
Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin torstaina 14. huhtikuuta 2005 keskeytetyn istuntokauden uudelleen avatuksi. 
Puhemies.
   Parlamentilla on ilo toivottaa tervetulleeksi Mecklenburg-Vorpommernin osavaltion parlamentin jäsenten valtuuskunta, joka on vierailulla toimielimessämme.
Puhemies.
   Poliittisten ryhmien suostumuksella esitän tämän istuntojakson esityslistaan seuraavat muutokset, jotka on lueteltu teille jaetussa oikaisussa.
Komission julkilausuma on poistettu esityslistalta.
Keskustelu jäsen Fraga Estévezin mietinnöstä kalavarojen säilyttämistä koskevista hoitotoimenpiteistä Välimerellä on lykätty myöhempään istuntojaksoon.
Jäsen Klaßin mietintöä koskevan keskustelun jälkeen keskustelemme jäsen Handzlikin mietinnöstä, joka käsittelee sisämarkkinoita uusissa jäsenmaissa ja josta oli aluksi tarkoitus äänestää.
Ilmoitan myös, että äänestyksiin on lisätty kaksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitean ja alueiden komitean kuulemista koskevaa pyyntöä.
Jos huomautettavaa ei ole, esityslista hyväksytään.
Lisäksi ilmoitan, että kolmikantaneuvotteluiden jälkeen olen juuri saanut kehitysyhteistyövaliokunnalta pyynnön lykätä myöhemmälle istuntojaksolle jäsen Mitchellin laatimasta kehitysyhteistyön ja taloudellisen yhteistyön rahoitusvälineen perustamista koskevasta mietinnöstä käytävä keskustelu, joka oli tarkoitus käydä tänä iltapäivänä. Jos huomautettavaa ei ole, hyväksymme pyynnön ja tätä mietintöä käsitellään myöhemmällä istuntojaksolla.
Aikataulustamme totean, että koska neuvoston edustaja on nyt paikalla, minuutin puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista, jotka tavallisesti pidämme istunnon alussa, pidetään sen jälkeen, kun komissio on antanut romanien tilannetta Euroopan unionissa koskevan julkilausuman.
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Coveneyn laatima ulkoasiainvaliokunnan mietintö vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2004 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta [2004/2151(INI)] (A6-0086/2005).
Komission jäsen Almunia on paikalla Luxemburgissa olevan komission jäsenen Ferrero-Waldnerin sijaisena. 
Simon Coveney (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, pidän myönteisenä sitä, että neuvoston ja komission edustajat ovat tulleet kuuntelemaan tämän tärkeän mietinnön käsittelyä parlamentissa. Mietinnön laatiminen vuosittaisesta ihmisoikeusraportista 2004 sekä Euroopan unionin ihmisoikeuspolitiikasta on ollut minulle mielenkiintoinen ja haastava kokemus. Tämä on ensimmäinen mietintö, jonka olen esitellyt parlamentissa, ja olen iloinen, että se koski näin merkittävää kysymystä. Ryhmälleni oli kunnia saada esitellä tämä mietintö.
Mietinnön otsikko on hyvin laaja ja itse mietintökin tarkastelee erittäin monia kysymyksiä ja monia maita. Tässä seitsemääkymmentä valtiota käsittelevässä mietinnössä tuomme esiin ihmisoikeusrikkomuksia. Käsiteltäviä valtioita on siis yhteensä 70 ja aihepiirejä kahdeksan. Sen vuoksi pyrin alusta saakka siihen, että mietinnön rakenne olisi mahdollisimman selkeä, jotta ihmisoikeuskysymyksistä ja eri maita koskevista aiheista kiinnostuneet löytäisivät siitä helposti ja nopeasti etsimänsä. Toisin on sellaisten pitkien mietintöjen laita, joissa ei ole väliotsikoita: ihmisten on luettava mietinnöstä kolmasosa, puolet tai jopa koko mietintö, ennen kuin he löytävät heitä kiinnostavan asian.
Valmisteluprosessi on ollut yksityiskohtainen. Käsittelimme mietintöä ihmisoikeuksien alivaliokunnassa 23. marraskuuta 2004 sekä vielä 31. tammikuuta 2005 ja Pyhän Patrickin päivänä 17. maaliskuuta 2005. Koko ulkoasiainvaliokunnalla oli myös runsaasti aikaa käsitellä asiaa ja myötävaikuttaa mietinnön syntyyn. Niin se tekikin 17. tammikuuta, 16. maaliskuuta ja vielä 29. maaliskuuta. Työ on siis ollut perinpohjaista. Neuvottelu eri ryhmien, erityisesti varjoesittelijöiden kanssa, on ollut rakentavaa ja myönteistä, ja haluan kiittää siitä kollegoitani muissa poliittisissa ryhmissä. Alusta alkaen tein selväksi, että halusin mietinnön kuvastavan koko parlamentin, ei vain yhden poliittisen ryhmän huolenaiheita. Toivon, että olemme onnistuneet siinä ja että tämä näkyy laajana kannatuksena huomisessa äänestyksessä. Minulla ei ole syytä uskoa, ettei niin kävisi.
Nyt pääsemme itse asiaan: minkä vuoksi kaikki tämä työ on tehty ja mitä tarkoitusta tämä mietintö voi palvella nyt ja tulevaisuudessa? Kerron nyt lyhyesti, mikä sen panos mielestäni voi olla. Ensinnäkin ehkä kaikkein tärkeintä on, että parlamentti käyttäisi tätä mietintöä työohjelmansa perustana ja ohjenuorana pyrkiessään vaikuttamaan komissioon ja neuvostoon sen suhteen, mihin suuntaan niiden pitäisi kehittää eri ihmisoikeuskysymyksiä koskevia toimiaan ja miten tärkeässä asemassa ihmisoikeuksien pitäisi olla EU:ssa.
Ensimmäinen aihepiiri koskee poliittisesti vaikeaa kysymystä, nimittäin ihmisoikeuksia ja terrorismin torjuntaa, kahta asiaa, jotka monessa suhteessa tuntuvat sulkevan toisensa pois. Nykymaailmassa terrorismi on kuitenkin todellinen uhka sekä Euroopalle että muille maailman alueille, ja EU:n on otettava siihen kantaa. Samalla meidän on pysyttävä uskollisina arvoillemme, joihin kuuluu ihmisoikeuksien kunnioitus, ja pyrittävä sopivaan tasapainoon. Kehotan neuvostoa käsittelemään tarkasti erityisesti ensimmäistä aihealuetta. Mielestäni mietinnössä on saatu aikaan tasapainoinen ratkaisuehdotus tähän vaikeaan poliittiseen kysymykseen.
Toinen aihepiiri ovat lasten oikeudet. Monet eturyhmät ovat ottaneet minuun yhteyttä ja asiaan on kiinnitetty runsaasti huomiota. Yleisesti todella koetaan, että EU ei ole toiminut asiassa tarpeeksi kattavasti ja voisi tehostaa lasten oikeuksia koskevia toimiaan. Sen vuoksi mietinnössä kehotetaan komissiota antamaan mahdollisimman pian yksityiskohtainen tiedonanto lasten oikeuksista ja liittämään kysymyksen EU:n kehitysyhteistyöpolitiikkaan.
Kolmas aihepiiri koskee konfliktien vaikutuksia naisiin ja lapsiin, nuo tilanteethan johtavat säännöllisesti traagisiin seurauksiin. Siinä käsitellään muun muassa raiskausten käyttämistä sodan välineenä. Konfliktien aikana on sodankäynnin keinona pahoinpidelty tuhansia naisia kauhealla tavalla. Tässä mietinnön osassa käsitellään myös lapsisotilaita. Valitettavasti on yhä kymmeniätuhansia lapsia, joille on annettu rynnäkkökiväärit ja jotka on lähetetty sotaan tappamaan muita ihmisiä. Kyseisessä kohdassa puhutaan niistä pysyvistä psykologisista vaikutuksista, jotka tämä jättää näihin lapsiin. Viittaan kohta EU:n toimiin asiassa.
Seuraava osa koskee kuolemantuomiota, asiaa jossa EU on onnistunut hyvin vaikuttamaan naapureihinsa naapuruuspolitiikan avulla niin, että kuolemantuomio on poistettu monista maista. Työskentelemme todellakin sen poistamiseksi kokonaan.
Mietinnössä käsitellään myös ihmiskauppaa, kansainvälisen liike-elämän merkitystä ja vastuuta ihmisoikeuskysymyksissä sekä ehkä kaikkein tärkeimpänä asiana rankaisematta jättämistä ja kansainvälisen rikostuomioistuimen tehtävää. Kansainvälinen rikostuomioistuin ansaitsee Euroopan unionin tuen. Monissa kehitysmaissa rankaisematta jättäminen on käsittääkseni suurin yksittäinen osatekijä, joka vaikuttaa ihmisoikeusrikkomusten jatkumiseen, koska ihmiset uskovat, etteivät saa rangaistusta hyväksymistään tai tekemistään hirmuteoista. Mietinnössä tuetaan vahvasti kansainvälistä rikostuomioistuinta. Siinä myös kannustetaan vahvasti Euroopan unionia suostuttelemaan vaikutusvaltaisia maita, kuten Yhdysvaltoja, tukemaan kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Mietinnössä käsitellään myös monia yksittäisiä valtioita. Minusta on kannustavaa huomata, että EU:lla on selvästi entistä suurempi vaikutusvalta moniin maailman valtioihin. Monet eri maiden suurlähettiläät ja edustajat ovat lähestyneet minua huolestuneina…
Nicolas Schmit,
   .  Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Coveneya tästä erinomaisesta mietinnöstä. Kuten esittelijä itse kertoikin, se on erittäin laaja ja perinpohjainen esitys ihmisoikeustilanteesta useista eri näkökulmista tarkasteltuna.
Ihmisoikeudet ovat kansainvälisessä keskustelussa tärkeämmällä sijalla kuin koskaan aikaisemmin. YK:n ihmisoikeuskomission 61. kokous päättyi juuri Genevessä. YK:n pääsihteeri julkaisi maaliskuussa raportin "Laajempaan vapauteen – Kehitystä, turvallisuutta ja ihmisoikeudet kaikille". Tavallaan hän siis korosti ihmisoikeuskysymyksen ensisijaisuutta maailman rauhanomaisen kehityksen edistämisessä.
Parlamentti toimii tässä mietinnössä vähän samalla tavalla. Siinä luodaan katsaus maailman ihmisoikeustilanteeseen ja hahmotellaan siitä kaunistelematon kuva, joka osoittaa, että meidän on jatkossakin kiinnitettävä huomiota ihmisoikeuskysymyksiin. Siinä kannustetaan lisäksi puolustamaan ihmisoikeuksia entistä päättäväisemmin ja sitoutuneemmin.
Euroopan unioni on aina ollut sitoutunut ihmisoikeuksien puolustamiseen ja edistämiseen, niinpä se on keskeinen osa ulkopolitiikkaamme. Globalisaation tuomien haasteiden ja monissa maissa huonontuneen ihmisoikeustilanteen vuoksi Euroopan unionin on lisättävä ihmisoikeuksien edistämis- ja puolustamistoimia ensin unionissa hallitustenvälisesti, mutta myös yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan, kansalaisjärjestöjen, kansallisten parlamenttien ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa.
Erittäin keskeistä ihmisoikeuksien puolustamisessa on oltava myös sitoutumisemme konfliktien ratkaisemiseen; konfliktit ovat usein varsinainen ihmisyyden halveksunnan lähde. Mietinnössä tuomitsette monia tapauksia ja laaditte luettelon traagisista ihmisoikeusrikkomuksista eri puolilla maailmaa. Tässä asiassa pidän erityisen tärkeinä YK:n pääsihteerin raporttia ja YK:n järjestelmän uudistusta eli ihmisoikeuksille annetun merkittävän aseman yhteyttä YK:n uudistukseen ja YK:n peruskirjan ja ihmisoikeuksien julistuksen parempaan kunnioittamiseen.
Muistuttaisin, että EU on ennen kaikkea yhteisiin arvoihin perustuva yhteisö, jolle perustuslakiluonnos varsinkin Euroopan unionin perusoikeuskirjan avulla luo entistä tukevamman pohjan. Koska haluamme olla tällainen arvoyhteisö, meidän on puolustettava demokratian ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen periaatteita koko maailmassa. Nämä arvot ohjaavat ja niiden pitääkin ohjata politiikkamme toteuttamisessa käytettävien välineiden valintaa.
Jäsen Coveney, ymmärtänette, etten voi vastata yksityiskohtaisesti kaikkiin mietinnössänne käsiteltyihin kysymyksiin, kaikkiin sen sisältämiin erittäin hyödyllisiin ja monipuolisiin kohtiin. Tyydyn siis palaamaan muutamiin asioihin, joita olette tuonut esiin, ja lupaan neuvoston puolesta, että yksikkömme jatkavat mietintönne käsittelyä ja ottavat huomioon siinä esittämänne monet ehdotukset.
Korostan siis eräitä osa-alueita, joihin niiden tärkeyden vuoksi on kiinnitettävä erityistä huomiota. Aloitan vuoropuhelusta. Pyrimme tuomaan ihmisoikeusasiat esille aina tilaisuuden tullen ja kaikkien keskustelukumppaneidemme kanssa. Tästä syystä ihmisoikeuskysymykset ovatkin aina tärkeällä sijalla kaikissa sopimuksissa, joita teemme kumppaneidemme kanssa, vaikka kyse olisikin pääasiallisesti taloudellisista sopimuksista. Olemme näin aloittaneet Kiinan kanssa vuoropuhelun ihmisoikeuksista tehdäksemme selväksi, etteivät ihmisoikeudet ole vain rikkaiden ja kehittyneiden maiden ylellisyyttä, vaan ne on todellakin otettava huomioon myös taloudellisen kehityksen aikana. Olemme aloittaneet ihmisoikeuskeskustelut myös Venäjän kanssa. Tämä on itse asiassa sellainen osa neljän yhteisen alueen lähestymistapaa, jota toivomme voivamme konkretisoida seuraavassa, 10. toukokuuta järjestettävässä huippukokouksessa Venäjän kanssa. Lisäksi juuri tällä hetkellä EU:n troikka keskustelee tavoista aloittaa uudelleen ihmisoikeusvuoropuhelu Iranin kanssa. Ihmisoikeudet ovat oleellinen osa suhdettamme Iraniin myös muissa tärkeissä asioissa: ihmisoikeuksien kunnioitusta ja muita merkittäviä kysymyksiä, joiden parissa työskentelemme, ei voida käsitellä erillään toisistaan.
Tiedämme, että tässä on kyse pitkäjännitteisestä työstä. Vaikka onkin vaikeaa ellei mahdotonta mitata täsmällisesti näissä ihmisoikeusvuoropuheluissa saavutettuja tuloksia, mielestämme vuoropuhelut ovat välttämätön väline ihmisoikeusasian edistämisessä kyseisissä maissa. On välttämätöntä pyrkiä yhteisymmärrykseen keskustelukumppaneidemme kanssa, mutta meidän on tietenkin myös arvioitava säännöllisesti keskustelujen tuloksia. Tavoitteemme on tilanteen paraneminen kentällä, ja konkreettiset tulokset, kuten oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen tai poliittisten vankien vapauttaminen, ovat merkkejä vuoropuhelun avulla saavuttamistamme onnistumisista.
Korostan lisäksi voimakkaasti ihmisoikeusjärjestöjen tukemista useissa maissa, samoin kuin teette myös mietinnössänne. Ei ole hyväksyttävää, että joissakin maissa hallitukset estävät EU:n ihmisoikeusjärjestöille osoittamien varojen perillepääsyn. Tätä on ilmeisesti korostanut voimakkaasti myös parlamentin puhemies vieraillessaan yhdessä näistä maista.
Haluaisin myös sanoa muutaman sanan aiheesta, joka on meille tärkeä: ihmisoikeuksien kunnioituksesta terrorismin torjunnan yhteydessä. Kysymys on ensinnäkin moraalista ja toiseksi tehokkuudesta. Ne jotka luulevat voivansa heikentää ihmisoikeuksien kunnioitusta terrorismin torjunnan varjolla, antavat tavallaan periksi sille kauhealle kiristykselle, jota harjoittavat demokratian pahimmat viholliset eli terroristit. Sille tielle ei siis voida lähteä. Syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskut nostivat tietenkin terrorismin Euroopan unionin tärkeimpien huolenaiheiden joukkoon, mutta olemme todenneet useaan otteeseen ja viimeksi vähän aikaa sitten Genevessä, YK:n ihmisoikeustoimikunnassa, että terrorismin torjuntatoimissa on kunnioitettava ihmisoikeuksia ja perusvapauksia. Lisäksi 21. syyskuuta 2001 neuvosto totesi, että perusvapauksien kunnioituksen, johon yhteiskuntamme perustuu, on kuuluttava erottamattomana osana myös terrorismin torjuntaan. Hiljattain Genevessä järjestetyssä ihmisoikeustoimikunnan kokouksessa Euroopan unioni osallistui aktiivisesti tätä asiaa koskeviin neuvotteluihin ja siten ihmisoikeuksia terrorismin torjunnassa käsittelevän päätöslauselman laadintaan. Päätöslauselmassa todetaan, että on nimitettävä erityistarkkailija, ja näin sen avulla parannetaan ihmisoikeuksien suojelua terrorismin torjunnassa. Mietinnössä esiin tuomanne yhteistyö neuvoston pääsihteerin / YUTP:n korkean edustajan hiljattain nimittämän ihmisoikeusasioista vastaavan henkilökohtaisen edustajan ja EU:n terrorismin torjunnan koordinaattorin välillä on looginen osa asiaa koskevaa politiikkaamme, ja pyrimme kehittämään sitä edelleen.
Mainitsen vielä muita seikkoja, joihin mietinnössä kiinnitetään paljon huomiota: ensimmäiseksi kysymyksen lasten oikeuksista. Ihmisoikeuksista puhutaan paljon, mutta kaikkein tärkeimpänä olisi pidettävä konfliktien ja köyhyyden uhreiksi joutuvien lasten usein katastrofaalista tilannetta. Mielestäni EU:lla on tässä asiassa erityinen kutsumustehtävä, ja on pohdittava, miten voimme edistää lasten oikeuksia vielä enemmän. Muistuttaisin tässä yhteydessä myös, että perustuslakiluonnoksessa nimenomaan viitataan lasten oikeuksien puolustamiseen. Meidän on tässä asiassa mielestäni laajennettava kehitysaputoimiamme vuosituhannen kehitystavoitteiden mukaisesti.
Lisäksi mainitsen kysymyksen konfliktien uhreiksi joutuvien naisten oikeuksista ja myös ihmiskaupanvastaisten EU:n toimien lisäämisestä, ihmiskaupan uhrejahan ovat useimmiten naiset ja lapset. Tällä alalla Euroopan unionin on vahvistettava toimiaan.
Haluaisin tässä yhteydessä myös korostaa tiedonvälityksen vapautta ja oikeutta tietoon. Parlamentti on hyvin sitoutunut tämän oikeuden puolustamiseen. On yleistä, että toimittajia vangitaan, kidutetaan, ahdistellaan monin tavoin ja nykyisin myös otetaan panttivangeiksi. Tämä on hyvä hetki muistaa Irakissa jo yli sata päivää panttivankeina olleita toimittajia.
Vielä eräs mietinnössänne käsitelty aihe on tuleva perusoikeusvirasto ja vaara siitä, että useat ihmisoikeuksien parissa toimivat instanssit tekevät päällekkäistä työtä. Vuonna 2003 päätimme, että pitäisi arvioida uudelleen Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskuksen tehtäviä ja harkita sen muuttamista virastoksi. Sen jälkeen komissio käynnisti laajan julkisen kuulemismenettelyn. Erittäin suuri määrä yksityishenkilöitä ja yhteisöjä kertoi mielipiteensä seurantakeskuksen tulevaisuudesta ja sen muuttamisesta perusoikeusvirastoksi, mikä osoittaa kuinka voimakkaasti kansalaiset kokevat ihmisoikeusasioiden koskettavan heitä. Voimme olla tyytyväisiä tähän. Julkisen kuulemismenettelyn päätteeksi komissio alkoi valmistella asetusehdotusta runsaan palautteen pohjalta. Ehdotusta käsitellään tämän jälkeen tavanomaisen menettelyn mukaan.
Vaikka nyt onkin liian aikaista keskustella tästä virastosta, haluan kuitenkin korostaa, että ihmisoikeuksista huolehtivia tahoja ei koskaan ole liikaa, kun otetaan huomioon tehtävän laajuus. Olemme tietoisia ongelmista ja aiomme lisätä yhteistyötä asianomaisten instanssien välillä. Tavoitteemme on vahvistaa kaikkia ihmisoikeuksia edistäviä välineitä ja tahoja yhteistyön hengessä, työskennellen koordinoidusti niin, että toimimme tehokkaasti ja vältämme töiden päällekkäisyyden, joka olisi vastuutonta varojemme tuhlausta.
Joaquín Almunia,
   . Arvoisa puhemies, puheenvuoroni aluksi haluan välittää komission jäsenen Ferrero-Waldnerin anteeksipyynnön siitä, ettei hän voi olla tänään paikalla, ja ilmaista myös iloni siitä, että saan toimia hänen sijaisenaan tässä keskustelussa, joka on erittäin tärkeä yhteiskunnallisen, poliittisen ja kansalaisyhteiskunnan mallimme sekä Euroopan yhdentymishankkeen kannalta.
Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen alussa todetaan, että "ihmiskunnan kaikkien jäsenten luonnollisen arvon ja heidän yhtäläisten ja luovuttamattomien oikeuksiensa tunnustaminen on vapauden, oikeudenmukaisuuden ja rauhan perustana maailmassa". Niin työtehtäviemme hoidossa kuin jokapäiväisessä henkilökohtaisessa elämässämme meillä kaikilla on velvollisuus suojella kaikkien ihmisten oikeuksia kaikkialla maailmassa.
Ihmisoikeuksia koskeva Euroopan parlamentin mietintö, josta keskustelemme tänään, on erittäin merkittävä työpanos tässä asiassa, ja haluankin aluksi lämpimästi kiittää jäsen Coveneya erinomaisesta työstä, joka jälleen osoittaa, kuinka sitoutunut tämä parlamentti on ihmisoikeuskysymykseen. Mietintö sisältää tärkeitä pohdintaa vaativia asioita ja monia hyödyllisiä suosituksia. Mietinnön laajuuden vuoksi en voi tässä vastata yksityiskohtaisesti kaikkiin siinä käsiteltyihin kysymyksiin, mutta tavalliseen tapaan komissio ottaa myöhemmin kirjallisesti kantaa kaikkiin mietinnössä tehtyihin suosituksiin.
Haluan kuitenkin tässä puheenvuorossa kiinnittää huomionne muutamiin jäsen Coveneyn mietinnön kohtiin. Tarkemmin sanottuna haluan kommentoida kolmea asiaa: ensinnäkin lasten oikeuksia etenkin aseellisissa konflikteissa, toiseksi kysymystä ihmisoikeusaktivisteista ja lopuksi kansainvälistä rikostuomioistuinta.
Komissio on tyytyväinen, että mietinnössä on kiinnitetty paljon huomiota lasten oikeuksiin. Viime vuosina Euroopan unioni on toiminut tehokkaasti lasten oikeuksien sisällyttämiseksi sen eri alojen politiikkaan ja ohjelmiin. Yhteistyössä Unicefin kanssa olemme käynnistäneet erityisesti lasten oikeuksia koskevan koulutusohjelman ja viime syyskuussa perustimme asiaa käsittelevän toimielinten välisen työryhmän. Komissiolla on aktiivinen tehtävä vuonna 2003 hyväksyttyjen lapsia aseellisten selkkauksien yhteydessä koskevien EU:n suuntaviivojen toteutuksessa: otamme säännöllisesti esiin tämän aiheen keskusteluissamme kolmansien maiden ja aseellisten selkkausten osapuolten kanssa. Esimerkiksi komission jäsen Ferrero-Waldner kävi Sri Lankassa viime maaliskuussa, ja silloin hänellä oli tilaisuus painottaa erityisen vahvasti lapsityövoiman käytön lopettamista näissä konflikteissa. Komissio tukee monia tätä ongelmaa käsitteleviä hankkeita, ja perusteellisen pohdinnan jälkeen olemme päättäneet suunnata eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen varoja tuki- ja koulutusprojekteihin kolmansissa maissa. Näiden ohjelmien ja tuen tavoitteena on edistää YK:n lapsen oikeuksien yleissopimuksen ja sen vapaaehtoisten lisäpöytäkirjojen täytäntöönpanoa.
Haluan myös todeta, että ihmisoikeusasioista vastaavien komission jäsenten ryhmä painottaa erityisesti tätä kysymystä. Kollegani ovat arvioineet komission työtä tällä alalla ja harkitsevat parhaillaan, miten lasten oikeudet parhaiten asetettaisiin etusijalle. Yksi mahdollisuus, jota tarkastellaan, on tiedonannon laatiminen, niin kuin jäsen Coveney ehdottaakin mietinnössään.
Toiseksi viittaan ihmisoikeusaktivisteihin. YK:n yleiskokouksessa pitämässään puheessa YK:n ihmisoikeusvaltuutettu totesi ihmisoikeusaktivisteista, että he ovat silmämme ja korvamme ja edustavat kollektiivista omaatuntoamme. He ovat elintärkeä tiedonlähde kolmansien maiden tapahtumista. Me Euroopan unionissa olemmekin riippuvaisia ihmisoikeusaktivisteista tietojen saamisessa. Tämä merkitsee, että meillä on erittäin suuri vastuu heidän suojelemisestaan. Meidän on keskityttävä parantamaan seurantaa ja tiedonvälitystä, ja tähän on sitouduttava EU:n avustustoiminnassa ja komission edustustoissa ja lähetystöissä koko maailmassa.
Komissio aikoo toimia aktiivisesti pannakseen täytäntöön ihmisoikeusaktivistien suojelua koskevat EU:n suuntaviivat. Tätä edistää ihmisoikeuskulttuuria tukeva kampanjamme, joka on yksi eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen neljästä painopisteestä. Korostamme erityisesti myös paikallisten ihmisoikeusjärjestöjen tukemista kolmansissa maissa. Mainitun aloitteen osalta on tälle ja ensi vuodelle suunniteltu, että yli 50 Euroopan komission lähetystöä panee täytäntöön mikroprojekteja, jotka kattavat yli 30 prosenttia aloitteen koko talousarviosta.
Arvoisa puhemies, haluan vielä puhua kansainvälisestä rikostuomioistuimesta, joka on elintärkeä instituutio kansainvälisen rauhan ja oikeudenmukaisuuden edistämisessä. Komission mielestä tämä tuomioistuin on yksi säädellyn kansainvälisen järjestyksen tärkeimmistä osatekijöistä. Sen ansiosta ne, jotka syyllistyvät rikoksiin elämää ja ihmisyyttä vastaan, tietävät, että kansainvälinen yhteisö vaatii heidät edesvastuuseen. Toivomme kaikki, että tämä vähentää näitä rikoksia, mutta silloin kun niitä tapahtuu ja kun paikalliset viranomaiset eivät halua tai voi puutua asiaan, kansainvälisellä yhteisöllä on nyt käytössään täydentävä rikosoikeusjärjestelmä, jota panee täytäntöön rikostuomioistuin, jonka on toimittava puolueettomasti, avoimesti ja tehokkaasti. Tämä on ainoa tapa varmistaa, että sitä pidetään legitiiminä instituutiona ja että monet muutkin valtiot ratifioivat kansainvälisen rikostuomioistuimen perustamista koskevan Rooman perussäännön.
Euroopan unionin mielestä kansainvälistä rikostuomioistuinta koskee kolme tärkeää periaatetta. Ensinnäkin tuomioistuimen on pystyttävä toimimaan maailmanlaajuisesti, minkä vuoksi kampanjoimme sen puolesta, että mahdollisimman monet valtiot ratifioisivat Rooman perussäännön. Olen tyytyväinen, että 77 AKT-maata pääsivät yhteisymmärrykseen perussäännön ratifioimista koskevan kohdan sisällyttämisestä pian allekirjoitettavaan uuteen Cotonoun sopimukseen. 
Toinen mielestämme hyvin olennainen periaate on tuomioistuimen riippumattomuus, jota jotkut maat ovat vastustaneet. Esimerkiksi syyttämättä jättämistä koskevat kahdenväliset sopimukset, joita Yhdysvallat on ajanut, sotivat koko tuomioistuimen perusajatusta vastaan. Komissio on myös huolissaan pakotteista, joita Yhdysvallat on määrännyt maille, jotka kieltäytyvät allekirjoittamasta näitä sopimuksia, ja ilmaisemme jatkossakin jyrkän kantamme tähän vuoropuhelussamme Yhdysvaltojen kanssa.
Kolmas ja viimeinen periaate on, että kansainvälinen rikostuomioistuin ja kansalliset järjestelmät täydentävät toisiaan. Kansainvälinen oikeus ei voi korvata kansallista oikeutta. Siksi tuemme oikeusjärjestelmien kehittämistä niissä maissa, joissa oikeusviranomaiset eivät ole pystyneet tai tahtoneet rangaista laajoihin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyneitä.
YK:n turvallisuusneuvoston 31. maaliskuuta antama Darfurin tilannetta koskeva päätöslauselma, jossa ensimmäisen kerran viitataan kansainväliseen rikostuomioistuimeen, on erittäin rohkaiseva.
Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, lopuksi vakuutan komission puolesta, että mietinnössänne käsiteltyjen maiden ja aiheiden runsaus on suureksi avuksi, kun kohta ryhdymme valmistelemaan EU:n vuosittaista ihmisoikeusraporttia. Sen vuoksi tahdonkin uudestaan kiittää omasta ja komission puolesta jäsen Coveneya ja koko Euroopan parlamenttia erinomaisesta työstä ja muistuttaa vielä kerran, että olemme aina valmiita yhteistyöhön parlamentin kanssa tässä asiassa.
José Ignacio Salafranca Sánchez-Neyra,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa neuvoston puheenjohtaja, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijä Coveneya väsymättömästä työstä, jota hän on tätä mietintöä valmistellessaan tehnyt ihmisoikeuksien puolesta, ja siitä että hän on jatkuvasti pyrkinyt saavuttamaan yksimielisyyden voittaakseen ne monet vaikeudet ja eturistiriidat, joita mietintö on nostanut esille.
Tämä maailman ihmisoikeustilannetta käsittelevä mietintö osoittaa selvästi, kuinka pysyvästi ja täydellisesti Euroopan unioni, aivan erityisesti parlamentti, on sitoutunut ihmisoikeuskysymykseen. Tässä asiassa ei tule ottaa silmätikuksi yhtä aluetta, yhtä valtiota tai mannerta, vaan ihmisoikeuksien on oltava yleismaailmallisia.
Mielestäni meidän eurooppalaisten on lähestyttävä tätä kysymystä tietyllä tavalla älyllisesti nöyrinä. Meidän on ajateltava, että ennen kuin lähdemme ratkaisemaan kaikkia maailman ongelmia, meidän pitäisi tarkkaan katsoa, mitä Euroopassa tapahtuu.
Kun tätä lähestymistapaa sovelletaan ihmisoikeuskysymyksiin, joita EU edistää assosiaatio- ja yhteistyösopimuksiin sisältyvien demokratialausekkeiden avulla, on vältettävä kaksinaismoralismia ja sovellettava vaatimusta samalla tavalla niin isoihin, keskikokoisiin kuin pieniinkin maihin.
Mielestäni meidän on vaadittava tiukasti ihmisoikeuksien noudattamista, meidän täytyy olla tarkkoja emmekä saa liioitella. Arvoisa puhemies, on myös arvostettava sitä edistystä, mitä monissa kehitysmaissa on saatu aikaan lainsäädännössä ja käytännön ihmisoikeustilanteessa. Arvoisa puhemies, näin on toimittava, koska EU:n toimilla on pyrittävä edistämään ja kiihdyttämään tätä kehitystä, tarjoamaan kannustimia ja näin varmistamaan, että ihmisoikeuksien kunnioitus lisääntyy vähitellen kaikkialla maailmassa.
Arvoisa puhemies, jäsen Coveneyn mietinnön monista tärkeistä kohdista haluan puuttua kolmeen, jotka ovat erityisesti kiinnittäneet huomioni. Ensinnäkin mietinnössä viitataan Somaly Mamiin, hänen työhönsä lapsiprostituution torjumiseksi ja 91 tyttöön, jotka kaapattiin yhdestä niistä vastaanottokeskuksista, joissa hän tekee avustustyötään. Samoin kannattaa kiinnittää huomiota kuolemantuomion käyttöön esimerkiksi Filippiineillä. Arvoisa puhemies, haluaisin myös tässä yhteydessä viitata Carlos Ayalan tapaukseen, mikä varmasti sopii hyvin ihmisoikeuskeskustelun yhteyteen. Hän on Espanjan kansalainen ja Euroopan komission virkamies Bogotássa, mistä hänet ilmeisesti kidnapattiin hämärissä olosuhteissa. Haluan kiinnittää parlamentin huomion tähän tapaukseen, kehotan selvittämään Ayalan katoamisen syyt ja seuraukset ja tietenkin pyydän, että hänet vapautetaan.
Arvoisa puhemies, lopuksi kiitän vielä esittelijää ja toivon, että tätä mietintöä kannattaa huomisaamun äänestyksessä sen ansaitsema suuri enemmistö.
Richard Howitt,
   . Arvoisa puhemies, haluan viitata neljään tässä kattavassa ja laaja-alaisessa mietinnössä käsiteltyyn kysymykseen. Ensinnäkin pidämme myönteisenä, että siinä korostetaan lasten oikeuksia aseellisten konfliktien yhteydessä. Olemme erityisesti pyrkineet laajentamaan määritelmää tehtävistä, joissa lapset joutuvat vaaraan: heitä on myös viestinviejinä, vakoojina, kokkeina ja kantajina. Parlamenttia jakavasta kysymyksestä olemme sitä mieltä, että raiskaus todellakin on sodankäynnin keino ja siksi lisääntymisterveyteen liittyvien oikeuksien on sisällyttävä täysimääräisesti niihin ihmisoikeuksiin, joita puolustamme tässä mietinnössä.
Toiseksi totean, että keskusteluissamme kansainvälisen liike-elämän merkityksestä ihmisoikeuksille on ilmennyt selvä mielipiteiden kahtiajako: toisten mielestä yritysten on itsensä parannettava vastuun ottamista ja toiset kannattavat viranomaisten toimia yritysten vastuullisuuden varmistamiseksi. Yrityksiä koskevat YK:n ihmisoikeusnormit ovat paras pohja kehittää maailmanlaajuisia ihmisoikeusvastuuta koskevia standardeja ylikansallisille yhtiöille, ja meidän on edistettävä näiden normien noudattamista.
Kolmanneksi mielestäni on hyvä, että mietinnössä tuomitaan kaikki terrorismin ilmenemismuodot ja että siinä myös korostetaan kansainvälisen ihmisoikeuslainsäädännön ja humanitaarisen oikeuden noudattamista kaikissa terrorismin torjuntatoimissa. Kuitenkin mietinnössä on viittauksia iskuihin demokraattisia prosesseja vastaan sekä fundamentalismin ja terrorismin yhteyteen, jotka ovat mielestämme liian lähellä islamin ja maailman muslimikansojen yhdistämistä terrorismiin. Ymmärrän, ettei tämä ole ollut jäsen Coveneyn tarkoitus, mutta toivomme, että väärinkäsitysten välttämiseksi nuo sanamuodot muutetaan. Muslimit ovat yhtä paljon – tai vähän – sitoutuneita rauhaan ja väkivallattomuuteen kuin maailman muidenkin uskontojen harjoittajat.
Lisäksi totean, että olemme pyrkineet varmistamaan, että mietinnön kohdissa 210–230 tarkastellaan niitä yksittäisiä keinoja, jotka ovat Euroopan unionin käytössä ihmisoikeuksien edistämiseksi: ihmisoikeusvuoropuhelua, ihmisoikeuslausekkeita sopimuksissamme kolmansien maiden kanssa, edustustamme Genevessä ja New Yorkissa sekä suuntaviivojen ja eurooppalaisen ihmisoikeus- ja demokratia-aloitteen toteuttamista ja niiden mukaisia toimia. Kehotan parlamentin muita poliittisia ryhmiä ensi vuonna vaatimaan kanssamme ensisijaisesti, että neuvosto ja komissio käyttävät näitä välineitä tehokkaasti. Toivon neuvoston tämän iltapäivän vastauspuheenvuorossaan kertovan, että se antaa oman vuosittaisen ihmisoikeusraporttinsa parlamentin käsiteltäväksi, niin että parlamentti voi vastata siihen ensi vuonna laatiessaan ihmisoikeuksia koskevaa mietintöä.
Kiitän jäsen Coveneya. Hän ansaitsee itse vähintään yhtä suuret kiitokset kuin ne, jotka hän osoitti varjoesittelijöille. Hän on tehnyt erinomaista työtä ja mietintö on erittäin hyvä.
Johan van Hecke,
   .  Arvoisa puhemies, vuoden 2004 ihmisoikeusmietinnöstä tuli totuudenmukainen ja tasapainoinen, ja minäkin haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Aluksi oli tosin vaarana, että tämän mietinnön pilaisi sama epäjohdonmukaisuus ja epäyhtenäisyys, joka vaivaa neuvoston ja jäsenvaltioiden ihmisoikeuspolitiikkaa. Ne nimittäin vaativat usein pakotteita köyhille etelän valtioille, mutta katsovat sormien läpi vakavia ihmisoikeusloukkauksia taloudellisesti kiinnostavammissa maissa. Olisi ollut mahdotonta hyväksyä, että parlamentti olisi taas ottanut kannan, jonka mukaan taloudelliset arvot olisivat ihmisoikeuksia tärkeämpiä. Sen ansiosta, että esittelijä oli avoin eri mielipiteille ja valmis kuuntelemaan, mietinnössä ei nyt kuitenkaan vältellä arkaluonteisempiakaan aiheita. Kaikki ongelmat otetaan esille, kyseisen valtion koosta tai taloudellisesta merkityksestä riippumatta. Mielestäni neuvoston ja jäsenvaltioiden on korkea aika toimia samalla lailla, sillä jos näin jatketaan, Euroopan unioni on vaarassa menettää nopeasti uskottavuutensa maailman ihmisoikeuksien suojelijana ja puolustajana. Yksi selvä esimerkki tästä saatiin taas hiljattain, kun Genevessä järjestetyssä YK:n ihmisoikeuskomission 61. kokouksessa ei annettu yhtään Kiinaa, Venäjää tai Irania koskevaa päätöslauselmaa. Mielestäni tarvitaan selvästi enemmän yhteensovittamista, parempaa tiedonkulkua ja vähemmän epäselvyyttä. Olen tyytyväinen, että mietinnössä otetaan esille positiivista kehitystä, jota on tapahtunut myös kehitysmaissa, etenkin Afrikassa, huolimatta suurista poliittisista ja taloudellisista ongelmista, joiden kanssa mustan maanosan on edelleen kamppailtava. Ruandan, Burundin ja muiden maiden onnistunut sovitteluprosessi osoittaa, että edistys on tosiaan mahdollista. Afrikka on nyt käännekohdassa, ja Euroopan unionin on edelleen tuettava maanosan ensimmäisiä, varovaisia edistysaskelia. Jäsen Coveneyn mietinnössä vaaditaan perustellusti tiiviimpää yhteistyötä kansainvälisen rikostuomioistuimen kanssa sen varmistamiseksi, etteivät rikokset jää rankaisematta. Liittyyhän oikeus erottamattomasti demokratiaan ja sovinnontekoon. Yhdysvallat kuitenkin painostaa vahvasti monia kehitysmaita toimimaan kansainvälisen rikostuomioistuimen hyvää työtä haittaavasti. Jos Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat tosissaan kansainvälisen rikostuomioistuimen suhteen, niiden on kaikin keinoin tuettava taloudellisesti ja kaupallisesti maita, jotka eivät suostu taipumaan Yhdysvaltojen uhkailujen edessä. Kansainvälien rikostuomioistuin on aloittanut Kongon ja Pohjois-Ugandan tilannetta koskevan selvityksen, siellähän kansa kärsii edelleen LRA:n (Lord's Resistance Army) terrorismin vuoksi. Kokonaisten kylien asukkaat on tapettu ja kylät poltettu, lapsia on kaapattu ja käytetty sotilaina tai seksiorjina. LRA:n toiminnan ja maailman vakavimpien ihmisoikeusloukkausten lopettaminen ei kuitenkaan vaatisi kuin pienimuotoisen, rajallisen sotilasoperaation. Julmuuksia päivittäin kohtaavan väestön kannalta on valitettavaa, ettei Pohjois-Ugandassa ole öljyä, kolumbiitti-tantaliittia tai muita raaka-aineita, joiden vuoksi kansainvälinen yhteisö kiinnostuisi alueesta.
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä on esittänyt muutamia tarkistuksia, joista yhdessä korostetaan tarvetta jatkaa Kiinaa koskevaa aseidenvientikieltoa, kunnes Kiinan hallitus osoittaa, etteivät uudet Taiwanin itsenäistymispyrkimysten vastaiset lait sisällä mahdollisuutta hyökkäykseen Taiwanin kansaa vastaan. Jos tämä tarkistus hyväksytään, poliittinen ryhmämme tukee jäsen Coveneyn mietintöä entistäkin suuremmalla vakaumuksella.
Hélène Flautre,
   . Arvoisa puhemies, esittelijöitä on aina tapana kiitellä, sillä täällä kaikki kilpailevat kohteliaisuudessa. Kuitenkin tällä kertaa meidän on todella ilmaistava arvostuksemme jäsen Coveneyn työtä kohtaan: se on huolellista, perustuu eri osapuolten kuulemiseen ja sen lopputuloksena on todellakin kattava, selkeä ja tasapuolinen mietintö. Kaikille on selvää, ettei ole helppoa onnistuneesti arvioida ihmisoikeustilannetta maittain. Siispä minäkin yhdyn vuorostani vilpittömästi jäsen Coveneylle osoitettuihin kiitoksiin.
Tässä mietinnössä on erittäin paljon hyviä puolia, ja poliittinen ryhmäni on erityisen tyytyväinen siitä tasapainosta, joka mietinnössä saavutetaan käsiteltäessä kysymystä ihmisoikeuksien kunnioittamisesta terrorismin torjunnassa. Tämä on aihe, johon kohdistuu paljon huomiota maailmassa ja Euroopassa, täällä parlamentissakin, ja tämän jäsen Coveneyn mietintöä koskevan keskustelun ansiosta meidän pitäisi edistyä merkittävästi tässä asiassa – puhun siitä, mitä on juuri päätetty YK:n kokouksen johdosta. Ryhmäni on myös tyytyväinen, että kansalaisoikeudet ja poliittiset oikeudet otetaan nykyisin huomioon myös taloudellisissa ja sosiaalisissa kysymyksissä, joita koskee tärkeä luku yritysten sosiaalisesta vastuusta.
Toivoisin, että huomenna, kun käsittelemme esitettyjä tarkistuksia, tunnustaisimme ehkä myös ihmisten luovuttamattoman oikeuden kehitykseen. Tämä oikeus todettiin jo vuonna 1986 eräässä YK:n päätöslauselmassa. Sen tunnustamiseen meitä kannustaa myös YK:n kehitysohjelmassa tehty tutkimus, joka koskee ekosysteemien tilan heikkenemistä ja ympäristön pilaantumisen vaikutusta mahdollisuuksiimme saavuttaa vuosituhannen kehitystavoitteet maailmanlaajuisesti. Myös Johannesburgin huippukokouksessa korostettiin ympäristö- ja sosiaalinormien sekä ihmisoikeuksien kunnioittamisen olevan välttämätöntä. Kehotan teitä harkitsemaan näitä kysymyksiä huomenna.
Mietinnön oleellisin anti liittyy kuitenkin mielestäni kykyymme – jota voidaan tulevina vuosina kehittää edelleen – arvioida välineitä, joita EU käyttää ihmisoikeuksien ja demokratian suojeluun ja edistämiseen maailmassa. Mielestäni tämä on erittäin tärkeä osa mietintöä. Nykyisin kaikki ymmärtävät, kuinka olennaisesti ihmisoikeus- ja demokratiakysymykseen liittyvät EU:n uskottavuus, EU:hun kohdistuvat odotukset ja sen tulevaisuus, kun perustuslaki toivottavasti hyväksytään. En usko, että pystymme saamaan eurooppalaista toimintatapaa läpi keskustelussa, uskottavuudessa ja oikeudenmukaisuudessa, jos emme saa unionissa aikaan huomattavaa edistystä toimielinten välillä. Jos todella haluamme kaikkia mekanismejamme seurattavan ja arvioitavan, on Euroopan parlamentin oltava mukana ja se on pidettävä ajan tasalla kaikista päätetyistä toimista, jotka toteutetaan suuntaviivojen ja ihmisoikeusvuoropuhelujen mukaisesti, ja sen on osallistuttava kaikkiin toimiin, joita komissio ja neuvosto toteuttavat. Paremman toimielintenvälisen vuoropuhelun avulla politiikastamme saadaan tehokkaampaa ja johdonmukaisempaa.
Vittorio Emanuele Agnoletto,
   . Arvoisa puhemies, vaikka tunnustankin jäsen Coveneyn tehneen paljon töitä tämän mietinnön eteen, minun on valitettavasti lisättävä, että tulokset eivät vastaa odotuksia. Tässä mietinnössä, joka todellakin on laaja-alainen, on paljon toteamuksia, joihin voimme yhtyä, mutta jotka ovat ajoittain yksinkertaistettuja ja joita leimaa tietty miellyttämisen halu. Samalla mietinnössä ollaan kuitenkin hyvin varovaisia, ettei Euroopan unionin taloudellisia ja poliittisia kumppaneita loukata – tästä asiasta olen siis eri mieltä jäsen van Hecken kanssa. Voitaisiin väittää, että mietinnössä ollaan heikkoja vahvojen suhteen ja aivan liian usein piittaamattomia heikkojen suhteen.
Tästä voidaan esittää monia esimerkkejä: sanallakaan ei mainita kurdien traagista tilannetta Turkissa, maassa, joka ei vielä ole Euroopan unionin jäsen ja olisi siksi pitänyt ottaa mukaan tähän mietintöön. Suhteita Turkkiin ei kuitenkaan haluta vaikeuttaa. Mitä tulee Irakiin, Yhdysvaltojen vastuuta vankien huonosta kohtelusta ei ole haluttu tuoda esille: Abu Ghraibin vankilasta ei sanota juuri mitään. Myöskään Kolumbian hallitusta tai sen suhdetta puolisotilaallisiin joukkoihin ei lainkaan kritisoida. Israelin hallitusta pyydetään lopettamaan turva-aidan rakentaminen, mutta Israelia ei kuitenkaan selvästi tuomita sen takia. Tämän lisäksi ei millään lailla viitata tiedonsaannin vapauden puutteisiin Algeriassa.
Tämän vuoksi sanoisin, ettei mietinnössä ole parhaalla mahdollisella tavalla käytetty hyväksi tätä tilaisuutta, ja jos se säilyy nykyisessä muodossaan, Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmä / Pohjoismaiden vihreä vasemmisto ei voi tukea sitä. 

Bastiaan Belder,
   .  Arvoisa puhemies, yhdyn täysin jäsen Coveneyn mietinnön kohdassa 22 esitettyyn vetoomukseen. Palestiinan uuden johdon on lopetettava israelilaisiin kohdistuvat terroriteot. Neuvoston, komission ja parlamentin olisi myös tuettava tätä kiireellistä vetoomusta. Jos ne eivät tee niin, voimme saman tien luopua kaikesta toivosta rauhanneuvotteluiden aloittamisesta uudelleen. Tulevat Palestiinan parlamenttivaalit tuovat myös mukanaan uuden vakavan ongelman, johon EU:n toimielinten on reagoitava, nimittäin Hamasin, EU:n terroristijärjestöjen listalla hyvästä syystä olevan islamilaisen järjestön osallistumisen vaaleihin. Hamasin odotetaan saavan paljon kannatusta vaaleissa. Miten neuvosto ja komissio aikovat reagoida tähän? Israelin pääministeri Ariel Sharon pelkää, että parlamenttivaalien jälkeen Euroopan unioni ei enää pidä Hamasia terroristijärjestönä, ja hän on valmis jatkamaan rauhanneuvotteluja vain, jos ja kun palestiinalaiset aseelliset ryhmittymät on täysin riisuttu aseista ja hajotettu. Jos muistan oikein, Euroopan unioni vaati samaa palestiinalaishallinnolta jo vuosia sitten. Mitä neuvosto ja komissio vastaavat Israelin pääministerille? Ettehän voi väittää parlamentille, että poliittisten puolueiden, joilla on aseellinen siipi, eli terroristijärjestöjen ottaminen mukaan prosessiin olisi hyödyllistä Lähi-idän demokratisoitumiselle. Kehotan teitä toimimaan johdonmukaisesti Lähi-idän kysymyksessä. Tällainen selkeä ja periaatteellinen EU:n kanta auttaa israelilaisia ja palestiinalaisia pääsemään järkevään poliittiseen ratkaisuun ihmisoikeuksista ja turvallisuudesta alueella. 
Konrad Szymański,
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat, hyväksymme erittäin suuren osan tästä mietinnöstä. Uskomme kuitenkin, että tiettyjä osia voisi parantaa, ja näihin osiin kuuluu epäilemättä kysymys Kiinaa koskevasta aseidenvientikiellosta. Haluaisin kuitenkin keskittyä muutamiin tarkistuksiin, jotka hylättiin ulkoasiainvaliokunnassa, mutta jotka nyt on esitetty uudestaan täysistunnossa.
Olemme kuulleet eräiden jäsenten vetoavan lisääntymisterveyttä koskeviin oikeuksiin lähes kaikissa parlamentin keskusteluissa viime kuukausina, kuten silloin kun puhuttiin aidsin torjunnasta, naisten oikeuksista Euroopassa ja koko maailmassa sekä humanitaarisen politiikkamme tavoitteista. Kun otetaan huomioon WHO:n lisääntymisterveyteen liittyvien oikeuksien määritelmä, meitä itse asiassa pyydetään äänestämään abortista. Olen valmis uskomaan, että kaikki parlamentin jäsenet ja me kaikki eurooppalaiset toimimme vilpittömästi, mutta silti minusta on mahdotonta ymmärtää, että aborttiin voidaan viitata niin usein ja niin kevyesti, vaikka kyse on asiasta, jota erittäin monet ihmiset kaikkialla maailmassa pitävät julmana ja moraalisesti mahdottomana hyväksyä. Tähän ajatukseen perustuu suuri osa mietintöön esitetyistä tarkistuksista. Vaikka emme kaikki ole varmoja, että alkiota heti hedelmöityksen jälkeen tai sikiötä varhaisissa kehitysvaiheissaan voidaan pitää ihmisenä, tuskin kukaan voi kuitenkaan loogisesti väittää, että voisimme olla sataprosenttisen varmoja, ettei ihmisyys ole läsnä jo raskauden ensimmäisinä päivinä, viikkoina ja kuukausina. Kukaan ei voi tietää sitä varmasti. Kukaan ei voi nykymaailmassa sulkea pois mahdollisuutta, että abortti on hyökkäys viattomia ja puolustuskyvyttömiä ihmisiä vastaan. Koska kerran emme voi olla varmoja, meidän olisi kysyttävä itseltämme, kannattaako ottaa riski, kun panokset ovat näin korkeat. Haluammeko, että tulevat sukupolvet näkevät meidät samassa valossa, kuin me nyt näemme ne, jotka olivat rasisteja ja orjuuden kannattajia? Haluammeko, että meidät muistetaan yhteiskuntana, joka ymmärsi, että on väärin syrjiä ihmisiä heidän rotunsa tai syntyperänsä perusteella, mutta joka ei lainkaan huomannut itse syrjivänsä ihmisiä heidän kehitysasteensa perusteella? Jotta näin ei kävisi, meidän olisi vältettävä viittaamasta asiakirjoissamme millään lailla aborttiin tai lisääntymisterveyteen. Olen aivan varma, että jokainen humanitaarisen politiikkamme tavoitteista voidaan saavuttaa mainitsematta aborttia tai lisääntymisterveyteen liittyviä oikeuksia, ja sen ansiosta meidän olisi mahdollista toimia paljon yksimielisemmin ja solidaarisemmin. Kiitän teitä huomiostanne ja pyydän, ettette näkisi kommenttejani poliittisen yhteenoton lietsontana. Puhun vilpittömästi ihmisenä, joka uskoo Euroopan yhtenäisyyteen ja joka uskoo Euroopan unionin tehtävän olevan toimia moraalisesti niin, ettei se pyri painostamaan muuta maailmaa ratkaisuihin, joista itsekään emme ole yksimielisiä Euroopassa.
Koenraad Dillen (NI ).
    Arvoisa puhemies, tämä parlamentti on jo vuosien ajan oikeutetusti suhtautunut puolustavasti ihmisoikeuksiin kaikkialla maailmassa. Kun mietinnössä nyt todetaan, että Moldovan viime vaaleissa kilpailevat puolueet eivät saaneet tasa-arvoista näkyvyyttä tiedotusvälineissä eivätkä ne voineet luottaa kampanjaa käsiteltävän puolueettomasti, olen tyytyväinen, että esittelijä on kiinnittänyt huomiota sellaisiin arvoihin kuin sananvapaus ja vapaa lehdistö. Mietinnön mukaan myös esimerkiksi Algeriassa ja Saudi-Arabiassa näitä arvoja loukataan laajasti. Tämä mietintö on kuitenkin hyvin valikoiva – eihän hirttäytyneen talossa voi puhua köydestä. Esittelijä olisi tosiaan voinut ottaa huomioon, että Belgiassa, maassa, jossa Euroopan parlamentti toimii, kärsitään samoista epäkohdista kuin Moldovassa, Algeriassa ja niin monissa muissa maissa. Belgiassa kaikkien flaamilaisten veronmaksajien rahoittama yleisradioyhtiö VRT on totalitaariseen tapaan päättänyt, ettei se kutsu Flanderin alueen suurinta puoluetta ohjelmiinsa, mikä käytännössä merkitsee puolueeseen kohdistuvaa sensuuria. Näin siis Flanderin ainoalta oppositiopuolueelta on muodollisesti estetty pääsy yleisradioyhtiön tiedotusvälineisiin, ja puolueen suu on tukittu kuin entisessä Itä-Saksassa. Nykyisin vasemmistolaisista ja äärivasemmistolaisista päätoimittajista koostuva neuvostotyylinen politbyroo päättää, mitkä puoluettani koskevat uutiset voidaan julkaista, ja puolueesta uutisoidaan vain kielteiseen sävyyn. Näin suurta vallanpitäjien nöyristelyä ja korruptoitunutta hännystelyä ei koskaan aikaisemmin ole esiintynyt EU:ssa julkisista varoista palkkansa saavien toimittajien keskuudessa. Sananvapaus ja oikeus tiedonsaantiin eri lähteistä ovat Belgiassa enää pelkkä vitsi. Tämä on täysin ristiriidassa Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen päätösten ja niiden periaatteiden kanssa, joita suojellaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa. Kehotan kaikkia parlamentin jäseniä puoluepoliittisiin sitoumuksiin katsomatta allekirjoittamaan tänään esittämämme kirjallisen kannanoton tuodakseen esiin huolensa tästä kotimaassani tapahtuvasta tiedotusvälineiden hallinnasta, joka tuo mieleen natsi-Saksan, ja tuomitakseen Belgian yleisradioyhtiön totalitaarisen asenteen. 
Charles Tannock (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Coveneya erinomaisesta mietinnöstä. Olen aina kannattanut mahdollisimman laajoja kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia sekä hyvää hallintoa kaikissa maissa. Demokratia on ihanteellinen hallintotapa, jonka avulla on mahdollista saada päätöksille kansan täysi tuki.
Maailma on kuitenkin monimutkainen paikka, ja monet asiat ovat pikemminkin suhteellisia kuin absoluuttisia. On esimerkiksi löydettävä tasapaino terrorismilta puolustautumista koskevan valtion oikeuden ja vankien kansalaisoikeuksien takaamisen välille. Guantánamon vankileirin tapaus on osoitus tästä. Yhdysvallat koki syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen, että sen kansallinen turvallisuus oli uhattuna, ja siksi sen oli pidätettävä suuria määriä epäiltyjä kunnes voitaisiin osoittaa, että vaara oli ohi. Nyt monet näistä epäillyistä on tietenkin vapautettu. Toinen tapaus on Israelin rakentaman turva-aidan tuomitseminen, vaikka aita on merkittävästi vähentänyt Israelin puolelle tulevien, viattomia israelilaisia tappavien palestiinalaisten itsemurhapommittajien määrää. Silti monet kollegoistani täällä uskovat, että turva-aidan tarkoitus on liittää palestiinalaisalueita Israeliin, siitä huolimatta, että lopulliset rajat päätetään vasta rauhansopimuksessa.
Toinen kysymys on rankaisematta jättäminen, jonka me kaikki tietenkin täysin perustellusti tuomitsemme. Se on myös vaikea asia, niin kuin olemme nähneet esimerkiksi Algeriassa ja aiemmin Etelä-Afrikassa. Algerian parlamentti keskustelee parhaillaan armahduksen myöntämisestä vankeihin kohdistuneisiin rikoksiin syyllistyneille rauhan ja sovinnon sekä uuden alun nimissä. Joskus armahduksen "porkkana" on ainoa tapa taata pysyvä rauha, vaikka tämä onkin ehkä valitettavaa.
Olen ollut myös mukana valmistelemassa Uzbekistania koskevaa mietintöä ja pohtimassa "keppi ja porkkana" -ratkaisun soveltamista tähän keskiaasialaiseen valtioon, jolla ei ole perinteitä ihmisoikeuksien kunnioittamisessa eikä demokraattisessa toiminnassa ja joka nyt ottaa selviä askeleita tähän suuntaan, mitä on kannustettava. Tämän parlamentin on kiinnitettävä yleisesti enemmän huomiota myös assosiaatiosopimusten ihmisoikeuslausekkeisiin Syyrian kaltaisten valtioiden tapauksessa, jotka ovat yhä yhden puolueen diktatuureja. On myös muistettava Syyrian tuki terroristiryhmittymille, kuten Hizbollahille.
Lopuksi totean, että epäilen edelleen vahvasti, tarvitaanko EU:n ihmisoikeusvirastoa unionissa tai sen ulkopuolella. Se tekisi samaa työtä kuin jo olemassa olevat organisaatiot, kuten Yhdistyneet Kansakunnat, Etyj ja Euroopan neuvosto. 
Véronique de Keyser (PSE ).
    Arvoisa puhemies, jäsen Flautre, joka on yleensä on erittäin kriittinen, kiitteli esittelijää. Enpä siis tohtisi olla itsekin sitä tekemättä ja kiitän häntä vuorostani.
Sanoisin silti, että ihmisoikeusmietinnön laatiminen on lähes mahdoton tehtävä. Siinä on ainakin kolme kompastuskiveä. Ensimmäinen niistä on, etteivät eri vuosien mietinnöt ole keskenään johdonmukaisia. Haluan sanoa jäsen Szymańskille, että viime vuonna hyväksyimme äänestyksessä lisääntymisterveyden olevan ihmisoikeus: toivon, että teemme samoin myös tänä vuonna. Toinen on kaksinaismoraali. Ihmettelen esimerkiksi, että yksi kokonainen kohta käsittelee Marokkoa, joka on rakentavasti pyrkinyt parantamaan ihmisoikeustilannettaan, kun taas eräitä vakaviin ihmisoikeusrikkomuksiin syyllistyviä maita käsitellään vain yhden rivin verran. Tällainen on tyypillistä näille mietinnöille. Kolmas on ehkä avoimuuden puute. Olemme itse asiassa tehneet kompromisseja joissakin asioissa, ja nyt tietyt kohdat näyttävät siltä, että olemme olleet suurvaltojen suhteen vähemmän ankaria kuin olisimme halunneet. En sano tästä asiasta enempää, tuollainen on ihmisoikeusmietinnön kaltaisissa tehtävissä enemmän sääntö kuin poikkeus.
Vakavasti puhuen haluan sanoa, että on selvää, ettei poliittinen ryhmäni hyväksy tiettyjä kohtia, erityisesti kohtaa 78, jossa tuomitaan neuvosto siksi, että se poisti Kuubaa koskevat talouspakotteet. Haluan onnitella neuvostoa tuosta ennakkoluulottomasta toiminnasta. Olen sitä mieltä, etteivät talouspakotteet ole koskaan hyödyttäneet demokratiaa, vaan päinvastoin ne ovat joka tavalla vahingoittaneet ja heikentäneet kansoja. On siis tiettyjä kohtia, tiettyjä tarkistuksia, jotka ovat ryhmälleni erityisen tärkeitä ja jotka loppujen lopuksi määräävät kantamme äänestyksessä. Tämä ei kuitenkaan liity millään lailla esittelijään, jota kiitän vielä kerran. 
Sajjad Karim (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, kiinnitän huomiota erityisesti kahteen mietinnössä käsiteltyyn aiheeseen, ensinnäkin Kashmirissa tapahtuviin ihmisoikeusrikkomuksiin ja toiseksi terrorismin torjuntaan.
Aloitan kommentoimalla Kashmiria käsittelevää kohtaa 49. Haluan aluksi kiittää jäsen Coveneya lähestymistavasta, jota hän on noudattanut tässä asiassa, ja siitä, että hän on ollut avoin minun ja kollegani Lynnen esittämille näkemyksille. Ryhmiemme välisen vuoropuhelun ansiosta kohta 49 on nyt asianmukainen kannanotto tilanteeseen.
Pidän tietenkin myönteisenä vuoropuhelua Intian ja Pakistanin välillä, mutta emme saa unohtaa, että myös kashmirilaiset ovat osallisia tässä prosessissa. Emme voi olettaa, että alueelle saadaan todellinen, pysyvä rauha, ellei heille anneta vuoropuhelussa heille kuuluvaa osaa. Mielestäni on myös myönteistä, että mietinnössä tuodaan esiin Intian armeijan ja poliisin harjoittamat ihmisoikeusloukkaukset, ja vetoan Intian hallitukseen, jotta se tekisi kaiken voitavansa näiden väärinkäytösten lopettamiseksi välittömästi. Lisäksi kehotan koko ulkomaailmaa tunnustamaan, että tässä katkerassa kahden ydinasevaltion välisessä kiistassa tarvitaan ulkopuolista osallistumista osapuolten vuoropuhelun helpottamiseksi.
Terrorismin torjuntaa koskevia kohtia 101–108 pidän onnistuneina, sillä ne käsittelevät monissa maissa, myös joissakin Euroopan maissa ajankohtaista asiaa, nimittäin että islaminuskoisia kansalaisia epäillään systemaattisesti vain ja ainoastaan siksi, että he harjoittavat islamin uskoa tai että heidät mielletään muslimeiksi. Jotkut kansallisten hallitusten ministerit ovat selvästi tunnustaneet tämän, ja meidän on parlamenttina otettava asiaan jyrkkä kanta. Edellä mainitut kohdat ovatkin mielestäni rohkaisevia, sillä niissä ilmaisemme kielteisen kantamme hallitusten omiin kansalaisiinsa kohdistuvaan turhaan ja ylitseampuvaan kansalaisvapauksien heikentämiseen terrorismin torjunnan varjolla.
Lopuksi haluaisin korostaa kohtaa 111 ja kiinnittää huomiota siihen, että jotkin valtiot harjoittavat kidutusta toisen valtion välityksellä ja saattavat käyttää näin saatuja todisteita oikeudessa. On surullista todeta, että on raportoitu EU:sta viedyn vankeja ulkopuolisiin maihin todisteiden saamiseksi kidutuksen avulla. Velvollisuutemme parlamenttina on tuomita tällainen toiminta. 
Raül Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, olemme aina sanoneet, että Euroopan yhdentymisen tärkeimpiä arvoja ovat ihmisoikeuksien kunnioitus ja edistäminen. Kiitän jäsen Coveneya tästä mietinnöstä, jossa käsitellään arkaluonteista, Euroopan unionin uskottavuudelle tärkeää asiaa.
Tämän vuoksi EU:n yhä enenevässä määrin tekemissä kaupallisissa sopimuksissa ja assosiaatiosopimuksissa ihmisoikeusvaatimuksen merkitys ei saa vähentyä, vaan päinvastoin sen on oltava sopimusten olennaisin asia.
Annan muutaman esimerkin. Kiinan tapauksessa on ennen aseidenvientikiellon kumoamista jatkettava tämän valtion kanssa aloittamaamme ihmisoikeusvuoropuhelua edistääksemme sen sisäisiä poliittisia muutoksia, jotka lisäävät demokratisoitumista ja parantavat hallintorakenteiden ja oikeusjärjestelmän toimintaa. Erityisesti on korostettava niin sanottuja kolmea T:tä (Tienanmenia, Tiibetiä ja Taiwania) sekä kuolemantuomion poistamista.
Meidän on käytettävä hyväksemme etuoikeutettua naapuruussuhdettamme Marokkoon tuomitaksemme maassa toistuvat lehdistönvapauden loukkaukset. Tämä tarkoittaa, että Marokon olisi muun muassa kumottava sellaisten toimittajien kuin Ali Lmrabetin tuomiot, noudatettava kansainvälistä oikeutta ja joudutettava Bakerin suunnitelmaa, koska se antaisi mahdollisuuden Länsi-Saharan konfliktin oikeudenmukaiseen ja kestävään ratkaisuun.
Meksikon tapauksessa on vaadittava assosiaatiosopimuksemme perusteella, että sen viranomaiset ryhtyvät päättäväisemmin ja vakaammalla poliittisella tahdolla torjumaan naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Meidän on myös ilmaistava huolemme lisääntyvästä vainosta, jota tietyt hallituksen toimia julkisesti kritisoivat intiaaniyhteisöt ja globalisaation vastustajat kokevat.
Kolumbian suhteen Euroopan unionin on jälleen ilmaistava, kuinka vakavana se pitää maassa jatkuvasti tapahtuvia ihmisoikeusloukkauksia ja ihmisoikeusaktivisteihin päivittäin kohdistuvaa kasvavaa uhkaa. Meidän onkin vaadittava Kolumbian viranomaisia suojelemaan näitä ihmisiä.
Lopuksi totean, että Euroopan unionin on laadittava yrityksiä sitovia asetuksia saadakseen ne vastuuseen toimintansa mahdollisista kielteisistä vaikutuksista ympäristöön, ihmisten ja kansojen sosiaaliseen tilanteeseen ja työllisyystilanteeseen sekä ihmisoikeuksiin yleensä. 
Miguel Portas (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, tämä mietintö on tärkeä parlamentin uskottavuuden kannalta, ja siksi haluan kommentoida seuraavia kolmea asiaa.
Ensinnäkin totean, että hyväntekeväisyys pitäisi aloittaa kotoa – ja niistä maista, jotka tulevaisuudessa ovat osa tuota kotia. Sen vuoksi on väärin, että EU:n hakijavaltiot vapautetaan ihmisoikeusarvioinnista. Turkin kurdit ja demokraatit eivät iloitse sellaisesta vapautuksesta.
Toiseksi kaksinaismoraali varjostaa selvästi mietintöä. Siinä esimerkiksi pidetään perustellusti myönteisenä Marokossa saavutettua edistystä, mutta jätetään mainitsematta, että toimittajat voivat yhä joutua vankilaan, mikäli he kutsuvat Tindoufin leirien länsisaharalaisia pakolaisiksi eivätkä panttivangeiksi.
Kolmas ja viimeinen huomautukseni koskee terrorismia. Mielestäni on myönteistä, että mietinnössä mainitaan nälkä ja köyhyys terrorismiin myötävaikuttavina tekijöinä ja että sen mukaan terrorismin torjunta on usein murentanut juuri niitä arvoja, joilla voitaisiin voittaa terrorismi. Loppu jää kuitenkin sanomatta. Mietinnössä ei mainita sanaakaan vallitsevista sotilaallisista ja kolonialistisista miehityksistä ja niistä usein johtuvista väkivaltaisuuksista viattomia ihmisiä kohtaan. Voiko olla epäselvyyttä siitä, että Israelin rakentama turva-aita ja sen siirtokunnat vaarantavat pysyvän rauhan ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen alueella tai että "ennaltaehkäisevän sodan" traagiset tulokset ovat kaikkien nähtävillä Irakissa?
Näiden syiden vuoksi äänestän tyhjää huomenna, vaikka tämä mietintö tuokin esille monia tärkeitä kysymyksiä. Velvollisuutemme on tehdä enemmän ja paremmin. 
Kathy Sinnott (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Coveneya erittäin kattavasta ja hyvin kirjoitetutusta mietinnöstä. Erityisesti mielestäni oli hyvää se, että hän ei ainoastaan tuonut selvästi esiin ihmisoikeusloukkauksia, vaan myös kertoi arvostavasti niiden lopettamiseksi tehdystä työstä. Mietintö saa varmasti ansaitsemansa laajan kannatuksen. Entä otammeko yhtä myönteisesti vastaan ne rohkeat tai epätoivoiset ihmiset, jotka paettuaan näitä ihmisoikeusloukkauksia saapuvat laillisesti tai laittomasti rajoillemme? Toivottavasti.
Neuvostolle sanon, että valitettavasti liian usein EU:n jäsenvaltioiden vastaus uhreille on sulkea ovet heidän edestään. Eräs esimerkki on kahden ukrainalaisen lääkärin tapaus. He vaaransivat henkensä paljastamalla eräät ukrainalaiset yritykset, jotka myivät 20-viikkoisten vauvojen kudoksia siirtoelimiksi. Vauvat oli ostettu, synnytetty ja pidetty hengissä tuskallisen kudostenkeruuprosessin ajan. Murhayritysten kohteeksi jouduttuaan lääkärit pakenivat Irlantiin viime syyskuussa. He ovat yhä vastaanottokeskuksessa, eikä turvapaikan saannista ole takeita, vaan heillä on mahdollisesti edessään maastakarkotus ja kuolema.
En suostu tukemaan tähän rakentavaan mietintöön esitettyjä tarkistuksia, jotka toisivat uuden ihmisoikeusloukkauksen, nimittäin abortin, jo valmiiksi väkivaltaiseen sotatilanteeseen. Yksi ihmisoikeuksien loukkaus ei voi olla perustelu toiselle. Raiskaajan pahoinpitelemä nainen tarvitsee apua ja suojaa, ei lisää kuolemaa ja tuhoa. 
Marcin Libicki (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, uusien jäsenvaltioiden kansalaisina voimme onneksemme todeta, ettei tämänpäiväisen keskustelun aiheena oleva tärkeä ihmisoikeusongelma enää koske meitä suoraan. Maissamme ei enää loukata ihmisoikeuksia niin kuin tapahtui 50 vuoden ajan ensiksi Saksan miehityksen ja sitten kommunistisen vallan alla. Emme kuitenkaan voi jättää huomiotta sitä tosiasiaa, että ihmisoikeuksia rikotaan edelleen jatkuvasti ja törkeästi kaikkialla maailmassa, mistä meidän pitäisi olla häpeissämme. Ihmisoikeusrikkomusten taustalla olevat syyt ovat melko tavanomaisia, mutta loukkauksia ei voida sietää eikä niitä pitäisi enää nykyajan maailmassa tapahtua. Yksi näistä syistä on uskonto; katolisia vainotaan useissa maissa. Nyky-Kiinassa katolisilla ei esimerkiksi ole mitään oikeuksia, ja samaa voidaan sanoa useista muistakin maista. Kirkkojen polttaminen ja muut siihen liittyneet tapahtumat Indonesiassa ovat varmasti vielä tuoreina mielessänne. Toinen syy on kansalaisuus. Mielestäni on hämmästyttävää, että Kiinan kaltainen maa voi vainota ihmisiä, joita se kutsuu omiksi kansalaisikseen, etenkin kun nämä ihmiset eivät itse asiassa ole Kiinan kansalaisia. Tiibetiläisillä on oikeus omaan maahan. Yhtä hämmästyttävää on mielestäni, että muu maailma vain katsoo vierestä ja että on jopa vaadittu Kiinan vastaisen kauppasaarron purkamista. Kauppasaarrolla ei tietenkään ole mitään todellisia vaikutuksia, mutta se on osoitus moraalisista arvoistamme, ja meidän olisi tässä tapauksessa toimittava näiden arvojen mukaisesti. Tšetšenian tilanteesta totean, että mielestäni on käsittämätöntä, että Venäjää pidetään nykyisin aivan tavallisena poliittisena kumppanimaana, vaikka se on juuri murhannut maltillisen tšetšeenipoliitikon ja lisäksi julmasti kieltäytynyt luovuttamasta hänen ruumistaan todeten, että hänet on haudattu merkitsemättömään hautaan, koska hän ei ansaitse parempaa. Samanlaisia esimerkkejä maista, jotka toimivat laittomasti ja vainoavat omia kansalaisiaan, ovat Kuuba ja Valko-Venäjä. Näin tapahtui myös Darfurissa, eikä muu maailma tee käytännössä mitään tällaisiin tilanteisiin puuttumiseksi, vaikka tiedän kyllä, että näistä asioista on keskusteltu täällä parlamentissa. Tällainen vainoaminen on sama kuin metsästettäisiin pygmejä ainoastaan siksi, että heitä halutaan pitää tavallisena riistana, ja tämä on erittäin vakava ongelma. Siirtomaavallan aikaan hallitsevat valtiot ottivat jossain määrin vastuun järjestyksen ylläpitämisestä siirtomaissaan. Nykypäivänä törmäämme kuitenkin usein suuryritysten väliseen vehkeilyyn. Ne lahjovat paikallisia viranomaisia riistääkseen entisiä siirtomaita jopa raaemmin kuin siirtomaavallan aikaan. Näitä yrityksiä ei valvota millään lailla niiden kotimaissa, jotka päinvastoin tukevat niitä. Tätä taustaa vasten pyydän, että tämä seuraava, lehdistössä käsitelty asia otettaisiin tutkittavaksi. Pariisin sotaoikeudessa on vireillä asia, joka koskee ranskalaisten sotilaiden osallisuutta Ruandassa vuonna 1994 tapahtuneeseen kansanmurhaan ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan. Euroopan parlamentin kaltaisilla instituutioilla on velvollisuus toimia perusihmisoikeuksien valvojana ja seurata maailman suurvaltojen toimia sen varmistamiseksi, etteivät ne osallistu näihin törkeisiin ihmisoikeusrikkomuksiin. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ihmisoikeudet ovat jokapäiväinen aihe Afrikan, Aasian ja Latinalaisen Amerikan lisäksi myös Euroopassa. Tätä on korostettava, kun puhutaan Venäjästä, Valko-Venäjästä, Ukrainasta, Moldovasta, Bosnia ja Hertsegovinasta sekä Serbia ja Montenegrosta, sillä EU:n rajanaapurivaltioissa rikotaan ihmisoikeuksia. Rikkomuksia ei tapahdu ainoastaan kaukaisissa ja eksoottisissa maissa, vaan niitä tapahtuu aivan meidän naapurissamme, samassa Euroopassa, jossa mekin elämme. Toinen keskeinen asia on terrorismin torjunta, sillä terrorismi on suurin todellinen uhka kansainväliselle yhteisölle. EU:n jäsenvaltioiden on toimittava solidaarisesti, mutta näin ei juuri nyt ole esimerkiksi terroristijärjestöjen mustan listan tapauksessa. Muun muassa tässä yhteydessä yhtenäisen Euroopan on toimittava yhtenä rintamana sen sijaan, että vanhan EU:n suuret jäsenvaltiot ajavat vain omia etujaan.
Mietinnössä olisi mielestäni pitänyt korostaa sitä, että tietyissä Afrikan ja Aasian maissa vainotaan uskonnollisia vähemmistöjä, etenkin kristittyjä. 
Laima Liucija Andrikienė (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää kollegaamme Coveneya hänen ahkerasta työskentelystään vuosittaisen ihmisoikeusraportin 2004 parissa. Merkittävä osa mietinnöstä on omistettu Itä-Euroopan valtioille, joista voi tulevaisuudessa tulla EU:n perheen jäseniä, eli Ukrainalle, Moldovalle ja jopa Valko-Venäjälle.
Haluan korostaa joitakin alueen ihmisoikeustilanteen parantamisen kannalta erittäin tärkeitä seikkoja. Minulla oli mahdollisuus osallistua Euroopan parlamentin valtuuskuntaan, joka lähetettiin tarkkailemaan Moldovassa järjestettyjä parlamenttivaaleja. Vaikka kansainvälinen yhteisö on tunnustanut vaalien tuloksen, on selvää, etteivät vaalit täyttäneet tiettyjä täysin tasavertaisen vaaliprosessin edellytyksiä etenkään, kun on kyse tasapuolisesta näkyvyydestä tiedotusvälineissä ja vaalikampanjoiden puolueettomasta uutisoinnista. Lisäksi oppositioon kuuluvien kansanedustajien pidätykset ja muut rauhanomaisten mielenosoitusten tukahdutuskeinot ovat esimerkkejä selkeistä perusoikeuksien ja -vapauksien, erityisesti mielipiteen-, yhdistymis- ja kokoontumisvapauden, loukkauksista. Jopa kansainvälisten vaalitarkkailijoiden ja maan presidentin, joka oli erään poliittisen puolueen vaalilistan ykkösehdokas, välistä tapaamista käytettiin puolueen vaalikampanjan edistämiseen.
Toinen tärkeä asia on, että Ukrainaa ja Moldovaa on kehotettava ryhtymään ankariin toimenpiteisiin, joilla estetään Transnistrian alueelle suuntautuva, sieltä peräisin oleva ja sen kautta tapahtuva salakuljetus sekä kehitetään tehokkaita korruptionvastaisia ohjelmia tulliviranomaisia, rajavartiostoa, verohallintoa ja poliisia varten. Me parlamentin vaalitarkkailijat emme päässeet vaalipäivänä Transnistriaan, ja on selvää, että moldovalaiset ja transnistrialaiset saivat kärsiä tästä tilanteesta.
Viimeisin muttei vähäisin asia on se, että meidän olisi jälleen muistutettava Venäjää siitä, että sen pitää vetää pois niin sanotut rauhanturvaajansa ja aseensa Moldovasta ja erityisesti Transnistrian alueelta, sillä muuten suosituksemme korruption, järjestäytyneen rikollisuuden ja laittoman aseviennin torjumisesta jäävät ainoastaan hyväntahtoisiksi eleiksi, joista ei tule todellisuutta. 
Józef Pinior (PSE ).
    Hyvät parlamentin jäsenet, Itä-Euroopassa, Lähi-idässä, Kaukasuksella, Keski-Aasiassa ja Afrikassa on käynnissä uusi demokratisoitumisprosessi. Ukrainassa järjestetyt vaalit ovat osoitus EU:n naapurivaltioiden kansalaisyhteiskunnan merkittävästä potentiaalista. Näissä valtioissa Euroopan unionia pidetään esimerkkinä poliittisissa, taloudellisissa ja kulttuurisissa asioissa. Osoituksena tästä demokratiakehityksestä ovat muun muassa perustuslain hyväksyminen ja vaalien järjestäminen Afganistanissa, vapaat vaalit Palestiinassa ja Irakissa, suuret mielenosoitukset Libanonissa sekä muissa maissa tapahtunut eteneminen kohti vapautumista. Valko-Venäjä on yksi EU:n naapurivaltioista, ja siellä kansalaiset kapinoivat autoritaarista hallintoa vastaan. Myös siellä on odotettavissa demokratian läpimurto lähitulevaisuudessa. Yksi Euroopan unionin tämänhetkisistä ensisijaisista tavoitteista pitäisi olla kansalaisyhteiskunnan tukeminen Valko-Venäjällä sen taistellessa perusihmisoikeuksien ja demokratian puolesta.
Useiden maiden ihmisoikeustilanne on kohenemassa. Uzbekistan antoi joulukuussa 2004 asetuksen, jolla armahdettiin 5 400 vankia. Maan parlamentti Olij Mazhlis teki elokuussa 2003 rikoslakiin muutoksia, joilla kiduttamisesta ja muusta epäinhimillisestä kohtelusta tehtiin rikoksia, joista voidaan haastaa oikeuteen riippumatta siitä, missä vaiheessa rikostutkimusta niihin syyllistytään. Sen lisäksi, että Euroopan parlamentti vaatii kaikkien poliittisten vankien vapauttamista, sen olisi samalla kehotettava maata lujittamaan riippumatonta oikeusviranomaista ja toteuttamaan lisäuudistuksia ihmisoikeuksien alalla. Samalla on kuitenkin tunnustettava, että Uzbekistan on toteuttanut toimia kidutuksen estämiseksi ja vankien tilanteen parantamiseksi. On suhtauduttava myönteisesti myös toimiin, joilla pyritään lopettamaan maan lehdistösensuuri. 
Irena Belohorská (NI ).
    Hyvät parlamentin jäsenet, haluan kiittää esittelijää mietinnöstä, jossa hän on yksityiskohtaisesti kuvannut maailman ihmisoikeustilannetta vuonna 2004. Kiitän myös parlamenttia sen suhtautumisesta asiaan. Tänä päivänä useat ihmiset kääntyvät luottavaisesti EU:n tai YK:n kaltaisten tärkeiden kansainvälisten instituutioiden puoleen, kun he joutuvat väärinkäytösten kohteeksi tai havaitsevat niitä.
Haluan kuitenkin korostaa, että tilanteissa, joissa ihmisoikeuksia rikotaan kaikkein törkeimmin, uhreilla ei useinkaan ole voimia tai mahdollisuuksia puolustautua tai kiinnittää ympäristön huomiota rikkomuksiin tai he eivät tiedä, miten puolustautua. Tästä syystä on tärkeää, että Euroopan parlamentti seuraa yhteistyössä eri valiokuntiensa kanssa sekä yleissopimusten laadintaa ja niiden ratifioinnin tilaa että niiden täytäntöönpanoa.
Lähes kaikki maailman valtiot ovat allekirjoittaneet ja ratifioineet lasten oikeuksien yleissopimuksen. Olen kuitenkin vakuuttunut siitä, ettei lasten oikeuksiin kiinnitetä riittävästi huomiota joissakin Euroopan valtioissa.
Ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan eilisessä kokouksessa yritin sisällyttää potilaiden liikkuvuutta koskevaan jäsen Bowisin mietintöön viittauksen Euroopan unionin perusoikeuskirjan 32 artiklaan, mutta arvoisat kollegani eivät tukeneet ehdotustani. Voiko joku kertoa minulle, millainen tärkeiden asiakirjojen täytäntöönpanon tilanne todellisuudessa on? 
Albert Jan Maat (PPE-DE ).
    Jäsen Coveneyn mietintö pursuaa energiaa ja on tasapainoinen, ja jos Eurooppa haluaa osoittaa toteen maailmalla siitä vallitsevan käsityksen ihmisoikeuksien viejänä, sen kannattaa hyväksyä tämä mietintö kokonaisuudessaan, sillä mietintö on keskeinen valttimme ulkopolitiikassa ja tulevan Geneven-konferenssin kannalta. Haluan Keski-Aasian valtuuskunnan varapuheenjohtajan ominaisuudessa mainita ensiksi kolme mietintöön sisältyvää seikkaa. Mietinnössä korostetaan perustellusti tiettyjen maiden ja erityisesti Uzbekistanin epäkohtia. Tiedän, että Uzbekistanin hallitus väittää, ettei maan vankiloissa ole poliittisia vankeja, mutta poliitikkoja saadaan telkien taakse myös muiden syytteiden varjolla, kuten nyt on tapahtunut, eikä näitä tapauksia ole vielä selvitetty. Tämä käy itse asiassa ilmi myös Euroopan neuvoston raportista, jonka se laati äskettäisten Uzbekistanin parlamenttivaalien johdosta. Toinen seikka, joka osoittaa, että kansainvälisellä painostuksella voi olla vaikutusta, on Kirgisistanin tilanne. Nyt on tärkeää, että kyseinen alue otetaan vakavasti ja että sen tilannetta seurataan. Kolmas asia liittyy lehdistönvapauteen Kazakstanissa. Vasta äskettäin Irina Petrushova pidätettiin syytettynä mahdollisista rikoksista, jotka eivät millään lailla liity hänen työhönsä, paitsi että hän sattuu olemaan Kazakstanin oppositiota edustavan sanomalehden merkittävin toimittaja. Meidän täällä parlamentissa on jatkettava tällaisten valtioiden painostamista, sillä meillä on paljon yhteistä niiden kanssa; nämä valtiot voivat ottaa askelen eteenpäin tässä asiassa ja me voimme tukea niitä siinä. Viimeiseksi otan esille Iranin tilanteen ja sen, kuinka Iranissa kohdellaan henkilöitä, jotka eivät tunnusta maan pääuskontoa eli tässä tapauksessa islamia. Taas äskettäin kuultiin, että entinen armeijan eversti Hamid Pourmand oli tuomittu kuolemaan ainoastaan siitä syystä, että hän on kristitty. Tästä syystä hän ei olisi saanut palvella armeijassa, vaikka hänen vakaumuksensa oli tiedossa. On erittäin tärkeää, että parlamentti vetoaa Iraniin tässä asiassa, jossa on odotettavissa kuolemantuomio. Haluan vielä kerran kiittää jäsen Coveneya ja toivon, että neuvosto ja komissio suhtautuvat tähän mietintöön tarvittavalla vakavuudella ja ottavat sen valtikseen ihmisoikeuksia koskevassa ulkopolitiikassamme. 
Tabajdi, Csaba Sándor (PSE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti on tärkein ihmisoikeuksien valvoja, joten on tutkittava, mitä asioita tässä mietinnössä pidetään tärkeinä ja huomioonotettavina. Suhtaudun myönteisesti hyväksyttyyn tarkistukseen, jolla varmistettiin, että Länsi-Balkanin maiden ihmisoikeustilannetta käsitellään oman otsakkeen alla.
Unkarin sosialistipuolueen valtuuskunnan johtajana ja historiallisia kansallisia vähemmistöjä, perustuslaillisia alueita ja alueellisia kieliä käsittelevän ryhmän puheenjohtajana katson, että mietinnössä on valtavia puutteita siltä osin, kuinka siinä käsitellään kansallisiin vähemmistöihin kohdistuvia ihmisoikeusloukkauksia, sillä niitä ei korosteta riittävästi niiden tärkeydestä huolimatta. Vaikka Länsi-Balkanin valtioissa syyllistytään kansallisten vähemmistöjen ihmisoikeusloukkauksiin, niitä ei edes mainita mietinnössä. On järjetöntä ajatella, että Kosovon, Bosnia ja Hertsegovinan tai Serbian ongelmat voitaisiin ratkaista varmistamatta, että kansallisten vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan.
Näen asiassa kaksi perustavanluonteista ongelmaa. Toinen niistä liittyy suhtautumiseen ja lähestymistapaan, jossa kansallisten vähemmistöjen ihmisoikeudet yksinkertaistetaan tarkoittamaan ihmisoikeuksia yleensä. Vähemmistöjen oikeuksista ei voida puhua ilman ihmisoikeuksia, mutta takaamalla ihmisoikeuksien kunnioittaminen ei sinänsä pystytä varmistamaan, että vähemmistöjen oikeuksia kunnioitetaan, sillä vähemmistöt tarvitsevat muitakin oikeuksia sekä erityisiä käytäntöjä ja etuuskohtelua. Toinen hankaluus on se, ettei EU:ssa ole vähemmistöjen suojelua koskevia normeja eikä riittävää seurantajärjestelmää, sillä ne eivät sisälly yhteisön säännöstöön. Tilanne on paradoksaalinen, sillä yksi vuoden 1994 Kööpenhaminan kriteereistä, jotka uusien jäsenvaltioiden oli täytettävä unioniin liittyäkseen, koski kansallisten vähemmistöjen asemaa. Uusien keskieurooppalaisten jäsenvaltioiden kansallisten vähemmistöjen tilanteeseen vaikutti erityisen myönteisesti se, että unioni valvoi jatkuvasti niiden asemaa. Miksi emme tee samaa tässä mietinnössä? Miksei kansallisia vähemmistöjä ole erotettu omaksi aihealueekseen? Ehdotankin, että seuraavassa vuosikertomuksessa omistetaan kokonainen kappale kansallisille vähemmistöille. 
Bogusław Sonik (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan unioni voi olla ylpeä siitä, että se kiinnittää erityistä merkitystä ihmisoikeuksien puolustamiseen kaikkialla maailmassa, ja tämä onkin yksi unionin käyntikorteista. Menneinä aikoina, kun maamme oli vielä rautaesiripun tuolla puolen, kuuntelimme innokkaasti vapaan maailman ääntä. Se saapui luoksemme radioaalloilla Radio Free Europen, BBC:n, France Internationalin ja Voice of American kaltaisten radioasemien ansiosta ja antoi meille toivoa siitä, että eräänä päivänä meillekin koittaisivat vapauden ja kansalaisvapauksien ajat. Samalla tavoin toivomme nyt, että kaikki uskonnollisen vakaumuksensa vuoksi vainotut ja diktaattoreiden synkkiin vankiloihin eri tekosyillä heittämät ihmiset saisivat kuulla, ettei Euroopan sydämessä sijaitseva parlamentti ole unohtanut heitä vaan että se vaatii heidän vapauttamistaan ja vainon lopettamista.
Haluan kiittää esittelijää hänen tekemästään työstä. Samalla haluan kuitenkin sanoa muutaman sanasen mietinnöstä. Kohdassa 12 Moldovaa ja Ukrainaa kehotetaan ratkaisemaan Transnistriaa koskevat ongelmat, vaikka on selvää, ettei tämän itsenäiseksi julistautuneen tasavallan ongelmallista tilannetta saada lopullisesti ja täysin ratkaistua, ellei Venäjää oteta toimiin mukaan, sillä se tukee Transnistriaa.
Useita bulgarialaisia sairaanhoitajia ja palestiinalainen lääkäri on ollut vankilassa Libyassa jo viiden vuoden ajan siksi, että heitä syytetään järjenvastaisesti siitä, että he olisivat tietoisesti ja tarkoituksella tartuttaneet hivin 450 lapseen Benghazin sairaalassa. Komission olisi vaadittava näiden vankien vapauttamista; heidät on tuomittu kuolemaan ja heidän valitustaan käsitellään kuukauden päästä. Haluan myös kehottaa komissiota kiinnittämään erityistä huomiota kristittyjen ja kristillisten kirkkojen syrjintään muslimimaissa. Mietinnössä mainittiin ainoastaan Eritrea maana, jossa kristittyjä vainotaan, eikä siinä viitata lainkaan kristittyjen kohtaloon Sudanissa.
Ehdotan, että komissio laatii yksityiskohtaisen kertomuksen kristillisten kirkkojen tilanteesta Lähi-idässä, Afrikassa, Kiinassa ja Turkissa. 
María Elena Valenciano Martínez-Orozco (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä siitä, että kyseessä on uuvuttava keskustelu mahdottomasta mietinnöstä, joka liittyy sekä kansalaisia että kansainvälisiä elimiä yhä enemmän kiinnostavaan aiheeseen. Viittaan erityisesti YK:n pääsihteerin Kofi Annanin kantaan, jonka hän hahmotteli raportissaan "Laajempaan vapauteen – Kehitystä, turvallisuutta ja ihmisoikeudet kaikille". Kyse on mahdottomasta mietinnöstä, ja meidän on luonnollisesti kiitettävä jäsen Coveneya. Mietinnön laatiminen aiheesta on mahdotonta, sillä siitä tulee aina epätasapainoinen, koska siinä käsitellään koko maailmaa, ja epäyhtenäinen, mistä on esimerkkinä Venezuelaa koskeva kappale. Lisäksi se on joka vuosi täysin erilainen, sillä siinä ei vahvisteta mitään parlamentin aiemmissa mietinnöissä tehtyjä kannanottoja.
Arvoisa puhemies, mietinnöstä ei ole juurikaan hyötyä, mutta siinä kuitenkin todetaan joitakin erittäin tärkeitä asioita. Mielestäni meidän on määriteltävä uudelleen Euroopan parlamentin kanta tähän mietintöön: useat parlamentin muissa mietinnöissä ja päätöslauselmissa vahvistamat kannanotot eivät ole missään yhteydessä vuosittaiseen ihmisoikeusraporttiimme. Parlamentin työskentelyssä olisi keskityttävä pääasiassa neuvoston jo laatimien selvitysten täydentämiseen, sillä näin pystyisimme todellakin vaikuttamaan tehokkaasti maailman ihmisoikeustilanteeseen.
Huolimatta siitä, että olemme käyneet läpi pitkällisen ja monimutkaisen prosessin päästäksemme poliittisten ryhmien väliseen yhteisymmärrykseen asiasta, haluan lopuksi osoittaa sanani parlamentin oikealla puolella istuville jäsenille ja pyytää heitä toimimaan johdonmukaisesti ja vastuullisesti tai ainakin myötätuntoisesti. Pyydän heitä tukemaan meitä, kun puhumme naisista ja lapsista, jotka on raiskattu, joita on käytetty hyväksi sodissa ja konflikteissa ja joita on tästä syystä suojeltava pahoinpitelyltä ja myös pahoinpitelyn jälkeen. Useat tulevat raskaaksi, jolloin heillä on oltava mahdollisuus raskauden keskeytykseen. Hyvät parlamentin jäsenet, ettekö olekin samaa mieltä? 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan lausua muutaman sanan Euroopan unionin toimielinten kaksinaismoralismista ja ristiriitaisista käytännöistä. EU:n vahvistamilla normeilla heikennetään normeja periaatteina. Useissa tärkeissä tilanteissa on vaikea päätellä, mikä on ensisijaisin yhteinen arvomme: todellinen ihmisoikeuksien noudattaminen vai halvat kaasutoimitukset, jotka jäytävät periaatteitamme ja loppujen lopuksi myös Euroopan uskottavuutta.
Kollegani ovat toistaneet, kuinka tärkeä valtio Venäjä on. Vastaan, että näin todellakin on, mutta totuus on vielä tärkeämpi. En halua kritisoida jäsen Coveneyn tekemää työtä vaan kiitän häntä. Olen ainoastaan huolissani siitä, että arvojemme rapistuminen on saanut aikaan puutteita ja johtanut lepyttelevään sävyyn useissa asiakirjoissamme. Usein halutaan tarkoituksella tai alitajuisesti välttää liian selkeitä mielipiteenilmauksia ja liian jyrkkiä kantoja, jottei ärsytetä ihmisiä silloinkaan, kun he ovat väärässä.
Kiinnostaako täällä ketään se, että Venäjän sotilasoperaation aikana on kuollut noin 40 000 tšetšeenilasta? Ymmärtävätkö kollegani, kuinka murhatun legitiimin presidentin ruumista häpäistiin alkukantaisesti? Emme uskalla sanoa tosiasioita ääneen: Venäjä ei vielä ole maa, joka jakaa arvomme, vaan se on maa, jonka hallitus sallii sopimattomat kaupalliset menettelyt, koska se haluaa liittyä WTO:hon.
Useimmat meistä havaitsivat, että Kaukasuksen alueen rauhan ensisijainen tavoite muuttui Venäjän diplomaattien epäsuorasti tukemaksi periaatteeksi, jonka mukaan rauha saadaan aikaan tappamalla. Vetoamme siihen, ettei Venäjä anna näille tappamista kannattaville henkilöille mitään mahdollisuuksia, jotta voidaan välttää tämä väkisin luotu onnellinen loppu. 
Jas Gawronski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, lähes kaikki ovat kiittäneet mietinnön esittelijää, ja minä yhdyn heidän sanoihinsa. Tosiasiassa on loogista, etteivät kaikki ole kaikista asioista samaa mieltä, kun kyse on kuitenkin näin laajasta mietinnöstä, jossa käsitellään 70 valtion asioita. Vastoin parlamentin vasemmalla puolella istuvien jäsenten toteamuksia haluan kuitenkin ottaa esille muutamia rohkeita kannanottoja, joita esittelijä on esittänyt taloudellisista ja poliittisista suurvalloista, joiden suhteen parlamentti ilmaisee itseään aivan liian usein epäselvästi ja diplomaattisesti noudattaen reaalipolitiikan kyynistä asennetta ulkomaankaupan turvaamiseksi.
Tarkoitan nyt Kiinaa. Komissio ja neuvosto ovat ilmoittaneet halustaan tai jopa aikomuksestaan poistaa Kiinaa koskeva asevientikielto. On totta, että maa on edistynyt jonkin verran ihmisoikeuksien alalla, että se on merkittävä toimija terrorismin vastaisessa toiminnassa ja että se kohdistaa Pohjois-Koreaan hyödyllistä painostusta, jotta tämä lopettaisi ydinaseiden kehittelyn. Tämä ei kuitenkaan riitä, kuten mietinnössä todetaan. Haluan ennen kaikkea lisätä, ettei Kiinan pidä antaa käyttää hyväkseen Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen erimielisyyttä asiassa.
Tarkoitan myös Venäjää, joka ei traagisen Tšetšenian kriisin yhteydessä ja yleensä maata johtaessaan pysty vastustamaan sellaisten toimien toteuttamista, jotka ovat täysin ristiriidassa meidän demokratiakäsityksemme kanssa. Mietinnössä otetaan selvästi ja täsmällisesti kantaa myös tähän asiaan.
Totean lopuksi, että tuen koko sydämestäni tämän erinomaisen mietinnön taustalla mielestäni olevaa ajatusta: taloudellisten tai kaupallisten näkökohtien ei koskaan pitäisi johdattaa Euroopan unionia siihen, että se kieltää ihmisoikeusloukkauksia tapahtuneen tai vähättelee niitä. 
Ursula Stenzel (PPE-DE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Ihmisoikeuksia koskevat parlamentin mietinnöt ovat merkittäviä poliittisia kannanottoja, ei siksi että ne olisivat sitovaa lainsäädäntöä, vaan siksi, että niillä on poliittista vaikutusta ja niistä voidaan vetää johtopäätöksiä. Heikkoa mietinnössä on se, ettei suurin osa siitä todellakaan liity ihmisoikeuksiin. Kerron muutamia esimerkkejä.
Pidämme kaikki Kioton pöytäkirjaa tärkeänä, mutta sillä ei ole juuri mitään tekemistä ihmisoikeuksien kanssa. Sosiaaliset oikeudet ovat tärkeitä, mutta ne kuuluvat toiseen luokkaan. Ne eivät ole ihmisoikeuksia sanan varsinaisessa merkityksessä. Oikeus raskaudenkeskeytykseen ei ole ihmisoikeus vaan ihmisoikeusloukkaus. Ennen kaikkea EU:lla ei ole oikeutta määrätä, miten kukin maa toimii raskaudenkeskeytysten suhteen, vaan alalla noudatetaan toissijaisuusperiaatetta.
Jatkan lainaamalla Brechtiä. Hän kirjoitti kirjassaan "Arturo Uin valtaannousu" seuraavasti: "Kohtu, josta hän ryömi, on vielä hedelmällinen". Hän tarkoitti sillä antisemitismiä ja Hitlerin ja kolmannen valtakunnan saarnaamaa rotuvihaa. Emme voi sulkea silmiämme Venäjällä vallitsevalta antisemitismiltä erityisesti, kun sitä levittävät poliittiset päättäjät. Meidän on reagoitava siihen, että 20 duuman jäsentä vaati juutalaisjärjestöjen kieltämistä Venäjällä. Samoin on ymmärrettävä, että Venäjä on vastuussa Tšetšenian hirvittävästä sodasta ja ihmisoikeusrikkomuksista ja että tuo politiikka on Beslanissa ja muualla tapahtuneiden hirmutekojen taustalla. Itsemurhaiskut ovat keino tappaa, mutta niiden taustalla ovat poliittiset olot ja syyt. 
Ihmisoikeuksia koskevilta mietinnöiltä ei pidä odottaa kovinkaan paljon edes silloin, kun ne ovat peräisin parlamentista. On valitettava tosiasia, ettei ihmisoikeuksilla pelkästään päästä tarvittaviin poliittisiin ratkaisuihin.
Tämän lisäksi emme saa syyllistyä kaksinaismoralismiin. On mahdotonta hyväksyä, ettei Kroatian kaltaisen valtion kanssa aloiteta neuvotteluja EU:hun liittymisestä siksi, ettei se ole saanut pidätettyä ihmisoikeusrikkomuksista epäiltyä kenraalia, kun samaan aikaan neuvottelut aloitetaan Turkin kanssa, joka on äärimmäisen hitaasti ryhtynyt täyttämään Kööpenhaminan kriteereitä, mikä käy ilmi lehtiartikkeleista. En halua syyttää Turkin hallitusta siitä, että maan suosituin kirja on juuri Hitlerin "Mein Kampf", mutta täytyy kyllä ihmetellä, mitä maassa tapahtuu. 
Philip Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mietintö on erinomainen: se on laaja-alainen ja siinä tehdään useita teräviä ja myönteisiä huomioita. Valitettavasti juuri sen laaja-alaisuus osoittaa, kuinka yleisiä ihmisoikeusloukkaukset edelleen ovat kaikkialla maailmassa ja kuinka tärkeää on, että me, jotka välitämme näistä asioista, ilmoitamme kantamme kovaäänisesti ja saamme ne läpi.
Haluan korostaa kohdassa 49 esille otettua seikkaa eli Kashmirin ihmisoikeustilannetta. Kiitän esittelijää tavasta, jolla hän on työskennellyt kaikkien poliittisten ryhmien kanssa tässä arkaluonteisessa asiassa. Hyväksyn hänen esittämänsä kompromissisanamuodon, mutta olisin halunnut, että Kashmirin aluetta koskevien viittausten lisäksi olisi viitattu myös Kashmirin kansan kärsimyksiin. Tässähän on loppujen lopuksi kyse ihmisistä.
Edeltävässä kohdassa 48 todetaan, että maailman suurin toimiva demokratia on Intia, maa, jota ihailen. Mielestäni tämän toteamuksen pitäisi innoittaa Intiaa omaksumaan merkittävämpi moraalinen johtoasema Etu-Intian niemimaalla. Tämä tarkoittaa yhteistyötä Pakistanin lisäksi kaikkien sidosryhmien kanssa, jotta varmistetaan, että ihmisoikeusloukkauksiin puututaan pikaisesti.
Vapaan Kashmirin presidentti saapui eilen parlamenttiin avatakseen näyttelyn EU:n Kashmir-viikon alkajaisiksi. Tämä on ensimmäinen kerta, kun viikko järjestetään. Euroopan parlamentin kaikkien puolueiden yhteisen Kashmiria käsittelevän ryhmän varapuheenjohtajana totesin eilen ja totean nyt uudelleen, että Jammun ja Kashmirin kansalaisten olisi todellakin rohkaistuttava siitä, että ryhmä on kaikkien puolueiden yhteinen ja siinä ovat edustettuna kaikki kansalaisuudet ja että olemme sitoutuneet varmistamaan, että heidän äänensä kuuluu hyvin selvästi tässä parlamentissa. Odotamme kaikki sitä päivää, jolloin tämän kansan ääni saadaan meidän tuellamme selvästi kuuluville myös heidän isänmaassaan. 
Barbara Kudrycka (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, keskityn mietinnön kohtaan, jossa käsitellään Valko-Venäjää, maata, joka mietinnön mukaan eristäytyy yhä enemmän ympäröivästä Euroopasta. Opposition jäseniä on siepattu ja murhattu, vaalivilppi on yleistä, mielenosoittajia vangitaan ja lehdistöä sensuroidaan. Kaiken tämän lisäksi viranomaiset ovat vastikään kieltäneet kansalaisia opiskelemasta ulkomailla ilman lupaa ja rajoittaneet laillista työskentelyä ulkomailla. Myös Puolan kansalaiset ovat saaneet mahdollisuuden kokea käytännössä tämän kolhoosityylisen kommunismin riemun, sillä useiden puolalaisten rekat ja autot on takavarikoitu kolmen savukekartongin kuljettamisen vuoksi. Mielestäni on todella hämmästyttävää, että katsomme tyynesti vierestä ja jopa luonnostelemme rajatylittävää yhteistyötä koskevia eurooppalaisia periaatteita samalla, kun kuulemme päivittäin uusista ihmisoikeusrikkomuksista tässä EU:n naapurimaassa. Viimeksi eilen siellä pidätettiin yli 40 mielenosoittajaa, jotka halusivat viettää Tšernobylin katastrofin vuosipäivää. Komission ja neuvoston toimet ovat ainoastaan hidastaneet uudistuksia Valko-Venäjällä, sillä parlamentti antoi lähes kuusi kuukautta sitten asiaa koskevan päätöslauselman, eikä sen johdosta ole tapahtunut yhtään mitään. Hankkeet, joiden tavoitteena oli edistää kansalaisyhteiskunnan toimintaa, ovat jääneet lukuisissa seminaareissa ja huippukokouksissa analyysien, keskustelujen ja väittelyjen tasolle. Komissio ei usko, että lisäarvoa saataisiin radioasemien tukemisesta, jotta ne lähettäisivät ohjelmaa naapurimaista Valko-Venäjälle. Toisin sanoen se ei näe mitään hyötyä lehdistönvapauden kaltaisista arvoista tai siitä, että Valko-Venäjän propagandalle tarjotaan vaihtoehtoinen tietolähde. Nyt puhutaan yhteisen Valko-Venäjää koskevan politiikan noudattamisesta Venäjän kanssa. Tässä yhteydessä kysyn, millaisia ihmisoikeuksia onnistumme suojelemaan Valko-Venäjällä tekemällä yhteistyötä Venäjän kanssa ja kuinka me niitä pystymme suojelemaan? Tarkoittaisiko tämä sitä, että odotamme, kunnes maan hysteerinen diktaattori rikkoo yhä useamman kansalaisen ihmisoikeuksia? Vai olisiko meidän annettava amerikkalaisille tehtäväksi ratkaista EU:n naapurimaan ongelmat ainoastaan siksi, että meitä kiinnostavat enemmän Madagaskarin tapahtumat? 
Nicolas Schmit,
    Arvoisa puhemies, mietinnön tapaan keskustelustanne käy ilmi, että parlamentti kiinnittää erityistä huomiota ihmisoikeusongelmiin. Siitä heijastuu itse asiassa useimpien eurooppalaisten tästä asiasta tuntema huoli. Useat eurooppalaiset osallistuvat aktiivisesti ihmisoikeuksien edistämiseen ja puolustamiseen kaikilla niillä alueilla, joilla oikeuksia loukataan. Etenkin nuoret kiinnittävät erityistä huomiota ihmisoikeuksien edistämiseen.
Mielestäni tällä mietinnöllä ja tässä keskustelussa lähettämämme viesti on kohdistettava ennen kaikkea nuorille, jotta osoittaisimme heille, että rakenteilla oleva Euroopan unioni välittää ihmisoikeuksiin liittyviä arvojaan kaikkialle maailmaan. Mielestäni Euroopan unionista on maailmalla vallalla juuri tällainen käsitys, joka liittyy tiiviisti ihmisoikeuksien puolustamiseen.
Olen niin ikään samaa mieltä niiden kanssa, jotka katsovat, ettei pelkästään ihmisoikeuksien noudattamisella voida ratkaista kaikkia poliittisia ongelmia. Ulkopolitiikkaa ei voida korvata ihmisoikeuspolitiikalla. Kaikessa nimensä veroisessa arvoihin perustuvassa ulkopolitiikassa on kuitenkin ensisijaisesti puolustettava ihmisoikeuksia. Neuvoston puheenjohtajana olen saanut parlamentiltanne tällaisen viestin mietintönne välityksellä ja uskon, että kaikki jäsenvaltiot panevat huomionne merkille neuvoston tavoin. Yhtä ainoaa oikeaa tai helppoa ratkaisua ei luonnollisesti ole. Eri tilanteita ei voida käsitellä samalla tavalla, mutta perusviesti on kaikille sama. Neuvoston on omaksuttava juuri tämä parlamenttinne ilmaisema viesti kaikessa toteuttamassaan politiikassa. 
Joaquín Almunia,
     Arvoisa puhemies, minäkin haluan komission puolesta – kuten neuvoston puheenjohtaja Schmit juuri teki neuvoston puolesta – kiittää esittelijää ja Euroopan parlamenttia jälleen kerran tästä keskustelusta. Sen perusteella me keskustelua kuunnelleet ja siihen osallistuneet saimme käsityksen niiden edessämme olevien haasteiden laajuudesta, jotka liittyvät ihmisoikeuksien puolustamiseen ja suojeluun kaikkialla maailmassa.
Käsittelemämme aiheet ovat vaihdelleet terrorismin torjunnasta vähemmistöjen oikeuksien loukkauksiin, ja ne sisältävät joukon eri tasoilla tapahtuvia ihmisoikeusrikkomuksia. Mainitsitte useita maailman maita ja alueita lähes jokaisesta maanosasta. Olemme kaikki yksimielisiä siitä, että meillä on suuri vastuu Euroopan unionin toimielinten ja Euroopan kansalaisten edustajina ja että meidän on hoidettava velvollisuutemme ja suojeltava ihmisoikeuksia käytännössä sekä sisällytettävä niiden puolustaminen kaikkeen politiikkaamme ja erityisesti ulkopolitiikkaamme, kuten neuvoston puheenjohtaja juuri totesi.
Haluan näin ollen vahvistaa komission ja erityisesti komission jäsenen Ferrero-Waldnerin olevan sitoutuneita tehostamaan parlamentin ja neuvoston kanssa käytävää vuoropuhelua. Tarkoituksena on lujittaa eurooppalaista lähestymistapaa tällä alalla sekä parlamentin mietinnössään esittämiä ehdotuksia ja suosituksia. Toistan, että komissio antaa kirjalliset vastaukset kaikkiin kysymyksiin mahdollisimman pian. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ),
    Mietintö on erityisen tekopyhä ja sisältää useita perättömyyksiä. Lukuisista esimerkeistä mainittakoon tapa, jolla mietinnössä jätetään huomiotta kurdien ja turkkilaisten vaino ja Länsi-Saharan ihmisiin kohdistuvat ihmisoikeusrikkomukset ja jolla siinä viitataan Venezuelaan ja Kuubaan.
Haluan erityisesti korostaa Venezuelaa ja Kuubaa näistä maista vastikään saamieni kokemusten perusteella.
Vierailin Venezuelassa kahdesti viime vuonna ja olin paikalla presidentin viraltapanoa koskevan kansanäänestyksen aikoihin. Senhän voitti presidentti Chávez murskaavalla äänivyöryllä. Oli selvää, että Venezuelan hallituksella oli ollut vaikeuksia saada media-aikaa erityisesti yksityisillä opposition hallinnassa olevilla televisiokanavilla; jopa Euroopan parlamentti sai kärsiä tästä. Mietinnön kohtaa 84 ei voida hyväksyä, sillä itse asiassa juuri Venezuelan hallitus pyrkii tekemän yhteistyötä naapurivaltioidensa kanssa.
Vierailin äskettäin myös Kuubassa parlamentin kolmen eri poliittisen ryhmän edustajista koostuvan valtuuskunnan mukana. On järkyttävää, ettei mietinnön kohdassa 78 mainita lainkaan Yhdysvaltain Kuubaa koskevaa kauppasaartoa ja että siinä vaaditaan, että Kuubaan sovellettaisiin erityiskohtelua. Siinä ei lainkaan huomioida pysyvästä Yhdysvaltain kauppasaarrosta aiheutuvia seurauksia. 
Puhemies.
   – Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma romanien tilanteesta Euroopan unionissa. 
Vladimír Špidla,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, komissio haluaa kiittää Euroopan parlamenttia siitä, että se on sisällyttänyt tämän aiheen esityslistalleen, ja tunnustaa parlamentin keskeisen aseman vähemmistöjen, myös romanien, oikeuksien suojelussa. Se, että romaniyhteisöä edustavat parlamentin jäsenet ovat tänään täällä läsnä, korostaa entisestään tämän aseman merkitystä.
Euroopan unionin perustana oleviin perusoikeuksiin kuuluu syrjimättömyysperiaate. Romaneille on annettava mahdollisuus osallistua täysimääräisesti taloudelliseen, sosiaaliseen ja poliittiseen elämään, ja siksi meidän on tehtävä yhteistyötä torjuaksemme ennakkoluulot, syrjintä ja sosiaalinen syrjäytyminen, joista romanit ovat kärsineet vuosisatojen ajan. Tämä on valtava haaste, ja se edellyttää meiltä yhteensovitettua toimintaa useilla aloilla, etenkin koulutuksen, työllisyyden, asumisen ja sosiaalipalvelujen alalla. Vastuu näiden kysymysten ratkaisemisesta on pääosin kansallisilla viranomaisilla ja alue- ja paikallisviranomaisilla, sillä viimeksi mainituissa on mitä todennäköisemmin romanien edustajia. Vaikka sekä kansalaisyhteiskunnalla että itse romaneilla on tässä tärkeä rooli, romanien tilanne on koko Eurooppaa koskettava kysymys, joka edellyttää yhteisötason ratkaisua. Tämä ratkaisu voi olla monimuotoinen.
Komissio seuraa aktiivisesti romanien tilannetta sekä Euroopan unionissa että ehdokasvaltioissa. Romanien ja muiden vähemmistöjen tilannetta arvioidaan poliittisten perusteiden pohjalta osana liittymisvalmisteluja. Wienissä sijaitseva Euroopan rasismin ja muukalaisvihan seurantakeskus kiinnittää tähän kysymykseen erityistä huomiota tutkiessaan rasismin ja muukalaisvastaisuuden ilmenemismuotoja Euroopan unionissa. EU on ottanut käyttöön sitovan oikeudellisen kehyksen, jolla pyritään torjumaan rotuun tai etniseen alkuperään perustuvaa syrjintää, ja yhteisön voimassa olevissa säädöksissä kielletään suora tai epäsuora syrjintä työllisyyden, koulutuksen, sosiaalisuojan, omaisuuden ja palvelujen alalla. Komissio pyrkii varmistamaan, että nämä säädökset siirretään osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja se tukee myös kulttuuri- ja koulutustoimia, kuten romanien kanssa työskenteleviä järjestöjä koskevia erityistoimenpiteitä.
Euroopan unioni antaa merkittävää rahoitusta toimenpiteille, joilla edistetään romaniyhteisön osallisuutta. Liittymisvalmistelujen aikana Phare-ohjelmasta myönnettiin yli 100 miljoonaa euroa romanihankkeille, ja komissio auttaa aktiivisesti kansallisia elimiä hyödyntämään rakennerahastoja romanien ja muiden heikossa asemassa olevien ryhmien osallisuuden edistämiseksi. Useilla muilla yhteisön ohjelmilla kannustetaan kokemustenvaihtoon ja tuetaan työllisyyden, koulutuksen, ammatillisen koulutuksen ja tutkimuksen alan erityishankkeita EU:ssa ja muutamissa yhteisön ulkopuolisissa maissa.
Komissio pyrkii varmistamaan, että romanien tilanne otetaan huomioon kaikissa EU:n ohjelmissa ja politiikoissa, jotka voivat olla tältä osin merkityksellisiä. Tätä varten on perustettu ryhmä, joka muodostuu kaikkien asiasta vastaavien pääosastojen edustajista ja jonka tavoitteena on vaihtaa tietoa parhaista käytännöistä, koordinoida toimintapolitiikkoja ja käydä vuoropuhelua toimielinten ulkopuolisten osallistujien kanssa. Viime kokouksessa ryhmä vaihtoi tietoja romaniyhteisöä edustavan parlamentin jäsenen kanssa. Komissio tekee yhteistyötä myös muiden kansainvälisten järjestöjen kanssa, joiden tehtävänä on edistää romanien osallisuutta, ja komissio on säännöllisesti yhteydessä Euroopan neuvostoon, taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön (OECD), Maailmanpankkiin ja muihin tärkeisiin toimijoihin.
Euroopan unioni asetti itselleen Lissabonin strategiassa kunnianhimoiset tavoitteet, jotka liittyvät uusien työpaikkojen luomiseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja kestävään kehitykseen. Se, että monet EU:n kansalaisista ovat sosiaalisesti syrjäytyneitä, koska he kuuluvat romaniyhteisöön, heikentää valmiuksiamme saavuttaa nämä tavoitteet. Romanien sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen perusoikeuksien, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja EU:n sosiaalisen ja taloudellisen kehityksen nimissä on meidän kaikkien vastuulla. Komissio haluaa kiittää parlamenttia sen tuesta ja toimista tällä alalla. 
Járóka, Lívia,
   .  Arvoisa puhemies, EU:n rajojen sisä- ja ulkopuolella elävät romanit ovat kärsineet päivittäisestä syrjinnästä jo vuosisatojen ajan. Euroopassa vallitseva läpitunkeva romanivastainen henki ja päivittäinen syrjintä estävät meitä osallistumasta täysimääräisesti ja tasa-arvoisesti sosiaaliseen ja taloudelliseen elämään Euroopassa ja maissa, joita pidämme kotimainamme. Monet kansainväliset järjestöt ovat käynnistäneet viime vuosina ohjelmia, joilla pyritään vähentämään romaneihin kohdistuvaa syrjintää ja edistämään romanien kattavaa sosiaalista osallisuutta. Näihin kiireellisiin kysymyksiin ei ole kuitenkaan laadittu yhteistä eurooppalaista suuntaviivaa tai vastausta.
Euroopan parlamentin viiden ryhmän päätöslauselmaesitys ja komission jäsenen Vladimir Spidlan tämän hetkinen näkemys aiheesta ovat eräänlaisia virstanpylväitä tässä kysymyksessä. Päätöslauselma on osoitus siitä, miten eri poliittiset voimat ovat yhtenä rintamana sitoutuneet torjumaan vallitsevaa romanivastaista henkeä ja rakenteellista syrjintää. Päätöslauselmassa vaaditaan yhdenvertaisia mahdollisuuksia työelämässä, koulutuksessa, asumisessa, terveydenhuollossa ja osallistumisessa poliittiseen elämään.
Romaneihin kohdistuva yhteiskunnallinen syrjintä jatkuu uusissa jäsenvaltioissa EU:hun liittymisen jälkeenkin samaan tapaan kuin vanhoissakin jäsenvaltioissa. Tämä yksistään vahvistaa, että EU:n toimielinten on vastakin seurattava ja tarkkailtava jatkuvasti ihmisoikeuksien kunnioittamista. Romanien oikeuksien voimakas ilmentyminen Euroopassa edellyttää, että Kööpenhaminan poliittiset kriteerit pannaan yhdenmukaisesti täytäntöön vanhoissa ja uusissa jäsenvaltioissa kuten myös ehdokasvaltioissa. Eräs huonossa asemassa olevaa romanivähemmistöä koskettavista polttavimmista kysymyksistä on työpaikan löytäminen. Romanien palaaminen työmarkkinoille on hyvin tärkeää, ja romanien työllisyyden parantamiseksi on toteutettava lyhyen aikavälin alustavia toimenpiteitä. Hiljattain laajentuneen EU:n väestöstä 15 prosenttia elää köyhyydessä ja 9 prosenttia elää pitkäaikaisessa ja äärimmäisessä puutteessa. Nämä indikaattorit paljastavat, että tilanne on paljon pahempi uusissa jäsenvaltioissa. On myös ilmeistä, että pitkäaikaisessa äärimmäisessä köyhyydessä elävistä ihmisistä huomattava määrä on romaneja ja että romaniväestön työttömyysaste on usein jopa 80 prosenttia tai enemmän.
Lissabonin strategisten tavoitteiden saavuttamisella olisi epäilemättä myönteinen vaikutus romanien elämään, ja tietoinen ja päättäväinen integroiminen poliittiseen elämään edistäisi varmastikin osaltaan Lissabonin strategian toteutumista. Lissabonin strategian tavoitteita ei saavuteta, jollemme ota päättäväisiä askelia ja ryhdy todellisiin toimiin romanien integroimiseksi valtayhteiskuntaan. Euroopan komission entistä voimallisemman poliittisen sitoutumisen on ilmennyttävä todellisena toimintana, jonka perustana on ammattimaisuus, ja on perustettava yhtenäinen järjestelmä, jolla suojellaan vähemmistöjä ja edistetään Euroopan romaniväestön integroitumista kaikista näkökulmista. Euroopan parlamentin on toimittava vähemmistöjen etuja ajavana elimenä, ja sen on työskenneltävä kansalaisjärjestöjen ja jäsenvaltioiden hallintoelinten ohella yhteisvoimin komission kanssa sen tärkeimpänä liittolaisena. Toivomme, että Euroopan komissio ja jäsenvaltioiden hallitukset käyttävät Euroopan parlamentin päätöslauselmaa romanien tilanteesta Euroopassa ammatillisena perustana toteuttaessaan asiaa koskevia toimia. Lopuksi haluaisin kiittää kaikkien viiden ryhmän kollegojani ja neuvonantajiamme sekä kansalaisjärjestöjä aktiivisesta osallistumisesta tämän päätöslauselman laatimiseen. 
Martine Roure,
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, romanit saapuivat Kreikkaan 300-luvulla, ja he ovat eläneet Euroopan maaperällä useiden vuosisatojen ajan. Vaikka romaniväestön keskuudessa ei olekaan tehty väestönlaskentaa, eri puolilla Eurooppaa arvioidaan elävän noin kahdeksan miljoonaa romania. Romanit kärsivät syrjinnästä, syrjäytymisestä ja rotuerottelusta kaikilla julkisen ja yksityisen elämän aloilla, kuten julkiselämän palvelujen, koulutuksen, työllisyyden, terveydenhuollon ja asumisen aloilla, puhumattakaan rajanylityksistä ja turvapaikkamenettelyistä. Tällainen syrjintä ei ole enää yksistään romanien ongelma, vaan se koskettaa kaikkia eurooppalaisia, ja meidän on osoitettava yhteisvastuuta parantaaksemme heidän elinolojaan. Meidän on tietenkin tuomittava voimakkaasti kaikenlainen romaneihin kohdistuva syrjintä mutta meidän on myös mahdollistettava, että romaneille tarjotaan asianmukaisia asuntoja, koulutusta, terveydenhuoltopalveluja ja sosiaaliturvaa. Meidän on todellakin tehtävä kaikki mahdollinen varmistaaksemme, etteivät romanit ole pakotettuja jättämään kotimaataan kurjien elinolojensa ja toisinaan jopa vainon takia.
Euroopan unionin on tunnustettava romanivähemmistö, jotta se voi antaa romaneille välineet torjua kaikenlaista syrjintää. Siksi pyydämme komissiolta toimintasuunnitelmaa, jossa esitetään jäsenvaltioille ja ehdokasvaltioille selvät suositukset kaikkien romanien niin taloudellisen osallisuuden kuin yhteiskunnallisen ja poliittisenkin osallisuuden edistämiseksi Euroopassa. Olemme puhuneet tästä jo pitkään, ja nyt on korkea aika ryhtyä toimiin. Tämä tilanne on jatkunut riittävän pitkään. Romanien oikeuksia ei saa rajata asianmukaisiin elinoloihin. Eurooppa on monikulttuurisuuden kehto. Romanikulttuurin edistämisellä on tärkeä merkitys syrjinnän, rasismin ja muukalaisvihan torjunnalle. Romanien on voitava jäädä kotimaahansa, jos he sitä haluavat, eikä heitä saa ajaa tien päälle. Tämä on tärkeää ja merkityksellistä meidän kaikkien näkökulmasta. Velvollisuutemme on toimia, ja se on tehtävä nopeasti. 
Mohácsi, Viktória,
   .  Arvoisa puhemies, olemme todistamassa historiallista hetkeä: ensimmäistä kertaa Euroopassa Euroopan parlamentti pystyy antamaan tällaisen päätöslauselman, ja äänestämme siitä huomenna. Euroopan unioni, Euroopan parlamentti ja kaikki muut elimet, jotka valvovat, antavat ja tarkistavat lainsäädäntöä, arvostelevat usein ihmisoikeuksien noudattamista EU:n rajojen ulkopuolella. Toisaalta tämä on historiallinen hetki, koska tämä on ensimmäinen asiakirja, jossa arvostellaan ihmisoikeuksien kunnioittamista EU:ssa, tarkemmin sanottuna romanien ihmisoikeuksien kunnioittamista. Tällainen parlamentissa nyt ensimmäistä kertaa parlamentin historian aikana ilmenevä poliittinen mieliala on tärkeä, sillä romaneihin EU:ssa kohdistuvan syrjinnän ei tarvitse enää olla kielletty aihe.
Nykyään 25 jäsenvaltion EU:ssa vammaisuusaste on keskimäärin 60 prosenttia. Toisin sanoen keskimäärin 60 prosenttia lapsista, jotka on todettu kehitysvammaisiksi, on romaneja. Sen lisäksi että olemme tuhonneet lasten mahdollisuudet jatkokoulutukseen, olemme myös asettaneet heidät tilanteeseen, josta heillä ei ole ikinä ulospääsyä, ja näin käytännöllisesti katsoen sinetöimme lasten kohtalon seitsemän vuoden iässä. Asumiseen liittyvät ongelmat, häädöt, pakkosterilointi, erilliset synnytysosastot ja monet muut syrjivät käytännöt, jotka mainitaan myös päätöslauselman useissa kohdissa, eivät tule lainkaan yllätyksenä EU:ssa, ja jätän tässä yhteydessä tahallani mainitsematta kyseiset valtiot
Poliittisen osallisuuden edistäminen on toinen EU:n tärkeä tehtävä, ja siihen liittyviä puutteita tarkastellaan erityisesti muutamissa kohdissa. EU:ssa on nykyään noin 7–8 miljoonaa romania, mutta Euroopan parlamentissa romaneilla on vain kaksi tätä etnistä alkuperää olevaa jäsentä. Olen hyvin ylpeä kotimaastani, sillä me molemmat tulemme Unkarista. Romaneilla ei ole kuitenkaan muita poliittisia edustajia mistään muusta maasta sen enempää komissiossa kuin muissa EU:n toimielimissäkään.
Nämä puutteet osallistumisessa on poistettava eikä ainoastaan EU:ssa, mikä on pääosin meidän tehtävämme, mutta myös jäsenvaltioiden hallituksissa, jotta EU:n antamien direktiivien ja suuntaviivojen lisäksi, joissa määritetään yksittäisten maiden asiaa koskevat strategiset toimintalinjat, jäsenvaltioiden hallitukset ymmärtävät, että tämä on koko yhteiskunnan yhteinen velvollisuus kaikkialla Euroopassa. Romanien tehtävänä ei ole ratkaista tätä ongelmaa, sillä he eivät pidä lapsiaan kehitysvammaisina eivätkä romaninaiset halua munasarjojaan poistettavan.
Yleisten mielipidekyselyjen mukaan romanit tuntevat itsensä eniten eurooppalaisiksi nimenomaan Euroopassa. Tämä tulos ei ole lainkaan yllättävä, sillä romanit eivät pysty enää luottamaan omaan hallitukseensa missään maassa ja etenkään Keski-Euroopan itäisissä maissa. Poliittiset puolueet korvaavat toisensa kausi kauden jälkeen, mutta yksikään hallitsevista poliittista puolueista ei ole kyennyt ratkaisemaan tätä ongelmaa ja poistamaan syrjintää. Romanien ainoa toivo on Euroopan unioni ja Euroopan parlamentti, jonka jäseniä me kaikki olemme, ja huomenna toimitettavassa äänestyksessä pyrimme saattamaan päätöslauselman voimaan. Luotan siihen, että romanien tilannetta koskevalla päätöksellämme vahvistetaan ihmisoikeuksia koskevat todelliset normit. 
Elly de Groen-Kouwenhoven,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan unionin laajentumisen myötä romanikansalaisten määrä on kasvanut 7 miljoonasta 9 miljoonaan. Koska laajentumisprosessi jatkuu, EU:ssa on tulevaisuudessa 12–15 miljoonaa romania. Romanit ovat asuneet tuhansien vuosien ajan hajallaan, mutta yhdentyneessä Euroopassa heistä tulee EU:n kansalaisia. Liittyminen Euroopan unioniin merkitsee vuosia kestäneen taistelun loppumista ja yhteistyön alkua. Miten voimme kuitenkaan tehdä yhteistyötä, jos ihmisiä eristetään?
Romanikysymys on sidoksissa ennen kaikkea työttömyyteen ja puutteelliseen koulutukseen ja terveydenhuoltoon sekä puutteellisiin asuinoloihin. Perimmiltään kyse on kuitenkin romaneihin kohdistuvasta rasismista tai tarkemmin sanottuna mustalaisvastaisuudesta tai romanivihasta. Voimmeko hyväksyä sen, että miljoonilta EU:n kansalaisilta puuttuvat perusihmisoikeudet ja että he kärsivät poliisien ahdistelusta; sen, että tuhannet koululaiset pysyvät lukutaidottomina ja että työttömyysaste on yli 70 prosenttia tai että etnisten puhdistusten yhteydessä ihmisiä myrkytetään ja naisilla ja lapsilla käydään kauppaa, myös läntisissä EU-valtioissa, jotka myös karkottavat turvapaikkaa hakeneet romanit vuonna 1951 tehdyn Geneven pakolaissopimuksen vastaisesti?
Romanien osallistuminen politiikkaan on myös puutteellista, minkä vuoksi romanien edustajia ei ole riittävästi, jotta heidän asioihinsa kiinnitettäisiin tarpeeksi huomiota. Nykypäivän käytäntö ei ole ainoastaan inhimillinen tragedia: romaneista on tehty poliittinen väline. Mitä on tapahtunut niille miljoonille dollareille ja euroille, jotka Yhdysvallat ja EU ovat lahjoittaneet itäisille Euroopan maille romanihankkeita varten?
Romanien etujen ajamiseksi luoduissa rakenteissa romanikysymystä käytetään usein tekosyynä. Todellisuudessa valtaosa varoista käytetään palkkoihin, matkoihin ja kansalaisten, virkamiesten ja politiikkojen ostamiseen. Tällaista menettelyä kutsutaan lahjonnaksi mutta todellisuudessa se on manipulointia. Maailmassa on monia ihmisiä, jotka eivät halua dynaamista Eurooppaa; he harjoittavat hajota ja hallitse -politiikkaa pitämällä yllä köyhyyttä ja ottamalla Itä-Euroopan maat hallintaansa. Romaneista, Euroopan suurimmasta ja haavoittuvimmasta vähemmistöryhmästä, on tullut vastoin tahtoaan tämän yleismaailmallisen pelin uhreja ja osallistujia.
Siksi jo yksistään poliittisesta näkökulmasta on välttämätöntä lujittaa romaniväestön asemaa. Heidän poliittinen osallistumisensa vaaleihin on tärkeää. Meidän on saatava romanit äänestämään ja asettumaan ehdolle kaikilla politiikan tasoilla. Etyjin kehittämä romaneilta-romaneille-lähestymistapa on eräs tehokas keino romanien aseman lujittamiseksi. Kaikkien eurooppalaisten järjestöjen olisi ryhdyttävä palkkaamaan romaneja romaneille ja muille tarkoitettuihin työpaikkoihin – minulla on romaniavustaja.
Mustalaisvastaisuus on häpeä ja uhka EU:lle. 
Vittorio Emanuele Agnoletto,
   . Arvoisa puhemies, keskustelemme erittäin tärkeästä päätöslauselmasta, josta äänestetään huomenna, ja saimme kuulla muutama tunti sitten, että Napolin alueella sijaitsevalla romanileirillä syttyi eilen tulipalo, jonka seurauksena kuoli eräs nuori poika, ja hänen isänsä ja erään toisen nuoren pojan tila on vakava.
Useita Italian kaupunkeja edustava romanivaltuuskunta – joka on ollut paikan päällä kahden päivän ajan tavatakseen parlamentin jäseniä ja antaakseen heille tietoa – kertoi minulle välittömästi nämä uutiset kuultuaan siitä. He olivat surullisia tapahtuman johdosta mutta totesivat, että tällaisia asioista tapahtuu valitettavasti jatkossakin. Missä niitä tapahtuu? Italiassa, vanhan Euroopan sydämessä, jossa nämä ihmiset – joista valtaosa ei ole ollut kiertolaisia enää pitkään aikaan – sijoitetaan leireille ilman vettä, sähköä tai palveluja.
Eräs heistä sanoi tänään: "Nukuin ensimmäistä kertaa elämässäni kontissa, kun tulin Italiaan. Kotona minulla oli talo." Euroopan unionissa vahvistetut oikeudet loppuvat kiertolaisleirin rajoille, ja Italian hallitus pyrkii edelleen kitkemään – tämä on nimenomaan oikea termi – romaniväestön maasta joukkokarkotuksilla.
Tällaisessa tilanteessa on mahdotonta antaa lapsille opetusta ja saada heidät käymään koulua. Eräillä Italiassa syntyneillä 20-vuotiailla nuorilla ei ole Italian henkilötodistusta. Eräässä hiljattaisessa tapauksessa Italiassa syntyneiden lasten katsottiin olevan Jugoslavian kansalaisia tietämättä, mistä valtiosta on kyse, sillä Jugoslaviaa ei enää ole edes olemassa. Monien minun kotimaassani asuvien romanikansalaisten henkilötodistuksessa – jos heillä ylipäätään on sellainen – on kiertolaisleirin osoite ja suluissa ilmaisu "romanileiri". On selvää, etteivät he löydä työpaikkaa ja että heihin kohdistuva syrjintä kasvaa, kun heidän tilanteensa on tämä.
Totean lopuksi, että huomenna toimitettava äänestys on erittäin tärkeä, mutta se on sitäkin tärkeämpi, jos etenkin Euroopan komissio panee sen täytäntöön. Emme saa unohtaa, että komission jäsen Frattini, jonka pitäisi vastata tästä kysymyksestä, on italialainen, vaikka mielestäni hän muistuttaakin hyvin paljon apinaa, jolla oli tapana hokea, että jollemme näe mitään pahaa, kuule mitään pahaa tai puhu mitään pahaa, vältymme pahalta. 
Alessandro Battilocchio (NI ).
   Arvoisa puhemies, puhun Italian uuden sosialistisen puolueen (PSI) puolesta. Minulla on ollut kunnia tavata useita romaneja niinä vuosina, joina olen harjoittanut sosiaalista ja poliittista toimintaa, ja tuen heidän oikeutettuja vaatimuksiaan. Uuden PSI-ryhmän sosialidemokraattiset jäsenet toivovat, että 8. huhtikuuta, jolloin vietetään kansainvälistä romanipäivää, ei ole ainoastaan juhlapäivä, vaan ennen kaikkea mahdollisuus lisätä kansalaisten tietoisuutta Euroopan suurimman etnisen vähemmistön nykyään kohtaamista ongelmista.
Haluaisin tuoda esiin vain yhden näkökohdan, joka on mielestämme erityisen tärkeä: komission antamista sitoumuksista – myös hiljattaisista sitoumuksista – huolimatta meidän on pantava merkille, että muutamissa jäsenvaltioissa ja ehdokasvaltioissa romaninuoret erotellaan usein kehitysvammaisille tarkoitettuihin kouluihin tai ohjataan oppimisvaikeuksista kärsivien lasten luokkiin. On ilmeistä, että tämä lisää rauhattomuuden ja sosiaalisen syrjäytymisen tunnetta. Tämän sijasta on taattava kattava pääsy tavanomaiseen koulutusjärjestelmään, sillä koulut ovat keskeisessä asemassa kattavan sosiaalisen osallisuuden edistämisessä.
Nykyinen tilanne muodostaa epäoikeudenmukaisen aukon, joka on täysin niiden tasa-arvoa, suvaitsevuutta ja kunnioitusta koskevien periaatteiden vastainen, jotka ovat EU:n vaaliman yhteisvastuun ytimenä. Jokaisen on pyrittävä muuntamaan sanat teoiksi omalla osaamisalallaan. 
Edit Bauer (PPE-DE ).
    Romanikysymys on eräs Euroopan unionin kaikkein monimutkaisimpia sosiaalisia ja poliittisia kysymyksiä. Erilaisten suunnitelmien toteuttamisella ei ole onnistuttu löytämään onnistunutta ratkaisua niin kutsuttuun romaniongelmaan. Kaikki pyrkimykset käsitellä sitä yhteiskunnallisena ongelmana ovat kariutuneet kulttuurierojen takia. Pyrkimykset integroida romaniyhteisö ovat usein muuttuneet lopulta pyrkimyksiksi sulauttaa romaniyhteisö, mikä on myös epäonnistunut. Koska romanikysymys on monimutkainen, se on selvästi sosiaalisten, etnisten ja/tai vähemmistöä koskevien ongelmien leikkauspisteessä. Ongelma ei selvästikään ole yhtä vakava kaikissa maissa. Baltian maissa ei ole romaneja, mutta Euroopan unionin eteläisissä maissa ja uusissa jäsenvaltioissa ongelma on hyvin usein mittavampi kuin mistä yksittäisellä maalla on valmiudet selvitä.
On ilmeistä, että monissa maissa siirtymisestä markkinatalouteen ei ole ollut etua romaneille. Merkittävä osa tästä vähemmistöryhmästä kuuluu niihin, jotka eivät ole onnistuneet mukautumaan uusiin olosuhteisiin ja jotka ovat todenneet sen mahdottomaksi. Heidän epäsuotuisa tilanteensa, äärimmäinen köyhyytensä ja korkea työttömyytensä ei voi johtua yksistään rotusyrjinnästä. Ongelma on hyvin usein paljon laajempi. Se alkaa puutteellisesta koulutuksesta. Huonoin tilanne on selvästikin niillä, jotka elävät syrjäisissä paikoissa, erillisillä asutusalueilla, joilla ei ole mahdollisuuksia saada opetusta, sähköä tai juoksevaa vettä, ja hyvin korkean työttömyysasteen alueilla.
Slovakia mainittiin muutama kuukausi sitten romanien yhteydessä – romaninaisten pakkosterilointia koskevan väitteen yhteydessä. Haluan toistaa, mitä varapääministerimme totesi naisten oikeuksien ja sukupuolten välisen tasa-arvon valiokunnassa – että perusteellisen poliisitutkinnan mukaan tällaisia laittomia pakkosterilointeja ei ole tehty. Samalla paljastui kuitenkin, että alaa koskeva lainsäädäntö on vanhentunut ja sitä on selkeytettävä. Lopuksi haluaisin kertoa kannattavani päätöslauselmaa, sillä romaneista ja heidän tilanteestaan esiintyy useita myyttejä ja ehkäpä vielä enemmän ennakkoluuloja, ja todellinen ymmärtämys puuttuu.
Olen vakuuttunut siitä, että romaniongelma ylittää yksittäisten valtioiden rajat ja että sitä on tarkasteltava eurooppalaisena ongelmana, aivan kuten komission jäsen Špidla totesi. On ehdottoman välttämätöntä hyödyntää yksittäisten maiden parhaita kokemuksia ja ohjata rakennerahastojen varoja ongelman käsittelyyn yhdessä romanien kanssa – tämä on todellakin olennainen näkökohta tältä osin. Mielestäni tämä päätöslauselma on asianmukainen ja välttämätön askel siihen suuntaan. 
Hannes Swoboda (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin ylpeä siitä, että minun ryhmässäni on useita kollegoja, jotka ovat hyvin sitoutuneita ajamaan romanien asiaa ja seuraamaan alan kehitystä. Olen hyvin iloinen myös siitä, että meillä on muissa ryhmissä monia samanmielisiä ystäviä, minkä ansiosta voimme huomenna kirjoittaa yhdessä uuden luvun romanien integrointia koskevaan historiaan.
Olen painostanut keskustelemaan tästä kysymyksestä siitä syystä, että vierailin Novi Sadissa Euroopan parlamentin valtuuskunnan kanssa. Olimme tarkastelemassa unkarilaisen vähemmistön tilannetta, ja näimme kaupungin laidalla erään alueen, joka oli tarkoitettu Kosovosta karkotetuille romaneille ja jossa vallitsivat käsittämättömät olot.
Tilanne on valitettavasti se, että kaikissa konflikteissamme romanit ovat usein joutuneet kärsimään ensimmäisinä. Romanien tilanne on kuitenkin ylipäätään epätyydyttävä ilman tällaisia konfliktejakin, eikä ainoastaan uusissa jäsenvaltioissa, joissa romaneja on enemmän, vaan myös monissa vanhoissa jäsenvaltioissa. Jos osoitamme sormellamme toisia ja haluamme antaa muille maille suosituksia siitä, miten niiden olisi kohdeltava vähemmistöjään, on ensisijaisen tärkeää, että myös me Euroopassa kohtelemme omia vähemmistöjämme – etenkin suurinta vähemmistöämme, romaneja – samalla tavoin ja annamme heille mahdollisuuden osallistua ja katkaisemme järkyttävän noidankehän, jossa monet romanit saavat huonompaa koulutusta ja ohjataan erillisiin kouluihin ja jossa he saavat puutteellisen koulutuksen vuoksi myös huonommat työmahdollisuudet ja huonommat tulot. Huonot tulot johtavat puolestaan terveysongelmiin, ja näin tämä noidankehä jatkuu. Meidän on katkaistava se yhdessä.
Ehdotin jo jokin aika sitten, että perustamme vähemmistökysymyksistä ja etenkin romaneihin liittyvistä kysymyksistä vastaavan komission jäsenen viran. Vaikka asian hyväksi ei ole tehty mitään, tiedän ja olen silti varma siitä, että komission jäsenen Špidlan alaisuudessa romanikysymys on hyvissä käsissä. Pyydän komission jäsentä kuitenkin – ja kollega Roure mainitsikin jo tästä – sisällyttämään vaatimaamme komission tiedonantoon kuvauksen paitsi nykyisestä tilanteesta myös siitä, millainen tilanne voisi olla ja minkälaisia parannuksia voimme vielä tehdä myös ilman EU:n tason toimivaltaa.
Arvoisa komission jäsen, totesitte aivan oikein, että kyse on eurooppalaisesta ongelmasta, johon meidän on löydettävä eurooppalainen ratkaisu, paitsi eurooppalaisella luonnollisestikin myös kansallisella tasolla. Jos parlamentissa tehdyn yhteistyön jälkeen onnistumme huomenna antamaan päätöslauselmalla sysäyksen ratkaisun löytämiseksi, silloin olemme ottaneet yhden tärkeän askeleen.
Arvoisa komission jäsen, teidän ja komission avulla voimme saavuttaa 10 seuraavan vuoden aikana todellisia ja selviä parannuksia romanien integroinnissa eurooppalaiseen yhteiskuntaan.

Milan Horáček (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Špidla, hyvät parlamentin jäsenet, tähän päivään mennessä emme valitettavasti ole tarkastelleet riittävästi eurooppalaisen romaniväestön ja muiden kansanryhmien asemaa. Aikoinaan Euroopassa oli mahdollista liikkua vapaasti ja valita oma elämäntapansa ja kulttuurinsa. 1900-luvulle oli valitettavasti ominaista pyrkimys tuhota muutamat kansat kokonaan. Saksalaisten Böömin ja Määrin miehityksen aikana käytössä oli kaksi romanien keskitysleiriä, toinen Letyssä Etelä-Böömissä ja toinen Hodoninissa Kunstatin lähellä Määrissä.
Katsomme, että ihmisoikeudellisesta, poliittisesta, moraalisesta ja yksistään inhimillisestä näkökulmasta on täysin häpeällistä, että Letyn entisen keskitysleirin alueella on ollut jo 40 vuoden ajan sikala. Emme saa antaa tällaisen häväistyksen jatkua paikalla, jossa useat tuhannet ihmiset, joiden joukossa oli monia lapsia, ovat joutuneet kärsimään ja sadat ihmiset ovat kuolleet. Böömin ja Määrin suojelualueella vuonna 1942 asuneista noin 6 000 romanista vain vajaa 600 palasi kotiin keskitys- ja kuolemanleireiltä vuonna 1945. Se on kymmenesosa.
Koska ongelma ei kosketa enää yksistään Tšekin viranomaisia vaan koko Eurooppaa, vaadimme, että kyseinen sikala sijoitetaan muualle ja että entisen keskitysleirin paikalle pystytetään sovelias muistomerkki kansallissosialismin uhrien muistoksi. Järjestimme parlamentissa aihetta koskevan näyttelyn viime viikolla. Minulla on tässä aihetta koskevat asiakirjat. Haluaisin pyytää teitä kannattamaan tätä vaatimusta, ja kiitän kaikkia parlamentin ryhmiä yhteistyöstä. 
Luca Romagnoli (NI ).
    Arvoisa puhemies, pyydän teiltä kärsivällisyyttä, sillä se, mitä aion sanoa, poikkeaa edellä puhutusta. Kuten kaikki unionin etnokulttuuriset vähemmistöt – niin kansalliset vähemmistöt, kuten sardinialaiset, korsikalaiset, baskit ja gaelit kuin lailliset maahanmuuttajatkin – myös romanien etninen ryhmä ansaitsee huomiomme. Aivan samaan tapaan kuin edellä mainitsemieni yhteisöjen myös romaniyhteisön on kuitenkin noudatettava sosiaalista rinnakkaiseloa ja yhteiskunnallisen järjestyksen vastavuoroista kunnioittamista koskevia sääntöjä. 
En tiedä ainakaan henkilökohtaisesta kokemuksesta, onko romanit integroitu yhteiskuntaan Romaniassa ja Bulgariassa, ja jos on, niin millä tavoin. Näin on kuitenkin tehty minun kotimaassani, jossa poliisiviranomaiset eivät saa mennä romanileireille, terveysviranomaiset eivät saa antaa hoitoa tai toteuttaa tarkastuksia ja jossa on mahdotonta puuttua koulupoissaoloihin, suorittaa väestönlaskentaa, tarkastaa lasten elinoloja ja vanhempien määräysvallan laillisuutta, tai valvoa, noudatetaanko sukupuolten välistä tasa-arvoa ja ihmisoikeuksia, ja voisin jatkaa tätä luetteloa tuntikausia.
Komissio haluaa ottaa käyttöön toimenpiteitä työpaikkojen tarjoamiseksi romaniyhteisölle. Näitä ja muita sietämättömiä etuoikeuksia kannatetaan kaikkien ryhmien, niin Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän kuin äärivasemmistoryhmänkin esittämissä viidessä päätöslauselmassa. Tiedämme, että edustamme miljoonia Euroopan unionin kansalaisia ainakin tässä kysymyksessä ja torjumme sekä komission julkilausuman että päätöslauselmaesitykset, jotka ovat idioottimaisia, täynnä korulauseita ja rasistisia Euroopan kansalaisia kohtaan. Ehdotukset esittäneiden jäsenten olisi selvennettävä kansalaisille, miksi vaaditte, että heidän on täytettävä velvollisuudet ja sallitte heidän nauttia oikeuksistaan vasta toissijaisesti. Teidän olisi selvennettävä heille, miksette aseta heitä etusijalle asuntojen tai työpaikkojen haussa tai jätä heitä rankaisematta.
Koska keräämme verot näiden laillisesti rekisteröityjen kansalaisten taskuista, meidän on nyt edustettava ensisijaisesti näiden Euroopan kansalaisten etuja ja tunteita ja vasta sen jälkeen saarnattava kuvitteellisesta syrjinnästä. 
Lévai, Katalin (PSE ).
    Arvoisa puhemies, eräs polttavimmista kysymyksistä Euroopan parlamentin tämän viikon esityslistalla on ollut perusihmisoikeudet ja etenkin romanivähemmistön tilanne Euroopassa. Mielestäni romanivähemmistöä koskeva kysymys ulottuu selvästi perustuslaillisia valtionrajoja laajemmalle ja heidän tilanteensa on ratkaistava Euroopan tasolla.
Eilen iltapäivällä kutsuttiin kokoon foorumi, Euroopan parlamentin romanifoorumi, johon osallistui romaneja, jotka ovat järjestelmällisesti huonossa asemassa ja kohtaavat syrjintää, jotka elävät lukkojen takana piikkilanka-aidan sisällä tai joilla ei ole kodeissaan vettä, kaasua tai sähköä ja jotka eivät pysty kouluttamaan lapsiaan. Monet Euroopan parlamentin jäsenet ja jotkin viranomaisten edustajat, joiden mielestä tällainen jatkuva syrjintä on ratkaistava yhteisellä toiminnalla, osallistuivat tähän ylimääräiseen eurooppalaiseen romanifoorumiin. Päätimme perustaa eurooppalaisen syrjinnän valvonta- ja seurantajärjestelmän ja ottaa käyttöön myös tietokannan, joka sisältää tapaukset, joissa romaneja on syrjitty. Haluaisimme pyytää komission jäsenen apua tällaisen syrjinnän seurantajärjestelmän perustamisessa, jotta foorumi voi vaikuttaa asianmukaisesti julkiseen mielipiteeseen.
Mielestämme EU, kansalaisjärjestöt, yksityishenkilöt ja edustajat ovat toteuttaneet merkittäviä toimia, mutta näitä toimia ei useinkaan ole sovitettu yhteen. On hyvin tärkeää, että komission jäsen ja parlamentti koordinoivat tällaisia erityyppisiä toimia, jotka eivät välttämättä ole rinnakkaisia, jotta toimitaan entistä tehokkaammin ja tuloksekkaammin ja jotta suojellaan tehokkaammin Euroopan suurimman vähemmistön ihmisoikeuksia. 
Claude Moraes (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen ylpeä voidessani istua samassa salissa Járókan ja Mohácsin kanssa, mutta en ole kovinkaan ylpeä siitä, että niin harvat parlamentin jäsenet tai toimielinten henkilöstön jäsenet kuuluvat etniseen vähemmistöön. Tämä tulee korostetusti esiin romaneja koskevassa keskustelussamme. Romanit on epäilemättä suurin vähemmistöryhmä seuraavan laajentumiskierroksen jälkeen. Ehkäpä viimeistä edellistä puhujaa lukuun ottamatta olemme yhtä mieltä siitä, että jotain on tehtävä.
Mitä on sitten tehtävä? Jäsen Bauer puhui siitä, miten valtavan monimutkainen tämä ongelma on. Me parlamentissa pystymme jo osoittamaan ne asiat, jotka voimme toteuttaa mutta joita jäsenvaltiot eivät ole halukkaita toteuttamaan. Mainitsen esimerkkinä direktiivin rotujen tasa-arvosta. Olen nähnyt, miten romanit ovat vieneet oikeuteen työmarkkinoilla tapahtuvaa syrjintää koskevia kanteita omissa maissaan, mutta nämä tapaukset ovat niin harvinaisia, ettei niillä ole merkitystä. Meillä on jo parlamentissa pöydällä lainsäädäntö, jota jäsenvaltiot eivät kuitenkaan pane täytäntöön. Sitä ei ole pantu täytäntöön etenkään uusissa jäsenvaltioissa.
Tapasin tänä aamuna yhdessä jäsen Agnoletton kanssa italialaisia romaniyhteisön jäseniä. Minun kotimaassani Yhdistyneessä kuningaskunnassa tilanne on se, että niin kutsutun vanhan Euroopan romaniyhteisöt kärsivät jopa uusien valtioiden romaniyhteisöjä enemmän, sillä romanitaustansa lisäksi he kärsivät erityistä nöyryytystä siirtolaisuuden takia.
Meidän on tarkasteltava molempia kysymyksiä. Tämä on yhteinen tehtävämme ja – lukuun ottamatta yhtä puhujaa, jonka kanssa minä ja monet meistä ovat ehdottomasti eri mieltä – haluan kirjattavan ylös, että tämä ongelma on niin monimutkainen, että meidän olisi esitettävä tämän päätöslauselman pohjalta puolueiden rajat ylittävä esitys, jonka kaikki puolueet allekirjoittavat ja jota kaikki puolueet kannattavat ja jossa todetaan, ettemme voi elää Euroopan unionissa, jossa johonkin etniseen vähemmistöön kuuluvat lapset eristetään kouluissa ja lähetetään kehitysvammaisille tarkoitettuihin kouluihin. En halua elää tällaisessa Euroopan unionissa, ja parlamentilla on käytössään välineet, joilla varmistetaan, että jäsenvaltiot ryhtyvät toimiin. Odotan innokkaana, aikooko komission jäsen ryhtyä pikaisiin toimiin. 
Wiesław Stefan Kuc (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, sen jälkeen kun minut valittiin Euroopan parlamenttiin, olen saanut tottua keskusteluihin ja puheenvuoroihin romaneista, joita kutsutaan Puolassa yleisesti mustalaisiksi. Keitä romanit ovat ja keitä me tarkoitamme tällä ilmaisulla? Ovatko he etninen ryhmä, kuten päätöslauselmaesityksessä todetaan, vaiko maaton kansa? Jos yhdymme siihen, että he ovat etninen ryhmä, joka muodostuu kaikkien EU:n jäsenvaltioiden kansalaisista, silloin ratkaisu näihin ongelmiin on suhteellisen selvä. Jokaisen jäsenvaltion on varmistettava, että sen kansalaisilla on samat oikeudet ja että heitä kohdellaan tasa-arvoisesti ilman, että heihin kohdistuu syrjintää tai muukalaisvihaa. Meidän olisi kuitenkin muistettava myös se, että oikeuksien lisäksi kansalaisilla on myös tiettyjä velvollisuuksia sekä asuinmaataan kohtaan että maassa asuvia toisia ihmisiä kohtaan. Jos katsomme, että romanit ovat maaton kansa, tilanne alkaa näyttää paljon pahemmalta ellei toivottomalta. Meidän on kysyttävä itseltämme, kuka puolustaa tätä kansaa, sillä vastaus tähän kysymykseen olisi lähtökohta, joka auttaisi löytämään ratkaisun ongelmiin. Tätä kysymystä koskeva keskustelu on kiihtynyt hiljattain, sillä kaksi uutta maata, Romania ja Bulgaria, ovat liittymässä Euroopan unioniin. Romaniaa pidetään yleisesti romanien suurimpana kotimaana, vaikka he tulevatkin alun perin kaukaisesta Intiasta. Yli 600 vuoden ajan romanit eivät joko ole halunneet sulautua tai he eivät ole kyenneet sulautumaan asuinmaansa yhteiskuntaan. Molemminpuolinen vihamielisyys on pikemminkin korostunut kuin laantunut tänä aikana. Vaikka romanien ja muun väestön välillä olevien kehitykseen, koulutukseen ja elintasoon liittyvien erojen poistamiseksi on toteutettu useita eri toimia, nämä erot ovat itse asiassa kasvamassa. 
Inger Segelström (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Špidla, hyvät kansalaiset yleisölehterillä ja hyvät parlamentin jäsenet.
Muiden tavoin minäkin olen tyytyväinen siihen, että keskustelemme romanien asemasta EU:ssa. Toivotan myös kaikki romanit tervetulleiksi EU:n jäseniksi.
Yhdistyneiden Kansakuntien peruskirjan ensimmäisessä artiklassa vahvistetusta syrjintäkiellosta huolimatta 12–15 miljoonaa romania elää huonossa asemassa. EU:n 7–9 miljoonaa romania, mikä on yhtä paljon kuin Ruotsissa on asukkaita, asuvat monissa eri EU:n jäsenvaltioissa, mutta yksikään maa ei tunnusta ryhmää asianmukaisesti suurimmaksi etniseksi vähemmistökseen. On huolestuttavaa, että syrjintä on jopa lisääntymässä. Vuonna 2000, jolloin Ruotsi ratifioi Euroopan neuvoston puiteyleissopimuksen kansallisten vähemmistöjen suojelusta ja alueellisia kieliä tai vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen peruskirjan, romaniyhteisö tunnustettiin Ruotsissa ja romanikieli tunnustettiin Ruotsissa vähemmistökieleksi, mutta se ei riitä romanien syrjäytymisen estämiseksi. Koko EU:n on puolustettava romanien asemaa ja etenkin heikossa asemassa olevia naisia ja lapsia. Meidän on toimittava yhdessä romaninaisten kanssa integroidaksemme heidät ja heidän lapsensa tasa-arvopolitiikkaamme, etenkin lisääntymis- ja seksuaaliterveyden suojelun, perhesuunnittelun edistämisen, lasten ja tyttöjen koulutuksen sekä poliittiseen päätöksentekoon osallistumisen lujittamiseksi.
Kuuntelin komission jäsenen Špidlan selvitystä, ja kiitän häntä siitä. Koska romanikysymykset ovat koko EU:n vastuulla, haluaisin kysyä tasa-arvoasioista vastaavalta komission jäseneltä Špidlalta, onko vielä jotain muuta, mitä voimme tehdä nimenomaan naisten ja lasten oikeuksien edistämiseksi ja syrjäytymisen estämiseksi.
Kannatan päätöslauselmaa. 
Vladimír Špidla,
   .  Mielestäni juuri käymämme keskustelu oli poikkeuksellisen kattava. Keskustelussa tarkasteltuja kysymyksiä olivat romanien tilanne etnisenä ryhmänä, tähän ryhmään kohdistuva syrjintä ja romanien poliittinen tilanne eri näkökohdista. Mielestäni kuulimme hyvin laajan kirjon mielipiteitä tai näkemyksiä, ja ne muodostavat järkevän perustan, jonka pohjalta voimme tarkastella edelleen parlamentin esittämää päätöslauselmaa. Keskustelun aikana esiin tuoduissa kysymyksissä korostetaan niiden toimenpiteiden merkitystä ja kiireellisyyttä, joilla edistetään romanien sosiaalista osallisuutta niin Euroopan tasolla kuin kansallisella ja alueellisella tasollakin. Parlamentin tuella – ja pidän aloitettanne erityisen tärkeänä – meidän on helpompi saada kaikki asianosaiset liikkeelle ja synnyttää välttämätön poliittinen tahto. Se, että istuntosalissa on läsnä romaniyhteisön edustajia Euroopan parlamentin jäseninä, on erityisen hyödyllistä, sillä näin meillä on hyvä lähtökohta yhteisötason keskustelulle romaniyhteisöjen todellisesta elämästä ja elinoloista.
Komissio jatkaa toimiaan varmistaakseen kaikkien asiaa koskevien toimintapolitiikkojen ja ohjelmien yhdenmukaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon siten, että edistetään romanien ja muiden huonossa asemassa olevien ryhmien sosiaalista osallisuutta. Meidän on toteutettava useampia perusteellisia arvioita sekä eri ryhmien todellisista tarpeista että aloista, joilla yhteisötason toimilla voidaan tuottaa lisäarvoa. Mielestäni komission olisi hyödyllistä saada neuvoa tällaisista kysymyksistä johtavilta toimijoilta ja asiantuntijoilta, ja aion pohtia parhaita keinoja tällaisen ryhmän perustamiseksi. Aion myös ehdottaa komission puheenjohtajalle Barrosolle, että keskustelemme romanien tilanteesta perusoikeuksia, syrjinnän torjumista ja yhdenvertaisia mahdollisuuksia käsittelevien komission jäsenten ryhmän tulevassa kokouksessa.
Vuosi 2007 julistetaan yhdenvertaisten mahdollisuuksien eurooppalaiseksi teemavuodeksi. Komissio toteuttaa joukon toimenpiteitä, ja romanikysymykselle annetaan kiistatta sen ansaitsema painoarvo.
Tämänpäiväisessä keskustelussa on tuotu esiin useita historiallisia mietteitä ja huomautuksia. Mielestäni meidän olisi syytä palauttaa mieliimme, että romanien historiaa Euroopassa on leimannut vaino, ja että tämä vaino on ollut usein käsittämättömän julmaa. Itävallan keisarin Leopold I:n 1600-luvun loppupuolella antaman asetuksen mukaan jokainen romani, joka ylitti kylän rajat, oli surmattava, ja tämä koski myös lapsia. Niitä, jotka eivät noudattaneet tätä ankaraa toimea, odotti rangaistus. Euroopan historia on hyvin julma tällä saralla.
Eräs puhujista totesi, että Euroopan unioni on romanien ainoa toivo. En usko, että itse olisin käyttänyt sanaa "ainoa", sillä on epäilemättä myös monia muita järjestöjä ja poliittisia hankkeita. Voimme kuitenkin olla ylpeitä siitä, että Euroopan unioni on näyttänyt esimerkkiä yhdenvertaisten mahdollisuuksien ja ihmisoikeuksien alalla puutteistamme ja epäjohdonmukaisuuksistamme ja kaikesta vielä edessämme olevasta työstä huolimatta. 
Puhemies.
   Olen vastaanottanut viisi työjärjestyksen 103 artiklan 2 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätettyä päätöslauselmaesitystä.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan torstaina klo 11.00. 
Puhemies. 
    Esityslistalla ovat seuraavana minuutin pituiset puheenvuorot poliittisesti tärkeistä asioista. 
Zbigniew Zaleski (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, pyysin jäsen Roszkowskin kanssa, että parlamentti kunnioittaisi niiden upseerien muistoa, jotka murhattiin julmasti Katynissa huhtikuussa 1940 Neuvostoliiton sisäasiain kansankomissariaatin (NKVD) toteuttamassa teloituksessa. Saimme parlamentin puhemieheltä vastauksen, jossa hän toteaa, että emme saa koskaan unohtaa tämän kaltaisia päiviä ja murhenäytelmiä, jotka ovat osa historiaamme, ja kiitän häntä lämpimästi näistä sanoista. Kuitenkin hän ilmoitti samalla, että puhemiehistö oli päättänyt olla viettämättä minuutin hiljaisuutta tämän rikoksen uhrien muistoksi, ja se on mielestäni todella valitettavaa. Näin ollen ennen kuin teen ehdotuksen parlamentille, haluaisin käyttää kymmenen sekuntia puheajastani ja osoittaa kunnioitusta Katynissa kuolleille upseereille ja heidän perheilleen. Ehkä muutkin jäsenet haluavat viettää kanssani tämän hiljaisen hetken. 
 Arvoisa puhemies, ehdotan, että parlamentti julistaa maaliskuun 5. päivän kaikenlaisen totalitarismin vastaiseksi päiväksi. Stalinin rikollisjoukko teki tätä julmaa joukkomurhaa koskevan päätöksen 5. maaliskuuta 1940. 
Linda McAvan (PSE ).
    Arvoisa puhemies, useimmat tietävät, että 1. toukokuuta on kansainvälinen työläisten päivä, mutta kuinka moni mahtaa tietää, että huomenna 28. huhtikuuta vietetään kansainvälistä työläisten muistopäivää? Se on päivä, jolloin muistelemme kaikkia niitä, jotka ovat menettäneet henkensä työpaikalla tai työstä johtuvan sairauden vuoksi. Työterveys ja -turvallisuus ovat tietysti viime vuosina parantuneet Euroopan unionissa osittain meidän itse hyväksymämme lainsäädännön ansiosta. ILOn arvioiden mukaan koko maailmassa kuitenkin kuolee työssään edelleen yksi henkilö joka 15. sekunti. Toisin sanoen 6 000 ihmistä kuolee joka päivä, ja sanotaan, että työssä kuolee enemmän ihmisiä kuin sodassa.
Kun muistamme heitä, jotka ovat kuolleet, voimme tehdä enemmän työtapaturmien ehkäisemiseksi. Vaalipiirissäni Herbert Styles järjesti paikallisen kampanjan, jolla yritettiin houkutella viranomaisia tekemään enemmän asian hyväksi tunnustamalla kansainvälinen työläisten muistopäivä. Sen vuoksi pyydän, että kollegani ja puhemiehemme, jonka kotimaassa Espanjassa vietetään kansainvälistä työläisten muistopäivää, yrittävät saada tälle päivälle virallisen tunnustuksen, jotta ajattelisimme työssä tapahtuvia tapaturmia. 
Marios Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, kaksi päivää sitten vaalipiirissäni nelivuotias tyttö sai surmansa jäädessään auton alle äitinsä silmien edessä. On vaikea ymmärtää, miten suurta murhetta näin järkyttävä tapahtuma voi perheessä aiheuttaa, eikä sitä voi edes sanoin kuvailla. Valitettavasti näitä traagisia onnettomuuksia tapahtuu paljon päivittäin ja kaikkialla unionissamme. Liikenneonnettomuus on nykyisin itse asiassa yleisin eurooppalaisten lasten kuolinsyy. Meidän sivistyneessä yhteiskunnassamme se on häpeällinen tilastotieto, jota ei voida mitenkään hyväksyä. Lastemme teurastaminen maanteillä on lopetettava. Arvoisa puhemies, voinko kehottaa teitä ottamaan henkilökohtaisesti yhteyttä kaikkiin Euroopan valtioiden päämiehiin, käyttämään heihin vaikutusvaltaanne ja määräämään heitä aloittamaan vakavamielisen, jatkuvan ja tehokkaan ristiretken erityisesti lasten liikenneturvallisuuden parantamiseksi?
Ehdotan myös, että pyritään luomaan laajasti julkaistava musta lista, jolla 25 jäsenvaltiota asetetaan sen mukaiseen järjestykseen, kuinka monta lasta asukasta kohti niissä kuolee vuosittain liikenneonnettomuuksissa. 
Marie Anne Isler Béguin (Verts/ALE ).
   Arvoisa puhemies, suhteista Etelä-Kaukasuksen maihin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtajana toivon todella, että Euroopan parlamentti viettäisi Armenian kansanmurhan 90. vuosipäivää. Menneisyys on vainonnut Armenian kansaa 90 vuoden ajan, ja koko tämän ajan se on odottanut kansanmurhan tunnustamista. Se on odottanut, että kansanmurhan todistajaksi joutunut maailma tunnustaisi sen, kuten parlamentti teki vuonna 1987, ja että tekijät todettaisiin syyllisiksi. Tunnustusta on odotettu kauan, sillä asia herättää voimakkaita tunteita ja se on äärimmäisen arkaluonteinen. Uskon kuitenkin, että tämä hetki koittaa vielä, ja unionin velvollisuus on edesauttaa sitä.
Mitä Turkin liittymisneuvotteluihin tulee, unionin on autettava Turkin kansaa ja viranomaisia, jotta ne voivat aloittaa muistelutyönsä, kuten Saksakin teki pyytämällä anteeksi juutalaisilta. Meidän on suostuteltava Turkin yhteiskuntaa tunnustamaan vuonna 1919 tapahtunut armenialaisten kansanmurha. Olen toiveikas etenkin tänään, kun Armenian viranomaiset päättivät osallistua Turkin kanssa kansanmurhaa käsittelevään hallitustenväliseen komiteaan. Olen täysin vakuuttunut siitä, että armenialaiset ja turkkilaiset pystyvät löytämään tien sovintoon voidakseen elää hyvässä naapuruussuhteessa. 
Vittorio Emanuele Agnoletto (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiinnittää parlamentin huomiota hyvin vakavaan asiaan: 40 kurdia on ollut jo 30 päivää nälkälakossa, koska he hakevat poliittista turvapaikkaa Belgiasta ja pyytävät saada jäädä maahan. Joidenkin terveydentila on hyvin vakava.
Olen lähettänyt sisäministeriölle avoimen kirjeen, jossa pyydän suomaan näille ihmisille toissijaista suojelua; sen avulla – osittain ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 15. joulukuuta 1980 tehdyn kolmannen eurooppalaisen yleissopimuksen nojalla – nämä ihmiset saisivat mahdollisuuden jäädä toistaiseksi Belgiaan, vaikka he eivät saisikaan poliittista turvapaikkaa. Parlamentin valtuuskunta menee huomenna klo 9.30 -kirkkoon, jossa se osoittaa solidaarisuutta näille 40 kurdille, jotka vaarantavat henkensä. 
Urszula Krupa (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, jopa silloinkin, kun kotimaani Puola oli vielä kommunistihallinnon alaisena, oli paheksuttavaa kannustaa lapsia juomaan. Vanhemmat, jotka tarjosivat alaikäisille lapsilleen alkoholia joko saadakseen hieman lepoa ja rauhaa tai siksi, että he eivät tienneet tekonsa seurauksia, saivat paljon kritiikkiä osakseen. Suurin osa perheistä oli sosiaalisesti heikossa asemassa eivätkä he tienneet alkoholin ja muiden riippuvuutta aiheuttavien aineiden aiheuttamista haitoista. Riippuvuus johtaa aina tuhon ja itsetuhon kierteeseen, joka aiheuttaa hirvittävää fyysistä ja psyykkistä kärsimystä. Tämä koskee kaiken ikäisiä, mutta erityisesti nuoria. Sen vuoksi pidän tuomittavana ja äärimmäisen vastenmielisenä sitä, että yritykset tuottavat erilaisia lapsille tarkoitettuja alkoholijuomia, kuten appelsiinimehulta näyttäviä alkoholia sisältäviä virvoitusjuomia tai alkoholia sisältäviä juomajauhepusseja. Eräässä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan kokouksessa kuulimme, että vapaiden markkinoiden valvojana komissio hyväksyy tällaiset tuotteet. Vaikka markkinamme onkin vapautettu, ei sen voida katsoa tarkoittavan sitä, että yritykset voivat vapaasti kannustaa lapsia tai nuoria juomaan itsensä humalaan. Sen vuoksi vaadimme EU:n toimielimiä muun muassa noudattamaan EU:n lainsäädäntöä sekä langettamaan ankaria rangaistuksia kaikille, jotka rikkovat alaikäisten juomista koskevia sääntöjä tai jotka rikkovat sellaisten kekseliäiden alkoholijuomien tuottamista koskevia sääntöjä, jotka on suunnattu lapsille ja nuorille ja joiden tarkoituksena on saada heidät riippuvaisiksi alkoholista. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, 21. huhtikuuta toimitettiin budjettivaliokunnassa tärkeä äänestys. Se liittyi EU:n talousarviossa olevaan 90 miljoonaan euroon, joiden laskettiin olevan parlamentin käytettävissä. Esitettiin suullinen tarkistus, jonka mukaan tästä summasta 60 miljoonaa euroa olisi jätettävä varaukseen.
Kyseisen valiokunnan äänioikeutettuna jäsenenä vastustin puheenvuorossani tätä suullista tarkistusta. Työjärjestyksen 150 artiklan mukaan tarkistuksesta ei olisi pitänyt äänestää, mutta puheenjohtaja Lewandowski päätti jättää tämän huomiotta.
Pyydän nyt teitä käyttämään puhemiehen toimivaltaanne ja peruuttamaan tämän äänestyksen sekä estämään mietinnön pääsyn täysistuntoon. Vastaava kirjallinen pyyntö on jo lähetetty puhemiehistölle. 
Schmitt, Pál (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tulevien viikkojen aikana kaikkialla Euroopassa sekä tiedotusvälineissä että monissa konferensseissa kiinnitetään huomiota siihen, millaisia kokemuksia on saatu ensimmäisestä vuodesta historiallisen laajentumisen jälkeen. Kymmenen uuden jäsenvaltion 100 miljoonalle kansalaiselle 1. toukokuuta ei merkitse vain työläisten päivää, vaan se merkitsee myös meidän paluutamme ja liittymistämme uudelleen Eurooppaan. Tätä juhlimme kotimaassani Unkarissa tuona päivänä. Tulimme mukaan suurin odotuksin, ja myönnän, että odotimme hieman epäilevästi sitä päivää, jona saimme EU:n jäsenvaltion täydet oikeudet. Minuutin pituisessa puheenvuorossa ei ehdi erittelemään mitenkään niitä kokemuksia, joita olemme saaneet ensimmäisenä vuonna laajentumisen jälkeen. Haluan hyödyntää tätä juhlallista hetkeä ja kiittää 106 uuden edustajan puolesta pitkäaikaisia jäseniä heidän ystävyydestään, avuliaisuudestaan, suvaitsevaisuudestaan ja solidaarisuudestaan. Apunne on todella rohkaissut meitä omaksumaan aktiivisen ja vastuullisen roolin yhteisessä työssä, jota teemme nyt maidemme ja puolueidemme hyväksi sekä kaikkien EU:n kansalaisten hyväksi. 
Manuel Medina Ortega (PSE ).
    Arvoisa puhemies, olen huolissani siitä, että Kolumbian tasavallassa on kaapattu espanjalainen Euroopan unionin kansalainen Carlos Ayala Saavedra. Hän on Euroopan komission Bogotan edustuston virkamies.
Emme tiedä, missä olosuhteissa hän on kadonnut, mutta ilmeisesti hänet on siepattu, ja koska kyseessä on toimielimemme virkamies, olisi asianmukaista, että parlamentti osoittaisi solidaarisuutta niin kyseiselle kansalaiselle ja hänen perheelleen kuin Euroopan komissiolle. 
Mario Borghezio (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, minun on vastustettava voimakkaasti hälyttäviä sensuuritoimia, joihin Euroopan parlamentti on ryhtynyt kieltämällä -elokuvan esittämisen lehdistöhuoneessa 20. huhtikuuta.
Tätä ei voida mielestäni hyväksyä. Islamilaisten fundamentalistien terroritekojen avulla harjoittaman painostuksen vuoksi sama elokuva on ollut sensuurin alaisena useiden kuukausien ajan, ja fundamentalistit ovat myös vastuussa elokuvan ohjaajan Theo van Goghin surmaamisesta. Pyydän Euroopan parlamentin puhemiestä poistamaan tämän kiellon, joka ei ole kunniaksi parlamentillemme ja joka rikkoo ilmaisunvapautta. Erityisesti se rikkoo taiteellista ilmaisunvapautta, joka on mielestäni yhteiselomme ja Euroopan unionin oikeusjärjestyksen perustana. 
Ryszard Czarnecki (NI ).
      Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, EU:n uusien jäsenvaltioiden edustajina olemme olleet jokseenkin huolissamme viimeisimmistä uutisista, jotka koskevat puheenjohtajavaltio Luxemburgin ehdotuksia Euroopan unionin talousarvioksi vuosiksi 2007–2013. Nämä ehdotukset asettavat uuden jäsenvaltiot, erityisesti Tšekin tasavallan ja Unkarin mutta myös kotimaani Puolan, epäsuotuisaan asemaan. Tämä on ennen kaikkea seurausta ehdotuksista, joilla vähennetään bruttokansantuotteen osuutta, jonka jäsenvaltiot maksavat EU:n talousarvioon, ja joilla vähennetään tukien enimmäismäärää alle neljään prosenttiin BKT:stä, mikä olisi erityisen epäoikeudenmukaista. Haluaisin tehdä erittäin selväksi, että tämä johtaisi vain siihen, että Puola ja muut uudet jäsenvaltiot joutuvat tekemään yksipuolisia muutoksia liittymissopimuksiinsa. Onko tässä kaikki, mitä on jäljellä paljon puhutusta Euroopan solidaarisuudesta, josta kuulimme puhuttavan ennen kuin maissamme järjestettiin liittymistä koskeva kansanäänestys? Onko tämä paras esimerkki, jonka voimme antaa Euroopan yhteenkuuluvuudesta? Hyvät kollegat, näitä kysymyksiä teidän olisi pohdittava, ja näihin kysymyksiin kaikkien meidän parlamentin jäsenten olisi annettava sekä rehellinen että vilpitön vastaus. 
Vytautas Landsbergis (PPE-DE ).
    Hyvät kollegat, haluan palata vielä romanien historiaan. Nykyaika ja sen ongelmat liittyvät aina menneisyyteen, joka meidän on syytä tuntea. Tämä koskee erityisesti niitä inhimillisiä tragedioita, joita on tapahtunut juutalaisten suuren murhenäytelmän jälkeen ja jotka on kuitenkin unohdettu, koska ne ovat kohdistuneet pienempiin kansoihin. Näitä ovat esimerkiksi romanien tai Tšetšeeni-Ingušian kansalaisten kansanmurha toisen maailmansodan aikana ja Euroopan parlamentin tunnustama viime vuonna tapahtunut tšetšeenien kansanmurha. Kävin viikko sitten täällä parlamentissa pienessä näyttelyssä, josta liikutuin. Siitä on ilmeisesti jo keskusteltu täällä. Kyseessä oli entinen romanien keskitysleiri Lety nykyisessä Tšekin tasavallassa, joka tuolloin oli natsimiehityksen alaisuudessa. Näyttelyesineitä ei ollut paljon, mutta ne eivät myöskään jättäneet ketään kylmäksi. Esimerkiksi täällä oleva kuva – siinä on kymmeniä pieniä, ihastuttavia ja iloisia lapsia, heillä on tietenkin musta tukka ja tummat silmät ja heidät on todennäköisesti tuomittu kuolemaan. Entisissä keskitysleirin rakennuksissa ei ole museota eikä muistopaikkaa, jossa voisi osoittaa kunnioitustaan kärsineille, vaan sikala. Kukaan ei uskaltaisi kohdella Auschwitzin parakkeja tällä tavalla. Sen vuoksi tässäkin asiassa on kyse yhtäläisten oikeuksien puuttumisesta, vaikka väitämmekin muuta. Pyydän Tšekin tasavallan kollegojani tekemään parhaansa muuttaakseen Letyn nykyistä tilannetta. Kiitos. 
Luca Romagnoli (NI ).
    Arvoisa puhemies, kaikki ei nyt ole aivan kohdallaan. Miten tämä on mahdollista? Kuulin jäsen Agnolettolta, että kurdivähemmistön edustajilla on täällä vakavia ongelmia ja että he anovat turvapaikkaa Belgiasta. Eikö kuitenkin ole niin, että kurdit, kuten eloon jääneet armenialaisetkin – sikäli kuin heitä enää on jäljellä – kuuluvat turkkilaiseen vähemmistöön? Jos heitä vainotaan, miten unioni on voinut käynnistää Turkin liittymisprosessin ja rikkoa siten perussopimusten perusteita? Kehotan komissiota ja puhemiestä olemaan valppaina ja keskeyttämään Turkin kanssa käytävät liittymisneuvottelut. 
Carlo Fatuzzo (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tiedän, että kun eri puolilla maailmaa pidetään vaaleja, Euroopan unioni ja parlamentti lähettävät tarkkailijoita varmistamaan, että vaalit ovat oikeudenmukaiset. Haluan pyytää parlamentin puhemiestä kysymään Euroopan komissiolta ja neuvostolta, eikö heidän mielestään olisi asianmukaista lähettää tarkkailijoita Italian tuleviin parlamenttivaaleihin, jotka pidetään toukokuussa 2006, sillä erityisesti meidän olisi noudatettava demokratian sääntöjä.
Tiedätte, että monien italialaisten tuomioistuinten mukaan vaaliluettelojen laatimiseen liittyvät säännönvastaisuudet ja petokset pilasivat viimeksi kolme viikkoa sitten Italiassa pidetyt vaalit. En halua tämän enää toistuvan, ja haluaisin hyvin mielelläni vastauksen, sillä petos aiheutti vahinkoa Italian nykyiselle hallitukselle. 
Proinsias De Rossa (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin esittää puheenvuoron tärkeästä asiasta, joka koskee Alankomaissa turkkilaisten omistuksessa olevaa Finansbank-pankin tilannetta. Pankki on avustanut Irlannissa sijaitsevan turkkilaisen rakennusyhtiön rahanpesua yli 30 miljoonan euron arvosta. Rahat kuuluivat noin 800 turkkilaiselle työntekijälle, jotka tekivät työtä tälle yhtiölle Irlannissa. Rahat siirrettiin työntekijöiden tietämättä. Tämän jälkeen Finansbank siirsi ne toiselle yhtiölle, jonka nimi on Ryder Investments. Minun nähdäkseni tämä on rahanpesua: Gama-yhtiölle kuulumattomia rahoja siirrettiin laittomasti toiseen pankkiin Alankomaissa ja sen jälkeen vielä toiseen pankkiin.
Meidän on tutkittava Finansbankin toimintaa, meidän on tutkittava Gaman toimintaa ja meidän on kerrottava Turkin viranomaisille, että Turkissa perustettujen yhtiöiden on noudatettava unionin lakia, silloin kun ne toimivat Euroopan unionissa.
Kannatan Turkin tasavallan liittymistä Euroopan unioniin, mutta tällainen toiminta hankaloittaa maan pyrkimyksiä. On myös tärkeää tuoda esiin, että Gama yrittää parhaillaan irtisanoa työntekijät, jotka paljastivat tämän huijauksen. Mielestäni Gama rikkoo syrjinnän vastaisia direktiivejä. Se rikkoo myös niitä direktiivejä, joissa yhtiötä velvoitetaan tiedottamaan aikomuksistaan työntekijöilleen.
Olisin kiitollinen, jos puhemies välittäisi huomautukseni komission puheenjohtajalle. Olen iloinen siitä, että komission jäsen Špidla on tänään läsnä istuntosalissa, ja toivon, että hän on merkinnyt huomautukseni muistiin, sillä olen vakavissani: nämä eivät ole mitään kevyitä huomautuksia. Nämä tutkimukset on tehtävä. 
Puhemies.
   Tässä olivat kaikki minuutin puheenvuorot. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Cabrnochin laatima työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietintö (A6-0085/2005) sosiaalisen suojelun uudistamisesta ja laadukkaan terveydenhoidon kehittämisestä (2004/2189(INI)). 
Milan Cabrnoch (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, haluan esitellä parlamentin päätöslauselmaesityksen, joka koskee komission kertomusta sosiaalisen suojelun uudistamisesta ja laadukkaan terveydenhoidon ja pitkäaikaishoidon kehittämisestä. Komissio esitteli kertomuksen Eurooppa-neuvostolle, parlamentille, alueiden komitealle sekä Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle viime keväänä. Sen päätavoitteena oli tunnistaa tärkeimmät haasteet, jotka kaikkien terveydenhoitojärjestelmien oli voitettava kaikissa jäsenvaltioissa, sekä ehdottaa tavoitteita, joita jäsenvaltiot voisivat pitää suuntaviivoina kehittäessään tai mahdollisesti uudistaessaan näitä järjestelmiä. Avointa koordinointimenetelmää käytetään yhteisten haasteiden tunnistamisessa, yhteisiin tavoitteisiin sitoutumisessa, mielipiteiden ja kokemusten vaihtamisessa sekä yksittäisten jäsenvaltioiden terveydenhoitojärjestelmien kehityksessä tapahtunutta edistystä koskevissa yhteisissä arvioinneissa.
Komission kertomusta käsiteltiin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa sekä ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnassa, ja se herätti näissä voimakasta kiinnostusta, kuten voidaan todeta sen perusteella, että päätöslauselmaesitykseeni esitettiin yli 100 tarkistusta. Työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunta käsitteli päätöslauselmaesitystä maaliskuun lopulla ja äänesti kaikista siihen esitetyistä tarkistuksista. Tänään edessämme oleva esitys on tämän prosessin lopputulos. Toistaiseksi on kuitenkin esitetty vain viisi tarkistusta, joista kaikissa ehdotetaan sellaisia muutoksia, jotka esitettiin ja hylättiin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa. Olen täysin vakuuttunut siitä, että parlamentti äänestää päätöslauselmaesitykseni puolesta.
Seuraavaksi haluaisin esittää muutamia lyhyitä huomautuksia käsittelemistämme kysymyksistä. Terveydenhoitoon ja pitkäaikaishoitoon liittyvät ongelmat ovat hyvin tärkeitä kaikille EU:n jäsenvaltioille, ja jokaisessa jäsenvaltiossa käydään vilkasta keskustelua terveydenhoitojärjestelmästä ja sen tulevaisuudesta. Voin myös todeta epäröimättä, että jokaisessa jäsenvaltiossa terveydenhoitoa parhaillaan joko uudistetaan tai suunnitellaan sen uudistamista. Terveydenhoito koskee jokaista kansalaista, ja heihin kuuluvat tietenkin myös poliitikot. Korkeatasoisen terveydenhoidon tarjoaminen kaikille sitä tarvitseville iästä, asemasta tai varallisuudesta riippumatta on yleisen edun mukaista. Tämän vuoksi se on poliitikkojen tehtävä. Toinen asia, joka on yleisen edun mukaista ja sen vuoksi myös poliitikkojen tehtävä, on kestävän terveydenhoitojärjestelmän ylläpitäminen, enkä tarkoita tässä "kestävällä" ainoastaan taloudellisesti vaan myös muilta osin kestävää terveydenhoitojärjestelmää. Tähän liittyvät esimerkiksi henkilöstökysymykset, jotka ovat keskeisessä asemassa.
Komissio yksilöi kertomuksessaan kolme päähaastetta, nimittäin väestön ikääntymisen, uudet ennalta ehkäisevät diagnoosi- ja terapiatekniikat sekä yleisön kasvavat odotukset, sillä se on yhä tietoisempi terveydenhoidon vaihtoehdoista. Näihin voidaan lisätä terveydenhoitohenkilöstön ikääntyminen, se, että tietyissä maissa kyseinen henkilöstö lähtee työskentelemään ulkomaille, yhteisön kansalaisten lisääntyvä liikkuvuus sekä kolmansista maista EU:hun suuntautuvan maahanmuuton kasvaminen.
Komission ehdottamat kolme päätavoitetta ovat laadukas terveydenhoito, hoidon saatavuus kaikille ja rahoituksen kestävyys pitkällä aikavälillä, joka tekisi tarpeettomaksi muista budjettikohdista myönnettävän valtion tuen. Kun komission kertomuksesta keskusteltiin valiokunnassa, näistä haasteista ja yhteisistä tavoitteista päästiin yhteisymmärrykseen. Toinen esiin tuotu kysymys oli toissijaisuus, joka ilmenee terveydenhoidon ja pitkäaikaishoidon alalla siten, että hallitukset vastaavat täysin jäsenvaltioiden terveydenhoitojärjestelmien kehittämisestä ja uudistamisesta.
Korostamme myös, että ennaltaehkäisy on kaikkein tehokkain keino parantaa kansanterveyttä. Parlamentti pitää potilaiden asemaa terveydenhoitopalvelujen asiakkaina hyvin tärkeänä, sillä potilailla on oikeus päättää vapaasti omasta terveydestään ja saamastaan hoidosta. Näin ollen heillä on myös oikeus saada seikkaperäistä ja helposti ymmärrettävää tietoa terveydestä ja sairastamisesta sekä terveydenhoidosta ja sen tuloksista, mahdollisuuksista, vaihtoehdoista ja riskeistä. Uudet viestintätekniikat ovat sekä suuri haaste että merkittävä mahdollisuus, sillä tieto on terveydenhoitoalalla suuressa arvossa. Hoidon laatua voidaan parantaa ja julkisia varoja voidaan käyttää paremmin, jos tätä tietoa voidaan jakaa yksittäisten potilaiden ja heidän lääkäreidensä kesken.
Toinen asia, jota haluan korostaa, on potilaiden keskeinen asema ja heidän oikeutensa tehdä päätöksiä ja heidän vastuunsa näistä päätöksistä. Tieto on keskeinen edellytys päätöksenteolle samoin kuin lääkäreiden kanssa tehtävä yhteistyö, vaikka lääkärit ovatkin aina tiedon kannalta etulyöntiasemassa. Tämä ei kuitenkaan anna heille oikeutta tehdä päätöksiä potilaiden puolesta. Hyvät kollegat, uskon, että parlamentin jäsenten laaja enemmistö kannattaa mietintöäni ja käsiteltäväksi jättämääni päätöslauselmaesitystä. 
Vladimír Špidla,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, ensiksi haluan kiittää jäsen Cabrnochia ja hänen kollegojaan tästä mietinnöstä. Siinä on paljon ehdotuksia ja suosituksia, ja komissio ottaa ne kaikki tarkasti huomioon. Ilahduin erityisesti siitä, että mietinnössä puolustetaan yhteistyön parantamista, jotta vanhusten terveydenhoitoa ja pitkäaikaishoitoa voidaan kehittää jäsenvaltioissa, ja että avoin koordinointimenetelmä otetaan siinä toiminnan perustaksi.
Kuluvan vuoden loppuun mennessä komissio hyväksyy tiedonannon, jossa komissio tekee ehdotuksia avoimen koordinointimenetelmän järkiperäistämiseksi ja yksinkertaistamiseksi sosiaalisen suojelun alalla. Kuten mietinnön 32 kohdassa todetaan, nämä ehdotukset koskevat terveydenhoitoa ja pitkäaikaishoitoa sekä sosiaalista osallisuutta ja eläkkeitä. Pidämme terveydenhoitoa yhtenä keskeisimmistä näkökohdista strategioissa, joita jäsenvaltioiden on kehitettävä tulevien vuosien aikana voidakseen ratkaista väestön ikääntymisen ongelman ja säilyttääkseen samalla sosiaalisen suojelun korkeatasoisena.
Mietintönne on siis osunut oikeaan aikaan, ja siitä on meille paljon apua näiden ehdotusten laatimisessa. Sama pätee terveydenhoitoa ja pitkäaikaishoitoa koskeviin kansallisiin kertomuksiin, joita meille parhaillaan toimitetaan jäsenvaltioista. Tärkeä osa työsuunnitelmaamme on nykyisten ja tulevien eurooppalaisten kansanterveysstrategioiden ja asiaankuuluvan yhteisön toimintaohjelman välisten vuorovaikutusmahdollisuuksien määritteleminen. Teemme komission jäsenen Kyprianoun sekä osastojemme kanssa edelleen tiivistä yhteistyötä tässä tarkoituksessa. Samalla pidämme tietenkin mielessä, että jäsenvaltioilla on päävastuu terveydenhoidosta ja pitkäaikaishoidosta ja että Euroopan unionin tehtävänä on tukea poliittisia elimiä, joilla on päätösvaltaa kansallisella tasolla.
Mietinnössänne käsitellään monenlaisia kysymyksiä, jotka liittyvät sosiaaliseen suojeluun ja kansanterveyteen sekä henkilöiden ja palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen sisämarkkinoilla. Kaikkia näitä tärkeitä perustavanlaatuisia kysymyksiä on käsiteltävä asianmukaisin välinein, joihin kuuluvat sisämarkkinoita ja vapaata liikkuvuutta koskeva lainsäädäntövaltamme sekä kansanterveyttä koskeva toimintaohjelma ja avoin koordinointimenetelmä.
Komissio pyrkii varmistamaan näiden erillisten välineiden mahdollisimman laajan johdonmukaisuuden samalla kun komissio edistää yhtenäistä käsitystä terveydenhoidosta pyrkimällä tarjoamaan asianmukaista ja oikeudenmukaista terveydenhoitoa kaikille kansalaisille joko heidän kotimaassaan tai jossakin toisessa EU:n jäsenvaltiossa.
Hyvät parlamentin jäsenet, mietintö on erittäin laaja-alainen ja perusteellinen, ja haluan kommentoida ainoastaan yhtä mietinnön kohtaa. Kuten 7 kohdassa todetaan, parlamentti pahoittelee, että komissio suunnittelee sosiaaliturvan uudenaikaistamista terveydenhoitoalalla vakaussopimuksen vaatimusten mukaisesti. Olen sitä mieltä, että tämä ei pidä täysin paikkaansa. Jäsen Cabrnoch on jo todennut, että hoidon saatavuuteen, laadukkuuteen ja kestävään rahoitukseen pitkällä aikavälillä liittyvät kolme tavoitetta ovat keskeisessä asemassa kaikissa uudistusta koskevissa keskusteluissa. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikka kestävä rahoitus pitkällä aikavälillä onkin erittäin tärkeä asia, se ei ole ainoa päätöksiämme ohjaava periaate.
Kuten puheenvuoroni alussa totesin, mietintö osuu hyvin oikeaan aikaan, ja aiomme ehdottomasti ottaa siinä käsitellyt näkökohdat työssämme huomioon. Kiitoksia. 
Thomas Ulmer (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ensimmäiseksi haluan onnitella jäsen Cabrnochia hänen mietinnöstään, joka on todella hyvä. Vertaileva arviointi ja sen tuloksena saatavien parhaiden käytäntöjen levittäminen ovat erittäin myönteisiä lähestymistapoja erityisesti terveydenhoitoalalla.
Se on lähestymistapa, joka on kodifioitu ja vakiinnutettu Lissabonin strategiaan sisältyvällä avoimella koordinointimenetelmällä. Tämä menetelmä edellyttää jäsenvaltioiden osallistumista komission aikataulujen mukaisesti. Parhaassa tapauksessa menetelmä lisää koko prosessin dynaamisuutta. Pahimmassa tapauksessa tuloksena on tietotulva, jota asianomaiset viranomaiset eivät pysty käsittelemään.
On valitettavaa, ettei meillä ole vielä useiden vuosien ajalta koottuja empiirisiä tietoja, joiden perusteella tätä hyvin monitahoista alaa voitaisiin arvioida. Niiden puuttuminen näyttää olevan ikävä tosiasia erityisesti terveydenhoitoalalla. Mikäli ne ihmiset, joiden työstä järjestelmä on riippuvainen, halutaan saada kannattamaan ajatusta terveydenhoitoalan tietojenvaihdosta unionin sisällä, on avoin koordinointimenetelmä mielestäni otettava aluksi käyttöön varovaisesti ja vaiheittain.
Tietoja ei saa missään tapauksessa kerätä niin suuria määriä, etteivät viranomaiset pysty enää käsittelemään niitä. Koko prosessin dynaamisuuden kannalta ehdottomasti järkevin vaihtoehto näyttäisi olevan pakollisen aikataulun laatiminen, vaikka tietokoneistettua tiedonkeruuta ei voidakaan aloittaa kaikkialla yhtä aikaa.
Olen sitä mieltä, että terveydenhoitoalalla varovainen ja vaiheittainen tilastotietojen käyttöönotto sekä työhön osallistuvalta henkilöstöltä saatava perusteellinen palaute ovat oikeita toimintatapoja tästä eteenpäin.
Jotta avoin koordinointimenetelmä olisi tehokas ja jotta se hyväksyttäisiin pitkällä aikavälillä, on voitava laatia ihanteellinen ja hyödyllinen tietopaketti, josta jätetään pois vähemmän tärkeät tulokset. 
José Albino Silva Peneda,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, nyt kun keskustelemme Euroopan sosiaalisesta mallista – ja kun jotkut todellakin ovat kyseenalaistamassa sitä – parlamentti tarkastelee sosiaalisen suojelun uudistamista ja kehittää laadukasta terveydenhoitoa.
Aluksi haluaisin todeta, että kannatan täysin neuvoston esittämiä ensisijaisia tavoitteita, joiden myötä laadukas terveydenhoito asetetaan kaikkien saataville ja rahoituksen kestävyys taataan pitkällä aikavälillä. Vaikka terveyttä ja sosiaalista suojelua koskeva politiikka kuuluu edelleenkin jäsenvaltioiden toimivaltaan, EU on aivan oikein tehnyt aloitteen ja soveltanut avointa koordinointimenetelmää tällä alalla. Tällä tavoin vahvistetaan kansallisten politiikkojen välistä yhteistyötä. Näin ollen avoin koordinointimenetelmä on epäilemättä tehokkain väline nykyoloissa, vaikka tiedämmekin, että tällaisia toimia kohdistetaan kansalaisiin pääasiassa terveydenhoitopalvelujen kuluttajina. Ellei kansalaisten ja terveydenhoitopalvelujen välillä vallitse luottamuksellista ilmapiiriä, kaikki tämä jää vain hyviksi aikeiksi. Luottamuksellinen ilmapiiri on välttämätön kaikissa kuluttajien ja palveluntarjoajien välisissä suhteissa, ja tämä koskee erityisesti terveydenhoitoalaa.
Joissakin jäsenvaltioissa kansalaisten luottamus palveluihin on paljon toivottua vähäisempää. Järjestelmän toimivuuden kannalta on tärkeää, että kansalaiset luottavat heidän saatavillaan oleviin palveluihin. Jotta tämä myös toteutuisi, terveydenhoitopalvelujen käyttäjiltä ei pitäisi salata mitään tietoja. On tehtävä ehdottoman selväksi, että potilaan oikeudet ovat kaikkein tärkeimmät, ja näistä oikeuksista ehdottomasti tärkein on potilaan oikeus saada tietoa terveydentilastaan, hänen saatavillaan olevista terveydenhoidon ja pitkäaikaishoidon vaihtoehdoista sekä yksityisten palveluntarjoajien markkinoilla tarjoaman hoidon laadusta. Tärkeimpänä tavoitteena, joka on toistaiseksi vielä utopistinen haave, on tarjota jokaiselle unionin kansalaiselle rajaton mahdollisuus saada laadukkaita palveluja ikään, sukupuoleen, kansallisuuteen tai varallisuuteen katsomatta. Jotta tämä voisi toteutua, jäsenvaltioiden on kuitenkin hyväksyttävä se, että on ryhdyttävä uudistuksiin järjestelmän taloudellisen kestävyyden varmistamiseksi. Niinpä jäsenvaltioiden on otettava käyttöön periaate, jonka mukaan potilas maksaa itse tietyt terveydenhoitokulut. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä se tosiasia, että kaikilla palveluilla on hintansa, vaikka potilaan osalle lankeavissa maksuissa onkin otettava huomioon henkilön taloudellinen tilanne. Vastuu köyhimpien väestönosien auttamisesta jää tietenkin valtiolle.
Jäsenvaltioiden hallituksilla on tässä asiassa itsemääräämisoikeus, mutta aloitetta on pidettävä tärkeänä edistysaskeleena sosiaalisen Euroopan rakentamisessa. Sen vuoksi pidän sitä erittäin myönteisenä asiana. 
Harald Ettl,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensiksi onnitella esittelijää tasapainoisesta mietinnöstä. Laadukkaan terveydenhoidon kehittäminen nostaa väistämättä kustannuksia, ja ellei tätä oteta menettelytavoissa huomioon, emme voi estää jakoa ensimmäisen ja toisen luokan lääketieteeseen. Historia on näyttänyt, ketkä saavat näissä oloissa vähemmän hoitoa. Voimme odottaa elävämme pidempään, ja kun sanon, että onneksi vanhusten määrä kasvaa koko ajan, tarkoitan sitä, että suuret kysymykset tuovat aina mukanaan uusia ideoita ja innovaatioita. Voi siis hyvin käydä niin, että 25:n tai 27 jäsenvaltion EU:sta tulee inhimillinen yhteiskunta, joka perustuu solidaarisuuteen. Tästä syystä mietinnössä korostetaan, että on huolehdittava oikeudenmukaisuudesta siinä tapauksessa, että köyhimmät väestönosat joutuvat maksamaan entistä suuremman osan terveydenhoitokustannuksista.
EU:ssa – jolla tarkoitan nyt 27 jäsenvaltion EU:ta – terveyspalvelujen väliset erot vaihtelevat suuresti. Kustannusten kannalta tämä merkitsee sitä, että maiden terveydenhoitokustannukset voivat olla 4–9 prosenttia bruttokansantuotteesta. Köyhimmät uudet jäsenvaltiot käyttävät näihin palveluihin vähiten rahaa, ja niiden terveydenhoito on myös heikkolaatuisinta. Tämä on tosiasia. Tämä ei kuitenkaan tarkoita ainoastaan sitä, että kun maksetaan enemmän, myös palvelun laatu paranee. Se edellyttää tehokkaampaa hallintoa ja huomion kiinnittämistä erityisesti siihen, millaista hoitoa annetaan ja millainen kysyntä sillä on, mikäli terveyspalveluja aiotaan rahoittaa pitkällä aikavälillä. Tähän tarvitaan Euroopan laajuista vertailevaa arviointia ja avointa koordinointia.
Viimeinen kustannuksia koskeva huomautukseni on, että Yhdysvalloissa lähes 14 prosenttia bruttokansantuotteesta käytetään terveydenhoitoon, mutta se ei jakaudu kansalaisille tasapuolisesti. Me emme voi pyrkiä tähän, eikä meidän pitäisikään. Toisaalta meidän on otettava huomioon, että tällä hetkellä lääketieteellisen tietämyksen määrä kaksinkertaistuu joka viides vuosi. Vaikka se merkitsee kustannusten nousua, kaikilla on kuitenkin samat oikeudet saada hoitoa, ja tämä meidän on otettava ensisijaiseksi tavoitteeksemme. Näin ollen vertailevan arvioinnin lisäksi tarvitaan myös solidaarisuutta.
Ratkaisemattomia ongelmia on yllin kyllin. Uudet jäsenvaltiot taistelevat edelleen korruptiota vastaan monilla terveydenhoitojärjestelmiensä osa-alueilla. Korruptio kukoistaa siellä, missä palveluja tarvitaan eniten. Vanhukset ovat kaikkein köyhimpiä, ja he myös köyhtyvät nopeimmin juuri näissä maissa. Nämä keskeiset yhteiskunnalliset haasteet meidän on kohdattava. Uskokaa pois, vanhukset ovat eniten peloissaan, sillä he uskovat, etteivät he saa riittävää hoitoa sairastuessaan tai ettei heitä voida enää hoitaa. Talousarviorajoitusten seurauksena julkinen rahoitus on epävarminta uusissa jäsenvaltioissa.
Vaikka mainitsin vain muutaman ongelman, niitä on tulossa lisää. Terveydenhoitoalan työntekijöitä muuttaa uusista jäsenvaltioista 15:een vanhaan jäsenvaltioon, mikä hyödyttää jälkimmäisten valtioiden terveydenhoitojärjestelmiä. Toistan siis vielä, että tämä on arkaluonteinen poliittinen ongelma ja että tehokkaampaa koordinointia ja yhteistyötä tarvitaan ehdottomasti. 
Elisabeth Schroedter,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan korostaa tarvetta tarkastella tätä mietintöä laajemmin ottaen huomioon seuraavat tapahtumat ja seikat.
Ensinnäkin mietinnön tarkastelussa on otettava huomioon, että Lissabonin prosessi aiheuttaa paineita terveydenhoito- ja sosiaalivakuutusjärjestelmien muuttamiselle siten, että näitä palveluja voitaisiin markkinoida kaikkialla Euroopassa.
Toiseksi meidän on pidettävä mietintöä tarkasteltaessa mielessä, että palveludirektiivin perusteella terveydenhoitoon sovelletaan kilpailusääntöjä ja alkuperämaaperiaatetta.
Kolmanneksi, kuten mietinnössä korostetaan moneen otteeseen, yksi väestönmuutoksen seurauksista on se, että monessa jäsenvaltiossa terveydenhoitojärjestelmä koetaan sietämättömäksi taakaksi kansalliselle talousarviolle, ja tämä on vaikuttanut hyvin haitallisesti terveydenhoitohenkilöstön työoloihin.
Komission viimeisimmissä ehdotuksissa tuetaan tätä suuntausta. Mietinnöllä on ratkaiseva merkitys tehtäessä tärkeää valintaa yhtäältä komission ja neuvoston ja toisaalta parlamentin tekemien ehdotusten välillä. Kysymys kuuluukin, pitäisikö terveydenhoitojärjestelmät ja sosiaalisen suojelun järjestelmät säilyttää kokonaan yleishyödyllisten palvelujen piirissä, vai pitäisikö ne alistaa sisämarkkinoiden kilpailusäännöille.
Parlamentti vastaa tähän yksiselitteisesti, että terveydenhoitoa on jatkossakin pidettävä yleishyödyllisenä palveluna ja että on taattava hoidon yleinen saatavuus kaikille henkilöiden ostovoimasta riippumatta. Lisäksi parlamentti tekee mietinnössä selväksi, ettei taloudellisesta solidaarisuudesta saa luopua eikä sitä saa kuihduttaa tyhjäksi kuoreksi. Toivon, että komissio ottaa tulevissa ehdotuksissaan huomioon parlamentin tässä mietinnössä esittämät seikkaperäiset tarkistukset, jotka muodostavat selkeän ja vaihtoehtoisen vastauksen kohtaamaamme haasteeseen. 
Jiří Maštálka,
   .  Hyvät kollegat, haluan aluksi onnitella esittelijä Cabrnochia hänen mietinnöstään. Vaikka mielestäni Euroopan yhtyneen vasemmiston konfederaatioryhmän / Pohjoismaiden vihreän vasemmiston hyväksymät tärkeimmät periaatteet ovatkin mukana tässä päätöslauselmaesityksessä, olen esittänyt muutamia tarkistuksia, joissa korostetaan ryhmämme ensisijaisia tavoitteita.
Ensinnäkin olen ilahtunut siitä, että esittelijän ehdotuksissa painotetaan, että terveydenhoitoa olisi tarjottava EU:n kansalaisille solidaarisuusperiaatteen mukaisesti. Oikeutta terveyteen pidetään loppujen lopuksi kaikissa EU:n jäsenvaltioissa perusoikeutena, joka kuuluu solidaarisesti kaikille. Tarkistukseni tavoitteena oli varmistaa, että tämä toteutuu myös käytännössä. Toiseksi meidän on tietenkin sekä turvattava työntekijöiden vapaa liikkuvuus että heidän oikeutensa saada asianmukaista ja laadukasta terveydenhoitoa vapaasti kaikissa EU:n jäsenvaltioissa.
Tästä syystä olen esittänyt lisätarkistuksia, joiden tarkoituksena on parantaa terveydenhoitohenkilöstön koulutusta, jotta kaikissa jäsenvaltioissa annettavan koulutuksen taso olisi vertailukelpoinen. Olen vahvasti sitä mieltä, että tämä koulutus on rahoitettava EU:n koulutusbudjetista ja ettei jäsenvaltioita saa jättää oman onnensa nojaan tässä asiassa.
Kolmanneksi suhtaudun myönteisesti esittelijän huomautuksiin, joiden mukaan terveydenhoitopalveluissa olisi keskityttävä ennaltaehkäisyyn. Mielestäni komission olisi kannustettava jäsenvaltioita parantamaan kaikkia ennalta ehkäiseviä toimia, eikä ainoastaan niitä, jotka liittyvät terveydenhoitopalveluihin, vaan myös niitä, jotka liittyvät työaikaan ja työterveyteen. Tavoitteenamme pitäisi olla paitsi työvoiman joustavuuden ja kilpailukyvyn lisääminen myös työntekijöiden terveyden suojelu.
Neljänneksi olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että vaikka lääketiede tarjoaakin nykyisin vaihtoehtoisia diagnooseja ja hoitoja, terveydenhoitojärjestelmillä on myös oltava kestävä rahoitus. Mielestäni terveydenhoitoa ei voida tarkastella ainoastaan kirjanpidon näkökulmasta, ja sen vuoksi on mielestäni valitettavaa, jos tämä on vallitseva käsityksemme terveydenhoidon uudistamisesta. En voisi kannattaa tällaista lähestymistapaa. 
Urszula Krupa,
   .  Arvoisa puhemies, taatun terveydenhoidon tarjoaminen on yksi valtion tärkeimmistä velvollisuuksista, joka perustuu yksilön perusoikeuksiin. Kaikkia maita olisi vaadittava ylläpitämään ja rahoittamaan keskeisiä terveydenhoitopalveluja. Liberaali lähestymistapa, jossa palvelut yksityistetään ja asetetaan markkinaehtojen armoille erilaisten lakien perusteella, ei takaa hoitopalveluja esimerkiksi ennalta ehkäisevän lääketieteen, äidin ja lapsen hoidon, elintapasairauksien, geriatrisen ja lievittävän hoidon aloilla. Vaikka nämä alat tuottavatkin tappiota, ne ovat tärkeitä ja kansanterveyden kannalta ratkaisevia. On tunnettu tosiasia, että terveyteen investoiminen on investoimista ihmisiin, kuten esimerkiksi koulutuksessa. Koska minulla on vain muutama minuutti puheaikaa, haluan keskittyä mielestämme tärkeimpiin näkökohtiin. Julkista terveydenhoitopalvelua tarvitaan. Tätä palvelua on jatkossakin kehitettävä, ja se on säilytettävä kaikille avoimena riippumatta siitä, onko potilaalla siihen varaa vai ei. Ihanteellista järjestelmää ei ole vielä keksitty terveydenhoitopalvelujen organisoimiseen eikä niiden rahoittamiseen. Jokaisessa järjestelmässä on sekä etuja että haittoja, niin vakuutusmaksuihin perustuvissa järjestelmissä kuin niissä, joita voitaisiin nimittää valtion rahoittamiksi järjestelmiksi. Paras ratkaisu olisi sen vuoksi kenties yhdistää nämä järjestelmät. Samanaikaisesti on kuitenkin turvattava asianmukaisesti terveydenhoitohenkilöstön ja potilaiden sosiaaliset oikeudet. Valtion rahoitusta on myönnettävä julkisille sairaaloille, ennalta ehkäisevään lääketieteeseen ja kaikille muillekin tappiota tuottaville aloille. On esitetty monenlaisia yleviä ajatuksia – erityisesti EU:n lainsäädännössä – sosiaalisen suojelun uudistamisesta terveydenhoidon kehittämiseksi ja parantamiseksi, mutta ne ovat usein ristiriidassa keskenään. Tällainen vain pahentaa sosiaali- ja terveydenhoidon tilannetta, vaikka se on jo nyt monissa maissa tarpeeksi vaikea kustannusten nousun, verenhimoisen kapitalismin ja moraalisten periaatteiden laiminlyönnin seurauksena. Hyvänä esimerkkinä tästä voidaan mainita ristiriidat, jotka johtuvat siitä, että jäsenvaltiot on nähtävästi asetettu vastuuseen rahoituksen järjestämisestä, vaikka lääketieteen palvelut on sisällytetty palveludirektiiviin. Jos haluamme taata hoitopalvelujen laadukkuuden, emme voi pitää terveyttä tuottoisana talouden sektorina tai terveyspalveluja tavallisina kaupallisina palveluina. Esimerkkinä voin mainita, että saatuaan luvan myydä syöpälääkettä Euroopassa eräs yhtiö aikoo ansaita tätä lääkettä myymällä jopa 13 miljardia Sveitsin frangia.
Olen joskus kuullut tässä salissa sanottavan, ettei köyhällä unionilla ole varaa tarjota pitkäaikaishoitoa ja että sen sijaan meidän olisi harjoitettava eutanasiaa tai toisin sanoen ratkaistava ongelma tappamalla ihmisiä. Sosiaalisen suojelun uudistamisella terveydenhoidon kehittämiseksi ja parantamiseksi ei voida tarkoittaa tätä. Ainoa vastaus väestön ikääntymiseen on muuttaa asennoitumistamme elämään. Meidän olisi suojeltava elämää ja tehtävä kaikki voitavamme, ja tällä tarkoitan myös moraalisten periaatteiden noudattamista, jotta voidaan parantaa paitsi terveydenhoitopalvelujen laatua myös niiden toimivuutta. Emme myöskään paranna terveydenhoitopalveluja millään tavoin mittavalla hallintokoneistolla, korruptiolla, byrokratialla emmekä julkaisemalla yhä enemmän säännöksiä, raportteja, lausuntoja, julistuksia ja samanlaisia tai vastaavia luetteloita. Tämä vain lisää kustannuksia, ja samalla tuhlataan sekä viranomaisten että lääkäreiden ja hoitajien aikaa, sillä heidän tehtävänsä on auttaa sairaita. 
Jan Tadeusz Masiel (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä jäsen Cabrnoch, mietinnössä meitä muistutetaan siitä, että terveydenhoidon vaikutus yksilön terveydentilaan on vain 10 prosenttia. Loput 90 prosenttia määräytyvät monien muiden tekijöiden perusteella. Näitä ovat esimerkiksi niiden henkilöiden, joilla ei ole keinoja ansaita elatustaan, yhteiskunnallinen tilanne, työpaikkojen puuttuminen ja epävarmuuden tunne. Näin ollen olen sitä mieltä, että vaikka jäsenvaltiot ovatkin vastuussa julkisesta terveydenhoidosta, Euroopan unionin olisi laadittava sosiaaliset vähimmäisvaatimukset. Näin taattaisiin sosiaalinen vähimmäissuojelu kaikissa jäsenvaltioissa samalla kun rikkaammille maille annettaisiin mahdollisuus tarjota parempia hyvinvointi- ja terveydenhoitojärjestelmiä. Mielestäni Euroopan unionilla pitäisi olla oikeus saada tietoa yksittäisten jäsenvaltioiden sosiaalietuuksien vähimmäistasosta. Puolassa tämä summa on tällä hetkellä 100 euroa, vaikka haaveena on nostaa se 250 euroon. EU:n pitäisi saada tietoa myös terveydenhoidon tilanteesta. Puolalaiset lääkärit ansaitsevat tällä hetkellä 400 euroa kuukaudessa ja täydentävät tulojaan turvautumalla lahjuksiin. 
Thomas Mann (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, oikeus terveyteen on perusoikeus, ja on jäsenvaltioiden velvollisuus saada se toteutumaan kansalaistensa osalta, sillä kansalaiset ovat ehdottomasti oikeutettuja päättämään omista terveydenhoitopalveluistaan ja pitkäaikaishoidosta kaikkialla EU:ssa ja riippumatta omista tuloistaan.
On kuitenkin todettava, että terveydenhoitopalvelujen ja hoidon saatavuudessa ja laadussa on huomattavan suuria eroja. EU:n toimintaohjelmaa kansanterveyden edistämiseksi on toteutettu vuodesta 2003. Toimintaohjelma tarjoaa järkevän perustan, jonka pohjalta jäsenvaltiot voivat parantaa yhteistyötään. Meidän on saavutettava yhteisiä tavoitteita, ja sen jälkeen erityisesti kansallisten ohjelmien avulla voidaan vastata potilaiden lisääntyvän liikkuvuuden, uusien hoitomuotojen kasvavien kustannusten ja – Luojan kiitos – kasvaneen eliniänodotteen asettamiin haasteisiin.
Kuten esittelijä totesi, liian vähän investoidaan kuitenkin ennalta ehkäisevään hoitoon, joka estää ihmisiä alun alkaen sairastumasta. Terveydenhoitoalalla on huomattavia työllistämismahdollisuuksia. On täysi syy uskoa sen merkityksen kasvavan tulevaisuudessa paitsi siihen käytettävän rahan myös innovatiivisen potentiaalinsa kannalta. Tarkoitan esimerkiksi kotihoitopalveluja, joiden kysyntä kasvaa jatkuvasti ja joiden ansiosta vanhuksilla ja sairailla on mahdollisuus saada hoitoa tutussa kotiympäristössä. Tämä on psykologisesti tärkeää, ja se lisää merkittävästi ihmisten mahdollisuuksia elää kauemmin ja terveempinä.
Eliniänodotteen kasvaminen antaa ihmisille mahdollisuuden antaa yhteiskunnalle henkilökohtaisen panoksen hyödyntämällä omaa kokemustaan, joka on yhteiskunnalle hyvin tärkeä. Terveydenhoitoalalla on työpaikkojen luomiselle monia esteitä, joiden ylittäminen on vaikeaa – mainittakoon esimerkiksi sosiaalivakuutuksen korkeat kustannukset kotimaassani Saksassa. Euroopan unionin terveydenhoitojärjestelmät on järjestettävä niin, että kansalaisilla on niihin varaa ja että yritykset voidaan vapauttaa liiallisista kustannuksista, jotta niitä voidaan näin ollen kannustaa luomaan työpaikkoja.
Esittelijä korostaa ennalta ehkäisevän hoidon ja paremman pitkäaikaishoidon tarvetta sekä tarvetta auttaa potilaita parantamalla kipeästi kaivattua tiedonvaihtoa jäsenvaltioiden välillä. Olen tästä hänen kanssaan samaa mieltä. 
Jan Andersson (PSE ). –
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, aluksi haluan kiittää esittelijää hänen erinomaisesta työstään.
Kun sosiaalisen suojelun järjestelmän uudistamista käsittelevästä mietinnöstä keskusteltiin vuonna 2000, olin itse esittelijänä. Keskustelimme ensimmäistä kertaa avoimesta koordinointimenetelmästä sekä terveydenhoidosta, eläkkeistä ja muista kysymyksistä, kun suunnittelimme asiaankuuluvaa strategiaa. Terveydenhoidon järjestäminen ja rahoittaminen on kansallinen kysymys, jota käsitellään joissakin maissa aluetasolla. Tämän pitäisi olla mahdollista myös tulevaisuudessa. Onkin kysyttävä, tuoko yhteistyö unionille lisäarvoa, ja vastaus on: kyllä. Nämä ovat nimittäin yhteisiä haasteita. Esititte niistä muutamia, ja haluan käsitellä niistä kahta.
Tekniikan kehittyminen, jonka avulla voimme edistyä pidemmälle, on tietenkin myönteistä kehitystä, sillä sen ansiosta useampia ihmisiä voidaan parantaa. Tämä kuitenkin asettaa myös suurempia vaatimuksia ensisijaisille tavoitteille. Elämme myös kauemmin. Se on hyvä asia, mutta se rasittaa terveyspalveluja enemmän. Tällä alalla on mahdollista vaihtaa hyviä käytäntöjä.
Kuten monet ovat todenneet, on tärkeää investoida ennalta ehkäisevään terveyteen. Tältä osin korostin itse kehittyneen työterveyspalvelun tarvetta, sillä monet sairaudet ja muut ongelmat saavat alkunsa työelämässä. Työympäristön tunteminen ja mahdollisuus puuttua asioihin varhaisessa vaiheessa ovat terveydenhoidon kannalta tärkeitä asioita. Mielestäni terveydenhoitopalveluja tarvitsevat ovat ennen kaikkea potilaita eivätkä asiakkaita. Tämä liittyy ajatukseen, että terveydenhoito ei ole kaupallinen palvelu vaan tarvelähtöinen palvelu. Mielestäni terveydenhoito ei kuulu palveludirektiiviin, ja saman kannan ovat esittäneet muutkin parlamentin jäsenet. Palveludirektiivi koskee ennen kaikkea kaupallisia palveluja, kun taas tässä on kysymys yleishyödyllisistä palveluista, joiden yhteydessä asiaa olisi myös käsiteltävä. 
Gabriele Zimmer (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, aluksi haluan ottaa lyhyesti kantaa siihen, mitä jäsen Mann totesi. Mikäli hän haluaa korostaa tarvetta leikata terveydenhoitopalvelujen kustannuksia, hänen ei pitäisi sivuuttaa lääketeollisuuden osuutta. Mielestäni tämän näkökohdan jättäminen pois käsiteltävänä olevasta mietinnöstä on puute.
Haluan kuitenkin kiinnittää huomionne erääseen toiseen asiaan eli esittelijän mainitseman EU:n jäsenvaltioissa vallitsevan lääkäripulan ja parhaillaan käsiteltävänä olevan työaikadirektiivin väliseen yhteyteen. Monissa saksalaisissa sairaaloissa lääkärit valittavat huonoista työoloista ja sietämättömistä työajoista, ja naislääkärit kritisoivat sitä, että tahallinen kiusanteko heikentää entisestään heidän mahdollisuuksiaan yhdistää työ- ja perhe-elämä. Tämän vuoksi lääkärit usein tekevät liikaa töitä ja stressaantuvat, ja he saattavat muuttaa ulkomaille tai vaihtaa kokonaan ammattia.
Viime vuosina toteutetusta vääränlaisesta terveys- ja henkilöstöpolitiikasta vastuussa olevat tahot yrittävät nyt saada työntekijät maksamaan heidän epäonnistumisistaan. He tekevät näin erottamalla toisistaan aktiivisen ja passiivisen päivystysajan. Jälkimmäisestä he eivät suostu maksamaan korvausta, vaan he väittävät, että jos siitä maksettaisiin, olisi perustettava tuhansia uusia terveydenhoitoalan virkoja. Saksan osavaltioiden () työnantajajärjestö ja osavaltioiden yksittäiset ministerit ovat antaneet esimerkkejä siitä, mitä he tarkoittavat passiivisella päivystysajalla: se on aikaa, joka käytetään yleisiin käynteihin, siteiden vaihtamiseen, normaalityöajan ulkopuolella annettaviin tiputuksiin ja pistoksiin sekä rutiinitehtäviin, kuten kirjeenvaihdon hoitamiseen.
Tämä on mielestäni aivan uudenlaista hyväksikäyttöä, ja pyydän parlamentin jäseniä paitsi kannattamaan tarkistuksiamme myös huolehtimaan siitä, että kun he tarkastelevat työaikadirektiiviä, komission luonnosta muutetaan.
Philip Bushill-Matthews (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tämä on erinomaisen esittelijän laatima erinomainen mietintö. Täydellinen esimerkki laajentumisen – kymmenen tervetulleen uuden jäsenvaltion liittymisen – eduista on se, että meillä on edustajia, joilla on tällaista vahvuutta ja viisautta parantaa keskustelujemme laatua. Olen varma siitä, että sekä puhemies että komission jäsen ovat tästä samaa mieltä.
Suhtaudun erityisen myönteisesti huomautukseen, jonka mukaan voimme oppia hyvin paljon toisiltamme, vaikka terveydenhoito kuuluukin jäsenvaltioiden toimivaltaan. Se on aivan totta, ja mitä enemmän voimme toisiltamme oppia, sen parempi meille kaikille. Kiitän myös niistä kommenteista, jotka koskevat kaltaisilleni vanhuksille tarjottavan asianmukaisen terveydenhuollon merkitystä.
Esitän pian komission jäsenelle huomautuksen, johon pyydän häneltä neuvoa sekä hyväksyvää nyökkäystä. Olen kirjoittanut hänelle huijauksesta, jota mahdollisesti tapahtuu monissa EU-maissa. Matkallaan harmillisesti sairastuneita turisteja viedään hotelleistaan yllättäen yksityisiin sairaaloihin, joissa heille sitten lyödään muhkea lasku kouraan. Vaikka he ovatkin tajuissaan, kun heitä siirretään, ja vaativat oikeuksiaan yhtäläiseen ilmaiseen hoitoon, heidät sysätään silti yksityiseen sairaalaan.
Myönnän, että tämä asia kuuluu jäsenvaltioiden toimivaltaan, mutta kysyn silti komission jäseneltä, voiko hän tai voimmeko me tehdä sille jotain? Onko hän tietoinen ongelman laajuudesta ja hyväksyykö hän sen, että kansalaisilla on oikeus yhtäläiseen terveydenhoitoon kaikissa jäsenvaltioissa, kuten mietinnössä todetaan, ja että tätä oikeutta on vahvistettava? Mitä hän voi tehdä vahvistaakseen oikeutta? Pyytäisin häntä ystävällisesti vastaamaan englanniksi ja sanomaan, mitä voidaan tehdä, jotta voin lähettää hänen vastauksensa vaalipiiriini West Midlandsiin 
Ole Christensen (PSE ).
    Terveys on perustavanlaatuinen sosiaalinen oikeus ja yksi Euroopan sosiaalisen mallin kulmakivistä. Luottamus siihen, että terveydenhoitoa voidaan tarjota, on edellytyksenä yksilön kunnolliselle toimintakyvylle yhteiskunnassa. Se luo turvallisuutta. Tämän vuoksi on tehtävä työtä Euroopan kansalaisille annettavan terveydenhoidon laadun yhdenmukaistamiseksi ja parantamiseksi. Väestön ikääntyminen aiheuttaa ongelmia kansallisten terveydenhoitojärjestelmien kyvyssä varmistaa hoidon saatavuus ja laadukkuus tulevaisuudessa. Erilaisista terveydenhoitojärjestelyistään huolimatta kaikki jäsenvaltiot joutuvat kohtaamaan tämän ongelman. Uudistuksia tarvitaan. Tämän vuoksi terveysalan resursseja on käytettävä paremmin, mutta on tärkeää, ettei tällä tarkoiteta vain järkiperäistämistä ja tehokkuuden lisäämistä. Meidän on muistettava, että ennaltaehkäisy on terveydenhoidon tehokkain muoto.
Tulevaisuuden unionissa terveyttä ei saa pitää kustannuksena vaan pikemminkin kilpailukykyisen talouden edistäjänä. Myös Lissabonin strategian väliarvioinnissa korostetaan, että sosiaalista pilaria tarvitaan. Sosiaalinen ulottuvuus on yksinkertaisesti välttämättömyys, mikäli unioni haluaa luoda kasvua ja työllisyyttä. Mikäli haluamme taata jatkossakin korkeasti koulutetun ja taitavan työvoiman olemassaolon, meidän on voitava tarjota tehokasta ja yleisesti saatavilla olevaa terveydenhoitoa. Jäsenvaltioiden on sen vuoksi hyödynnettävä paremmin avointa koordinointimenetelmää ja sen antamia mahdollisuuksia hyvien käytäntöjen vaihtamiseen.
Enemmän olisi tehtävä myös työympäristömme parantamiseksi, jotta voimme ennalta ehkäistä työtapaturmia ja työperäisiä sairauksia. Paremmalla työympäristöllä on yleensä myönteinen vaikutus myös yleiseen terveyteen, ja näin se auttaa parantamaan useamman ihmisen terveydentilaa, mikä puolestaan vapauttaa terveydenhoidon resursseja. Terveys, kasvu ja työllisyys liittyvät erottamattomasti toisiinsa. 
Ilda Figueiredo (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, sosiaalisen osallisuuden takaamiseksi meidän on varmistettava, että on olemassa julkinen sosiaaliturvajärjestelmä, joka perustuu demokratian, solidaarisuuden ja yleisen saatavuuden periaatteisiin sekä sellaiseen terveydenhoitojärjestelmään, joka on yhtä lailla julkinen ja yleinen. Näiden järjestelmien toiminnan on perustuttava syrjimättömyyteen, niiden on hyödytettävä matalapalkkaisia ihmisiä, taattava kaikille hyvälaatuisten julkisten palvelujen yhtäläinen saatavuus ja turvattava ihmisoikeudet.
Tämän vuoksi vastustamme ehdotuksia, joilla tasoitetaan tietä julkisten palvelujen yksityistämiselle näillä keskeisillä aloilla. Vastustamme esimerkiksi Bolkesteinin direktiiviehdotusta, jonka tarkoituksena on luoda palvelujen sisämarkkinat, sekä direktiiviehdotusta, joka koskee työajan järjestämisen tiettyjä osa-alueita ja jossa terveydenhoitoalan ammattilaisten työoloja huonontamalla vaarannetaan myös niiden ihmisten terveys, jotka käyttävät kyseisiä palveluja.
Karin Jöns (PSE ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, koska olen itsekin kerran laatinut tätä aihetta koskevan mietinnön, olen tietenkin erityisen ilahtunut huomatessani jäsen Cabrnochin ja aiempien päätöslauselmien välillä vallitsevan selkeän jatkuvuuden. Olen siitä hänelle hyvin kiitollinen.
Se, että neuvosto pääsi viime vuoden lokakuussa vihdoin yhteisymmärrykseen avoimen koordinointimenetelmän soveltamisesta terveyspalveluihin ja vanhustenhoitoon on toinen saavutus, jonka parlamentti voi katsoa ansiokseen. Olen varma, että Progress-ohjelma, jonka esittelijä olen, tarjoaa meille pian välineen kipeästi kaivattuun parhaiden käytäntöjen vaihtamiseen sekä vuorovaikutteisen ja keskinäisen oppimisprosessin läpi viemiseen. Loppujen lopuksi jäsenvaltiot tarvitsevat apua toteuttaakseen uudistuksia terveydenhoitojärjestelmiensä uudenaikaistamiseksi ja vahvistamiseksi, ja tässä prosessissa on kiinnitettävä erityistä huomiota sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja solidaarisuusperiaatteeseen.
Mikäli jäsenvaltiot haluavat tulevaisuudessa varmistaa terveydenhoito- ja vanhustenhoitopalvelujensa jatkuvan ja yleisen saatavuuden, taata niiden laadukkuuden ja varmistaa niiden rahoituksen, on ennen kaikkea lisättävä ennaltaehkäisyä ja avoimuutta. Avoimuus on itsessään välttämätöntä, mikäli laadukkuus halutaan säilyttää ja mikäli terveydenhoitojärjestelmien käytettävissä olevia resursseja halutaan käyttää parhaalla mahdollisella tavalla. Lääketieteen palvelujen laadun arviointia on helpotettava, ja on lakattava maksamasta suuria summia huonolaatuisesta palvelusta.
Potilasjärjestöillä on tässä hyvin tärkeä tehtävä, ja ne on jatkossa otettava aktiivisemmin mukaan terveyspoliittiseen päätöksentekoon. Kaikki jäsenvaltiot halusivat mennä pidemmälle ja hyväksyä potilaslain tai potilaiden peruskirjan. Jäsenvaltioihin kohdistuu myös suuria haasteita vanhustenhoidossa ja pitkäaikaishoidossa. Meidän olisi liityttävä yhteen ja pyrittävä löytämään strategioita, joilla voidaan parantaa terveyspalvelujen ja hoidon vuorovaikutusta, jotta voidaan kehittää potilaiden kotihoitoa ja tarjota riittäviä hoitopalveluja.
Georgios Toussas (GUE/NGL ).
   – Arvoisa puhemies, Kreikan kommunistinen puolue äänestää tätä mietintöä vastaan, joka on otsikoitu harhaanjohtavasti mietinnöksi "sosiaalisen suojelun uudistamisesta ja laadukkaan terveydenhoidon kehittämisestä". Se sisältää nimittäin taantumuksellisia arvioita ja tavoitteita, jotka liittyvät terveydenhoidon kaupallisuuden edistämiseen sekä niiden yksityisten yritysryhmien paisuttamiseen, jotka pitävät hallinnassaan terveydenhoitoalaa ja lääkkeiden tuotantoa, sekä näiden tuottojen lisäämiseen. Tästä aiheutuu tuskallisia seurauksia kansanterveydelle, ja ruohonjuuritason tulot imetään kuiviin. Potilas on asiakas. Periaatteessa terveyspolitiikkaa ei ole olemassa. Työterveys- ja työturvallisuusäännökset ovat alkeellisia. Vuosittain 40 prosenttia terveydenhoitopalveluista maksetaan työntekijöiden palkoista. Terveyttä ollaan sisällyttämässä yhä voimakkaammin laajempiin ruohonjuuritason vastaisiin EU:n politiikkoihin. Työmarkkinasuhteissa ja sosiaalivakuutuksessa tehtyjen perusteellisten muutosten – esimerkiksi työajan järjestämisen, eläkeiän korottamisen ja eläkkeiden pienentämisen – jälkeen vastuuta terveyden suojelusta siirretään nyt yksilöille, ja terveydenhoitopalvelujen markkinoita ollaan vapauttamassa täydellisesti. Terveydenhoidon ei pitäisi olla kauppatavaraa. Sen pitäisi olla ilmaista ja laadukasta palvelua, jota vain valtio voi tarjota yhtäläisesti kaikille. Farmasian ja biolääketieteen tekniikan, tuotannon ja markkinoinnin olisi kuuluttava valtiolle, ja yhteiskunnan olisi valvottava sitä. 
Jacky Henin (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, pidän tämän mietinnön yleistä ajattelutapaa myönteisenä, ja teksti voisi olla hyväksyttävä perusta unionin kansalaisten terveydenhoitoon liittyvää sosiaalista suojelua koskevien oikeuksien ylöspäin suuntautuvalle yhdenmukaistamiselle. Siinä on kuitenkin myös vakavia puutteita. Mietintö on liian yleisluontoinen, siinä ei ilmoiteta aikatauluja eikä sen aihetta ole riittävästi rajattu. Tässä tapauksessa taikojen tekeminen ei riitä. Toimikaamme kunnianhimoisesti tämän sosiaalisen Euroopan puolesta, jota jokainen meistä haluaa, ja maksakaamme terveydenhoidon ja sosiaalisen suojelun menot vakaus- ja kasvusopimuksesta, sillä nämä menot eivät ole kustannuksia, vaan ne ovat sijoitus, joka luo vaurautta ja tehokkuutta koko yhteiskuntaan.
Kaksi mietinnöstä puuttuvaa tärkeää kysymystä ovat uraauurtavan sosiaalisen suojelun järjestelmän rahoittaminen ja Euroopan unionin massatyöttömyys. Molemmat ovat tärkeitä asioita. Ilman yhteisrahoitusta ja ilman solidaarisuustoimiin myönnettävää rahoitusta on mahdotonta päästä haluttuun tavoitteeseen. Työttömyys puolestaan jarruttaa pitkäkestoisesti niiden tulojen kertymistä, joita tarvittaisiin sosiaalisen suojelun ja terveydenhoidon rahoittamiseen.
Yhteenvetona ehdottaisin siis vielä näitä täsmällisiä keinoja, joilla voidaan vastata Euroopan kansalaisten täsmällisiin tarpeisiin. Jos pyrimme liian voimakkaasti saavuttamaan heikon kompromissin, joka ei johda lopulta mihinkään, me vain vahvistamme euroskeptisyyttä. 
Vladimír Špidla,
   .  Hyvät parlamentin jäsenet, tässä keskustelussa on käynyt ilmi eräs asia, jonka uskon käyvän selvästi ilmi myös tulevissa terveydenhoitoa koskevissa keskusteluissa, nimittäin se, että kyseessä on hyvin monimutkainen aihe. Tietyssä mielessä se vie meidät äärirajoille. Kukaanhan ei voi olla liikuttumatta hädästä, kärsimyksestä ja kuolemasta, ja nämä kaikki kuuluvat erottamattomasti terveydenhoitoon.
Keskustelussa tuli selvästi esiin, että avointa koordinointimenetelmää pidetään sopivana tapana koordinoida Euroopan unionin terveydenhoitojärjestelmiä, ja pidän tätä hyvin myönteisenä asiana. Puhujat myös varoittivat siitä, että aina kun kyseistä menetelmää käytetään, on kiinnitettävä huomiota hallinnolliseen ja tekniseen johtamiseen. Tämä on aivan totta, ja olen ottanut nämä varoitukset huomioon. En pidä erityisemmin hyödyttömän tiedon keräämisestä enkä sellaisten järjestelmien luomisesta, joilla ei saada tuloksia aikaan.
Jäsen Bushill-Matthews, joka ei ole enää paikalla, esitti kysymyksen, joka liittyy käsittääkseni tiettyyn tapaukseen. Mikäli ymmärsin hänet oikein, kyseessä on tapaus, jossa jollakulla oli ollut terveysongelmia, ja häntä oli ilmeisesti hoidettu tietyllä klinikalla vastoin hänen omaa tahtoaan. Tämän jälkeen klinikka oli pyytänyt palveluistaan maksua, jota henkilön vakuutus ei korvannut. Komissio ei todellakaan halua, että tällaiset tapaukset osoittautuisivat yleisiksi tai todennäköisiksi, ja aion tutkia tapausta saadakseni siitä tarkempia tietoja.
Hyvät parlamentin jäsenet, jälleen kerran keskustelumme on osoittanut, että tämä mietintö on äärimmäisen arvokas asiakirja, ja haluaisin lainata sen viimeistä kohtaa. Mietinnön 9 kohdassa parlamentti katsoo, että ikääntyminen on haaste, mutta sitä olisi hyödynnettävä myös mahdollisuutena ottaa henkilöt ja heidän monivuotinen ja arvokas kokemuksensa paremmin mukaan yhteiskunnan ja yritysten toimintaan aktiivisen ikääntymisen puitteissa. Mielestäni tämä kohta on osoitus siitä, että mietintö on sekä tarkkaan harkittu että tasapainoinen. 

Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Hughesin laatima työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan mietintö (A6-0092/2005) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi Euroopan työturvallisuus- ja työterveysviraston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 2062/94 muuttamisesta (KOM(2004)0050 – C6 0014/2004 – 2004/0014(CNS)). 
Vladimír Špidla,
   .  Arvoisat parlamentin jäsenet, haluan aluksi muistuttaa parlamenttia siitä, että Euroopan unioni perusti työturvallisuus- ja työterveysviraston vuonna 1994 vastatakseen kasvavaan tarpeeseen saada tietoa siitä, kuinka voidaan ehkäistä työtapaturmia. Viraston pääasiallisena tehtävänä on parantaa ihmisten työelämää sekä edistää teknisten, tieteellisten ja talouteen liittyvien tietojen vaihtoa kaikkien niiden sidosryhmien kesken, joita työturvallisuuteen ja työterveyteen liittyvät asiat koskevat, olivatpa nämä komission elimiä, jäsenvaltioita, työntekijöitä, työnantajia tai turvallisuudesta vastaavia tahoja.
Komissio esitti vuonna 2004 ehdotuksensa Bilbaon viraston perustamisesta annetun asetuksen muuttamiseksi tavoitteenaan vastata laajentuneen Euroopan unionin tarpeisiin ja tehostaa 78-jäsenisen kolmikantaisen johtokunnan työskentelytapoja. Uudessa asetuksessa virallistetaan hallintoneuvoston asema sekä säilytetään johtokunnan kolmikantarakenne ja vahvistetaan sitä. Johtokuntaan kuuluu komission ja hallitusten edustajia sekä jäsenvaltioiden, työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen edustajia.
Uudessa ehdotuksessa vahvistetaan myös työmarkkinaosapuolten asemaa ja lujitetaan viraston tehtävän ja yhteisön työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien tavoitteiden välisiä yhteyksiä sekä korostetaan pienten ja keskisuurten yritysten merkitystä.
Parlamentti on esittänyt lukuisia tarkistuksia, joilla pyritään selventämään ja tarkentamaan alkuperäistä ehdotusta, ja esittänyt myös joitakin neuvoston ehdottamia tarkistuksia. Se, että tarkistuksia esitettiin myös Bilbaon viraston nimittämismenettelyihin, tuli komissiolle kuitenkin jokseenkin yllätyksenä, sillä tarkistusten mukaan komission olisi valvottava tiukemmin virastoa. Viraston perustamisesta asti sen johtokunta on nimittänyt johtajan komission suosituksen perusteella. Koska tätä käytäntöä noudatetaan suurimmassa osassa virastoja, olisi sääli muuttaa sitä. Haluan kiittää parlamenttia siitä, että se on ottanut asetusluonnoksen niin myönteisesti vastaan, sekä siitä, että se on esittänyt uusia säännöksiä asetuksen selventämiseksi ja tarkentamiseksi. Paljon kiitoksia. 
Stephen Hughes (PSE ),
    Arvoisa puhemies, minulle on merkityksellistä, että huomenna, kun äänestämme tästä mietinnöstä, on kansainvälinen työläisten muistopäivä. Kyseisenä päivänä muistetaan niitä 60 000 työntekijää, jotka vuosittain menettävät henkensä maailmassa työperäisiin vammoihin tai sairauksiin, sekä useita miljoonia muita, jotka vammautuvat. Viidentoista jäsenvaltion Euroopan unionissa luvut ovat jatkuvasti kaunistuneet viimeisten kymmenen vuoden aikana, mutta vieläkään ei ole syytä ylpeyteen. Noin 4 500 työntekijää kuolee vuosittain työtapaturmien seurauksena ja paljon useammat työperäisiin sairauksiin. Yli neljä miljoonaa henkilöä kärsii vuosittain merkittävistä työssä saaduista vammoista. Tämä on se merkittävä tausta, jonka pohjalta Bilbaon virastosta tänään keskustellaan.
Kuten totesin, 15 jäsenvaltion luvut ovat kaunistuneet viimeisen vuosikymmenen aikana, ja olen vakuuttunut siitä, että keskeiset työterveyttä ja -turvallisuutta koskevat direktiivimme ja Bilbaon viraston itsensä toiminta ovat olleet tässä keskeisessä asemassa.
Kuten komission jäsen totesi, keskustelemme Bilbaon viraston toimintaa koskevien asetusten tarkistamisesta ja päivittämisestä. Tarkistamista vaadittiin alkuperäisessä asetuksessa. Se toteutuu hieman myöhemmin kuin olisi ollut mahdollista, mutta tämä johtuu siitä, että on toteutettu täysimääräinen ulkopuolinen arviointi ja kaikkia sidosryhmiä on kuultu, ja tämä leimaa komission ehdotusta ja todellakin myös neuvoston suosituksia. Kuten myös komission jäsen totesi, toinen pakottava muutostarve on ollut Euroopan unionin laajentuminen, jonka yhteydessä johtokunnan jäsenmäärä on kasvanut 48:sta 78:aan. Tämän vuoksi on tehostettava hallinnollisia prosesseja ja johtamisprosesseja.
Ehdottamamme tarkistukset voidaan jakaa neljään pääryhmään. Ensimmäisten tarkoituksena on selkeyttää viraston tavoitteita ja tehtäviä, luoda selkeämpi yhteys yhteisön strategian ensisijaisiin tavoitteisiin, parantaa viraston mahdollisuuksia analysoida tietoja, keskittyä enemmän pk-yritysten tarpeisiin sekä saattaa loppukäyttäjien saataville enemmän ja helpommin ymmärrettävää tietoa.
Toisena ovat tarkistukset, joissa otetaan huomioon unionin laajentuminen ja joiden tarkoituksena on tehostaa johtokunnan toimintaa sekä lujittaa sen strategista asemaa ja puheenjohtajiston toimeenpanevaa roolia.
Kolmantena ovat tarkistukset, joiden tarkoituksena on lujittaa työmarkkinaosapuolten asemaa viraston ja jäsenvaltioiden verkostossa – tämä on hyvin merkittävä seikka – sekä tarkistukset, joiden tarkoituksena on tehostaa sosiaalipolitiikan alaan kuuluvaa yhteistyötä yhteisön muiden elinten kanssa.
Olemme luonnollisesti esittäneet tarkistuksia myös varmistaaksemme miesten ja naisten tasapainoisen edustuksen viraston hallintoelimissä. Nostan esiin pari merkittävintä näistä tarkistuksista. Ensinnäkin haluan sanoa, että olen kiitollinen Giovanni Berlinguerille ja ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnalle erinomaisesta lausunnosta. Olen ottanut mukaan useita heidän esittämiään tarkistuksia, esimerkiksi tarkistuksen 2, jossa korostetaan, että viraston on tietojen keräämisen ja levittämisen lisäksi myös analysoitava tietoa, selvitettävä riskit ja hyvät toimintatavat ja edistettävä ennaltaehkäiseviä toimia. Siinä myös korostetaan viraston asemaa riskien seurantakeskuksena.
Tarkistus 4 koskee miesten ja naisten tasapuolista edustusta viraston hallinto- ja johtamisrakenteissa. Tarkistukset 5, 6, 7 ja 8 koskevat eri tavoin sitä lisäarvoa, joka viraston olisi tuotava keräämäänsä ja kokoamaansa tietoon sen analysoinnin, arvioinnin, hyvien toimintatapojen selvittämisen sekä tiedon ja hyvien toimintatapojen levittämisen avulla siellä, missä tätä lisäarvoa eniten tarvitaan, erityisesti pk-yrityksissä. Tarkistuksessa 7 korostetaan myös tarvetta edistää työperäisiin tapaturmiin ja sairauksiin liittyvien tilastotietojen yhdenmukaistamista, mikä on hyvin tärkeää.
Lukuisissa tarkistuksissa puututaan useisiin teknisiin ja hallinnollisiin seikkoihin, jotka koskevat johtokunnan ja puheenjohtajiston kokoonpanoa, näiden asemaa ja vastuuta sekä keskinäisiä suhteita. Katsomme, että tarkistuksilla parannetaan viraston toiminnan tehokkuutta.
Lopuksi vielä komission jäsenen mainitsema seikka. Kyse on tarkistuksesta 23, joka koskee johtajan nimittämistä. Tiedän, ettei komissio ole tarkistukseen tyytyväinen, mutta se vastaa muiden työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan vastuualueen virastojen noudattamaa menettelyä. Komission jäsen on hiljattain puuttunut myös joidenkin virastojen johtajien nimittämisiin viime aikoina. Tarkistus vastaa näin kenties paremmin tämän hetken tositilannetta.
Lyhyesti sanottuna mietinnössä pyritään vahvistamaan jo nyt erinomaisesti toimineen viraston asemaa ja toimintaa. Suosittelen mietintöä parlamentin hyväksyttäväksi. 
Giovanni Berlinguer (PSE ),
   .  Olen samaa mieltä esittelijän tekemästä erinomaisesta työstä ja iloinen Bilbaon viraston pyrkimyksistä. Esittelijä mainitsi joitakin lukuja, mutta totuus on, että suuri osa työtapaturmista ja työperäisistä sairauksista on ehkäistävissä ja että ne koskettavat erityisesti riskialttiimpia ihmisiä: maahanmuuttajia, epätyypillisissä ja epävarmoissa työsuhteissa työskenteleviä, laitonta työvoimaa sekä ammattitaidottomia työntekijöitä. Lisäksi ne koskevat ihmisiä, jotka saavat vähemmän suojaa ammattiliitoilta, joiden ulkopuolelle jää suuri määrä työntekijöitä.
Lisään vielä, että on olemassa vaara, että tilanne huononee ennestään Euroopan unionille esitettyjen poliittisten valintojen myötä. Jos jäsenvaltioiden välinen kilpailu merkitsee turvallisuuden ja innovaatioiden kannustamisen sijaan turvatoimenpiteiden höllentymistä sekä työaikojen pidentymistä, seurauksena on lisää työtapaturmia ja työperäisiä sairauksia. Jos Bolkesteinin palveludirektiivi tuo mukanaan sosiaalisen polkumyynnin alkuperämaasäännöllä, työtapaturmien ja työperäisten sairauksien määrä lisääntyy.
Jäsen Hughesin ehdotuksessa on merkittäviä tarkistuksia, ennen kaikkea työmarkkinaosapuolten osallistuminen, toisin sanoen työntekijöiden osallistaminen. Työntekijäthän ovat yhtäältä uhreja ja toisaalta työturvallisuuden ja -terveyden puolustajia työpaikoilla. 
Milan Cabrnoch,
   .  Haluan aluksi ilmaista ihailuni esittelijän työtä kohtaan ja erityisesti sitä kohtaan, että asianmukaisia menettelyjä noudatettiin, kun mietintöä ja päätöslauselmaluonnosta käsiteltiin työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa. Euroopan parlamentin uutena jäsenenä ja uuden jäsenvaltion edustajana katson jo Bilbaon viraston olemassaolon huolenaiheeksi. En ole vielä täysin vakuuttunut siitä, että työturvallisuutta ja -terveyttä käsittelevä erillinen EU:n elin on aidosti ja oikeudellisesti tarpeen, sillä kyseessä on varsin kapea, joskin merkittävä ala.
Tarkastelen edelleen sekä kyseisen instituution olemassaolon puolesta esitettyjä perusteluja että perusteluja, joiden mukaan olisi suotavampaa käsitellä työterveyteen ja -turvallisuuteen liittyviä ongelmia toissijaisuusperiaatteen mukaisesti, toisin sanoen pelkästään kansallisella tasolla.
Nykytilanteessa sekä esitetty päätöslauselmaesitys että esittelijän mietintö kuitenkin auttavat lisäämään viraston toiminnan avoimuutta, ja voin näin ollen kannattaa esittelijän laatimaa päätöslauselmaluonnosta. Kiitoksia. 
Marian Harkin,
    Arvoisa puhemies, olen tyytyväinen Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastosta laadittuun mietintöön ja onnittelen esittelijää hyvin tehdystä työstä.
Viraston olennaiset tehtävät ovat työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien standardien alan tutkimus ja hyvien toimintatapojen levittäminen jäsenvaltioissa. Työterveyttä ja -turvallisuutta koskeva lainsäädäntö kaikkialla EU:ssa on erinomainen esimerkki siitä, kuinka EU voi edistää ja on edistänyt myönteisesti miljoonien unionin kansalaisten elämänlaadun lisäämistä.
Lainsäädäntö on kuitenkin vain yksi puoli tästä yhtälöstä; sen valvonta on toinen puoli. Työterveyttä ja -turvallisuutta voidaan vaalia vain, jos työpaikkojen tasolla toteutetaan asianmukaista valvontaa. Vaikka en tunne tilannetta muissa Euroopan valtioissa, tiedän, ettei meillä Irlannissa ole riittävää määrää tarkastajia ja valvojia, jotka huolehtisivat omien työntekijöidemme työterveydestä ja -turvallisuudesta. Merkittävä hiljattain Irlannissa paljastunut seikka oli turkkilaisen monikansallisen yhtiön Gaman tapaus. Kyseisessä yhtiössä työntekijöitä oli sorrettu maksamalla heille huomattavasti minimipalkkaa alhaisempaa palkkaa ja heidän työterveytensä ja -turvallisuutensa oli vaarannettu, kun merkittävää osaa työntekijöistä oli vaadittu työskentelemään jopa 80 tuntia viikossa. Tämä on hyvin haitallista näiden työntekijöiden työterveyden ja -turvallisuuden kannalta. Potentiaalisesti vaarallisella rakennusalalla onnettomuudet ovat paljon todennäköisempiä, kun työntekijöitä vaaditaan tekemään näin pitkiä työaikoja.
Luonnollisesti vastuu ei ole pelkästään kyseisellä yrityksellä. Irlannissa on lainsäädäntö ja voimassa on minimipalkkaus, mutta lainsäädännön noudattamista ei valvota asianmukaisesti. Tämä on tällä hetkellä näkyvä tapaus Irlannissa, mutta viime aikoina on ollut paljon tapauksia, joissa työntekijöiden, varsinkin maahanmuuttajien, oikeuksia on poljettu.
Turkki hakee parhaillaan EU:n jäsenyyttä, jota minä kannatan, mutta osana prosessia on vaadittava, että Gaman kaltaiset suuryritykset kunnioittavat ja suojelevat työntekijöiden oikeuksia EU:ssa. Katson, että Turkin hallituksen vastuulla on huolehtia siitä, että näin toimitaan.
Kun nyt olemme tyytyväisiä tähän erinomaiseen mietintöön ja kehumme viraston toimintaa, meidän on kaikkien oltava valppaina omissa kotimaissamme varmistaaksemme, että työntekijöiden oikeuksia valvotaan. Erityisen valppaita meidän on oltava, kun työntekijät ovat alttiina vaaroille ja riskeille ja kun ammattiliitot eivät edusta heitä riittävästi. Tarkoitan nyt siirtotyöläisiä, alaikäisiä työntekijöitä, väliaikaisia työntekijöitä ja niin edelleen.
Lopuksi haluan kommentoida tarkistusta 7, jossa korostetaan luotettavan tiedon ja vertailukelpoisten tietojen merkitystä sekä tarvetta kerätä Eurostatin tuella järjestelmällisesti tietoja jäsenvaltioista. Tarvitsemme täsmällisiä ja yhdenmukaisella tavalla kerättyjä tietoja kaikista 25 jäsenvaltiosta, jotta meillä olisi hyvälaatuista, luotettavaa ja relevanttia tietoa kaikkien poliittisten päätösten tueksi. 
Sepp Kusstatscher,
   .  Arvoisa puhemies, virasto on merkittävä EU:n elin: toimittuaan reilut kymmenen vuotta Bilbaossa se on jo vaikuttanut konkreettisesti ja hyödyllisesti työoloihin Euroopassa. Vihreät/Euroopan vapaa allianssi -ryhmä kannattaa mietintöä, ja haluan ilmaista kunnioitukseni jäsen Hughesia kohtaan sen laatimisesta. Meistä on hyvin tärkeää, että Bilbaossa toimivalla Euroopan työturvallisuus- ja työterveysvirastolla on mahdollisimman pitkälti sama laillinen asema kuin Dublinissa toimivalla Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiöllä sekä Kreikan Thessalonikissa sijaitsevalla Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskuksella ja että se varustetaan jatkuvasti kehittyvillä välineillä.
Eurooppa tarvitsee nyt näiden virastojen työpanosta enemmän kuin koskaan aiemmin, sillä on usein ilmeistä, että kaksi EU:n pilareista – sosiaalialaa ja ympäristöä koskevat pilarit – uhkaavat jäädä häviölle. Muut puhujat ovat jo maininneet Bolkesteinin direktiivin ja Reach-asetuksen, ja ymmärrän, kuinka epävakaa sosiaalisen Euroopan pilari nyt on, kun kuulen työnantajien pilkkaavan mahdollista direktiiviä optiselta säteilyltä suojelemiseksi. Tässä direktiivissä säädettäisiin työntekijöitä koskevista vähimmäisnormeista.
Työturvallisuus, tapaturmien ehkäisy ja ehkäisevä terveydenhoito on katsottava hyvin merkittäviksi seikoiksi, jos työntekijöitä pidetään muunakin kuin tekijöinä kapitalistisissa tuotantolaskelmissa. Komeat periaatejulistukset eivät riitä: tarvitaan tämän viraston kehittämiä tutkimusta ja välineitä, jotta saadaan aikaan normit ja lailliset toimenpiteet ja jotta on mahdollista seurata, noudatetaanko laatimiamme sääntöjä käytännössä. Vihreiden ryhmä odottaa näin ollen, että Bilbaon virastolle osoitetaan sen tarvitsemat resurssit, jotta se voi toimia tehokkaasti. 
Kathy Sinnott,
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäsen Hughesia hänen mietinnöstään ja onnitella virastoa työtapaturmien 13 prosentin vähennyksestä. Haluan kuitenkin mainita myös, että hallintoneuvosto on niin ylikuormitettu hallinnollisilla tehtävillä, ettei se voi keskittyä strategiseen suunnitteluun. Tämä on harmi, sillä toivoisin sen laativan strategisen suunnitelman voidakseen tarkkailla niitä työntekijöitä, jotka eivät kuulu viraston työterveyden ja -turvallisuuden toimialaan. Puhun heistä "kotihoitajina", ja jatkan näin koko loppuaikani täällä. He muodostavat Euroopan suurimman työvoiman; he tekevät usein enemmän kuin oman osuutensa ja työskentelevät kellon ympäri vuodesta toiseen. Heidän terveyttään ja turvallisuuttaan ei valvo kukaan.
Tilanne voi toisinaan olla naurettava: itsekin kotihoitajana hankin valtiolta lyhyeksi ajaksi henkilön auttamaan itseäni muutamaksi tunniksi viikossa. Auttajani ei voinut nostaa mitään, ei pystynyt kohottamaan kättään päänsä yläpuolelle eikä kyennyt itse asiassa tekemään mitään, mitä hoitajan on tehtävä. Minun oli luovuttava hänen avustaan, sillä hänestä ei ollut apua, ja kaikki tämä terveyden ja turvallisuuden perusteella. Minä voin kuitenkin tehdä mitään vain, vaikka kuinka vaarallista, koska olen kotihoitaja. 
Ashley Mote (NI ).
    Arvoisa puhemies, en halua lainkaan aliarvioida terveyttä ja turvallisuutta, mutta minun on kiinnitettävä parlamentin huomio siihen, että Euroopan unionin asetukset vaarantavat henkilökohtaisen vastuun ja monesti myös järjen käytön.
Nyt meille esimerkiksi kerrotaan, että opettajia on suojeltava äänekkäiltä lapsilta. Purjelentokoneet eivät saa nousta, koska täysin turvalliset vinssit eivät enää täytä uusia vaatimuksia. Miten parlamentti voi kertoa rakennusyrittäjälle, että tämän on käytettävä rakennustelineitä korjatessaan kattotiiltä? Ihmisten Brysselissä on todellakin aika ymmärtää, kuinka ärsyttävää tällainen häiritsevä tyhjänpäiväisyys voi olla.
Varmasti kuorma-auton kuljettajien terveys ja turvallisuus edellyttää uutta asetusta: kaikki Brysselin mukulakivet on kaivettava ylös ja korvattava betonilla. 
Proinsias De Rossa,
    Arvoisa puhemies, pyydän anteeksi, etten ehtinyt puhumaan ajallani aiemmin. Valitettavasti ryntäsin ulos työhuoneestani väärät paperit kädessäni ja minun oli palattava hakemaan oikeita papereita. Tällaista tapahtuu meille kaikille toisinaan.
Haluan viitata lyhyesti jäsen Moten huomautuksiin: hän saattaisi olla hieman toiveikkaampi työterveyttä ja -turvallisuutta koskevien asetusten suhteen, jos hänen olisi koottava kasaan sellaisen onnettoman työntekijän jäännökset, joka on pudonnut katolta ja kuollut kadulle, koska käytettävissä ei ollut rakennustelineitä, ja jos hänen sitten olisi mentävä selittämään onnettoman työntekijän perheelle, miksi tämä on kuollut. Työterveyttä ja -turvallisuutta koskevissa asetuksissa ei ole mitään kohtuutonta taakkaa yrityksille. Loppujen lopuksi rakennustyömaiden järkyttävien kuolemantapausten ja yhtä järkyttävien vammautumisten inhimillisiä kustannuksia ei voida arvioida suhteessa siihen haittaan, jota aiheutuu telineiden pystyttämisestä.
Haluan käsitellä nyt kahta seikkaa. Ensinnäkin haluan kiittää Stephen Hughesia hänen mietinnöstään sekä siitä, että hän pyrki nostamaan esille miesten ja naisten tasapuolisen edustuksen työterveys ja -turvallisuusviraston hallinnossa. Haluan myös mainita lyhyesti jäsen Harkinin mietinnön elin- ja työolojen kehittämissäätiöstä. Tätä mietintöä ei valitettavasti käsitellä tänään, mutta siitäkin äänestetään huomenna. Siinä on kyseessä kenties vieläkin monimutkaisempi ongelma säätiön henkilöstötilanteen vuoksi – kyseessä on paljon vanhempi säätiö. Komissio ja neuvosto pyrkivät muuttamaan säätiön työntekijöiden asemaa, ja meidän oli neuvoteltava pitkään löytääksemme siihen ratkaisun.
Koska parlamenttia vain kuullaan tässä asiassa, katson, että olemme löytäneet hyvän yhteisen perustan säätiön henkilöstön, sen hallinnon ja tämän parlamentin kesken. Tiedän, että Irlanti aloitti keskustelun puheenjohtajakaudellaan ja että se kannusti puheenjohtajavaltio Luxemburgia ottamaan huomioon tämän parlamentin suositukset. Toivon, että mietintö hyväksytään täällä huomenna ongelmitta. 
Vladimír Špidla,
   .  Arvoisat parlamentin jäsenet, Euroopan hiili- ja teräsyhteisö, joka oli Euroopan unionin perusta ja lähtökohta, ei pyrkinyt pelkästään taloudelliseen yhdentymiseen vaan loi myös oikeusperustan työterveyttä ja työturvallisuutta koskeville toimenpiteille. Pääosa Euroopan unionin lainsäädäntötoiminnasta tällä alalla perustuu juuri tähän oikeusperustaan.
Vaikka olemme kiistatta edistyneet alalla, emme koskaan voi lopettaa pyrkimyksiämme. Työtapaturmat ovat vähentyneet 13 prosenttia, mutta niitä tapahtuu edelleen liikaa, ja tietyt työtehtävät ovat edelleen kohtuuttoman vaarallisia.
Olen iloinen siitä, että Bilbaon virastoa on laajalti arvioitu myönteisesti, sillä näin teen itsekin. Odotan, että esitettyjä tarkistuksia koskeva huominen keskustelu on lyhyt ja sen tulos on myönteinen, sillä yksittäiset tarkistukset muodostavat loogisen ja tasapainoisen vastauksen toteutuneisiin muutoksiin. 
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana van den Burgin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö (A6-0087/2005) rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen nykytilasta Euroopan unionissa (2005/2026(INI)). 
Ieke van den Burg (PSE ),
   .  Arvoisa puhemies, haluan aluksi pyytää alankomaalaisilta kollegoiltani anteeksi sitä, etten puhu hollanniksi vaan englanniksi, joka loppujen lopuksi on rahoitusmarkkinoiden kieli. Tästä on myös se etu, että voin puhua kielellä, jota komission jäsen ymmärtää. 
 Arvoisa puhemies, kun komission jäsenen edeltäjä, komission jäsen Bolkestein, aloitti kautensa, hän sai vastaanottaa hyvin valmistellut ja kunnianhimoiset pääoman sisämarkkinoita koskevat ehdotukset. Hän esitteli ne vuonna 1999 rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmana.
Arvoisa komission jäsen, minusta vaikuttaa siltä, ettette ole niin onnekas sen perinnön suhteen, jonka komission jäsen Bolkestein jätti teille saapuessanne Brysseliin. Tämä palvelujen sisämarkkinoita koskeva perintö kantaa hänen nimeään, jota jotkut pitävät pahaenteisenä kutsumanimenä. Tämä ei kuitenkaan ole keskustelunaiheemme tänään; meillä on runsaasti aikaa keskustella tästä lisää.
Haluan kiittää komission jäsentä Bolkesteinia rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman tunnollisesta ohjaamisesta virkakautensa aikana. Arvoisa komission jäsen, odotan innolla jatkosuunnitelmaa, jonka esitätte vihreässä kirjassa ensi viikolla. Nyt tarkasteltavana olevassa mietinnössä ja talous- ja raha-asioiden valiokunnan keskusteluissa suhtaudumme myönteisesti siihen, kuinka rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaa on käsitelty, mutta olemme luonnollisesti tietoisia siitä, että monet säännöissä esitetyt aikomukset on vielä testattava käytännössä.
On kiinnitettävä suurta huomiota hyväksytyn lähes 40 säännön kokoelman täytäntöönpanoon ja valvontaan. Valitettavasti on käynyt ilmi, että mietinnöstäni – sellaisena kuin se on tänään esitetty täysistunnossa – vallitsee joitakin väärinkäsityksiä. Vaikka valiokunnassa saavutettiin laaja yksimielisyys ja saimme aikaan hyviä kompromisseja, joitakin puutteita pujahti mietintöön valiokunnan äänestyksessä. Koska ne koskevat mietinnön pääasiallisia vaikuttimia, haluan käsitellä niitä ensin.
Harmillisin virhe on tänään parlamentin käsiteltävänä olevan tekstin 2 kohta. Sen mukaan meidän olisi suostuttava joidenkin lobbaajien ja toimittajien vaatimukseen, jonka mukaan Brysselin lainsäätäjien olisi sitouduttava sääntelytaukoon. Tämä ei todellakaan sovi minulle. Tämä 2 kohta ei kerta kaikkiaan sovi mietintöön, jossa nostetaan esiin monia dynaamisiin rahoitusmarkkinoihin liittyviä kehityssuuntia, jotka saattavat aiheuttaa koko järjestelmää koskevia riskejä ja vaarantaa rahoitusmarkkinoiden turvalliset ja tehokkaat sisämarkkinat. Vastustan näin ollen tiukasti käsiemme sitomista lainsäädännön lykkäämisellä. Meidän on pysyttävä valppaina ja komission olisi toimittava hyvin ennakoivasti. Uutta lainsäädäntöä on tietenkin arvioitava huolellisesti sen tarpeellisuuden, kustannusten ja hyödyn ja laajemman vaikutuksen osalta, sääntelyn vähentäminen ei aina merkitse parempaa sääntelyä.
Siirryn käsittelemään eräitä muita mietinnön osatekijöitä, kuten Lamfalussy-prosessia. Hyvin tunnettuine vastuuvapauslausekkeineen, joita Euroopan parlamentilta osataan odottaa, mietinnössä suhtaudutaan varsin myönteisesti Lamfalussy-prosessiin. Pidän tason kolme sääntelykomiteoita erityisesti julkisen edun, kuluttajien suojelun ja asiantuntijakäyttäjien liittolaisina. Panen merkille, että ne ovat yhä tietoisempia merkittävästä asemastaan teknisten sääntöjen ja valvontakäytäntöjen yhdenmukaistajina eri jäsenvaltioiden sääntelijöiden kesken. Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean esittämässä Himalaja-raportissa vaaditaan entistä parempia välineitä. Toteamme parlamentin käsiteltävänä tänään olevassa mietinnössä, että tämä on hyvä lähtökohta lisäkeskustelulle. Joitakin merkittäviä seikkoja on ratkaistava tulevalla ajanjaksolla.
Seuraavaksi tarkastelen Euroopan tason valvontaa. Mietinnössä suhtaudutaan myönteisesti siirtymiseen konsolidoituihin valvojiin. Alalla halutaan vähentää tarvetta turvautua niin moniin eri valvojiin, mutta toisaalta ymmärrän sääntelyviranomaisten epäröinnin tilanteessa, jossa niiden olisi luovuttava toimivallastaan ja luotettava täysin ulkomaisiin valvojiin. Tämän vuoksi vaadin seuraavan vaiheen toteuttamista. Rajat ylittävän toiminnan kasvun ja suurten toimijoiden keskittymisen havaitseminen rahoitusmarkkinoilla merkitsee, että on yhdennetyn Euroopan tason valvonnan aika. Tämä voi tapahtua mahdollisesti kaksitasoisen järjestelmän avulla, jossa Euroopan tason valvonta koskee suuria rajat ylittävän toiminnan toimijoita vaarantamatta kuitenkaan rajat ylittävän toiminnan toimijoiden ja paikallisten toimijoiden yhtäläisiä kilpailumahdollisuuksia. Kaikki eivät ole tästä kanssani samaa mieltä, mutta ainakin mietinnössä myönnetään, että tämän olisi oltava yksi mahdollisuus, jota myös komission olisi tarkasteltava.
Huomionarvoinen on myös kysymys kuluttajansuojasta ja kuluttajien osallistumisesta. Tämän osalta korostamme, että kuluttajansuoja ja perustavaa laatua olevien rahoituspalvelujen taattu saatavuus kaikille kuluttajille olisi säilytettävä perusedellytyksenä. Minusta meidän ei pidä tähdätä vähittäisrahoituspalvelujen ja palvelujen tarjoamisen täydelliseen yhdenmukaistamiseen, sillä kuluttajansuoja vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Ehdotan mietinnössä mahdollisuutta tarkastella erityisiä 26. eurooppalaisen järjestelmän mukaisia rahoituspalvelujen yleiseurooppalaisia järjestelyitä, kuten kiinnityksiä ja vakuutustuotteita. Ne saattavat vastata kansainvälisesti liikkuvan väestön tarpeisiin tehdä yhteistyötä tuttujen palveluntarjoajien kanssa toisessa jäsenvaltiossa.
Valiokuntamme puheenjohtaja Berès käsittelee parempaa yhteistyötä maailmanlaajuisella tasolla. 
Charlie McCreevy,
     Arvoisa puhemies, jo nyt on selvää, että tulevat viisi vuotta ovat erityisen haastavia tällä erityisalalla. Rahoitusmarkkinoiden sulava toiminta on hyvin tärkeää, ja sillä on suuri merkitys meidän kaikkien vaurauteen. Rahoitusomaisuuden sijoittaminen lisää työpaikkoja ja kasvua, säästöjemme arvoa ja eläkkeitämme ja vaikuttaa kiinnitystemme kustannuksiin. Laajat, maksuvalmiit ja dynaamiset Euroopan rahoitusmarkkinat takaavat tehokkaimman mahdollisen pääoman ja palvelujen kohdentamisen ja tarjonnan koko Euroopan taloudessa ja myös maailmanlaajuisilla pääomamarkkinoilla.
Viimeisten kuuden vuoden aikana olemme havainneet suurta edistymistä. Suurin osa rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmassa esitetyistä tarvittavista säännöistä on hyväksytty ajallaan ja niitä pannaan parhaillaan täytäntöön. Euroopan unionin päätöksenteosta ja sääntelyrakenteista on tullut entistä järkevämpiä ja tehokkaampia. Jatkuva järjestelmällinen yhteistyö yhteisön toimielinten ja markkinatoimijoiden kesken on kehittynyt. Kaikki toimielimet ja markkinatoimijoiden suuri enemmistö katsovat, että meidän on jatkettava pyrkimyksiämme, sillä Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentäminen ei ole vielä lähelläkään päätöstä.
Seuraavien 12 kuukauden aikana ensisijainen tavoitteemme on saattaa päätökseen keskeneräiset toimet rahoituspalveluiden alalla. Meidän on vielä käsiteltävä vielä avoimia tekijöitä parlamentin ja neuvoston välisessä neuvotteluvaiheessa sekä komission parhaillaan valmistelemia avaintoimenpiteitä. Meidän on esimerkiksi mahdollistettava entistä laajempi riskiherkkyys pankkien ja sijoitusyhtiöiden pääomavaatimuksissa (Basel II), vahvistettava lakisääteistä tilintarkastusta (kahdeksas yhtiöoikeusdirektiivi), torjuttava rahanpesua ja terrorismin rahoitusta, leikattava selvitystoiminnan kustannuksia, luotava jälleenvakuutusten eurooppalainen kehys, nykyaikaistettava vakuutusalan solvenssisääntöjä ja luotava maksualan eurooppalainen oikeudellinen kehys.
Toisin sanoen parhaillaan valmisteltavat sääntelytoimenpiteet ovat hyvin vaativia meidän kaikkien kannalta. Olen kuitenkin vakuuttunut, että voimme saavuttaa paljon tulevan vuoden aikana.
Rahoituspalvelujen alalla komissio kiittää talous- ja raha-asioiden valiokunnan erinomaista työtä viime vuosien aikana ja erityisesti mietintöä, jota tänään tarkastelemme. Meidän ajatuksemme ja Euroopan parlamentin ajatukset ovat lähentyneet huomattavasti toisiaan. Monia jäsen van den Burgin talous- ja raha-asioiden valiokunnan puolesta tänään esittelemän mietinnön pääteemoista käsitellään myös komission vihreässä kirjassa sen tulevasta rahoituspalvelupolitiikasta. Käsittelemme samoja ensisijaisia tavoitteita. Tämä ei tavallaan ole yllättävää, sillä meidän molempien lähestymistapa ja valmistelutyö ovat olleet hyvin avoimia. En halua nyt paneutua kaikkiin mietinnössä esitettyihin suosituksiin, mutta korostan niistä joitakin, jotka katson erityisen merkittäviksi.
Ensinnäkin on selvästi tarpeen koordinoida lainsäädännön saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä jäsenvaltioissa, vahvistaa valvontaa ja lisätä valvonnan lähentymistä. Kannatan vankasti mietinnössä esitettyjä näkemyksiä. Katson erityisesti, että 14 kohdassa esitetään oikea merkitysvivahde, sillä tietyt yhdennetyn valvonnan muodot ovat hyödyllisiä vain, jos sääntely ei enää ole hajanaista. Lähentymistä ei tapahdu, jos yhdennetyn valvojan on edelleen tulkittava ja sovellettava 25 erilaista säännöstöä. Komissio kannattaa tämän vuoksi vaiheittaista lähestymistapaa, joka perustuu eurooppalaisiin sääntely- ja valvontakomiteoihin rahoituspalvelujen alalla.
Toiseksi myös parempaa sääntelyä koskeva toimintasuunnitelma on merkittävä. Komissio myöntää, että tulevien toimenpiteiden on oltava kohdennettuja ja perustuttava näyttöön; vaikutusten arviointi toteutetaan huolellisesti. Tarvitaan perustavaa laatua olevat yleiseurooppalaiset puitesäännöt, jotta yritykset voivat kehittää eurooppalaisia strategioita ja kuluttajat voivat hyötyä lisääntyneestä yhdentymisestä ilman keinotekoisia rajoja. Päällekkäiset, ristiriitaiset ja kaksinkertaiset vaatimukset ovat kuitenkin taakka ja ne on peruttava.
Kolmanneksi tehokas kuuleminen on ratkaisevaa. Olemme kaikki kuulleet huolellisesti kaikkia eri sidosryhmiä: pieniä ja suuria alan edustajia, sääntelijöitä, valvojia, sijoittajia, työntekijöitä ja kuluttajia. Olemme ottaneet huomioon näiden rakentavat ajatukset ja kuulleet toisiamme. Yhteistä lähestymistapaamme kannatetaan laajalti. Tällainen yksimielisyys on ratkaisevaa uuden vaiheen alussa.
Henkilökohtaisesti toivon, että tämä ajattelutapojen lähentyminen, luodut hyvät yhteydet ja päätöksenteon avoin tapa takaavat konsolidointia koskevan poliittisen ohjelmamme pikaisen käynnistämisen seuraaviksi viideksi vuodeksi. Yhteisen ohjelmamme tehokkaan toteuttamisen on oltava Euroopan komission ja Euroopan parlamentin yhteinen toimeksianto. Jäsen van den Burgin mietinnön hyväksyminen tällä viikolla on näin ollen merkittävä askel eteenpäin. 
John Purvis,
    Arvoisa puhemies, haluan vilpittömästi kiittää ja onnitella jäsen van den Burgia hänen mietinnöstään. Katson, että teimme valiokunnassa hyvää työtä saavuttaaksemme järkevän ja tasapainoisen perustan Euroopan rahoitusmarkkinoiden tulevaisuuden toiminnalle. Kyseinen ala ja kaikki kolme yhteisön toimielintä ovat käyneet läpi rasittavan viiden vuoden lainsäädäntötyön tällä alalla, ja ainakin alan kannalta rasittavin vaihe on vasta tulossa.
Tulos ei varmasti ole täydellinen eikä se varmasti miellytä kaikkia. Olemme kuitenkin ryhmässämme kaikki samaa mieltä siitä, että tarvitaan hengähdystauko, jonka aikana on katsottava, että nämä yli 40 direktiiviä pannaan asianmukaisesti täytäntöön saattamalla ne osaksi kansallista lainsäädäntöä ja että on saatava kokemusta niiden toiminnasta. Lisäksi ala tarvitsee aikaa sulatellakseen näitä usein merkittäviä muutoksia liiketoimintatavoissa. Tämä vie varmasti aikaa: olisi tyhmänrohkeaa rynnätä uusiin muutoksiin, ennen kuin olemme nähneet, kuinka nämä muutokset toimivat käytännössä. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman muutamien jäljellä olevien seikkojen loppuunsaattamisen jälkeen lainsäädäntöä saatetaan tarvita yhdellä tai kahdella muulla alalla – varainhoito on kenties yksi. Komission ja tämän parlamentin on kuitenkin varmistettava hyvin huolellisesti, että lainsäädäntö todella on tarpeellista, kustannusanalyysin perusteella järkevää ja tehokkaasti toteutettavissa. Muut kuin lainsäädännölliset parannukset ovat aina suotavampia, kun se on mahdollista.
Lamfalussy-prosessilla on ratkaiseva asema sen takaamisessa, että rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma toimii sekä rahoituspalveluja tarjoavien yritysten että niiden asiakkaiden hyödyksi. On tärkeää, että saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä toteutuu aikataulussa ja täsmällisesti, ja odotamme komission valvovan tätä tiukasti, sillä me valvomme komissiota tiukasti. Emme epäröi turvautua tarvittaessa Lamfalussy-prosessin mukaisiin valtaoikeuksiimme.
Olemme edistyneet suurin harppauksin kohti yhdentyneitä eurooppalaisia rahoituspalvelumarkkinoita. Aikanaan tästä on suurta hyötyä taloudellisille näkymillemme, kun Eurooppa saa tarvitsemansa kilpailukykyiset pääomamarkkinat, joihin pyrimme. Ei ole montaa muuta hanketta, jotka edistäisivät yhtä paljon Lissabonin tavoitteiden saavuttamista. Velvollisuutemme on nyt huolehtia siitä, että näitä asioita hiotaan ja viimeistellään, kun ne pannaan täytäntöön. Meidän, komission ja jäsenvaltioiden tehtävä on nyt huolehtia siitä, että rahoituspalveluala saa kaiken tukemme voidakseen tuottaa menestyksekkään eurooppalaisen talouden olennaiset ainesosat. 
Pervenche Berès,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, täällä me nyt olemme kokouksessa, jota meidän olisi nähdäkseni tarkasteltava myös maailmanlaajuisen strategiamme, Lissabonin strategian, valossa. Jos haluamme strategiamme onnistuvan todellisuudessa, tarvitsemme rahoitusmarkkinat, jotka kykenevät rahoittamaan talouksiemme tarpeet. Tämä on kohtaamamme haaste; tämän vuoksi olemme viimeisten viiden vuoden ajan pyrkineet panemaan täytäntöön rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaa ja tämän vuoksi meidän on edettävä.
Monet ovat sen sanoneet ja monet sanovat edelleen: tarvitsemme lainsäädäntötauon. Arvoisa komission jäsen, olen tietoinen mieltymyksestänne tähän hankkeeseen. Kaikki ovat kuitenkin yhtä mieltä siitä, että meidän on selvästikin edistettävä parin kolmen seikan etenemistä. Näiden seikkojen osalta totean jäsen Purvisin tuoneen juuri esille varainhoidon. Sallinette minun mainita kaksi muuta seikkaa, jotka hyvin tunnette. Ensinnäkin on tietokanta-asia ja kaikki vaikeudet, jotka liittyvät todellisen, kuluttajien oikeuksia kunnioittavan tietokannan toteutukseen. Tämä on avaintekijä, jos haluamme toimiemme tällä alalla menestyvän. Kun investoinneista on säädetty, nousee esille jälkimarkkinatilanne, jonka uskon pitävän meidät hyvin kiireisinä tulevina kuukausina.
Tämän sanottuani haluan esittää kaksi huomautusta. Ensimmäinen koskee tämän parlamentin oikeuksia. Olemme hyväksyneet Lamfalussy-prosessin. Jos tämä parlamentti saa takaisinotto-oikeuden, vaadimme, että täytäntöönpanotoimenpiteet ovat tasolla 2. Lisäksi meidän on seurattava tapahtumia tasolla 3, sillä olemme täysin tietoisia siitä, että tilanne voi kyseisellä tasolla ajautua tuuliajolle, mikä meidän on tarvittaessa voitava tuomita.
Haluan sanoa muutaman sanan valvontakomiteoista, sillä tämä on asia, jota emme ole vielä saattaneet päätökseen valiokunnassamme. Olemme oikeilla jäljillä noudattaessamme Himalaja-mietintöä. Haluan kuitenkin huomauttaa teille, mitä saimme tietää tavatessamme virallisesti Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean ja sen virkamiehiä ensi kertaa Pariisissa. He kertoivat meille hyvin selvästi, että jos haluamme asetuksen pantavan täytäntöön Euroopan tasolla, se edellyttää muutakin kuin vertaisanalyysejä kansallisten viranomaisten kesken, sillä niiden vaikutus ei yksinään tuota riittävää yhdenmukaistamista eri kansallisten valvojien kesken tämänhetkisessä asteittaisessa prosessissa. Tämä on tekijä, joka meidän on otettava huomioon. 
Wolf Klinz,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, joitakin harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmaan sisältyvät toimenpiteet on jo pantu täytäntöön tai niitä ollaan parhaillaan hyvää vauhtia panemassa täytäntöön. Tämän päivän näkökulmasta katsottuna voidaan sanoa, että rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma on onnistunut hyvin. Nyt on kyse siitä, olisiko sille saatava seuraaja eli uusi rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma. Talous- ja raha-asioiden valiokunta on tarkastellut asiaa valiokunta-aloitteisessa mietinnössään. On hyvin tärkeää, että parlamentti esittää kantansa jo nyt varhaisessa vaiheessa.
Euroopan rahoituspalvelujen sisämarkkinat ovat vielä kaukana toteutumisestaan, kaukana tavaroiden sisämarkkinoiden tilanteesta. Tiedämme, että erityisesti vähittäisrahoitusmarkkinoilla on vielä paljon tehtävää, ja toistuvasti kysytään, olisiko rahoituspalvelualalla nyt oikeus lainsäädäntötaukoon kaikkien näiden ponnistusten jälkeen. Tämä kysymys esitetään myös talous- ja raha-asioiden valiokunnan valiokunta-aloitteisessa mietinnössä, vaikka esittelijä tänään vastasikin siihen tiukan kielteisesti.
Talous- ja raha-asioiden valiokunnan hyväksymä teksti on hyvin tasapainoinen, joten Euroopan liberaalidemokraattien ryhmä kannattaa sitä.
Minulla on kuitenkin kriittisiä huomautuksia esitettävänä kahdesta tekstiä koskevasta näkökohdasta. Ensimmäinen on, että vaikka Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean työ on laajoilla aloilla epäilemättä myönteinen asia, sen on noudatettava selkeästi määritettyjä perussääntöjä. Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean ja demokraattisesti valitun Euroopan parlamentin välillä on oltava enemmän kuulemisia ja vuorovaikutusta. Koska komitean päätöksillä on merkittävä vaikutus, sillä on oltava tiiviit suhteet parlamenttiin, jota on kuultava ajoissa. Toiseksi vaikka suuret pankit ajavatkin harkittua ja laaja-alaista yhdenmukaistamista, on vielä selvitettävä, missä määrin tätä sovelletaan kaikkiin rahoituspalvelualan sektoreihin. Komission olisi tarkasteltava tätä seikkaa. Tämän osalta liberaalidemokraatit kannattavat Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän esittämää tarkistusta, joka antaa mahdollisuuden erilaisiin tulkintoihin.
Yleisesti ottaen kannatamme suurinta osaa esittelijän tarkistuksista, ja haluan kiittää lämpimästi jäsen van den Burgia hänen tekemästään työstä. 
Thomas Wise,
    Arvoisa puhemies, "avoimuus" on sana, jota käytetään paljon jäsen van den Burgin mietinnössä, mutta komiteoiden ja menettelyjen sekamelskassa, jota hän myös kuvaa, ei ole mitään avointa. Ensin Euroopan arvopaperimarkkinoita koskevan asetuksen nojalla perustettiin viisaiden miesten komitea. Mitä viisautta se meille soi? Nelitasoisen sääntelyä koskevan lähestymistavan ja kahden uuden komitean perustamisen! Sitten komissio nimitti neljä asiantuntijaryhmää toimintasuunnitelman tarkistusmenettelyn ensimmäisenä vaiheena. Tämä tapahtui lokakuussa 2003, kauan ennen kuin toimintasuunnitelmaa edes pantiin täytäntöön. Ja jos tässä ei vielä ollut tarpeeksi, niin lisätukea saatiin seurantaryhmältä ja vielä neljältä muulta komitealta.
Kuka sanoikaan: "jos epäröit, järjestä komitean kokous"? Vain EU:n toimielimen mietinnössä voidaan vakavissaan sanoa, että tämä on toimiva resepti menestykseen, ainakin lainsäädännön laadinnassa. EU on oikein taitava suoltamaan lakeja: on avoimen selvää. Minulla on kuitenkin varoituksen sana ulkona todellisessa maailmassa eläville tavallisille ihmisille, kuten vierailijalehterillä oleville: minulle on selvää, että lisää lainsäädäntöä on tulossa ja että on siis yhä enemmän lakeja rikottaviksi; eläke- ja vakuutusasioihin puututaan yhä enemmän; tulee yhä enemmän EU:n tason valvontaelimiä, jotka syrjäyttävät kansalliset elimet; ja avataan yhä uusia takaovia, joiden kautta EU pyrkii puuttumaan kansalliseen veropolitiikkaan. Mietinnössä todetaan sellaisten päällekkäisten direktiivien olemassaolo, jotka saattavat johtaa ristiriitaisiin ja kaksinkertaisiin vaatimuksiin. Todellisessa maailmassa tätä pidettäisiin fiktiona, ei vakavana ehdotuksena.
EU sekoaa siis itsekin, mutta tässä sekaannuksessa haluan toistaa yhden avoimesti varman asian: jos vastaus on EU, on kysymyksen pitänyt olla hyvin typerä. 
Sergej Kozlík (NI ).
    Muutama vuosi sitten amerikkalainen sijoittaja George Soros valitteli rahoitustoimintaa harjoittavien yritystensä miljardin dollarin menetyksiä ja kehotti maailman voimakkaimpien valtioiden hallituksia puuttumaan maailman rahoitusmarkkinoiden järjestämiseen ja selkeiden sääntöjen käyttöönottoon. Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden toiminta ja erityisesti johdannaisten kauppa on kasvanut kirjaimellisesti räjähdysmäisesti viime vuosina. Niiden määrä ja kasvu ylittävät moninkertaisesti perinteisten tosiasiallista tuotantoa, palveluja ja kulutustavaroita koskevien rahoitusoperaatioiden määrän. Vähäiselläkin vaihtelulla tai pahimmillaan edes näiden markkinoiden osan romahtamisella olisi vakavia vaikutuksia maailman talouteen, puhumattakaan siitä, että rahoitusmarkkinoiden kaikella kielteisellä kehityksellä on vaikutusta tavallisten kansalaisten henkilökohtaiseen talouteen ja kohtaloon. Tämän osalta arvostan nyt esitettyä aineistoa ja esittelijä Ieke van den Burgin hyvää työtä uutena panoksena käsitteellisen ratkaisun löytämiseksi tällä alalla. Toimet eivät rajoitu pelkästään Euroopan unioniin, vaan kunnianhimoisena tavoitteena on päästä mannertenväliseen lähestymistapaan. 
Alexander Radwan (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minäkin haluan aluksi kiittää esittelijää rakentavasta ja hyvästä yhteistyöstä. Hän on saanut aikaan tekstin, jossa tarkastellaan Euroopan sisäisiä rahoitusmarkkinoita – joihin talous- ja raha-asioiden valiokunta on viime vuosina kiinnittänyt paljon huomiota – ja jossa nykytilanteen erinomaisen analysoinnin lisäksi tarkastellaan myös tulevaisuutta.
Valtavan lainsäädäntöryöpyn jälkeen meidän on tietenkin nyt lujitettava lainsäädäntöä. Meidän on varmistettava, että lainsäädäntö pannaan asianmukaisesti täytäntöön, että opimme omista lainsäädäntöön liittyvistä kokemuksistamme ja että käsittelemme seuraavaa lainsäädäntöhanketta pikemminkin pala kerrallaan kuin antaumuksella, kuten ennen. Meidän on myös käsiteltävä mahdollisimman suurta yhdenmukaistamista hyvin varovasti, toisin kuin eräät Euroopan markkinoiden toimijat toivovat. Voin kuvitella, kuinka meille nyt kirjoittavat henkilöt, jotka vaativat mahdollisimman laajaa yhdenmukaistamista kuluttajasuoja-asioissa, kuitenkin toteavat, että yhdenmukaistaminen menee liian pitkälle kulutusluottodirektiivissä. Tämän vuoksi heidän olisi oltava hyvin varovaisia yhdenmukaistamista vaatiessaan.
Parlamentti on jo jonkin aikaa tehnyt täysin selväksi, mitä se ajattelee Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komiteasta. Vaikka kannatammekin Lamfalussy-prosessia, haluamme avoimuutta ja osallistumista, ja tässä Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitealla on hyvin paljon parannettavaa. Odotamme, ettei sen, mitä tapahtui selvitystoiminnassa, anneta toistua. Kehotan komission jäsentä McCreevyä noudattamaan samaa herkkyyttä painostaessaan kansainvälisiä normeja sovellettaviksi alalla, jolla kansainväliset elimet ottavat jatkuvasti käyttöön lisää suuriin yrityksiin sovellettavia normeja, joita sitten sovelletaankin myös pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Tässä tarvitaan demokraattista valvontaa, ja komission ja parlamentin on yhdessä kehitettävä instituutioita tätä varten.
Lopuksi haluan esittää huomautuksen eurooppalaisesta valvonnasta. Katson, että Basel II:ssa valittu lähestymistapa, hyvin varovainen lähestymistapa, on oikea, kun kyseessä on luonnos. Meidän olisi huolehdittava siitä, ettemme hätiköi luotaessa Euroopan laajuisia yhtäläisiä kilpailumahdollisuuksia ja unohda, että meillä on jo alueelliset ja kansalliset yhtäläiset kilpailumahdollisuudet. Nämä eivät saa olla toisilleen haitallisia. Tämän vuoksi kannatan alhaalta ylös -lähestymistapaa, jotta voimme kehittää eurooppalaista sääntelyä ja valvontaa hitaasti, alhaalta alkaen. Ei voida hyväksyä sitä, että tämä saneltaisiin ylhäältä alaspäin. 
Manuel António dos Santos (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, rahoituspalvelujen yhtenäismarkkinoiden luominen on avaintekijä sisämarkkinoiden loppuunsaattamisessa ja Euroopan taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen tukemisessa.
Tässä vuonna 1999 hyväksytty, Lissabonin ja Tukholman Eurooppa-neuvoston kokouksissa vahvistettu rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma on välttämätön väline. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma tunnustetaan nyt kaikkialla menestykseksi, koska 39 kaikkiaan 42 lainsäädäntötoimenpiteestä on hyväksytty. On kuitenkin vielä ennenaikaista antaa lopullista tuomiota, sillä monet näistä toimenpiteistä on vielä pantava täytäntöön.
Toimet on nyt näin ollen suunnattava siihen, että varmistetaan tarvittavien täytäntöönpanotoimenpiteiden sisällyttäminen kansalliseen lainsäädäntöön, ja erityisesti siihen, että toimintaa seurataan avoimesti ja tehokkaasti tietyn ajanjakson ajan.
Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman seuranta antaa meille mahdollisuuden arvioida lainsäädännön vaikutusta Euroopan rahoitusmarkkinoiden sujuvaan toimintaan sekä sitä edistävien, valvovien ja syrjinnänvastaisten toimenpiteiden kehittymiseen. Tällaisen seurannan on oltava komission ja jäsenvaltioiden tärkeä ensisijainen tehtävä.
Monien esittelijän ehdotettujen suuntaviivojen mukaisesti esiin tuomien seikkojen joukosta haluan nostaa esiin hyvin merkittävän kehotuksen, että jäsenvaltiot saattaisivat direktiivin ammatillisten lisäeläkkeiden tarjoamisesta pikaisesti ja tehokkaasti osaksi kansallista lainsäädäntöään lisätäkseen näin säästäjien mahdollisuuksia ja vaihtoehtoja ja tarjotakseen heille parhaan mahdollisen tuoton investoinneille. Mietinnön tärkein viesti on, että jäsenvaltioiden on noudatettava "paremman sääntelyn periaatteita", jotka komissio asianmukaisesti hyväksyy, ja että kansallisten valvontakäytäntöjen on lähennyttävä enemmän rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmassa esitettyjen toimenpiteiden osalta.
Haluan korostaa myös sitä, että markkinoiden toiminnan riittämättömyyteen perustuvan uuden lainsäädännön on sisällettävä täytäntöönpanoa koskeva kustannus-hyöty-analyysi suhteessa tilanteeseen, jossa niitä ei panna täytäntöön.
Jäsen van den Burgin mietinnössä käsitellään järkevästi, johdonmukaisesti ja älykkäästi koko rahoituspalvelualaa, ja katson, että parlamentin on näin ollen tuettava sitä. 

Margarita Starkevičiūtė (ALDE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Puhuttaessa rahoitusmarkkinoiden yhdentymisestä meidän on tarkasteltava useita seikkoja.
Ensinnäkin tämän markkinatoiminnan kehittämistä koskevat parlamentin suositukset ovat tärkeitä sekä ammattilaisille että jokaiselle Euroopan unionin kansalaiselle, ja tämän me usein unohdamme. Me kaikki osallistumme rahoitusmarkkinoille tavalla tai toisella, joko vakuutusten tai pankkipalvelujen kautta. Lisäksi, jos ottaisimme huomioon investoinnit eläkerahastojen markkinoille, ymmärtäisimme, että viime aikoina elämän laatu on ollut yhä enemmän riippuvaista rahoitusmarkkinoiden toiminnasta; häiriöt yhdenkin instituution toiminnassa voivat aiheuttaa menetyksiä tuhansille tai jopa sadoille tuhansille kansalaisille. Rahoitusmarkkinoiden tehokasta hallintoa ei kuitenkaan saavuteta panemalla täytäntöön tietty asetus, sillä voin kertoa kotimaani kokemuksista, että tällainen hallinto on kallista, vaikeata panna täytäntöön eikä loppujen lopuksi suojaa sijoittajia vaan lähinnä rajoittaa markkinoiden kehitystä.
Toiseksi emme voi odottaa edistystä Euroopan yhtenäismarkkinoilla, jos kansalliset lainsäädännöt poikkeavat toisistaan. Meidän on tarjottava edellytykset pääoman virtaukselle Euroopan markkinoille muista maailman maista: nyt pääoma ei pääse tulemaan Euroopan rahoitusmarkkinoiden kansallisten esteiden vuoksi. Tämän vuoksi on kiinnitettävä paljon huomiota kansalliseen lainsäädäntöön, jolla on vaikutusta rahoitusmarkkinoihin. On myös kannustettava eri työryhmien toimintaa.
Kolmanneksi rahoitusmarkkinoiden nykyinen sääntely on keskeneräistä ja sirpaleista, enkä hyväksy ehdotusta, jolla halutaan pysäyttää rahoitusmarkkinoiden toimintaa sääntelevän lainsäädännön laatiminen. Minusta on tärkeää korvata sirpaleiset lait kaiken kattavilla ja huolellisesti laadituilla direktiiveillä. Muuten paikalliset instituutiot käynnistävät lainsäädäntötoimet, kuten kävi selvitystoimien yhteydessä. Meidän on tämän vuoksi sekä luotava Eurooppaan suotuisat olosuhteet suurille toimijoille että jätettävä tilaa myös kansallisten yritysten (pienten yritysten) ja yksittäisten kansalaisten toiminnalle kansallisella tasolla. Kiitos. 
Lars Wohlin (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluan esittää joitakin huomautuksia nyt tarkasteltavana olevasta mietinnöstä.
Lainsäädäntötoiminta on ollut viime vuosina hyvin vilkasta – mielestäni hieman liiankin vilkasta. Haluan sanoa, että kaikkien näiden uusien lakien saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä aiheuttaa rahoitusalalle varsin suuria ja yhä kasvavia kuluja. Pelkästään koko Basel II -direktiivin täytäntöönpano maksaa pankeille paljon rahaa. Tämän vuoksi toivoisin lainsäädäntöhalujen hillitsemistä tulevaisuudessa sekä menettelyn hidastamista jossain määrin. Olen esimerkiksi iloinen siitä, ettemme saaneet aikaan lainsäädäntöehdotuksia selvitystoimien alalla. Kilpailun on annettava tehdä tehtävänsä. Monopolivaaraa ei ole. Tekninen kehitys on niin nopeaa, että uusien toimijoiden kilpailu rikkoo vanhat monopolit.
Yksi ala, jolle en todellakaan toivo uutta lainsäädäntöä, on yrityshallinto eli se tapa, jolla yrityksiä johdetaan. Annetaan markkinoiden säädellä itse itseään tällä alalla. Jos Saksa haluaa soveltaa omia yrityshallintoa koskevia sääntöjään, annetaan sen tehdä niin. Jos Yhdistynyt kuningaskunta haluaa omat sääntönsä, senkin on annettava laatia sellaiset. Aikanaan rahoitusmarkkinat päättävät, mikä järjestelmä herättää eniten luottamusta. Se houkuttelee sijoittajia. Uskon instituutioiden väliseen kilpailuun. Ei pidä laatia yhteistä lakikokoelmaa, jota säätelee jokin Euroopan komission pääosastoista.
Liika lainsäädäntö johtaa järjestelmän jäykkyyteen. Siitä, mistä on kerran säädetty laissa, tulee lähes mahdotonta muuttaa. On olemassa suuri vaara, että rahoitusmarkkinamme täyttyvät oikeusriidoista, oikeudellisista menettelyistä, neuvoa-antavista tuomioistuinten päätöksistä ja yhä uusista lainsäädäntötoimista, joilla tukitaan lainsäädännön aukkoja. Yhdenmukaistaminen ja tasapuolinen kilpailukyky, jotka merkitsevät samaa asiaa, ovat johtaneet tukehduttavaan oikeusjärjestelmään. Olisi annettava pelivaraa eri järjestelmien vastavuoroiselle tunnustamiselle.
Vastuun rahoitusmarkkinoiden valvonnasta ei pidä olla yksin EU:lla. Sen sijaan tarvitaan entistä parempaa yhteistyötä paikallisten ja kansallisten valvontaelinten kesken. En halua EU:hun uutta rahoitusalan supervalvontaa. 
Hans-Peter Martin (NI ).
    Arvoisa puhemies, viime vuosina on nähty suhteellisen suuren osan keskiluokasta lankeavan rahoitusvälineiden houkutuksiin, kun niiden käyttö oli ennen varattu hyvin pienelle eliittijoukolle. Ihmiset ovat uskoneet voivansa suhteellisen nopeasti lisätä omaa vaurauttaan, mutta he ovat joutuneet pettymään karvaasti.
Minulla on kaksi ehdotusta. Tässä niistä ensimmäinen. Eivätkö EU:n toimielimet voisi selittää Euroopan kansalaisille hyvin ymmärrettävin sanoin tarkalleen, mitä näiden välineiden osalta on tällä hetkellä saatavilla, ja samalla arvioida niihin liittyviä riskejä? Toiseksi, emmekö voisi seurata Yhdysvaltojen esimerkkiä, sillä se on nyt ainakin tuomassa avoimuutta ja häivähdyksen valvontaa korkeariskisten sijoitusrahastojen maailmaan? Eurooppa tarvitsee sitä kipeästi. Korkeariskiset sijoitusrahastot ovat niitä, jotka repivät voittoja, joiden valtava vipuvoima voi tuottaa massiivisia voittoja mutta myös massiivisia tappioita ja jotka itse asiassa yhä uudelleen ohjaavat koko Euroopan talousrakennetta omaan suuntaansa. Minusta meidän olisi tarkasteltava ensisijaisesti juuri tätä. 
Piia-Noora Kauppi (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, mietintö rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmasta tulee merkittävään aikaan Euroopan rahoitusmarkkinoiden yhdentymisen kannalta. Kuten olette kuulleet, parlamentti on asiasta yksimielinen ja äänestys valiokunnassa oli lähes yksimielinen.
Viime vuosina lainsäädäntö on ollut hyvin runsasta. On selviä merkkejä siitä, että markkinat tarvitsevat nyt aikaa sulatellakseen sitä, mitä on päätetty. Lainsäätäjinä meidän olisi oltava hyvin herkkiä tämän huolenaiheen osalta ja keskitettävä pyrkimyksemme olennaiseen ja hyödylliseen.
Toivon, että komissio omalta osaltaan hyväksyy kaksitahoisen strategian. Ensinnäkin totean komission kyvystä toimia yhteisön lainsäädännön ensisijaisena alullepanijana pitäväni tärkeänä, että komissio keskittyy muihin kuin lainsäädännöllisiin keinoihin toimenpiteiden toteuttamiseksi rahoitusmarkkinoilla aina, kun se on mahdollista. Parhaillaan laadittavaa lainsäädäntöä lukuun ottamatta tiukkoja lakeja olisi harkittava vain, kun ne ovat ehdottomasti välttämättömiä, toisin sanoen laaja-alaisen vaikutusanalyysin osoitettua, ettei tavoitteita voida saavuttaa muilla kuin lainsäädäntötoimilla. Lähestymistavassa olisi otettava tarkoin huomioon kehittyvät markkinakäytännöt sekä toissijaisuusperiaate.
Toiseksi komission olisi EU:n toimeenpanijana valittava tiukka lähestymistapa lainsäädännön valvontaan. Rahoituspalvelujen toimintasuunnitelman 42 toimenpiteestä on hyväksytty 39. Monia täytäntöönpanotoimenpiteitä sen sijaan ei ole hyväksytty, ja saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on vasta alkamassa. Komission olisi käynnistettävä täytäntöönpanon esikuva-analyysien tarkastelu jäsenvaltioissa tavoitteenaan hyväksytyn EU:n rahoitusarkkitehtuurin loppuunsaattaminen.
Rahoitusmarkkinoiden yhdentymistahti on ollut parempi kuin monella muulla alalla. Suuri osa tästä on Lamfalussy-prosessille ominaisen tarkoituksenmukaisuuden ja joustavuuden ansiota. Kun siirrymme eteenpäin rahoituspalvelujen toimintasuunnitelmasta, prosessissa itsessään on kuitenkin otettava huomioon uusi ympäristö sen takaamiseksi, että lainsäädännöllisten ja horisontaalisten toimenpiteiden, avoimuusrakenteiden, parlamentaarisen valvonnan ja asianomaisten kuulemisen kesken kehitetään edelleen asianmukaista tasapainoa. Esimerkiksi EU:n ja Yhdysvaltojen sekä muiden maailmanlaajuisten pääomamarkkinoiden välistä rakenteellista vuoropuhelua voitaisiin näin ruokkia entistä paremmin prosessin aikana, mikä vahvistaisi niin Euroopan rahoitusalaa kuin näitä suhteitakin.
Meidän on oltava realistisia valvontakäytäntöjen lähentymisen suhteen. Nyt käsiteltävänä olevassa mietinnössä esitetään käyttökelpoinen strategia johtavien valvontakäytäntöjen luomiselle EU:ssa. Pitkällä ajanjaksolla havaitsemme rahoitusmarkkinoiden entistä yhdenmukaisempaan valvontajärjestelmään siirtymisen edut, kunhan näin luotujen mahdollisten uusien elinten tilintekovelvollisuus parlamentille taataan. Yksi mahdollisuus olisi maailmanlaajuisten toimijoiden 26. eurooppalainen valvontajärjestelmä. Kaikki vaihtoehdot on pidettävä avoimina ja niihin on turvauduttava, jos komissio katsoo sen tarpeelliseksi. 
Othmar Karas (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, aluksi haluan sanoa, että uskomme sekä palveludirektiivin että rahoituspalvelujen sisämarkkinoiden olevan turvassa komission käsissä, kiitos komission ja tämän parlamentin hyvän yhteistyön.
Toiseksi haluan sanoa, että rahoituspalvelujen toimintasuunnitelma vuoteen 2005 ulottuvalla jaksolla on onnistunut. Kun 39 toimenpidettä 42:sta on hyväksytty, on kyse menestyksestä, joka johtaa rahoituksen sisämarkkinoihin, ja se on parlamentin työn onnistunut tulos. Vaikka nämä toimenpiteet ovat tarpeen, liian monet katsovat uusien ja tarpeellisten asetusten suuren määrän liialliseksi. He ovat väärässä, sillä toimenpidepaketti on pantava täyteen hyvin lyhyellä ajanjaksolla, eikä sisämarkkinoita ole vielä pantu täytäntöön.
Meidän on siis syytä vahvistaa lainsäädäntöä ylisääntelyn ja liiallisten vaatimusten sijaan. Lisäksi arvioidessamme näiden asetusten täytäntöönpanoa meidän on kysyttävä itseltämme kolme kysymystä: Mitä lisäarvoa eurooppalainen toimintasuunnitelma on tuonut Euroopan unionille? Mitkä ongelmat ovat ilmeisiä? Mihin toimiin meidän on ryhdyttävä? Vastaukset viimeksi esitettyyn kysymykseen ovat ilmeisiä: Tähän mennessä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ei ole euro yhteisenä valuuttana, ja tämä heikentää sisämarkkinoita. Veropolitiikkaa käsitellään kansallisella tasolla ja se edellyttää yksimielisyyttä, ja tämäkin heikentää sisämarkkinoita. Rajat ylittävät maksut eivät ole vielä täysin kehittyneitä. Basel 2 ei ole vielä voimassa, ja selvitystoiminta odottaa vielä vuoroaan. Ongelmamme on kansallisten valvontaviranomaisten valvonta ja näiden saaminen yhteistyöhön kanssamme.
Vaikka kannatamme Lamfalussy-prosessia, sen ei pidä antaa johtaa demokraattisen valvonnan, demokraattisen legitimiteetin, päätöksenteon selkeyden ja mielipiteen muodostuksen heikentymiseen. Toteutettavien toimien ajankohta on riippuvainen siitä, milloin täytäntöönpano saatetaan loppuun ja tiedämme tarkalleen, mitä on seuraavaksi tehtävä yhdessä. 
Charlie McCreevy,
    Arvoisa puhemies, kuten aiemmin totesin, mietintö merkitsee uuden aikakauden alkamista rahoituspalveluiden alalla. Kiitän jäsen van den Burgiä hänen piristävästä mietinnöstään sekä niistä merkittävistä toimista, joita sen laatiminen on vaatinut.
Tämän mietinnön ja muiden toimijoiden kuulemisen perusteella aion esittää ensi viikolla, 3. toukokuuta, kollegiona toimivalle komissiolle vihreän kirjan rahoituspalveluja koskevasta politiikasta seuraaville viidelle vuodelle. Esittelen asiakirjan yksityiskohtaisemmin talous- ja raha-asioiden valiokunnalle 9. toukokuuta. Komission vihreä kirja on avoinna kansalaisten kuulemiselle elokuun ensimmäiseen päivään asti. Kaikesta tästä työstä johdettavat lopulliset poliittiset päätelmämme on tarkoitus antaa tämän vuoden lopussa.
Täällä nostettiin esiin monia seikkoja, ja pyrin vastaamaan joihinkin niistä. Jäsen van den Burg ja jäsen Kauppi viittasivat "Himalaja-mietintöön". Komissio katsoo, että yhdentyminen edellyttää sitä vastaavia valvontarakenteita: mitä yhtenäisemmät markkinat, sitä yhtenäisempiä ja lähenevämpiä on myös valvontarakenteiden oltava. Tällä hetkellä katson Lamfalussy-rakenteiden olevan riittäviä, mutta niitä on seurattava tiiviisti ja jatkuvasti sekä tarvittaessa muutettava tai kehitettävä edelleen. Uudet aloitteet ovat tarpeen vasta huolellisen arvioinnin jälkeen, ja tässä arvioinnissa on sovellettava tiukasti toissijaisuusperiaatetta.
Monet puhujat, myös jäsen van den Burg ja jäsen Kauppi, mainitsivat niin kutsutun 26. järjestelmän. Järjestelmä voi yksinkertaisuudessaan vaikuttaa houkuttelevalta, mutta käytännössä se edellyttää jonkinasteista laaja-alaista yhdenmukaistamista esimerkiksi lainsäädännön, verotuksen, kielten osalta. Näiden 26. järjestelmän suunnitelmien edut on vielä näytettävä toteen, ja sopimukseen pääseminen vain tiettyjä tuotteita koskevista vaihtoehtoisista eurooppalaisista standardeista tulee olemaan vaikeaa. Panen kuitenkin merkille tämän keskustelun ja otan vastaan kehotuksen tutkia lähemmin näitä 26. järjestelmän järjestelyitä, kuten van den Burgin mietinnössä selvästi esitetään.
Sekä jäsen van den Burg että jäsen Berès mainitsivat vähittäiskaupan markkinat. Olemme yhtä mieltä siitä, että rahoituspalvelujen vähittäiskaupan markkinoiden yhdentymiselle on merkittäviä esteitä. Vähittäismarkkinoiden yhdentäminen on monimutkaista ja vaativaa. Tämän ei kuitenkaan pitäisi olla loppupäätelmä vaan lähtökohta. Tuotteiden ominaispiirteillä, jakelujärjestelmillä, kuluttajasuojalla, ja sopimusoikeudella sekä eroilla kulutuksessa, kulttuurissa tai muissa taloudellisissa tai rakenteellisissa tosiseikoissa on suuri merkitys vähittäiskaupan alalla, ja ne tekevät rajat ylittävästä tarjonnasta ja kysynnästä monimutkaisia. Näiden esteiden juuret ovat kuitenkin eurooppalaisten markkinoiden sirpaloitumisessa, jolla on historialliset syynsä. Komissio ei ole samaa mieltä väitteestä, jonka mukaan sirpaloituminen olisi pysyvää Euroopan yhdentymisestä huolimatta. Kymmenen vuoden kuluttua vähittäismarkkinat näyttävät täysin erilaisilta kuin nyt. Tehtävämme on ennakoida ja helpottaa tätä kehitystä eikä vältellä uusia aloitteita.
Jäsen Purvis ja jäsen Berès nostivat esiin kysymyksen varainhoidosta. Huolehdimme siitä, että toimimme vasta, kun asiat on määritetty ja mahdolliset ratkaisut löydetty. Kun tavoitteet ovat saavutettavissa muilla kuin lainsäädäntötoimilla, valitsemme luonnollisesti tämän tien. Meidän on kenties myös tarkasteltava lainsäädäntömuutoksia, jos ne ovat ainoa tapa turvata yhtenäismarkkinoiden vapaudet sijoitusrahastojen alalla.
Jäsen Radwan toi esiin useita seikkoja, myös selvitystoimintaa koskevat normit. Minun on korostettava, etteivät Euroopan keskuspankkijärjestelmään kuuluvan Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitean standardit mitenkään sido komissiota ja että mahdolliset poliittiset päätökset, joita tehdään tulevassa selvitystoimintaa koskevassa direktiivissä ovat etusijalla EKJ:n arvopaperimarkkinavalvojien komitean standardeihin nähden.
Jäsen Radwan nosti esiin myös kysymyksen demokraattisesta hallinnosta ja sääntöjen laatijoiden poliittisesta vastuusta. Olin viime viikolla Yhdysvalloissa. Huomaatte, että teemme paljon työtä vaikuttaaksemme parhaillaan meneillä olevaan IASB:n (International Accounting Standards Board) uudistusprosessiin. Tarkastelemme huolellisesti IASB:n osalta ehdotettuja järjestelyjä, sillä niillä kehitetään kansallisia standardeja ja tilinpitoa. Hiljattain toteutuneella Yhdysvaltain-vierailulla edistyimme merkittävästi joillakin aloilla.
Jäsen Wohlin käsitteli pääomavaatimusten uutta kehystä. Valittavana on monta lähestymistapaa. Pankeille, jotka valitsevat yksinkertaisimman lähestymistavan, muutokset nykyisiin Basel I -standardeihin nähden eivät ole suuren suuria, joten täytäntöönpanokustannukset ovat suhteellisen pieniä. Pankit, jotka soveltavat hienostuneempia lähestymistapoja, joutuvat käyttämään enemmän rahaa, mutta ne tekevät tämän vain, jos katsovat sen järkeväksi liiketoimintaa koskevaksi päätökseksi, jonka hyödyt ylittävät kustannukset.
Parlamentin jäsenet käsittelivät muitakin asioita, joita toivon voitavan käsitellä myöhemmin.
Lopuksi viittaan siihen, mitä sanoin aiemmin: Euroopan parlamentin, neuvoston, alan edustajien, kuluttajien ja komission kannat ovat lähentyneet huomattavasti. Olen vakuuttunut siitä, että seuraavat viisi vuotta ovat hyvin haastavia. Koska perusta hyvälle toimielinten väliselle yhteistyölle on luotu, uskon menestykseen.
Puhemies.
   Keskustelu päättyy tähän.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu Henrik Laxin laatimasta kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietinnöstä (A6-0065/2005) ehdotuksesta neuvoston asetuksen antamiseksi asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta vastavuoroisuusmekanismin osalta (KOM(2004)0437 – C6-0097/2004 – 2004/0141(CNS)). 
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan kiittää esittelijää hänen mietinnöstään ja yleisestä kannatuksestaan komission ehdotukselle.
Ehdotus perustuu kahdenlaisiin havaintoihin. Yhtäältä vastavuoroisuus on viisumien yhteydessä olennainen periaate. Toisaalta asetuksella (EY) N:o 539/2001 perustettu mekanismi vastavuoroisuuden noudattamisen takaamiseksi on sopimaton pääasiassa joustamattoman ja automaattisen luonteensa vuoksi. Tämän vuoksi mekanismia ei ole käytetty yli kolmeen vuoteen, itse asiassa sen voimaantulon jälkeen, vaikka vastavuoroisuuden puuttuminen on jatkunut vanhojen jäsenvaltioiden osalta ja tilanteet, joissa vastavuoroisuuden periaate ei toteudu, lisääntyivät huomattavaa vauhtia uusien jäsenvaltioiden liittyessä unioniin.
Tämän vuoksi komissio ehdottaa joustavampaa ja realistisempaa mekanismia, joka on näin ollen myös uskottavampi ja tehokkaampi. Jokaisesta tilanteesta, jossa vastavuoroisuuden periaate ei toteudu, tehdään ilmoitus. Komissio toimii aktiivisesti niiden kolmansien maiden osalta, jotka vahvistavat viisumipakon. Komissio laatii neuvostolle kertomuksen syntyneestä tilanteesta, jossa vastavuoroisuutta ei noudateta, ja ehdottaa tarvittaessa kyseisen kolmannen maan kansalaisia koskevan viisumipakon palauttamista.
Jäsen Laxin esittämät tarkistukset heijastavat kolmea eri tavoitetta. Ensimmäinen tavoite on ulottaa mekanismi sellaisiin tilanteisiin, jotka eivät liity yksinomaan viisumipoikkeuksiin vaan myös viisumin myöntämisedellytyksiin. Tässä laajennuksessa törmätään kuitenkin asetuksen oikeusperustan esteisiin. Kun mekanismiin pyritään lisäksi sisällyttämään lukuisia todellisuudessa vähemmän merkittäviä seikkoja, vaarana on vastavuoroisuusmekanismin heikentäminen. Mekanismin on kohdennuttava olennaiseen seikkaan, jonka kansalaiset katsovat olennaiseksi, nimittäin sellaisten kolmansien maiden jatkuviin viisumipakkoihin, joihin omat jäsenvaltiomme eivät kuitenkaan sovella viisumipakkoa. Haagin ohjelmassa vahvistetaan, että juuri tässä piilee pikaista ratkaisua edellyttävä ongelma.
Toinen tavoite on estää vastavuoroisuuden puuttumisen jatkuminen loputtomiin sekä ottaa käyttöön mahdollisuus reagoida tilanteeseen ulkosuhteiden alan toimenpiteillä. Haluan kiihkeästi korostaa esittelijälle, että olen samaa mieltä tämän tarkistuksen yleisestä lähestymistavasta, ja minun on myös todettava, että 24. helmikuuta pidetyssä oikeus- ja sisäasioiden neuvoston kokouksessa syntynyt poliittinen suuntaus on samansuuntainen. En kuitenkaan voi hyväksyä komission aloiteoikeuden sitomista tilapäisten toimenpiteiden ehdottamisessa enkä oikeusperustaan liittyvistä syistä myöskään komission aloiteoikeuden laajentamista tässä yhteydessä muita kuin viisumipolitiikkaa koskevien alojen toimenpide-ehdotuksiin.
Lopuksi on vielä kolmas tavoite: Euroopan parlamentin mukaan ottaminen jokaisessa menettelyn vaiheessa. On luonnollisesti varmistettava riittävä avoimuus, mutta vastavuoroisuusmekanismin on säilyttävä joustavana välineenä, johon voidaan turvautua nopeasti ja joka – ja tämä on keskeinen seikka – mahdollistaa väliaikaiset toimenpiteet. Kolmansia maita koskevien viisumimääräysten tilapäinen käyttöönotto liittyy tosiasiassa eri suunnitelmaan kuin kolmannen maan siirtäminen asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteenä olevaan niiden maiden luetteloon, joita viisumipakko koskee. Tällainen siirto olisi muutos asetukseen, ja sellaisenaan siitä luonnollisesti päättää neuvosto kuultuaan ensin Euroopan parlamenttia.
Lopuksi totean, että entistä vahvemman vastavuoroisuusmekanismin avulla komissio on varustautunut vastaamaan 4.–5. marraskuuta kokoontuneen Eurooppa-neuvoston kehotukseen jatkaa työskentelyä sen varmistamiseksi, että kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset voivat mahdollisimman pian matkustaa ilman lyhytaikaiseen oleskeluun myönnettävää viisumia kaikkiin kolmansiin maihin, joiden kansalaiset voivat matkustaa EU:hun ilman viisumia. 
Henrik Lax (ALDE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat.
Kuten juuri kuulimme, Euroopan unionin laajentuminen on tuonut uudella tavalla esiin EU:n viisumipolitiikan. Varsin monien jäsenvaltioiden kansalaisilta vaaditaan viisumia Yhdysvaltoihin matkustettaessa huolimatta siitä, että amerikkalaiset eivät tarvitse viisumia matkustaakseen uusin jäsenvaltioihin. Tällaisissa tapauksissa rikotaan valtioiden välistä vastavuoroisuusperiaatetta. On helppo ymmärtää, miksi ihmiset olettavat, että EU:n olisi pyrittävä voimakkaasti edistämään liikkumisvapautta, varsinkin kun viisumipolitiikka on yhdenmukaistettu ja kuuluu täysin komission toimivaltaan. Komission olisi näin ollen toimittava jäänmurtajana.
Muutama kuukausi sitten Puolan entinen presidentti Lech Walesa yöpyi teltassa Washingtonin Valkoisen talon ulkopuolella protestina Yhdysvaltojen viisumipakolle. Tämä on hyvä esimerkki siitä, kuinka painava asia on. EU:lla on ase tällaisiin tilanteisiin, nimittäin vastavuoroisuusmekanismi. Esimerkiksi Puola ja Kreikka voivat ilmoittaa komissiolle, ettei Yhdysvallat noudata vastavuoroisuusperiaatetta niiden osalta. Suomi voi tehdä tällaisen ilmoituksen Venezuelasta ja niin edelleen. Ilmoituksen olisi johdettava siihen, että koko EU ottaisi käyttöön kyseisen kolmannen maan kansalaisia koskevan viisumipakon, mutta mekanismiin ei ole turvauduttu kertaakaan, koska sen seurausten katsotaan olevan liian kauaskantoisia ja vaikeita käsitellä.
Mietinnössäni, jonka asiasta vastaava valiokunta on hyväksynyt, ehdotetaan, että komissiolla olisi oltava käytössään enemmän välineitä. EU:n olisi voitava turvautua myös muihin sanktioihin eikä pelkästään viisumipakon käyttöönottoon. Mietinnössä annetaan yksittäisille jäsenvaltioille kolme kuukautta aikaa – pidempään kuin komission ehdotuksessa – neuvotteluihin kolmannen maan kanssa. Lisäksi ehdotan tiukempia toimia, kun asia siirtyy komission käsittelyyn. Sanktioita koskevia päätöksiä ei pidä voida viivyttää. Kyseisten jäsenvaltioiden kansalaisilla on oltava takeet siitä, että heidän tapauksensa käsitellään korkeimmalla tasolla ja että se johtaa päätökseen. Valiokunnan hyvin laaja enemmistö kannatti tätä toimintatapaa. Osa parlamentin jäsenistä kannatti kuitenkin mieluummin nykyistä mekanismia ja katsoo, että sillä saadaan aikaan parempia tuloksia. Itse katson, että mietinnössä esitetyt suositukset johtavat laajempaan tehokkuuteen ja parempiin tuloksiin, vahvistavat komission neuvotteluasemaa suhteessa kolmansiin maihin ja antavat Euroopan parlamentin osallistumisen kautta kansalaisille paremman käsityksen koko prosessista.
Mietintöön sisältyy myös uusi tekijä, jota komission ja neuvoston olisi mielestäni punnittava huolellisesti. Erityisesti EU:n itärajalla on esiintynyt lukemattomia tapauksia, joissa kolmas maa on vähäisin varoituksin tiukentanut viisumien myöntämisedellytyksiä. On esimerkiksi vaadittu, että matkailijoilla on vain venäläisiltä yhtiöiltä hankitut matkavakuutukset. Liettualaisilta autoilijoilta on vaadittu erityisiä vakuutuksia, jotta he voivat ajaa Kaliningradiin, ja heidän on pitänyt ilmoittautua paikallisviranomaisille kolmen päivän kuluessa. Samalla viikolla, kun laivayhtiön piti käynnistää lauttaliikenne Pietariin, viisumimääräyksiä muutettiin, ja laivayhtiön oli luovuttava kyseisestä palvelusta. Venäjän yliopistoissa opiskelevat opiskelijamme eivät saa automaattisesti viisumia vuodeksi, ja jos viisumi varastetaan, uhri joutuu kohtuuttoman kalliiseen byrokraattiseen pyöritykseen. Annan yhden esimerkin: jopa pieniltä lapsilta vaaditaan hiv-testiä pitkän ajanjakson viisumin saamiseksi Venäjälle.
Brysselistä katsoen nämä seikat saattavat vaikuttaa vähäpätöisiltä, mutta niistä seuraa paljon hankaluuksia ja taloudellisia menetyksiä niille, joita asia koskee. Hyvin suuri osa valiokunnasta katsoo, että jäsenvaltioiden on voitava saattaa tällaiset tapaukset komission käsiteltäväksi, jos käyttöönotetut vaatimukset rajoittavat merkittävästi ihmisten matkustusmahdollisuuksia. Itse asiassa näissä tapauksissa on lähes aina kyse vastavuoroisuuden puuttumisesta. Koska EU:n on toimittava kansalaistensa edun puolesta, on hyvin tärkeää, kuten komission jäsen Frattini totesi, että ongelmiin suhtaudutaan vakavasti, vaikka ne saattavatkin vaikuttaa vähäpätöisemmiltä kuin se, onko käytössä viisumipakkoa vai ei.
Kun parlamentti – oletettavasti selvällä enemmistöllä – nyt hyväksyy mietinnön, tämä on selvä merkki komissiolle ja ministerineuvostolle siitä, että niiden on alettava suunnitella mekanismia, jossa otetaan huomioon ihmisten jokapäiväiset tarpeet viisumipakon osalta. Mietintööni sisältyy ehdotus, joka voi toimia lähtökohtana. Jos asia olisi saatettu tietoomme vuoden alussa, siihen olisi sovellettu yhteispäätösmenettelyä. Vaikka nyt sovelletaankin kuulemismenettelyä, neuvoston ja komission on syytä pohtia sen merkitystä, että parlamentin tarkistukset otetaan huomioon. On myös tärkeää, että komissio käynnistää nopeasti konsuliohjeiden tarkistuksen, jotta yhteisiä viisumisääntöjä sovelletaan samalla tavalla kaikissa jäsenvaltioissa. Saksan ulkoministeri Joschka Fischeriä ympäröivä skandaali korostaa tätä tarvetta.
Näin sanoessani haluan vielä kiittää kaikkia niitä, jotka ovat auttaneet tässä työssä, niin kollegojani parlamentissa kuin komission ja parlamentin virkamiehiäkin. Odotan innolla seuraavaa keskustelua. 
Barbara Kudrycka,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan unionin viisumipolitiikkaan tähän mennessä sovellettu vastavuoroisuusmekanismi merkitsi sitä, että hyvin rankkoja sanktioita voitiin soveltaa kolmansiin maihin, jos jäsenvaltio ilmoitti, että siihen sovellettiin haitallista viisumipakkoa. Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä EU:hun komissio höllensi 7. heinäkuuta 2004 asetukseen sisältyneitä sääntöjä siten, että luovuttiin asetusluonnokseen sisältyneestä vastavuoroisuusmekanismista. Tästä seurasi mieletön tilanne, jossa yhdeksän kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta joutui hyväksymään kolmansien maiden, esimerkiksi Yhdysvaltojen kansalaisten viisumittomuuden, kun taas kyseisten jäsenvaltioiden kansalaisilta vaadittiin viisumia näihin kolmansiin maihin matkustettaessa. Minusta jäsen Lax on laatinut kokonaisuudessaan erinomaisen mietinnön, mutta vaikka mietinnössä esitetään useita lisämenettelyjä ja määräaikoja, joita valvotaan diplomaattisin keinoin, siinä ei velvoiteta neuvostoa tai komissiota soveltamaan tiukempia sanktioita. Mietinnössä jätetään komission päätettäväksi se, sovelletaanko kolmannen maan kansalaisiin viisumipakkoa vai otetaanko käyttöön muita paljon tehottomampia toimenpiteitä. Mielestäni päätösvallan jättäminen tällä tavalla komissiolle osoittaa päättäväisyyden puutetta ja merkitsee uusien jäsenvaltioiden kansalaisten riittämätöntä suojelua. Tällainen lähestymistapa lähettäisi selvän viestin, että EU:n jäsenvaltioiden välinen solidaarisuus ja solidaarisuus kolmansia maita kohtaan ovat olleet vähäisiä uusien jäsenvaltioiden liittymisestä alkaen. Viimeksi mainittujen liityttyä EU:hun on sovellettu kahta eri normia: yhtä mekanismia 15:sta vanhaan jäsenvaltioon ja toista, jossa solidaarisuus on vähemmän ilmeistä, 25 jäsenvaltion EU:hun. Lopputulemana on, että uusien ja vanhojen EU:n jäsenvaltioiden kansalaisten aseman välinen ero on korostunut yhä enemmän, sillä uusien jäsenvaltioiden kansalaisiin sovelletaan ylimääräisiä rajoituksia näiden matkustaessa EU:n ulkopuolella. Tämän huomioon ottaen katson ällistyttäväksi, että ihmiset puhuvat uudesta Euroopan kansalaisuuden käsitteestä, kun toisilla EU:n kansalaisilla on täysin erilaiset oikeudet ja velvollisuudet kuin toisilla, joita pidetään vähemmän arvokkaina.
Uusien jäsenvaltioiden kannalta katsottuna laajentumisen kustannukset ovat pitkälti ylittäneet siitä seuranneet edut. Meidän oli yhdenmukaistettava lainsäädäntöämme EU:n viisumipolitiikan mukaiseksi, mikä osoittautui hyvin kalliiksi, ja ottamaan käyttöön viisumipakko itänaapureillemme. Tästä koituneet edut ovat sen sijaan olleet hyvin vähäisiä. Emme vieläkään voi myöntää Schengen-viisumeita emmekä voi luottaa EU:n apuun viisumien vastavuoroisuuden osalta. Lisäksi EU:n jäsenvaltiot, jotka vaativat, että noudatamme yhteistä viisumipolitiikkaa, ovat juuri niitä, joilla on vaikeuksia tämän politiikan täytäntöönpanossa, esimerkkinä Saksa.
Arvoisa komission jäsen Frattini, haluan tehdä tiettäväksi, että jos muutettu mekanismi tulee käyttöön, me vaadimme komissiolta vapautusta siihen liittyvistä tehtävistä. Haluaisin myös saada selvän vastauksen kysymykseen siitä, voimmeko odottaa komission esittävän toimintasuunnitelman, jossa esitetään selvästi määritetyt määräajat tavoitteiden saavuttamiselle Yhdysvaltoihin matkustamiseen liittyvän viisumin poistamiseksi ja ehdotetaan uusien jäsenvaltioiden Schengen-arvioinnin käyttämistä viitekehyksenä. Tämä olisi hyvin tärkeää kaikille uusien jäsenvaltioiden kansalaisille. 
Marie-Line Reynaud,
   . Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää esittelijä Laxia erinomaisesta yhteistyöstämme.
Parlamentti on ottamassa kantaa ratkaisevaan seikkaan: viisumien vastavuoroisuusmekanismiin. Kuivien teknisten termien takana on itse asiassa hyvin elävä todellisuus: kyse on sisällön antamisesta sekä jäsenvaltioiden yhteistyön edistämisestä hyvin konkreettisella ja myönteisellä tavalla viisumialalla ja siihen liittyvissä monimutkaisissa suhteissa unionin ja kolmansien maiden kesken.
Kyse on Euroopan rikkauden ytimeen liittyvästä seikasta, oikeuden kunnioittamisesta sen kaikissa muodoissa – uudelleen löydetyn rauhan ja sovinnon vallitessa. Pyrimme luomaan sovinnon alueen Euroopan ja muun maailman välille, alueen, jossa rajat eivät muodostu muureiksi eri puolten välille eivätkä jaa kansoja ja kansakuntia. Meidän on huolehdittava siitä, että Eurooppa on tunnustettu alue, jossa on mahdollista tulla ja mennä ilman esteitä hyvissä väleissä niin läheisten kuin kaukaistenkin kolmansien maiden kanssa. Kyse on myös luottamuksen eleestä 420 miljoonalle kansalaisellemme. Tähän suuntaan edettäessä on lisäksi tullut välttämättömäksi tarkistaa täydellisesti menetelmää, joka suosii liian joustamatonta lähestymistapaa.
Hyvät kollegat, mietinnössä, jonka kehotan teitä hyväksymään, tarkastellaan tuoreella tavalla vuodesta 2001 alkaen voimassa olleeseen asetukseen tarvittavia tarkistuksia. Tässä yhteydessä ilmaisen kannattavani täysin periaatetta, jolla luovuttaisiin tällä hetkellä puolin tai toisin tapahtuvien virheiden järjestelmällisistä sanktioinnista Euroopan unionin ja kyseisten kolmansien maiden välillä. Näitä kostotoimia aiheutuu usein joko teknisistä tai jopa hallinnollisista ongelmista tai sopimattomista poliittisista päätöksistä, jotka on pyrittävä ensin ratkaisemaan pikaisesti diplomaattisin toimin. Nykyisen kaltainen sanktioiden vastavuoroisuus ei ole toivottava eikä asianmukainen vastaus usein monimutkaisiin jokapäiväisiin ongelmiin. Viime kädessä kansalaiset tosiasiassa maksavat korkean hinnan tästä, kun heidän ei anneta matkustaa vapaasti, puhumattakaan hyvin kalliista hankaluuksista, joita tämä aiheuttaa. Tämän vuoksi on luotava järkevästi laaditun suunnitelman avulla keskusteluyhteys, jossa parlamentilla on oma asemansa.
Myös legitimiteettimme kansalaisten valitsemina edustajina on keskeisessä asemassa tässä mietinnössä, joka uusine tarkastelutapoineen on saanut osakseen laajan yksimielisen kannatuksen valiokuntatyöskentelyn aikana. Meidän on erityisesti pystyttävä takaamaan kaikille eurooppalaisille vapaa ja esteetön liikkuvuus unionin rajojen ulkopuolella. Parlamentin on näin ollen osallistuttava tiiviisti tähän prosessiin, sillä se on selvästikin avoimuuden oikeutettu takaaja, jolle äänestäjät ovat antaneet perustellun demokraattisen vastuun. Tämä ei millään tavoin rajoita komission valtaoikeuksia, vaan sen asema vahvistuu huomattavasti, joten se voi toimia uskottavana neuvottelijana kyseisten kolmansien maiden osalta.
Hyvät kollegat, tämän vuoksi kehotan teitä äänestämään huomenna tekstin puolesta. Siinä yhdistyvät onnistuneella tavalla Euroopan unionin lainsäädäntövalta ja valvontavalta, jotka yhdessä palvelevat kansalaisia ja meille rakasta hanketta: vankan unionin rakentamista vapauden, turvallisuuden ja oikeuden arvojen varaan. 
Szent-Iványi, István,
   .  Arvoisa puhemies, vastavuoroisuusmekanismi otettiin käyttöön neljä vuotta sitten, mutta sitä ei ole sen jälkeen sovellettu kertaakaan. Jo pelkästään tämä kannustaa meitä tarkastelemaan sen uudistamista ja tarkistamista. Yhtäältä järjestelmä oli liian kankea; toisaalta siihen ei ole koskaan turvauduttu, koska se ei ole merkittävästi loukannut yhdenkään jäsenvaltion etuja. Asiat ovat kuitenkin muuttuneet huomattavasti laajentumisen myötä. Vastavuoroisuusmekanismia ei sovelleta 19 valtion osalta. Kollegani ovat maininneet Yhdysvallat, mutta on muitakin valtioita, jossa vastavuoroisuutta ei noudateta, muiden muassa Kanada, Australia ja Uusi-Seelanti.
EU:n kansalaisten välinen syrjintä on täysin tuomittavaa. Tämän mekanismin – sekä koko EU:n – perustana on solidaarisuus, mutta tämä solidaarisuus ei ole tähän mennessä toiminut. Toivomme uuden asetuksen edistävän solidaarisuuden entistä tehokkaampaa soveltamista. Jos keskustelette uusien jäsenvaltioiden kansalaisten kanssa, enkä tarkoita nyt poliitikkoja, sillä ongelma ei todellakaan kosketa heitä, vaan tavallisten kansalaisten kanssa, havaitsette, mikä hallinnollinen ja taloudellinen taakka Yhdysvaltain viisumin hankkimisprosessi on ja kuinka paljon aikaa ja energiaa siihen tuhrautuu – jos hakijalla on ylipäätään onnea. Tuhansissa tapauksissa kansalaisten hakemuksia hylätään ilman merkittävää syytä: ne vain yksinkertaisesti hylätään.
Komission on korkea aika toimia tiukasti yhteisön nimissä jäsenvaltioiden välisen solidaarisuuden pohjalta, ja toivon komission jäsenen Frattinin tarttuvan tilaisuuteen ja toteuttavan asianmukaisia toimenpiteitä. Tämä mietintö on oikea-aikainen perusta toimenpiteille. Haluan onnitella jäsen Laxia erinomaisesta mietinnöstä ja korostaa kolmea olennaista ehdotusta, jotka on hyväksyttävä. Mietinnössä ehdotetaan ilmoitusajan pidentämistä 10 päivästä kolmeen kuukauteen yksittäisten jäsenvaltioiden välisten suorien neuvottelujen mahdollistamiseksi, mutta kolmen kuukauden määräajan päätyttyä vastavuoroisuusmekanismia on sovellettava. On myös tärkeää, että parlamentti otetaan mukaan menettelyyn, ei pelkästään sen arvovallan ja merkityksen korostamiseksi vaan myös demokraattisen avoimuuden lisäämiseksi. Toinen merkittävä seikka on, että mietinnössä käsitellään sekä viisumipakkoa että myös kaikkia muita vapaan liikkuvuuden esteeksi muodostuvia menettelyjä. Toivomme, että uuden mekanismin tultua hyväksytyksi kaikkine tarkistuksineen komissio käyttää koko arvovaltaansa tapauksissa, joissa jäsenvaltioiden perustavaa laatua olevia etuja rikotaan. Tällä hetkellä yhdeksän uuden jäsenvaltion perustavaa laatua olevia etuja rikotaan, ja toivomme komission saattavan menestyksekkäästi päätökseen neuvottelut tämän päätöslauselman osalta. 
Carlos Coelho (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, kannatamme vastavuoroisuutta viisumipolitiikan perusperiaatteena ja katsomme, että yhteisen eurooppalaisen viisumipolitiikan olisi aina perustuttava solidaarisuuden periaatteeseen. Tarvitaan mekanismia, joka on suunniteltu takaamaan se, ettei Euroopan unionin kansalaisten tarvitse hankkia viisumia matkustaakseen niihin kolmansiin maihin, joiden kansalaisilta ei vaadita viisumia näiden tullessa EU:n alueelle. Useat kolmannet maat kuitenkin vaativat viisumia EU:n kansalaisilta, ja tämä on vastoin vastavuoroisuusperiaatetta. Nykyiseen mekanismiin ei ole turvauduttu sen käyttöönoton jälkeen vuonna 2001, ja komission jäsen Frattini on aivan oikein tunnustanut, että mekanismi on liian jäykkä ja toimimaton. Sen lisäksi, että mekanismiin voidaan turvautua vain uhriksi joutuneen jäsenvaltion vaatimuksesta, viisumipakon palauttamisen lähes automaattinen luonne ei ole ollut rohkaiseva: ulkoisesti siihen on liittynyt suuri riski kriisin synnyttämisestä suhteissa kolmansiin maihin, ja sisäisesti esteenä on ollut solidaarisuuden puute tapauksissa, joissa neuvosto pysäyttäisi prosessin. Uhreiksi joutuneet jäsenvaltiot, kuten kotimaani Portugali, ovat pidättäytyneet mekanismiin turvautumisesta.
Tilanne on huonontunut laajentumisen jälkeen. On jo mainittu, että esimerkiksi Yhdysvallat vaatii viisumia yhdeksältä kymmenestä uudesta jäsenvaltiosta ja Kanada seitsemältä. Tämän vuoksi me ymmärrämme, että tarvitaan joustavampi mekanismi laajemman yhteentoimivuuden ja tehokkaan täytäntöönpanon takaamiseksi, mikä vahvistaisi jäsenvaltioiden välistä solidaarisuutta. Myös komissiolla on ratkaiseva asema, joka perustuu sen toimivaltaan viisumialalla.
Tämän vuoksi kannatan ehdotusta ja esittelijä Laxin ehdotuksia. Kiitän esittelijää erinomaisesta työstä. 
Jan Jerzy Kułakowski (ALDE ).
    Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan aluksi kiittää jäsen Laxia hänen työstään, joka on mahdollistanut tämän keskustelumme vastavuoroisuusmekanismista ja päätöksenteon aiheesta. Haluan vain kiinnittää parlamentin huomion jäsen Kudryckan esille tuomaan seikkaan, jonka myös jäsen Lax itse asiassa mainitsi hetki sitten. On olemassa vaara, ettei eri jäsenvaltioita ja niiden kansalaisia kohdella tasavertaisesti, varsinkin kun tarkastellaan viisumien myöntämistä Yhdysvaltoihin pääsemiseksi.
Periaatteessa ehdotukset toimivallan antamisesta komissiolle ja neuvostolle tällä alalla ovat erittäin hyviä ajatuksia. Samalla on kuitenkin laajennettava jossain määrin myös jäsenvaltioiden toimivaltaa, sillä muuten ne todennäköisesti kokevat tulleensa kaltoin kohdelluiksi. Haluan toistaa useiden muiden puhujien mainitseman seikan, nimittäin sen, että tämä on yksi niistä monista tapauksista – kenties jopa tärkein niistä – joissa meidän on vedottava Euroopan unionin perustavaa laatua olevaan periaatteeseen. Tarkoitan tällä solidaarisuusperiaatetta sekä kaikkien jäsenvaltioiden ja niiden kansalaisten tasapuolista kohtelua. Loppujen lopuksihan kaikki ovat Euroopan unionin kansalaisia ja näin keskenään tasavertaisia. 
Stanisław Jałowiecki (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, vastavuoroisuuden periaate on yhtä vanha kuin kansainvälisten suhteiden historia. Sen juuret ovat keskinäisen kunnioituksen ja eri maiden kansalaisten tasavertaisen kohtelun perinteessä. Tämä oli vanhoille jäsenvaltioille 1. toukokuuta 2004 saakka itsestään selvä periaate, jota ei kyseenalaistettu. Kymmenen uuden jäsenvaltion liityttyä EU:hun ihmisten asenteet tätä periaatetta kohtaan alkoivat kuitenkin yhtäkkiä muuttua. Alettiin soveltaa reaalipolitiikkaa, joka merkitsee pääasiassa omien periaatteiden vesittämistä, jotta ne vastaisivat todellisuutta, sen sijaan että muutettaisiin todellisuutta vastaamaan periaatteita. Mielestäni ehdotus neuvoston asetukseksi vastavuoroisuusmekanismista annetun asetuksen muuttamiseksi on jälleen esimerkki reaalipolitiikasta. Puolan kansalaiset tuomitsevat nämä tarkistukset monista syistä. Ensinnäkin puolalaiset ovat aina pitäneet epäoikeudenmukaisena vastavuoroisuuden puuttumista tiettyjen valtioiden kanssa sovellettavista viisumijärjestelyistä. Toiseksi puolalaisilla on täysi oikeus olettaa, että liityttyämme Euroopan unioniin, kansakuntien yhteisöön, tämä yhteisö kantaisi jossain määrin vastuuta Puolan etujen puolustamisesta toissijaisuusperiaatteen mukaisesti sen laajimmassa merkityksessä. Jälleen kerran puolalaiset ovat pettyneet odotuksissaan, ja muskettisoturien suurenmoinen vetoomus "yksi kaikkien ja kaikki yhden puolesta", joka on varmasti meille kaikille tuttu, on jäänyt haaveeksi. Tämä on toinen syy, jonka vuoksi en voi äänestää tämän mietinnön puolesta, vaikka – tai kenties juuri siksi, että – olen sekä Puolan että Yhdysvaltojen kansalainen. En voi olla ihmettelemättä, mitä on tapahtunut Euroopan unionin politiikan yhtenäisyydelle. Kysyn komission jäseneltä ja puhemieheltä, kuinka kansainvälisellä Euroopan yhteisöllä voidaan olettaa olevan minkäänlaista valtaa kansainvälisellä tasolla, jos teemme näin kauaskantoisia myönnytyksiä tämänkaltaisessa varsin selkeässä asiassa.
Franco Frattini,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää kaikkia keskusteluun osallistuneita sekä vielä kerran myös esittelijää.
Komissio on täysin tietoinen siitä, että tänään käsittelemämme aihe on kansalaisille hyvin todellinen, aihe, joka johtaa ajan tuhlaukseen, kuluihin ja ennen kaikkea epäoikeudenmukaisuuden tunteeseen. Kyseessä on poliittinen aihe, johon suhtaudumme hyvin vakavasti, ja komissio ottaa varmasti huomioon parlamentin tekemät päätökset.
Olemme vakuuttuneita siitä, että nyt tarvitaan nopeaa ja tehokasta toimintaa. Tiedätte, että jos tämä aloite hyväksytään, kuten toivon tapahtuvan, asia siirtyy automaattisesti komission neuvoteltavaksi nykyistä nopeammin ja tehokkaammin, kun jäsenvaltioille on ilmoitettu. Solidaarisuusperiaatetta noudatetaan, ja tämäkin on merkittävä poliittinen seikka. Kuten jäsen Coelho taitavasti totesi, tarvitaan poliittisia ja diplomaattisia vastauksia, ja juuri tätä tietä komissio aikoo edetä.
Voin vakuuttaa teille, että olemme jo luoneet poliittisen tason suhteita ja yhteyksiä mainitsemienne EU:n ulkopuolisten maiden – Yhdysvaltojen, Kanadan, Australian ja Uuden-Seelannin – kanssa saadaksemme aikaan järjestelmän, joka takaa kaikille jäsenvaltioille, niin vanhoille kuin uusillekin, vapaan liikkuvuuden ilman viisumipakkoa. Tiukkojen määräaikojen lisäksi ehdotamme käytännön toimia, kuten on vaadittu. Lisäksi pyrimme siihen, että jokainen uusi jäsenvaltio liittyisi Schengen-alueeseen vuoteen 2007 mennessä. Tiedätte, että tapauskohtainen arviointi on tarpeen, mutta pyrimme auttamaan kaikkia uusia jäsenvaltioita olemaan tuolloin tilanteessa, jossa ne voivat liittyä sisärajattomaan eurooppalaiseen alueeseen. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A6-0084/2005) neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen antamiseksi tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesäkuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen muuttamisesta siltä osin, mikä koskee ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaavien jäsenvaltioiden yksiköiden pääsyä Schengenin tietojärjestelmään (14238/1/2004 – C6-0007/2005 – 2003/0198(COD)) (Esittelijä: Coelho). 
Carlos Coelho (PPE-DE ),
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Frattini, hyvät kollegat, me kaikki haluamme torjua varkauksia ja varastettujen autojen laitonta kauppaa. Kyseessä on kasvava rikollisuuden muoto, sillä vuosittain varastetaan yli miljoona autoa, joista alle 40 prosenttia saadaan takaisin.
Ongelma on hälyttävä, eikä näin ole pelkästään taloudelliselta kannalta vaan sitäkin enemmän, koska sillä on yhteyksiä muihin rikollisuuden muotoihin, kuten huumekauppaan, asekauppaan ja ihmiskauppaan. Se on myös hyvin tuottavaa toimintaa, josta on tullut hyvin houkuttelevaa järjestäytyneille rikollisverkostoille, sillä siihen ei liity suuria riskejä. On toteutettava uusia toimenpiteitä tämänkaltaisen rikollisuuden torjumiseksi. Euroopassa, jossa sisäiset rajatarkastukset on poistettu, on löydettävä ratkaisu, johon liittyy tehokas toiminta yhteisön tasolla. Ehdotuksen tarkoituksena on tarjota ajoneuvojen rekisteröintitodistusten myöntämisestä vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisille suora pääsy Schengenin tietojärjestelmän (SIS) tiettyihin osiin ja rajata vuorostaan yksityisten ajoneuvojen rekisteröintiyksiköiden toiminta oikeuteen pyytää epäsuoraa pääsyä julkiselta viranomaiselta, jolla on pääsy tietojärjestelmään. Näin pyritään tekemään Schengenin tietojärjestelmästä entistä merkittävämpi väline rikollisuuden torjunnassa. On tarpeen tarkistaa nopeasti ja tehokkaasti, onko rekisteröitäväksi tarjottu ajoneuvo varastettu, kavallettu tai muutoin kadonnut.
Olemme myös parantaneet sisämarkkinoiden toimintaa vahvistamalla vapaan liikkuvuuden periaatetta, ja näin tehdessämme olemme edistäneet vapauteen, turvallisuuteen ja oikeuteen perustuvan alueen asteittaista luomista yhteisen liikennepolitiikan täytäntöönpanon myötä.
Suora pääsy tietojärjestelmään takaa sen, ettei toisessa valtiossa varastettuja ajoneuvoja voida rekisteröidä – ja näin ottaa laillisesti käyttöön – toisessa jäsenvaltiossa, sillä tämä menettely kestää toisinaan alle 24 tuntia. Toimenpiteen käyttöönotolle on kaksi syytä, joista ensimmäinen on tehokkuus: EU:ssa on miljoonia rekisteröityjä ajoneuvoja, ja suora pääsy tietojärjestelmään tarjoaa mahdollisuuden tarkistaa ajoneuvon laillinen asema nopeasti ja helposti. Toinen syy on avoimuus. Tällä hetkellä jäsenvaltioilla on erilaisia tapoja tarkistaa rekisteröinnin yhteydessä, onko auto varastettu. Kaikki nämä tavat ovat enemmän tai vähemmän vaikeaselkoisia ja monimutkaisia. Schengenin sopimuksen yhteyteen ehdotettu ratkaisu on avoin ja tarjoaa paremmat takeet kuin nykyinen käytäntö.
Haluamme säilyttää tietosuojan ja kansalaisten yksityiselämän suojan. Tämän vuoksi olemme rajanneet saatavilla olevat tiedot ja ehdottaneet, että mahdollisuus saada virallisia blankoasiakirjoja ja annettuja henkilöllisyysasiakirjoja koskevia tietoja poistetaan yhteisen valvontaviranomaisen kannan mukaisesti. Toimivaltaisten rekisteröinnistä vastaavien viranomaisten saatavilla olevat tiedot on määritetty selkeästi ja rajattu yksinomaan siihen, mikä on tarpeellista ja asianmukaista.
Haluan myös korostaa, että tässä sovelletaan direktiiviä 95/46 yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä sekä Schengenin sopimuksen erityisiä tietosuojasääntöjä. Haluamme olla varmoja, että sääntöjä todella noudatetaan ja seurataan. Tietosuojaviranomaisilla on näin ollen oltava käytössään riittävät resurssit työnsä tekemiseen, ja jäsenvaltioiden on sitouduttava tiukasti noudattamaan tietosuojaan liittyvää perusoikeutta.
Mietintöni, jossa esitettiin kymmenen tarkistusta komission alkuperäiseen ehdotukseen, hyväksyttiin ensimmäisessä käsittelyssä huhtikuussa 2004, ja neuvoston yhteinen kanta hyväksyttiin joulukuussa 2004. Olen oikein tyytyväinen tähän yhteiseen kantaan ja iloinen siitä, että hyväksymällä seitsemän kymmenestä esitetystä tarkistuksesta neuvosto otti laajalti huomioon parlamentin suositukset. Niistä kolmesta tarkistuksesta, joita ei hyväksytty, mainitsen ensin tarkistuksen 4. Olen luopunut tarkistuksesta, sillä se ei ole enää merkityksellinen, koska neuvosto hyväksyi lopulta 24. helmikuuta 2005 Espanjan kuningaskunnan aloitteen neuvoston päätöksen tekemisestä Schengenin tietojärjestelmän eräiden uusien toimintojen käyttöönottamisesta erityisesti terrorismin torjunnassa. Toinen oli tarkistus 11, jolla pyrittiin muuttamaan Schengenin tietojärjestelmän tietosuojasääntöjä. Olen samaa mieltä siitä, että asiaa on käsiteltävä Schengenin toisen sukupolven tietojärjestelmää, SIS II:a, koskevassa lainsäädäntöehdotuksessa. Kolmas oli tarkistus 10, jossa edellytettiin vuosikertomusta siitä, millä tavoin viranomaisten tietojärjestelmään pääsy on toteutettu.
Minun on korostettava, että parlamentti voi huolehtia tehtävistään lakiasäätävänä elimenä ja budjettivallan käyttäjänä vain, jos se saa kertomuksen, jonka perusteella se voi arvioida järjestelmää. Ehdotan hieman erilaista sanamuotoa, jonka uskon neuvoston voivan hyväksyä puheenjohtajavaltio Luxemburgin kanssa järjestettävän epävirallisen kokouksen jälkeen.
Tämän säädöksen hyväksymisedellytykset täyttyvät näin. Se voidaan siis lopultakin hyväksyä, ja hyödyllinen toimenpide voidaan saattaa voimaan. Arvoisa puhemies, näin voimme auttaa rikollisuuden torjunnassa ja saada kansalaiset tuntemaan olonsa turvalliseksi. 
Franco Frattini,
   .  Arvoisa puhemies, aivan aluksi haluan kiittää esittelijä Coelhoa hänen mietinnöstään. Tarkoituksemme on estää ja torjua varastettujen ajoneuvojen laitonta kauppaa ja parantaa sisämarkkinoiden toimintaa. Ehdotus, josta tänään keskustelemme, mahdollistaa myös Euroopan laajimman varastettuja ajoneuvoja koskevan tietokannan, Schengenin tietojärjestelmän, entistä paremman käytön.
Kyseessä ovat valtavat taloudelliset edut, sillä vuosittain rekisteröidään miljoonia ajoneuvoja ja niistä joka kymmenes tai viidestoista on varastettu, mitä myös esittelijä korosti. Koska ajoneuvovarkaudet kuuluvat yleisimpiin rikoksiin, jotka koskettavat kansalaisia välittömästi, yhteistyöllämme niiden vähentämiseksi on mittaamaton vaikutus kansalaisten turvallisuuteen.
Ehdotamme, että kansalliset ajoneuvojen rekisteröinnistä vastaavat viranomaiset voivat tietyin edellytyksin turvautua Schengenin tietojärjestelmän varastettuja ajoneuvoja ja varastettuja asiakirjoja koskeviin tietokantoihin ennen toisessa Schengen-maassa jo rekisteröidyn ajoneuvon rekisteröintiä. Nämä tiedot vaikeuttavat varastettujen ajoneuvojen myyntiä muissa Schengen-maissa. Samalla parannetaan uhrin mahdollisuuksia vaatia takaisin varastettua omaisuuttaan. Tämä on erinomainen tapa, jolla yhteisö voi palvella kansalaisiaan ja edistää yhteistyötä käytännön toimissa.
Ehdotuksellamme tuetaan myös lainvalvontaprosessia helpottamalla tiedonsaantia. Olen esittelijän kanssa samaa mieltä siitä, että nykyinen tilanne on kaikkea muuta kuin avoin. Vuosittain rekisteröitäväksi esitettyjen miljoonien ajoneuvojen osalta viranomaisilla ei ole resursseja tarkistaa kaikkia ajoneuvoja nykyisten vaatimusten mukaisesti. Ehdotuksellamme niille tarjotaan tiedonsaantimahdollisuus avointen ja yhteisten sääntöjen perusteella tietosuojaperiaatteiden mukaisesti. Sääntöjen noudattamista valvotaan samalla tavalla kuin muitakin Schengenin tietojärjestelmän hakuja. Tietosuojaa koskevien pohdintojen myötä teimme eron julkisten ja yksityisten rekisteröintiyksiköiden tietojen saannin välillä.
Lopuksi totean, että komissio kannattaa Euroopan parlamentin ehdottamia tarkistuksia ja erityisesti tarkistusta 3, jolla mahdollistetaan luotettavien tietojen keräämiseksi toteutettava raportointijärjestelmä. Kun SIS II-järjestelmä on valmis, komissio luonnollisesti huolehtii järjestelmällisestä raportoinnista. 

Martine Roure,
   . Arvoisa puhemies, aluksi haluan ilmaista arvonantoni hedelmälliselle yhteistyösuhteelle, joka meillä on yleisesti ollut jäsen Coelhon kanssa. Haluan korostaa tätä.
Ehdotuksella, jota tänään tarkastelemme toisessa käsittelyssä, annetaan kansallisille ajoneuvojen rekisteröintiviranomaisille pääsy tiettyihin Schengenin tietojärjestelmän tietoihin. Tämän ehdotuksen selkeänä tavoitteena on torjua järjestäytynyttä ajoneuvorikollisuutta, minkä me kaikki tunnustamme yhdeksi ensisijaisista tavoitteistamme. Suhtaudumme kuitenkin varauksellisemmin rajattomaan pääsyyn eurooppalaisiin tietokantoihin. Itse asiassa meidän on vakuututtava siitä, että henkilötiedot suojataan tiukasti. Tasapainon aikaansaamiseksi järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan ja Euroopan kansalaisten yksityiselämän suojan kesken jokaisessa tehdyssä päätöksessä on kunnioitettava suhteellisuusperiaatetta ja peruuttamattomuusperiaatetta. Uskon, että olemme laajasti yhtä mieltä tästä asiasta.
Olen pahoillani siitä, ettei neuvosto ole voinut sisällyttää tekstiin kaikkia ensimmäisessä käsittelyssä sen yhteiseen kantaan esittämiämme tarkistuksia. Itse asiassa tutkimusta toteuttavien henkilöiden ja tutkimuksen kohteena olevien henkilöiden rekisteröinti olisi uskoakseni auttanut torjumaan väärinkäytöksiä. Kompromissihengessä kannatamme sitä, että esittelijä ehdottaa ainoastaan yhtä tarkistusta, jota ei hyväksytty yhteisessä kannassa. Neuvoston vuosikertomus Euroopan parlamentille asetuksen täytäntöönpanosta on ehdoton edellytys, jotta Euroopan kansalaisten edustajat voivat vakuuttua siitä, että peruuttamattomuusperiaatetta todella noudatetaan.
Lopuksi haluan korostaa, että ryhmäni vastusti ensimmäisessä käsittelyssä muiden kuin lainvalvontaviranomaisten suoraa pääsyä Schengenin tietojärjestelmään. Minun on lisättävä, että kannatamme edelleen tätä periaatetta myös tulevissa Schengenin tietojärjestelmä II:a koskevissa keskusteluissa, ja asiaan sovelletaan näin yhteispäätösmenettelyä.
Vaikka eurooppalaiset tietokannat voivat olla hyödyllisiä järjestäytyneen rikollisuuden torjunnassa, niitä on todellisuudessa valvottava tiukasti. Ensisijainen tavoitteemme on järjestäytyneen rikollisuuden torjunta Euroopassa Euroopan kansalaisten oikeuksia ja vapauksia kunnioittaen, eikä ole koskaan turhaa toistaa tätä. 
Ole Krarup,
    Esitin ensimmäisessä käsittelyssä joitakin suhteellisen sarkastisia huomautuksia tästä ehdotuksesta, ja lakimiehenä vastustan ehdotuksen esittämistä liikennepoliittisena näkökohtana, sillä todellisuudessa käsittelemme nyt järjestelyä, jolla laajennetaan pohjimmiltaan vaarallista pääsyä hyvin laajoihin tietojärjestelmiin ja kaikkein laaja-alaisimpaan poliisivalvontajärjestelmäämme, nimittäin Schengenin tietojärjestelmään. Jos kyse olisi valvontaviranomaisten pääsystä järjestelmiin alan rikollisuuden torjumiseksi, asia olisi harkitsemisen arvoinen. Vaikka näin olisi, on kuitenkin olemassa niin merkittäviä huolenaiheita kyseisen tietojärjestelmään pääsyn laajentamisesta, että ryhmämme jäsenet äänestävät ehdotusta vastaan riippumatta siitä, että arvostamme paljon esittelijän kiitettäviä pyrkimyksiä saada aikaan velvoite laatia kertomus siitä, onko järjestelmällä käyttöä. Meillä on varauksemme valvontajärjestelmästä, koska katsomme sen olevan poliisivalvontajärjestelmän laajennus, jolla ei todennäköisimmin ole mitään hyödyllisiä vaikutuksia. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana Karl-Heinz Florenzin laatima ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan suullinen kysymys komissiolle komission strategiasta pysyviä orgaanisia yhdisteitä käsittelevässä ensimmäisessä konferenssissa (O-0042/2005 – B6-0171/2005). 
Avril Doyle (PPE-DE ),
   .  Arvoisa puhemies, toimin luvallanne ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan puheenjohtajan Florenzin sijaisena. Hänen piti esittää alustava puheenvuoro PPE-DE-ryhmän puolesta, mutta hän on estynyt saapumaan tänne tänään, joten hän antoi puheaikansa minulle oman puheaikani lisäksi. Kiitänkin kärsivällisyydestänne.
Nyt tarkasteltavana olevan suullisen kysymyksen esitti kollegani Florenz, ja meillä on suullisen kysymyksen lisäksi myös ympäristön, kansanterveyden ja elintarvikkeiden turvallisuuden valiokunnan päätöslauselmaesitys EU:n strategiasta pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevaa Punta del Esten konferenssia varten. Tiedoksi annettakoon, että pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen ensimmäinen sopimuspuolten konferenssi pidetään ensi viikolla Punta del Estessä Uruguayssa. Pysyvät orgaaniset yhdisteet ovat orgaanisia kemikaaleja, jotka hajoavat ympäristössä hyvin hitaasti ja jotka kertyvät elimistöömme; niitä on itse asiassa jokaisen ihmisen kudoksissa planeetallamme. Ne leviävät ilman kautta ja ravintoketjussa hyvin pitkälle alkuperäisistä lähteistään, jopa alueille, joilla niitä ei ole koskaan käytetty tai tuotettu.
Näitä yhdisteitä ovat DDT:n kaltaiset hyönteismyrkyt – kenties tunnetuin pysyvä orgaaninen yhdiste – teolliset kemikaalit, kuten PCB:t, sekä teollisten prosessien tahattomat sivutuotteet, kuten dioksiinit ja furaanit. Kun pysyvät orgaaniset yhdisteet on päästetty ympäristöön, on lähes mahdotonta sanoa, mihin ne päätyvät, joten meidän on sovellettava varovaisuusperiaatetta, mutta tärkeintä on toteuttaa toimia niiden käytön ja yleisen markkinoille asettamisen rajoittamiseksi.
On kuitenkin tärkeää ottaa huomioon kehitysmaiden tarpeet sekä se, että vastauksemme on suhteellinen ja että hyväksymme valvottuja poikkeuksia. Ajattelen nyt pääasiassa DDT:n käyttöä malariaa vastaan, sillä parhaiden tiedemiesten ja heidän kaksinkertaisten pyrkimystensäkään avulla tehokkaan rokotteen löytyminen toteutuu vasta vuosien kuluttua. Lähestymistapamme on siis oltava suhteellinen, varsinkin kun tiedämme, että Afrikassa kuolee joka minuutti kaksi lasta malariaan. Päivittäin malariaan kuolee Afrikassa yli 3 000 lasta. Malariaa levittävä sääski on osoittautunut hyvin vastustuskykyiseksi eri menetelmille, joilla sitä on yritetty vuosien aikana torjua. Tähän mennessä ainoa tehokas menetelmä sääskien tappamiseksi on DDT:n käyttö. Vaikka kyseessä on hyvin myrkyllinen aine, sen hyödyt ylittävät kuitenkin haitat, sillä on epätodennäköisempää, että lapsi kuolee pysyvien orgaanisten yhdisteiden aiheuttamaan myrkytykseen kuin malariaan. Jos siis voimme pelastaa lapsen hengen, meidän on sallittava valvottu käyttö, kunnes löydetään toinen tapa tappaa nämä sääsket. Meidän on kuitenkin kaksinkertaistettava pyrkimyksemme löytää DDT:lle vaihtoehto, sillä se aiheuttaa valtavaa haittaa ihmisille – se kertyy biologisesti – ja ympäristöllemme, koska meidän on huolehdittava tämän päivän lapsista. Meillä ei ole mitään, millä korvata DDT malarian ja sitä levittävän sääsken hävittäjänä.
Haluan esittää komission jäsenelle joitakin erityisiä kysymyksiä. Arvoisa komission jäsen, olette todennäköisesti tutustunut tähän päätöslauselmaan. Haluan kiinnittää huomionne 9 kohtaan, jonka mukaan parlamentti "katsoo, että EY:n valtuuskuntaan kuuluvilla Euroopan parlamentin jäsenillä on mahdollisuus vaikuttaa olennaisesti konferenssin onnistumiseen ja odottaa näin ollen, että kyseisillä jäsenillä on tilaisuus osallistua EU:n koordinointikokouksiin Punta del Estessä vähintäänkin tarkkailijoina". Päätöslauselmassa jatketaan edelleen: "joko puheoikeuden kera tai ilman sitä". Olisin täysin tyytyväinen myös tarkkailijan asemaan ilman puheoikeutta. Arvoisa komission jäsen, sanon tämän ilman ennakkotapausta tai siteeraamatta toimielintenvälisiä sopimuksia, sillä haluaisin vielä kerran pöytäkirjaan merkittäväksi, että vain joitakin viikkoja nimittämisenne jälkeen ilmastonmuutosta käsitelleessä sopimuspuolten konferenssissa Buenos Airesissa, kymmenen sopimuspuolen konferenssissa, etenitte suurin harppauksin saadessanne Euroopan parlamentin jäsenet otettua mukaan tiedottamiseen, jota tapahtuu sekä ennen kokouksia että niiden jälkeen. Te jopa kysyitte mielipidettämme eri asioista. Kaikissa parlamentin ryhmissä arvostettiin tätä suuresti. Tiedän, ettette pääse mukaamme Punta del Esteen, mutta kehotan teitä tekemään arvoisille edustajillenne selväksi, että haluatte viime joulukuussa käynnistämänne käytännön jatkuvan.
Se on hieman vähemmän kuin mitä haluamme, sillä me haluamme tarkkailijan aseman ja vaadimme sitä. Ei ole juurikaan mieltä lähettää parlamentin jäseniä toiselle puolen maapalloa osana komission, neuvoston ja parlamentin valtuuskuntaa, yhteisön valtuuskuntaa, jos yksi kolmannes jätetään ovien ulkopuolelle, vaikka jälkikäteen toteutuvasta tiedottamisesta huolehdittaisiinkin. Edetkäämme yksi vaihe kerrallaan, aloittakaamme edes tarkkailija-asemasta koordinointikokouksissa ja kokouksissa, joissa oikea työ tehdään, ja osallistukaamme tietenkin kaikkiin lehdistötilaisuuksiin ja tiedotustilaisuuksiin viikon aikana. Kyseessä on ensimmäinen sopimuspuolten konferenssi – myönnän sen – eikä meillä kenties tule olemaan niin paljon kerrottavaa kuin haluaisimme, sillä me vasta kehitämme rakenteita ja strategioita tämän hyvin tärkeän seikan käsittelemiseksi.
Tässä olivat pääkohtani. Tähän aikaan illasta ei enää kannata uudelleen korostaa, kuinka merkittävää työtä Tukholman yleiskokous tekee.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi haluaisin kysyä teiltä tavoitteista ja aikatauluista uusien orgaanisten kemikaalien lisäämiselle yleiskokouksessa laadittuun pysyvien orgaanisten kemikaalien luetteloon, mistä keskustelimme viime elokuussa. Komissio ehdotti seitsemän uuden aineen lisäämistä luetteloon mahdollista kieltämistä varten. Jotenkin kuitenkin kävi niin, että syksyn, joulun ja uuden vuoden aikana ja siihen mennessä, kun neuvosto antoi päätelmänsä 10. maaliskuuta, nämä seitsemän ainetta olivat vähentyneet kolmeksi aineeksi. Kunnianhimoisesta seitsemän aineen tavoitteestamme oli jäljellä kolme sekä tietenkin Penta BDE, norjalaisten ehdotus, joka voisi olla neljäs. Enintään kolme ainetta voi kuitenkin tarkoittaa yhtä, kahta tai kolmea ainetta, tai välttämättä se ei tarkoita yhtään. Haluaisin vain tietää, mikä on komission kanta tähän. Euroopan yhteisö ja jäsenvaltiot halusivat esittää kattavan luettelon tarkasteltavaksi mahdollisuuksien mukaan jo ennen ensi viikolla pidettävää ensimmäistä sopimuspuolten välistä konferenssia mutta joka tapauksessa pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitean ensimmäiseen kokoukseen mennessä. Toteutuuko tämä ennen ensi viikkoa? Miksi näin ei ole tapahtunut? Mitä on tapahtunut asettamillemme selkeille tavoitteille ja aikatauluille? Arvoisa komission jäsen, voitteko kertoa meille, mitä on tapahtunut maaliskuun 10. päivän jälkeen tähän päivään mennessä? On varsin suuri pettymys, että viime kesän kunnianhimoinen tavoitteemme seitsemästä uudesta aineesta on vähentynyt tässä vaiheessa vain kolmeen. Minusta vaikuttaa siltä kuin alkuperäinen kiireellisyys ja kunnianhimo olisivat haihtuneet. Aivan kuin innostuksen pyörästä olisi päästetty ilmat ulos. 
Stavros Dimas,
   . Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä lähes kaikesta, mitä jäsen Doyle sanoi, ja haluan sanoa, että Tukholman yleissopimuksen tullessa voimaan kaksitoista maailman vaarallisinta ainetta poistetaan asteittain. Jos yleissopimuksen halutaan vastaavan odotuksiamme, sitä on kuitenkin sovellettava asianmukaisesti ja siihen on ajan myötä lisättävä uusia aineita. Ensimmäisessä osapuolten konferenssissa käsitellään lukuisia merkittäviä seikkoja ja niistä tehdään päätöksiä, jotka ovat perustana yleissopimuksen kehitykselle tulevaisuudessa. Yleistavoitteena on varmistaa, että ensimmäisessä konferenssissa tehtävät päätökset takaavat yleissopimuksen tehokkaan soveltamisen ja kehittämisen edelleen.
Jos aiomme onnistua, on tietenkin perustettava pysyvien orgaanisten yhdisteiden arviointikomitea, jotta se voi aloittaa uusien ehdotusten tarkastelemisen muiden pysyvien orgaanisten yhdisteiden lisäämiseksi luetteloon. Komissio on jo määrittänyt muita aineita. Kuten jäsen Doyle totesi, ne rajattiin kolmeen, eikä tätä ole tähän mennessä tietääkseni muutettu. Keskustelu aikataulusta ja toimintatavoista ehdotusten esittämiseksi jatkuu joka tapauksessa, ja uskon ja toivon, että Euroopan unioni esittää hyviä ehdotuksia osapuolten välisessä ensimmäisessä konferenssissa.
Toiseksi, ja tämä on kaikkein tärkeintä, luettelossa tällä hetkellä olevien kahdentoista pysyvän orgaanisen yhdisteen käytön ja ympäristöön vapauttamisen asteittaisen kiellon on edistyttävä nopeammin. Tämä koskee erityisesti DDT:tä, jota aivan oikein kerroitte vielä tarvittavan malarian torjumiseen tietyissä kehitysmaissa. Ensimmäisessä konferenssissa on kuitenkin löydettävä keinoja rajoittaa DDT:hen turvautumista esimerkiksi edistämällä vaihtoehtoisten keinojen tutkimusta sekä tarjoamalla teknistä ja taloudellista tukea. Ensimmäisessä konferenssissa on myös otettava käyttöön lisätoimenpiteitä yhtäältä pyrittäessä rajoittamaan PCB:iden käytöstä ja saatavuudesta aiheutuvia riskejä ja toisaalta orgaanisten yhdisteiden johdannaisten, erityisesti klooridioksiinien ja furaanien, ympäristöön vapauttamisen vähentämiseksi ja estämiseksi.
Kolmas osapuolten ensimmäisen konferenssin merkittävä perustavoite on saattaa päätökseen tarvittava institutionaalinen kehys, jotta yleissopimusta voidaan soveltaa käytännössä. Merkittävää edistymistä tarvitaan erityisesti asianmukaisten vaatimustenmukaisuutta koskevien mekanismien ja menettelyjen kehittämisessä. Päätöslauselman 9 kohdasta totean, että komission velvollisuus on ottaa Euroopan parlamentin jäsenet mukaan tällaiseen valtuuskuntaan, ja omasta kokemuksestani voin kertoa, että olemme tehneet hienoa yhteistyötä kahdessa yhteydessä, ensin Buenos Airesissa ja sitten kestävän kehityksen konferenssissa New Yorkissa viime viikolla. Myös Euroopan parlamentin jäseniä osallistui konferensseihin, ja onnistuimme vaihtamaan sekä näkemyksiä että myös neuvoja, mielipiteitä ja erityisesti poliittisia arvioita tietyistä seikoista edistääksemme asioita, joille nämä konferenssit oli omistettu. Samalla onnistuimme kolmen toimielimen osalta antamaan oikein hyvän ja yhtenäisen kuvan Euroopan unionista muulle maailmalle pääasiassa lehdistötilaisuuksissa, joissa esiinnyimme yhdessä ja ajoimme yhteistä ja yhtenäistä kantaa parantaen näin käsitystä Euroopan unionista. Toisin sanoen saimme aikaan sekä myönteisiä aineellisia tuloksia että viestintään liittyviä tuloksia. Näin ollen katson, että Euroopan parlamentin jäsenten osallistuminen on olennainen seikka. Katson sen aina ratkaisevan tärkeäksi ja suosittelen sitä myös muille kollegoilleni Euroopan komissiossa. 
Edite Estrela,
   . – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maailman julkinen mielipide on hitaasti heräämässä kohtaamiemme uusien haasteiden edessä. Ympäristön laatu ei ole ylellisyystuote. Kestävän kehityksen perusedellytyksenä sen on oltava ensisijainen poliittinen tavoite. Hallitukset ovat enemmän tai vähemmän ymmärtäneet, että maailma on muuttunut ja että myös politiikan on muututtava sen mukana. Kaikki alkavat nyt ymmärtää, että ympäristöön kohdistuvat haitat vaarantavat tämän ja tulevien sukupolvien tulevaisuuden ja vahingoittavat peruuttamattomasti ihmisten elämänlaatua. Ympäristöongelmia ja terveyteen liittyviä huolia on käsiteltävä kiireellisesti. Tietämättömyys menneestä ja välinpitämättömyys nykyisestä on tullut kalliiksi niin ympäristökustannusten, taloudellisten kustannusten kuin ihmishenkienkin osalta. Nykytilanne on korjattava, mutta vielä tärkeämpää on ehkäisevä toiminta.
Kemianteollisuus tuottaa tällä hetkellä yli 1 000 yhdistettä, joista jotkut ovat hyvin kestäviä, toisin sanoen ne hajoavat hyvin hitaasti ympäristössä. Eräät niistä keräytyvät biologisesti, mikä tarkoittaa, että ne kertyvät eläviin organismeihin ja ovat myös myrkyllisiä. Yleisimpiä näistä myrkyllisistä yhdisteistä ovat pysyvät orgaaniset yhdisteet, jotka on yhdistetty useisiin terveysongelmiin, kuten syöpään, endometrioosiin, kognitiivisiin häiriöihin ja oppimisvaikeuksiin. Pysyvät orgaaniset yhdisteet ovat syypäitä myös hedelmällisyysongelmiin ja hormonaalisiin häiriöihin. Koska pysyvät orgaaniset yhdisteet ovat kestäviä, ne siirtyvät sukupolvesta toiseen ja saastuttavat ravintomme, ilman, jota hengitämme, sekä veden, jota juomme. Biologisesti kerääntyvinä pysyvät orgaaniset yhdisteet kertyvät ympäristöön ja eläviin organismeihin. Näiden ominaisuuksiensa ansiosta pysyvät orgaaniset yhdisteet voivat matkustaa pitkiä matkoja ja niitä löytyy niinkin kaukaa kuin etelänavan pingviineistä ja pohjoisnavan jääkarhuista. Ei siis ole hyötyä siitä, että Brasiliassa lopetetaan mirexin tuottaminen, jos Argentiina ei tee samoin. Vastaavasti ei ole hyötyä kieltää DDT:n tuotantoa EU:ssa, jos Kiina jatkaa sen tuotantoa ja käyttämistä. Pyrkimyksiä onkin koordinoitava maailmanlaajuisesti, ja haluan korostaa tätä seikkaa. On myös tärkeää panna merkille, että monia näistä aineista ei ollut olemassa 50 vuotta sitten.
Neuvottelut pysyvien orgaanisten yhdisteiden käytön, tuotannon ja vapauttamisen valvonnasta alkoivat vuonna 1995, jolloin määritettiin 12 yhdistettä. Vuonna 2001 pidetyssä Tukholman yleiskokouksessa esitettiin lukuisia tavoitteita ja toimenpiteitä, joiden tarkoituksena oli sekä pysyvien orgaanisten yhdisteiden entistä parempi hallinto että myös niiden poistaminen ja puhtaan teknologian edistäminen. Tukholman yleiskokouksessa tehtyjen päätösten, jotka, kuten totesin, tehtiin vuonna 2001, sekä 2.–6. toukokuuta Uruguayssa pidettävän yleissopimuksen osapuolten ensimmäisen konferenssin tavoitteiden ja esityslistan perusteella haluamme kysyä komissiolta, mitkä ovat sen tavoitteet konferenssissa. Haluan myös kysyä, mitä se toivoo saavuttavansa ja kuinka paljon se katsoo voitavan edistyä. Arvoisa komission jäsen, koska kaikella on hintansa, haluaisin myös tietää, minkälaisia taloudellisia voimavaroja on olemassa niiden maiden auttamiseksi, jotka eniten tarvitsevat pysyvien orgaanisten yhdisteiden kieltoa.
En osallistu Punta del Esten konferenssiin, mutta haluan sanoa, että jaan jäsen Doylen esittämät huolet ja että olen samaa mieltä kaikesta, mitä hän esitti parlamentin valtuuskunnasta, jolla olisi oltava tarkkailijan asema. On järjetöntä, etteivät Euroopan parlamentin jäsenet voi osallistua kaikkiin aloitteisiin, konferensseihin ja kokouksiin. 
Stavros Dimas,
   .  Arvoisa puhemies, voisimme tietenkin lisätä rahoitusta vuosituhannen kehitystavoitteiden osalta ja niiden tarjoamin mahdollisuuksin.
Komission pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskeva ehdotus oli kunnianhimoinen, mutta tähän mennessä neuvosto ei ole hyväksynyt sitä. Toivoimme perustamissopimuksen 300 artiklan mukaisesti tehtyä neuvoston päätöstä, toisin sanoen määräenemmistöpäätöstä. Neuvoston 10. maaliskuuta antamien päätelmien tuloksen heikentyminen on seurausta siitä, että päätöksessä sovellettiin toista tapaa, joka edellytti yksimielisyyttä. Komissio pahoittelee tätä lähestymistapaa. Prosessista tulee kuitenkin hyvin pitkä. On otettava huomioon poliittisia, taloudellisia ja sosiaalisia näkökohtia, mutta pysymme kannassamme. 
Puhemies.
   Keskustelun päättyessä olen vastaanottanut työjärjestyksen 108 kohdan 5 alakohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen.(1)
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00. 

