Eiropas konsenss par humāno palīdzību (īss izklāsts)
Priekšsēdētājs
Nākamais darba kārtības punkts ir Attīstības komitejas pārstāves Striffler kundzes ziņojums par Eiropas konsensa par humāno palīdzību īstenošanu - rīcības plāna vidusposma pārskatīšanu un turpmākajiem soļiem.
Michèle Striffler
Priekšsēdētāja kungs, komisāre, dāmas un kungi! Pasaules humānās palīdzības situācija ir pasliktinājusies; humānās palīdzības uzdevumi un vajadzības ir milzīgas, un tagad ir neskaitāmas jomas, kurās jāiesaistās.
Eiropas konsenss par humāno palīdzību ir būtisks instruments, kas ir tikpat svarīgs kā vienmēr šajā humānās palīdzības situācijā, kurā notiek ļoti lielas izmaiņas. Stingri piemērojot konsensu un ar to saistīto rīcības plānu, mēs varam reaģēt uz humānām problēmām. Tomēr, ja nerunājam par humānās palīdzības partneriem, pārāk daudz cilvēku joprojām nezina par šo konsensu. Tāpēc mums ir jāpieliek pūliņi, lai palielinātu tā pamanāmību un nozīmi attiecībā uz dalībvalstīm un iesaistītajiem dalībniekiem. Mums ir jāprasa, lai šis konsenss tiku izplatīts, saprasts un piemērots Eiropas Ārējās darbības dienestā un attiecībā uz militārpersonām.
2009. gadā Padomē tika izveidota Humānās palīdzības un pārtikas palīdzības darba grupa. Tā ir kļuvusi par svarīgu forumu, taču tās nozīme ir jāpastiprina attiecībā uz dalībvalstu koordināciju un konsensa īstenošanas uzraudzību, kā arī saistībā ar humānās palīdzības atbalstīšanu attiecībā uz citām Politikas un drošības komitejas darba grupām.
Rīcības plāna vidusposma pārskats ir unikāla iespēja, lai nostiprinātu šo rīcību tādās jomās, kas pelnījušas lielāku uzmanību, piemēram, pirmkārt, attiecībā uz humānās darbības principu veicināšanu, jo humānā palīdzība nav krīzes pārvaldības instruments, un mums ir jāpauž nožēla par humānās palīdzības lielāku politizēšanu un tā sekām attiecībā uz "humānās telpas” ievērošanu. Otra joma ir saistīta ar jautājumu par ES humānās palīdzības sniegšanas kvalitāti, koordināciju un konsekvenci, un trešais aspekts ir militāro un civilās aizsardzības līdzekļu izmantošanas precizēšana saskaņā ar Konsensu par humāno palīdzību un Apvienoto Nāciju Organizācijas pamatnostādnēm.
Nodalījumam starp militāro spēku un humānās palīdzības dalībnieku pilnvarām jāpaliek skaidram, un ir nepieciešams dialogs starp militārajiem spēkiem un humānās palīdzības dalībniekiem, lai veicinātu savstarpēju saprašanos.
Turklāt savā ziņojumā es aicinu Eiropas Komisiju iesniegt dažus ļoti vērienīgus tiesību aktu priekšlikumus, lai izveidotu Eiropas aizsardzības spēkus, un man ir prieks par neseno Komisijas paziņojumu par Eiropas Savienības reaģēšanas spēju nostiprināšanu katastrofu gadījumos.
Visbeidzot, mums ir jānostiprina katastrofu draudu mazināšanas dimensija un saikne starp neatliekamo palīdzību, atjaunošanu un attīstību.
Ar Lisabonas līgumu ir izveidots Eiropas Ārējās darbības dienests. Tāpēc mēs sarunu gaitā esam pūlējušies aizstāvēt ĢD ECHO neatkarību un novērst jebkādus mēģinājumus humāno palīdzību izmantot ārpolitikas nolūkiem. Ir jāievieš stingri un pārredzami noteikumi par Eiropas Ārējās darbības dienesta un Komisijas sadarbību un koordināciju, pārvaldot liela apjoma krīzes.
Noslēgumā es vēlētos pievērst jūsu uzmanību seksuālās vardarbības plašai izplatībai - es jo īpaši runāju par Kongo Republikas austrumiem, par Kivu reģionu - un par to, cik svarīgi ir dzimuma un reproduktīvās veselības jautājumus sistemātiski iekļaut humānajā palīdzībā pirmās palīdzības veselības aprūpes pakalpojumu jomā.
Anna Záborská
(FR) Priekšsēdētāja kungs! Es apsveicu Striffler kundzi par viņas ziņojumu. Tomēr tajā nav minēti tie dalībnieki, kuru līdzdalības pamatā ir reliģija, jo īpaši kristietība. Eiropas konsensa tekstā ir pieminēts Sarkanais Krusts, taču tajā ir ignorēti citi dalībnieki, kuriem starptautiskajos tiesību aktos ir tāds pats statuss, bet kuru darbības pamatā ir kristietība, piemēram, Maltas Ordenis.
Tādējādi šis ziņojums ir vēl viens pierādījums tam, cik nevērīgi Eiropas iestādes attiecas pret kristiešu dalībnieku līdzdalību humānās palīdzības sniegšanā. Reliģiju pārstāvjiem ir ne vien pienākums, bet arī nepieciešamā kompetence, lai ātri sniegtu palīdzību krīzes un dabas katastrofu gadījumos.
Es aicinu referenti iesniegt mutisku grozījumu, lai atzītu to dalībnieku noderīgumu un efektivitāti, kuru darba pamatā ir kristietība.
Miroslav Mikolášik
(SK) Priekšsēdētāja kungs! Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir lieli pasaules līmeņa humānās palīdzības sniedzēji. Tas ir mūsu morāls pienākums.
Eiropas konsenss par humāno palīdzību ir kļuvis par nozīmīgu pavērsiena punktu - šo faktu apstiprina humānās palīdzības īstenošanas rīcības plāna analīze. Tomēr šajā ziņojumā ir arī norādīti konkrēti sistēmas vājie punkti un citi šķēršļi, kas neļauj efektīvi un ātri pārvadāt humānās palīdzības preces un sniegt pakalpojumus visneaizsargātākajiem iedzīvotājiem krīzes skartajās teritorijās.
Es ceru, ka Lisabonas līgums, kas ES humānās palīdzības jomā ievieš veselu virkni jaunievedumu un kas tagad ir atsevišķa politikas joma, tiks pareizi un ātri izmantots, lai sasniegtu taustāmus rezultātus, ievērojot cilvēka cieņu, cilvēciskās vērtības un cilvēktiesības, kā noteikts starptautiskos tiesību aktos, tostarp, piemēram, ātri sniedzot palīdzību katastrofu gadījumos.
Zuzana Roithová
(CS) Priekšsēdētāja kungs, humāno katastrofu aizvien lielākais skaits trešajās valstīs, kas papildus visam citam ir arī klimata pārmaiņu rezultāts, prasa palielināt gan humānās palīdzības kvantitāti, gan kvalitāti. Tāpēc es pilnībā atbalstu šajā ziņojumā minētos pasākumus, tostarp dalībvalstu civilās aizsardzības spēku pārveidošanu, lai arī tie varētu sniegt efektīvu un koordinētu ES palīdzību. Es arī uzskatu, ka, protams, ir steidzami jāuzlabo humānās palīdzības sniedzēju drošība. Manuprāt, Komisijai arī vajadzētu piešķirt resursus informācijas izplatīšanai, jo sevišķi Haiti, lai cietušie iedzīvotāji varētu izprast savu katastrofu iemeslus un radušos apstākļus un palīdzētu aizsargāt humānās palīdzības sniedzēju drošību tā vietā, lai notiktu pilnīgi pretēji. Citādi būs jāizmanto bruņoto spēku aizsardzība - un tas nekādā ziņā nav nevēlami.
Seán Kelly
Priekšsēdētāja kungs! Es vēlos īsumā uzdot dažus jautājumus. Attiecībā uz Eiropas Savienību es zinu, ka mēs rīkojamies brīnišķīgi, sniedzot palīdzību tur, kur tā ir vajadzīga, taču bieži tā tiek piešķirta ar NVO starpniecību. Vai ir kādas NVO, kas nav darbojušās pietiekami labi vai par kurām ir iesniegtas sūdzības tajās valstīs, kurās tās darbojas, vai attiecībā uz kurām pašai Eiropas Savienībai varētu būtu iebildumi? Citiem vārdiem sakot, vai mēs tikai ik gadu piešķiram palīdzību un papildinājumus - sacīsim to šādi - nevalstiskajām organizācijām? Kur ir atbildība?
Ņemot vērā dažas programmas, ar kurām nesen esmu iepazinies, es biju samērā nobažījies par paustajiem apgalvojumiem par to, ko dara dažas NVO, un par to atbildības trūkumu. Ņemot to vērā, es zinu, ka lielākā daļa dara labu darbu un ir ar pareizu motivāciju.
Peter Jahr
(DE) Priekšsēdētāja kungs! Es vēlētos pateikties referentei par to, ka mēs šodien šeit, šajā Parlamentā varam diskutēt par šo problēmu. Man ir vēl divi komentāri jeb jautājumi, kas man vienmēr rada bažas, kad runa ir par humāno palīdzību. Pirmkārt, noteikti nav apstrīdams un ir svarīgi, ka mums ir jāsniedz palīdzība, ja cilvēkiem tā ir vajadzīga, bet, kā jau norādīja iepriekšējais runātājs, mums vienmēr ir jāuzdod jautājums: vai šie līdzekļi patiesībā tiks pareizi un pienācīgi izmantoti?
Otrkārt, mēs nedrīkstam ignorēt vēl kādu aspektu. Ir pareizi sniegt humāno palīdzību cilvēkiem, kuriem tā ir vajadzīga. Tas varētu būt dabas katastrofu dēļ, bet arvien biežāk tas ir arī pašu cilvēku radītu katastrofu dēļ. Tas jo īpaši ietver politiskus vai bruņotus konfliktus. Mums ir jāpatur prātā, ka, lai gan humānā palīdzība nodrošina neatliekamo palīdzību, vienlaikus mums ir arī jālikvidē iemesli, proti, politiski vardarbības akti.
Kristalina Georgieva
Komisijas locekle. - Priekšsēdētāja kungs! Es ļoti atzinīgi vērtēju Striffler kundzes ziņojumu, kā arī Parlamenta līdzdalību un nepārtraukto stingro atbalstu tam, ka jānodrošina efektīva Eiropas humānās palīdzības sniegšana.
Konsenss tika pieņemts 2007. gadā. Tajā ir noteikta būtiska, kopēja ES politikas sistēma - kopējs redzējums, ko papildina rīcības plāns. Gan dalībvalstis, gan Komisija ir kopīgi atbildīgas, lai nodrošinātu šā konsensa pienācīgu īstenošanu.
Es vēlos uzsvērt, ka šajā ziņojumā ir ļoti skaidri pausts vēstījums, ka humānās palīdzības principiem, starptautiskajiem tiesību aktiem par humāno palīdzību un humānās telpas aizsardzībai ir jābūt mūsu rīcības pamatā saistībā ar šo konsensu. Četras piektdaļas mūsu humānās palīdzības tiek piešķirtas ar konfliktiem saistītās, cilvēku radītās ārkārtas situācijās. Lai mēs varētu sasniegt šos cilvēkus, ir ļoti svarīgi, lai mūsu palīdzība būtu neatkarīga un neitrāla, kā arī lai tā tiktu šādi uztverta.
Atļaujiet man minēt vienu piemēru. Es tikko esmu atgriezusies no Jemenas, kur kopā ar ANO Augsto komisāru bēgļu jautājumos Antonio Gutierrez mēs ar augsta līmeņa valdības amatpersonām un al-Houthi dumpinieku kustības pārstāvjiem runājām par problēmu saistībā ar piekļuvi humānajai palīdzībai. Pirmo reizi mēs panācām, ka viņi apņemas nodrošināt piekļuvi humānajai palīdzībai un ievērot palīdzības piegādi visiem Jemenas iedzīvotājiem, kam tā nepieciešama, saskaņā ar humānās palīdzības neitralitātes un neatkarības principiem. Pavadījusi vairākas stundas ar vīriem, kuri rokā tur kalašņikovus, es vēlētos piebilst, ka mēs Eiropā radām šo neitralitātes vērtību, kas ir kā tilts pie cilvēkiem, kuriem vajadzīga palīdzība. Jemenas gadījumā ir 300 000 iekšienē pārvietotu iedzīvotāju, un daudzus simtus tūkstošus Jemenas ziemeļos sešus gadus ir skāruši seši kari.
Protams, lai panāktu ilgstošu ietekmi, humānā palīdzība nav pareizais instruments. Tikai attīstība var veidot pamatus ilglaicīgam mieram. Mēs Komisijā esam pabeiguši gadu ilgu Eiropas konsensa rīcības plāna pārskatīšanas procesu, cieši sadarbojoties ar savām dalībvalstīm un humānās palīdzības partneriem. 8. decembrī Komisija pieņēma paziņojumu par šo tematu. Pārskatā ir redzams, ka pēdējos trīs gados mēs esam veikuši ievērojumus ieguldījumus, lai nostiprinātu humānās palīdzības intervences attiecībā uz atbalstu un humānās palīdzības pasākumiem, kā arī satuvinot humāno palīdzību ar civilo aizsardzību.
Mēs arī secinājām, ka pastāv turpmāku uzlabojumu iespējas trīs jomās.
Pirmkārt, mums ir jāveicina atbalsta kvalitāte un efektivitāte, veicot pienācīgu novērtēšanu, kā arī koordinēta reaģēšana un ieguldījumi katastrofu riska samazināšanā un vietējā kapacitātē. Laikā, kad vajadzību kļūst vairāk un tiek ierobežoti budžeti, tas ir ļoti svarīgi.
Ļaujiet man tikai atbildēt uz jautājumu par atbildību. Protams, mums ir pilnībā jāizmanto ikkatrs eiro, un tas jāpiešķir, nodrošinot visaugstāko iespējamo kvalitāti visefektīvākajā veidā. Lai nodrošinātu, ka mūsu partneri - ANO aģentūras un NVO - ir atbildīgi, katru gadu mēs pārskatām trešdaļu visu partneru un trešdaļu visu projektu. Visās pasaules krīžu punktu teritorijās mums ir pašiem savi humānās palīdzības biroji, lai tie būtu mūsu nodokļu maksātāju acis un ausis, arī Jemenā, jo tur arvien palielinās vajadzība pēc humānās palīdzības. Es tur nesen pārgriezu mūsu humānās palīdzības biroja atklāšanas lenti.
Otrais jautājums, kurā mēs varam panākt uzlabojumus, ir Eiropas nostājas stiprināšana. Mēs esam lielākais palīdzības sniedzējs, un mums ir jānodrošina, ka ļoti skaidri paužam vienotu nostāju. Mums ir arī jāvēršas pie citiem palīdzības sniedzējiem, lai mēs uzņemtos savu vadošo lomu ne vien attiecībā uz tradicionālajiem palīdzības sniedzējiem, bet arī iesaistot jaunus palīdzības sniedzējus.
Treškārt, mums ir jānodrošina saskaņotība, kas nozīmē mūsu un Ārējās darbības dienesta kopīgu darbu ar militārajiem dalībniekiem, lai pārliecinātos, ka Eiropā tiek aizsargāta un arī veicināta principiāla humānās palīdzības pieeja.
Ļaujiet man nobeigumā vēlreiz pateikties Striffler kundzei par viņas darbu šajā jautājumā un aicināt Parlamentu turpināt diskusijas par šo tematu. Pasaule ir mainījusies. Diemžēl būs arvien vairāk dabas un cilvēku radītu katastrofu. Lai kāda būtu mūsu rīcība, tā noteiks ne vien katastrofu skartos iedzīvotājus, bet arī ES morālo stāju un spējas būt vadošajai pasaulē.
Priekšsēdētājs
Debates tiek slēgtas.
Balsojums notiks otrdien, 2011. gada 18. janvārī.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 149. pants)
Artur Zasada
Humānā palīdzība ir vispārējas cilvēciskas solidaritātes izpausme un mūsu morāls pienākums. Šodien mēs piedzīvojam, kā sistemātiski pieaug vajadzība pēc humānās palīdzības, ko rada aizvien biežāk notiekošās dabas katastrofas. To rada klimata pārmaiņas, bet to arī rada tehnoloģiju attīstība, kas mums ļauj saprast, ka notikusi katastrofa, un kas ļauj ātri informēt par tās notikšanu. Svarīgam humānās palīdzības sniegšanas kritērijam vajadzētu būt ātrumam, atbildībai un administratīvajām izmaksām, kurām jābūt pēc iespējams mazākām. Transporta attīstība ir faktors, kas atvieglo palīdzības sniegšanu. Tas nozīmē, ka mēs varam sasniegt upurus daudz ātrāk un sniegt palīdzību lielākam iedzīvotāju skaitam. Tieši tādēļ tik liela nozīme ir uzņēmumu iesaistīšanai. Es domāju korporācijas un koncernus, kā arī mazos uzņēmumus, un ne vien tos, kuri darbojas transporta un loģistikas jomā. Mums ir jāveido iestāžu tīkli, kuri sadarbojas konkrētā ģeogrāfiskā teritorijā, lai nodrošinātu palīdzības sniegšanas efektivitāti un uzlabotu ātrās reaģēšanas sistēmu turpmāko krīžu situācijās. Pamatojoties uz uzņēmumu, organizāciju un iestāžu starpnozaru partnerībām, būtu iespējams izveidot bāzes, īpašas vienības un birojus ar līdzekļiem, uzglabāšanas telpām, brīvprātīgajiem, pārtiku, svarīgākajiem materiāliem un aprīkojumu, kā arī transportlīdzekļiem. Šāda veida sadarbība var radīt reālus ieguvumus, saskaroties ar cilvēces traģēdiju, jo īpaši tad, ja ir jāreaģē ātri, nevis iesākumā jānodarbojas ar naudas vākšanu.
