1. Situaţia în Sri Lanka
Preşedintele:
Următorul punct pe ordinea de zi este dezbaterea a patru propuneri de rezoluţii privind situaţia din Sri Lanka.
Tobias Pflüger
Dnă preşedintă, în nordul Sri Lankăi avem de-a face cu un dezastru umanitar căruia i se acordă prea puţină atenţie. Armata din Sri Lanka desfăşoară atacuri asupra populaţiei civile, acestea având amploarea unor adevărate masacre. A fost atacat chiar şi un spital, iar, conform organizaţiilor umanitare, situaţia generală este dezastruoasă. Crucea Roşie a tras un semnal de alarmă.
Situaţia din Sri Lanka a escaladat, iar Uniunea Europeană are şi ea partea ei de vină, din moment ce a "torpilat” negocierile derulate sub conducerea Norvegiei, punând TITE (Tigrii Eliberării din Tamil Eelam) pe lista UE a organizaţiilor teroriste. Aceasta a însemnat că nu mai sunt posibile negocieri în cadrul Uniunii Europene.
În Sri Lanka, libertatea presei, efectiv, nu mai există. Recent, un jurnalist a fost ucis. Ambasadorul Germaniei, care a ţinut o cuvântare cu ocazia funeraliilor acestuia, a fost descris de preşedintele Sri Lankăi drept o persoană care ar trebui să părăsească ţara. Ambasadorul nu a făcut decât să descrie, în mod corect, situaţia existentă.
Se pare că sunt mii de refugiaţi în nordul insulei şi doresc să fiu foarte clar în a spune că întreaga situaţie de acolo merită mai multă atenţie din partea noastră. Uniunea Europeană ar trebui să adopte o poziţie mult mai fermă faţă de acţiunile derulate în prezent de guvernul din Sri Lanka. Atât atacurile armatei din Sri Lanka, cât şi cele ale TITE sunt de condamnat. Este clar că populaţia civilă este cea mai afectată de toate aceste atacuri.
Trebuie să îi ajutăm pe cei blocaţi în nordul insulei şi să cerem o încetare imediată a focului, deoarece este evident faptul că foarte mulţi civili sunt ucişi în acea zonă. Este o situaţie inacceptabilă, iar Uniunea Europeană va fi şi ea responsabilă pentru aceasta dacă nu adoptă o poziţie mult mai clară referitoare la retragerea sprijinului pentru guvernul din Sri Lanka.
Charles Tannock
autor. -Dnă preşedintă, sângerosul război civil din Sri Lanka pare să se apropie, în cele din urmă, de sfârşit. TITE, care a fost pusă de UE pe lista neagră a organizaţiilor teroriste, trebuie acum să depună armele şi să se predea. UE şi ceilalţi lideri au cerut TITE să se conformeze. Răspunsul acestora ne va arăta dacă TITE urmăreşte, într-adevăr, interesele tamililor.
TITE utilizează organizaţiile sale de faţadă din Europa pentru operaţiuni de propagandă şi extorcare de fonduri la nivel internaţional. Unii militanţi ai TITE ar putea chiar încerca să ceară azil pe teritoriul Uniunii Europene.
De-a lungul cumplitului război civil care durează de 26 de ani, TITE a fost o organizaţie de avangardă a unor tactici teroriste atroce, cum ar fi atacurile sinucigaşe cu bombe, tactică folosită în prezent, din păcate, în multe alte părţi ale lumii. De aceea, armata din Sri Lanka a fost nevoită să facă uz de toate mijloacele disponibile pentru a combate această insurgenţă brutală. Totuşi, este clar faptul că cifrele înaintate de TITE sunt exagerate. Unele dintre acestea au fost retrase - de exemplu, relatarea Agence Presse referitoare la uciderea a 300 de civili, după ce presupusul autor al relatării şi-a declinat orice responsabilitate. Cu toate acestea, moartea civililor într-o zonă de conflict este tragică, oricând şi oriunde ar avea loc aceasta.
Este evident că nici forţele armate ale Sri Lankăi nu pot pretinde că acţiunile lor au fost imaculate, dar, cel puţin, nu au avut drept scop deliberat exploatarea civililor şi punerea în pericol a acestora, aşa cum ar fi făcut TITE.
Dacă războiul se apropie într-adevăr de sfârşit, este esenţial ca Sri Lanka să se concentreze acum pe dezarmarea post-conflict, demobilizare şi reintegrare. Marginalizarea tamililor în favoarea majorităţii sinhaleze trebuie să fie soluţionată, în mod urgent şi permanent, pentru a garanta o societate multietnică stabilă şi viabilă cu o devoluţie regională.
UE trebuie să se asigure, de asemenea, că Sri Lanka dispune de resursele necesare pentru a sprijini dezvoltarea post-conflict. Deşi susţinem oferta de amnistiere a guvernului din Sri Lanka pentru majoritatea militanţilor TITE, este esenţial ca cei responsabili pentru crimele de război extrem de grave să nu beneficieze de impunitate.
Marios Matsakis
autor. -Dnă preşedintă, Sri Lanka a fost afectată de lupte interne timp de decenii. Această situaţie tragică este urmarea conflictului armat dintre, în principal, forţele insurgente separatiste din nord şi armata din Sri Lanka. Pe toată durata acestor confruntări, au fost ucişi sau răniţi mii de oameni nevinovaţi şi au fost distruse locuinţe, infrastructura şi mediul.
Această situaţie regretabilă a fost exacerbată în ultimele luni, în special ca urmare a ofensivei militare de amploare a guvernului împotriva tigrilor tamili. Relatările din Sri Lanka indică faptul că în anumite zone situaţia s-a deteriorat în mod tragic în ultimele săptămâni, sute de civili fiind strămutaţi şi prinşi în mijlocul schimburilor de focuri. Conform Amnesty International, au existat încălcări ale convenţiilor internaţionale şi ale drepturilor omului atât din partea guvernului, cât şi a tigrilor tamili.
Fireşte că, în astfel de circumstanţe, este dificil de atribuit responsabilitatea pentru unele din evenimentele tragice din Sri Lanka, dar trebuie să facem apel la ambele părţi implicate să dea dovadă de moderaţie şi să acorde atenţia şi respectul cuvenit civililor nevinovaţi, precum şi să respecte convenţiile de război.
Din moment ce guvernul din Sri Lanka pare să se fi impus şi este autoritatea din Sri Lanka recunoscută la nivel internaţional, apelul nostru trebuie, din necesitate şi în mod logic, să se îndrepte, în principal, către acesta. În acelaşi timp, trebuie să cerem liderilor TITE să dea curs apelurilor comunităţii internaţionale, să profite de oferta de amnistiere a guvernului, să renunţe la violenţă şi să caute să îşi atingă scopurile prin dialog politic.
De asemenea, trebuie să subliniem din nou ferm că luptele nu pot rezolva problema şi că stabilitatea şi pacea durabilă pot fi atinse doar dacă se stă la masa negocierilor, ceea ce se va întâmpla, mai devreme sau mai târziu. În cadrul negocierilor, ambele părţi vor trebui să facă compromisuri şi să găsească o soluţie care să fie în interesul cetăţenilor acestei frumoase ţări. Sperăm ca prin prezenta rezoluţie să putem contribui la alinarea suferinţei poporului din Sri Lanka şi la instaurarea păcii, atât de necesare, în această ţară.
Robert Evans
autor. -Dnă preşedintă, Grupul Socialist din acest Parlament refuză, în mod oficial, să participe la acest vot privind situaţia din Sri Lanka. Luna trecută, Parlamentul a găzduit o amplă dezbatere, cu declaraţii din partea Consiliului şi a Comisiei, privind situaţia din Gaza. De această parte a adunării, acordăm aceeaşi importanţă Sri Lankăi şi considerăm că merită discuţii la fel de ample, dar regret faptul că niciunul din celelalte grupuri nu ne-a sprijinit în adoptarea acestei poziţii.
O discuţie de scurtă durată cu doar o mână de oameni prezenţi în această zi de joi constituie o insultă la adresa miilor de oameni supuşi atacurilor şi care mor în nordul Sri Lankăi. Am dorit să cerem, la fel ca în declaraţia comună a SUA şi a Regatului Unit de la Washington de săptămâna aceasta, o încetare imediată şi necondiţionată a focului de ambele părţi, dar PPE a refuzat să includă acest lucru în textul rezoluţiei.
Am vrut să condamnăm, fără rezerve, bombardarea spitalelor şi a asistenţilor umanitari, însă dl Van Orden, negociator în numele PPE, a refuzat să condamne acest lucru. De aceea, nu apare în rezoluţia pe care o aveţi astăzi în faţă. Pentru dânsul - şi probabil şi pentru Dr. Tannock - tot ceea ce spune guvernul din Sri Lanka trebuie luat ca atare, iar cele afirmate de aproape toate organizaţiile umanitare de la faţa locului, de la Crucea Roşie la ONU, pot fi trecute cu vederea. Amnesty International susţine în prezent că armata din Sri Lanka ar putea fi responsabilă pentru crime de război datorită utilizării bombelor cu dispersie asupra unui spital - un bombardament care a durat 16 ore, potrivit Amnesty International.
PSE a dorit, de asemenea, condamnarea uciderii jurnaliştilor şi a altor reprezentanţi ai mass-media de către forţele guvernamentale. La punctul 4 al rezoluţiei se cere guvernului - aceluiaşi guvern din Sri Lanka - să examineze propriile sale încălcări grave ale drepturilor omului.
Stimaţi colegi, poate că unii dintre dumneavoastră sau grupurile din care faceţi parte doresc să se asocieze acestor sentimente, dar noi nu dorim să facem acest lucru. Dacă veţi vota în favoarea acestui text, veţi trece cu vederea atacurile asupra spitalelor şi posibilele crime de război. Observ faptul că dl Van Orden nu a avut nici măcar curajul de a veni astăzi aici şi de a-şi apăra opera mânjită de sânge, dar nu mă miră deloc acest lucru. Cu ocazia negocierilor, dânsul a respins şi a considerat din start drept invenţii propagandiste presupusele violuri comise de soldaţii din Sri Lanka, astfel că la ce altceva vă puteţi aştepta?
În Orientul Mijlociu, milioane de oameni - inclusiv mulţi evrei - şi-au exprimat indignarea faţă de acţiunile Israelului în Gaza, dar aceasta nu a însemnat că aceștia susţin gruparea Hamas. Din păcate, orice persoană care nu sprijină guvernul din Sri Lanka este etichetat drept apologet al terorismului şi susţinător al TITE.
Cu toate acestea, moţiunea noastră a fost critică la adresa TITE şi a tacticilor folosite de aceştia. Condamnăm atacurile lor şi dorim, în acelaşi timp, ca tigrii tamili să stea la masa negocierilor, dar acest război trebuie să înceteze imediat. Guvernul trebuie să pună capăt ofensivei militare care a dus la un dezastru umanitar - după cum au precizat şi alţii - pentru sute de mii de oameni nevinovaţi din nordul insulei.
Din păcate, textul rezoluţiei nu face apel la o încetare imediată a luptelor, astfel încât nu vom susţine această abordare, refuzând să participăm la votul de astăzi. Dnă preşedintă, stimaţi colegi, ţinem să ne disociem de această propunere de rezoluţie şi solicit tuturor celor care gândesc în aceeaşi termeni să facă la fel.
Raül Romeva i Rueda
Aș dori să încep cu precizarea că textul final convenit al rezoluţiei nu este deloc conform cu conceptul meu propriu de redactare. Consider că acesta dă dovadă de o complezenţă excesivă faţă de guvernul de la Colombo. Mă tem că nu este decât un alt caz de simplificare, incriminare şi continuă persecuţie a unui grup doar în baza argumentaţiei că ar fi un grup terorist. În realitate, lucrurile sunt mult mai complexe.
Totuşi, consider că actuala situaţie necesită un mesaj clar din partea Parlamentului cu privire la anumite chestiuni. De exemplu, unul din punctele-cheie care trebuie evidenţiat, în opinia mea, este apelul făcut de Tokyo legat de necesitatea ca ambele părţi, şi anume TITE (Tigrii Eliberării din Tamil Eelam) şi guvernul din Sri Lanka, să înţeleagă că trebuie să se convină asupra unei încetări a focului care să permită accesul asistenţei umanitare şi evacuarea răniţilor şi a bolnavilor.
În al doilea rând, consider că este esenţial de reamintit că nu poate exista o soluţie militară, dle Tannock. Aceasta nu are cum să existe, este, pur şi simplu, imposibil.
De aceea, acum este momentul să se negocieze termenii încetării violenţelor, demobilizării şi dezarmării. Totuşi, pentru aceasta, trebuie ca guvernul să înceteze să mai urmărească o victorie militară care nu face decât să prelungească suferinţa atâtor oameni.
Un gest de bunăvoinţă ar fi, de exemplu, să se permită accesul mass-mediei independente şi al personalului umanitar în nordul insulei.
De asemenea, în ceea ce priveşte Sistemul de preferinţe tarifare generalizate Plus (GSP Plus), mă număr printre aceia care cred că acordarea acestuia pentru Sri Lanka a fost o greşeală, date fiind gravele şi constantele încălcări ale drepturilor fundamentale ale omului în această ţară, multe dintre acestea fiind provocate de autorităţile guvernamentale. Poate că ar trebui să avem serios în vedere o dezbatere de fond asupra relevanţei aplicării acestui cadru preferenţial şi, mai presus de toate, a consecinţelor asupra multor grupuri sociale, inclusiv a lucrătorilor.
Având în vedere toate acestea, solicit Comisiei Europene să deruleze o investigaţie la fața locului, pentru a stabili efectele măsurii şi, după caz, revizuirea acesteia.
Ewa Tomaszewska
Dnă preşedintă, războiul civil din Sri Lanka durează de mai bine de 25 de ani. Conflictul a dus la moartea a peste 70 000 de oameni. Astăzi, prinşi între confruntările dintre armata guvernamentală din Sri Lanka şi forţele tigrilor tamili pe o suprafaţă de aproximativ 300 de km2, în jur de 250 000 de civili trebuie să suporte costul drastic al războiului. Sute de oameni fără apărare au murit în această zonă de conflict de la mijlocul lunii ianuarie şi până acum. În spital, erau aproximativ 500 de oameni la momentul bombardamentelor artileriei.
Conform Crucii Roşii Internaţionale, obuzele au lovit secţia de pediatrie. Oamenii îngroziţi se tem să fugă şi să se adăpostească, în ciuda încetării de 48 de ore a focului, anunţate de guvern. Le este teamă să nu fie ucişi sau răniţi. Ambele părţi angajate în conflict reclamă încălcarea drepturilor omului de către partea adversă şi ambele părţi încalcă aceste drepturi. Guvernul preconizează că victoria asupra tamililor este aproape. Este posibil ca cei prinşi între cele două forţe armate să nu apuce să asiste la sfârşitul ostilităţilor.
Facem apel la ambele părţi angajate în conflict să minimizeze pierderile în rândul civililor şi să înceapă negocierile de pace.
Thomas Mann
Dnă preşedintă, ca membru al delegaţiei SAARC, am avut ocazia de a vizita Sri Lanka în mai multe rânduri. Am văzut cu ochii mei cât de mult are de suferit populaţia ca urmare a războiului civil care durează de mai bine de 25 de ani şi care a dus la moartea a 70 000 de oameni. Luptele dintre forţele guvernamentale şi TITE au escaladat şi mai mult. Zone întinse din nord au fost readuse sub control guvernamental şi au fost cucerite bastioane ale rebelilor tamili.
Ceea ce mi-au spus atunci organizaţiile din Colombo şi Jaffna se confirmă, din păcate, din nou: "războiul a devenit o instituţie”. Situaţia umanitară este alarmantă. Există mii de refugiaţi. Există o lipsă de asistenţă medicală şi alimente. Trebuie să se permită accesul nerestricţionat al agenţiilor umanitare pentru a ajuta populaţia civilă pe durata încetării focului, care urmează să fie convenită. Guvernul a creat coridoare pentru a facilita evacuarea civililor din zonele de conflict; este de neacceptat faptul că Tigrii Tamili nu respectă această zonă de siguranţă şi continuă focul, utilizând populaţia civilă ca scut uman.
Grupul de la Tokyo, format din Japonia, Statele Unite ale Americii, Norvegia şi Uniunea Europeană a cerut liderilor TITE să negocieze termenii unei încetări a focului, după atâta timp, cu guvernul din Sri Lanka. Iniţierea unui proces de pace este în interesul tuturor - inclusiv al tamililor. Salut, în special, decizia guvernului de a se conforma amendamentului 13 din constituţia Sri Lankăi şi de a lăsa consiliul provincial competent în seama reprezentanţilor aleşi în nord şi în est. De asemenea, ne aşteptăm ca acesta să garanteze o investigaţie atentă şi imparţială cu privire la încălcarea drepturilor omului şi a libertăţii presei, lucruri menţionate aici. Securitatea şi stabilitatea nu trebuie să rămână doar o utopie pentru cetăţenii Sri Lankăi.
Marie Anne Isler Béguin
Dnă preşedintă, stimaţi colegi, ce ştim şi ce vedem noi în legătură cu Sri Lanka? Pe care rapoarte ne-am putem baza, dacă toate ONG-urile, cu excepţia Crucii Roşii, au fost evacuate din această ţară încă din luna septembrie? Pe cine să credem? Guvernul din Sri Lanka sau martorii anonimi?
Un lucru este sigur: situaţia ia turnura unui asalt final, a unei vânători derulate de un guvern determinat să facă uz de forţă pentru a pune capăt unei rebeliuni care durează de prea mult timp. Însă, încă o dată, cine va plăti oalele sparte, stimaţi colegi? Bineînţeles că civilii, femeile, copiii, bătrânii, toţi cei prinşi la mijloc şi care au de suferit de pe urma unor violenţe cumplite. Această situaţie trebuie să înceteze. Este timpul pentru comunitatea internaţională să facă presiuni asupra guvernului din Sri Lanka, pentru a opri escaladarea violenţelor şi aceste crime.
Uniunea Europeană trebuie să adopte o poziţie foarte fermă pentru a nu face din civilii tamili un popor pe care istoria l-a trecut cu vederea şi martir al indiferenţei. Parlamentul European nu trebuie să se oprească doar la adoptarea acestei rezoluţii comune. Trebuie să cerem o încetare imediată şi necondiţionată a focului care să marcheze începutul unui angajament mai ferm în favoarea unei soluţionări paşnice a conflictului, cu respectarea drepturilor omului şi a identităţii culturale.
Bernd Posselt
(DE) Dnă preşedintă, imaginile dramatice din Sri Lanka ne arată faptul că un război civil violent care s-a întins pe durata mai multor decenii se apropie de un punct final. După cum ştim cu toţii, deşi se poate pune capăt unui război cu ajutorul armelor, nu este, totuşi, posibilă instaurarea unei păci durabile astfel. Mai mult, nu poate fi vorba de o luptă efectivă, viabilă împotriva terorismului cu ajutorul armelor, deoarece acesta va găsi întotdeauna o modalitate de a supravieţui. De aceea, este important să ne concentrăm asupra cauzelor care au dus la acest conflict.
Următorul pas trebuie să fie un acord de pace bazat pe anumite elemente fundamentale. În primul rând, un monopol clar de putere din partea statului unitar. Niciun un stat nu poate permite ca grupurile etnice sau părţi ale populaţiei să se înarmeze şi să se angajeze într-un conflict armat. Totuşi, pentru aceasta este nevoie ca statul să respecte regulile democratice şi principiile statului de drept, precum şi să caute în mod activ o soluţie politică la problema autonomiei, care să rezolve, în sfârşit, problemele minorităţii naţionale din Sri Lanka, o veche moştenire istorică şi o moştenire a vremurilor colonialismului, acestea trebuind să fie soluţionate cât mai repede posibil.
Prin urmare, doresc să fac un apel la Uniunea Europeană şi la toate ţările din lume să ajute la dezvoltarea democraţiei şi a statului de drept, precum şi la întărirea autonomiei şi a drepturilor minorităţilor, dar şi la dezvoltarea economică a unei ţări care a fost secătuită de ororile acestui război civil.
Dacă vor fi puse jos, în sfârşit, armele - din păcate, nu am ajuns încă în acel punct -, acest lucru nu ar însemna că se pune capăt evoluţiei, ci ar fi doar începutul unui drum spre o pace bazată pe statul de drept, libertate, respectarea drepturilor omului şi a drepturilor minorităţilor, precum şi autonomia naţională.
Zuzana Roithová
- (CS) Conferinţa de la Tokyo a indicat că este posibil ca criza din Sri Lanka să ia sfârşit şi că există speranţe de pace. Totuşi, un sfert de milion de civili prinşi în zona de conflict trebuie să beneficieze de un coridor securizat şi trebuie să li se asigure asistenţa umanitară. Observatorii străini trebuie să aibă acces la aceste zone pentru a evalua nevoile umanitare. Totuşi, recentele atacuri asupra jurnaliştilor nu reprezintă deloc garanţii de siguranţă pentru organizaţiile umanitare. Deşi guvernul a promis că va investiga atacurile asupra jurnaliştilor, nu aceasta este soluţia. Trebuie să facem, de asemenea, presiuni asupra guvernului din Sri Lanka pentru a semna Convenţia de la Ottawa şi pentru a retrage minele anti-personal. Regret faptul că membrii grupului socialist au preferat să meargă acasă, în loc să ia parte la dezbaterea de astăzi şi să îşi apere punctele de vedere legate de soluţionarea problemelor din Sri Lanka.
Catherine Stihler
Dnă preşedintă, vreau doar să îmi afirm sprijinul pentru abordarea colegului Robert Evans. Cred că dl Posselt a fost cel care a descris conflictul ca fiind un război civil şi, din păcate, cei care au redactat această propunere comună de rezoluţie au refuzat, conform spuselor colegului meu, să îl considere drept un război civil, în accepţiunea termenului.
Vreau, de asemenea, să susţin apelurile antevorbitorilor mei la o încetare imediată a focului. Recenta recrudescenţă a conflictului dintre TITE şi forţele guvernamentale din Sri Lanka au exacerbat situaţia şi se estimează că 230 000 de persoane strămutate pe plan intern se află în prezent blocate în regiunea Wanni. Atrocităţile de genul bombardamentului asupra spitalului PTK nu fac decât ca situaţia din teren să devină mult mai gravă şi mult mai periculoasă.
Este o zi foarte tristă, dar nu putem susţine rezoluţia; sper ca, în următoarea perioadă de sesiune, să asistăm la o dezbatere la care să ia parte mai mulţi colegi asupra acestei situaţii foarte grave din Sri Lanka.
Leopold Józef Rutowicz
(PL) Dnă preşedintă, scenariul tragicelor evenimente din Sri Lanka este similar cu cel văzut în alte cazuri de acest gen. Vorbim despre tragedia oamenilor obişnuiţi, dar uităm că oamenii sunt cei care au stat la baza tragediei - nu oamenii obişnuiţi, ci cei care provin din aceleaşi medii. Pentru a dobândi putere, folosesc disensiunile religioase, tribale, etnice sau istorice sau orice alte mijloace disponibile pentru a semăna discordie între părţi ale societăţii din ţara în cauză. Aceasta duce, de obicei, la distrugerea elementelor democratice care au rădăcini firave şi la război civil, cu toate ororile acestuia, precum şi la încălcarea drepturilor omului, a dreptului la informare şi la distrugerea totală a adversarului.
Susţin rezoluţia deoarece este o expresie a dezaprobării faţă de cei care dezgroapă războaie civile şi faţă de cei care oferă sprijin material şi politic în acest sens. Un tip de avertisment pentru cei care creează astfel de scenarii ar putea fi conştientizarea faptului că vor fi capturaţi, de exemplu, de forţele speciale internaţionale şi condamnaţi la închisoare pe viaţă.
Nirj Deva
Dnă preşedintă, dl Evans a devenit specialist în a susţine fapte eronate, astfel încât mă simt nevoit să vin şi să îl corectez. Nu a fost vorba de niciun spital bombardat. Agenţia de presă care a raportat aceasta şi-a retras relatarea pe motiv că a fost eronată. Nu este vorba de 230 000 de civili blocaţi: sunt 113 000 şi aceştia sunt folosiţi pe post de scut uman de către TITE. Dacă le-ar păsa într-adevăr de poporul tamil, nu ar folosi cetăţenii pe post de scut uman pentru a se apăra. Ce fel de curaj este acesta?
Sri Lanka a trecut prin 25 de ani de război civil. Trebuie să ajutăm această ţară să rămână ce a fost dintotdeauna: una din cele mai vechi democraţii din lume. Are o istorie democratică mai lungă decât cea a 22 din cele 27 de state membre ale UE. Au avut parte de 16 alegeri generale, cinci alegeri prezidenţiale şi s-a afirmat ca membru al familiei naţiunilor democratice. Este o democraţie care a luptat împotriva unei campanii teroriste. Şi a avut câştig de cauză.
Erik Meijer
(NL) Doresc să reamintesc colegilor mei faptul că, acum câţiva ani, a avut loc o dezbatere referitoare la Sri Lanka în această sală şi, în momentul respectiv, guvernul din Sri Lanka era pe cale să obţină libertate maximă de acţiune, inclusiv din partea Uniunii Europene, pe baza principiului neinterferenţei, mai degrabă decât al medierii, pentru a se ajunge la o soluţie.
Ţin să menţionez că toate temerile legate de ceea ce se va întâmpla pe viitor şi pe care mi le-am exprimat cu ocazia acelei dezbateri nu mai sunt de actualitate. Prin urmare, consider că trebuie să ne reîntoarcem la poziţia de mediere şi luptă pentru autonomie în Sri Lanka în numele poporului tamil din nord-estul insulei. Dacă nu facem acest lucru, Europa va avea partea ei de vină pentru cumplita baie de sânge de acolo.
Mariann Fischer Boel
membru al Comisiei. -Dnă preşedintă, ca şi copreşedinte al grupului de la Tokyo pentru lansarea procesului de pace în Sri Lanka, Uniunea Europeană urmăreşte cu atenţie evoluţia situaţiei din această ţară. Suntem profund îngrijoraţi de actuala situaţie şi de consecinţele umanitare tragice ale conflictului, astfel cum s-a afirmat în declaraţia făcută local de copreşedinţi la 3 februarie 2009.
Privim cu îngrijorare la situaţia dificilă a miilor de oameni strămutaţi pe plan intern şi care sunt prinşi în conflictul din nordul Sri Lankăi. Comisarii Ferrero-Waldner şi Michel şi-au exprimat deja public preocuparea legată de consecinţele ostilităţilor asupra populaţiei civile şi au făcut apel la ambele părţi, TITE şi autorităţile din Sri Lanka, să protejeze populaţia civilă, conform principiilor dreptului umanitar internaţional, precum şi să permită deplasarea, în condiţii de siguranţă şi în mod voluntar, a civililor departe de zona de conflict.
Comisia se arată preocupată de informaţiile primite referitoare la condiţiile în care trăiesc persoanele strămutate pe plan intern în aşa-numitele "centre de asistenţă socială”, după ce reuşesc să scape de pe teritoriile controlate de Tigrii Tamili şi să fugă în zonele controlate de guvern. Este important, de asemenea, ca normele internaţionale să fie respectate în acest tabere temporare. Agenţiile ONU, Crucea Roşie şi celelalte organizaţii internaţionale trebuie să beneficieze de acces deplin la aceste centre în conformitate cu dreptul umanitar internaţional.
Comisia continuă să fie alarmată de situaţia nerespectării drepturilor omului în Sri Lanka, pe fondul unor relatări privind crime extrajudiciare, răpiri şi intimidări ale mass-media. Este esenţial ca guvernul să investigheze cazurile grave de acest gen. Cu ocazia recentei întâlniri cu ministrul afacerilor externe din Sri Lanka, comisarul Ferrero-Waldner a cerut guvernului din această ţară să ia măsuri ferme împotriva abuzurilor comise legate de nerespectarea drepturilor omului, inclusiv acţiuni împotriva celor care comit astfel de abuzuri, precum şi să garanteze libertatea presei.
Comisia continuă să fie convinsă că nu poate exista o soluţie militară la conflictul interetnic din Sri Lanka. Este necesar un dialog de fond pentru a se ajunge la un acord politic, astfel încât să se poată institui o pace durabilă şi o reconciliere prin abordarea chestiunilor care au dus la revoltă, în primul rând, şi să se ofere un spaţiu adecvat tuturor comunităţilor.
Preşedintele:
Dezbaterea a fost închisă.
Votul va avea loc la sfârşitul dezbaterilor.
