Makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršana un koriģēšana - Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošana - Prasības dalībvalstu budžeta struktūrām - Budžeta uzraudzība euro zonā - Budžeta stāvokļa uzraudzība un ekonomikas politikas uzraudzība un koordinācija - Izpildes pasākumi pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšanai euro zonā (debašu turpinājums)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir debates par makroekonomiskās nelīdzsvarotības novēršanu un koriģēšanu; pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu; prasībām dalībvalstu budžeta struktūrām; budžeta uzraudzību eiro zonā; budžeta stāvokļa uzraudzību un ekonomikas politikas uzraudzību un koordināciju; izpildes pasākumiem pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšanai eiro zonā.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Mūsu iedzīvotāji vēlas stipru un efektīvu Eiropas Savienību. Tūļība, neatbilstība un tikai starpvaldību redzējums pasliktina krīzes ietekmi un vājina Eiropas projekta ticamību.
Mēs nesaskaramies ar problēmām, kas saistās tikai ar valsti, vai tikai ar ekonomiku, mēs saskaramies ar politisku krīzi, kas prasa ātru, pilnīgu, eiropeisku reakciju.
Ekonomikas un monetārajā savienībā ir jānostiprina pamatjēdzieni "ekonomika” un "savienība”. Šodien iesniegtais priekšlikums par ekonomikas pārvaldību ievērojami jāuzlabo, ja mēs gribam to sasniegt.
Mēs esam par valsts budžeta struktūru radīšanu, kas garantē pārredzamību, ekonomikas saskaņošanu un Eiropas saistību ievērošanas pārbaudi.
Mēs uzskatām, ka ir jākoriģē makroekonomiskā nelīdzsvarotība un jāiet konverģences virzienā, un mēs uzskatām, ka E. Ferreira ziņojums šajā jomā ir īpašs panākums.
Tomēr priekšlikumi reformēt Stabilitātes un izaugsmes paktu ir nepilnīgi: tajos ir sajaukta stabilitāte ar pielāgošanu un izaugsmes politika tiek pilnīgi uzticēta tirgum un valsts sfērai. Nav pieņemama izvairīšanās no Eiropas saistībām attiecībā uz ieguldījumiem un nodarbinātību.
Mēs neiesaistīsimies šajā mēģinājumā likt Eiropai novērsties no saviem iedzīvotājiem un savām interesēm; mēs neesam nodevušies pasīvai vērošanai, kā mūsu problēmas pasliktinās, un mēs nepieņemam dubultstandartus. Mums vajadzīga vienprātība, lai nodrošinātu resursus, un lēmumi ar kvalificētu balsu vairākumu, lai izvairītos no sodiem.
Mums jāapliecina sava apņēmība Eiropai un jādara tas ātri. Eiropas Parlamentam ir smagi jāstrādā, lai mūsu iedzīvotāji saņemtu sevis cienīgu vērienīgu, eiropeisku atbildi.
Mums jāvirzās uz priekšu, nevis jārāpjas atpakaļ kā vēžiem. Eiropai, kad tā vajadzīga visvairāk, nav jāslēpjas.
Ashley Fox
Priekšsēdētāja kungs! Lai gan Apvienotā Karaliste nav eiro zonas dalībniece - un, cerams, nekad nebūs - mēs esam ieinteresēti tās veiksmē. Es vēlu labu eiro zonai un paužu nožēlu, ka nespēju atbalstīt priekšlikumus par ekonomisko pārvaldību, par kuriem šovakar debatējam.
Mūsu priekšā ir priekšlikumi, kas piešķir Komisijai radikālas jaunas pilnvaras. Ja šīs pilnvaras aprobežotos tikai ar eiro zonas valstīm, es nebūtu iebildis, taču mēs redzam, ka Komisija un daudzi Parlamenta deputāti - tostarp Wortmann-Kool kundze, pret kuru man ir visdziļākā cieņa, - izmanto krīzi eiro zonā kā ieganstu ES pilnvaru attiecināšanai uz tādu valstu ekonomikas pārvaldību kā Apvienotā Karaliste un citas, kuras neizmanto eiro. Mani ievēlēja ne tādēļ, lai piešķirtu ES lielākas pilnvaras attiecībā uz to, kā Apvienotā Karaliste pārvalda savu saimniecību, un tāpēc es balsošu pret šiem priekšlikumiem.
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Debates atspoguļo neatrisinātos ekonomikas politikas jautājumus Eiropā. Lai gan mums ir centralizēta monetārā politika, atbildība par budžeta un finanšu politiku ir vietēja. Dažu Grieķijas deputātu mēģinājumi atbildību par Grieķijas iekšējo politisko kompetenci uzvelt Eiropai vai trešām pusēm, kapitālistu bankām vai vienalga kam var būt tikai kļūda.
(Neapmierināti izsaucieni)
Tie bija Grieķijas komunisti.
Par laimi eiro ir stabils gan iekšēji, gan ārēji. Tas, ar ko mēs tagad nodarbojamies, nav eiro krīze, bet gan valsts parādu krīze. Tieši ar to mums jāsāk. Nav jēgas - pat valsts nevar bezgalīgi dzīvot pāri saviem līdzekļiem. Nav jēgas palielināt pašreizējos parādus ar jauniem parādiem, ja nepieņem nepieciešamo reformu sekas. Tieši tāpēc es saku, ka ir pēdējais laiks rīkoties. Parlaments jau ilgi ir pieprasījis veikt pasākumus. Komisija tagad ir ierosinājusi padarīt stingrāku Stabilitātes un izaugsmes paktu. Ungārija kā prezidējošā valsts ir labi risinājusi sarunas, tāpat kā to ir darījusi mūsu puse. Man faktiski ir žēl, Bullmann kungs - jo par daudziem finanšu tirgu regulējuma aspektiem mēs lielā mērā esam vienisprātis -, ka sociālisti joprojām grib nošķirt labu parādu no slikta parāda. Tas ir nepareizais ceļš. Ja mēs izveidojam bilanci, lai redzētu, kuras Eiropas valstis ir nonākušas grūtībās, nevienam nav vajadzības celt neslavu; to var viegli redzēt. Visur, kur ir radušās budžeta un finanšu problēmas, bija sociālistu valdība. Ungārija, Latvija, Rumānija - ārpus eiro zonas, Īrija, Spānija, Portugāle, Apvienotā Karaliste un arī Grieķija, izņemot četru gadu pārtraukumu, kad valdībā bija mūsējie. Citiem vārdiem sakot, jūsu ekonomikas modelis nedarbojas.
(Neapmierināti izsaucieni)
Patiešām, Bütikofer kungs, jums tagad būtu labāk jāzina. Mēs šeit nevaram atbrīvot Grieķiju no atbildības, un es teikšu gluži atklāti, ka Grieķija nebija pirmā, kas pretojās Stabilitātes un izaugsmes paktam; drīzāk tās bija abas lielās valstis, Vācija un Francija. Mēs arī iebildām pret to un grozījām to. Jūs tad bijāt valdībā, Bütikofer kungs. Jūs rakāt kapu - jūsu partija bija tā, kura raka kapu šim Stabilitātes un izaugsmes paktam, nevis Grieķija. Taču tagad tieši Grieķijai ir jā...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju.)
(Runātājs piekrita atbildēt uz diviem zilās kartītes jautājumiem saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Udo Bullmann
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Langen kungs, es tikai gribu pārliecināties, vai jums ir zināmas mūsu idejas. Tāpēc es jums jautāju, vai jums ir zināms, ko mēs ierosinājām jūsu kolēģei Wortmann-Kool kundzei. Tas bija, pirmkārt, pakta nostiprināšana, iekļaujot noteiktu mērķu ciešāku pārraudzību, kurus Rehn kungs ierosināja no "ES 2020” mērķu kopuma, piemēram, tādus kā pētniecība un attīstība un cīņa pret nabadzību. Te tiktu iekļauti arī ieguldījumi energoapgādes sistēmu modernizēšanā.
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Man ir divi jautājumi.
Pirmkārt, Grieķija: nemēģināsim pārrakstīt vēsturi. Labējā spārna valdība bija tā, kura, divus periodus būdama pie varas, slēpa skaitļus ar Goldman Sachs bankas palīdzību. Šodien kreisā spārna valdība mēģina visu sakārtot. Vai tautai būtu jāmaksā par kļūdām, kas tika izdarītas, sekojot banku korporāciju padomam?
Otrs piemērs: manā valstī Beļģijā ar valdību, kurā piedalījās kreisais spārns mūsu kolēģa deputāta Dehaene kunga vadībā, 12 gados mēs samazinājām savu parādu no 130 % līdz 80 % no IKP. Banku aprindu un jo īpaši Fortis kļūdas nozīmēja to, ka mums bija jāglābj bankas, lai novērstu sistēmas...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es ļoti labi zinu Bullmann kunga un Eiropas Parlamenta Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas priekšlikumus. Vienīgā problēma tajos ir tā, ka tiem galvenokārt vajag vairāk naudas. Problēma nav atrisināma, grūžot iekšā vairāk naudas. Kā Tarabella kungs to tikko apstiprināja, ir iespējas samazināt parādu, pat iesaistot sociālistus. Es gribu skaidri uzsvērt, ka reformas, kas ir notikušas Grieķijā, neko nav devušas, lai liela daļa Grieķijas privātās bagātības reāli uzņemtos daļu no valsts izmaksu sloga. Tieši otrādi: kopš 1. janvāra Grieķijas iedzīvotāji ir izņēmuši EUR 59 miljardus no Grieķijas banku depozītiem, un kopš 1. janvāra ir pārdotas Grieķijas valdības obligācijas par EUR 12 miljardiem. Es pieprasu, lai daudzie bagātības pārstāvji Grieķijā aktīvi piedalītos, un tas jāregulē ar politiku. Ja viņi var pieņemt atbildību, tad viņi varēs izmantot mūsu solidaritāti.
Saïd El Khadraoui
(NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es vēlos sākumā izteikt atzinību visiem tiem, kuri pēdējā laikā ir smagi strādājuši pie šā tiesību aktu kopuma, bet arī es atbalstu iepriekšējos runātājus no savas grupas. Mūsuprāt, šis tiesību aktu kopums nav pietiekams, un tas nav līdzsvarots. Runa nav tik daudz par tehniskiem sīkumiem, bet par būtību: uz ko mēs liekam uzsvaru? Kādiem jābūt mūsu mērķiem integrētākai ekonomikas politikai? Tāpēc nav taisnība, ka mēs negribam Eiropas ekonomisko pārvaldību, bet mums patiešām jājautā pašiem sev, kā tā būtu definējama, kas ir Eiropas ekonomiskās pārvaldības būtība. Acīmredzot pašreizējā krīze ir skaidri parādījusi, ka arī monetāra savienība prasa ekonomisku sadarbību. Liekas, ka mūsu finanšu projektā ir ielavījusies kāda plānojuma kļūda, un mums tā ir jālabo.
Mūsuprāt, runa ir par kaut ko vairāk nekā samazinājumu pieņemšanu un budžeta mērķu sasniegšanu. Jā, Langen kungs un dāmas un kungi, mēs patiešām iestājamies par saprātīgām valsts finansēm, bet mums svarīgākais ir tas, kā lai mēs visi virzāmies uz priekšu, kā lai mēs izkļūstam ārā no šā purva. Kā lai mēs sagatavojamies nākotnei un līdz ar to, kā lai mēs radām izaugsmi un nodarbinātību ar kopīgas ekonomikas politikas palīdzību. Citiem vārdiem sakot, integrējot vērienīgu investīciju stratēģiju sistēmā, saliedējot saikni ar 2020. gada mērķiem jeb, citiem vārdiem sakot, veicot kopīgus pārkārtojumus, piemēram, lai uzlabotu savu izglītības sistēmu, cīnītos pret nabadzību un kļūtu konkurētspējīgāki un konkurētu ar trešām valstīm, izmantojot ieguldījumus pētniecībā un attīstībā.
Mani, cita starpā, pārsteidz tas, ka daži deputāti, piemēram, Verhofstadt kungs vakar, aizstāv ieguldījumu stratēģiju, vienlaikus paužot apmierinātību ar šo tiesību aktu kopumu. Man personiski tas šķiet nekonsekventi. Tāpēc mēs uzskatām šo "sešu tiesību aktu kopumu” par neīstenotu iespēju izveidot reālu ekonomisko pārvaldību.
Marianne Thyssen
(NL) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Mēs atrodamies dziļā krīzē, un mums jāpanāk ne tikai tas, ka izkļūstam no šīs krīzes, bet arī tas, ka mēs nekad vairs tādā nenonākam. Tieši šā iemesla dēļ mums vajadzīga stingra normatīva sistēma, un tieši šā iemesla dēļ mums kā vienam no likumdevējiem, kā Parlamentam arī jānes atbildība. Galu galā mēs esam paaudze, kas pašlaik izlemj savu bērnu nākotni.
Mums Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) grupā ir drosme virzīt uz priekšu šādu noteikumu kopumu. Mums tagad jābūt drosmei lemt, kāda rīcība ir vajadzīga. Mums jābūt arī drosmei pieņemt šādus lēmumus, nodrošināt, ka tie tiek pildīti, pat ja tas nozīmē, ka mums jāiet pret straumi. Mēs saprotam cilvēkus, kas iziet uz ielām protestēt, un turklāt mēs darām to, ka dodam precīzu strukturālu atbildi šīm cilvēku bažām: labas darbavietas, ilgtspējīgu izaugsmi un turpmāk telpu atbilstīgai sociālai politikai. Ja mēs gribam joprojām būt vērā ņemami globalizētas ekonomikas dalībnieki, mums jānodrošina lielāka saskaņotība starp ekonomikas un budžeta politiku, kā arī lielāka saskaņotība starp ekonomikas politiku un dalībvalstu konkurētspējas politiku. Šajā nolūkā mums acīmredzot ir vajadzīgi ieguldījumi ekonomikā, bet mums arī jānodrošina, ka nevienam netiek ļauts atkāpties no noteikumiem, par kuriem esam vienojušies, bez nopietna iemesla, jo tas nozīmē, ka arī pārējie tiek ievilkti muklājā.
Tiesību aktu kopums, kas tika panākts sarunu nobeigumā, sniedz stingru atbildi par šīm prasībām, un tas arī sniedz atbildi par pagātnes kļūdām. Vienīgais - un par to liek domāt jūsu iepriekšējā izturēšanās - mums turpmāk jāstiprina Stabilitātes pakta preventīvais aspekts, jo, ja kāda dalībvalsts aiziet nepareizā virzienā, mēs nevaram pieļaut, ka tas kļūst par politiskas tirgošanās tematu Padomē, un tā būs Eiropas galīgā atbilde.
Tāpēc es ceru, ka mēs šeit nodosim savas balsis par atbalstu šim tiesību aktu kopumam, bet arī ka dosim sev iespēju sākt nobeiguma sarunu kārtu ar Padomi, lai nostiprinātu šo punktu vēl vairāk.
Leonardo Domenici
(IT) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Es uzskatu, ka mēs esam liecinieki paradoksam. Tiesību aktu kopums, kam būtu jākoriģē un jānovērš nelīdzsvarotība un asimetrija, pamatojas uz līdzsvara un simetrijas trūkumu. Tas ir kā ķermenis, kas stāv uz divām kājām, bet viena ir daudz garāka un labāk attīstīta nekā otra. Kāja, kura kontrolē fiskālo politiku, ir muskuļota un izteikta, bet tā, kura kontrolē attīstības politiku, kam būtu jānodrošina stimuls un ilgtermiņa dzinulis, izskatās izstīdzējusi un vārga.
Es uzskatu, ka šis nesaskanīgais rezultāts tiesību aktu kopuma galīgajā struktūrā sakņojas nostāju atšķirībā par krīzes izcelsmi un raksturu. Atšķirība ir starp tiem, kuri uzskata, ka krīzes pamatā ir nekārtība un nelīdzsvarotība valsts finansēs, un tiem, kuri uzskata, ka tieši otrādi pamatproblēma ir saistīta ar noteikumu un pārredzamības trūkumu tirgos, ekonomikas un tirdzniecības nelīdzsvarotību un sociālo nevienlīdzību. Mums ir risks sajaukt cēloņus ar sekām. Mēs visi gribam, lai valsts finanses tiktu kontrolētas atbildīgi, bet mērķis samazināt parādu nav pietiekams, lai dotu startu izaugsmei un konkurētspējai. Galvenā būtība šajos pasākumos ir procedūras un sankcijas. Daudz mazāks uzsvars - pārāk mazs uzsvars - tiek likts uz ieguldījumu un ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, kas Eiropai būtu jāveicina un jāīsteno.
Mēs zinām, ka mūsu darbības var dot ļoti atšķirīgus rezultātus, mums to pat neapzinoties, un var pat panākt efektu, kas pretējs iecerētajam. Tas ir nolūka neviendabīgums. Baidos, ka tā ir šā tiesību aktu kopuma galvenā problēma.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Priekšsēdētāja kungs! Mēs pavisam skaidri atrodamies nopietnā situācijā, kas liek mums būt atbildīgiem. Mums visiem, arī Padomei. Atšķirība starp mums un Padomi šodien ir jautājums par apgriezto kvalificēto balsu vairākumu.
Mēs visi zinām, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts (SIP) nav darbojies tāpēc, ka dalībvalstis ir nolēmušas, ka nesodīs cita citu ne par vienu budžeta disciplīnas pārkāpumu. Varbūt tas ir tādēļ, ka tās ir lasījušas Evaņģēlijā teikto: "Tas, kurš ir bez grēka, lai met pirmo akmeni.”
Tas, ko grib Parlaments - un ar to tas atšķiras no Padomes -, ir pielikt punktu šai jautrajai draugu būšanai valdību starpā un aizstāt neobjektīvu ar objektīvu tiesnesi.
Šis tiesību aktu kopums ir labs un ir pelnījis, ka par to nobalso. Visgrūtākajos laikos nevienam neienāktu prātā pieļaut teicienu, ka mums jātērē vairāk. Tagad mēs atjaunojam budžeta disciplīnu.
Taču, ja kaut kas ir labs, tas nenozīmē, ka ar to noteikti pietiek. Runas, ko mēs šodien dzirdējām, parādīja vairākas lietas. Mēs visi zinājām, ka eiro zona nav optimāla valūtas zona. Ikviens domāja, ka pašreizējā institucionālā sistēma - centralizēta monetāra politika, Stabilitātes un izaugsmes pakts un pārējo ekonomikas politikas aspektu saskaņošana - ļaus pārvarēt vai vismaz samazināt atšķirības starp dalībvalstīm. Tas nav noticis. Labajos laikos atšķirības to starpā ir palielinājušās, sliktajos laikos pīlāri, uz kuriem tika veidota monetārā savienība, sagruva. Princips "neglābt”, princips "nebankrotēt” un tagad princips "neizstāties” arī var zust.
Mēs tagad atrodamies situācijā, ko Ļeņins nosauca "Ko darīt?” Vienīgais risinājums ir virzīties uz priekšu jautājumā par politisko savienību.
Es atzinīgi vērtēju jautājumu par eiroobligācijām. Tas ir pozitīvs solis tajā virzienā, bet ir jādara vairāk. Ja politiskas savienības nodibināšana prasa Līgumu reformu, sasaucot konventu, lai tā notiek. Grieķiem ir paruna, kas skan: "Noteikumi ir cilvēkam, nevis cilvēks noteikumiem.”
Jautājums nav par trīspusēju sarunu turpināšanu līdz pulksten trim no rīta vai ministrijas sanāksmēm sešos no rīta. Tagad un turpmāk domāsim par to, kas ir darāms, lai labotu situāciju.
Tomēr pirmais solis ir nobalsot par šo tiesību aktu kopumu, kas ir labs solis pareizajā virzienā. Citādi mēs veltīgi pūlēsimies, un, kā mēdza teikt Ortega y Gasset kungs, veltīgas pūles rada melanholiju un - politikā - pretestību.
Priekšsēdētājs
Tās rada melanholiju un arī runāšanu ilgāk, nekā atļauj laiks, García-Margallo y Marfil kungs, pateicoties priekšsēdētāja pieļāvīgumam.
Alfredo Pallone
(IT) Priekšsēdētāja kungs, komisār, dāmas un kungi! Šīs debates piedāvā iespēju pievērsties jautājumam par jaunu nolīgumu par pārvaldību Eiropas Savienībā, sūtīt spēcīgu un vienotu vēstījumu un atjaunot ES solidaritāti un kliedēt spekulācijas.
Nav noliedzams fakts, ka iepriekšējos gados mēs esam vājinājuši Stabilitātes un izaugsmes paktu. Tikpat neapgāžams ir fakts, ka tā bija kļūda un ka tagad mēs maksājam par sekām. Mums jāatgriežas pie fiskālās disciplīnas noteikumiem, un tas ir īstais jautājums, par ko mums jādebatē savā starpā. Procedūrām jābūt automātiskām, lai mums nebūtu jāpiedzīvo tas pats, kas notika ar veco Stabilitātes un izaugsmes paktu. Es uzskatu, ka ir tikai viens veids, kā izkļūt no krīzes; īsāko ceļu nav. Atbilde meklējama valstu politikā, plānoto un uzņemto saistību izpildē. Solidaritātei starp ES dalībvalstīm ir jāiet kopā ar atbildības sajūtu un jāievēro noteikumi, kurus dalībvalstis nevar un nedrīkst apzināti pārkāpt.
Skaidrs, ka mēs tajā visā nevaram aizmirst nozīmi, kāda ir izaugsmei, kas dod iekšējus ienākumus, un strukturālām reformām, lai grūtībās nonākušas valstis nostātos atkal uz kājām. Strukturālām reformām, kuru mērķis ir ekonomikas konkurētspējas un izaugsmes potenciāla palielināšana, jābūt politiskās darba kārtības prioritātei.
Es nepiekrītu tiem, kuri apgalvo, ka jaunais Stabilitātes un izaugsmes pakts neļaus valstīm attīstīties. Tas drīzāk mudinās tās atbrīvoties no veciem krāmiem, modernizēt, veikt tādas strukturālās reformas, kas dod starta šāvienu ekonomikai. Pateicoties tam un stingrai noteikumu ievērošanai, ko noteic jaunais Stabilitātes un izaugsmes pakts, es esmu pārliecināts, ka ES kļūs stiprāka un spēs stāties pretī jaunām problēmām bez palīdzības politikas un, vēl jo sliktāk, novecojušiem lozungiem, kas ved uz nekurieni un rada tikai kaitējumu, jo īpaši sabiedrības vājākajiem dalībniekiem.
Astrid Lulling
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Jo vairāk Parlaments lielās par brīnišķīgajiem panākumiem, kas gūti ekonomikas pārvaldībā, jo vairāk es gribu aicināt savus kolēģus deputātus izrādīt mazliet pazemības, jo mēs balansējam uz bezdibeņa malas. Mums jāatver acis un jāierauga divas lietas. Pirmkārt, tas, ka Eiropas Parlaments ir klusējis Grieķijas krīzes laikā. Mēs parasti ļoti ātri reaģējam uz visādiem notikumiem visā pasaulē ar vienu rezolūciju pēc otras, un tomēr šajā dziļajā krīzē mēs esam palikuši mēmi. Es paužu nožēlu par to, ka mēs neesam bijuši spējīgi sūtīt spēcīgu, vienkāršu un praktisku vēstījumu Grieķijas tautai, dalībvalstu valdībām un Eiropas iedzīvotājiem.
Otrs punkts saistās ar šā tiesību aktu kopuma darbības jomu. Balsojot par šīm sešām direktīvām un/vai regulām, ko, cerams, mēs darīsim, mēs noteikti pavirzīsim eiro zonu soli uz priekšu, un es tiešām uzskatu ne vairāk kā soli, ceļā uz disciplīnu, kāda mums tik ļoti trūkusi, un tās vērtību pierādīs nākotne. Taču mums jāpaskatās tikai uz karstajām diskusijām par apgrieztā kvalificētā balsu vairākuma sistēmu, lai redzētu, cik tāls ceļš mums vēl ejams, ja jārunā par noteikumiem un automātiskām sankcijām. Daži cilvēki joprojām uzskata, ka apgrieztais kvalificētais balsu vairākums ir kaut kas tāds, no kā jābaidās. Taču mums jāturas stingri pie šā principa.
Skatoties no stingri politiska viedokļa, es jūtos vīlusies, ka kreisā spārna deputāti joprojām noraida labas budžeta pārvaldības principus pretēji visai pieredzei. Deficīts un ilgtspējīga izaugsme nevar iet roku rokā. Valstīm patiešām savs budžets jāapsaimnieko atbilstīgi mājturības noteikumiem, nevis panākot atdzīvošanos ar valsts tēriņiem, kas dod īslaicīgu mierinājumu, bet nekad nav ilgstošs risinājums.
Tuvojoties nākamajām pāris nedēļām, mūsu uzdevums ir veidot jaunu ekonomisku savienību...
(Priekšsēdētājs pārtrauca Lulling kundzi)
(Lulling kundze piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Werner Langen
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Tā kā man vairs nav laika runai, es vēlos uzdot Lulling kundzei šādu jautājumu: Vai jūs, Lulling kundze, būtu gatava pateikt Parlamentam manā vārdā, ka es nupat savā runā nevērsos pret visiem Grieķijas deputātiem, bet tikai diviem komunistu deputātiem, kuri runāja tieši pirms manis, tie bija Chountis kungs un Toussas kungs? Vai jūs būtu gatava to apliecināt Parlamentam?
Astrid Lulling
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es, protams, ar lielāko prieku to teikšu un apstiprinu. Taču, lūk, kas vēl man ir sakāms: mēs vēršamies arī pie grieķiem. Grieķijā ir tikai 10 nodokļu nemaksātāji, kas saka, ka viņi pelna vairāk nekā EUR 1 miljonu gadā. Es vēršos arī pie viņiem, tāpat kā Langen kungs vērsās pie komunistiem.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi! Laika vairs nav. Tāpēc es vēlos aicināt beigt tukšu runāšanu, rādīšanu ar pirkstiem un partiju politiskās spēles neatkarīgi no tā, kur tas viss notiek. Mums kārtīgi jādara darbs un soli pa solim jāreaģē uz krīzi.
Kas ir krīzes cēloņi? Mēs pastāvīgi esam uzsvēruši to, ka cēloņos ietilpst nespēja ievērot noteikumus, sankciju bloķēšana un progresa trūkums monetārās savienības pārejā uz nākamo stadiju. Ar saviem ekonomiskās pārvaldības plāniem mēs tagad pieprasām stiprināt Stabilitātes un izaugsmes paktu gan saistībā ar novēršanas, gan koriģēšanas pasākumiem, vairākuma atbalstu sankciju īstenošanai un nepieciešamības gadījumā Komisijai tiesības iejaukties, lai tādējādi Eiropas iedzīvotāji varētu paļauties uz to, ka noteikumi tiks ievēroti.
Otrs punkts ir tas, ka mums vajag, lai monetārajā savienībā notiktu pāreja uz nākamo stadiju. Tas nozīmē ekonomikas savienības izveidi un politiskas savienības mērķa saglabāšanu.
Man jāteic, ka esmu sarūgtināts par trīspusējo sarunu rezultātiem. Tās pašlaik pienācīgi nefunkcionē. Tomēr fakts, ka mums nav Padomes piekrišanas dialogā par ekonomikas politiku un ka Eiropas Parlaments un abas pasākuma puses ir tajā iesaistītas, mazina mūsu spēju vairāk integrēties Mēs gribam palielināt integrācijas līmeņus. Tāpēc, ka Padome nav spējīga pievērsties pašreizējai nelīdzsvarotībai mūsu sabiedrībā un dot Parlamentam iespēju likt dalībvalstu ministriem sniegt pārskatus tieši mums, trīspusējās sarunas tiek vājinātas. Tādi ir mūsu rezultāti. Mēs gribam atrisināt atklātos jautājumus un panākt integrāciju. Ja mēs pieļausim, ka mūsu nostāja tiek vājināta Padomes vājuma dēļ, mēs no krīzes neko nebūsim mācījušies.
(Runātājs piekrita atbildēt uz zilās kartītes jautājumu saskaņā ar Reglamenta 149. panta 8. punktu)
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos uzdot Karas kungam vienu jautājumu. Mēs esam vienotās valūtas krīzes pašā vidū. Mēs esam atklājuši, ka mums ir būtiskas problēmas, piemēram, kopīgas fiskālas un ekonomikas politikas trūkums. Šie ekonomistu un akadēmiķu izdarītie atklājumi mani pārsteidz. Vai jūs patiešām uzskatāt, Karas kungs, ka pirms vienotās valūtas ieviešanas nevienam nebija zināma vienkāršā patiesība, ka ir vajadzīga arī kopīga pārvaldība un politiska savienība? Varbūt, ka neviens nebija tik drosmīgs vai pietiekami godīgs, lai Eiropas iedzīvotājiem to pateiktu.
Othmar Karas
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Protams, ka visi to zināja un to arī teica. Viņi teica, ka monetārā savienība ir politisks projekts, ka ar monetāro savienību saistītā integrācija ir neatgriezeniska un ka pēc monetārās savienības jāseko nākamajiem soļiem pretī integrācijai. Mēs tam esam bijuši uzticīgi gadiem ilgi. Tādas politiskās grupas kā jūsu grupa ir uzjundījušas jūtas pret Eiropas Savienību, ir ļoti maz teikušas par valūtas nozīmi un par iespēju, par politisko gribu...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Priekšsēdētāja kungs! Es rītdien gatavojos balsot par normatīvo tiesību aktu kopumu par Eiropas ekonomiskās pārvaldību. Es vēlos arī pateikties īpaši referentiem, Ungārijas prezidentūrai un Komisijai par patiešām ārkārtējām pūlēm, kas vainagojās ar šā normatīvo tiesību aktu kopuma noskaidrošanu.
Šis Eiropas ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopums jāaplūko saistībā ar otru normatīvo tiesību aktu kopumu par finanšu sektoru, tostarp Eiropas finanšu uzraudzības struktūru, kas jau ir pieņemts. Es stingri uzskatu, ka šo tiesību aktu efektīva īstenošana nodrošinās to, ka neviena cita dalībvalsts nekad vairs necietīs, saskaroties ar nākamo krīzi. Mēs spēsim novērst un labot fiskālu un ekonomikas nelīdzsvarotību, kas ir viena no vislabākajām ekonomikas izaugsmes un darbavietu garantijām.
Tomēr man jāpauž arī savas bažas par to, ka Eiropas iestādes negrib atzīt to realitāti ekonomikā, ar kuru mēs tagad saskaramies. Ar to es gribu teikt, ka dalībvalsts, kam ir parāds, kuru tā vairs nespēj samaksāt, nevar saņemt palīdzību, tāpēc tā palielina pašreizējo parādu ar jaunu parādu, turklāt arī par lielāku maksu. Pieredze un veselais saprāts mums māca, ka risinājums meklējams, valstij parādniecei savedot kārtībā savu saimniecību, kreditoriem saprotot, ka parāds, kas jāmaksā, jāpielāgo attiecīgās valsts reālajai spējai maksāt. Ja mēs tā nerīkosimies, mēs ne tikai neietaupīsim laiku, mēs to izšķiedīsim, un problēma pasliktināsies.
Sławomir Witold Nitras
(PL) Priekšsēdētāja kungs! Uzmanīgi noklausījies šīsdienas debates, es vēlos izteikt divas piezīmes, ja drīkstu. Pirmkārt, šajā plenārsēžu zālē ļoti bieži ir tikusi piesaukta ekonomikas stimulēšana ar budžeta papildu tēriņiem. Manuprāt, attiecīgie deputāti aizmirst, ka Eiropas Savienībā ir valstis - un ne tikai viena vai divas, un ne tikai Grieķija -, kuru iekšējais parāds ir virs 100 %, un tā vienīgais cēlonis ir ekonomikas stimulēšana. Rezultātā mēs esam sasnieguši noteiktu ekonomikas izaugsmes līmeni, tiesa, varbūt izaugsme ir nedaudz mākslīga, bet mums ir palikuši neapmaksāti rēķini, un tie tagad jāapmaksā.
Bija runa par ierobežojošiem risinājumiem saistībā ar deficīta ierobežošanu. Taču ierosinātajos risinājumos noteikts, ka katrai valstij jāsamazina savs parāds līdz 60 % 20 gados. Ja parāda samazināšana 20 gados uz pusi ir ilgtermiņa perspektīva, kāda ir īstermiņa perspektīva? Es nevaru iedomāties ilgāka termiņa perspektīvu šajā situācijā.
Vai ir iespējams atteikties no sodiem, vai arī soda maksu sistēma ir ierobežojoša sistēma? Pirms piecpadsmit gadiem, kad es vēl biju students, es mācījos par konverģences kritērijiem un to obligāto raksturu. Taču tie bija obligāti kritēriji tikai uz papīra. Ja tie bija obligāti kādam, tad tikai tiem, kuri centās pievienoties eiro zonai, un tie nebija obligāti nevienam eiro zonā. Ņemot vērā iepriekš minēto, šādu sistēmu nevar sekmīgi ieviest bez sodiem un bez ierobežojošiem sodiem, kā daži tos nosauca. Šīs sankcijas bija uz papīra, bet, kā mēs atceramies un kā mēs zinām, līdz šim reālu sankciju nav bijis.
Mana beidzamā piezīme attiecas uz faktu, ka Eiropas Parlamenta Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas locekļi izteicās, ka mums jāīsteno 2020. gada stratēģija, nevis tikai jāsamazina tēriņi. Taču šajos dokumentos tiek runāts par "Eiropas pusgadu” cita starpā. Tajos paredzēta arī jauna procedūra pārmērīgai nelīdzsvarotībai. Viena no šā instrumenta iezīmēm ir tāda, ka tas dod Eiropas Komisijai iespēju ietekmēt to, vai dalībvalstis īsteno vai arī neīsteno 2020. gada stratēģiju, tāpēc ir vērts teikt patiesību. Es mudinātu jūs pieņemt šo kopumu, jo vienošanās trūkums starp Padomi, Komisiju un Parlamentu šajā jautājumā būs...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Sirpa Pietikäinen
Priekšsēdētāja kungs! Kompromiss ir gudrs. Protams, Parlaments savās sarunās ir pagājis vairāk nekā pusi ceļa pretī kompromisam, bet es uzskatu, ka mēs esam nonākuši līdz robežlīnijai. Atliekot lēmuma pieņemšanu par tiesību aktu kopumu, problēma netiek atrisināta. Problēma nepazudīs. Tādas pašas problēmas atkal būs mūsu priekšā un apdraudēs visu eiro un ES nākotni, ja mēs neizmantosim labāku saskaņošanu un vairāk Kopienas metodi.
Galu galā ES ir ekonomikas savienība. Mums jānonāk līdz problēmas pamatiemesliem. Mēs tiem esam pietuvojušies šajā tiesību aktu kopumā, bet neesam vēl pietiekami tuvu. Manuprāt, apgrieztā kvalificētā balsu vairākuma sistēma ir viens no jautājumiem, kurā sakņojas problēma.
Šis nav īstais brīdis populismam un tuvredzīgai politikai, ko, manuprāt, dažkārt zināmā mērā piekopj Padome. Padome tāpat kā Parlaments atbild eiropiešu priekšā. Es ceru, ka Padome kopā ar Komisiju un Parlamentu uzņemsies savu daļu atbildības un veiks vajadzīgos pasākumus saistībā ar šo ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopumu un turpmākajām darbībām. Ja šīs daļas nav pareizas un nav kārtībā, nākotnes plāni un "ES 2020” ir tikai tukši un skaisti vārdi, uz kuriem mēs nevaram balstīt nākotni.
Thomas Mann
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Eiropas ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopums raida skaidru signālu, ka mums turpmāk jānovērš parādu krīzes, kad vien iespējams. Mums jāveic efektīvi pasākumi, lai novērstu eiro destabilizēšanu. Tas ir galvenais vēstījums šajā lieliskajā ziņojumā, ko sniegusi Wortmann-Kool kundze. Lai to panāktu, mums vajadzīga lielāka politiskā koordinācija dalībvalstu starpā un stingra uzraudzība ES līmenī. Šī uzraudzība ir būtisks stratēģijas "Eiropa 2020” elements.
Mums beidzot konsekventi jāizmanto Stabilitātes un izaugsmes pakts, kas veido pamatu spēcīgam eiro, lai parādītu dalībvalstīm ar lielu budžeta deficītu, kur ir robežlīnijas. Tieši to Eiropas iedzīvotāji pamatoti pieprasa un ne tikai valstīs, no kurām gaida solidaritātes apliecinājumu arvien lielāku glābšanas pasākumu kopumu veidā. Mēs vairs nedrīkstam pieļaut nekādus ieganstus vai neveiklus kompromisus, kad dalībvalstis savstarpēji atklāj savas konverģences programmas un budžeta politiku. Iedzīvotāji būs gatavi pieņemt sāpīgas reformas tikai tad, ja viņiem tiks parādīta skaidra aina par situāciju, lai tādējādi viņi varētu dot savu atbalstu vajadzīgajiem pasākumiem.
Atšķirībā no plaši pieņemtās pārliecības par nacionālismu mums vajadzīga Eiropa - nevis mazāk, bet vairāk. Mums, piemēram, vajadzētu stiprināt savu Kopienas metodi, kuras pamatā ir Lisabonas līgums. Komisijai jāuzņemas un tā uzņemsies savu atbildību, identificēs tendences finanšu un ekonomikas politikā agrīnā stadijā un panāks, ka dialogs starp finanšu iestādēm un politikas veidotājiem ir efektīvāks nekā iepriekš.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Pasākumi, par kuriem mēs šovakar šeit diskutējam, ir vērtējami atzinīgi. Es uzskatu, ka tie rāda, ka Eiropas Savienībai ir spēja, griba un intelekts, lai veiktu pasākumus, kas apgūti ekonomikas krīzes pasniegtajā mācību stundā
Īpaši es domāju par to, ka daži teica, ka šī ir varas pāreja no dalībvalstīm uz Eiropas Savienību. Tas ir vecais, nodrāztais joks, ko velk ārā, lai pretotos katram priekšlikumam. Ja esat daļa no Eiropas Savienības, tai ir jābūt kaut kādām pilnvarām, un, protams, mēs sūtām vēstījumu tirgiem un iedzīvotājiem, ka mēs varam tikt galā ar izšķiroši svarīgiem jautājumiem, kad tie rodas.
Es noteikti pilnīgi piekrītu tam, ko mēs darām, un es labprāt redzētu, ka mēs pieņemam automātiskas saistošas sankcijas, kā arī apgrieztā kvalificētā balsu vairākuma sistēmu. Tas nodrošinātu, ka turpmāk krīzes mūs neskar. Profilakse ir labāka nekā ārstēšana, un runa ir par profilaksi. Mācoties no tā, ko esam jau iemācījušies.
Marc Tarabella
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Mums jāizveido ekonomiskā pārvaldība, lai izdabūtu Eiropas Savienību ārā no šīs ilgstošās krīzes. Mums jāsaskaņo sava politika; mums jābūt pārredzamiem attiecībā uz to, kā mēs pārvaldām savu valsts budžetu un, vissvarīgākais, mums jāsamazina savs deficīts.
Taču vai jūs patiešām uzskatāt, ka esat uz pareizā ceļa? Eiropas labējais spārns gatavojas vienkārši atcelt stratēģijas "Eiropa 2020” mērķus. Tas atsakās īstenot finanšu darījumu nodokli un eiroobligācijas, un tā acu skats ir kā pielipis reitingu aģentūrām, kuras nesaskatīja hipotekāro kredītu krīzes tuvošanos, kas rāda, cik daudz tām var uzticēties.
Teiksim skaidri: mums ir krīze, ko radīja neoliberālisms un valdību un ES aklā uzticēšanās neregulētiem tirgiem. Un kā mēs domājam no tās izkļūt? Ar vēl lielāku neoliberālismu un taupību. Mums vajadzīga izaugsme; mums jāpalielina pieprasījums, un tas nav panākams, nogrūžot savus līdzcilvēkus uz ceļgaliem. Jūs esat uz nepareizā ceļa..
Nikolaos Salavrakos
(EL) Priekšsēdētāja kungs! Es kā grieķis vēlos pateikties visiem saviem kolēģiem deputātiem, kas runāja pozitīvi par Grieķiju, un uzsvērt, ka, manuprāt, valsts izdzīvošana ir svarīgāka par politiskām atšķirībām un nostājām. Mēs runājam par nākotnes Eiropu. Mēs joprojām neesam sapratuši un joprojām mēģinām saprast bijušo Eiropu, saprast, kā mēs esam nonākuši tur, kur esam pašlaik. Man diemžēl jāsaka, ka daži cilvēki ir izrādījuši nesaprātīgu alkatību, jo īpaši Grieķijā; tomēr daudzi citi ir izrādījuši sodāmu alkatību.
Mēs sakām, ka privātie ieguldījumi ir problēmas risinājums. Privātie ieguldītāji ir aizgājuši citur. Mēs tiecamies to aizmirst. Viņi ir aizgājuši uz citām planētas vietām. Eiropā nav nekādas konkurētspējas; Eiropa kļūst veca; tā vairs nav konkurētspējīga, un tai nav nekā, ko piedāvāt. Ko mēs...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Ildikó Gáll-Pelcz
(HU) Priekšsēdētāja kungs! Es pateicos par referentu, padomnieku, Ungārijas prezidentūras un ikviena padarīto darbu, kas ļāva mums izskatīt šo ekonomiskās pārvaldības "sešu tiesību aktu kopumu” šajā veidā šodien. Būtu labi uzskatīt, ka šis tiesību aktu kopums vairs nav vajadzīgs un ka Eiropas ekonomikas problēmas atrisināsies vienā paņēmienā. Taču tas diemžēl tā nav. Eiropā krīze vēl nav pārgājusi, un, ja mēs nerīkosimies atbildīgi, mums būs jāsaskaras ar krīzēm arī turpmāk. Es piekrītu tiem atbildīgajiem domātājiem, kuri saka, ka mums jāpieņem stingrāks budžets un jāstiprina Stabilitātes un izaugsmes pakts. Mums skaļi jāpasaka, ka Eiropas Savienības pieeja līdz šim ir bijusi pārmērīgi atbrīvota, tai nebija mehānismu, kā reaģēt uz krīzes situācijām, un tāpēc tā nespēja atbilstīgi reaģēt uz krīzes nopietnajām sekām, kas izsauca ekonomikas, finanšu un sociālos traucējumus. Mēs nevaram ļaut, ka tas vēlreiz atkārtojas, un vienlaikus mums jāmācās no pagātnes kļūdām.
Frédéric Daerden
(FR) Priekšsēdētāja kungs, dāmas un kungi, referente! Laba ekonomiskā pārvaldība Eiropā, protams, ir vajadzīga. Taču, ja mēs balsosim par šiem sešiem dokumentiem, mēs neatstāsim dalībvalstīm nekādu brīvību īstenot ieguldījumu politiku izaugsmes stimulēšanai.
Kad iedzīvotāji arvien vairāk zaudē ticību ES, kad Grieķija ir uz ceļgaliem un reitingu aģentūras diktē valstīm, Parlamentam jāpārstāj dogmatiski uzstāt uz taupību par katru cenu.
Savienība tagad grib reaģēt uz neoliberālā modeļa krīzi ar neoliberālām formulām un sistemātiskiem izdevumu samazinājumiem, jo īpaši sociālajā drošībā.
Ja netiks pievienoti elementi, kurus aizstāv progresīvās grupas Parlamentā, es neredzu, kā mēs varam piekrist un balsot par šiem dokumentiem. Mēs faktiski radītu paši savas personības šķelšanos, ņemot vērā to, ka esam pieņēmuši rezolūcijas par stratēģijas "Eiropa 2020” īstenošanu un gatavojam ziņojumus, kā to daru es pats, par platformas īstenošanu nabadzības apkarošanai. Piedāvātā ekonomikas pārvaldība...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Bastiaan Belder
(NL) Priekšsēdētāja kungs! Stingrāks Stabilitātes un izaugsmes pakts ir steidzama vajadzība. Iepriekšējo gadu pieredze to skaidri rāda. Es esmu priecīgs arī par to, ka sarunu iznākums ir solis pareizajā virzienā. Ministriem nekad vairs nebūs ļauts vienam otru piesegt, ja dalībvalsts būs ļāvusi savām valsts finansēm sabrukt. Tāpēc būtu labi, ja mēs uzlabotu lielu deficītu novēršanu, attālinot lēmumu pieņemšanu no politikas. Tāpēc referente C. Wortmann-Kool dara pareizi, pieprasot to, ka ministri lēmumus var bloķēt tikai ar kvalificētu balsu vairākumu.
Tomēr punkts, kas mani attur, ir komisāra Rehn paziņojums saistībā ar šo normatīvo tiesību aktu kopumu. Tas ir solis pretī eiroobligāciju ieviešanai. ECB priekšsēdētājs ir norādījis, ka nebūtu vēlams ieviest eiroobligācijas situācijā, kad nav budžeta disciplīnas. Jaunu parādu ieviešana saasinās Eiropas parāda problēmu. Turklāt Eiropas Parlamenta Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupa un Zaļo un Eiropas Brīvās apvienības grupa grib atbrīvot valsts ieguldījumus no maksimālā standarta...
(Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Jaroslav Paška
- (SK) Priekšsēdētāja kungs! Pasākumu kopums par ekonomisko pārvaldību ir lietišķa atbilde uz acīmredzamām ekonomiska un finansiāla rakstura problēmām, kas jau ilgi vajājušas Eiropas Savienību.
Ekonomikas krīze ir ievedusi daudzas eiro zonas valstis nopietnās problēmās, un ir skaidrs, ka stabilitātes pakta noteikumi neaizsargāja monetāro savienību no dažu valstu valdību amatieriskās un bezatbildīgās pārvaldes rezultātiem. Lai gan es neuzskatu, ka Eiropas Komisijai būtu jāpiešķir vairāk pilnvaru, nekā tai bija iepriekš, es piekrītu, ka Eiropas monetārajai savienībai jāizveido precīzāks savstarpējās kontroles mehānisms budžeta politikai. Daži monetārās savienības dalībnieki maksā par citu bezatbildību un avantūrismu, un tāpēc virzība pretī lielākai pārredzamībai un skaidrākiem budžeta noteikumiem, kas ļauj izvairīties no ilgtermiņa problēmām mūsu valstīs, ir kļuvusi būtiska. Tomēr mums visiem būs svarīgi arī konsekventi piemērot pieņemtos noteikumus un neradīt tiem nekāda veida izņēmumus. (Priekšsēdētājs pārtrauca runātāju)
Elena Băsescu
(RO) Priekšsēdētāja kungs! Ir vajadzīga vienota ES līmeņa stratēģija, lai nodrošinātu konkurētspējas, ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmes un darbavietu radīšanas augstu līmeni. Stingrs un efektīvs Stabilitātes un izaugsmes pakts tam ir galvenais instruments. Ir reāli jāvelta papildu pūles, lai novērstu tādas budžeta politikas pieņemšanu, kas nav ilgtspējīga.
Pastiprināto ekonomiskās pārvaldības sistēmu nodrošinās dažādi savstarpēji saistīti politikas aspekti. Šis priekšlikumu kopums palīdzēs mudināt dalībvalstis piemērot piesardzīgu budžeta politiku un, ja vajadzīgs, jau laikus pieņemt koriģējošus pasākumus, lai ierobežotu sodu piemērošanu. Profilakse ir vieglāka nekā ārstēšana.
Franz Obermayr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! ES centrālo dalībvalstu valdību, Eiropas Komisijas un Eiropas Centrālās bankas pieņemtā līnija ir skaidri identificējama. Tiek izstrādāti jaunu glābšanas pasākumu kopumi Grieķijai, miljardiem eiro nodokļu maksātāju naudas tiek ieguldīta uz risku un tiek izstrādāti plāni par visas Eiropas ekonomisko pārvaldību, kā mēs tikko dzirdējām. Komisijas priekšlikumu galvenais mērķis ir pastiprināt Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus. Turpmāk Māstrihtas kritēriju ievērošana tiks panākta, nosakot daudz bargākus sodus. Tomēr šis pakts nav darbojies iepriekš, un es pieņemu, ka tas nedarbosies arī turpmāk. Tajā pašā laikā tiek ieviests viens mehānisms pēc otra, lai atbalstītu valstis ar budžeta deficītu, kārtējo reizi izmantojot nodokļu maksātāju naudu. Mēs nodarbojamies ar simptomiem, nevis novēršam cēloņus. Šī ārkārtīgi riskantā stratēģija agrāk vai vēlāk sāks vajāt Eiropu. Nav saprātīgi gaidīt, lai tās pašas smagi strādājošās valstis vienmēr maksātu par citu kļūdām.
Olli Rehn
Komisijas priekšsēdētāja vietnieks. - Priekšsēdētāja kungs! Es neesmu pārliecināts, vai varēšu atbildēt visiem deputātiem. Mums tam nepietiktu laika, bet es mēģināšu sniegt ieskatu par dažiem šovakar izvirzītajiem punktiem.
Es, pirmkārt, vēlos pateikties jums visiem par ļoti pamatīgām un pamatotām debatēm, kas atspoguļo vispārēju atbildības sajūtu par Eiropas ekonomikas nākotni, par izaugsmi un stabilitāti, un par mūsu iedzīvotāju labklājību.
Es uzskatu, ka mēs visi lielā mērā piekrītam viedoklim, ka līdzsvarotas un veselīgas valsts finanses ir nepieciešams nosacījums ilgtspējīgai izaugsmei un labākai nodarbinātībai, kas ir pašreizējā normatīvo tiesību aktu kopuma mērķis. Tieši tāpēc tas ir pelnījis jūsu atbalstu. Kā daudzi no jums ir uzsvēruši, tas ir būtisks struktūras elements, veidojot visaptverošu politiku kā atbildi uz pašreizējo un joprojām notiekošo finanšu un valsts parādu krīzi.
Kāpēc ir tik svarīgi pieņemt šo tiesību aktu kopumu pašreizējā situācijā? Tāpēc, ka mums jābūt spējīgiem parādīt saviem iedzīvotājiem, ekonomikas dalībniekiem un starptautiskajiem partneriem, ka Eiropas Savienība turpmāk patiešām varēs novērst tādu fiskālo krīzi, kādu mēs nesen pārdzīvojām, piemēram, Grieķijas gadījumā.
Nekad vairs! Tas ir pirmais elements šajā normatīvo aktu kopumā. Tieši tāpēc mums ir vajadzīga budžeta preventīva uzraudzība un efektīva izpilde, kā tas ierosināts tiesību aktu kopumā, kā arī jūsu referentu un jūsu komitejas priekšlikumā. Tieši tāpēc mums vajadzīgs arī reāls un efektīvi funkcionējošs mehānisms makroekonomiskās nelīdzsvarotības identificēšanai un koriģēšanai, lai novērstu tādas krīzes, kādas esam pieredzējuši, piemēram, Īrijā, vai kredītu uzplaukumu, ko pieredzējām Spānijā.
Tieši tāpēc mums vajadzīgs otrs elements šajā tiesību aktu kopumā: efektīvs mehānisms makroekonomisko nelīdzsvarotību identificēšanai un novēršanai.
Daži no jums, piemēram, U. Bullmann, S. Giegold un P. Lamberts, jautāja, kāpēc mēs uzskatām, ka simetrijas un asimetrijas jautājums ir nokārtots. Es varu sniegt jums savu skaidrojumu un Komisijas skaidrojumu par šo jautājumu, kas faktiski, ja jūs skatāt dokumentus, ir ārkārtīgi sarežģīts. Es ceru, ka neviens nebloķēs šo aktu kopumu tādēļ, jo būtu neiespējami to vienkārši izskaidrot saviem iedzīvotājiem.
Gan Padomes, gan Parlamenta projekti attiecas gan uz deficīta, gan pārpalikuma valstīm. Tas ir ļoti skaidrs. Atšķirībām izstrādē nebūtu nekādas būtiskas ietekmes uz īstenojamās ekonomikas uzraudzības apjomu vai svarīgumu. Es ceru, ka Parlaments un Padome varēs strādāt kopā un panāks vienošanos, kuras pamatā ir būtība, nevis izteiksme.
Atšķirības praktiski nav, tāpēc iezīmēsim krustiņu un noslēgsim šo svarīgo jautājumu par simetriju un asimetriju un tādējādi varēsim sākt strādāt, lai identificētu un arī koriģētu makroekonomisku nelīdzsvarotību un konkurētspējas novirzes.
Tāpēc, kopumā ņemot, jūsu balsojums rītdien būs ļoti svarīgs, ļoti izšķirīgs Eiropas Savienībai un tās spējai pārliecināt mūsu plašo sabiedrību, ekonomikas dalībniekus un starptautiskos partnerus par to, ka mēs spējam pārvarēt krīzi un veicināt ilgtspējīgu izaugsmi.
Tāpēc jūsu balsojums rītdien būs liela iespēja panākt vēsturisku pagriezienu, beidzot papildinot monetāro savienību ar īstu un reāli funkcionējošu ekonomikas savienību - kas mums noteikti ir vajadzīga -, un tādējādi Eiropas Savienība varēs iziet no pašreizējās nopietnās krīzes, guvusi mācību, cerams, turpmāk arī spēcīgāka un katrā gadījumā aprīkota ar pienācīgiem jaunas politikas rīkiem ilgtspējīgai izaugsmei, nodarbinātībai un savu iedzīvotāju labumam.
András Kármán
Padomes priekšsēdētājs. - Priekšsēdētāja kungs! Es priecājos, ka lielākā daļa no teiktā norāda, ka darbs, kas bija mums uzdots - un ar "mums” es apzīmēju Parlamentu un Padomi -, vienoties par ļoti vērienīgu un jaunu ekonomikas pārvaldības pasākumu kopumu ir izpildīts par 99 %.
Es piekrītu arī daudziem godātajiem deputātiem, ka pēc smagā darba sarunās mums jānoslēdz darījums. Es esmu optimistiski noskaņots, jo šeit Parlamentā es jūtu apņēmību un reālu piederības sajūtu attiecībā uz Eiropas nākotni.
Ļaujiet man izteikt dažas piezīmes par konkrēto jautājumu - kas joprojām ir atklāts - par apgriezto kvalificēto balsu vairākumu. Iepriekšējās sešās vai septiņās nedēļās Padome ir apspriedusi Parlamenta priekšlikumus vismaz reizi nedēļā. Pēdējās četrās nedēļās 27 dalībvalstu finanšu ministri apsprieda šo tiesību aktu kopumu trīs reizes, un katru reizi viņi būtiski piekāpās Parlamentam dažādos dokumenta punktos, lai nolīdzinātu ceļu un laikus panāktu vienošanos.
Mēs apspriedām visu priekšlikumu visus aspektus dažādos līmeņos. Sākotnēji jūs ierosinājāt, ka apgrieztā kvalificētā balsu vairākuma noteikums būtu jāpiemēro vairāk nekā 15 gadījumos. Dažos gadījumos to juridiski nebija iespējams darīt, un šos gadījumus mēs identificējām ļoti ātri. Attiecīgi daži no pārējiem punktiem jau bija iekļauti Padomes vispārējā pieejā lēmumam par finanšu sankciju uzlikšanu.
Maijā Padome piekrita apgrieztajam kvalificētam balsu vairākumam divās vietās papildus vispārējai pieejai. Pirmdien Padome izdarīja plašu piekāpšanos, pēdējā gadījumā par pakta preventīvo daļu, tostarp klauzulu par pārskatīšanu pēc trim gadiem un "ievēro vai izskaidro” procedūru, kas tika pastiprināta salīdzinājumā ar iepriekšējo vienošanos marta Ekonomikas un finanšu padomē.
Šie drošības pasākumi var dot Parlamentam vajadzīgo pārliecību, ka novirze no Komisijas priekšlikumiem un ieteikumiem būs minimāla un ka noteikumu neievērošanas gadījumi un tādējādi vajadzība sniegt paskaidrojumus būs ļoti reti izņēmumi.
Parlamentam noteikti ir laiks vēlreiz apsvērt savu sākotnējo nostāju un nākt pretī Padomei. Tirgi un investori ir modri, un viņi vēlētos redzēt, vai mēs varam vai nevaram panākt vienošanos nākamajās dienās. Es uzskatu, ka mums ir svarīgi to izdarīt. Turklāt šis tiesību aktu kopums varētu parādīt, kā Eiropas iestādes spēj sadarboties atbildīgi, efektīvi un konstruktīvi tik svarīgā jomā. Trīspusējās sarunās es vairākkārt dzirdēju no Parlamenta deputātiem nopietnu kritiku par starpvaldību procedūrām. Tiesību aktu kopuma ātra un laikus īstenota pieņemšana varētu pierādīt, ka Kopienas metode ir pareizā pieeja, kura jāizmanto, virzoties uz priekšu.
Elisa Ferreira
Priekšsēdētāja kungs! Es esmu pateicīga ikvienam par devumu šajās debatēs, jo īpaši komisāram O. Rehn un Padomes priekšsēdētājam A. Kármán par kopsavilkumiem. Es tikai vēlētos uzsvērt vienu punktu: abas puses faktiski ir piekāpušās, un es uzskatu, ka vienošanās ir ļoti tuvu, bet es negribētu, ka viņi nepieminētu jautājumu par simetriju un asimetriju kā svarīgu jautājumu, kas prasa risinājumu. Šis, kā arī apgrieztais kvalificētais balsu vairākums ir punkti, par kuriem vēl notiek pielāgošana, un tajos vēl nav noslēguma. Es esmu īpaši pateicīga par komisāra O. Rehn pozitīvo devumu, bet, ja ir vajadzīga vienošanās, tās pamatā ir jābūt juridiskā dokumenta sadaļai - tostarp, protams, 32. pantam, 42. pantam un 11.A apsvērumam, kā par to plaši tika debatēts. Tāpēc es būtu pateicīga, ja jūs paturētu prātā šo jautājumu, jo tas skar dažu Parlamenta deputātu un vairāku politisko grupu intereses, kā jūs redzējāt.
To teikdama, es uzskatu, ka jaunais makroekonomiskās nelīdzsvarotības analīzes faktors var būt noderīgs. Es atvainojos, komisār, ne vien par burbuļu problēmu atrašanu nekustamā īpašuma vai finanšu tirgos, bet arī par to, ka tiek norādīts, cik svarīga ir Eiropas galvenā problēma: spriedze, ko rada pilnīgi atšķirīgie ceļi, kā attīstās ekonomika, kas veido eiro zonu. Tieši pašlaik šī spriedze nopietni apdraud kopējās valūtas eksistenci ar neoptimālu monetāro jomu, kā to šodien ļoti labi akcentēja García-Margallo y Marfil kungs.
Faktiski Eiropas Savienība nav perfekta un nav pilnīga. Tas, ko mēs darām, nav pietiekams, lai izlabotu trūkumus, kas Eiropas ekonomikā pašlaik ir, un, manuprāt, visas vainas kariķētā uzvelšana slinkajiem, melīgajiem un nepareizajiem par pieļautajām kļūdām - pretstatā krietnajiem, kuriem nav nekādu problēmu, - ir ārkārtīgi bīstama karikatūra, no kuras mums visiem jāizvairās. Galu galā Eiropas vēsture pierāda, ka vienkārši skaidrojumi sarežģītām problēmām nekad nedod labus rezultātus. Tas tad arī ir aicinājums, ko es šeit izsaku.
Diogo Feio
Priekšsēdētāja kungs! Es pateicos par visu, kas tika ieguldīts šajās debatēs, un es vēlos izteikt īpašu pateicību - tāpēc, ka es to tikko neizdarīju - par izšķirīgo nozīmi, kāda visā šajā bija Bowles kundzei, Ekonomikas un monetāro lietu komitejas priekšsēdētājai.
Es vēlos uzsvērt, ka šis ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums dod lielāku pārredzamību iestādēm un labāku un lielāku nozīmi Parlamentam. Šis tiesību aktu kopums veido arī daļu no eiro aizsardzības pasākumiem. Katrs, kas uzskata, ka vislabākie risinājumi izaugsmei šeit nav atrodami, ir spiests arī atzīt, ka viņš nezina nevienu valsti, kurā nebūtu izaugsmes, ja tās valsts budžets ir kārtībā. Valstis, kas ievēro budžeta disciplīnu, ir valstis, kurās ekonomika aug, un to mēs nedrīkstam aizmirst. Tas ir paraugs, kas mums šeit jādod. Tas ir paraugs, kuram pašlaik, piemēram, seko manā valstī.
Es gribu arī uzdot jautājumu visiem Parlamenta deputātiem: vai jūs varat teikt, ka šis ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums šodien ir sliktāks, nekā tas bija sākumā? Vai varat teikt, ka Parlaments neko tajā nav uzlabojis? Jūs to nevarat teikt, jo tā nav taisnība. Šodien šis ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopums ir labāks nekā Komisijas sākotnējais priekšlikums, un tas ir labāks, jo Parlamenta deputāti tajā ir ieguldījuši savu devumu. Tieši tāpēc mums jādod saviem iedzīvotājiem ļoti skaidra atbilde. Mēs gribam plaukstošu Eiropas ekonomiku. Mēs gribam stabilitāti. Mēs noteikti gribam pārredzamību. Lai to visu panāktu, mums tomēr jāparāda atbildības sajūta balsojumā rītdien; mums noteikti jābalso atbildīgi un ļoti labi jāizvēlas savi partneri.
Attiecībā uz mani, mana izvēle ir ļoti skaidra: es balsošu par labāku Eiropu un par labāku Eiropas ekonomiku.
Sylvie Goulard
Priekšsēdētājas kundze! Es visiem pateicos par šīm debatēm, arī komisāram un ministram A. Kármán.
Vispirms es gribēju teikt ministram, ka, manuprāt, mēs jau esam pierādījuši, ka Kopienas metode darbojas labi. Kā tikko teica Diogo Feio, es uzskatu, ka dokuments faktiski ir uzlabots, un es uzskatu, ka, piedaloties publiskās debatēs, mēs darām savu darbu, un iedzīvotāji var saņemt informāciju par to, kas, kā viņi saka, notiek Briselē.
Tādēļ kāpēc mēs vēl arvien runājam par apgriezto kvalificēto balsu vairākumu? Es gribētu uzsvērt vienkāršu lietu. Šajā Parlamentā piedalās valstis, kurās ir, piemēram, lielāks iedzīvotāju skaits, un no šīm valstīm ir vairāk deputātu. Runājot par balsojumiem, katras valsts balss ir atbilstīga tās lielumam. Tomēr kurā demokrātijā ir tāda sistēma, kā rezultātā, piemērojot noteikumus, mums ir atšķirīga attieksme pret cilvēkiem, uz kuriem šie noteikumi attiecas?
Ja nonākam līdz noteikumu īstenošanai, par kuriem mēs visi esam vienojušies, mēs nevaram sākt noteikt izņēmumus. Iedzīvotāji vēlas redzēt, ka likums tiek piemērots visiem vienlīdzīgi. Arī Eiropas līmenī visām dalībvalstīm neatkarīgi no to lieluma ir jābūt vienlīdzīgām.
Tādēļ mēs cīnāmies: tā nav ideoloģiska cīņa, tas ir vispārējas nozīmes jautājums.
Mans otrais jautājums ir par simetriju, un es vēršos īpaši pie Ferreira kundzes. Tas ir svarīgs jautājums: tā ir daļa no vienošanās. Mums ir jāapzinās, ka dažiem no mums tā ir izmaksājusi ļoti dārgi, un, lai nodrošinātu, ka mēs šo jautājumu novedam līdz galam, mums šajā Parlamentā ir vajadzīga pēc iespējas plašāka vienotība visos šīs vienošanās aspektos. Mums ir jābūt vienotiem. Kā teica komisārs, es uzskatu, ka starp mums nav tik lielu atšķirību, lai mēs tās nevarētu pārvarēt. Tāpēc es aicinu būt vienotiem. Mēs nevaram prasīt atbalstu un vienlaikus pamest citus grūtībās.
Nobeigumā es vēlējos pateikties Kármán kungam ļoti konkrēti par mazo jautājumu saistībā ar "ievēro vai izskaidro” principu. Mūsu diskusiju gaitā es jums tik daudz reižu esmu vaicājusi: "Ko nozīmē "ievēro vai izskaidro”, un kam lai izskaidro?” Jūs esat bijis labs jurists; jūs esat virzījis Padomi uz priekšu. Viņi ir gatavi to veikt publiski. Viņu perspektīvajos plānos ietilpst ekonomiskais dialogs. Paldies jums! Tomēr prasiet, lai viņi iet mazliet tālāk: mēs prasām tikai to. Jūs esat rīkojies tik ļoti veiksmīgi, tādēļ es esmu pārliecināta, ka mēs to panāksim.
Corien Wortmann-Kool
referente. - (NL) Priekšsēdētājas kundze! Es arī vēlētos pateikties visiem, kuri ir piedalījušies debatēs, un visiem, kuri ir mūs atbalstījuši ar šādiem skaidriem argumentiem.
Es arī vēlētos pateikties Ekonomikas un monetārās komitejas priekšsēdētājai Sharon Bowles, jo situācija bija ļoti sarežģīta, un, ja rītdienas balsojumā mēs iegūsim pozitīvu rezultātu, tas noteikti būs viņas nopelns.
Mums šodien ir bijušas diezgan ideoloģiskas debates, un ir skaidrs, ka šajā Parlamentā ikviens vēlētos ilgtspējīgas valsts finanses un budžeta disciplīnu, bet vēsture rāda, ka to nevar panākt, tikai tērējot vairāk naudas.
Tagad mums priekšā ir tiesību aktu kopums. Mēs esam daudz izdarījuši. Komisāra O. Rehn sarakstā ir 15 jautājumi, un dažiem deputātiem, iespējams, kāds sīkums šajā tiesību aktu kopumā šķiet problemātisks, bet, skatoties uz kreiso deputātu piedāvāto alternatīvu, tā mūs apmierina pat vēl mazāk. Tāpēc es ceru, ka rīt deputāti būs sagatavojušies pieņemt šā ļoti nozīmīgā tiesību aktu kopuma izaicinājumu šim Parlamentam, kurš tāpat kā Padome pirmoreiz savā vēsturē īsteno kopējās likumdošanas pilnvaras.
Nākamnedēļ mums būs jānovērš vēl daži šķēršļi, bet rītdien, cerams, mums būs pozitīvs balsojuma rezultāts. Tādēļ mums priekšā ir vēl viena nedēļa, un es ceru, ka galu galā mēs jūlijā varēsim pieņemt lēmumu pirmajā lasījumā, jo par 98 % mēs jau esam paveikuši.
Eiropas Tautas partijas (Kristīgo demokrātu) vārdā es gribētu uzsvērt arī Goulard kundzes teikto par simetriju un asimetriju. Šajā Parlamentā patiešām pastāv "dots pret dotu” princips, un ikvienam ir savas prioritātes. Tomēr minētais "dots pret dotu” princips simetrijas izteiksmē ir jāpiemēro arī šim Parlamentam, galu galā pieņemot nostāju par šo tiesību aktu kopumu.
Priekšsēdētāja
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks ceturtdien, 2011. gada 23. jūnijā.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
George Sabin Cutaş
Apstākļos, kad ir spēcīgi jūtama lejupslīdes un valsts parāda krīzes ietekme, mums ir vajadzīga spēcīga ekonomiskā pārvaldība ES līmenī. Tomēr ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopums pašreizējā versijā nepalīdzētu Eiropas Savienības ekonomikai atjaunoties, bet radītu situāciju, kurā bezdarbs un nabadzība būtu pastāvīgi elementi.
Es domāju, ka šā tiesību aktu kopuma priekšlikumi nav pietiekami vērienīgi, jo tie ir vērsti vienīgi uz taupību un iedzīvotāju sociālo tiesību ierobežošanu. Nav minēti elementi, kas varētu sekmēt Eiropas ekonomikas atjaunošanos, piemēram, ieguldījumu veikšana infrastruktūras, izglītības, pētniecības un inovāciju pamatnozarēs.
Mēs varam ierosināt alternatīvu šim taupības modelim, kas, spriežot pēc Grieķijas, ir izrādījies ārkārtīgi ierobežots. Obligāciju izveide, kas ir kopīgi jāizdod par daļu no Eiropas valsts parāda, automātiski samazinātu finansējuma izmaksas Eiropas Savienībā un ļautu atsākt ieguldījumus. Saskaņā ar ASV "Jaunā kursa” politikas modeli pašreizējās ekonomikas un finanšu krīzes risinājums ietvers ekonomikas izaugsmes atjaunošanu, kas pamatojas uz ieguldījumiem un jaunu darbavietu radīšanu.
Monika Flasíková Beňová
Ir svarīgi, ka ES ne vien reaģē uz krīzi, novēršot akūtākās problēmas, bet ka tā arī gatavojas būtiskākai ekonomiskās pārvaldības reformai. Daudzi iesniegto ziņojumu jautājumi ir vērsti pareizajā virzienā, bet vienlaikus tiem ir daudz trūkumu. Priekšlikumos ir runa par bargākām sankcijām, par soda naudām ieteikumu neizpildes gadījumos un par to automātisku piemērošanu, lai izvairītos no pakļaušanās politiskas tirgošanās prasībām. Tas viss ir ļoti labi. Es nevaru atbrīvoties no sajūtas, ka šīs sankcijas ir pielāgotas tām valstīm, kuras pašlaik ir sarežģītā situācijā. Šķiet, ka to pamatā ir doma, ka šīs valstis var pašas risināt šo sarežģīto situāciju un ka tās, izmantojot "disciplinētu” pieeju, spēj pašas uzlabot savu situāciju. Tomēr tā ir kļūda. Pat pirms krīzes Eiropā attīstījās tāda dinamika, kuras rezultātā eiro zonas spēcīgās valstis nostiprināja savas konkurētspējas priekšrocības. Pateicoties cita starpā, piemēram, darba algu dempingam Vācijā, centrālās valstis stiprināja savu pozīciju eksporta jomā un nomaļās valstis kļuva par savu izstrādājumu un kapitāla nekonkurētspējīgām izpārdošanas vietām. Šīm valstīm krīze bija "pēdējā nagla zārkā”. Nav iespējams izkļūt no šīs situācijas tikai ar gribasspēku vien vai valstij pašai ar saviem lēmumiem. Situāciju attiecībā uz makroekonomisko nelīdzsvarotību, jo īpaši valstīs, kurās ir vienotā valūta, var atrisināt tikai, vienojoties par pašreizējā ekonomikas attīstības modeļa atkārtotu novērtēšanu. Risinājumu dos ne tikai samazinājumi un budžeta disciplīna, bet mērķtiecīgas attīstības politika un atbalsts Eiropas nomaļo reģionu konkurētspējai.
Bruno Gollnisch
Kā parasti, aizbildinoties ar jūsu pašu radīto problēmu risināšanu, jūs uzspiežat mums vairāk Eiropas un vairāk Komisijas pilnvaru: šīs Komisijas, kas nav nekas vairāk kā saujiņa ierēdņu, kuri ir iecelti bez demokrātiskas uzraudzības, bet kas ir izveidota kā cenzors un vergu uzraugs, kuram būs tiesības noteikt sankcijas dalībvalstīm. Jūsu ekonomikas pseido pārvaldība tālu pārsniedz budžeta uzraudzību. Tā gluži vienkārši ir uzraudzības uzspiešana mūsu tautām un nācijām. Tiek piemērota ierobežotas suverenitātes doktrīna, kas bija sirdij tik tuva lielajam demokrātam L. Brezhnev, izņemot to, ka tanku vietā mums ir finanšu sodi. Es nepārspīlēju: vienā no šiem ziņojumiem ir uzskatīts par nepieciešamu paziņot, ka gadījumā, ja vēlēšanu rezultātā notiek vairākuma izmaiņas, jaunajai valdībai jāsaņem atļauja, pirms tā maina iepriekšējās valdības budžeta prioritātes, un pat tādā gadījumā var veikt tikai nebūtiskas izmaiņas. Runājot par pašām prioritātēm, tās ir tās pašas, ko noteikusi Eiropas Savienība: atmaksāšana privātajiem kreditoriem, uzticības atjaunošana tirgiem, sociālās apdrošināšanas izjaukšana un liberalizācijas nemitīga paātrināšana saskaņā ar ES stratēģiju 2020. gadam. Tā nav kļūdu labošana, valsts pārvaldījuma uzlabošana vai Grieķijas situācijas atkārtošanās novēršana: tas ir drauds demokrātijai.
Jiří Havel
Krīze var sniegt mums iespēju mainīt vai no jauna izveidot noteikumus un iestādes. Ekonomists Joseph Schumpeter runāja par "radošu iznīcību”. Tādēļ pašlaik Eiropas Savienībai ir vienreizēja iespēja izveidot jaunu mehānismu, kam būtu ilgtermiņā jārada lielāka dalībvalstu makroekonomikas, fiskālā un valūtas stabilitāte un jāpalīdz to konkurētspējas palielināšanā. Ekonomikas un monetārās savienības iepriekšējās darbības gaitā gūtā pieredze ir parādījusi, ka šādi noteikumi ir jānostiprina tiesību aktos un ka mēs nevaram paļauties uz atsevišķu dalībvalstu labo gribu. Šā iemesla dēļ iesniegtais tiesību aktu kopums, kas ietver sešus priekšlikumus par uzlabotas ekonomiskās pārvaldības sistēmas izveidi, ir solis pareizajā virzienā. Četri priekšlikumi attiecas uz fiskālajiem jautājumiem, tostarp par Stabilitātes un izaugsmes pakta reformu, turpretim divas jaunās regulas cenšas identificēt un atrisināt makroekonomisko nelīdzsvarotību, kas radusies Eiropas Savienībā un eiro zonā. Tomēr, lai šos jaunos noteikumus ieviestu efektīvi, ir un arī turpmāk būs ieteicams, lai valstu parlamenti un Eiropas Parlaments būtu ciešāk un laikus iesaistīti visā procesā.
Kopumā es uzskatu, ka šis iesniegtais tiesību aktu kopums ir piemērota atbilde globālajai krīzei un ES pašreizējai ekonomiskajai situācijai, pamatojoties uz attiecīgajiem tiesību aktiem, un saskaņā ar stratēģiju "Eiropa 2020” un citiem stratēģiskiem ES dokumentiem, un tādēļ es iesaku to pieņemt grozītajā versijā.
Iliana Ivanova
rakstiski. - (BG) Piemērotu instrumentu trūkums valsts finanšu problēmu agrīnai diagnosticēšanai kopā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta mehānismu vājo darbību ir vieni no galvenajiem cēloņiem ilgstošajai krīzei, ko pārdzīvo eiro zona un ES. Šis tiesību aktu kopums ļauj mums veikt atbilstīgus pasākumus, lai labotu nelīdzsvarotību, pirms tā rada negatīvu ietekmi uz valsts finansēm. Tie ļaus Eiropas Komisijai pastāvīgi uzraudzīt dalībvalstu makroekonomisko attīstību, un nepieciešamības gadījumā tiks veikta valstu ekonomiku padziļināta analīze. Tādēļ makroekonomikas attīstības rādītājus un to robežvērtības Komisija nedrīkst pieņemt automātiski, bet tie ir jāizanalizē, raugoties no ekonomikas perspektīvas. Izstrādājot rezultātu pārskatu, ir svarīgi ņemt vērā dalībvalstu atšķirīgās sākotnējās nostājas kopā ar to makroekonomikas iezīmēm, kas eiro zonas valstīm un pārējām ES valstīm ir atšķirīgas. Analizējot rādītāju robežvērtības, jāņem vērā "iedzīšanas” process, kurā ir iesaistītas jaunās dalībvalstis. Tas ir vienīgais iespējamais veids, lai nodrošinātu, ka tiek veikta šo valstu makroekonomikas attīstības piemērota analīze.
Kristiina Ojuland
rakstiski. - Eiropas Savienības, jo īpaši eiro, ekonomiskā integrācija ir sasniegusi punktu, kurā vairs nevar nepievērst uzmanību nepārprotamajām atkāpēm no tiem kritērijiem, kas ir bijuši noteikti, lai aizsargātu Eiropas Savienības ekonomikas stabilitāti. Tāpēc es gribētu aicināt palielināt Komisijas nozīmi attiecībā uz ES ekonomisko pārvaldību. Galu galā vajadzētu izveidot un īstenot automātiskus mehānismus, ja noteiktas dalībvalstis pastāvīgi pārkāpj Stabilitātes un izaugsmes pakta nosacījumus. Ekonomikas krīze ir atklājusi vairāku valdību bezatbildīgos lēmumus finanšu un ekonomikas jomā, bet apzinīgās dalībvalstis ir tās, kuras par to maksā. Krīze mums ir devusi sāpīgu, bet tāpēc jo vērtīgāku mācību nākotnei. Komisiju vajadzētu pilnvarot iejaukties bez ierobežojumiem, kad vien tā saņem satraucošus signālus no jebkuras dalībvalsts, un Padomei nevajadzētu atbalstīt vainīgos. Daudzās runas par solidaritāti nebūs bezgalīgas, un, ja vien mēs nesauksim ļaundarus pie kārtības, iedzīvotāji no tādām valstīm kā Igaunija varētu zaudēt pacietību.
Nuno Teixeira
Ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopuma pieņemšana tomēr vēlreiz pierāda, ka Eiropas projekts joprojām ir dzīvs un ka, pamatojoties uz saskaņošanu starp 27 dalībvalstīm, tās pārvarēs savas grūtības un vienlaikus risinās turpmākas problēmas. Valsts parāda krīze rāda, ka pašreizējie uzraudzības un novēršanas mehānismi ir nepiemēroti. Šodien balsojumam iesniegtie pasākumi tiecas stiprināt instrumentus, kas nedarbojas, un tādēļ ir būtiski, lai tie tiktu īstenoti praksē. Māstrihtas līgumā apstiprinātais parāda kritērijs šajā jaunajā tiesību aktu kopumā beidzot ir kļuvis darbotiesspējīgs un tagad faktiski tiks piemērots. "Eiropas ekonomikas politikas pusgada” institucionalizācija, dialoga uzlabošana Eiropas iestāžu un valsts struktūru starpā, Parlamenta un Komisijas nozīme visā uzraudzības procesā, kā arī lielāka un efektīvāka pārraudzība - tie visi ir veidi, lai Eiropā sasniegtu saprātīgu, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi. Tomēr man ir jāuzsver, ka Eiropas ekonomikas politikas panākumiem ir arī jābūt atkarīgiem no citiem, papildu pasākumiem, lai atbalstītu ieguldījumus un izaugsmi dalībvalstīs. Eiropai jākoncentrējas uz kopējo stratēģiju, bet tā nedrīkst aizmirst katras valsts īpašās iezīmes.
Rafał Trzaskowski
Kā ir parādījis pagājušais gads, tā sauktais Stabilitātes un izaugsmes pakts, kas bija paredzēts, lai nodrošinātu efektīvu aizsarglīdzekli pret dalībvalstu veiktiem eiro zonas makroekonomikas principu pārkāpumiem, maigi izsakoties, nav bijis ļoti efektīvs. Tas lielā mērā ir noticis, pateicoties dalībvalstu uzskatam, ka tās var rīkoties nesodīti, jo sistēmas noteiktās sankcijas nebija automātiskas. Mēs atbalstām to sankciju veidu, kas tiktu piemērots eiro zonas valstīm, kuras pārsniegušas budžeta deficīta un valsts parāda atļauto līmeni Tomēr ir vienlīdz svarīgi veikt preventīvus pasākumus, un tādēļ mēs Eiropas Parlamentā atbalstām automātiska mehānisma ieviešanu arī Pakta preventīvajā daļā. Viss process prasa arī lielāku pārredzamību, un to var nodrošināt tikai, ciešāk iesaistoties Eiropas Parlamentam un valstu parlamentiem.
Jarosław Leszek Wałęsa
Eiropas Padome 2010. gada martā un jūnijā pieņēma stratēģiju "Eiropa 2020”, kuras galvenā prioritāte ir dalībvalstu ekonomikas politikas koordinācijas uzlabošana un ilgtermiņa mērķis - ilgtspējīga un iekļaujoša izaugsme un ilgtspējīga nodarbinātība. Tā kā ekonomiskā pārvaldība uzskata valsts parādu par līdzvērtīgu deficītam, mums ir jāvelta visas pūles, lai nodrošinātu, ka ieviestā vidēja termiņa budžeta shēma palīdz samazināt nākamajām paaudzēm radīto slogu. To veicot, mums ir jāizmanto tā pieredze, kas gūta Ekonomikas un monetārās savienības darbības pirmajā desmitgadē. Prasības attiecībā uz noteikumiem un procedūrām, kas veido budžeta shēmu, ir steidzami jāstandartizē, lai nodrošinātu līdzīgus sociālās aizsardzības ieguvumus un cīnītos pret sociālo atstumtību.
Ņemot vērā dalībvalstu budžetu un ES budžeta savstarpējās atkarības augsto pakāpi, budžeta prognozēm abos līmeņos ir jābūt vienlīdz pārredzamām. Tādēļ ir tik svarīgi īstenot nolīgumu starp Komisiju un katru dalībvalsti attiecībā uz prognožu darbības jomu un prognozēšanas metodēm. Šāda sadarbība dotu iespēju izvairīties no pretrunīgiem makroekonomikas budžeta scenārijiem un palielināt plānošanā izmantoto prognožu uzticamību.
Iuliu Winkler
Ekonomikas krīze un tās ietekme ir mums parādījusi, ka ES nākotnei ir jāpamatojas uz Eiropas, nevis valsts līmeņa risinājumiem. Valsts parāda krīzes dzīvotspējīga risinājuma izvirzīšana un nepieciešamība stiprināt eiro, atgriešanās uz ilgtspējīgas izaugsmes ceļa un jaunu darbavietu radīšana ir atkarīga no efektīvas koordinācijas dalībvalstu starpā un Stabilitātes un izaugsmes pakta stiprināšanas. Īsi sakot, tas viss ir atkarīgs no stipras Eiropas, no mērķa, kas ir ietverts arī Eiropas Padomes Ungārijas prezidentūras devīzē.
Eiropas Parlamenta darba kārtībā esošais Eiropas ekonomiskās pārvaldības tiesību aktu kopums var izveidot nepieciešamos mehānismus tādai ES nākotnei, kādu to iedomājās tās veidotāji. Ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopuma pieņemšana ietvers ciešu koordināciju, fiskālo disciplīnu, ekonomikas uzraudzību, efektīvus lēmumu pieņemšanas noteikumus, jaudīgas Eiropas iestādes, tādējādi liekot pamatus ES atdzimšanai.
Ekonomikas krīze ir neatgriezeniski mainījusi pasauli, un ir skaidra arvien steidzamāka vajadzība veidot jaunu ES finanšu struktūru. Mēs esam sasnieguši pagrieziena punktu. Dalībvalstu centienu vājināšana attiecībā uz to, lai pabeigtu reformas, kas ir sāktas krīzes ietekmē, pārmērīga iecietība, pārāk daudz kopīgi pieņemto noteikumu izņēmumu un atgriešanās pie iekšējā protekcionisma jauna posma dos liktenīgu triecienu.
Anna Záborská
Es neuzskatu, ka valdības vai amatpersonas var pārvaldīt ekonomiku. Tomēr es saprotu, ka mums ir jāmeklē Grieķijas un citu ES valstu finanšu problēmu cēloņi un jāatrod veids, kā turpmāk tās novērst. Tikmēr cieš demokrātija, jo mēs ierobežojam iedzīvotāju tiesības lemt par savas valsts budžetu un tādējādi par valsts politikas prioritātēm. Solidaritāte ir iespējama, tomēr tikai tad, ja atbildīga pārvaldība ir noteikums visiem. Tādējādi mēs tuvojamies krustcelēm. Viens ceļš ved uz Eiropas integrācijas palēnināšanos un, iespējams, sabrukumu. Otrs ceļš ved uz nodokļu saskaņošanu, valstu budžetu likvidāciju un federālu supervalsti. Tomēr šādā gadījumā mēs runājam arī par vienotu sistēmu attiecībā uz veselības apdrošināšanas iemaksām, sociālo apdrošināšanu un pensijām visā Eiropas Savienībā. Šie argumenti, nevis tukšās frāzes par vienotību veido debates par federālu Eiropu.
