspekts ir ostu attīstība. Šis ir mūsu darba kārtībā svarīgs jautājums sakarā ar mūsu Jūras maģistrāļu programmu. Tādēļ tas arī tiks atspoguļots TRACECA projekta nākamajā posmā.
Tagad ļaujiet man atbildēt C. Beazley. Jā, patiešām, ir nozīme arī starpkultūru dialogam šajā ziņā. Bet, piemēram, vakar es biju Madridē, kur tika atklāta Civilizāciju alianse, kas tagad ir pasaules mēroga projekts Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā. Zināms, ka šis būs viens no vietējiem un reģionālajiem aspektiem, bet es domāju, ka mums tas jārisina šajā pasaules mērogā.
No otras puses, jūs pieminējāt NVO apmaiņas. Par to es varu jums teikt, ka Melnās jūras pārrobežu sadarbības programmas jau atbalsta kontaktus NVO starpā. Komisija plāno dažus NVO pasākumus šajā gadā attiecībā uz ekonomisko sadarbību un preses brīvību, un mēs cieši sadarbojamies šajā jomā ar Rumānijas uzsākto Melnās jūras forumu.
Nobeigumā es domāju, ka tas, ko C. Beazley minēja par vēstures grāmatām, noteikti ir viens no tiem interesantajiem aspektiem. Starp citu, protams, daudziem projektiem, kas tiek pieminēti, ir nepieciešams atbalsta finansējums. Tāpēc mēs esam izveidojuši kaimiņattiecību politikā Kaimiņattiecību ieguldījumu fondu, kas principā ir domāts Dienvidiem un Austrumiem. Bet reģionālajā sadarbībā arī ir iespēja iesniegt projektus.
Es domāju, ka šie ir galvenie punkti, kurus es vēlētos šajā posmā uzsvērt, bet es esmu pārliecināta, ka mēs varam atgriezties pie šī temata atkal, varbūt pēc tam, kad būs notikušas sanāksmes. Un jūs arī zināt, ka mēs, vismaz Komisija, mēģinām aktivizēt jautājumus par to, kā mēs varam atrisināt iesaldētos konfliktus. Tā, protams, ir daudz grūtāka joma, jo katrs konflikts ir ļoti atšķirīgs, bet mēs vismaz mēģinām ar saviem projektiem palīdzēt un radīt pareizo vidi, lai veicinātu vienošanos. Mēs patiesi ceram kopā ar dalībvalstīm un Padomi nonākt pie laba atrisinājuma.
Lydie Polfer
referente. - (FR) Priekšsēdētājas kundze, īsumā es vēlētos pateikties visiem iepriekšējiem runātajiem un tiem, kuri ir strādājuši kopā ar mani. Ar lielu labpatiku esmu pamanījusi, ka pastāv plaša viedokļu konverģence par nepieciešamību padziļināt mūsu attiecības ar Dienvidkaukāza valstīm, lai dalītos ar mūsu pieredzi un lai atbalstītu viņus gan politisko, gan ekonomisko reformu ceļā. Īpaši vēlos pateikties komisārei par to, ka viņa šovakar varēja ierasties un arī par to, ka viņa atradu laiku un varēja kopā ar mums apspriest informāciju un sekot līdzi šai lietai. Varu viņai apstiprināt, ka viņa ir iemantojusi mūsu interesi, uzmanību un draudzību.
Roberta Alma Anastase
referente. - (RO) Arī es vēlos pateikties visiem runātājiem par to jēgpilno devumu Melnās jūras sadarbības svarīgākajiem aspektiem. Pilnībā piekrītu, ka Melnās jūras reģionam ir jāizstrādā atsevišķa politika vai pat, iespējams, stratēģija un es vēlos vēlreiz uzsvērt tā nozīmību.
Atzinīgi vērtēju ministru konferences organizēšanu par Melnās jūras politiku un ceru, ka viens no šīs konferences rezultātiem būs konkrēti, noteikti pasākumi visām sadarbības jomās starp Melnās jūras valstīm un šīm valstīm, kā arī Eiropas Savienību.
Šobrīd nekavēšos pie citiem jautājumiem, protams, debates bija ļoti interesantas, taču ir viena ideja, ko vajadzētu atkārtot: šī sinerģija un sadarbības politika Melnās jūras reģionā nedrīkst kavēt jaunas pievienošanās perspektīvas.
Dialogs ar institucionalizētu pilsonisko sabiedrību ir ļoti svarīgs, jo patiesi, iestāžu darba uzlabošanu var panākt vienīgi tad, ja iesaistītie cilvēki vēlas īstenot patiesas pārmaiņas.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Balsojums notiks rīt - ceturtdien, plkst. 12.00.
Rakstiski paziņojumi (142. pants)
András Gyürk  
rakstveidā. - (HU) Ziņojumā, kurā apspriesta Melnās jūras sinerģija, ir pareizi izskaidrotas tās jomas, kurās stiprināšanas dialogam varētu dot abpusēju labumu ES un šī reģiona valstīm. Starp tām enerģijas politikai būs neizbēgama nozīme.
Sadarbības padziļināšanas starp Eiropas Savienību un Melnās jūras valstīm rezultātā varētu rasties nozīmīgi pasākumi virzībā uz Kopienas piegāžu drošības jomu. Gāzes cauruļvadu izbūve, lai mazinātu Eiropas lielo atkarību enerģijas jomā, nav iedomājama bez šī reģiona valstu aktīvas sadarbības. Pārredzamas, nediskriminējošas pamatprogrammu izstrādāšana transporta jomā ir svarīga ne tikai Eiropas Savienības dalībvalstīm, bet arī daudzu šī reģiona valstu labklājībai.
Mēs nevaram pietiekami daudz uzsvērt Nabucco gāzes cauruļvada nozīmi, jo tā ir alternatīva Eiropai gan resursu un partneru ziņā, gan saistībā ar transportēšanas ceļiem. Šajā saistībā ļoti svarīgi ir, lai attiecīgās valstis atturētos no kārdinošajiem mēģinājumiem sadalīt īstermiņa ieguvumus. Nabucco var būt simbols ne tikai kopējai enerģētikas politikai, kas sāk veidoties, bet arī Melnās jūras sadarbībai.
Diskutējot par šo tēmu, būtu vērtīgi pievērst uzmanību palielinātajai Krievijas aktivitātei šajā reģionā. Eiropas Savienībai ir skaidri jānorāda, ka šeit pamanāmos Krievijas monopolistiskos centienus pēc enerģijas resursiem tā uzskata par nepieņemamiem. Kā Rūpniecības komiteja atzinumā par ziņojumu norāda, piekļuve resursiem ir likumīgas Kopienas intereses. Brīvas konkurences principiem ir jābūt pārsvarā, Eiropas Savienībai izstrādājot politiku šajā jomā.
Katrin Saks  
rakstveidā. - (ET) Ziņojumā šis reģions aplūkots reģionālā aspektā, un kaut arī šai pieejai ir dažas priekšrocības, tā tomēr neļauj pietiekami izcelt atšķirības starp Dienvidkaukāza valstīm. Mudinu atšķirības starp valstīm norādīt daudz spēcīgāk, citādi mēs darām viņiem to, ko paši negribētu, lai kāds dara mums.
Otrkārt, ziņojuma formulējums var radīt iespaidu, ka Gruzija ir visproblemātiskākā valsts šajā reģionā; to pamanīju arī vairāku parlamentāro komiteju un grupu debatēs, kurās vēstnieki paši to norādīja. Taču, ņemot vērā nesenos notikumus, tas patiesībā nav tiesa un mēs ļoti labi zinām, kas ir par lietu. Diemžēl vardarbība demonstrācijās Tbilisi ir saņēmusi daudz lielāku pasaules uzmanību, nekā regulārie cilvēktiesību pārkāpumi, piemēram, Azerbaidžānā, kuriem mūsu uzmanība netiek pievērsta pietiekami bieži, jo šai valstij ir lieli energoresursi.
Apspriežot ekonomikas vai cilvēktiesību, demokrātisko iestāžu progresa un mediju brīvības situāciju, Gruzijas sniegums ir kā valstij, kura ir ļoti skaidri izvēlējusies demokrātijas ceļu un virzās uz priekšu daudz veiksmīgāk par citām valstīm. Un tas ir arī mūsu lielā atbalsta nopelns.
Toomas Savi  
rakstiski - Man kā Eiropas Parlamenta deputātam no Igaunijas ir prieks informēt jūs, ka viena piektā daļa Igaunijas Parlamenta deputātu piedalījās vēlēšanu novērošanas misijā Gruzijā.
Saskaņā ar starptautisko vēlēšanu novērošanas misiju, 5. janvāra vēlēšanas "kopumā atbilda demokrātisku vēlēšanu starptautiskajiem standartiem, bet atklājās nopietnas problēmas, kas steidzami jārisina”.
Kaut gan daži trūkumi tika atklāti un norādīti, ir pilnīgi bezatbildīgi ļaut rasties vēl lielākai spriedzei Gruzijā, īpaši apdraudot vēlēšanu tiesiskumu Gruzijas tautas acīs, radot šaubas par to, ka principā vēlēšanas bija brīvas un godīgas.
Mana pārliecība ir, ka kaimiņvalstu un pat ES politiķi, kas ir izvēlējušies palikt skeptiski un pārāk daudz par to runā, nav rīkojušies turpmākas ilgtspējīgas attīstības un demokrātijas nostiprināšanas labākajās interesēs Gruzijā, kuru lielo nozīmi ziņojums skaidri uzsver.
