Coordonarea ajutorului umanitar şi a reconstrucţiei în Haiti (dezbatere)
Preşedintele
Următorul punct pe ordinea de zi este declaraţia Comisiei referitoare la coordonarea ajutorului umanitar şi a reconstrucţiei în Haiti.
Kristalina Georgieva
membră a Comisiei. - Domnule preşedinte, aş dori să transmit tuturor onoraţilor deputaţi din acest Parlament foarte multe mulţumiri pentru atenţia pe care acest Parlament continuă să o acorde Haiti-ului.
Înainte de a acorda cuvântul dlui Andris Piebalgs, care vă va informa despre reconstrucţia şi dezvoltarea din Haiti, permiteţi-mi să subliniez cele patru provocări de natură umanitară principale pentru lunile următoare şi modul în care Comisia Europeană le abordează.
Prima este continuarea ajutorului umanitar şi, în special, asigurarea adăpostului, a serviciilor sanitare şi de sănătate. Mutarea celor 1,3 milioane de persoane fără adăpost din Port-au-Prince în adăposturi temporare este un proces foarte complex din motive practice, cum sunt drepturile de proprietate, îndepărtarea molozului, urbanizarea şi securitatea. Astăzi, îngrijorarea prioritară sunt cei aproape 10 000 până la 30 000 de persoane care trăiesc în tabere improvizate în regiuni inundabile. Pentru că se apropie sezonul uraganelor, aceştia trebuie mutaţi de urgenţă. Acest lucru este o prioritate pentru programul nostru, deoarece consolidează abilităţile de administrare a taberelor. Acordăm o atenţie deosebită prepoziţionării stocurilor de ajutor. Majoritatea acestora au fost complet epuizate după cutremur. În prezent, le refacem şi dezvoltăm capacitatea serviciului de protecţie civilă din Haiti, care, de fapt, a devenit mai puternic în urma crizei, astfel încât să le poată folosi.
În al doilea rând, am adoptat o abordare de "urmare a nevoilor" şi oferim asistenţă acolo unde se află oamenii, pentru a preveni noi mişcări în masă. Ne-am asigurat că ajutorul nostru ajunge în întreaga ţară, nu numai în Port-au-Prince. În acest mod, am contribuit la reducerea presiunilor din capitală. Urmând aceeaşi logică, aplicăm şi abordarea "întreaga insulă”, indiferent dacă se referă la problema refugiaţilor haitieni sau la logistica acordării ajutorului ori la prepoziţionarea stocurilor de ajutor pentru sezonul uraganelor. Republica Dominicană este, de asemenea, importantă şi nu este omisă în cadrul programului nostru de redresare.
În al treilea rând, ne asigurăm că, prin coordonarea donatorilor, se obţine dezvoltarea avantajului competitiv al fiecărei părţi. Având în vedere că în Haiti există numeroşi actori, aceasta nu este o provocare neînsemnată, ci am fost permanent o voce foarte puternică pentru coordonarea umanitară condusă de ONU. Când am fost în Haiti, impresia mea a fost că, de fapt, ne-am descurcat foarte bine - atât în ceea ce priveşte echipele de protecţie civilă din diferite ţări, cât şi propria noastră activitate.
În al patrulea rând, trebuie să asigurăm tranziţia de la ajutorul umanitar la redresare şi reconstrucţie. Pentru a facilita această tranziţie ori de câte ori este posibil, ne desfăşurăm activitatea în strânsă cooperare cu Andris Piebalgs. Vă voi da două exemple specifice. În primul rând, în sectorul alimentar, încurajăm achiziţionarea alimentelor la nivel local. Solicităm partenerilor noştri - chiar dacă acest lucru este puţin mai costisitor - să se adreseze agricultorilor locali pentru a crea cerere şi a-i ajuta să se redreseze. Desigur, aceasta conduce la activitate în privinţa reconstrucţiei. În al doilea rând, susţinem şi programele "bani pentru muncă” pentru ca, din nou, să putem să obţinem tranziţia de la ajutor la redresare.
Nu în cele din urmă, ne concentrăm foarte mult pe rezultate. Europa este lider în privinţa volumului de ajutor şi trebuie să fie lider în privinţa rezultatelor.
Andris Piebalgs
membru al Comisiei. - Domnule preşedinte, la Conferinţa donatorilor internaţionali de la New York, Comisia Europeană a angajat 1,235 miliarde de euro. Suntem cel mai mare donator pentru reconstrucţia Haiti-ului şi, astfel, vom fi şi cel mai mare factor de contribuţie pentru planul de acţiune pentru reconstrucţie al administraţiei Haiti-ului. Sunt, de asemenea, mândru de modul în care am întreprins acest lucru, pentru că a fost un angajament comun al UE, format din ajutor acordat de numeroase ţări din UE cum sunt Spania, Franţa şi comunitatea mai largă. Dar sunt mândru şi de faptul că însăşi ţara mea, care nu a avut prea multe legături cu Haiti, a angajat fonduri suplimentare, nu numai fondurile canalizate prin intermediul bugetului comunitar.
Conferinţa de la New York s-a desfăşurat pe un ton foarte bun. A fost obţinut un rezultat financiar foarte bun, a fost clarificată proprietatea guvernului haitian şi au existat numeroase părţi interesate. Unii deputaţi din Parlamentul European au putut observa că ONG-urile, inclusiv ONG-urile europene, au avut un cuvânt de spus la conferinţă. Au fost implicate şi afacerile Uniunii Europene, ca şi unele mecanisme interimare pentru coordonare, propuse sub conducerea prim-ministrului Bellerive şi a lui Bill Clinton. În acest mecanism sunt incluse toate părţile interesate, acesta oferă garanţia că banii nu vor fi irosiţi sau folosiţi în alte scopuri.
Acum este foarte important să ne concentrăm ajutorul cât mai rapid posibil. Comisia şi statele membre pregătesc deja un nou document de strategie de ţară şi un program naţional orientativ pentru Haiti. Pentru a sprijini eforturile noastre comune, ne vom accelera eforturile de instituire a unei Case UE în Haiti, care ar oferi o mai mare vizibilitate, dar va ajuta şi la implicarea donatorilor nerezidenţi.
Voi pleca în Haiti în această săptămână pentru a acorda sprijin concret direct pentru reconstrucţie pe termen lung în domeniul infrastructurii şi al guvernanţei. În această săptămână voi semna cinci acorduri financiare în valoare totală de 200 de milioane de euro şi, de asemenea, voi iniţia o parte din activitatea pe care am întreprins-o deja, cum este reabilitarea drumului dintre Port-au-Prince şi Cape Haitian, ceea ce corespunde pe deplin planului de acţiune al guvernului şi sprijină şi abordarea "întreaga insulă”.
Pentru a consolida capacităţile guvernamentale, voi iniţia şi reconstrucţia Ministerului de Interne, finanţată prin contribuţii UE. De asemenea, voi inaugura o şcoală în Mirabelais. Ne concentrăm în mod deosebit pe educaţie, astfel cum a solicitat dl preşedinte Préval, şi vom anunţa şi mai mult sprijin bugetar. Sprijinul bugetar nu este acordat în mod inconştient. Am luat numeroase măsuri preventive şi am desfăşurat numeroase vizite şi, astfel, vă pot garanta că banii dvs. vor fi folosiţi în scopul corespunzător.
De asemenea, îmi voi asuma angajamentul monitorizărilor de reglementare ale procesului de construcţie prin vizite periodice şi al accelerării acordării ajutorului. Voi ţine permanent la curent Parlamentul European în legătură cu progresul obţinut în privinţa reconstrucţiei din Haiti.
Aş dori să subliniez şi faptul că nu numai eu, ci întregul colegiu: Kristalina Georgieva şi Înalta Reprezentantă, baroana Ahston, şi, de asemenea, unii dintre ceilalţi colegi ai mei, vom ajuta la supravegherea reconstrucţiei, acesta fiind cazul lui Michel Barnier, care se va duce în Haiti în două luni. Nu este numai proprietatea comisarului responsabil, ci a întregului colegiu.
Trebuie să discutăm cu autorităţile şi câteva probleme legate de modul în care putem să acordăm mai bine ajutorul nostru. Angajamentul pe termen lung din partea comunităţii internaţionale nu va avea prioritate dacă Haiti va fi redusă rapid la abordarea menţinerii situaţiei actuale. Pentru a preveni acest scenariu, trebuie să depunem eforturi ca să fim eficienţi şi am menţionat deja unele dintre căile prin care putem să realizăm acest lucru. Însă, în acelaşi timp, autorităţile şi oamenii din Haiti au marea responsabilitate de a construi mai bine.
Se evidenţiază în special două aspecte. Pe plan social, guvernul trebuie încurajat să stabilească legături strânse cu opoziţia şi, de asemenea, cu întreaga societate civilă. Prin aceasta se va obţine un adevărat consens naţional în privinţa planului de dezvoltare şi va fi promovată stabilitatea necesară punerii sale în aplicare. Din punct de vedere economic, cadrul macroeconomic prezentat la New York trebuie să fie mai riguros şi combinat cu o cale clară spre ocuparea forţei de muncă şi dezvoltare, care vor întrerupe ciclul sărăciei şi al inegalităţii.
Gay Mitchell
în numele Grupului PPE. - Domnule preşedinte, aş dori să le mulţumesc ambilor comisari. Doresc să aduc în discuţie trei aspecte. Primul este metoda şi măsurile care trebuie aplicate pentru măsurarea nevoilor de reconstrucţie ale Haiti-ului. Cel de-al doilea este asigurarea faptului că angajamentul pe care îl asumăm va fi respectat, iar cel de-al treilea este discutarea drepturilor de proprietate şi vulnerabilitatea persoanelor care trăiesc, de exemplu, în colibe construite pe proprietăţi pe care nu le deţin.
În primul rând, în privinţa lucrărilor de reconstrucţie, permiteţi-mi să spun că am lansat recent, pentru Banca Mondială, un document care explică, sub forma unui manual bine conceput, cum ar trebui exact să se desfăşoare reconstrucţia. Vom folosi acest manual sau vom aplica măsuri similare pentru a asigura faptul că efortul de reconstrucţie din Haiti se desfăşoară în mod profesional? Banca Mondială a desfăşurat o activitate excelentă în acest sens. La lansarea acestei cărţi speciale a participat şi ambasadorul haitian.
În al doilea rând, în privinţa angajamentelor pe care le asumăm, sunt bucuros să aud ceea ce a avut de spus comisarul despre cei aproape 200 de milioane de euro pe care le trimite aproape imediat. Însă, peste un an sau peste cinci ani ne vom afla în aceeaşi situaţie, sau vom acorda angajamente ale donatorilor unei ţări sărace care, pur şi simplu, nu mai poate fi lăsată în suferinţă?
A treia problemă pe care doresc să o aduc în discuţie este următoarea. Dimensiunea distrugerii din Haiti a fost atât de mare încât, într-adevăr, nu trebuie să analizăm numai daunele apărute, dar şi motivul pentru care acestea sunt atât de mari. Persoanele care nu aveau proprietăţi trăiau în ravene şi pe versanţii munţilor, în colibe şi în orice puteau improviza, pentru că nu deţineau proprietatea pe care trăiau. Dacă oamenii au drepturi de proprietate, vor investi în clădiri şi în construirea de proprietăţi care au şanse să reziste unor daune viitoare de acest tip. Prin urmare, vă solicit ca acest punct să fie examinat activ ca parte a abordării privind rezolvarea acestei probleme.
Din nou, le mulţumesc ambilor comisari pentru prezentarea domniilor lor.
Corina Creţu
în numele grupului S&D. - Situaţia din Haiti este departe de a se fi stabilizat, după cum au subliniat cei doi comisari, dna Georgieva, care a fost în Haiti la sfârşitul lunii martie, şi dl Piebalgs. Acelaşi lucru îl spun şi lucrătorii umanitari care sunt prezenţi la faţa locului pentru a distribui ajutoare şi pentru a ajuta la reconstrucţie. Dacă în capitală situaţia pare să se normalizeze, măcar în ceea ce priveşte viaţa de zi cu zi a oamenilor, cred că acum eforturile trebuie concentrate asupra provinciei, unde sunt în continuare mari probleme.
Lucrurile sunt cu atât mai urgente şi mai îngrijorătoare cu cât se apropie sezonul ploios şi starea infrastructurilor de transport poate duce la întreruperea fluxurilor de ajutoare destinate nevoilor de zi cu zi ale populaţiei. Eforturile de reconstrucţie sunt abia la început, după cum aţi spus, şi este evident că vor apărea în continuare şi alte probleme legate de infrastructuri, de asigurarea unor condiţii decente de locuit pentru populaţie, de asigurarea funcţionării unui minim de servicii publice, de educaţie şi de sănătate. Vor apărea, de asemenea, probleme legate de forţa de muncă necesară, de gradul ei de pregătire.
O mare problemă o reprezintă copiii orfani sau despărţiţi temporar de familie, care sunt într-o situaţie dintre cele mai fragile şi mai periculoase pentru viitorul lor. Cred că trebuie să acordăm o atenţie mai mare acestui aspect al crizei umanitare din Haiti, pentru că au fost şi sunt probleme cu traficul de copii şi adopţiile abuzive. Nu în ultimul rând, aş vrea să spun că mă bucur că gestionarea problemelor din Haiti rămâne o prioritate pentru Comisie şi vă asigur că acelaşi lucru se întâmplă şi pentru toţi membrii Comisiei pentru dezvoltare
Charles Goerens
Domnule preşedinte, aproprierea sezonului uraganelor în Haiti înseamnă că este vital să menţinem eforturile umanitare şi că este probabil să fie necesare alte măsuri de urgenţă.
În ordinea priorităţilor, este important să oferim adăposturi destul de solide, în cantităţi suficiente. Această măsură este importantă având în vedere, în primul rând, că, pentru reconstrucţia căminelor distruse este nevoie de timp şi, în al doilea rând, că expunerea directă la uragane a Haiti-ului ne determină să ne gândim la ce e mai rău, după cum a demonstrat recenta experienţă.
Ar fi, pur şi simplu, iresponsabil să încercăm să încetăm acum efortul umanitar. De asemenea, ar fi iresponsabil să amânăm efortul de reconstrucţie. Cu alte cuvinte, totul trebuie să coincidă: efortul umanitar, pentru ca să nu mai existe decese inutile; efortul de reconstrucţie, pentru ca să reinstituim, cât mai rapid posibil, ceva ce seamănă cu o viaţă normal, redresarea economiei, care este esenţială pentru generarea de resurse pe termen lung; consolidarea capacităţii bugetare a Haiti-ului pe termen foarte scurt şi angajamentul ferm pentru descentralizare.
Conferinţa donatorilor, care a avut loc la Organizaţia Naţiunilor Unite la 31 martie, a fost un succes. Cu ce se va rămâne de la această conferinţă când totul va fi uitat? Lăsând la o parte intervenţiile umanitare, să ne amintim, în primul rând, nevoia unei revigorări rapide a economiei, lucru la care directorul executiv al Fondului Monetar speră şi pentru care se roagă, deoarece se bazează pe o capacitate de creştere anuală de 8 % în următorii cinci ani.
În al doilea rând, în acelaşi sens, revigorarea sectorului agricol devine prioritatea economică. În prezent, Haiti are nevoie de 80 % din venitul său din export ca să-şi plătească produsele agricole importate. Să ne amintim că, în trecut, au existat momente când Haiti făcea faţă necesităţilor alimentare proprii.
În al treilea rând, dezvoltarea Haiti-ului va trebui să fie evaluată pe baza unor criterii referitoare la importanţă, eficacitate, eficienţă şi durabilitate.
În al patrulea rând, dacă dezvoltarea va continua în timp, este absolut esenţial ca poporul haitian să îşi asume personal această responsabilitate.
În al cincilea rând, cutremurul din Haiti demonstrează, încă o dată - dacă mai era necesar - importanţa punerii în aplicare, fără întârziere, a unui sistem de ajutor umanitar rapid care să urmărească punerea în comun atât a capacităţilor materiale, cât şi umane ale tuturor statelor membre ale Uniunii Europene.
Ce împiedică transformarea propunerii din raportul dlui Barnier în realitate?
În cele din urmă, eforturile semnificative ale Europei de participare la rezolvarea problemei Haiti-ului vor fi fost decisive. Le mulţumesc Înaltei Reprezentante, comisarilor Piebalgs şi Georgieva şi direcţiilor lor generale, care merită recunoştinţa noastră.
Ryszard Czarnecki
(PL) Domnule preşedinte, vorbesc în numele grupului politic pe care îl reprezint şi, de asemenea, în numele coordonatorului grupului nostru, dl Deva. Aş dori să subliniez faptul extrem de important că ajutorul internaţional acordat Haiti-ului în acest moment este, de fapt, de trei ori mai mare decât au sperat guvernul haitian şi ONU. Acest ajutor este de 11,5 miliarde de euro în total şi merită subliniat faptul că guvernul haitian a sperat la o sumă puţin mai mică de 4 miliarde de euro în următorii doi ani. Un aspect absolut fundamental este să ne concentrăm pe construirea infrastructurii lucru care, apropo, a fost subliniat de colegul meu, dl Deva, în cursul ultimei dezbateri.
Aş dori să subliniez şi eu un aspect important - supravegherea acestui ajutor. Guvernul din Haiti este foarte slab şi distribuirea ajutorului se află, în mare măsură, în responsabilitatea unei elite diversificate şi extrem de ciudate, şi este foarte important ca organizaţiile internaţionale şi Uniunea Europeană să ştie unde ajung banii cu adevărat.
Patrick Le Hyaric
Domnule preşedinte, domnilor comisari, trebuie să ne asigurăm că promisiunile de donaţii prezentate la conferinţa donatorilor se materializează, de acum înainte, în fonduri reale, şi, de asemenea, că ajung la destinatarii lor. Bineînţeles, nu cred că acest lucru este suficient pentru reconstrucţia Haiti-ului în mod durabil, chiar dacă datorăm foarte multe oamenilor din Haiti.
Oamenii din Europa înşişi au fost foarte generoşi când a fost vorba să facă dovada solidarităţii, însă, din nefericire, există un risc important ca oamenii să uite sau să fie influenţaţi să uite tragedia cu care se confruntă fraţii noştri din Haiti. Totuşi, astfel cum aţi spus dvs., există un sentiment de urgenţă: urgenţă, pentru că pot avea loc alte cicloane şi ar înrăutăţi şi mai mult condiţiile de trai ale oamenilor; urgenţă în ceea ce priveşte reconstrucţia caselor şi a clădirilor cum sunt şcolile sau spitalele, într-un moment în care guvernul haitian începe să evacueze anumite tabere; urgenţă în ceea ce priveşte coordonarea şi distribuirea în mod mai eficient a ajutorului alimentar şi îngrijirilor; şi, de asemenea, urgenţă în ceea ce priveşte elaborarea unui nou proiect agricol şi rural sustenabil, care să asigure securitatea alimentară în Haiti.
Întregul ajutor şi coordonarea ajutorului internaţional trebuie să urmărească asigurarea faptului că poporul haitian are acces la drepturi fundamentale. De exemplu, de ce să nu prevedem ca toate contractele publice de reconstrucţie să depindă de aceste drepturi şi să conţină prevederi privind ocuparea forţei de muncă, locuinţele, educaţia şi sănătatea? Ajutorul şi reconstrucţia nu pot fi coordonate în mod adecvat fără ajutorul populaţiei înseşi şi al organizaţiilor sindicale, al organizaţiilor neguvernamentale şi al organizaţiilor de agricultori ale acesteia.
Ar trebui să încurajăm crearea unui nou proiect pentru Haiti care să urmărească eradicarea excluderii, a sărăciei, a dependenţei şi a dominaţiei economice şi politice.
Să nu uităm că îngrozitoarea privare de mijloace de subzistenţă a haitienilor nu este cauzată numai de un cutremur îngrozitor. Este şi consecinţa dominaţiei şi prădării Haiti-ului de numeroase ţări. Datorăm ţării solidaritate eficientă şi, în acelaşi timp, respect pentru suveranitatea sa economică şi politică: suveranitatea economică şi politică a poporului haitian.
Bastiaan Belder
Domnule preşedinte, la scurt timp după dezastru a fost desfăşurată o evaluare pentru stabilirea priorităţilor ajutorului. Totuşi, am aflat, de la o sursă de încredere, respectiv un ONG olandez, că a fost folosită foarte puţină expertiză locală, dacă a fost folosită. Mie mi se pare că aceasta trebuie să fie prima condiţie prealabilă dacă vrem să obţinem sprijinul populaţiei locale. Prin urmare, este imperativ ca în efortul de reconstrucţie să fie implicate organizaţii şi autorităţi haitiene. ONG-urile europene ar putea fi de mare ajutor în acest sens datorită bunelor lor relaţii locale şi mi-a făcut plăcere să aflu de la ambii comisari că iau şi ei în considerare acest lucru. Cu alte cuvinte, trebuie să mobilizăm sprijinul în Haiti însăşi.
O altă problemă pe care doresc să o aduc în discuţie este aceea că, în timp ce acordarea de ajutor alimentar de către SUA şi alte ţări ar părea o iniţiativă binevenită, aceasta a decimat agricultura din Haiti şi securitatea alimentară. Această situaţie a avut drept consecinţă o dependenţă mai mare de 50 % de importul de alimente şi o lipsă de cerere pentru 35 % din recolta locală. Trebuie să facem o investiţie semnificativă în agricultura locală dacă vrem să garantăm securitatea alimentară. Conform poziţiei ambilor membri ai Comisiei, şi în acest caz deduc faptul că Comisia gândeşte în mod similar, iar acest lucru îmi insuflă foarte mult optimism. Tocmai astăzi citeam în Frankfurter Allgemeine un articol de o pagină despre situaţia actuală din Haiti. Era cu adevărat sfâşietor. Înţeleg că locuinţele şi educaţia sunt priorităţile Comisiei Europene. Continuaţi pe calea realizării acestui obiectiv. Vă doresc mult succes şi, mai presus de toate, Domnul fie cu dvs.
Mario Mauro
(IT) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, le mulţumesc şi comisarilor pentru bunul simţ de care au dat dovadă. Cu siguranţă, au fost deja întreprinse foarte multe lucruri, însă cred că pot spune şi că nu putem să reducem situaţia la aceasta: un program pe termen foarte lung - aş spune, aproape un program permanent - este mai necesar ca niciodată, date fiind condiţiile apocaliptice în care se află ţara.
Probabil că perioada critică nu este încă depăşită. Exact ca în prima zi, oamenii mor de foame, de sete sau de sărăcie şi peste un milion de oameni de pe insulă sunt încă fără adăpost şi, în curând, vor trebui să se confrunte cu sezonul ploios al uraganelor.
Atunci, ce ar trebui să facem? După cum a spus deja comisarul, ar trebui sporită coordonarea dintre instituţii şi ar trebui asociată unei relaţii mai productive cu organizaţiile neguvernamentale, în special cu cele care, desfăşurându-şi activitatea pe teren, pot utiliza la maxim potenţialul cetăţenilor haitieni, le poate da puteri.
Trebuie să fim cu toţii conştienţi de faptul că, fiind punctul de referinţă pentru Haiti şi poporul său, acest lucru înseamnă, într-un fel, că trebuie să îi facem să înţeleagă că dorim să obţinem reinstituirea valorii şi demnităţii fiecărei persoane şi, pentru ei, acest lucru înseamnă că dorim ca speranţele lor cu privire la fericire să fie reinstituite în marea de suferinţă provocată de cutremur.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Domnule preşedinte, domnilor comisari, aş dori, în primul rând, să transmit condoleanţele mele şi mulţumiri familiilor şi colegilor celor patru soldaţi spanioli care au murit săptămâna trecută în Haiti.
Erau ofiţeri specialişti în armata spaniolă, însă s-au dus acolo ca simpli soldaţi în cadrul efortului de ajutor internaţional şi desfăşurau activitate de ajutor când s-a prăbuşit elicopterul lor.
Exemplul lor arată că, în majoritatea cazurilor, nu există contradicţie între securitate şi acţiunea umanitară. Mai mult decât atât, fără securitate este dificil să fie menţinută independenţa şi neutralitatea activităţii umanitare. Aceasta este o recunoaştere pe care trebuie să o acordăm forţelor armate a numeroase ţări europene, inclusiv Spania.
Domnule preşedinte, domnilor comisari, Haiti a demonstrat că sărăcia agravează foarte mult daunele provocate de catastrofele naturale şi, de asemenea, că lipsa guvernării împiedică posibilitatea unei reacţii eficiente.
De obicei, sărăcia şi lipsa guvernării merg mână în mână, iar acesta a fost şi este cazul Haiti-ului, ceea ce înseamnă că, pe lângă susţinerea procesului de reconstrucţie, trebuie să susţinem guvernarea în Haiti, pentru că este singura cale prin care vom putea să realizăm obiectivul pe care ni l-am stabilit la New York: ca Haiti însăşi să conducă această reconstrucţie şi ca societatea civilă să participe la aceasta.
Louis Michel
(FR) Domnule preşedinte, aş dori, în primul rând, să îi felicit pe cei doi comisari responsabili cu aceste aspecte pentru intervenţiile domniilor lor şi pentru preocuparea permanentă de a reacţiona extrem de rapid. Prin urmare, felicitări!
Cutremurul din Haiti a avut ca rezultat o intensificare rapidă a solidarităţii şi fraternităţii la nivel excepţional şi foarte justificat. De asemenea, găsesc lăudabile curajul şi eforturile poporului haitian, ale autorităţilor haitiene, ale societăţii civile, ale ONG-urilor, ale diasporei haitiene şi, bineînţeles, ale donatorilor din întreaga lume.
Slăbiciunile structurale şi instituţionale din Haiti sunt binecunoscute, iar acest dezastru a dezvăluit, în mod evident, dimensiunea tragică a acestor slăbiciuni. La 31 martie, la New York, donatorii au clarificat faptul că ajutorul lor financiar va contribui la planul de reconstrucţie şi dezvoltare pentru Haiti. Principiul distribuirii este stabilit astfel încât oamenii din Haiti să poată, din nou, să aibă încredere în propriile instituţii, ceea ce este o cerinţă urgentă.
Ajutorul donatorilor trebuie, în mod clar, să fie bine coordonat şi de înaltă calitate. Așa cum a spus dl preşedinte Préval, reconstrucţia trebuie realizată în mod mai eficient. Se pare că acest lucru trebuie întreprins prin crearea, între altele, a unei comisii interimare pentru reconstrucţia Haiti-ului şi prin stabilirea unui fond fiduciar cu donatori multipli pentru a supraveghea contribuţiile generoase ale donatorilor.
O reconstrucţie mai eficientă înseamnă şi o guvernanţă şi autorităţi mai solide bazate pe statul de drept şi descentralizare, care sunt elemente-cheie ale planului de refacere şi reconstrucţie. Domnilor comisari, sper că veţi lua, bineînţeles, în calcul această abordare şi, fără doar şi poate, sunt convins că aşa va fi.
Michèle Striffler
(FR) Domnule preşedinte, domnilor comisari, chiar în acest moment, sute de oameni continuă să trăiască în tabere de urgenţă şi, deoarece se aproprie sezonul ploios şi sezonul uraganelor, situaţia este, cu adevărat, urgentă.
Confruntându-ne cu nenumăraţi actori umanitari de pe teren şi în absenţa unei capacităţi a statului, fiecare resursă existentă trebuie utilizată pentru a îmbunătăţi coordonarea ajutorului sub auspiciile Organizaţiei Naţiunilor Unite şi pentru a oferi ajutor în mod consecvent şi eficient.
M-am deplasat la New York la conferinţa donatorilor internaţionali de la 31 martie şi salut contribuţia de 1,3 miliarde de euro a Uniunii Europene pentru reconstrucţia Haiti-ului în cursul următorilor trei ani. Pentru prima dată, Uniunea Europeană s-a exprimat într-un singur glas, prin intermediul Baroanei Ashton.
Este adevărat că un pachet de ajutor substanţial a fost angajat de comunitatea internaţională, însă, acum, dificultăţile sunt legate de utilizarea adecvată a acestor fonduri şi de deciziile cu privire la metodele de punere în aplicare a ajutorului şi la organismele implicate, dat fiind faptul că principalii actori din acest proces de reconstrucţie trebuie să fie poporul haitian.
Sectorul agricol trebuie să fie o prioritate şi trebuie să consolidăm capacităţile de producţie agricolă ale ţării. Parlamentul European va monitoriza îndeaproape procesul de reconstrucţie şi utilizarea acestor fonduri şi aş dori să subliniez cât de important este să luăm, în cele din urmă, în considerare crearea forţei de protecţie civilă, pe care am aşteptat-o mult timp.
Kriton Arsenis
(EL) Domnule preşedinte, domnilor comisari, criza umanitară din Haiti a subliniat şi, din păcate, continuă să sublinieze problemele mecanismelor europene de reacţie la crizele umanitare internaţionale. Trebuie să creăm mecanisme de finanţare fixă. În esenţă, încă nu dispunem, în bugetul european, de titluri fixe cu privire la ajutorul financiar pentru ţările terţe, iar ajutorul pentru Haiti a fost acordat, în principal, de ţările europene la nivel bilateral. Ajutorul trebuie să ajungă imediat şi, în cazul oamenilor afectaţi de cutremurul din Haiti, ajutorul nu a ajuns nici după o săptămână. Resursele europene trebuie să fie folosite eficient. Trebuie să avem personal specializat care să poată elabora şi pune în aplicare programe de ajutor umanitar în mod rapid şi eficient.
În mod evident, dezastrul din Haiti a fost cauzat de un cutremur. Cu toate acestea, crizele umanitare similare pot fi cauzate, pur şi simplu, de alte fenomene meteorologice, cum sunt taifunurile, furtunile tropicale, inundaţiile şi secetele, fenomene a căror frecvenţă şi intensitate vor spori considerabil ca urmare a schimbărilor climatice.
Ştim cu toţii că schimbările climatice sunt un fenomen pe care l-am provocat noi, ţările dezvoltate; totuşi, din păcate, de prea multe ori, ţările sărace sunt cele care simt efectul. Avem o datorie climatică faţă de ţările vulnerabile şi, pentru rezolvarea crizei din Haiti, trebuie să învăţăm din greşelile noastre, ca să putem să reacţionăm la obligaţiile noastre globale în continuă creştere în viitor.
Ria Oomen-Ruijten
(NL)Domnule preşedinte, domnilor comisari Georgieva şi Piebalgs, astfel cum aţi subliniat amândoi, după tragedia de proporţii din Haiti trebuie să privim spre viitor. La conferinţa donatorilor de la New York de acum două săptămâni au fost adunate 7 miliarde de euro sau, cel puţin, aceasta a fost suma angajată. Pe baza planului de acţiune al guvernului haitian, UE a angajat 1,6 miliarde de euro. Întrebarea mea pentru amândoi este următoarea: cum se va transpune acum aceasta în reconstrucţie de durată şi stabilă a insulei? În opinia mea, acesta va fi un proces îndelungat.
Cea de-a doua întrebare a mea pentru amândoi este următoarea: cum aţi evaluat planul de acţiune al guvernului haitian şi puteţi să asiguraţi faptul că fondurile semnificative angajate vor fi folosite eficient? În definitiv, haitienii nu au numai nevoi pe termen scurt, ci şi pe termen lung. Cum putem să intensificăm în continuare eforturile de sprijin pentru cele 1,3 miliarde de persoane fără adăpost şi să asigurăm faptul că infrastructura poate fi refăcută pe termen mediu? Acest lucru este important nu numai pentru populaţia care a fost afectată, ci şi pentru stabilitatea politică a insulei, al cărei guvern este incredibil de fragil în acest moment. Aţi confirmat şi dvs. acest lucru. Oamenii au impresia că ajutorul nu ajunge în locurile unde este necesar. Cum putem să asigurăm faptul că situaţia politică din această ţară şi abordarea guvernului său se vor îmbunătăţi?
Aş dori să vă întreb cum apreciaţi informaţiile, atât cele cu privire la persoane, cât şi la mijloacele financiare, oferite acestei Comisii interimare pentru refacerea Haiti-ului prezidată de Bill Clinton?
Filip Kaczmarek
(PL) Domnule preşedinte, aş dori să îi mulţumesc dnei Striffler pentru că a ridicat această problemă la şedinţa de astăzi, şi dnei Georgieva şi dlui Piebalgs pentru declaraţiile domniilor lor. Cred că multe dintre măsurile propuse în rezoluţia cu privire la Haiti pe care am adoptat-o în februarie sunt un pas în direcţia adecvată şi pot fi baza pentru reconstrucţia unei ţări lovite de dezastru. Aceste măsuri includ două etape de bază şi astăzi vorbim despre aceste două etape. Prima fază se referă la ajutor pe termen scurt şi mediu acordat în caz de criză persoanelor care au cel mai urgent nevoie, iar dna Georgieva a vorbit despre acest lucru. Cea de-a doua fază se referă la reconstrucţia permanentă, care trebuie să fie coordonată, şi la evaluarea nevoilor de reconstrucţie, fără să pierdem, în acelaşi timp, din vedere faptul că proprietarul procesului trebuie să fie poporul şi guvernul haitian. Vă mulţumesc foarte mult, Domnule Piebalgs, pentru că aţi observat că responsabilitatea trebuie să revină şi haitienilor.
Cea de-a treia etapă ne priveşte numai pe noi. Mă refer la concluziile care trebuie trase astfel încât ajutorul nostru să fie mai bine coordonat şi sunt bucuros că Comisia acţionează în acest sens.
Philippe Juvin
(FR) Domnule preşedinte, Europa a contribuit cu milioane de euro, corturi, alimente, soldaţi şi doctori. Acest lucru este bun, însă, în realitate, aş dori să îl citez pe JeanYves Jason, primarul din Port-au-Prince, care, în februarie, a folosit cuvântul "dezastru” nu pentru a se referi la consecinţele cutremurului, ci pentru a descrie dezorganizarea completă şi categorică a activităţii umanitare care a urmat.
Ar trebui să ne punem următoarea întrebare: cum putem să prevenim repetarea acestei reorganizări, care a costat Haiti-ul foarte mult? Domnule preşedinte, domnilor comisari, răspunsul la această întrebare este unul singur şi îl cunoaştem cu toţii, fiind enunţat aici: prin crearea unei forţe europene de protecţie civilă.
Vă voi întreba din nou: când va decide Comisia, în cele din urmă, să propună Parlamentului crearea tocmai a unei astfel de forţă, a unei singure forţe care să aibă aceleaşi reguli de angajare şi sisteme de comandă, transport şi comunicaţie identice? Acest lucru este posibil. Poate fi instituită rapid, înainte de următorul dezastru. Vă invit acum să încetaţi să discutaţi despre coordonare şi să luaţi atitudine.
Sergio Paolo Francesco Silvestris
(IT) Domnule preşedinte, doamnelor şi domnilor, sunt mulţumit de rezultatul reuniunii ţărilor donatoare pentru că sumele mari puse la dispoziţie sunt un rezultat excelent. Totuşi, mult mai important a fost principiul director care s-a aflat la baza utilizării fondurilor, respectiv, nu numai să reconstruim, ci să reconstruim împreună.
Haiti trebuie să iasă din această criză mai puternică şi cu clădiri publice şi locuinţe care să fie mai avansate decât cele care au existat înainte să fie spulberate de cutremur. Nu trebuie să ne gândim că reconstrucţia va însemna reapariţia oraşelor sărăcăcioase sau a unor condiţii socioeconomice ca cele care existau anterior.
Banii sunt, cu siguranţă, necesari, însă deoarece resursele substanţiale puse la dispoziţie de instituţiile naţionale şi europene sunt numai un prim pas, este nevoie şi de un plan pe termen lung şi de coordonare solidă şi fiabilă.
În acest sens, deoarece, în acest Parlament, am criticat şi anumite întârzieri iniţiale prin care, în contextul reprezentanţei sale pentru politică externă, Europa nu a demonstrat nici eficienţă excepţională, nici spontaneitate excepţională, astăzi, în schimb, salutăm activitatea excelentă pe care o desfăşoară instituţiile noastre în domeniul coordonării şi sperăm ca, pe baza acestei poziţii şi a acestui angajament, eforturile să continue cu un plan pe termen lung care să poată fi pus în aplicare prin intermediul prezenţei autoritare a instituţiilor noastre.
Anna Záborská
(SK) Cutremurul din Haiti a fost urmat imediat de ajutor umanitar internaţional. Pe lângă forţele militare americane şi canadiene, trebuie să salut şi desfăşurarea rapidă şi eficientă a grupurilor din Slovacia şi Ordinul Militar internaţional din Malta. Nu multe ţări au oferit ajutor rapid şi eficient.
Astăzi, în urma evaluării dlui profesor MUDr. Krčmér, expert şi doctor, care înţelege ajutorul umanitar, trebuie menţionat că din Europa au sosit multe persoane şi resurse financiare semnificative, însă, fără echipamentele, maşinile, alimentele, apa şi combustibilul necesare pentru o intervenţie eficientă în procesul de salvare a victimelor blocate sub copacii căzuţi. Nici măcar experienţa mai multor grupuri de salvare nu a fost suficientă. Pentru a fi eficiente, intenţiile bune trebuie să aibă şi o latură practică.
Prin urmare, invit instituţiile naţionale şi europene competente să instituie, cât mai rapid posibil, un serviciu de ajutor umanitar comun, astfel cum am solicitat în rezoluţia referitoare la Haiti. În plus, cred că este foarte important să sprijinim formarea în domeniul ajutorului umanitar şi să avem pregătite materialele şi echipamentele necesare în eventualitatea unei catastrofe naturale.
Franziska Keller
Domnule preşedinte, le mulţumesc domnilor comisari pentru prezentarea făcută şi pentru întregul efort pe care îl depun pentru cazul Haiti-ului. Sunt de acord şi că ar fi bine să ne concentrăm pe întreaga insulă. Chiar dacă sunt foarte critic în privinţa întregii abordări a Uniunii, aş putea chiar să fiu de acord cu abordarea "întreaga insulă” a dvs.
Vă îndemn, de asemenea, să nu uitaţi angajamentele viitoare pe care trebuie să le facem. Trebuie să menţinem angajamentele pe care le facem acum. Dacă observăm că statele membre nu sunt atât de stricte în privinţa menţinerii angajamentelor lor de 0,7 %, trebuie să fiţi fermi cu adevărat în această privinţă şi să vă asiguraţi că îşi prezintă planurile. De asemenea, trebuie să ne asigurăm că nu perimăm progresul pe care îl obţinem acum în Haiti instituind alte politici UE, care ar putea chiar să împiedice obţinerea progresului în Haiti şi în alte părţi. Trebuie, într-adevăr, să menţinem coerenţa politicilor astfel încât să nu obţinem succes în Haiti numai ca întregul nostru progres să eşueze din cauza altor politici dăunătoare.
Anneli Jäätteenmäki
(FI) Domnule preşedinte, Uniunea Europeană a ajutat Haiti-ul, ceea ce este un lucru bun, însă, în opinia mea, acest dezastru a arătat în mod clar că UE trebuie să dispună de grupuri de reacţie rapidă pentru acţiuni umanitare şi că trebuie să dezvoltăm sisteme civile de gestionare a crizelor.
Nu este suficient să acordăm bani; Uniunea Europeană ar trebui, de asemenea, să poată să întreprindă o acţiune rapidă în acest tip de situaţie catastrofică, să acorde ajutor şi să trimită oameni în regiunile respective. Oamenii trebuie să primească ajutor concret, şi nu numai după o perioadă lungă de timp. Deşi acest ajutor este, cu siguranţă, important, UE duce, în prezent, lipsă de capacitate privind ajutorul local şi ajutorul rapid.
Sper că oamenii îşi vor îndrepta atenţia asupra acestui aspect şi că vor fi instituite grupuri de acţiune rapidă.
Kristalina Georgieva
membră a Comisiei. - Domnule preşedinte, cu permisiunea dvs., îi voi acorda dlui Piebalgs puţin timp ca să răspundă la unele dintre întrebările referitoare la reconstrucţia pe termen lung.
Discuţia a fost foarte utilă şi foarte încurajatoare pentru noi. Înainte de a aborda întrebările, permiteţi-mi să mă alătur dlui Guerrero Salom şi să îmi exprim condoleanţele pentru cei patru soldaţi spanioli care au decedat şi, de asemenea, pentru toţi cei care şi-au pierdut viaţa în cursul dezastrului şi, acum, în cursul eforturilor de refacere din Haiti.
Aş dori să încep cu prioritatea politică mai importantă referitoare la îmbunătăţirea capacităţilor de reacţie ale UE. Mi-a făcut mare plăcere să îl văd în sală pe colegul meu, comisarul Barnier, având în vedere eforturile pe care le-a depus în privinţa acestui subiect. La 26 aprilie, în cadrul Comisiei pentru dezvoltare, vom avea posibilitatea să discutăm mai detaliat programul de lucru, care include, pentru 2010, consolidarea capacităţii de reacţie şi o comunicare referitoare la acest subiect.
Vă pot asigura că aceasta este o prioritate foarte importantă pentru echipa noastră. Ne vom desfăşura activitatea în strânsă colaborare cu statele membre şi cu Parlamentul pentru a adopta o soluţie care să ne amelioreze capacitatea de a reacţiona la dezastre, iar raţiunea care susţine aceasta este foarte simplă. Într-un moment în care intensitatea şi frecvenţa dezastrelor sporesc, iar bugetele ţărilor noastre vor fi stricte în anii ce vor urma, nu există altă cale decât să consolidăm coordonarea europeană şi să dezvoltăm o bază de active care să poată fi desfăşurată eficient în ceea ce priveşte efectul, costurile şi rezultatele. Vă pot spune că mâine vom desfăşura prima noastră vizită a unei ţări în acest scop. Aceasta va fi o prioritate foarte importantă pentru echipa noastră în lunile următoare.
Permiteţi-mi să revin la întrebările care au fost adresate.
Prima este problema combinării unui răspuns la priorităţile imediate cu reconstrucţia pe termen lung şi puterea noastră de a acorda ajutor. Aceasta este extrem de importantă pentru că, dacă ne îndreptăm prea repede spre reconstrucţie şi ne îndepărtăm de ajutorul acordat persoanelor nevoiaşe, riscăm o tragedie foarte gravă. A trebuit să ne confruntăm cu aceasta ca parte a problemei acordării de alimente, atunci când guvernul din Haiti a sugerat să trecem de la acordarea de alimente numai la programe "bani pentru muncă” şi "alimente pentru muncă”, ceea ce este foarte recomandabil, însă nu poate fi întreprins simultan pretutindeni. Supraveghem îndeaproape acest lucru.
Pe larg, referitor la problema securităţii alimentare, noua noastră politică din cadrul Uniunii Europene este foarte progresivă deoarece subliniază, în aceeaşi măsură, toate celelalte aspecte, încurajând achiziţiile locale de alimente pentru ajutor umanitar ori de câte ori acest lucru este posibil la nivel local. Am supus acest subiect unei dezbateri în cadrul unei reuniuni matinale la New York, la care am invitat ONG-uri, atât haitiene, cât şi ONG-uri internaţionale, şi am fost foarte mândră că ONG-urile europene au fost cele care au supus dezbaterii problema securităţii agricole pentru Haiti şi cea a obţinerii unei productivităţi agricole ridicate în Haiti.
Vreau să abordez problema adăposturilor. Aceasta nu este o problemă neînsemnată, pentru că, de fapt, oamenii nu vor să se mute din locurile în care se află acum. Nu vor să se mute din diferite motive. În primul rând, chiar dacă locuinţele lor sunt în siguranţă, se tem să se întoarcă din cauza traumei pe care au trăit-o. În al doilea rând, pentru că s-a mutat întregul cartier şi se tem să nu îşi piardă structura socială care îi menţine împreună; prin urmare, nu este vorba numai de politici greşite sau de lipsă de voinţă; este vorba şi de un fenomen social care urmează unui dezastru de această natură şi care nu uşurează deplasarea oamenilor din zonele inundabile în zone mai sigure. Însă abordăm această problemă în mod prioritar.
Permiteţi-mi să închei cu problema durabilităţii pe termen lung. Este vorba de durabilitatea guvernanţei, dar şi de durabilitatea ecologică. Am avut privilegiul îndoielnic de a zbura peste Haiti şi Chile, la distanţă de câteva săptămâni. În Haiti, o insulă distrusă din punct de vedere ecologic, bineînţeles, efectele au avut legătură cu dimensiunea acestei distrugeri. În Chile, guvernul aplică, de zeci de ani, un program de reîmpădurire pentru stabilizarea solului şi, drept urmare, a creat un mediu mai bun, ceea ce, în mod evident, este foarte util pentru oameni. Când ne gândim la Chile, perspectiva este pe termen lung.
Nu este domeniul meu, însă trebuie să îl înţeleg în calitate de fostă angajată a Băncii Mondiale. Bineînţeles, sunt de acord cu dvs. că ceea ce propune Banca Mondială în privinţa acestei coordonări în cadrul fondului fiduciar cu donatori multipli, dar şi ca abordare instituţională a managementului de proiect, trebuie abordat în esenţă şi urmat.
Andris Piebalgs
membru al Comisiei. - Domnule preşedinte, ca de obicei, dacă aş avea o singură dorinţă în viaţa mea politică, aceasta ar fi să am mai mult timp în Parlament pentru a răspunde întrebărilor care mi se adresează. Nu voi putea să răspund astăzi tuturor întrebărilor, însă voi aborda unele dintre acestea.
Sprijinul Parlamentului este foarte important pentru Comisie, pentru că Haiti nu este un caz căruia îi acordă atenţie numai Comisia. Am simţit că întreaga societate europeană doreşte ca reconstrucţia să reprezinte un efort major din partea Comunităţii Europene.
Este ca un manual: s-a desfăşurat o evaluare la nivel internaţional, guvernele au elaborat planuri, acestea au fost discutate cu ONG-urile, au existat diferite avizări, iar întregul proces este coordonat de o comisie interimară. În mod cert, nu creăm nimic paralel. Lucrăm pe aceleaşi baze şi pe un temei bine pregătit.
Referitor la angajamentul din partea UE, ne-am asumat un angajament politic şi îl vom respecta. Cred că acelaşi lucru este foarte adevărat şi pentru alţi participanţi. Lucrăm în privinţa drepturilor de proprietate. Acesta este unul dintre elementele de risc. Dispunem de cadastru funciar şi vom lucra pe baza acestuia, însă ar putea exista riscuri.
Riscurile ar putea, cu siguranţă, să provină din proprietatea procesului politic. Efortul de reconstrucţie poate fi susţinut dacă există un proces politic ce susţine dezvoltarea pe termen lung a Haiti-ului şi dacă oamenii cred în el. De aici provine marea provocare, şi tot ce putem să facem este să sprijinim poporul haitian şi societatea politică în acest demers. Cred că acest lucru poate fi pus în aplicare şi că ar putea avea succes.
Referitor la transparenţa procesului, întreaga structură a donatorilor internaţionali a fost instituită în mod foarte clar şi simplu, implicând foarte multă transparenţă. Toate procesele UE sunt, cu siguranţă, transparente şi vom da asigurări depline că banii vor fi folosiţi nu numai în scopul prevăzut, dar şi bine şi eficient.
În cele din urmă, cred că nu ar trebui să subestimăm persoanele care lucrează pe teren - de la statele membre, la Comunitate şi, de asemenea, la comunitatea internaţională largă. Aş dori, de asemenea, să transmit condoleanţele mele familiilor celor care au decedat ajutând la reconstrucţia Haiti-ului. Mai sunt foarte multe persoane care încă lucrează şi încearcă să facă tot ce le stă în putinţă. Acestea sunt garanţia că, dacă procesul este bine organizat, va avea succes.
Preşedinte
Dezbaterea a fost închisă.
(Şedinţa a fost suspendată la ora 13.10 şi reluată la ora 15.05)
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Franz Obermayr  
Este acum momentul să desfăşurăm o analiză interimară a efortului de ajutor pentru Haiti. Principalele întrebări pe care trebuie să ni le adresăm sunt următoarele: Cât de rapid şi de eficient a fost şi este ajutorul oferit? Susţine acest ajutor dezvoltarea durabilă în Haiti? Cum a fost coordonat întregul efort? Cum a fost reprezentată Uniunea Europeană în ceea ce priveşte politica externă? Sunt interesat, în mod deosebit, de ultimele două întrebări, pentru că acest cutremur devastator a fost primul test cu care s-a confruntat Înaltei Reprezentante, Baroana Ashton. Scopul mandatului Înaltei Reprezentante este să consolideze rolul UE ca jucător global. Totuşi, Baroana Ashton nu a considerat că trebuie să se deplaseze în Haiti la scurt timp după cutremur pentru a oferi sprijin simbolic şi nici nu a putut să asigure faptul că ajutorul acordat Haiti-ului este coordonat eficient. Unele state membre au iniţiat campanii de ajutor individuale, iar altele au acţionat în comun. Baroana Ashton ar fi trebuit să fie responsabilă pentru asigurarea unei bune coordonări. Mai mult decât atât, guvernul din Haiti nu a fost implicat suficient. Ar trebui ca Înalta Reprezentantă să îşi dea acum seama, în cele din urmă, la ce se referă poziţia pe care o ocupă. Domnia sa ar trebui să facă propuneri constructive privind structurarea ajutorului umanitar şi financiar necesar în urma dezastrelor majore. Trebuie desfăşurată foarte multă activitate de dezvoltare în cursul următoarelor două luni, iar acest lucru este valabil şi pentru Baroana Ashton.
Jarosław Leszek Wałęsa  
Doamnelor şi domnilor, ne-am reunit astăzi ca să discutăm coordonarea europeană a ajutorului pentru Haiti. Între timp, comentatorii internaţionali critică acţiunile noastre necoordonate. Au trecut deja trei luni de la tragicul cutremur şi s-ar părea că încă nu putem să obţinem o poziţie comună cu privire la sprijinul pentru Haiti. În ianuarie am ascultat numeroase intervenţii referitoare la rolul Uniunii pe scena internaţională, însă este ruşinos să vedem cât de slab şi de indecis a acţionat Uniunea până acum. Alocarea a 1,2 miliarde de euro ca ajutor pentru Haiti de către Uniunea Europeană este lăudabilă. Donatorii mondiali au declarat că vor acorda 5,3 miliarde USD pentru reconstrucţia Haiti-ului în cursul următorilor doi ani. Pe termen mai lung, suma ajutorul lor se va ridica la 9,9 miliarde USD. Acestea sunt nişte sume foarte optimiste. Totuşi, cataclismul din Haiti ne-a determinat să ne oprim şi să ne gândim la o ţară care, de fapt, s-a prăbuşit cu mult timp în urmă. Cutremurul a fost o catastrofă naturală, însă dimensiunea actuală a sărăciei din Haiti este o consecinţă a prăbuşirii economice, politice şi sociale. Prăbuşirea şi violenţele din Haiti din ultimii ani sunt consecinţa relaţiilor brutale cu lumea exterioară - cu anumite state şi concerne internaţionale - care durează de sute de ani. Societatea internaţională a dezamăgit Haiti-ul. Să întreprindem mai multe pentru a compensa acum acest lucru.
