Iespējas Eiropā izmantot no alternatīviem avotiem iegūtu gāzi (debates)
Priekšsēdētāja
Nākamais darba kārtības punkts ir Komisijas paziņojums par iespējām Eiropā izmantot no alternatīviem avotiem iegūtu gāzi.
Günther Oettinger
Komisijas loceklis. - (DE) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, šis darba kārtības punkts skar jautājumu, kas nākamajos mēnešos mums pavisam noteikti radīs nopietnas bažas, proti, kāds dažās turpmākajās desmitgadēs būs gāzes tirgus? Jautājums ir par to, kāda tuvākajā nākotnē būs gāzes nozīme siltuma, elektroenerģijas ražošanā, ieguves rūpniecībā un degvielas izmantošanā transportā, un tādējādi mūsu enerģijas dienas kārtībā līdz pat 2050. gadam, kad tai būs milzīga nozīme.
Mums arī jāapsver, kā attīstāmi transporta ceļi, tostarp gāzes cauruļvadi, infrastruktūra un termināļi. Citi jautājumi skar investīciju izmaksas un prognozes attiecībā uz gāzes cenu enerģiju sadalījumā. Pašlaik Eiropas gāzes tirgus apjoms ir apmēram 520 miljardi kubikmetru gadā. Daļa no tā ir mūsu pašu iegulas Apvienotajā Karalistē un Nīderlandē, bet vairāk nekā 60 % no mūsu gāzes piegādēm ir imports no trešām valstīm, un drīz tā apjoms sasniegs 80 %. Šā iemesla dēļ jaunas iegulas būs noderīgs papildinājums mūsu esošajām iegulām, piemēram gāze no ieža porām, un tādējādi samazināsies mūsu atkarība no importa.
Pašlaik ir milzīgs ASV dziļo iežu gāzes un slānekļa gāzes tirgus uzplaukums. Pirms desmit gadiem neviens neticētu, cik ātri un dramatiski tirgu pārveidos tāda no ieža porām iegūtas gāzes ražošana, izmantojot ūdens spiedienu un ķīmiskas vielas. Vēl tikai pirms dažiem gadiem ASV importēja gāzi. Tagad tā ir gāzes eksportētāja, kaut arī valstij pašai ir aizvien lielāka vajadzība pēc gāzes. Tādējādi pirmo reizi gāzes tirgus, kas vienmēr ir bijis kontinentāls tirgus, tagad kļūst par globālu tirgu ar ASV gāzes piegādēm Eiropas sašķidrinātās dabasgāzes (LNG) termināļiem.
Es pašlaik neizdaru nekādus secinājumus no minētās attīstības tendencēm. Tam par labu runā jautājumi par izvairīšanos no pieaugošas atkarības, atvērtais tirgus un pasaules tirdzniecība. Tas skar arī dažu dalībvalstu intereses. Tomēr ir svarīgi skaidri pateikt, ka mums ir noteikumi vides jomā attiecībā uz tekoša ūdens un gruntsūdens stāvokli un izejvielu iegūšanu no zemes dzīlēm. Mums ir arī tiesību akti par ogļūdeņraža resursiem, kuru mērķis ir nediskriminējoša pieeja videi un arī tās aizsardzība. Turklāt ES pilsoņiem ir drošības un veselības noteikumi. Visas minētās lietas ir vērā ņemamas.
Pastāv potenciāls pētniecībai, un atbilstošā gadījumā ir iespējama gāzes ieguve, pirmkārt, Polijā, arī Apvienotajā Karalistē un Vācijā. Tomēr uz Vāciju attiecas arī jautājums par piekrišanu. Bez reģionu iedzīvotāju un vietējo iedzīvotāju piekrišanas minēto gāzi nebūs iespējams iegūt.
Komisija uzrauga šo procesu un ir gatava arī izdot ekspertu ziņojumus. Es uzskatu, ka trīs līdz piecus gadus mums nebūs skaidra priekšstata par mūsu pašu no iežiem iegūtās gāzes proporcijām Eiropas tirgū. Mums jāseko attīstības tendencēm, tās neierobežojot. Tomēr jāsaka, ka, pat ja mēs izmantojam minētās iegulas, tās tikai papildinās esošos gāzes ieguves avotus. Tas nepārprotami nozīmē, ka turpmākajās dekādēs Eiropas gāzes tirgus vajadzību nodrošināšanā galvenā nozīme joprojām būs tradicionālās gāzes importam no trešām valstīm, piemēram, Norvēģijas, Krievijas, Alžīrijas, vai pa jūru no Katāras un citām valstīm. Svarīga būs infrastruktūra, piemēram, jauni, droši cauruļvadi un papildu SDG termināļi. Es domāju, ka, papildinot importu, mums ir iespēja iegūt pašiem savu gāzi, tomēr tā noteikti nespēs aizstāt importēto gāzi.
Bogdan Kazimierz Marcinkiewicz
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, es priecājos, ka Eiropas Parlaments ir spējis uzsākt debates par iespējām Eiropā izmantot no netradicionāliem enerģijas avotiem iegūtu gāzi, piemēram, slānekļa gāzi, dziļo iežu gāzi un metānu.
Ņemot vērā Enerģētikas padomes nesenos secinājumus par enerģētiku un plašās publiskās debates, es uzskatu, ka ilgākā laikā slānekļa gāze var kļūt par vienu no enerģijas avotu diversifikācijas veidiem. Eiropas Savienībai nevajadzētu sludināt, lai to pārveido, tā vietā tai vajadzētu ciešāk paraudzīties uz Amerikas Savienotajām Valstīm, piemēram, lai redzētu, kā slānekļa gāzes iegūšana tur jau ir revolucionāri pārveidojusi enerģijas tirgu. Pieņemot, ka nākotnē globālajā tirgū gāzei būs vēl lielāka ietekme, arī Eiropai slānekļa gāzes iegūšana būtu jāuzskata par prioritāru, jo īpaši tādēļ, ka saskaņā ar Otro stratēģisko enerģētikas pārskatu Eiropas Savienībā minētie gāzes resursi četrkārt pārsniedz tradicionālās gāzes resursus.
Komisāra kungs, Eiropas Savienībai vajadzētu veikt sākotnēju analīzi par slānekļa gāzes iegūšanu Eiropā. Citu valstu starpā slānekļa gāzes potenciāls jau ir pamanīts arī Vācijā, Francijā, Rumānijā, Bulgārijā, Nīderlandē, Zviedrijā, Polijā un Lielbritānijā. Ja iespējams, vajadzētu nodrošināt finanšu atbalstu pētniecības programmām, kas ļautu radīt ekonomiski stabilas tehnoloģijas, lai attīstītu gāzes ieguvi no netradicionāliem enerģijas avotiem.
Es atļaušos uzdot divus jautājumus. Pirmkārt, vai Komisija veic pasākumus, lai nodrošinātu sākotnējas analīzes par slānekļa gāzes iegūšanu Eiropā, un vai tiek gatavota tehniska un ekonomiska priekšizpēte attiecībā uz darbu un infrastruktūru saistībā ar gāzes iegūšanu no šodienas līdz 2020. gadam? Mans otrais jautājums ir šāds: vai Komisija ir noteikusi kādas prasības 2014.-2020. gada finanšu plānā, lai atbalstītu ģeoloģisko izpēti ar mērķi noteikt iespējamo slānekļa gāzes ieguvi Eiropā, kas veicinās attiecīgās jomas tehnoloģiju paātrinātu attīstību?
Zigmantas Balčytis
Priekšsēdētājas kundze, dalībvalstu ekonomikai un rūpniecībai atlabstot, pieprasījums pēc gāzes pastāvīgi pieaugs. Pa to laiku mūsu pašu dabasgāzes resursu izsīkšana Savienību var padarīt par vēl vairāk atkarīgu no trešo valstu piegādātājiem un novājināt mūsu rūpniecības konkurētspēju. No alternatīviem avotiem iegūta gāze var būt labs risinājums, kas pamatos pārveidotu Eiropas gāzes piegāžu karti un pārkārtotu ekonomikas sviras. Tomēr jārīkojas nekavējoties, un mēs varētu izmantot priekšrocības, ko sniedz citu valstu jau iegūtā pieredze. Pēdējā laikā daudz diskutēts par slānekļa gāzes iespējām, un arī šodien, komisāra kungs, jūs norādījāt, ka tas ir konstatēts Eiropadomes 4. februāra secinājumos. Es uzskatu, ka Eiropas Savienībai tiešām steidzamā kārtā ir jāizveido konkrēts plāns un jāsāk pētīt minētās gāzes iespējamās iegulas un to izmantošana. Protams, kā jūs minējāt, slānekļa gāzei nav jākļūst par enerģētiskās atkarības samazināšanas vienīgo veidu, un tā nevar tāda būt. Tomēr, ja Eiropas Savienības ģeologu prognozes apstiprināsies, tad gāzes rezerves varētu atrast ne vien Polijā un Vācijā, bet, iespējams, arī citās valstīs. Nākotnē tas varētu palīdzēt samazināt trešo valstu ietekmi uz Eiropas Savienības ekonomiku un tās konkurētspēju. Diemžēl šajā jomā mēs vismaz par desmit gadiem atpaliekam no Amerikas Savienotajām Valstīm, kur aizvien pieaugošais iegūtās slānekļa gāzes daudzums ir pilnībā pārveidojis gāzes tirgu. Es uzskatu, ka šajā jomā ir jāpieliek lielākas pūles un jāparedz konkrēti pasākumi, lai ekonomikā izmantotu šos avotus.
Corinne Lepage
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, dāmas un kungi, es pilnīgi saprotu entuziasmu, kuru izraisa Eiropas zemes dzīlēs esošā slānekļa gāze, un augstas uzslavas cienīga ir vēlme pēc neatkarības enerģētikas jomā.
To sakot, es domāju, ka minēto optimismu vajadzētu būtiski mazināt, pirmkārt, Amerikas Savienotajās Valstīs, kur slānekļa gāzi lieto patiešām plaši. Vairāki štati tuvojas moratorijam, un neatkarīgu ekspertu komisijai ir pasūtīts veikt ietekmes uz vidi novērtējumu, kas prasīs vairāk nekā divus gadus, lai analizētu sekas, ko videi rada šī izmantošana.
Otrkārt, laikā, kad mēs cenšamies būtiski samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, pilnīgi pretrunā ES politikai par ietekmi uz vidi izrādītos, pirms uzsākt jebkādu dziļu izpēti, neveikt novērtējumu par minēto iegulu izmantošanas laikā tikai klimatam radītajām sekām saistībā ar siltumnīcefekta gāzēm.
Treškārt, komisāra kungs, jūs sacījāt, ka mums jāievēro vides standarti. Mēs to ņemam vērā un vērtējam atzinīgi. Tomēr valstīs, kurās izsniedz izpētes licences, - un es īpaši domāju par savu valsti - šodien ir skaidrs, ka tiesību aktu prasības vides jomā ir pilnībā aizmirstas, tās netiek piemērotas, un mēs pārkāpjam likumu. Orhūsas konvencija netiek piemērota, cilvēki nav brīdināti, nav veikta sabiedrības aptauja, nav veikts ietekmes uz vidi novērtējums un tiek slēpta informācija par bīstamu ķīmisko vielu lietošanu.
Tāpēc ir pilnīgi nepieņemami šādā veidā turpināt, un īstais jautājums, komisāra kungs, ir par to, vai tādā blīvi apdzīvotā teritorijā, kāda atšķirībā no Amerikas ir Eiropas teritorija, slānekļa gāzes izmantošana nav nesaderīga ar mūsu tiesību aktiem attiecībā uz vides aizsardzību un cilvēku piekļuvi informācijai.
Es ar interesi uzklausīšu jūsu atbildes.
Michèle Rivasi
Priekšsēdētājas kundze, komisāra kungs, es pilnīgi atbalstu Lepage kundzes sacīto, un mans jautājums ir šāds: vai tā ir iespēja vai prognozējama ekoloģiska katastrofa?
Tomēr izmantošanas ziņā mēs par desmit gadiem atpaliekam no Amerikas Savienotajām Valstīm. Ko mēs varam konstatēt? Mēs varam konstatēt, ka gruntsūdens ir piesārņots ar ķīmiskām vielām, kas izplatījās šajos hidrauliskajos lūzumos. Mēs varam konstatēt arī gaisa piesārņojumu. Tagad mēs varam konstatēt gaistošos organiskos savienojumus (GOS), un visu gaisā nokļuvušo vielu dēļ parādījies pat ozons. Mēs varam konstatēt, ka sekas uz veselību ietekmē ne vien apkārtnē dzīvojošos cilvēkus, bet arī liellopus un, protams, grunts virsslāņu lietotājus, jo viņi vairs nevar dzert ūdeni, kurā ir šīs vielas. Pagājušajā nedēļā New York Times ziņoja, ka papildus gruntsūdeņu piesārņošanai ar ogļūdeņradi un biocīdiem, piesārņojums izstaro arī radioaktīvus elementus.
Kā Lepage kundze norādīja, Francijā astoņas licences tika parakstītas bez jebkādām debatēm, bez jebkādām apspriedēm, bez jebkāda ietekmes uz vidi novērtējuma. Un jūs runājat par sociālo pieņemamību? Tā ir patiesa sacelšanās. Pēdējās demonstrācijās Francijas Ardèche departamentā piedalījās vairāk nekā 20 000 cilvēku tieši tāpēc, ka viņiem rūp sava zeme. Un jūs sakāt: "Tā ir ekonomiska iespēja.” Bet kam tas ir izdevīgi? Vai mēs runājam par cui bono? Vai runa ir par gāzes izvēlēšanos rūpniecības vajadzībām, un tas notiek par sliktu ūdens rezervēm grunts virsslāņos? Ņujorkas moratorijs ir labs piemērs minētajai problēmai.
Tāpēc mēs vienkārši aicinām atsaukt licences. Jo, kamēr nav garantiju par atbilstību Gruntsūdeņu pamatdirektīvai, Gaisa kvalitātes pamatdirektīvai un Orhūsas konvencijai, ir pilnīgi izslēgta izpētes veikšana. Tādēļ mēs gaidām jūsu atbildes, un Eiropā, Francijā un citās iesaistītajās valstīs mēs atteiksimies atļaut izmantot šos netradicionālos gāzes veidus, ja minēto garantiju nebūs.
Konrad Szymański
Priekšsēdētājas kundze, netradicionālās gāzes sekmīga komercializācija Amerikas Savienotās Valstis ir pārvērtusi par minētās degvielas eksportētājvalsti ar tādu potenciālu, kas pārspēj Krievijas potenciālu. Arī situācija tirgos ir mainījusies. Ilgtermiņa, fiksēti līgumi un uz naftas cenu balstīti cenu mehānismi ir aizstāti ar daudz elastīgākiem līgumiem, un aizvien lielāka nozīme ir aktuāltirgum. No tā labumu gūst gan individuāli patērētāji, gan rūpniecība, jo mēs visi maksājam mazākus rēķinus. Eiropa nevar atļauties izšķiest šo potenciālu un šāda veida iespēju, īpaši tādēļ, ka ES attālināšanās no akmeņogļu ieguves nozīmē gāzes svarīguma pieaugumu Eiropas ekonomikā. Šī iespēja diversificēt gāzes ieguves avotus un palielināt pašu resursu daļu, tādējādi samazinot mūsu atkarību no importa, tagad ir radusies tādās valstīs kā Polija, Francija un Vācija. Visās minētajās valstīs beigu posmā noris darbs gāzes iegūšanai no netradicionālām iegulām. Atcerēsimies, ka šī nozare negaida, lai mēs to nodrošinām ar naudu vai ar īpaši izdevīgiem apstākļiem darbībai. Tā ir nozare, kura Eiropā jau investē simtiem miljonu euro, un tai ir vajadzīga tikai viena lieta: lai tās ceļā neliek šķēršļus un lai nodrošina vienlīdzīgu attieksmi. To no Eiropas Komisijas sagaida arī Eiropas konservatīvie un reformisti Parlamentā. Cerēsim, ka mēs - Eiropa - nepalaidīsim garām šo iespēju.
Jaroslav Paška
Priekšsēdētājas kundze, salīdzinot ar tradicionālajiem gāzes ieguves avotiem, gāzes iegūšana no netradicionāliem avotiem šodien veido tikai apmēram 5 % no kopējā gāzes ražošanas apjoma pasaulē.
Netradicionālajos avotos ir zemāka izejvielu koncentrācija nekā tradicionālajās gāzes iegulās. Papildus akmeņogļu metānam vai gāzei, kas atrodas mazāk caurlaidīgos iežos vai gāzes hidrātos, slānekļa gāze izrādās visdaudzsološākais avots. Minētās gāzes iegūšanā vislabākā pieredze ir Ziemeļamerikā, kur 2007. gadā gāzes iegūšana no netradicionāliem avotiem veidoja līdz 42 % no kopējā ražošanas apjoma.
Saskaņā ar Starptautiskās Enerģētikas aģentūras aprēķiniem Eiropā varētu būt 991 miljards kubikmetru netradicionālās gāzes rezervju. Domājams, ka tās galvenokārt ir Polijā, Vācijā, Ungārijā, Rumānijā, Zviedrijā un Lielbritānijā. No 2007. līdz 2010. gadam Polijā izsniedza gandrīz 60 licences slānekļa gāzes izpētei un iegūšanai. Šo licenču īpašnieku vidū ir pasaules lielākie enerģētikas uzņēmumi.
Tādēļ no sacītā ir skaidrs, ka šie jaunie netradicionālie gāzes avoti kļūst par interesantu alternatīvu arī jauno horizontālo iegūšanas tehnoloģiju izmantošanai.
Paul Rübig
(DE) Priekšsēdētājas kundze, Oettingera kungs, kad mēs raugāmies uz cenu svārstībām enerģētikas tirgū dažu pēdējo nedēļu laikā, mēs varam vērot, ka ne vien daudzu valstu atspoguļotie politiskie riski, bet arī finanšu tirgi un daudzi citi ietekmes faktori ļauj attīstīt drošu nākotnes stratēģiju. Tādēļ mums vajag "enerģijas kūku” sadalīt pēc iespējas vairāk daļās, un skaidrs, ka šajā sakarā arī turpmāk gāzei būs svarīga nozīme. Protams, mums īpaša uzmanība jāpievērš gāzes efektīvai izmantošanai. Mums vajag vairāk efektivitātes ne vien mūsu ražošanas procesos, bet arī mūsu patēriņā. Mums ir jānodrošina, lai CO2 emisiju dēļ radušās izmaksas sedz patērētājs, nevis ražotāji, jo citādi tiks kropļota starptautiskā konkurence. Mums nevajadzētu piešķirt nozīmi tam, vai gāzi, kas izdala CO2, lieto Eiropā vai ārpus tās. Eiropa ir reģions ar lielāko pirktspēju. Mūsu konkurētspēju nedrīkst ietekmēt tas, ka mēs importējam šos produktus ar lielu CO2 daļu vai pārvadājam tos Eiropā.
Nākotnē mums jāapsver arī cauruļvadu nozīmīgums. Cauruļvads ir gandrīz kā laulība. Abiem partneriem ir jābūt savienotiem kopā uz ilgu laiku, lai panāktu to, ka ieguvējas ir abas puses.
Reinhard Bütikofer
(DE) Priekšsēdētājas kundze, es priecājos dzirdēt, Oettingera kungs, ka jūs nepiekritāt "slānekļa gāzes eiforijas” augošajai tendencei, bet tās vietā ieteicāt izvēlēties saprātīgāku pieeju. Protams, zināmā mērā šī joma ir daudzsološa, jo tā varētu mazināt mūsu atkarību no gāzes importa. Faktiski mēs no tā jau gūstam labumu. Jūs norādījāt uz faktu, ka cenas samazinās tāpēc, ka netradicionālās gāzes lielas piegādes nāk no ASV. Tomēr, kā jūs sacījāt, mums ir jārada uzticēšanās gaisotne, ja mēs gribam šo jautājumu izpētīt taisnīgā veidā.
Komisija iesaka pārskatīt tiesisko regulējumu. Es biju pārsteigts, dzirdot jūsu pārstāvi nesen sakām, ka tiesību aktos noteikti būs nepilnības. Tomēr, pretstatā ASV, Komisija ir palaidusi garām vairāku lietu veikšanu. ASV Vides aizsardzības aģentūra (VAA) uzsāk lielu pētījumu. Es vēlētos zināt, kāpēc mēs nedarām kaut ko līdzīgu vai vismaz nesagaidām pētījumā gūtos rezultātus, pirms veicam jebkādas turpmākas darbības. Pašlaik attiecībā uz darbībām slānekļa gāzes sakarā mums ir vajadzīgs politisks moratorijs, līdz mēs varēsim atbildēt uz daudzu pilsoņu uzdotajiem jautājumiem, jo viņi ir sapratuši, ka darbība ASV ir uzsākta pārāk ātri. Tur rodas problēmas, kas ir svarīgākas nekā cilvēki sākotnēji gribēja ticēt, un tagad ASV sastopas ar tādām grūtībām, no kādām mēs noteikti gribētu izvairīties.
Tāpēc es jūs - Komisijas locekli, kas atbild par šo jomu, - aicinu nevis neatkāpties no jūsu plānotā darba, bet gan veikt dziļāku izmeklēšanu, kā to dara amerikāņi, lai veidotu uzticības gaisotni.
Zbigniew Ziobro
(PL) Priekšsēdētājas kundze, alternatīvās gāzes iegulas, jo īpaši slānekļa gāze,
Amerikas Savienotajām Valstīm pēdējos 10 gados ir ļāvusi sasniegt pilnīgu neatkarību enerģētikas jomā. Pateicoties šādām iegulām, Amerikas Savienotās Valstis no gāzes importētājas valsts ir kļuvusi par gāzes eksportētāju valsti, un minēto iegulu izmantošanas dēļ ir reāli ieguvumi attiecībā uz apkārtējo vidi, piemēram, ierobežots ogļraktuvēs iegūto ogļu daudzums un samazināti ogļu ieguves izraisītie zaudējumi.
Zinātnieki prognozē, ka līdzīgi varētu notikt arī Eiropas Savienībā. Netradicionālo gāzes iegulu izmantošana Eiropā ir labākā alternatīva, ņemot vērā Parlamenta noteiktos augstos sagaidāmos rezultātus attiecībā uz CO2 emisiju samazināšanu, tādējādi samazinot akmeņogļu ieguvi. Turklāt pēdējā laikā mēs esam pieredzējuši ievērojamu no tradicionālajiem avotiem iegūtās gāzes cenu pieaugumu. Zināma ietekme ir arī situācijai Vidējos Austrumos. Tāpēc iegulu iespējamā izmantošana nodrošinās reālu enerģijas ražošanas izmaksu samazināšanu, jo tā ir alternatīva importam, kas kļūst arvien dārgāks.
Amerikas Savienotajās Valstīs ir novērojams, ka netradicionālās gāzes iegūšana ļauj samazināt arī bezdarbu; tur gūtā pieredze rāda, ka šāda gāzes iegūšana atmaksājas. Tikai ASV Pensilvānijas štatā vien apmēram 200 000 cilvēku ir atraduši darbu netradicionālās gāzes ieguves un pārstrādes rūpniecībā, un ieguvums vietējai ekonomikai katru gadu ir vairāk nekā USD 8 miljardi no nodokļiem, ieguves uzņēmumu pasūtījumiem un koncesijas maksājumiem. Tādēļ neatpaliksim un veiksim konkrētus pasākumus, lai gūtu labumu no šīm milzīgajām iespējām un potenciāla.
Andrzej Grzyb
(PL) Priekšsēdētājas kundze, atzinīgi ir jāvērtē tas, ka mēs esam guvuši sekmes, izraisot diskusiju par jautājumu, kas Eiropas Savienībā bija it kā palaists garām, proti, no alternatīviem avotiem iegūta gāze. Kā komisāra kungs jau sacīja, potenciāli ģeoloģiski apstākļi šādas gāzes iegulām ir daudzās valstīs. Polijā prognozētie apjomi ir 1000-3000 miljardi m3, ikgada izmantošana apmēram 14 miljardi m3. Eiropa nevar atļauties ignorēt šo jautājumu, kaut vai ņemot vērā to, kas ir noticis Amerikas tirgū. Galu galā gāze kā kurināmais paliks būtisks enerģijas ieguves avots vēl ilgu laiku, kas izriet, piemēram, no Otrā stratēģiskā enerģētikas pārskata. Tajā pašā laikā minētais pārskats atklāj, ka Eiropa ir atkarīga no trešo valstu piegādēm. Ņemot vērā pašreizējos konfliktus, piemēram, Ziemeļāfrikā, kas izraisa netiešu ietekmi degvielas tirgū, mums vajadzētu pajautāt, vai šādus alternatīvos avotus var atrast pašā Eiropā.
Pats par sevi saprotams, ka radīsies jautājums par šādu pasākumu ietekmi uz vidi. Es domāju, ka mums ir jāatvēl liela naudas summa pētniecībai par videi nekaitīgām metodēm gāzes iegūšanai no alternatīviem avotiem, piemēram, no slānekļa iegulām. Izrādītos, ka Eiropa varētu būt vadošajā pozīcijā arī šajā jomā. Ja mēs vēlamies sasniegt savus vides aizsardzības mērķus, mums, no vienas puses, jāiegūst jauni gāzes ieguves avoti, un, no otras puses, jānorāda tehnoloģijas un metodes tādai izmantošanai, lai novērstu tālejošu kaitējumu videi. Liels paldies.
Elena Băsescu
(RO) Priekšsēdētājas kundze, ir jau labi zināms, ka pasaules ogļūdeņražu rezerves ir tuvu izsīkumam. Tas atspoguļosies ieguves augstākās izmaksās, kas nozīmē pārmērīgas cenas.
No alternatīviem avotiem iegūtai gāzei būtu nozīmīga vieta Eiropas enerģētikas tirgū. Eiropa varētu to izmantot savu enerģijas avotu diversifikācijai, tādējādi samazinot atkarību no trešām valstīm. Viena no iespējām varētu būt Eiropas gāzes rezervju netradicionāla izmantošana. Trīs naftas uzņēmumi jau ir ieguvuši licences, lai to darītu Rumānijā. Gāzes hidrāti, kurus pazīst arī kā "uzliesmojošo ledu”, Melnajā jūrā ir sastopami lielā daudzumā. Ja tos izmantotu lokāli, samazinātos ES atkarība no Krievijas cauruļvadiem.
Biogāzes tirgus arī ir viens no vislabāk attīstītajiem Eiropā. Tādām valstīm kā Rumānijai ir potenciāls biogāzes ražošanai, bet tomēr ir vajadzīgas investīcijas tehnoloģijā, lai minēto potenciālu izmantotu.
Artūrs Krišjānis Kariņš
(LV) Priekšsēdētājas kundze, iedomājamies tās naudas daudzumus, kas ikdienā atstāj Eiropas Savienību kā samaksa par importēto gāzi. Ja mēs to tā varētu redzēt, ja šī nauda tiktu pārvesta kravas mašīnās, tad būtu rindas uz Krievijas robežas, uz Ziemeļāfriku, uz Norvēģiju. Ir notikusi klusa revolūcija pasaulē, ne tikai tā skaļā, ko mēs redzam Ziemeļāfrikā, bet tieši slānekļa gāzes iegūšanas ziņā. Kā daudzi runātāji jau teikuši, pēdējos desmit gados Amerikas Savienotās Valstis no importētājas valsts ir kļuvusi par gāzes eksportētāju valsti šo jauno tehnoloģiju dēļ, kas ļauj piekļūt slānekļa gāzei.
Kolēģi, ja mums Eiropā ir iespēja izmantot šīs jaunās tehnoloģijas un izmantot dabasgāzes, kas ir Eiropas teritorijā, piekļūt šai slānekļa gāzei, mēs varētu uzlabot mūsu kopējo tautsaimniecību, mazinot importa atkarību.
Paldies par uzmanību!
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Priekšsēdētājas kundze, 4. februārī Eiropadome ieteica dalībvalstīm izpētīt slānekļa un degslānekļa gāzes resursus Eiropā. Tomēr netradicionālo gāzes avotu izmantošanai ir būtisks vides un sociālais risks. Nevar uzsākt nekādu slānekļa gāzes izmantošanu, ja nav veikta ietekmes izpēte, kas noteiks saistītos riskus un vajadzīgos pasākumus, lai aizsargātu pastāvīgos iedzīvotājus un īpašniekus, ņemot vērā vides riskus.
Komisāra kungs, Eiropas Savienības energoapgādes drošības politika balstās uz enerģijas piegādes avotu un maršrutu diversifikāciju. Samazināt atkarību no Krievijas gāzes var arī cauruļvadi, kas Eiropas Savienībai ir nozīmīga prioritāte līdztekus citiem mazākiem projektiem, piemēram, Adrijas jūras cauruļvadi, Turcijas-Grieķijas-Itālijas starpsavienojums vai Azerbaidžānas-Gruzijas-Rumānijas starpsavienojums, kas uzsver īpašo Melnās jūras nozīmi Savienības enerģētikas drošībā.
Bogusław Sonik
(PL) Priekšsēdētājas kundze, es vēlētos pateikties komisāram Oettingeram par viņa paziņojumu Polijas presē, kurā viņš sacīja, ka slānekļa gāze simbolizē Eiropas Savienības iespējas, un, tā kā mēs nevēlamies būt atkarīgi no importa, Eiropas Savienības interesēs ir izmantot slānekļa gāzi.
Tomēr šodien, noklausoties komisāra kunga sacīto, es vēlētos viņu mudināt izrādīt lielāku entuziasmu, runājot par slānekļa gāzi, kas varētu izrādīties apslēpts dārgums.
Es saprotu visas viņa bažas par vides aizsardzību, kas neapšaubāmi balstās uz iepriekšējo pieredzi. Tomēr es mudinātu Komisiju būt aktīvākai, atbalstot šīs izredzes un izmantot laiku, ko pieminējāt - jūs sacījāt, ka pirmie rezultāti varētu būt pēc pieciem gadiem, - palīdzēt visiem tiem, kas meklē slānekļa gāzi, nodrošināt, ka lietotās metodes nav kaitīgas dabiskai videi. Tam galvenokārt būtu jābūt Komisijas uzdevumam. Es vēlētos mudināt komisāra kungu censties dedzīgāk slānekļa gāzes labad, kas jāatrod Eiropā.
João Ferreira
(PT) Priekšsēdētājas kundze, fosilais kurināmais pašlaik nodrošina lielāko daļu no pasaules primārās enerģijas vajadzībām: vairāk nekā 80 %; no tā nafta - 34 %, akmeņogles - 26 % un dabasgāze - 21 %. Kā mēs zinām, šie resursi tiek izmantoti par cenām, kas ir augstākas nekā to dabisko aizstājēju cenas, tas nozīmē, ka neskaidri iezīmējas to nenovēršams izsīkums.
Situācija ar dabasgāzi ir līdzīga situācijai ar naftu, izņemot to, ka tā nav tik ļoti izplatīta, to ir grūtāk transportēt un uzglabāt. Tāpēc mums ir steidzami jādiversificē mūsu enerģijas avoti. Nav nekādu brīnumainu risinājumu, un vēl pieejamās fosilā kurināmā rezerves ir jāapsaimnieko ļoti uzmanīgi, gudri un atturīgi. Tomēr, lai arī kādas alternatīvas enerģijas piegādes rastos, ir gandrīz droši, ka vispārējam enerģijas patēriņam attiecībā pret pašreizējo līmeni būs jāsamazinās, kas noteikti nenozīmē ko sliktu. Un tam mums ir jāsagatavojas jau tagad.
Alejo Vidal-Quadras
Priekšsēdētājas kundze, enerģētikas jomā, kurā Savienībai ir liela atkarība no importa, daudz ir darīts, lai samazinātu nemitīgos riskus saistībā ar mūsu neaizsargātību, par ko skaidri liecina nesen pieņemtā regula par gāzes piegāžu drošību.
Lai samazinātu mūsu atkarību no enerģijas importa, mūsu darbā nedrīkstētu palaist garām nevienu iespēju. Tāpēc es kopā ar citiem kolēģiem iesniedzu rakstisku deklarāciju Nr. 67 par iespējām Eiropas Savienībā izmantot alternatīvus gāzes avotus. Es vēlētos ar jums dalīties trīs jautājumos šajā sakarā.
Pirmkārt, atjaunojamie enerģijas avoti veido pieaugošu īpatsvaru mūsu enerģiju sadalījumā, kur gāzei ir ierādīta galvenā rezerves kurināmā vieta. Otrkārt, ir pierādīta ASV tehnoloģiju zinātība un šo netradicionālo avotu ekonomiskā dzīvotspēja un, treškārt, Eiropas Savienībai ir liels netradicionālo gāzes avotu potenciāls. Ņemot vērā atkarību enerģētikas jomā, mēs neesam tādā pozīcijā, lai palaistu garām jebkuru iespēju.
Edit Herczog
Priekšsēdētājas kundze, bija labi satapt komisāra kungu ACER atklāšanā Ļubļanā. Es domāju, ka kolēģiem tās ir labas ziņas.
Slānekļa gāze ir iespēja, kurai jākļūst par daļu no risinājuma. Tādēļ, pirms mēs to varam sākt izmantot, mums, politiķiem ir jādara viss iespējamais, lai nesagrautu sabiedrības piekrišanu, bet gan to veidotu.
Salīdzinot ar Amerikas Savienotajām Valstīm, viena atšķirība, protams, ir. Eiropā iedzīvotāju blīvums ir daudz augstāks nekā ASV. Tādēļ es uzskatu, ka mums jālūdz Komisijai veikt ietekmes uz vidi novērtējumu. Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejā mēs plānojām uzsākt izmēģinājuma projektu un tā veikšanai rezervēt mazliet līdzekļu, finansējot ietekmes uz vidi novērtējumu no ES fondiem. Es domāju, ja mēs gribam izstrādāt šo tehnoloģiju, kas varētu būt daļa no risinājuma, mums ir vajadzīga sabiedrības piekrišana.
Seán Kelly
Priekšsēdētājas kundze, pirmkārt, man jāsaka, ka es piekrītu komisāra kungam un apsveicu viņu par līdzsvaroto iepazīstināšanu. Eiropas enrģētikas politikas īstenošanā energoapgādes drošībai ir jākļūst par sine qua non. Protams - un ideālajā gadījumā - mums tā būtu no atjaunojamiem enerģijas avotiem, un mums būtu pašiem sava attiecīgā politika, bet pretējā gadījumā mums tā jāmeklē no citiem avotiem. Ar pašreizējo ietekmi uz cenām mēs nevaram turpināt būt atkarīgi no Krievijas - jūs redzējāt, ko tā izdarīja Gruzijā pirms dažiem gadiem, - un no tādiem režīmiem kā M. Gaddafi īstenotais.
Mēs skatāmies paši uz sevi, un, ja mums ir izvēle - kas mums ir, pateicoties slānekļa gāzei - mums tā ir pilnā mērā jāizmanto. Ir cilvēki, kuriem bažas rada vides problēmas, bet Eiropas Savienībā vides problēmu tikpat kā nav. Pajautājiet jebkuram lauksaimniekam, un viņš jums pateiks, cik ļoti mēs rūpējamies par vidi un kā mēs to aizsargājam. Tas pats attiecināms uz šo jautājumu, bet mums ir jāizskata visi līdzekļi gāzes iegūšanai no alternatīviem piegādātājiem un - ja es drīkstētu būt zobgalīgs - darīsim to ar lielu gāzi.
Günther Oettinger
Priekšsēdētājas kundze, mēģināsim prognozēt gāzes tirgus attīstību. Šodien mēs iepazīstinājām ar savu ziņojumu par energoefektivitātes plānu, kas galvenokārt attiecas uz energotaupību, tās efektīvāku izmantošanu un neizšķiešanu, vienlaikus ar energoapgādes drošību.
Otrkārt, Eiropas Savienībā mums ir arī pieaugošs pieprasījums pēc enerģijas. Mobilitāte ir tikai viens piemērs šajā sakarā. Vācijā ir 520 dīzeļdzinēju transportlīdzekļu uz 1000 cilvēkiem. Jaunajās dalībvalstīs - mazāk par 200. Divi minētie skaitļi saplūdīs, bet tie drīzāk kļūs lielāki, nekā mazāki, virzoties uz Polijas līmeni.
Treškārt, mūsu pašu gāzes iegulas sarūk. Pēdējos desmit gados apjomi būtiski samazinājušies Apvienotajā Karalistē, un nākamajā desmitgadē tas pats notiks Nīderlandē, kas nozīmē pieaugošu atkarību. Turklāt daudzas mūsu cerības, protams, saistās ar gāzi. Kāpēc tas tā ir? Kaut gan tas ir fosilais kurināmais, attiecībā uz CO2 emisijām tas ir videi nekaitīgāks, salīdzinot ar oglēm vai naftu, un daudz elastīgāks nekā kodolenerģija un nafta. Šā iemesla dēļ gāze ir būtiska, nodrošinot arvien lielāka elektroenerģijas apjoma iegūšanu no atjaunojamiem enerģijas avotiem. Attiecībā uz bāzes slodzi - pašlaik tā ir apmēram 8000 stundas gadā, kamēr vēja enerģijas izmantošanas jaudas atkarībā no situācijas ir starp 2000 un 5000 stundām un saules enerģijai tikai no 600 līdz 2000 stundām gadā. Tas skaidri norāda, ka mums ir vajadzīga gāze. Ja mēs gribam atjaunojamos energoresursus, tad gāze ir "prioritārais partneris”, kaut gan daudziem cilvēkiem to varētu būt grūti pieņemt.
Tāpēc es strādāju, drīzāk pamatojoties uz Eiropā vajadzīgo apjomu 600 miljardi kubikmetru gadā, nevis 300. Tādējādi mūsu atkarības līmenis enerģētikas jomā būs 80 %. Šā iemesla dēļ mums vajag, pirmkārt, diversificēt un modernizēt mūsu transporta maršrutus, lai tie atbilstu jaunākajām tehniskām prasībām. Mums arī jālikvidē salas, jāattīsta uzglabāšanas jauda un jādiversificē mūsu ieguves avoti. Tas nozīmē, ka līdzās Krievijai, Norvēģijai, Alžīrijai, Katārai un Lībijai mums jāiegūst nafta arī no Kaspijas jūras reģiona. No šīs zonas Eiropā gāzi var nogādāt pa Turcijas-Grieķijas-Itālijas starpsavienojumu (TGIS), pa Adrijas jūras cauruļvadiem un Nabucco. Diversifikācijas nolūkā es neizslēdzu iespēju izmantot no dalībvalstu iežiem iegūtu gāzi. Šis process tikai tagad ir sācies.
Tomēr jautājums ir par Eiropas līmeņa regulējošo pasākumu nepieciešamību. Kāpēc tas būtu vajadzīgs? Pieņemsim, ka Polija patvaļīgi izsniedz licences, un tas rada kaitējumu Polijas zemei vai gruntsūdeņiem. Maz ticams, ka tam varētu būt nozīmīga ietekme ārpus Polijas robežām. Ja mēs negribam sevi uztvert pārāk nopietni, mums ir jāizskata šāds jautājums. Vai mēs neuzticamies valdībai Varšavā, nodrošinot tīru ūdeni un tīru zemi savu pilsoņu veselībai un īpašumtiesību aizsardzībai? Es uzticos ikvienai Eiropā demokrātiski ievēlētai valdībai, kas par savu rīcību ir atbildīga parlamentam un sabiedrībai. Tādēļ, ja mēs ievērojam subsidiaritātes principu, mums ir jāapsver, kāpēc urbums Polijā būtu jākontrolē, jāpieņem vai jānoraida Briselei un nevis Varšavai. Es principiāli uzticos valstu valdībām. Manī nav neuzticības tām. Tomēr es labprāt piedalīšos diskusijā par jautājumiem attiecībā uz kopīgiem noteikumiem.
Mums ir jāizpēta, vai Eiropas tiesiskais regulējums ir pietiekami visaptverošs un vai visas iesaistīto darbinieku un attiecīgajā zonā dzīvojošo tiesības un īpašumtiesības nodrošinās vides tiesību akti, augsnes aizsardzības tiesību akti, noteikumi attiecībā uz gruntsūdeni, drošību un veselības aizsardzību darbā. Es nezinu, bet man ir aizdomas, ka mana pārstāvja sacītajā ir patiesība. Eiropas tiesisko regulējumu ir iespējams pilnveidot. Tas attiecas uz visām jomām. Tas attiecas uz kvotām sievietēm, un tas attiecas arī uz Parlamentu. Tādēļ mēs pētīsim uzlabojumu iespējas. Mēs arī lūgsim dalībvalstīm iesniegt mums kopēju, saskaņotu sarakstu, kurā norādītas atļauju izsniegšanas prasības. Viss minētais notiek bez jebkādiem izstrādātiem konkrētiem secinājumiem. Zināmā mērā ASV ir līdzīga Eiropai, bet ne pilnīgi. ASV ir pilnīgi atšķirīgs iedzīvotāju blīvums, un tādēļ tādiem jautājumiem kā, piemēram, vietējie iedzīvotāji, drošība un veselība un gruntsūdeņi tur ir pavisam cita nozīme nekā blīvi apdzīvotajos Centrāleiropas reģionos, piemēram, Polijā, Vācijā vai Francijā.
Mēs pasūtīsim ekspertu ziņojuma sagatavošanu, kas ietvers risku izpēti, pamatojoties uz tipiskiem iesniegumiem par testa urbumu veikšanu ES, un informāciju attiecībā uz novērtējumu par regulējošo pasākumu atbilstību Eiropas Savienības vajadzībām, informāciju par dalībvalstu tiesību aktu atbilstību un informāciju par to, vai vajadzīgi uzlabojumi ES līmenī un, ja vajadzīgi, tad kā tas veicams. Es iesaku nebūt emocionāliem minētā jautājuma izskatīšanā. Atbildot Parlamenta deputātam no Francijas, kas teica, ka viņu intereses netiekot aizsargātas, es sacītu, ka vismaz šajā brīdī Francijā mani interesē saskatīt iespējami visaugstāko drošības līmeni kodolspēkstacijās, kas ir daudz svarīgāk nekā slānekļa gāzes izmēģinājuma urbumu drošība.
Es vēlētos pateikt vēl vienu pēdējo lietu, kas nav paredzēta protokolam. Es esmu jums ļoti pateicīgs par to, ka tik vēlā pēcpusdienā jūs atnācāt, lai piedalītos šajās debatēs. Man žēl, ka vesela virkne deputātu - ilgu laiku es pats biju šā Parlamenta deputāts, un tādēļ es to varu sacīt - uzstājās un tad aizgāja prom. Es nedomāju, ka citur pašlaik notiek kādi svarīgi pasākumi. Es uzskatu, ka tas nav godīgi attiecībā pret mani un pret jums, uzstāties un tad aiziet prom. Šāda veida uzvedība nav laba Parlamenta reputācijai.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants))
András Gyürk
Gāzes iegūšanai, izmantojot netradicionālas tehnoloģijas, nākotnē ES enerģētikas tirgū var būt īpaša vieta, jo no alternatīviem avotiem iegūtas gāzes izmantošana ES būtiski mazinātu Eiropas pieaugošo gāzes importu un pievērstos gāzes piegādēm no Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm. Turklāt apsvērums, kuru mēs nedrīkstam ignorēt, ir fakts, ka jaunu gāzes ieguves avotu izplatīšanās ES varētu veicināt siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšanos ekonomiski rentablā veidā. Dažos pēdējos gados Amerikas Savienotajās Valstīs jauno tehnoloģiju izmantošana jau ir revolucionāri pārveidojusi enerģijas tirgu. Alternatīvo gāzes avotu izmantošanas dēļ, kas pašlaik veido vairāk nekā pusi no ASV ražošanas, gāzes cenas ir būtiski samazinājušās un valstij vairs nav jāpaļaujas uz importa ieguves avotiem. Eiropā, pasaules lielākajā gāzes tirgū, no alternatīviem avotiem iegūtas gāzes izmantošana ir tikai pašā sākumā. Neraugoties uz ASV panākumiem, Eiropas līdz šim veiktie izmēģinājuma ieguldījumi nav devuši gaidītos rezultātus. Papildus dažādajiem ģeoloģiskajiem apstākļiem investori Eiropā sastopas arī ar augstākiem vides un reglamentējošu jautājumu riskiem. Lai Amerikas panākumus piemērotu ES, Eiropai būtu svarīgi izstrādāt atbilstošu alternatīvo gāzes avotu izmantošanas stratēģiju. Eiropas līmenī būtu vajadzīgs visaptverošs novērtējums, lai skaidri noteiktu alternatīvo gāzes avotu sniegtās iespējas, kā arī attiecīgos riskus. Jo Eiropa nevar atļauties atteikties no izvēles ražot alternatīvo gāzi, kuru varētu izmantot ES laikā, kad Ziemeļjūras tradicionālās gāzes avoti izsīkst.
Marian-Jean Marinescu
Gāzes piegādes drošība nākotnē būs atkarīga ne vien no ES attiecībām ar trešo valstu gāzes ražotājiem, bet arī no gāzes ražošanas attīstības ES. Investējot tehnoloģiju attīstībā, lai iegūtu dabasgāzi no alternatīvajiem avotiem, varētu dot svarīgu ieguldījumu nākotnē, mazinot atkarību no gāzes importa.
Es domāju, ka nedrīkst ignorēt slānekļa gāzes potenciālu un tās iegūšanu Eiropā, un es sagaidu, ka Komisija sagatavos gāzes ieguves tehnisko un ekonomisko pētījumu. Eiropā ir pieejami dažādi finansēšanas avoti, kas var sniegt dalībvalstīm atbalstu, investējot infrastruktūrās, ražošanā un pasākumos, kuru mērķis ir energoefektivitātes sasniegšana reģionālā un vietējā līmenī. Minētie avoti jo īpaši iekļauj Eiropas Investīciju bankas aizdevumus un garantijas, kā arī reģionālo, struktūrfondu un kohēzijas fondu pieejamo finansējumu. Pamatojoties uz minētajiem finanšu instrumentiem un ņemot vērā budžeta plānu 2014.-2020. gadam, Komisijai ir jānosaka finansēšanas risinājums no alternatīviem avotiem iegūtas gāzes izmantošanai, kam varētu būt tālejoša ietekme uz Eiropas gāzes un enerģētikas tirgu.
