Edellisen istunnon pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies.
Edellisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Mombaur (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, pöytäkirjassa kerrotaan väärin, että minä olisin puheenvuorossani, jonka käytin kollega Klaßiin kohdistuneesta hyökkäyksestä, vain pyytänyt puhemiestä ryhtymään kurinpidollisiin toimiin. Se on totta, mutta se on vain totuuden toinen puoli! Sen lisäksi minä pyysin puhemiestä nostamaan syytteen toimivaltaisessa oikeuslaitoksessa niitä henkilöitä vastaan, jotka epäsivät kollega Klaßilta avun vaaratilanteessa. Pyydän, että pöytäkirja korjataan vastaavasti.

Puhemies.
Jäsen Mombaur, olin itse todistamassa jäsen Klaßin ja teidän puheenvuorojanne. Minäkin muistan, että te otitte esiin avun epäämisen hädänalaiselta vaaratilanteessa. Ilmoitan parlamentille ja teille, että puhemiehistö käsitteli asiaa eilen ja antaa siitä kirjallisen selvityksen, jossa selvitetään kaikki asiaan liittyvät seikat. Pyydän pientä henkilökuntaani lisäämään pöytäkirjaan kollega Mombaurin puheenvuoron sen osan, joka käsitteli avun epäämistä hädänalaiselta saksankielisessä pöytäkirjassa se on sivulla 17.
(Edellisen istunnon pöytäkirja hyväksyttiin.)

Puhemies.
Esityslistalla on seuraavana Novellin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö (A5-0162/2002) ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kivihiiliteollisuuden valtiontuesta [KOM(2001) 423 - C5-0438/2001 - 2001/0172(CNS)].

Novelli (ELDR)
. (FR) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, hyvät kollegat, komission kivihiiliteollisuuden valtiontuesta neuvostolle 25. heinäkuuta 2001 esittämässä ehdotuksessa on useita hyviä asioita ja yksi pieni puute.
Sen ensimmäinen hyvä puoli on, että se on välttämätön. Toiseksi se on tälle teollisuudenalalle merkittävä askel oikeaan suuntaan. Pienenä puutteena on, että siinä on joitakin epätarkkuuksia, joihin komissio ei ole kiinnittänyt huomiota.
Ehdotus on välttämätön, sillä tähänastinen järjestelmä päättyy heinäkuussa 2002, ja siksi tarvitaan uusi asiakirja. Ennen kaikkea se on välttämätön siksi, että aiemman kivihiiliteollisuuden tukia koskevan asetuksen oikeusperustana olleen EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolo päättyy. Kivihiiliteollisuuden rakenneuudistusta ei kuitenkaan ole Euroopassa saatu vielä valmiiksi, ja siksi tarvittiin ehdottomasti uusi asiakirja, uusi asetus tälle valtiontukijärjestelmälle. Ehdotus on myös askel oikeaan suuntaan, koska siinä esitetään, että tuotannon tuet lakkautetaan vuoteen 2007 mennessä. Tukien lakkauttaminen on mielestäni todellakin välttämätöntä ja suotavaa, sillä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyessä hiili- ja terästuotteet siirretään EY:n perustamissopimuksen soveltamisalaan.
Huomioni ja valiokunnassa käyty keskustelu keskittyivät uuteen tätä tekstiä koskevaan näkökulmaani. Uusi näkökulma on siksi tärkeä, että se koskee tukea niin sanotun "kotimaisten primaarienergialähteiden kannan" muodostamiselle, jolla on tarkoitus turvata Euroopan unionin riippumattomuus tämän tuotteen alalla.
Uusi ajatus on hieman yllättävä asiakirjassa, joka on ensi näkemältä puhtaasti tekninen. Se herätti joka tapauksessa minussa ja joissakin kollegoissani seuraavat kysymykset: onko Eurooppa uhattuna, jos tätä kotimaisten primaarienergialähteiden kantaa ei muodosteta? Onko tämän kannan muodostamisella strategista merkitystä, eli onko hiili strategisesti tärkeää ja hiilen kotimainen tuotanto tietyssä määrin strategisesti tärkeää Euroopan unionille?
Vastaukseni näihin kahteen kysymykseen on kielteinen. Asiantuntijat ja minä uskomme, että hiilimarkkinoita luonnehtii maailmanlaajuisesti sekä tarjonnan suuri monipuolisuus että hintojen suuri vakaus keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Riski hiilipulasta on melko vähäinen. Lisäksi useiden tuotteiden kohdalla voitaisiin vedota strategiseen merkitykseen, ja siksi valiokunnalta saadut vastaukset saivat minut - valitettavasti - ehdottamaan uuden ajatuksen erottamista tekstistä tämän ongelman käsittelemiseksi. Asetuksen voimassaolo päättyy vuonna 2010. Ehdotin, että kesto lyhennettäisiin johdonmukaisuuden takia vuoteen 2007, koska komission ehdotuksen mukaan tuolloin on määrä lakkauttaa tuotannon tuet. Teollisuusvaliokunta ei - valitettavasti - kannattanut ehdotustani, ja mietintöäni lykättiin.
Ehdotan kuitenkin, että hyväksytte tämän mietinnön komission alkuperäisen tekstin mukaisesti, sillä epävarmuuksista, epäselvyyksistä ja epämääräisyyksistä huolimatta teksti on oikeansuuntainen, siinä tuetaan kivihiiliteollisuuden rakenneuudistusta, mutta tuki on rajoitettu ajallisesti. Tätä suuntaa pitäisi mielestäni noudattaa tuissa, jotka eivät voi kestää loputtomiin.
Rapkay (PSE)
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minusta asetusehdotus, jonka komissio esitteli vajaa vuosi sitten, on hyvä ja järkevä kompromissi niiden ristiriitaisten etujen välillä, joita komissiossa ja jäsenvaltioissa on esiintynyt. Sen, ettei kompromissi ole kovinkaan huono, todistaa se tosiseikka, että näitä ristiriitaisia etuja ja näkökulmia on esiintynyt tietysti myös Euroopan parlamentissa ja teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa, ja jos sitten sovimme toisessa käsittelyssä siitä, että haluamme tukea juuri tätä komission ehdotusta, joka on lähes vuoden ikäinen, se kertoo paljon ehdotuksesta.
Ryhmäni tukee sitä joka tapauksessa äänestyksessä muutoksitta, ja me noudatamme valiokunnassa sovittua käytäntöä. Koska kollega Novelli on kuitenkin esittänyt muutaman kriittisen huomautuksen, minäkin teen tietysti muutaman, sillä vaikka tuemme kaikkia yksityiskohtia, voimme silti olla eri mieltä niistä. Kollega Novelli, jos käännös on oikea, puhuitte kaksi kertaa siitä, että komission ehdotuksen mukaan tuotantotuet lopetetaan vuonna 2007. Se ei kyllä ole totta, vaan tuotantotukien on tarkoitus jatkua vuoteen 2010. Se asia onkin kunnossa. Toiminnan vähentämistukien pitäisi loppua vuonna 2007. Siihen liittyy kuitenkin mielestäni pieni ongelma: kun otetaan huomioon, että haluamme tällaisen strategisen kannan ja että kapasiteettia on tietysti mukautettava jälkeenpäinkin, voin hyvin kuvitella, että vähentämiseen ja rakennemuutokseenkin tarvitaan tietysti tukea, varsinkin jos sanotaan, että tätäkin kantaa on tietysti tuettava tukilainsäädännöllä. Yksikään jäsenvaltio ei voi silloin toimia niin kuin haluaa, vaan valtiontukien on pysyttävä vuoteen 2010 ja sen jälkeenkin komission valvonnassa.
Toiseenkin asiaan liittyy mielestäni ongelmia, nimittäin tukien vähenemiseen. On aivan totta, että niiden on vähettävä. Komission ehdotus vaikuttaa minusta hieman liian kaavamaiselta. Suosittelisin, että neuvosto pohtisi hieman sitä, voisiko se viitata siihen, mitä yhteisöjen tuomioistuin päätti vastaavassa tuomiossaan vuonna 1998.
Viimeinen kohta on vuoden 2007 jälkeen tapahtuvaa asetuksen uudelleentarkastelua koskeva lauseke, jota ehdotuksessa käsitellään. Sitäkin meidän pitäisi pohtia vielä kerran, muuten tuen rajoituksetta komission ehdotusta.
Valdivielso de Cué (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, kuten kaikki tiedätte, Novellin mietintö Euroopan unionin kivihiiliteollisuudesta hylättiin teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa 23. huhtikuuta. Sen asemesta, että tässä mietinnössä olisi pyritty pääsemään yhteisymmärrykseen komission ehdotuksesta, jota suurin osa valiokuntamme jäsenistä piti tasapainoisena ja kattavana, se olisi merkinnyt nopeaa kuolemaa Euroopan kivihiiliteollisuudelle.
Yhtäältä se olisi merkinnyt alan yritystukien leikkaamista sekä niiden määräaikojen lyhentämistä, joiden aikana teollisuutemme voisi saada tuota tukea. Kun otetaan huomioon asian merkitys, erityisesti niille perheille ja alueille, jotka ovat täysin riippuvaisia tästä toiminnasta Euroopan unionissa, teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan jäsenten enemmistö pääsi yksimielisyyteen konsensustekstistä, joka ei ole mikään muu kuin komission asetusehdotus. Tässä asetuksessa alan tuet halutaan säilyttää vähintään joulukuuhun 2007 asti. Tänä aikana komissio arvioi alan kehitystä sekä yhteisön laajuisesti että maailmanlaajuisesti, ja esittää tarpeen vaatiessa uusia ehdotuksia.
Toisaalta kannattaa myös muistaa, että kyseinen päivämäärä riippuu jossakin määrin Euroopan unionin tarvitsemasta energian toimintavarmuudesta. Komissio ottaa epäilemättä tämän seikan huomioon laatiessaan uusia ehdotuksia. Kyse on mielestämme tärkeästä aiheesta, jota on käsiteltävä ensisijaisena.

Westendorp y Cabeza (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, jäsen Novellin ensiksi esittämä mietintö todellakin hylättiin, koska äänestäessämme tarkistuksista, huomasimme, että lopullinen teksti oli täysin epäjohdonmukainen. Yhtäältä siihen oli sisällytetty niiden kannat, jotka halusivat peruuttaa tuet tältä maidemme energiahuollon ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta keskeiseltä teollisuudenhaaralta, ja toisaalta olisimme halunneet mennä pitemmälle ja päästä parempaan varmuuteen siitä, mitä tapahtuu vuoden 2010 jälkeen.
Tästä syystä mietintö hylättiin komissiossa ja puheenjohtajalle eli minulle annettiin tehtäväksi ryhtyä tarvittaviin toimiin ongelman ratkaisemiseksi, sillä olisimme jääneet ilman mahdollisuutta ilmaista kantamme neuvoston päätökseen. Juuri siksi otin yhteyttä jäsen Novelliin, joka oli jo työskennellyt mietinnön parissa, minkä lisäksi parlamentaarisen kohteliaisuuden vuoksi minusta tuntui asianmukaiselta tiedustella häneltä, halusiko hän esitellä ainoan konsensuskelpoisen tekstin, komission ehdotukseen, mihin jäsen Novelli ilokseni suostui. Hänestä se on oikeansuuntainen, ja niin minustakin. Hänestä siinä mennään liian pitkälle, ja minusta se on liian vaatimaton, mutta se on kuitenkin ainoa mahdollinen teksti, ja siksi meidän on mielestämme tuettava sitä enemmistönä, minkä lisäksi meidän on noudatettava ryhmien välistä sopimusta, eli olla hyväksymättä mitään komission tekstiä muuttavaa tarkistusta.
Pallo on nyt neuvostolla, ja toivomme, että sen tekemä ratkaisu noudattaa komission ehdotuksen linjaa.

Turmes (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, puhun lyhyesti, koska minulla on vain minuutti aikaa. Vihreiden ryhmä kannattaa tukia rakenneuudistuksille, sillä meidän on tuettava kivihiilialueiden rakenneuudistuksia ja tarjottava tulevaisuudennäkymiä niillä asuville työntekijöille ja heidän perheilleen. Vastustamme sitä vastoin jyrkästi tukia, joita perustellaan toimitusvarmuudella, sillä energian maailmanmarkkinat ovat likvidit, sen hinnat eivät ole vaihdelleet 20 vuoteen, ja tuontimaat, Yhdysvallat, Australia, Brasilia ja Etelä-Afrikka, ovat vakaita. On järjetöntä tukea miljoonilla euroilla hiilentuotantoa Euroopassa, jossa se on kolme ja puoli, jopa kymmenen kertaa kalliimpaa kuin muualla, vaikka maailmanmarkkinat ovat likvidit. Jos tätä talouspolitiikkaa noudatettaisiin muilla aloilla, se tarkoittaisi paluuta nationalismiin, ja maailmankauppa loppuisi, jos jokainen manner noudattaisi tätä politiikkaa.

Markov (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kivihiilellä on lähitulevaisuudessa vielä tärkeä rooli energiantuotannossa. Olen siitä yhtä mieltä komission kanssa, vaikka kivihiilen osuus energiantuotannosta onkin nykyään hyvin vähäinen muihin primaarienergialähteisiin verrattuna. Olen jopa sitä mieltä, että komission olisi pitänyt viitata voimakkaammin kivihiilestä saadun energian tähän asti käyttämättömään kapasiteettiin, koska entistä paremmilla teknisillä menetelmillä ja erityisesti lämmön ja sähkön yhteistuotannolla voidaan saavuttaa entistä parempi hyötysuhde.
Jos energian toimitusvarmuuden eurooppalaiseen strategiaan sisällytetään oikein kotimaiset primaarienergialähteet ja näin ollen myös kivihiili, se johtaa hiilen osalta väistämättä siihen, että jäsenvaltioilla on oltava oikeus myöntää tukia tällä alalla, koska yhteisön kivihiilentuotanto ei ole geologisten olojen ja EU:n ympäristönsuojelun ja sosiaaliturvan korkean tason vuoksi kilpailukykyistä tuonnin kanssa. Siksi komission ehdottamat tuet toimintatuet, toiminnan vähentämistuet ja aikaisemmasta toiminnasta periytyviin velvoitteisiin liittyvä tuki ovat järkeviä ja tarpeellisia, vaikka asetuksen voimassaoloajasta voi olla eri mieltä.
Mielestäni komission ehdotuksesta puuttuu seuraavaa: kivihiiltä tuottavat ehdokasvaltiot on Euroopan unionin tulevan laajentumisen yhteydessä ehdottomasti sisällytettävä asetuksen soveltamisalaan, kun ne pääsevät jäseniksi, jolloin suunnitellut voimassaoloajat ovat aivan liian lyhyitä kivihiilentuotannossa tarvittavien ja vaikeiden rakenneuudistusten toteuttamiseen esimerkiksi Puolassa ja T?ekissä. Puola tuottaa sentään enemmän kivihiiltä kuin koko Euroopan unioni yhteensä. Tuotanto oli 102 miljoonaa tonnia vuonna 2000 Euroopan unionin 85 miljoonaa tonnia vastaan. Tässä on vielä korjattavaa. Ryhmäni tukee komission ehdotusta.

Mombaur (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, komissio on tehnyt ehdotuksen, eikä parlamentti ehdota siihen muutoksia. Niiden jäsenvaltioiden, jotka aikovat antaa hiilitukia, on päätettävä ja vastattava niistä itse, siitäkin syystä, että alalla maksetaan erittäin suuria tukia, jotka ovat kenties pois tulevaisuuden teollisuudenaloilta. Euroopan unionin panosta tarvitaan siinä, että sen on vahvistettava näiden tukien yhteensopivuus unionin yhteismarkkinoiden kanssa. Arvoisa komission varapuheenjohtaja haluaisin osoittaa sanani suoraan teille, jos olisitte niin armollinen, että kuuntelisitte minua siihen tarvitaan määräenemmistö neuvostossa. Ei saa näyttää siltä, että neuvostossa pyritään tarpeettomasti yksimielisyyteen, kuten nyt pyritään ennennäkemättömällä tavalla juonitellen Nizzan juonittelukokouksen mallin mukaan. Muiden jäsenvaltioiden kiistattomasti säädösten vastaisia tukia ei saa hyväksyä yksimielisellä päätöksellä. Ranskan, Italian ja Alankomaiden huolintaliikkeille maksamia tukia ei saa julistaa yhteisten markkinoiden mukaisiksi. Se vastaa 7000 euron tukea raskasta ajoneuvoa kohti vuodessa jonkin maan huolintaliikkeille kaikkien muiden maiden huolintaliikkeiden tappioksi. On skandaali, että neuvostossa hyväksytään yksimielisesti tällainen unionin perustamissopimusten vastaisesti!
Arvoisa komission varapuheenjohtaja, tällainen politiikka loukkaa räikeästi perustamissopimuksia, ja siitä on arvaamattomat seuraukset! Totean, ettei hyväksyminen edes yksimielinen täytä perustamissopimusten edellyttämiä ehtoja, ja vaadin komissiota nostamaan kanteen neuvoston juonittelua vastaan yhteisöjen tuomioistuimessa ja mahdollisuuksien mukaan estämään sen.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, tämä ei ollut valiokunnalle helppo mietintö käsitellä, mutta neuvoston pitäisi mielestäni kiinnittää huomiota kahteen asiaan, kun se tekee lopullisen päätöksen. Ensinnäkin teollisuuden kannattavuuden käsitettä pitäisi vahvistaa. Tuottavuuden paraneminen pitäisi osoittaa taloudellisen tuen myöntämisen yhteydessä. Toiseksi, alhaisten maailmanmarkkinahintojen takia nykyisten kivihiilikaivosten varantojen kehittämistä on usein vaikea rahoittaa, ja tämä kiihdyttää sulkemisohjelmaa. Tämän kehittämisen tukeminen pitäisi sisällyttää säännöksiin. Yhdyn myös jäsen Markovin esittämiin huomioihin.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, asun hyvin pienellä alueella, jonka nimi on Asturias ja jota on rangaistu viime vuosina erilaisilla uudelleensuuntauksilla, ja juuri niistä puhutaan nykyään kaivosteollisuuden alalla. Viime vuosina kaivostyöläisten määrä on pudonnut 24 000:sta noin 8 000:een. Siksi toivon yhdessä kollegoideni, teollisuusvaliokunnan puheenjohtaja Westendorpin ja jäsen Rapkayn, kanssa monista syistä, että hyväksymme komission ehdotuksen. Ensiksi siinä taataan tuet vuoteen 2010 asti, mikä antaa meille aikaa. Toiseksi ehdotuksessa puhutaan myös hiilidioksidipäästöistä ja muistutetaan aivan oikein, että kivihiilen tuotannon pudottua myös sen käyttöön liittyvät hiilidioksidipäästöt ovat pudonneet. Lisäksi ehdotuksessa esitetään, että nykyisissä päästöä koskevissa direktiiveissä teollisuuden uudet jalostuslaitokset velvoitetaan torjumaan entistä huomattavammin saastumista ja käyttämään uusimpia saatavilla olevia tekniikoita.
Lisäksi komissio palauttaa mieleen ne sosiaaliset ja alueelliset seuraukset, joita kukaan ei voi unohtaa täällä. Luulen meistä jokaisen tietävän, että Saksassa, Asturiassa ja Leónissa joka on vieressämme oleva itsehallintoalue on käynyt samoin, ja tiedämme, miten käy, kun kaivostyöläisten perheet ja kaikki ympärillä olevat elinkeinot jäävät ilman työtä. Niinpä komissio muistuttaa myös, että alueellinen yhteenkuuluvuus on säilytettävä. Arvoisa puhemies, lisäksi on otettava huomioon, että esimerkiksi viimeisimmässä Espanjassa tehdyssä hallituksen ja ammattijärjestöjen välisessä sopimuksessa laajennetaan tuotantosupistuksia.
Arvoisa puhemies, päätän puheenvuoroni sanomalla, että mikäli komission ehdotuksessa on jotain syytä huoleen, niin se liittyy vuoden 2010 jälkeisiin tapahtumiin.

Chichester (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättyminen tarkoittaa, että se on korvattava jollakin. Muuten tuen äkillinen lakkauttaminen johtaisi kaoottiseen tilanteeseen. Sitä ei pidä kuitenkaan korvata luvalla ikuisista avustuksista. Yhdistyneen kuningaskunnan kokemus on osoittanut, että teollisuudenalasta voidaan saada kilpailukykyinen, mutta sopeutumisprosessi voi olla rankka ja kivulias. Toimintaan tarvitaan määräaikoja. Olisin itse lyhyemmän määräajan kannalla, mutta kunnioitan valiokunnassamme komission ehdotuksen tukemiseksi tehtyä kompromissia.
Meidän on tunnustettava kivihiilen merkitys EU:n energiahuollolle, ja haluan painottaa toimitusvarmuuden näkökohtaa. Olemme Euroopassa jo erittäin riippuvaisia kivihiilentuonnista, ja siksi on syytä säilyttää jonkinlainen kotimainen tuotanto. Kivihiilen osuus energian kokonaiskulutuksesta Euroopassa on 16 prosenttia. Tukia pitäisi kuitenkin mielestäni osoittaa enemmän puhdashiilitekniikkaan tehokkuuden parantamiseksi ja päästöjen vähentämiseksi.
Suhtaudun myönteisesti siihen, että täällä on tunnustettu Yhdistyneen kuningaskunnan kivihiiliteollisuuden saavutukset kilpailukyvyn parantamisessa, ja haluan lopuksi kyseenalaistaa logiikan, jonka mukaan kivihiilentuotantoa tuetaan noin 140 eurolla tonnia kohti samalla, kun luovutaan asteittain taloudellisesti paljon kannattavammasta ydinenergiantuotannosta.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, ensinnäkin haluan komission puolesta kiittää Euroopan parlamenttia ja sen esittelijää, jäsen Novellia sekä teollisuusvaliokunnan puheenjohtaja Westendorpia heidän työstään tällä alalla, ja erityisesti heidän kivihiiliteollisuuden valtiontukea koskevalle neuvoston asetusehdotukselle antamastaan myönteisestä lausunnosta.
Tiedän, että asia on ollut mutkikas, mutta kuten tänään käytetyistä puheenvuoroista kävi ilmi, uskon, että loppujen lopuksi, kuten jäsen Westendorp osuvasti totesi, esittelemämme teksti on ainoa, josta voimme päästä yhteisymmärrykseen ja jonka avulla voidaan päästä EHTY:n perustamissopimuksen voimassaolon päättymistä koskevaan ratkaisuun. Kuten jäsen Novelli sanoi, kyseessä on uudistus. Kyse on tosiaankin eräänlaisesta uudistuksesta, kun vaihdamme erityisen sopimuksen tarjoamat takeet yleisten säännösten mukaiseen asetukseen.
Joka tapauksessa toivon ja luotan, että neuvosto voi päästä 7. kesäkuuta pidettävässä energiasta vastaavan neuvoston kokouksessa poliittiseen yksimielisyyteen asiasta, ja että sillä on lisäksi toivottavasti parlamentin äänestyksen ansiosta edustajainhuoneen tuki, ja toivon, että voimme saattaa neuvoston kanssa päätökseen menettelyn tämän asetuksen hyväksymiseksi.
Komission ehdotus perustuu energian toimitusvarmuuden eurooppalaista strategiaa käsittelevän vihreän kirjan pohdintoihin, ja on totta, että nyt ei ole kyse siitä, onko se vai eikö se ole uhattuna. Mielestäni meidän on mietittävä, onko se heikompi vai vahvempi, varmempi vai epävarmempi, sillä mielestäni tämä asia on syytä pitää mielessä. Ei ole aivan sama olla uhattuna kuin olla heikompi. Uskonkin vilpittömästi, ja siksi olen laatinut tämän ehdotuksen, että nimenomaan strategisten kivihiilivarantojen säilyttäminen mahdollistaa, että olemme paremmin turvassa emmekä niin haavoittuvaisia kriisitilanteissa.
Koko energiahuoltoketju on nimenomaan täynnä kohtia, joissa olemme hyvin haavoittuvia. Mielestäni syyskuun 11. päivän tapahtumien jälkeen on ajateltava, että kyse on varmastikin hyvin pienistä riskeistä, jotka ovat valitettavasti kuitenkin olemassa, emmekä voi jättää niitä huomiotta.
Viime vuosina komissio on esittänyt ehdotuksia, joiden tarkoituksena on edistää panostamista uusiutuviin energialähteisiin, etenkin kotimaisiin primaarienergialähteisiin. Näillä ehdotuksilla halutaan lisätä huoltovarmuutta.
Tässä mielessä on tärkeää, että niillä unionin jäsenvaltioilla, joilla on kivihiiliresursseja, on yhteisölliset puitteet, jotka mahdollistavat kivihiilen saatavuuden tulevaisuudessakin sekä juuri huoltovarmuutta ajatellen vähimmäistuotannon säilyttämisen kotimaisten primaarienergialähteiden vähimmäissaatavuuden turvaamiseksi.
Hyvät jäsenet, komission mielipide jäsen Turmesin tarkistuksista on, että ehdotus, jossa käsitellään kivihiilen ja uusiutuvien energialähteiden osuutta ja kotimaisten primaarienergialähteiden kannan luomista koskevien mainintojen peruuttamista, ei ole johdonmukainen energiahuoltovarmuuden lujittamisen periaatteiden kanssa, ja siksi emme voi hyväksyä näitä tarkistuksia. Haluamme pitää kiinni siitä, että energia- ja ympäristökysymyksiä käsiteltäessä lähestymistapa on maailmanlaajuinen ja siinä otetaan huomioon kaikki energialähteisiin ja niiden käyttöön liittyvät kysymykset.
Sen tarkistuksen osalta, jossa todetaan uuden asetuksen tavoitteena olevan kivihiilituotteiden sisällyttäminen yhteisön oikeuteen, komissio katsoo, että kivihiilituotteet tosiaankin sisällytetään Euroopan yhteisöstä tehdyn sopimuksen soveltamisalaan sen jälkeen kun EHTY:n sopimuksen voimassaolo päättyy. Näin ollen pidämme tarkistusta tarpeettomana.
Hyvät jäsenet, mielestämme komission ehdotusta voisi luonnehtia jopa tiukaksi, koska siinä vaaditaan teollisuuden rakenneuudistusten jatkamista sulkemalla ne tuotantoyksiköt, jotka eivät edistä kivihiilivarantojen turvaamishanketta ja koska siinä vahvistetaan valtiontukien asteittaisen vähentämisen ja niiden myöntämisen avoimuuden periaatteet. Minusta tämä ehdotus voidaan kuitenkin esittää ja se täytyy esittää juuri nyt.
Lisäksi ehdotus on mielestämme johdonmukainen kestävän kehityksen periaatteen kolmen peruspilarin, huoltovarmuuden, taloudellisen järkiperäisyyden sekä sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden, kanssa. Hetki sitten kuulimme, kuinka meidät tehtiin tietoisiksi näistä kysymyksistä tarjoamalla meille erittäin tuoretta tietoa Asturiasta. Ympäristökysymysten osalta ehdotuksessa tarkastellaan puhtaampien tekniikkojen edistämistä.
Lopuksi ehdotuksessamme, jonka toivon saavan tänään myönteisen lausunnon Euroopan parlamentilta, otetaan huomioon Euroopan unionin laajentuminen, kuten joku teistä sanoi puheenvuorossaan. Puolan ja T?ekin tasavallan on jatkettava yli vuosikymmenen käynnissä olleita rakennemuutoksia, ja tämän ehdotuksen myötä me tarjoamme niille puitteet, joissa ne voivat saattaa nämä muutokset päätökseen.
Hyvät jäsenet, arvoisa puhemies, haluan kiittää vilpittömästi kaikista puheenvuoroista, jopa kärkevimmistäkin, ja uskon, että teksti on tasapainoinen, vaikka ymmärrän, että se ei ole kaikilta osin tyydyttävä, vaan että se on joidenkin mielestä lähellä tavoitetta ja joidenkin mielestä kaukana siitä. Uskon kuitenkin, että se on sellainen, jollainen tällä haavaa voidaan ja pitää esittää, jotta vakaus ja suhteiden selkeät puitteet voitaisiin säilyttää tällä alalla, joka on avainasemassa erityisesti joillakin Euroopan alueilla, mutta on erittäin tärkeä myös laajentumista ja energiahuollon varmuutta ajatellen.

Puhemies. -
Paljon kiitoksia, arvoisa varapuheenjohtaja De Palacio!
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 11.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Bradbournin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö (A5-0135/2002) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseksi liikenteen alalla tehdyn päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta [KOM(2001) 544 - C5-0478/2001 - 2001/0229(COD)].

Bradbourn (PPE-DE)
. (EN) Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi todeta, että ne vaikeudet, joita kohtaamme tämän mietinnön tarkastelussa, kuuluvat sisämarkkinoiden toteutumisen tärkeimpiin haasteisiin. Siitä lähtien kun Euroopan laajuisia verkkoja (TEN) koskeva tilanneselvitys julkistettiin vuoden 1998 Cardiffin Eurooppa-neuvostossa, ollaan oltu huolestuneita siitä, etteivät jotkin jäsenvaltiot ole onnistuneet esittämään rahoitettaviksi sopivia hankkeita. Tästä syystä olen esittelijänä pyrkinyt ottamaan Euroopan laajuisia verkkoja koskevien suuntaviivojen tarkistamiseen liikennemuotojen kannalta tasapainoisen lähestymistavan, joka helpottaa sisämarkkinoiden yhteisen tavoitteen saavuttamista.
Mielestäni on tarpeellista tarjota useita vaihtoehtoja, jotka tukevat kilpailua sekä yksittäisillä aloilla että kaikkien liikennevälineiden kesken, jotta voisimme kehittää verkon, joka vastaa parhaiten liike-elämän ja kuluttajien tarpeisiin. Olen erityisen ilahtunut, että mietinnössä on annettu entistä suurempi merkitys alueellisille lentokentille, jotka paitsi lisäävät lentoliikennemarkkinoiden joustavuutta myös vähentävät merkittävästi ruuhkia suurimmilla lentokentillämme ja näiden ruuhkien taloudelle ja ympäristölle aiheuttamia ongelmia. Olen myös ilahtunut, että niillä alueilla, joilla tällainen toiminta on tarkoituksenmukaista, lyhyen matkan merenkululle, Euroopan sisäiselle merenkululle ja sisävesiliikenteelle on asetettu entistä enemmän painoa.
Pyrkimyksessämme edistää useita eri liikennemuotoja emme kuitenkaan saa sivuuttaa jäsenvaltioiden erilaisia taloudellisia ja yhteiskunnallisia tarpeita. Ei ole mitään yhtä ainoaa lähestymistapaa. Eri maissa on erilaiset väestölliset, maantieteelliset ja taloudelliset olot, ja myönnän vastustavani joitakin valiokunnassa hyväksyttyjä mietinnön osia, joissa tunnutaan suosivan epäoikeudenmukaisesti joitakin muotoja toisten kustannuksella. Vaikka jokin liikennemuoto osoittautuisi tehokkaimmaksi vaihtoehdoksi tiettyjen vaatimusten kannalta, Euroopan kansalaisilta ei saisi kieltää heidän luonnollista valintaansa toimilla, jotka eivät sovellu heidän erityisiin oloihinsa.
Esimerkiksi omassa vaalipiirissäni Yhdistyneen kuningaskunnan West Midlandsissa, joka on maani logistiikka-, jakelu- ja rahtiverkoston keskus, meillä on onneksemme kaksi Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) hanketta: länsirannikon rautatieverkko ja M6-moottoritie, joka yhdistää suuria osia Ison-Britannian moottoritieverkosta. Mielestäni olisi esimerkiksi järjetöntä vaarantaa näiden kahden liikennemuodon suora kilpailu, kun se tarjoaa kuluttajille todellisen valinnanvapauden. Komission ehdottamaan todellisen monimuotoisuuden käsitteeseen pitäisi sisällyttää sellaisia hankkeita kuin maantie- ja rautatieyhteydet lentokentille, mutta sellaisessa muodossa, joka ei vääristä markkinoita. Lisäksi epäilen, ettei yksinomaista rautatieliikennettä voida rahoittaa tai se ei ole kannattavaa joillakin unionin alueilla.
Pelkään siis, että liian ohjaileva lainsäädäntö syrjii tarpeettomasti joitakin jäsenvaltioita. Täysistunnolle esittämäni tarkistukset auttavat mielestäni palauttamaan terveen kilpailun ja joustavuuden, joiden avulla jäsenvaltiot voivat käyttää saatavilla olevat varat niiden erityisolojen kannalta tarkoituksenmukaisimpaan liikennemuotoon.
EU:n rahoitus pitäisi mielestäni rajoittaa sarjaan teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoisia hankkeita kaikkien liikennemuotojen alalla, mikä takaisi todella tasavertaiset kilpailuedellytykset. Hankkeiden yhteisenä piirteenä vaikuttaa valitettavasti kuitenkin olevan taipumus pitkittyä ilman mahdollisuutta uudelleenarviointiin, elleivät jäsenvaltiot tarjoa rahoitusta niiden toteuttamiseen. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunta on jo hyväksynyt yhden tarkistuksen, jolla rajoitetaan hankkeiden kesto 15 vuoteen, ja suosittelen tätä myös parlamentille. En voi painottaa kyllin, että Euroopan laajuisten verkkojen pitkän aikavälin kannattavuuden turvaamiseksi on äärimmäisen tärkeää, että varmistamme ensin sopivien hankkeiden hallinnoinnin järkevyyden ja talouden nuhteettomuuden.
En myöskään voinut kannattaa tarkistuksia, joilla pyritään lisäämään liitteeseen 3 hankkeita saatujen kokemusten pohjalta, mikä on johtanut tavallaan lupausten huutokauppaan. On järjetöntä jakaa rahoitusta entistä useammalle, kun hankkeet eivät nytkään pysy asetetuissa tavoitteissa. Tästä samasta syystä voin ylpeänä sanoa, etten ole tinkinyt kannastani siihen rahoituksen valvontaan, jota parlamentin on mielestäni velvollisuus harjoittaa. Olen esimerkiksi ehdottanut, että Galileo-järjestelmästä, jonka lopullisesta hinnasta on vain arvioita, tehtäisiin säännöllisiä kustannus-hyötyanalyyseja ja parlamentille tiedotettaisiin säännöllisesti hankkeen etenemisestä.
Toistan lopuksi, että me tarvitsemme mielestäni pikemminkin tasapainoisen kuin ajan hengen mukaisen lähestymistavan liikenteeseen EU:ssa. Tämä on erittäin pitkäaikainen ja kallis ohjelma, eivätkä eurooppalaiset kiitä meitä, jos epäämme heiltä liikuntamuotojen valinnanvapauden, johon heillä on oikeus. Toivon, että parlamentti asettuu mietinnön puolelle.

Flemming (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ympäristöasioiden valiokunta on mielestäni laatinut erittäin hienon lausunnon kollega Bradbournin mietintöön. Liikennevaliokunnan jäsenet eivät valitettavasti ole yhtä ympäristötietoisia kuin ympäristöasioiden valiokunnan jäsenet, mutta niistä asioista, joiden kanssa joutuu vähemmän tekemisiin, ei voi ymmärtääkään niin paljon kuin tutuista asioista! Löydämme kuitenkin toisemme, kun on kyse valmiudesta EU:iin rajoittuvien maiden ja EU:n jäsenmaiden välisten yhteyksien kehittämiseen. Minusta se on erittäin tärkeää Euroopan unionin laajentumisen kannalta.
Ympäristöasioiden valiokunta onnistui erittäin hyvin, koska liikennevaliokunta hyväksyy nyt sen, että strategisten ympäristövaikutusten arviointien tulokset on otettava huomioon käytännön täytäntöönpanomenettelyissä. Vain kun terveyttä ja liikennettä on tarkoitus arvioida yhdessä, sitä ei ilmeisesti olla valmiita pohtimaan lähemmin. Liikenneonnettomuudet ja erityisesti tieliikenneonnettomuudet ovat kaikissa jäsenvaltioissa merkittävin kuolemaan ja vakavaan loukkaantumiseen johtava syy. Lentoliikenne vaikuttaa merkittävästi ihmisten altistumiseen ilmansaasteille. Huomattava määrä ihmisiä Euroopassa altistuu liikenteen melulle, joka ei ole vain erittäin harmillista ja aiheuta unenpuutetta, vaan johtaa myös viestintäongelmiin ja jopa lasten oppimisongelmiin. Haluaisimme keskustella näistä kaikista asioista perusteellisesti, mutta ympäristöasioiden valiokunnan mielipidettä ei oltu valmiita ottamaan kovin vakavasti.
Hiljaa kuitenkin hyvä tulee, ja ympäristöasioiden valiokunta saa varmasti taas myöhemmin tilaisuuden sanoa sanottavansa liikenneasioista. Mikään inhimillinen ei ole pelkästään mustaa tai valkoista, ja me kaikki tiedämme, että liikenne, tapahtukoon se sitten lentokoneella, maantiellä tai kiskoilla, muodostaa erittäin suuren osan vapaa-ajastamme, erittäin suuren osan hyvinvoinnistamme, mutta teemmepä mitä tahansa, meidän pitäisi joka tapauksessa toimia vastuullisesti.
Peijs (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, aluksi kiitokset esittelijälle, joka on tehnyt erittäin hyvää työtä, kuten yleensä. Olemme suurista linjoista samaa mieltä, mutta joissakin tärkeissä asioissa minun lähestymistapani eroaa sekä esittelijän että Euroopan komission lähestymistavasta.
On harmillista, että komissio valitsee Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) tapauksessa saman lähestymistavan kuin valkoisessa kirjassa: paljon junia mutta vähän vesiliikennettä. Euroopan rautatieliikenteen jäykkä hallinto aiheuttaa sen, että rautatiekuljetukset ovat tavarankuljetuksen ruuhkautumisen ratkaisemiseksi vähemmän todennäköinen vaihtoehto kuin me ajattelisimme ja toivoisimme. Vesireittien kehittäminen on investointien osalta edullista ja ruuhkautumisen ratkaisemiseksi lyömätön vaihtoehto. Yhdessä joidenkin kollegojen kanssa olisin mielelläni parantanut tätä asiaa ja lisännyt joitakin erityisiä rajatylittäviä vesihankkeita. Tämän parlamentin kahden suuren puolueen strategia ei salli tätä. En ole voinut tähän mennessä ymmärtää tätä strategiaa, mutta olen mukautunut siihen. Jos kaikki kolme toimielintä olisivat päättäneet olla lisäämättä hankkeita, tilanne olisi ollut johdonmukainen.
Olisi ollut varmasti parempi tarkistaa liite kokonaisuudessaan vasta vuonna 2004, jolloin myös jäseneksi liittyvät maat olisi voitu ottaa paremmin huomioon. Nyt ainoastaan parlamentti, joka on toki taistellut yhteispäätösoikeuden puolesta tässä asiassa, esiintyy pidättyväisesti. Tästä seuraa, että luettelo on maantieteellisesti hieman yksipuolinen. Onneksi kuitenkin ryhmät ovat hyväksyneet joitakin ELDR-ryhmän ja EDD-ryhmän yhdessä esittämiä tarkistuksia. Nämä ryhmät vaativat kiinnittämään kaikilla rintamilla huomiota vesikuljetuksiin melko edullisena vaihtoehtona ruuhkautumisen ratkaisemiseksi.
Ceterum censeo (muuten olen sitä mieltä), että Galileo-hanke olisi voitu rahoittaa paljon paremmin tutkimusrahoista infrastruktuurirahojen sijasta.

Savary (PSE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan ensimmäiseksi onnitella esittelijä Bradbournea, joka on nähnyt paljon vaivaa laatiakseen mietinnön, joka vaikuttaa minusta nyt täysin hyväksyttävältä. Olemme tietenkin tyytyväisiä, että meille ehdotetut Euroopan laajuisten verkkojen uudet suuntaviivat ovat yhteneväiset ja yhdenmukaiset valkoisessa kirjassa asetetun kestävän liikkuvuuden tavoitteen kanssa. Johdonmukaisuus on mielestäni tarpeen, ja olen itse sitä mieltä, että meille ehdotetut uudet tavoitteet ovat todennäköisesti kestäviä tavoitteita, jotka ulottuvat näiden hankkeiden muita uudelleensuuntaamisvaiheita pitemmälle.
Suhtaudumme myönteisesti myös kuuteen uuteen suureen erityishankkeeseen, etenkin Galileoon - suuri enemmistö parlamentin jäsenistä tuki tätä hanketta, jonka vaikutukset on nyt todettu. Suhtaudun myönteisesti myös Pyreneiden keskiosassa toteutettavaan hankkeeseen, sillä Pyreneet ovat yhtä kiperä ongelma kuin Alpit. Asiakirjassa on kuitenkin kaksi ongelmaa. Ensimmäinen koskee liitteen 3 määrittelymenetelmää. Kuinka estämme parlamenttia muuttumasta ilman budjettivaltaa olevaksi paikallisten ja alueellisten hankkeiden huutokaupaksi, joka lopulta veisi sen uskottavuuden, sillä meillä on tietenkin kaikilla hankkeita, jotka ovat meille tärkeitä omilla kotiseuduillamme, lääneissämme ja kaupungeissamme? Miten taas estetään näitä hankkeita joutumasta poljetuiksi ja kansan edustajien eli parlamentin päätösvallan ulottumattomiin? Tätä kysymystä ei ole mielestäni ratkaistu kunnolla, ja sitä on pohdittava menettelyn kannalta. Päätimme pysytellä varmuuden vuoksi komission ehdottamassa liitteessä 3, mutta myönnän kyllä, ettei se ole täysin tyydyttävä.
Toinen ongelma koskee rahoitusta. Arvoisa komission jäsen, Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) rahoittamisessa tarvitaan voimakas aloite. Olemme tavallaan esittämässä koko Euroopalle vastuuta ja valintaa ilman rahoitusta. Toteutettujen töiden osalta tilanne ei ole tyydyttävä. Uskon itse, että niiden ehdotusten lisäksi, joita aiotte esittää meille infrastruktuurien käyttömaksuista, olisi kenties syytä palata ajatukseen Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) ja niiden toteutuksen vauhdittamisen rahoittamisesta suurella lainalla. Täältä löytyisi tukijoita tällaiselle aloitteelle.

Sterckx (ELDR).
Erinomaisessa mietinnössään esittelijä painottaa vielä kerran, kuinka tärkeitä Euroopan laajuiset verkot (TEN) ovat. Siksi en juurikaan ymmärrä, että Euroopan parlamentti ei olisi mukana päättämässä ensisijaisten hankkeiden luettelosta. Euroopan parlamentti vaati sitä ensimmäisen päätöksen yhteydessä vuonna 1996, ja sillä on nyt tällainen mahdollisuus, mutta se ei käytä sitä. Komissio tuki parlamenttia vuonna 1996, ja nyt hylkäisimme tämän mahdollisuuden, kuten aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa tapahtui.
Arvoisa puhemies, en ymmärrä tätä. Tätä on mielestäni mahdotonta hyväksyä. Siksi ryhmäni esittää joidenkin muita ryhmiä edustavien jäsenten tuella uudelleen hankkeita, jotka hylättiin aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnassa. Nämä ovat sekä minun että muiden kollegojen, jotka ovat joutuneet vetämään takaisin mietintönsä painostuksen alaisina, ehdottamia hankkeita. Minusta tämä ei ole järkevää eikä tätä voi hyväksyä. Ehdotukset tulivat eri maista: Italiasta, Ranskasta, Isosta-Britanniasta, Alankomaista ja Belgiasta. Tässä ei siis ole kysymys pelkästään kansallisesta ajattelusta. Mielestäni parlamentin on oltava mukana keskustelemassa luettelosta.
Haluaisin ottaa esille erään minulle flaamina ja antwerpeniläisenä erityisen tärkeän hankkeen: Rauta-Rein-hankkeen. Tämä on rautatieyhteys Antwerpenin sataman ja Ruhrin alueen välillä. Rautatie on jo olemassa, eikä sitä tarvitse siis rakentaa. Sitä on ainoastaan uudenaikaistettava ja se on otettava uudelleen käyttöön. Esittelijä mainitsee mietinnössään, että yhteydet satamien ja niiden palvelualueiden välillä, siis vesireittien ja rautateiden välillä, ovat tärkeitä. Rauta-Rein on tällainen tapaus. Komissio sanoo valkoisessa kirjassaan, että meidän on edistettävä rautateitä, otettava uudelleen käyttöön rappeutunut infrastruktuuri, otettava käyttöön reittejä, jotka on erityisesti tarkoitettu tavarankuljetukseen rautateitse, sekä puututtava vaikeuksiin rajanylityspaikoilla, koska nämä ovat vaikeimpia asioita. Rauta-Rein-hanke vastaa kaikkia edellytyksiä, jotka on mainittu mietinnössä ja komission valkoisessa kirjassa. Tämä hanke vaatii melko vähän rahoitusta, koska rautatie on jo olemassa. Tällä hankkeella on valtava lisäarvo, koska sen avulla voidaan vähentää kuormitusta idän ja lännen välisellä reitillä ja siten estää ruuhkautumista. Mielestäni olisi siis käsittämätöntä, jos Euroopan parlamentti ei osallistuisi keskusteluun eikä ottaisi käsiteltäväksi muun muassa tätä hanketta ja myös muita hankkeita. En tarkoita, että meidän on sanottava viimeinen sana, mutta meidän on oltava mukana keskustelussa.

Schroedter (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, kaikki toivovat epäilemättä Eurooppaan hyvin suunniteltua ja kestävää peruskuljetusjärjestelmää. Tähän asti olemme kuitenkin toimineet suunnittelemattomasti ja toteuttaneet vanhentuneita ja epäilyttävin kustannushyötyanalyysein perusteltuja kansallisten etujen mukaisia hankkeita. Komission ehdotuksessakaan ei ole täysin päästy eroon niistä. EU:n tarkoitus ei ole jäsenvaltioiden toivomusluetteloiden toteuttaminen, vaan sillä on kokonaistaloudellinen vastuu, ja se perustuu erityisesti kestävään liikkuvuuteen ja sellaisiin ympäristöä säästäviin kuljetusvälineisiin, joille kuuluu tulevaisuus, ja tällä tarkoitan ennen kaikkea rautateitä. Suunnitelmien on ehdottomasti oltava yhteensopivia EU:n politiikkojen, kuten ympäristönsuojelun, kanssa. Siksi vetoan vielä sen puolesta, että Euroopan laajuisia verkkoja koskevissa suunnitelmissa unohdettaisiin viimeinkin käytäväajattelu ja siirryttäisiin alueelliseen lähestymistapaan, mikä tarkoittaa sitä, että suunnittelu alkaa tavoitteesta, siitä, mitä me haluamme saada aikaan, ja sitten tutkittaisiin, mikä on paras ja kestävin ratkaisu, joka kelpaisi vielä seuraavillekin sukupolville.
Epäilen yritystä rakentaa Eurooppaan valtavia altaita, ja nyt siirryn erityisesti jokien parannukseen, ja totean, että joilla on muutakin merkitystä, nimittäin että ne ovat ihmisten, matkailun, luonnollisen ympäristön elintiloja. Korostan vielä kerran, että laivoista on pikemminkin tehtävä joustavampia, eli että jokien parantamisen sijasta on käytettävä entistä enemmän pieniä matalia laivoja lyhytaikaisiin, joustaviin yhteiskuljetuksiin.

González Álvarez (GUE/NGL).
Arvoisa puhemies, Göteborgin Eurooppa-neuvostossa tunnustettiin, että kestävä kehitys on sisällytettävä unionin muihin menettelytapoihin samalla tasolla taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden kanssa. Tämän takia olen yhtä mieltä siitä ympäristövaliokunnan ehdotuksesta, jossa suositaan rautateitä ja vähemmän saastuttavia liikennemuotoja ja jossa lisäksi esitetään selvempiä yhdistettyjä kuljetuksia koskevia ratkaisuja kuin asian esittelijällä oli tarjottavanaan.
Valkoiseen kirjaan sisältyvien Essenin Eurooppa-neuvoston hankkeiden joukossa on ehkäpä kunnianhimoisin ja kallein niistä, Pyreneitten niemimaan suurnopeusverkon yhteentoimivuushanke, johon huvennee puolet talousarviosta. Vaikka haluamme suosia perinteisiä verkkoja, tämä hanke on tekeillä, ja arvoisa puhemies, valitettavaa on ehkä se, että reitille Madridista Cuencan kautta Valenciaan ei ole suunniteltu poikkeamaa Teruelin kautta. Tiedän varsin hyvin, että hankkeet ovat kompromissien tulosta, että on erittäin hankalaa päästä joihinkin ratkaisuihin, mutta aragonilaiset toimielimet ovat pitäneet asiantuntijatutkimuksen perusteella kannattavana tätä vaihtoehtoa, joka suosisi olennaisesti tätä jo pitkän aikaa laskukaudesta ja väestökadosta kärsinyttä aluetta, jonka asukkaat ovat perustaneet kansalaisjärjestön nimeltä "Teruel existe" (Teruel on olemassa).
Kollegamme Juan de Dios Izquierdon liikennepolitiikkaa koskevassa mietinnössä vuodelta 2001 muistutetaan, että liikennepolitiikan on edistettävä syrjäisten alueiden tai vähäväkisten seutujen taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Sen takia pahoittelemme, että Teruelin raidetta ei ole otettu huomioon.

Van Dam (EDD).
Arvoisa puhemies, tämän mietinnön käsittelyä voi sanoa merkilliseksi. Kuusi vuotta sitten tämä parlamentti vaati oikeutta osallistua Euroopan laajuisia verkkoja (TEN) koskevien ensisijaisten hankkeiden luettelon laatimiseen. Osallistuminen ei ollut tuolloin mahdollista, mikä johti suureen närkästykseen. Nyt on syytä olla hämmästynyt siitä, että parlamentti ei näytä enää haluavan osallistumisoikeutta, nyt kun siihen on nyt muodollisesti mahdollisuus!
Tarvittavan johdonmukaisuuden palauttamiseksi olen esittänyt yhdessä Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmän kanssa joitakin tarkistuksia mahdollisen osallistumisen hyödyntämiseksi. Siten voimme muodostaa vastapainon neuvostolle puuhasteltaessa liitteen 3 parissa täysin kuuden vuoden takaisen kannan mukaisesti. Jos emme voi päästä sopuun asiasta, on järkevämpää vielä ajatella asiaa rauhassa ja odottaa TEN-hankkeita koskevassa keskustelussa vuonna 2004 tapahtuvaan luettelon merkittävään muuttamiseen saakka.
Toinen tärkeä asia, johon on kiinnitettävä huomiota, on Euroopan laajuisten verkkojen toteuttaminen ja erityisesti ympäristöehdot, joiden puitteissa toteuttamisen kuuluu tapahtua. Aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan tässä asiassa säilyttämä lähestymistapa on oikea. Ehdotuksiin on kuitenkin pujahtanut epäselvyyttä direktiivin 2001/42/EY toiminnasta. Tässä direktiivissä annetaan jäsenvaltioille tiettyjä tehtäviä ympäristövaikutuksista raportoimiseksi. Tarkistuksessa 20 komissiolle annetaan samat tehtävät. Se on mielestämme vaivannäön ja resurssien tuhlausta. Päällekkäisyys ei palvele hyviä tarkoituksia, joten tehtävänjaon on oltava selkeämpi. Siksi olen esittänyt neljää tarkistusta tämän päällekkäisyyden välttämiseksi.

Cocilovo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en usko, että ketään ihmetyttää se huomio ja vastaanottavaisuus, jolla parlamentti on seurannut komission tässä mietinnössä olevia ehdotuksia, varsinkin niitä, jotka koskevat Euroopan laajuisten verkkojen merkitystä yleisesti ottaen kehitys-, kilpailu- ja työllisyyspolitiikassa. Annamme arvoa sille sopusuhtaisuudelle, joka tällä ensimmäisellä tarkistustoimenpiteellä saadaan aikaan valkoisessa kirjassa esiteltyjen suuntaviivojen kautta, kun pyritään johdonmukaisuuteen juuri strategisten suuntaviivojen ja tähän väistämättömän tärkeään toimenpiteeseen kuuluvien painopisteiden avulla.
Kuten muut jäsenet, mietinnön esittelijä mukaan luettuna, ovat jo tuoneet esille, tästä näkökulmasta haluamme korostaa, että olisi asianmukaista valita sellainen toimenpide, joka suosisi ruuhkautumisten suman selvittävää ratkaisua, joka suosisi sellaisia toimia, jotka varmistavat eri kuljetusmuotojen välisen yhtyeentoimivuuden ja eri liikennemuotojen välisen tasapainon aiheuttamatta minkäänlaista vahinkoa niin kauan kuin tieliikenteen varalle ei luoda uskottavia vaihtoehtoja. Samalla pitää tietenkin hyödyntää rautateitä ja vesiliikennettä, mitä kannatamme.
Meitä tietenkin huolestuttaa, että hankkeiden luetteloa ei ole vertailtu riittävästi käytettävissä olevien rahoitusvarojen kanssa. Kun ero hankkeiden määrän ja varojen välillä on näin suuri, on vaarana, että toiminnan tasolla päädytään lopulta siihen, että jotkin hankkeet jyräävät toisten yli omaksi edukseen. Tämän ja myös sen vuoksi, ettei pohjoinen ja etelä -linjoja koskevia painopisteitä laiminlyötäisi, aiomme tehdä työtä sen hyväksi, että tarvittavat toimet, jotka koskevat Alpit ylittävää länsi-itä-reittiä, eli Stuttgart-Wien-reittiä, eivät olisi vaihtoehto Lyon-Trieste-reitille, joka kulkee siis Alppien eteläosassa.
Päätän puheenvuoroni hieman yleisempään huomioon. Tarkastelemme kaikki hyvin tarkoin vuotta 2004 koskevaa tarkistusta. Jotkut meistä eivät ole tässä asiassa katsoneet tarpeelliseksi, että parlamentti jatkaisi liitteettä III koskevien hankkeiden listaa, eivätkä he tämän vuoksi kannata menettelyä, joka jättää parlamentin huomiotta. Seuraavan tilaisuuden yhteydessä tarvitaan asianmukaisia sääntöjä, joilla korostetaan parlamentin roolin merkitystä, koska parlamentin näitä asioita koskevissa sitoumuksissa ei pidä ajautua siihen pisteeseen, että kaikki vain esittävät omia vaatimuksiaan, ja komission ja neuvoston yksipuolinen hallinta ei voi taata valittujen toimien laatua.

Piecyk (PSE).
Arvoisa puhemies, voin yhtyä kollega Cocilovon sanoihin, samoin kollega Sterckxin. Nyt on kyse Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) maltillisesta uudistuksesta. Todella suuri uudistus tapahtuu vuonna 2004, ja silloin me varmasti kokoonnumme ja laadimme järkeviä tarkistusehdotuksia Euroopan laajuisiin verkkoihin. Kiitän esittelijää hänen työstään ja myös armottomista johtopäätöksistään. Ratkaisevaa on se, että Essenin 14 kohteesta on toteutettu kolme, ja tämä merkitsee, että neuvosto ahtoi silloin suun liian täyteen. Se ei kuunnellut parlamenttia, itsepäisyys oli silloin viisauden sijasta johtoajatuksena. Kukaan eikä mikään edes parlamentti ei voi antaa jäsenvaltiolle määräystä siitä, milloin ja missä se voi toteuttaa hankkeita. Jäsenvaltion on noudatettava Euroopan unionin asettamia ehtoja vain, kun se ilmoittaa itse haluavansa saada jonkin hankkeen nimetyksi yhteisen eurooppalaisen edun mukaiseksi. Siksi esittelijän ehdotus on erittäin hyvä: jos hanketta ei ole toteutettu tietyn ajan kuluessa, se poistetaan ensisijaisten hankkeiden luettelosta.
Komission ehdotus on realistinen ja järkevä. Se koskee ympäristöystävällisiä liikennemuotoja, ja siksi meidän pitäisi tukea sitä huomenna. Annan neuvostolle neuvon: sen ei pitäisi kehittää nyt toimielinten välistä ristiriitaa. Se ei kannata, sillä me teimme Euroopan laajuisiin verkkoihin (TEN) sen varalta jo useita muutoksia. Siksi meidän pitäisi toimia hyvässä yhteistyössä...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Ortuondo Larrea (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, niiden ensisijaisten hankkeiden rahoitusta, joilla kehitetään Euroopan laajuisia verkkojamme, on lisättävä, koska nämä hankkeet ovat hyvin tärkeitä edistyksemme kannalta. Lisäksi on suosittava rautatie-, lento- ja meriliikennemuotoja ja niiden intermodaalisuutta, jotka ovat vähemmän kuormittavia ja ympäristöllisesti kestävämpiä kuin maantiet.
Nythän Essenin Eurooppa-neuvostossa vuonna 1996 ensisijaiseksi määritellystä 14 hankkeesta toistaiseksi vain kolme on saatettu loppuun. Eniten odottamistani hankkeista mainitsen Madridin, Vitorian ja Daxin yhdistävän eteläisen suurnopeusjunahankkeen, joka on vielä laatimisvaiheessa. Koska yhteisön voimavarat ovat rajalliset, mielestäni on suositeltavaa lykätä kaikkien uusien ensisijaisten hankkeiden sisällyttämistä kunnes edelliset on saatettu loppuun ja odottaa laajentumisen yhteydessä tapahtuvaa suuntaviivojen tarkistamista. Lisäksi ehdotan nyt samoin kuin tarkistuksissanikin, että suurnopeusjuna voitaisiin toteuttaa paitsi rakentamalla uusia ratoja, myös parantamalla nykyisiä ratoja uusien maisema- ja ympäristöhaittojen välttämiseksi.

Rack (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, paperitöitä arvostetaan taidemaailmassa, ja niiden hinta kohoaa siellä hyvin. Euroopan laajuiset verkotkin ovat valitettavan usein vain paperitöitä eivätkä edes kauniita! Kirjavia viivoja unionin kartalla jatkuvin numeroinnein ristiin rastiin Eurooppaa. Nämä monenlaiset viivat eivät tarkoita aina nykyaikaista, täysin toimintakykyistä liikenneinfrastruktuuria: raitiotietä, vesitietä, lentoliikennettä ja se onkin ongelma. Verkko muistuttaa räsymaton osia. Sen tähden on hyvä ja tarpeellista, että komissio haluaa asiaan parannusta ja korostaa erityisesti yhteentoimivuutta kuljetusmuotojen sisällä sekä eri kuljetusmuotojen välistä yhteentoimivuutta sekä haluaa huolehtia samalla myös ehdokasvaltioiden entistä paremmasta verkottamisesta ja sisällyttämisestä hankkeisiin.
Asiassa on edelleenkin hoidettu huonosti Euroopan parlamentin sisällyttäminen päätöksentekorakenteisiin, ja aivan sopimatonta on eräiden eri ryhmiin kuuluvien kollegoiden esiintyminen, jotka haluavat profiloitua jäsenvaltioidensa kansalaisten silmissä eräänlaisella vapaan tyylin itsepalvelutoiminnalla. Toivokaamme, että Euroopan laajuisten verkkojen todelliseen uudistamiseen vuonna 2004 tähtäävää komission ohjelmaa noudatetaan, ja korostakaamme sitä, että Euroopan parlamentti on otettava mukaan täysin ja hyvissä ajoin. Komission ehdotus on hyvä välivaiheen askel nyt edessä olevassa vaiheessa. Meidän pitäisi todella hyväksyä esittelijän kanta ja tukea tätä välivaiheen askelta muutamia pieniä korjauksia lukuun ottamatta.

Watts (PSE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti siihen, että valiokunta tuki tarkistuksia, joilla vahvistetaan ympäristöystävällistä liikennettä painottamalla Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) hankkeiden strategista ympäristövaikutusten arviointia. Toivon, että parlamentti tukee tänään tätä kantaa.
Olen kuitenkin erittäin huolestunut siitä, että esittelijän - brittiläisen konservatiivin - tukema komission jäsen lisää tässä vaiheessa kuusi uutta Euroopan laajuisten verkkojen (TEN) ensisijaista hanketta. Hankkeiden yhteishinta on huimat 66,6 miljardia euroa. Yksikään uusista hankkeista ei sijaitse Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Useimmat jäsenvaltiot on todellakin sivuutettu. Tästä syystä osa meistä vaatii, että joko me kaikki saamme oman osamme lisärahoituksesta tai vaihtoehtoisesti mitään lisärahoitusta ei tänään myönnetä.

Carraro (PSE).
Arvoisa puhemies, haluaisin osoittaa, miten eräiden erinomaisten asioiden, kuten Galileo-hankkeen, rinnalla komission ehdotus vaikuttaakin epätarkoituksenmukaiselta, koska se vahingoittaa pahasti Alppien eteläpuolella kulkevaa itä-länsi-reittiä, kun esitetään, että reittiä laajennettaisiin itään kohti niitä maita, joihin unioni laajenee, ainoastaan Stuttgart-Wien-reitin osalta, joka kulkee Alppien pohjoispuolella. Tästä syystä esitin yhdessä kollegojen Pittellan, Favan ja muiden kanssa tarkistuksia, joille toivon myönteistä äänestystä, jotta saataisiin tasapainotettua tämä ehdotus, joka on mielestäni hyvin epäoikeudenmukainen ja joka vahingoittaa kohtuuttomasti Etelä-Euroopan kehityksen suuntaviivoja, ja huomattava poikkeus tehdään vain Espanjan kohdalla, joka on sitä vastoin otettu laajasti huomioon.
Toivon, että nämä tarkistukset hyväksytään myös siksi, että minä en kannata parlamentin tekemää valintaa siitä, että liitteeseen III ei puututa, koska näin parlamentti luopuu sellaisten valtaoikeuksien ja etuoikeuksien harjoittamisesta, joista huolehtiminen on sen tehtävä, jonka äänestäjät ovat sille osoittaneet.

De Palacio
. (ES) Arvoisa puhemies, hyvät jäsenet, Euroopan laajuisia verkkoja koskeva politiikka kehitettiin jo kymmenen vuotta sitten, ja sen tarkoituksena on nimenomaan edistää sisämarkkinoiden toteuttamista, mikä on otettava huomioon myös laajentumista ajateltaessa.
Kuten joku teistä osoitti, nyt, kun kymmenen vuotta on kulunut, valitettavasti ainoastaan 20 prosenttia verkosta on toteutettu. Nyt tarkastellun verkon loppuun saattamiseksi tarvittaisiin noin 400 miljardin euron investoinnit.
Kun laajentuminen on toteutettu, puhumme noin 500 miljardin euron suuruisista investoinneista, ja totuus on, että kun ajatellaan kaikkia saatavilla olevia varoja, yhteisön rahoitus ei nykyisin yllä 2,5 miljardiin euroon vuodessa. Ero on siis valtava, ja voimme havaita, että rahoituksen huomattavin osuus on loppujen lopuksi kerättävä kokoon kansallisella tasolla.
Tämä selittääkin joitakin kohta kertomistani asioista. Sen on kuitenkin myös tehtävä meille selväksi, että käytettävissämme olevat rajoitetut rahavarat on keskitettävä selkeämmin poliittisiin tavoitteisiin, jotta nämä toimisivat katalysaattorina kansallisen rahoituksen hankinnan nopeuttamiseksi, olipa se sitten julkista tai yksityistä, ja muistutan näiden sisämarkkinoiden toteuttamisen takia yhteisöllisesti kiinnostavien hankkeiden toteuttamisen nopeuttamiseksi.
Ensisijaiset tavoitteet ovat: eri liikennemuotojen välisen tasapainon palauttaminen ja sen seurauksena intermodaalikuljetusten edistäminen, pullonkaulojen poistaminen, joka mahdollistaa, että pienemmillä investoinneilla voidaan lisätä koko järjestelmän toimintakapasiteettia ja parantaa itse järjestelmää. Lisäksi voidaan ottaa huomioon komission ensisijainen tavoite, laajentuminen, joka on sitä paitsi tulevien vuosien ensisijainen tavoite ja määräävin poliittinen osa-alue, ei vain nyt valmisteluvaiheessa, vaan myöhemmin laajentumisen toteutuessa.
Haluaisin onnitella jäsen Bradbournia hänen mietinnöstään sen laadukkuuden ja työn täsmällisyyden takia, ja toivon, että sen avulla voidaan suorittaa nopeasti suuntaviivojen tarkistus, joka on todellakin välitarkistus, sillä vuonna 2004 vuorossa on suuri suunnitelmat ja kartat käsittävä tarkistus.
Euroopan laajuisten verkkojen edistäminen on valtion- ja hallitusten päämiesten yhteisenä huolenaiheena, joka on tuotu julki vain parisen kuukautta sitten Barcelonan Eurooppa-neuvostossa, jossa pyydettiin, että tämä teksti voitaisiin hyväksyä sekä parlamentissa että neuvostossa ennen joulukuuta 2002.
Olen tyytyväinen, että käsittelemässänne mietinnössä tuetaan liitteen III tarkistamista. Haluan muistuttaa, että käytännössä kaikki liitteen III hankkeista olivat mukana jo vuoden 1996 Euroopan laajuisissa verkoissa tai sitten Euroopan parlamentti oli esittänyt niitä koskevan pyynnön, ja nyt ne katsotaan ensisijaisiksi. Liitteessä III saatetaan vuoden 1994 luettelo Essenin hankkeista ajan tasalle, ja arvostan erityisesti sitä tarkkuutta, josta parlamentin liikennevaliokunnan jäsenten enemmistö on antanut merkkejä käsitellessään ehdotuksen tätä osa-aluetta
Yli puolet liikennevaliokunnan tarkistuksista on sangen osuvia, ja ne parantavat todellakin komission ehdotusta ja lujittavat valkoisessa kirjassa luonnosteltuja ensisijaisia hankkeita, olipa kyse sitten lyhyen matkan merenkulun vauhdittamisesta tai näiden järjestelmien integroimisesta rautatieliikenteeseen. Niinpä komissio voikin periaatteessa hyväksyä ne, osaksi tai sanamuodoiltaan muutettuna.
On kuitenkin joitakin tarkistuksia, joita komission on vaikea hyväksyä, ja puhun pääasiassa niistä. Tarkemmin sanottuna tällaisia ovat tarkistukset 5356 ja tarkistukset 6166, joissa halutaan muuttaa liitettä III. Niiden hyväksyminen merkitsee itse asiassa, että yhteisön tasolla ensisijaisina pidetään varsin erilaisia hankkeita, joiden lisäarvosta Euroopalle komissiolla ei ole riittävästi tietoa, kuten ei myöskään niiden mahdollisista eduista asianomaisille jäsenvaltioille, ja on muistettava, että näissä asioissa jäsenvaltiot on otettava aina mukaan laskuihin. Tässä mielessä komissio ei voikaan hyväksyä näitä tarkistuksia, ja olen kiitollinen, että myöskään esittelijä ja liikennevaliokunta eivät voi tehdä sitä.
Seuraavaksi haluan puhua verkon ympäristövaikutusten strategista arviointia koskevista tarkistuksista. Jo vuonna 1996, kun nyt muutettavaksi haluamamme päätös hyväksyttiin, tästä kysymyksestä keskusteltiin laajalti. Niinpä komissio ei voi jäsen Flemingin sanoista huolimatta hyväksyä osaa tarkistuksesta 20 eikä tarkistuksia 40, 41, 42 ja 43, sillä niissä langetaan komissiolle vastuu ympäristövaikutusten strategisen arvioinnin suorittamisesta, kun taas eurooppalaisessa lainsäädännössä, vuonna 2001 hyväksytyssä direktiivissä, säädetään, että sen täytäntöönpano kuuluu jäsenvaltioille. Komissio ei voi hoitaa jäsenvaltioiden puolesta näiden velvoitteita, se on perusperiaate, ja siksi näiden on oltava väistämättä vastuutaan ja oltava sysäämättä meille sellaisia velvollisuuksia, joita ne eivät itse mahdollisesti pysty hoitamaan.
Yhteisö voisi kuitenkin saatavan lisäarvon turvin edistää asioita esimerkiksi tukemalla arviointimenetelmien kehittämistä. Olemmekin valmiita hyväksymään osittain tarkistuksen 20, mutta vain sen osan, jossa ehdotetaan kyseisten menetelmien kehittämistä edelleen.
Toisaalta komissio ei voi antaa tukeaan tarkistuksille, joissa kyseenalaistetaan jälleen kerran tavoite palauttaa tasapaino uusien liikennemuotojen ja yhteisön rahoitusvälineiden välille. Tarkemmin sanottuna tarkoitan tarkistuksia 9, 31, 33, 3539, 45, 52 ja 57.
Galileo-ohjelmasta ei voida tehdä kustannusarviota joka vuosi, ja hyvät jäsenet, te tunnette kyllä eri konsulttien tekemät arviot, joihin nyt viittaan. Emme siis voi hyväksyä tarkistusta 10.
Toisaalta komissio ei missään nimessä voi olla samaa mieltä siitä, että Euroopan laajuisten verkkojen tavoitteisiin sisällytettäisiin liikenteen vähentämisen vaatimus. Olen pahoillani, se ei ole minun asiani liikenteestä vastaavana komission jäsenenä eikä myöskään Euroopan laajuisten verkkojen asiana, ja sitä paitsi missään muussakaan paikassa tai missään muussakaan Eurooppa-neuvostossa ei ole sanottu, että haluaisimme vähentää liikennettä. Kyse ei ole siitä, sillä on aivan eri asia erottaa liikenteen kasvu taloudellisesta kasvusta. Jo sen saavuttaminen merkitsee erittäin tärkeää askelta, ja sitä me yritämme parhaillaan. Tarkistuksissa 12 ja 34 mennään Göteborgin Eurooppa-neuvostossa sovittua ekologisesti elinkelpoisen liikenteen määritelmää pitemmälle.
Toisaalta moni 5 artiklaan, yhteisön toiminnan ensisijaisiin tavoitteisiin, liittyvä tarkistus aiheuttaa ongelmia komissiolle: sellaisia ovat tarkistukset 13 ja 49, 15, 21, 17, 27 ja 18, jotka komissio hylkää.
Sisävesiliikenneverkon määritelmästä puhuttaessa olen jäsen Peijsin kanssa yhtä mieltä sisävesiliikenteen merkityksestä, ja toteutamme parhaillaan erittäin merkittäviä aloitteita, ja yksi hankkeistamme koskee nimenomaan Tonava- ja Rein-Rhône -liikennekäytävien keskinäisten yhteyksien parantamista. On kuitenkin yksi pieni ongelma, sillä ikävä kyllä kaikissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa tai kaikilla Euroopan unionin alueilla ei ole kulkukelpoisia jokia. Olisi huomattavasti kannattavampaa, jos kaikkialla Euroopan unionissa olisi kulkukelpoisia jokia. Tunnen varsin hyvin eräänkin maan, jossa ei ole näitä jokia, ja olemme suorastaan hyvin kateellisia, kun näemme niitä muissa maissa, ei vain niiden kauneuden takia, vaan niiden liikennemahdollisuuksien vuoksi. On totta, että meillä on muita asioita, mutta näitä tärkeitä jokia meillä ei ole.
Joka tapauksessa haluan sanoa teille, että komissio tukee ajatusta "jokitietojärjestelmien" sisällyttämisestä, mutta emme voi sitoutua esittämään niitä koskevia suunnitelmia, sillä toisin kuin rautatiejärjestelmästä, sisävesiliikennejärjestelmästä ei ole olemassa mitään yhteentoimivuutta koskevia yhteisön säännöksiä. Haluan kuitenkin sanoa jäsen Peijsille, että harkitsen hänen esityksensä perusteella asiaa yhdessä komission yksikköjen kanssa, ja saamme nähdä, voimmeko edistyä myös näissä kysymyksissä, sillä se olisi kiinnostavaa. Kaiken kaikkiaan en voi sitoutua, sillä haluan selvittää kustannus- ja hyötysuhteen sekä olemassa olevat mahdollisuudet, ja mikäli ajatus on toteutettavissa, teen aikanaan ehdotuksen yhteentoimivuuden aikaansaamiseksi myös sisävesiliikenteessä.
Emme myöskään voi hyväksyä tarkistuksia 25 ja 26, koska emme halua enää muuttaa ehdotettuja sisävesisatamia koskevia karttoja. Lopuksi haluan sanoa, että ymmärrän oikein hyvin tarkistukset 29, 30 ja 46, joissa halutaan poistaa liitteen III ensisijaisten hankkeiden luettelosta ne hankkeet, joita ei ole saatettu päätökseen vielä 15 vuoden kuluttua. Ymmärrän ne oikein hyvin, ja niissä olisi järkeä, mutta on yksi ongelma: nämä Euroopan laajuiset hankkeet ovat monta kertaa komission edistämiä, ja jäsenvaltiot hyväksyvät ne, mutta osoittavat niitä kohtaan hyvin vähän mielenkiintoa.
En halua antaa esimerkkejä, mutta meille kaikille tulee kyllä mieleen jokin tapaus. Jos näiden tarkistusten tarjoama mahdollisuus olisi olemassa, jotkin jäsenvaltiot käyttäisivät sitä hyväkseen, kun joltakin unionille erittäin tärkeältä hankkeelta puuttuisi kansallista kiinnostavuutta. Olisi eri asia, jos kyse olisi aina kansallisella tasolla kiinnostavista hankkeista. Silloin 15 tai jopa 10 vuoden määräajassa olisi järkeä, mutta kyse on yhteisön tasolla kiinnostavista hankkeista, ja toistan, että monta kertaa asianosaisilla mailla on ainoastaan hyvin suhteellisia intressejä. Meidän on siis hylättävä nämä tarkistukset samoin kuin tarkistukset 44 ja 50, joissa päätetään ennalta seuraavan suuntaviivojen tarkistuksen sisällöstä.
Lopuksi komissio ei voi hyväksyä tarkistuksia 59 ja 60, joissa poistetaan päätösehdotuksen liitteenä olevat Euroopan laajuisia verkkoja koskevat kartat tai muutetaan niitä, koska näitä karttoja käyttävät sekä komissio että jäsenvaltiot. Tämän ajatuksen on esittänyt muiden jäsenten lisäksi jäsen Sterck, ja olen puhunut siitä jo aikaisemmin. Myöskään tarkistuksia 47 ja 58 ei voida hyväksyä, koska ne ovat ristiriitaisia liitteen III hankkeiden perustelujen tai toissijaisuusperiaatteen kanssa.
Haluaisin vastata jäsen Savaryn esittämään kysymykseen varojen riittämättömyydestä. Hyvät jäsenet, tätä kysymystä on mielestäni pohdittava uusien rahoitusnäkymien yhteydessä. Tässä vaiheessa tosiaankin keskitämme enemmän varoja, mutta emme lisää määrärahoja. Keskittämällä määrärahoja tunnustamme, että panostamme enemmän hankkeiden suureen yhteisölliseen ulottuvuuteen. On totta, että jotkin maat voivat olla kiinnostuneempia jostakin tietystä hankkeesta. Perusteellisen pohdinnan perusteella voisimme mielestäni tehdä päätelmän, että Euroopan laajuisiin verkkoihin on investoitava enemmän määrärahoja nimenomaan yhteisön tasoisten infrastruktuurien edistämiseksi.
Haluaisin muistuttaa jäsen Wattsille, joka ikävä kyllä poistui juuri salista, että sillä, että hankkeen pitäisi olla Euroopan kannalta kiinnostava, halutaan kiinnittää pääasiassa niiden maiden huomio, joissa hankkeet toteutetaan. Yhteisrahoituksemme on nimittäin vain osittaista. Kyse on järjestelmästä, jolla kannustetaan niitä maita, joissa hankkeet toteutetaan. Loppujen lopuksi päätös jostakin tietystä kohteeksi valittavasta ja tukea saavasta hankkeesta tehdään Euroopan laajuisten verkkojen rahoituskomiteassa, jossa ovat mukana kaikki maat ja jossa siis toimitaan tasapuolisesti eikä missään tapauksessa kallistuta rahoittamaan jotakin tiettyä maata, vaan toimitaan tasapuolisesti ja yhteisön etu huomion ottaen.
Hyvät jäsenet, päätän puheenvuoroni kiittämällä esittelijää suurenmoisesta työstä samoin kuin koko liikennevaliokuntaa, joka on työskennellyt uutterasti ja tehokkaasti. Tämän tekstin hyväksyminen, toivottavasti ilman viivytyksiä, mahdollistaa yhteisön toiminnan keskittämisen valkoisessa kirjassa esitettyihin olennaisiin asioihin ja siten koko liikennepolitiikan johdonmukaistamisen. Se mahdollistaa myös suuntaviivojen uuden tarkistuksen, jota komissio ehdottaa parlamentille toivoakseni vuonna 2004. Tavoitteena on jatkaa voimakasta keskittymistä suuriin liikennekäytäviin, myös merikäytäviin, ja integroida unionin tulevien uusien jäsenvaltioiden hankkeet.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen De Palacio.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavana Howittin laatima työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan mietintö (A5-0159/2002) komission vihreästä kirjasta yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä (KOM(2002) 366 - C5-0161/2002 - 2002/2069 (COS)).

Howitt (PSE)
. (EN) Arvoisa puhemies, Euroopan parlamentti pyysi yritysten sosiaalisen vastuuseen liittyviä toimia ensimmäisen kerran vuonna 1999. Suhtaudumme myönteisesti komission vihreään kirjaan, ja tänään vahvistamme sarjan konkreettisia askelia, jotka muuttavat eurooppalaiset keskustelut eurooppalaiseksi toiminnaksi. Haluan painottaa erityisesti neljää edistysaskelta.
Ensiksi tulevat säännöt yrityksen sosiaali- ja ympäristövaikutuksia koskevan perustiedon julkaisemisesta. Vaikka jotkin yritykset julkaisevat jo vapaaehtoisia "triple bottom line" -yritysraportteja, liian monet eivät tee niin. OECD kertoo, että kaksi kolmasosaa niistä, jotka julkaisevat näitä raportteja, ei välitä kansainvälisesti hyväksytyistä normeista, ei toteuta riippumatonta verifiointia tai ei kanna vastuuta toimitusketjustaan. Julkistamissäännöt perustuisivat uusia taloussäädöksiä koskevaan Ranskan lainsäädäntöön, Belgian vastaavaan lainsäädäntöön ja Yhdistyneen kuningaskunnan työeläkejärjestelmän säädöksiin.
Liike-elämän kannalta kyse on tasavertaisten kilpailuedellytysten luomisesta, kustannusten laskemisesta ja menettelyjen yksinkertaistamisesta, ja teollisuuden edustajat British Telecomsista, USF:stä - jopa Chiquitan kaltaisesta vanhasta kiusankappaleesta - ovat kaikki todenneet, että tämä on tarpeellista. Pyydämme komission jäsentä ottamaan opiksi järjestämästään erinomaisesta julkisesta kuulemisesta. Lähes puolet vastaajista pitää yritysten sosiaalisen vastuun peruskäsitettä yksinkertaisesti mahdottomana toteuttaa. Lainsäädäntö ja vapaaehtoiset toimet eivät sulje toisiaan ulkopuolelle. Lainsäädännön mahdollisuus kannustaa vapaaehtoisiin toimiin, jotka puolestaan luovat ne normit, jotka lainsäädäntö vakiinnuttaa tulevaisuutta varten. Meidän pitäisi ja meidän täytyy tukea molempia.
Tästä syystä Euroopan parlamentti äänestää tänään yritysten pakollisesta sosiaali- ja ympäristöraportoinnista ja uusista yritysten hallintotapoja koskevista säännöistä, kuten siitä, että johtokunnan jäsenet asetetaan henkilökohtaiseen vastuuseen yrityksen sosiaalisesta ja ympäristöllisestä suorituskyvystä. Toistamme myös pyyntömme uudesta oikeusperustasta eurooppalaisten yritysten toimintaa kaikkialla maailmaa koskevalle toimivallalle.
Haluamme, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevat kysymykset sisällytetään Euroopan sosiaaliseen vuoropuheluun, mutta kannatamme myös yritysten sosiaalista vastuuta käsittelevien sidosryhmien EU-foorumin perustamista. Tämä antaa muille, joiden oikeutettua etua yrityksen suorituskyky koskee, mahdollisuuden saada äänensä kuuluviin. Foorumi ei saisi korvata tai jäljitellä nykyisiä aloitteita, jotka vievät EU:ssa käytävää keskustelua eteenpäin, ja sen pitäisi olla foorumi, joka ei tyydy pelkkiin puheisiin, vaan kykenee myös toimimaan.
Yritysten sosiaalinen vastuu on sisällytettävä kaikkiin EU:n politiikkoihin ja ohjelmiin. On järkyttävää, että Euroopan komissio ja Euroopan investointipankki käyttävät vuosittain miljardeja euroja eurooppalaisten veronmaksajien varoja yksityissektorin hyväksi sopimusten, alueellisen tuen ja investointien edistämisen kautta, mutta meillä ei ole yksinkertaisia sopimuslausekkeita perustavien työ- ja ympäristönormien kunnioittamiseksi tai selkeitä seuranta- ja valitusmenettelyjä niiden valvomiseksi.
Alankomaiden hallitus on näyttänyt mallia kytkemällä vientiluoton myöntämisen vapaaehtoisten normien noudattamiseen. EU:n on seurattava tätä mallia. Haluamme tukea yritysten vapaaehtoisia toimia, kuten CSR Europen johtamaa erinomaista yrityskampanjaa, mutta meidän on suhteutettava parhaiden yritysten hyvien käytäntöjen ylistäminen siihen tosiseikkaan, että elämme maailmassa, jossa on myös yritysten vastuuttomuutta.
Olemme Euroopassa nähneet joukkoirtisanomisten yhteisöille aiheuttaman tuhon tai sen, kuinka vaikeaa on koota pääomaa köyhimmissä yhteisöissä, joissa sitä eniten tarvitaan. Euroopassa ollaan nyt eniten huolissaan eurooppalaisten monikansallisten yhtiöiden väärinkäytöksistä kehitysmaissa. Kyse on sadoista ihmisistä, jotka vuosittain murhataan siksi, että he ovat osallistuneet oikeutettuun ammattijärjestötoimintaan, maailman 250 miljoonasta lapsityöntekijästä, vientiteollisuuden vapaa-alueiden perustamisesta vähimmäisvaatimusten kiertämiseksi tai vaatealan työvoimaa riistävistä yrityksistä, joissa näistä vähimmäisvaatimuksista ei edes välitetä, orjatyövoimasta Länsi-Afrikan kaakaoviljelmillä tai öljyntuotantolaitosten rakennustyömailla Burmassa, konfliktialueilta olevien timanttien kaupasta tai mineraalien louhinnasta maksettavilla lahjuksilla rahoitettavissa Angolan ja Sierra Leonen sisällissodissa kuolleista henkilöistä sekä 1,5 miljoonasta lapsesta, jotka kuolevat joka vuosi, koska heidän äitinsä eivät vauvanruokamainonnan harhaanjohtamina imetä heitä.
Eurooppalaiset yritykset voivat olla tietoisesti tai muutoin osallisina näihin väärinkäytöksiin, ja ne voivat myös olla osallisina niiden lopettamiseen. Tästä syystä Euroopan parlamentti äänestää tänään siitä, että yritysten sosiaalisesta vastuusta tehdään olennainen osa kauppasopimuksiamme, kehitysapuamme ja vertaansa vailla olevaa edustustojemme verkostoa kolmansissa maissa.
EU:n on edistettävä jämerästi OECD:n monikansallisia yrityksiä koskevien toimintaohjeiden täytäntöönpanoa ja toimittava uusien maailmanlaajuisten normien edelläkävijänä kansainvälisissä elimissä - normien, joissa sijoittajien vastuut asetetaan samaan asemaan sijoittajien oikeuksien kanssa. Nämä tekijät muodostavat todelliset eurooppalaiset puitteet yritysten sosiaaliselle vastuulle.

Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE)
Arvoisa puhemies, vihreä kirja on todellinen haaste paitsi yrityksille myös koko yhteiskunnalle, sillä se on yksi tärkeimpiä keinoja työssä, jolla pyritään taloudelliseen menestykseen, sosiaalisen mallin uudistuksiin sekä solidaarisuuden ja vastuuntunnon kaltaisten eurooppalaisten arvojen edistämiseen.
Valiokuntamme jäsenet yhtyvät vihreässä kirjassa esitettyyn selkeään näkemykseen, jonka mukaan menestyksellisen taloudellisen toiminnan pitää edistää sosiaalista vastuuta, joka puolestaan edistää yritysten taloudellista vakautta ja elvyttää talouden ja yhteiskunnan toimintaa. Yrityksissä, työmarkkinaosapuolten piirissä ja koko yhteiskunnassa pitäisikin ymmärtää, että yritysten toimet sosiaalisen vastuun edistämiseksi eivät suinkaan saa olla sattumanvaraisia, vaan niiden pitää perustua pitkän aikavälin strategiaan. Tämä strategia pitää kytkeä tiiviisti tavoitteisiin, jotka koskevat naisille tarjottavan työn laatua ja naisten urakehitysnäkymien parantamista, sillä ne on hyväksytty keskeisiksi pyrittäessä saavuttamaan Lissabonin Eurooppa-neuvoston strategiset tavoitteet.
Valiokunnassamme uskotaankin, että tämän politiikan pitää perustua tiedottamiseen, tietoisuuden lisäämiseen, vapaaehtoisuuteen ja vastuuntuntoon. Kaikkien yritysten sosiaalista vastuuta edistävien toimien pitää perustua voimassa olevaan lainsäädäntöön ja sukupuolten tasa-arvoa koskeviin yhteisön säädöksiin. Lisäksi on tehtävä aloitteita, joilla voidaan kohentaa naisten asemaa: helpottaa työn ja perhe-elämän yhteensovittamista ja naisten kykyjen hyödyntämistä yritysten toimintalinjojen suunnittelussa ja toteutuksessa.
Valiokunnassa uskotaan myös, että edellä mainitut näkökohdat on otettava huomioon foorumilla, jonka perustamista on esitetty Euroopan parlamentissa. On myös harkittava naisten osallistumista foorumin työhön.

Westendorp y Cabeza (PSE)
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan aivan ensimmäiseksi kiittää komissiota ja onnitella sitä tästä vihreästä kirjasta, johon kohdistuu suuri nykyisyyden ja tulevaisuuden painolasti. Olemme vasta alussa, mutta maailmanlaajuistuminen on jo tosiasia, ja on ilmeistä, että yritykset ovat pääosassa yhteiskuntaelämässä: niillä on oikeuksia, mutta myös velvollisuuksia edistää oikeudenmukaisempaa yhteiskuntaa, jossa kunnioitetaan aiempaa enemmän ihmisoikeuksia ja suojellaan entistä paremmin ympäristöä, vastustetaan syrjintää ja noudatetaan keskeisiä työnormeja.
On väärin ajatella, että yrityksille olisi taakka sitoutua sosiaaliseen vastuuseen, kuten Howittin mietinnössä ehdotetaan, ja että niille olisi taakka sitoutua perustamaan neuvostoja, joihin osallistuminen olisi avointa kaikille, ei vain osakkeenomistajille vaan myös osakkaille, ja laatimaan sosiaalisia ja ympäristökysymyksiä koskevia raportteja, sillä niistä yrityksistä, jotka toimivat maailmanlaajuisessa yhteiskunnassa näiden sääntöjen mukaan, tulee entistä kannattavampia yrityksiä, jotka voivat toimia maailmassa huomattavasti aiempaa helpommin.
On paradoksaalista, että teollisuusvaliokunnan lausunnon valmistelija Lucas veti nimensä pois lausunnosta. Valiokunnan puheenjohtaja ei kuitenkaan voi tehdä niin, joten minä esittelen lausunnon valiokunnan puolesta, mutta olen samalla kannalla kuin jäsen Lucas, eli olen vakuuttunut, että sosiaalisia ja ympäristökysymyksiä koskevan raportoinnin on oltava pakollista. Tuen siis täysin Howittin laatimaa asiasta vastaavan valiokunnan mietintöä.

Bushill-Matthews (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella jäsen Howittia huomattavasta työstä, jonka hän on tehnyt tämän mietinnön parissa. Kuten hän tietää, monet hänen kollegoistaan ovat myös ahkeroineet, ja suuri osa työstämme on ollut sitä, että olemme jäsen Howittin työn pohjalta jäsentäneet tai muokanneet hänen mietintöään.
Teimme toki valiokunnassa hyvää yhteistyötä eri ryhmien kesken, ja olemme esittäneet kompromissitarkistuksia, jotka jotkut meistä voivat hyväksyä, toiset muita helpommin.
Meille esitetään tänään jälleen sosialistien vakioratkaisu kaikkiin ongelmiin: lainsäädäntö. Ironista on, että tässä tapauksessa se esitetään ratkaisuksi alueella, jolla ei ole ongelmaa. Yritysten sosiaalinen vastuu on Euroopassa erittäin voimakas. Eurooppa on alalla johtoasemassa, ja tätä pitää kannustaa ja tukea.
Ryhmämme kannattaa tietenkin yritysten sosiaalisen vastuun käsitettä, mutta me emme suhtaudu myönteisesti lainsäädäntöön, joka tukahduttaisi aloitteet, joita yritämme edistää. Tämä ei ole ainoastaan hallitusten näkemys, vaan sen jakavat myös eri puolilla EU:ta toimivat yritykset, jotka ovat toimittaneet esittelijälle tietoja.
Olemme esittäneet ja uudestaan esittäneet tarkistuksia. Tarkistus 1 on ratkaisevan tärkeä, ja se on hyväksyttävä, jotta ryhmä asettuisi tukemaan mietintöä. Toivon, että myös monet muut tarkistukset, jotka hylättiin yhden äänen erotuksella valiokunnassa, saavat tänään parlamentin hyväksynnän. Kannatamme ajatusta jonkinlaisesta sidosryhmien foorumista, jossa yritykset voivat esittää toisilleen ideoita ja jakaa hyviä käytäntöjä, mutta foorumin ei pidä kuvitella johtavan sopimusten allekirjoittamiseen.
Lopuksi suhtaudun erityisen myönteisesti komission jäsenen kantaan, ja haluan kiittää häntä kirjeestä, jonka hän kirjoitti viime kuussa kollegalleni, jäsen Pronkille. Hän kertoi kirjeessä komission ilmoittaneen, että yritysten sosiaalinen vastuu tarkoittaa lähinnä sitä, että yritykset päättävät vapaaehtoisesti edistää parempaa yhteiskuntaa ja puhtaampaa ympäristöä. Komissio pitää kiinni tästä kannasta, joka on vahvistettu vihreästä kirjasta käydyssä kuulemismenettelyssä. Toivon teidän panevan merkille, että lopullisessa mietinnössä komissiota kehotetaan esittämään lainsäädäntöehdotuksia, ja toivon, että te torjutte tämän kehotuksen kohteliaasti mutta jyrkästi.

Thorning-Schmidt (PSE).
Arvoisa puhemies, kuten edellinen puhuja totesi, se aika on ohi, jolloin liiketoiminnan harjoittamisessa oli kyse pelkästään rahan ansaitsemisesta. Nykyaikaisten yritysten on otettava huomioon muitakin asioita, esimerkiksi ihmiset ja ympäristö. Tämä on tietysti PSE-ryhmän perusnäkemys, mutta se on onneksi myös nykyaikaisten yritysten ja todellakin myös nykyaikaisten sijoittajien perusnäkemys. Tämä on tuotu melko hyvin esille mietinnössä, ja mielestäni on kiusallista, että PPE-DE-ryhmä ei hyväksy, että tässä yhteydessä käytetty keino on kannustimen ja rangaistuksen välimuoto.
Yritysten on nykyisin esitettävä taloudellinen kirjanpitonsa, mutta tulevaisuus merkitsee tietenkin myös, että nämä taloudelliset kirjanpidot on yhdistettävä vuosikertomuksiin, joissa kerrotaan yleisölle, mitä yritykset ovat tehneet täyttääkseen sosiaalisen ja ympäristöä koskevan vastuunsa. Sosiaaliasioita käsittelevän vuosikertomustenhan on tietenkin annettava uskottava kuva siitä, mitä tällä alalla on tapahtunut, mikä tarkoittaa, että taloudellisen kirjanpidon tavoin nekin jäävät riippumattoman valvonnan ulottumattomiin.
Haluaisin vielä sanoa muutaman sanan sosiaalisesta merkintäjärjestelmästä. Toivon, että parlamentti tukee tänään sosiaalista merkintäjärjestelmää ja että komissiokin pitää ajatusta myönteisenä. Sosiaalinen merkintäjärjestelmä antaa nimittäin kuluttajille mahdollisuuden valita sellaisten yritysten tuotteita, jotka toimivat sosiaalisen vastuunsa mukaisesti. On selvää, että sosiaaliseen merkintäjärjestelmään pitää hyväksyä monia yhteisiä standardeja, muutoin syntyy vain sekaannusta, eivätkä kuluttajat saa mahdollisuutta valita haluamiaan tuotteita, eikä heillä ole siten mahdollisuutta vaikuttaa markkinoihin omilla valinnoillaan. EU:n käyttöön ottama ympäristömerkki voisi ehkä olla loistava kannustin. Tarkoitan tietenkin myös sitä, että sosiaalisen merkintäjärjestelmän laatu on sellainen, että se vetoaa laajasti eri poliittisiin ryhmiin, koska juuri tässä asiassa kyse on vapaaehtoisesta järjestelmästä, kannusterakenteesta, jossa käytetään mieluummin kannustimia kuin rangaistuksia.

Jensen (ELDR).
Arvoisa puhemies, ei ole ollenkaan uutta, että yritykset kantavat sosiaalista vastuuta. Eurooppalaisten yritysten arkeen on jo pitkään kuulunut kantaa vastuuta työntekijöistään ja ympäristöstään paljon enemmän kuin laki ja säännökset vaativat.
Tanskassa on työskennelty jo vuosikausia yritysten sosiaalisen vastuun parissa, varsinkin kun kyse on ihmisten pitämisestä työelämässä ja syrjäytyneiden ryhmien saamisesta työmarkkinoille. Tämä on tehty yritysten ja viranomaisten kanssa käydyn vuoropuhelun ja yhteistyön avulla, joka on ollut erittäin tuottoisaa. Toinen esimerkki, jonka haluan mainita, on 13 suuren pohjoismaisen konsernin yhdessä Maailman luonnonsäätiön kanssa tekemä yhteistyö, jonka avulla pyritään luomaan kestävää kehitystä koskeva ohjelma. Tämän toimen avainsanana on haluta täydellisyyttä - ei pelkästään sitä, mitä laki vaatii. Kyse on siitä, että asiat tehdään sydämestä. Kyse on siitä, että lähtökohtana pidetään yritystä. Avainsanat ovat toisin sanoen sitoutuminen ja vapaaehtoisuus.
Sen vuoksi kuulostaakin pahalta, kun useat parlamentin jäsenet haluaisivat säännellä vapaaehtoisia toimia ja pakottaa yritykset laatimaan kertomuksia toimistaan ja selvittämään niitä. Olen taistellut sitä vastaan. Sitä vastoin pidän hyvänä ajatuksena kokemusten ja ajatusten vaihdon edistämistä tässä asiassa ja siten sen toiminnan tukemista, jota yritykset ja järjestöt tekevät etukäteen tämän työn jäsentämisen ja standardisoimisen parissa. Tarkoitan, että Dublin-instituutti on erittäin sopiva tähän tarkoitukseen pätevyytensä ja verkostonsa puolesta, ja komissiolle on sen vuoksi esitettävä suurikiitos siitä, että se on aloittanut tätä asiaa koskevan keskustelun. ELDR-ryhmä voi tukea sitä, että työskentelemme täten aktiivisesti yritysten sosiaalisen vastuun kehittämiseksi.

Lambert (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, onnittelen muiden tavoin esittelijää erittäin perusteellisesta ja rakentavasta työstä tämän asiakirjan parissa, ja yhdyn kaikkeen, mitä hän sanoi tämänaamuisessa alustuksessaan.
Ryhmäni suhtautuu myönteisesti lukuisien yritysten pyrkimykseen tarkistaa ja auditoida edistystään ja saattaa nämä tiedot julkisuuteen, koskipa tieto sitten esimerkiksi niiden ympäristövaikutuksia, yhtäläisiä mahdollisuuksia koskevan menettelytavan tehokkuutta tai osallistumista paikallisyhteisön toimintaan. Jotkin yritykset ovat huomanneet avoimuuden lisäämisen ja positiivisten erityistoimien edut, ja ne ovat vain hyötyneet tästä tilanteesta.
Toimien käynnistämisen vauhdissa on kuitenkin puutteita, ja olemme samaa mieltä siitä, että sosiaalista vastuuttomuutta esiintyy yhä. Tästä syystä ryhmäni uskoo vakaasti, että tarvitaan perustavaa lainsäädäntöä, ei täysin kattavaa lainsäädäntöä - meidän ei pidä kuvitella, että tämä olisi ainoa etenemistie - vaan perustavaa lainsäädäntöä, joka tarjoaa lähtökohdan julkiselle raportoinnille. Tämä auttaisi kansalaisia tietämään ja ymmärtämään, mitä tietoa heidän pitäisi odottaa saavansa.
Vastuun ulottaminen toimitusketjuun on mielestämme olennaista. Yritys, joka ei varmista kautta koko toimitusketjunsa niitä korkeita normeja, jotka se usein ilmoittaa vuosikertomuksessaan, on tekopyhä ja vaarantaa työntekijöiden ja kansalaisten hengen. Tämä on nähty kotimaassani esimerkiksi rautatie- ja ydinvoimateollisuuden parissa.
Euroopan unionissa toimivien yritysten ja unionin itsensä laajempia vastuita ajatellen ryhmäni on esittänyt tarkistuksia, joissa se pyytää neuvostoa sisällyttämään Johannesburgin kestävän kehityksen huippukokouksen mandaattiinsa ehdotuksen yritysten vastuuvelvollisuutta ja vahingonkorvausvastuuta koskevien kansainvälisesti sitovien puitteiden neuvottelemisesta. Toivomme, että tämä hyväksytään.

Pronk (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää esittelijää lämpimästi hänen tekemästään työstä.
Komissio mainitsee vihreässä kirjassa, mitä sosiaalisella vastuulla yleensä tarkoitetaan. Tätä termiä käytetään ilmaistaessa, että yritykset kiinnittävät vapaaehtoisesti huomiota sosiaalisiin kysymyksiin ja ympäristöön liiketoiminnassaan ja suhteissaan muihin osapuoliin. Komissio viittaa oikeutetusti siihen, että ottaessaan sosiaalisen vastuunsa yritykset tekevät enemmän kuin niiltä lakisääteisesti odotetaan. Tämä on juuri se asia, joka on johtanut tässä parlamentissa suurimpiin mielipide-eroihin. Kun kuuntelee esittelijää, alkaa pian ajatella, että koko maailma voitaisiin muuttaa, mutta ei ainoastaan tämän sosiaalisen vastuun avulla vaan tähän periaatteeseen pohjautuvan lainsäädännön avulla. Kaikkea parannetaan, lapsityövoimasta lähtien. Minua ei olisi yllättänyt se, että tulivuorenpurkauksetkin olisi poistettu!
Tässä mennään luonnollisesti paljon pitemmälle kuin mitä tässä välineessä tehdään mahdolliseksi. On kysymys sosiaalisesta vastuusta. Ei ole kysymys itsessään lainsäädännöstä, vaan lainsäädäntöä on pelkästään mukautettava tietyissä tapauksissa, joissa tämä sosiaalinen vastuu on vaikeaa. Tällä tavoin voidaan saavuttaa melkoisen paljon, mutta jos sitä vastoin lähdetään välittömästi lainsäädännön tielle, silloin joudutaan täysin väärään tilanteeseen. Ikään kuin lähtisi Koreaan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin ja huutaisi, että haluaa nähdä jääkiekkoa!
Arvoisa puhemies, ei ole niin, että lainsäädäntö itsessään olisi huonoa. PPE-ryhmä ei myöskään sano niin, mutta se ei kuulu tähän mietintöön vaan muihin mietintöihin. Tätä käsitettä käyttäen ei voi välittömästi ottaa käyttöön valtavaa määrää lainsäädäntöä. Se on tehtävä sopivassa paikassa ja sopivaan aikaan. Olen myös sitä mieltä, että komissio on huomioinut tämän eron hyvin selkeästi. Mielestäni tämä ei myöskään toimi, koska ei ole kannustavaa, jos ihmiset ajattelevat, että olemalla sosiaalisesti vastuullisia he joutuvat lain alaisiksi.
Näistä kaikista syistä, käytännöllisesti katsoen ja periaatteellisesti, mietintö on nykyisessä muodossaan meidän esittämiemme tarkistusten kera oikea. Siinä on nimittäin kysymys vapaaehtoisuudesta, jota meidän on käytettävä perustana. Silloin me kaikki voimme päästä sopuun ja tosiaankin saavuttaa kaikki nämä hienot tavoitteet.

Martin, Hans-Peter (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät lainsäädäntötyön raskauttamat kollegat, kuvitelkaa, että jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa sovellettaisiin edelleen 1980-luvun sääntöjä. Silloin sallittiin vielä taklaukset takaapäin. Loistavilla pelaajilla ei ollut mitään mahdollisuuksia. Jalkapallon sääntöjä on järkevästi sopeutettu ajan vaatimuksiin. Juuri siitä on kyse nytkin, kun puhutaan yritysten sosiaalista vastuuta koskevista normeista. Maailma on muuttunut. Saksan kaltaiset pienet kansallisvaltiot puhumattakaan Itävallan kaltaisista maailmanlaajuisesti katsoen kääpiövaltioista eivät voi enää kerätä riittävästi veroja, mikä on mahdollisesti jopa järkevää. Yrityksillä on kuitenkin vastuunsa. Ne haluavat myös kantaa sen, ja jos niillä ei ole sitovia määräyksiä, reiluja yrityksiä rangaistaan, koska huonot yritykset voivat jatkaa entiseen tapaansa. Siihen on saatava muutos! Tällöin on tärkeintä avoimuus. Siksi nämä määräykset sosiaaliseen vastuuseen liittyvästä raportista ovat ehdottoman tärkeitä.
Pérez Álvarez (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, haluan aloittaa kiittämällä jäsen Howittia hänen laatimastaan mietinnöstä, jossa olisi ollut helppoa yhtäältä mennä liian pitkälle ja toisaalta jäädä puolitiehen.
Jos tarkastelemme eri yrityskäsitteitä, erään taloudellista näkökulmaa painottavan käsitteen mukaan yritys on henkilöiden muodostama organisaatio, joka valvoo hyödykkeitä ja palveluja ja jonka tavoitteena on tuottaa niitä markkinoille. Tämä käsite on pelkästään taloudellinen. Yhteisön tuomioistuimen lainsäädännössä, joka myöhemmin kodifioitiin direktiiviksi 2001/23, puhutaan yrityksestä taloudellisen toiminnan mahdollistavien ja omiin tavoitteisiinsa pyrkivien ihmisten ja elementtien resurssikokonaisuutena. Kyse on mitä ilmeisimmin huomattavasti laajemmasta käsitteestä, jonka voimme sitä paitsi yhdistää mietinnön johdanto-osan C kappaleen kanssa, jossa sanotaan, että yrityksissä ja investoijien piirissä on kasvamassa globaali yhteisymmärrys siitä, että niillä on pelkkää voitontavoittelua laajempi tehtävä ja että menestyksen haaste merkitsee tuottavuuden yhdistämistä kestävyyteen ja vastuuseen.
Mielestäni yritykset toimivat muodostaan, henkilömäärästään tai hallinnoimistaan varoista riippumatta globaalissa maailmassa, jossa niiden vapaaehtoinen, innostunut ja tavoitteellinen tiedän, mitä sanon panos, joka ei ole pakollinen eikä laissa määrätty, paremman yhteiskunnan luomiseksi saa aivan uuden merkityksen. Kuten vihreässä kirjassa sanotaan, vaikka yritysten tärkeimpänä tehtävänä on tuottaa taloudellista hyötyä, samalla ne voivat myös edistää sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä tavoitteita, eikä tätä pidä pitää pelkästään tiettyyn yritysryhmään kuuluvien tai tietyillä toimialoilla toimivien yritysten velvollisuutena ja vastuuna.
Minusta vihreä kirja on hyvä väline Lissabonin strategian toteuttamiseksi: näin saadaan aikaan mahdollisimman pitkälle kehittynyt talous, jossa saadaan aikaan enemmän ja parempia työpaikkoja, suojellaan ympäristöä ja jossa taataan sosiaalinen yhteenkuuluvuus. Kaiken kaikkiaan se lienee asianmukainen väline eurooppalaisen sosiaalimallin toteuttamisessa ja hyvä myös yritysten kannalta, koska kannattavuus ja sosiaalinen vastuu eivät ole erillisiä ja riippumattomia käsitteitä eivätkä suljettuja alueita.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, aluksi kiittäisin parlamenttia sekä esittelijä Howittia merkittävästä tuesta ja rakentavasta yhteistyöstä tämän tiedonannon laatimisessa. Kuten jo mainittiin, kuulemisprosessiin osallistuttiin laajalti - osanottajia oli yli 250. Kommenttini prosessiin perustuvan sopimuksen ydinkohdista ovat uskoakseni kiintoisaa kuultavaa. Nyt lujitettiin yhteisymmärrystä siitä, että yritysten sosiaalinen vastuu on käsite, jonka nojalla yritykset vapaaehtoisesti sisällyttävät sosiaali- ja ympäristönäkökohdat kaikkiin toimiinsa. Yritykset tietenkin sisällyttävät nämä vastuukysymykset toimiinsa tavalla, joka ylittää nykyisen lainsäädännön asettamat vaatimukset. Yritysten toiminta ei tietenkään voi olla ristiriidassa talouselämää ohjaavien sääntöjen kanssa. Siksi kaikkien on tärkeää ymmärtää, että kun yritykset osallistuvat sosiaalista vastuuta edistäviin ohjelmiin, niiden voitot saattavat kasvaa ja kuluttajien hyväksyntä parantua.
Unionissa keskustellaan siitä, pitäisikö yritysten sosiaalisen vastuun perustua vapaaehtoisiin vai lakisääteisiin toimiin. Edellä esittämieni näkemysten perusteella sanoisin, että ainakin nyt, kun asiaa ryhdytään Euroopan tasolla koordinoimaan, lähtökohtana olisi oltava vapaaehtoisuus. Unionissa on kuitenkin tehtävä aloitteita ja ponnisteltava, jotta lopputulos - yritysten mahdollisimman laaja osallistuminen - olisi sama kuin lakisääteisessä menettelyssä. Entä mitä tarkoitan tällä? Sitä, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevissa kysymyksissä pitää sekä Euroopassa että jäsenvaltioissa kehittää yleisesti hyväksyttyjä periaatteita ja suunnitelmia. Niitä tarvitaan ensinnäkin tiedottamisessa. Tässä yhteydessä kannattaisi mainita, että yritykset, jotka ovat jo kauan johdonmukaisesti osallistuneet sosiaalista vastuuta edistäviin ohjelmiin, ovat merkittävästi kasvattaneet voittojaan. Toiseksi koordinointia on kehitettävä, jotta tulokset olisivat sekä yhteiskunnallisesti että taloudellisesti mahdollisimman suotuisat. Koordinointia tarvitaan myös pk-yritysten piirissä. Toiminnan avoimuus on myös yksi keskeisimmistä puheenvuoroissa esiin tulleista asioista. Yritysten esittämien tietojen varmentaminen ja rakenteiden luominen yritysten toiminnan arvioimiseksi ovat myös tärkeitä kysymyksiä. Tässä asiassa osapuolten näkemykset ja lähestymistavat eroavat toisistaan - komissio esittää lopullisen ehdotuksensa asiasta kesäkuussa. Lopuksi sanoisin, että yritysten sosiaalista vastuuta koskevien toimien pitää olla sopusoinnussa voimassa olevien kansainvälisten sopimusten suuntaviivojen kanssa. Tällaisia sopimuksia on laadittu muun muassa Taloudellisessa yhteistyö- ja kehittämisjärjestössä (OECD) ja Kansainvälisessä työjärjestössä (ILO). Näin yhteistyö sujuisi myös kehitysmaiden kanssa.
Kommentoisin tiettyjä parlamentin mietinnössä esitettyjä näkökantoja. Minäkin haluan tähdentää avoimuuden merkitystä. Tärkeää on myös, että yritysten sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä saavutuksia voidaan arvioida ja verrata. On korostettava, että joissakin jäsenvaltioissa yrityksiltä vaaditaan jo nyt jonkinlaisia tietoja niiden panostuksesta sosiaali- ja ympäristökysymyksiin. Nämä lakisääteiset vaatimukset voivat toimia tehokkaana keinona avoimuuden lisäämiseksi. Jäsenvaltioiden välillä voidaan käydä keskustelua tämän menettelytavan myönteisistä puolista. Yhdyn toki jäsen Kratsan mielipiteeseen siitä, että tasa-arvokysymykset ovat keskeisiä paitsi yritysten sisäisissä toimintalinjoissa myös yleisemmin. Aikomuksenani on esittää sidosryhmien välisen yhteisen keskustelufoorumin luomista. Näin kaikki osapuolet voivat yhdessä tarkastella kaikkia yritysten sosiaalisen vastuun alalla sovellettuja käytäntöjä ja menettelytapoja. Näin myös edistetään edellä mainittua tiedottamista ja koordinointia niin Euroopan unionissa kuin myös maailmanlaajuisesti.
Tällä foorumilla voitaisiin myös paneutua kysymykseen oikeusasiamiehen viran perustamisesta, johon viitataan mietinnön 51 kohdassa. Mietinnön 29 kohdassa annetaan tärkeä viesti siitä, että yritysten sosiaalista vastuuta olisi tarkasteltava horisontaalisesti, näkemys, josta olen täysin samaa mieltä. Aion ehdottaa komissiolle yritysten sosiaalisen vastuun periaatteiden sisällyttämistä kaikkiin Euroopan unionin ja komission toimivaltaan kuuluviin toimiin. Näin voidaan varmistaa, että yritysten sosiaalisen vastuun kehittämistä tuetaan. Mietinnön 30 kohdassa yhdyn käsitykseen julkishallinnon roolista aiemmin hahmottelemallani tavalla. Mietinnön 36 kohdassa yhdyn kantaan erityisen yhteistyön tarpeesta kolmansien maiden kanssa. Ehdotukseemme sisältyy kokonainen ulottuvuus Euroopan unionin ulkopuolisten eurooppalaisten yritysten roolista.
Yritysten sosiaalisen vastuun periaatteet voidaan tietysti sisällyttää myös yhteisön työllisyysstrategiaan. Avoin koordinointimenetelmä voi auttaa meitä pääsemään parhaimpaan tulokseen. Myös sosiaalitalouden yritysten piirissä on perehdytty sosiaalisiin vastuukysymyksiin. Vaikka näiden yritysten toiminta perustuu erilaisiin näkemyksiin ja tavoitteisiin kuin muiden yritysten, ne voivat merkittävästi auttaa varsinkin yhteistyöhankkeiden ja verkostojen kehittämisessä kaikissa jäsenvaltioissa. Lopuksi yhdyn 53 kohdassa parlamentin näkemykseen perustyönormien huomioon ottamisesta. On kuitenkin korostettava, että komissio on jo esittänyt perustyönormien sisällyttämistä kahdenvälisiin sopimuksiin Euroopassa ja maailmanlaajuisesti. Perustyönormien sisällyttämistä esitetään myös kaikkiin asiaan läheisesti liittyviin Euroopan unionin politiikan aloihin: kauppa- ja kehityspolitiikkaan, ulkosuhteisiin ja sosiaalipolitiikkaan.
Kiittäisin vielä kerran lämpimästi esittelijä Howittia, mutta myös kaikkia Euroopan parlamentin jäseniä, jotka ovat ottaneet osaa tähän vaativaan keskusteluun. Parlamentin mietintö oli viimeinen ja tärkein osanotto vihreää kirjaa koskevassa vuoropuhelussa ja kuulemisprosessissa. Yhdessä kollegani Liikasen kanssa aiomme kesäkuussa tiedottaa valkoisen kirjan lopullisen tekstin sisällöstä sen jälkeen, kun se on hyväksytty komissiossa.

Puhemies. -
Kiitos komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Puhemies. -
Esityslistalla on seuraavaksi Podestàn laatima budjettivaliokunnan mietintö (A5-0179/2002) esityksestä Euroopan unionin korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi nro 2 /2002 varainhoitovuodeksi 2002 (8605/2002 - C5-0218/2002 - 2002/2043(BUD)).

Podestà (PPE-DE)
. (IT) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, minulla on kunnia esitellä tänään budjettivaliokunnan puolesta toisessa käsittelyssä korjaava ja täydentävä lisätalousarvio nro 2/2002. Komissio ja neuvosto ehdottivat meille, että kirjaisimme tähän korjaavaan ja täydentävään lisätalousarvioon sen, että vuoden 2001 talousarviosta poistetaan jopa 10,5 miljardia euroa maksuista, joita ei ole suoritettu. Tämä tarkoittaa käytettävissä olevien varojen huomattavaa vajaakäyttöä, ja näin ollen nämä varat palautetaan jäsenvaltioiden valtionkassaan takaisinmaksuina, vaikka niitä koskevia maksusitoumuksia ei olekaan nollattu. Komissio ei ole kuitenkaan laatinut minkäänlaista suunnitelmaa vuoden 2001 käyttämättömien maksujen uudelleenkäytöstä, eikä se ole osoittanut, vastaako osa vuoden 2001 käyttämättömistä määrärahoista vuoden 2000 maksusitoumuksia, jotka voitaisiin siten sisällyttää vuoden 2003 määräajan päättymislausekkeeseen, ja onko siten mahdollista purkaa eräitä sitoumuksia, joita kumottujen määrärahojen kohdalla on tehty.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti vastusti tämän tilanteen hyväksymistä, ja se esitti tarkistuksia, jotta 4,5 miljardin euron määrästä osoitettaisiin enemmän varoja niihin ohjelmiin, joiden kohdalla maksatusta odottavien sitoumusten määrä oli muita korkeampi.
Hyvät kollegat, unionin sitoumuksia pitää noudattaa, eikä nyt tai tulevaisuudessa voida hyväksyä, että korjausten kautta talousarvion moitteettomasta toteuttamisesta tulee hyödytöntä, kuten talousviranomaiset ovat hyväksyneet.
Vaikka komissio oli tietoinen tilanteen vakavuudesta, parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen se ilmoitti, että se ei ainakaan toistaiseksi kykene käyttämään lisämäärärahoja tehokkaasti ja konkreettisesti.
Budjettivaliokunta pani nämä ilmoitukset merkille osoittamalla suurta vastuuntuntoa myös lujittaakseen moitteettomasti yhteistyötään neuvoston ja komission kanssa, ja se päätti ottaa tämän tilanteen huomioon. Näistä syistä se katsoi eilen pidetyssä ylimääräisessä kokouksessa, että on tarkoituksenmukaista olla vahvistamatta ensimmäisessä käsittelyssä talousarvioon tehtyjä tarkistuksia, mutta se vaati komissiota tekemään sitoumuksen, että se esittäisi arvion tilanteesta ensi syyskuun 30. päivään mennessä ja tarpeen tullen tarvittavia toimia, jotka koskisivat yleisesti sekä talousarvion korjauksia että täydentävää talousarviota.
Sitä vastuuntuntoa, josta parlamentti antaa tänään osoituksen, on noudatettava myös muiden toimielinten toiminnassa, koska emme voi peittää sitä, että maksatusta odottavien sitoumusten kokonaismäärä on jo yli 100 miljardia euroa ja että yhteisön talousarvion hoidossa tarvitaan entistä suurempaa tehokkuutta, johdonmukaisuutta ja avoimuutta.
Hyvät kollegat, näistä syistä ja näiden huomioiden pohjalta kehotan teitä siis äänestämään korjaavan ja täydentävän lisätalousarvion nro 2/2002 puolesta niin kuin neuvosto on sen hyväksynyt, ja äänestämään myös päätöslauselmaesitykseen tehtyjen tarkistusten puolesta, jotka budjettivaliokunta on esittänyt.

Walter (PSE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, me päätämme tänään korjaavasta ja täydentävästä talousarviosta, josta valtiovarainministerit varmasti ilahtuvat. He saavat nimittäin takaisin 10,5 miljardia euroa. Me olemme peruuttaneet ensimmäisessä käsittelyssä tehdyt tarkistuksemme. Teemme niin keskinäisen luottamuksen vuoksi. Meidän on voitava luottaa siihen, mihin neuvosto on ryhtynyt, ja neuvosto voi luottaa meidän menettelytapaamme. Teimme näin senkin vuoksi, että komission jäsen Schreyer sanoi viimeksi, että niitä varoja, jotka me annoimme uudelleen käyttöön, ei voida käyttää. Meidän on kuitenkin kysyttävä, miksi käyttöasteet eivät ole tämän parempia? Käyttämättä jääneitä varoja on yhteensä 113 miljardia euroa, ja niistä 82 miljardia on rakennerahastoissa. Niitä ei ole kuitenkaan vain rakennerahastoissa, vaan 11,4 miljardia on jäänyt käyttämättä sisäisissä politiikoissa ja 12,9 miljardia otsakkeesta 4.
Pitkällä aikavälillä tätä ei voi hyväksyä. Meidän on saatava asia edistymään konkreettisemmin päiviteltyämme useita vuosia, että näistä käyttämättä jääneistä määrärahoista on päästävä eroon. Kysymys kuuluu, onko sillä todellista väliä, että vahvistetut ohjelmat astuvat voimaan osittain vasta liian myöhään. Toinen kysymys koskee sitä, vaikeutammeko me usein määrärahojen antamistavalla ja siihen liittyvällä byrokratialla niiden määrärahojen käyttämistä, joita veronmaksajat ovat antaneet käyttöömme ihmisten tilanteen parantamiseksi Euroopassa. Pyydän sosiaalidemokraattista ryhmää pyrkimään lähiviikkoina aktiivisesti yhteisen tehokkuustyöryhmän perustamiseen ja pyydän erityisesti komissiota olemaan aktiivinen. Tämä tehokkuustyöryhmä pitäisi koota hallintoalan ja hallintotieteen sekä tilintarkastustuomioistuimen ulkopuolisista asiantuntijoista, koska jos me työskentelemme tehokkaammin ja haluamme toimia nopeammin ja vähemmän byrokraattisesti, tätä kaikkea on hallinnoitava kunnolla. Ulkopuolisten ihmisten on tehtävä meille ehdotuksia siitä, miten hakumenettelyjä voidaan parantaa.
Sen lisäksi meidän on kyseltävä asianosaisilta: komission virkailijoilta, kansallisilta ja alueellisilta kumppaneilta, yrityksiltä ja järjestöiltä, alueellisilta pankeilta, jotka vaikuttavat määrärahojen myöntämiseen. Eurotiedotuskeskukset, joilla on erittäin laaja asiantuntemus, pitäisi saada mukaan. Tavoitteenamme on oltava, ettei rahoja varata ensin unionin talousarvioon ja makseta sitten myöhemmin takaisin jäsenvaltioille, vaan että ne todella käytetään siihen asiapolitiikkaan ja niihin alakohtaisiin politiikkoihin, joista me olemme päättäneet. Siinä meidän on toimittava entistä päättäväisemmin!
Virrankoski (ELDR).
Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää esittelijää hyvästä työstä. Käsiteltävänä oleva lisätalousarvio sisältää kaksi keskeistä asiaa: viime vuoden ylijäämän budjetointi ja uusi omien varojen järjestelmä. Uusi omien varojen järjestelmä oli jo joulukuussa tämän vuoden talousarviossa, mutta se jouduttiin poistamaan, koska eräät jäsenvaltiot eivät olleet sitä ratifioineet. On huonoa hallintoa, että budjetin tulopuoli hoidetaan ajan tasalle keskellä vuotta, vaikka asiaa koskeva sopimus on tehty jo kaksi ja puoli vuotta aikaisemmin.
Omien varojen järjestelmässä säilyy Yhdistynyttä kuningaskuntaa koskeva jäsenmaksun alennus, joka on 40 prosenttia. Tästä alennuksesta olisi jo päästävä eroon, esimerkiksi seuraavia rahoitusnäkymiä laadittaessa, koska sen perusteet ovat vähäiset. Esimerkiksi pieni jäsenvaltio Suomi joutuu rahoittamaan tätä alennusta summalla, joka vastaa keskikokoisen yliopiston vuotuisia käyttökustannuksia.
Tämän lisätalousarvion surkein osuus on viime vuoden ylijäämän budjetointi. Käyttämättömät määrärahat nousevat jo noin 18 miljardiin euroon eli 20 prosenttiin koko talousarviosta. Tämä osoittaa äärimmäisen huonoa hallintoa. Erityisesti tämä koskee rakennerahastoja, jossa vajaakäyttö on 10,5 miljardia euroa. Tämä uhkaa vakavasti koko EU:n alue- ja rakennepolitiikkaa.
Arvoisa puhemies, lisätalousarvion käsittelyä on varjostanut neuvoston pyrkimys heikentää parlamentin asemaa budjettivallan käyttäjänä varainhoitoasetuksen uudistuksen yhteydessä. Se yritti siirtää parlamentille kuuluvaa valtaa itselleen. Onneksi parlamentin tiukka asenne pakotti neuvoston ymmärtämään tosiasiat, ja tällä hetkellä asetusuudistus etenee paremmassa yhteisymmärryksessä. Siksi budjettivaliokunta on hyvän tahdon eleenä ja luodakseen hyvän yhteistyön ilmapiirin valmis luopumaan perustelluista tarkistuksistaan, jotka se teki lisätalousarvion ensimmäisessä käsittelyssä, ja hyväksymään neuvoston esityksen sellaisenaan. Ryhmäni tukee tätä kantaa.

Diamantopoulou
. (EL) Arvoisa puhemies, komissiossa ei olla tyytyväisiä vuoden 2001 talousarvion ylijäämän tasoon. Talousarvion ylijäämä johtui pääasiassa viivästyksistä rakennerahasto-ohjelmien toimeenpanossa. Huomauttaisin, että uusi asetus on tullut voimaan ja siinä huomioidaan myös jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten liian korkeat arviot maksutarpeista. Korostan, että rakennerahastojen määrärahojen käyttöaste on huomattavan vähäinen kaikissa jäsenvaltioissa. Tilanteen vakavuutta kuvaa, että rakennerahastojen määrärahojen vajaakäyttö nousee 10 miljardiin euroon vuoden 2001 talousarviossa. Kollegani, komission jäsen Barnier lähetti äskettäin jäsenvaltioille viestin, jossa huomautettiin näiden viivästymien seurauksista yhteisön talousarviolle ja pyydettiin rakennerahasto-ohjelmien toimeenpanon vahvistamista jäsenvaltioissa.
Komissiosta kehotetaan jäsenvaltioita esittämään vuosittain tarkat arviot maksutarpeista ja käyttämään vuosittaiseen talousarvioon varatut määrärahat. Komissio tekee parhaansa näiden määrärahojen käyttämiseksi toisiin tarpeisiin. Kuten aiemminkin, se hoidetaan määrärahojen siirroilla budjettikohdasta toiseen sekä mahdollisilla esityksillä korjaaviksi ja täydentäviksi talousarvioiksi. Komissiossa ollaan tyytyväisiä siihen, että neuvoston kanta hyväksyttiin parlamentin toisessa käsittelyssä. Esittelijä Podestàlle kertoisin, että komissio voi sitoutua arviointiraportin laatimiseen syyskuun lopulla.

Puhemies. -
Kiitos, komission jäsen Diamantopoulou.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 11.00.

Diamantopoulou
. (EN) Komissio tukee neuvoston puheenjohtajavaltion ehdottamaa kompromissipakettia, tarkistukset 9, 13, 18, 25, 26, 28, 37, 38 sekä 44 ja 50 mukaan luettuina. Myös tarkistus 29 voidaan hyväksyä, mutta ilman sanoja "tai yhtiö" (or corporation).

Cappato (NI)
. (IT) Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa voidakseni esittää myös komissiolle erään tämän mietinnön oikeusperustaan liittyvän ongelman. Siinä osassa tarkistusta, jonka tovi sitten hyväksyimme, määrätään, että jäsenvaltioissa voidaan noudattaa poikkeuksia henkilötietojen käsittelyssä. Tämän toisen osan tarkoituksena on sitä vastoin esittää selvä esimerkki tällaisesta poikkeuksesta, joka koskee tietojen säilyttämistä, toisin sanoen henkilötietojen yleistä säilyttämistä. Käsittelemmekö me nyt muka ensimmäisen pilarin mukaista direktiiviä, joka koskee tietoliikenteen vapauttamista? Tämä lisäys tuntuu olevan täysin epätarkoituksenmukainen, oikeusperustamme vastainen ja liiallinen, ja komissiokin itse asiassa ilmoitti eilen vastustavansa kollega Cederschiöldin kansanomaista tarkistusta, jonka tavoitteena oli säännellä millä hinnalla hyvänsä tietojen säilyttämisestä koituvia kuluja, ja se perusteli kantaansa juuri sillä, että tarkistus oli direktiivin oikeusperustan vastainen. Jos kyseinen tarkistus oli asiaankuulumaton, tämänkin osan on katsottava olevan sitä. Kehotan komissiota ja kollegoja ottamaan tämän asian huomioon.

Puhemies. -
Jäsen Frassoni, en halua aloittaa tästä keskustelua. Saatte työjärjestyspuheenvuoron. Annoin puheenvuoron esittelijälle, joka ilmoitti asiasta. Komissiolle ja parlamentille on nyt tiedotettu asiasta.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, pyydän puheenvuoron vain tukeakseni pyyntöä, ja sanon, että on hyvin vaarallista ottaa ensimmäisen pilarin säädökseen kolmannen pilarin huonosti jäsennettyjä asioita.

Puhemies. -
Kiitos, hyvä kollega. Parlamentti on nyt täysin tietoinen tästä.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi sellaisena kuin se on tarkistettuna.)
Esittelijä pyytää vielä kerran saada puheenvuoron, ennen kuin onnittelemme häntä.

Cappato (NI)
. (IT) Arvoisa puhemies, kiitän teitä, että ette liittänyt nimeäni mietinnön tulokseen, jossa määrätään, että kansalaisten välisten suhteiden yksityisyyden suojaa rajoitetaan mahdollisimman paljon ja valtion yksityisyyden suojaa mahdollisimman vähän. Minusta tämä on todellakin ristiriitaista, enkä näin ollen halua, että minut yhdistetään sellaiseen kompromissiin, joka johon minua ei muuten ole suoranaisesti yhdistetty toteutettiin parlamentin kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan kaikkien kantojen vastaisesti.
Puhemies. -
Teillä on siihen täysi oikeus, arvoisa esittelijä. Asia otetaan huomioon.

Frassoni (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, esittelijä teki kysymyksen, johon ette vastannut, vaan toimititte äänestyksen tästä tarkistuksesta. Kysymys esitettiin, eikä siihen annettu vastausta. Tämä on ongelma.

Puhemies. -
Hyvä jäsen Frassoni, kaikki käsiteltäväksi ottamista koskevat kysymykset tarkastellaan puheenjohtajien ja yksiköiden kanssa ennen äänestystä. Voitte olla varma, että jos ne pääsevät täysistuntoon, ne on tarkastettu oikeudellisesta näkökulmasta.

Ympäristöasioiden, kansanterveyden ja kuluttajapolitiikan valiokunnan suositus toiseen käsittelyyn neuvoston yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin antamiseksi ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta ja neuvoston direktiivin 90/313/ETY kumoamisesta (11878/1/2001 REV 1 - C5-0034/2002 - 2000/0169(COD)) (A5-0136/2002) (Esittelijä: Korhola)

Diamantopoulou
. (EN) Komission kannasta parlamentin esittämiin tarkistuksiin haluan vahvistaa sen, mitä kollegani ilmoittivat parlamentissa käydyssä keskustelussa. Komissio voi hyväksyä täysin tarkistukset 22, 28, 30, 32, 33, 42, 45 ja 46.
Komissio voi hyväksyä osittain tarkistuksen 7 kolmannen osan, tarkistuksen 9 ensimmäisen osan, tarkistuksen 27 kolmannen osan ja tarkistuksen 48 toisen osan.
Komissio voi hyväksyä periaatteessa tarkistuksen 9 toisen osan, tarkistuksen 19 ja tarkistuksen 27 toisen osan, mutta niiden sanamuotoa tai järjestystä on muutettava.
Muita tarkistuksia komissio ei voi hyväksyä. Tarkistukset, joita komissio ei hyväksy, ovat siis tarkistukset 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ensimmäinen ja toinen osa, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 23, 24, 25, 26, 27 ensimmäinen osa, 29, 31, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 43, 44, 47 ja 48 toista osaa lukuun ottamatta.

Puhemies. -
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Myös jäsen Korhola on pyytänyt puheenvuoroa.

Korhola (PPE-DE)
. Arvoisa puhemies, haluaisin vain ilmoittaa, että tuen tarkistusta 48, vaikka siitä on jossain toisessa yhteydessä annettu toisenlaista tietoa. Väärinkäsitys on syntynyt sillä perusteella, että olin etukäteen siinä käsityksessä, että tätä tarkistusta ei otettaisi käsiteltäväksi, mutta koska näin ei asia ole, ilmaisen sille tukeni. Tarkistuksella pyritään vahvistamaan maksuttomuuden yleisperiaatetta.

Puhemies. -
Täysistunto panee asian merkille. Neuvosto olisi voinut esittää meille huomautuksensa, mutta se ei ole paikalla.
(Puhemies julisti yhteisen kannan hyväksytyksi sellaisena kuin se on tarkistettuna.)

Podestàn laatima budjettivaliokunnan mietintö esityksestä Euroopan unionin korjaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi nro 2 vuoden 2002 talousarvioon (8605/2002 - C5-0218/2002 - 2002/2043(BUD)) (A5-0179/2002) 
(Parlamentti hyväksyi päätöslauselman.)

Bradbournin laatima aluepolitiikka-, liikenne- ja matkailuvaliokunnan mietintö ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätökseksi yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseksi liikenteen alalla tehdyn päätöksen N:o 1692/96/EY muuttamisesta (KOM(2001) 544 - C5-0478/2001 - 2001/0229(COD)) (A5-0135/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)
Cerdeira Morterero (PSE)
. (ES) Arvoisa puhemies, haluan pyytää, että lainsäädäntöpäätöslauselmaesityksestä toimitettaisiin työjärjestyksen 68 artiklan 3 kohdan mukainen äänestys, jotta sitä ei palautettaisi kansalaisvapauksien valiokuntaan, ja palautan mieleen, että parlamentissa on tästä ennakkotapauksia, esimerkiksi Karamanoun, Deprez'n ja Frahmin mietinnöt.

Puhemies. -
Ehdottomasti! Oikeuskäytännössä on selkeät ennakkotapaukset. Ehdotankin, että äänestämme suoraan lainsäädäntöpäätöslauselmasta, josta minulle ei ole jätetty yhtään tarkistusta.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Sousa Pinton laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö Espanjan kuningaskunnan aloitteesta Euroopan poliisitoiminnan tutkimuslaitosta koskevan neuvoston päätöksen tekemiseksi (5133/2002 - C5-0055/2002 - 2002/0803(CNS)) (A5-0166/2002)

Wynn (PSE).
Arvoisa puhemies, ennen kuin tästä mietinnöstä äänestetään, haluan kertoa parlamentille yhden asian. Mietinnössä johdanto-osan kappaleessa H ja suosituksessa 2, jotka ovat hyvin samankaltaisia, lukee "kehottaa neuvostoa tämän päätöksen yhteydessä muuttamaan Europolin rahoitusjärjestelmää korvaamalla jäsenvaltioiden rahoitusosuudet EU:n talousarviosta saatavalla rahoituksella". Tosiasiassa EU:n talousarviosta ei voida kattaa näitä varoja. Kysyisin jäsen Deprez'ltä, suostuisiko hän hyväksymään suullisen tarkistuksen, joka kuuluisi "korvaamalla osan jäsenvaltioiden rahoitusosuuksista".
Deprez (PPE-DE)
. (FR) Arvoisa puhemies, haluaisin ensimmäiseksi ilmoittaa parlamentille, että suosituksessa ehdotettu teksti on sellainen, josta olemme äänestäneet jo monta kertaa aivan samassa muodossa, ja lisäksi se vastaa perustamissopimuksen suomaa mahdollisuutta, jonka mukaan toimintamenot rahoitetaan unionin talousarviosta, jos jäsenvaltiot eivät pääse yksimielisyyteen toisesta rahoitusmuodosta.
Haluaisin kiinnittää budjettivaliokunnan kollegoideni huomion seuraavaan seikkaan: ehdottamallani tekstillä ei ole mitään vaikutusta vuoden 2003 talousarvioon eikä todennäköisesti mihinkään myöhempäänkään talousarvioon. Miksi? Koska yleissopimuksen hylkääminen tapahtuu saman menettelyn kautta kuin sen, jolla se on tehty, eli jokaisessa jäsenvaltiossa on käytävä läpi ratifiointimenettely. Unionin talousarviosta ei siis todennäköisesti jouduta rahoittamaan mitään menoja ennen rahoitusnäkymien umpeutumista. Näin ollen kun tilanne kerran on tämä, minulla ei ole mitään esitettyä suullista tarkistusta vastaan. Suosittelen siis parlamentille sen hyväksymistä.

Puhemies. -
Haluan ennen kaikkea muistuttaa, että kansalaisvapauksien ja -oikeuksien valiokunta ehdottaa parlamentille, että aloite hylätään jälleen kerran.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Deprez'n laatima kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan mietintö Belgian kuningaskunnan aloitteesta neuvoston päätöksen tekemiseksi Europolin henkilöstöön sovellettavien peruspalkkojen ja lisien mukauttamisesta (14628/2001 - C5-0682/2001 - 2001/0830(CNS)) (A5-0165/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Novellin laatima teollisuus-, ulkomaankauppa-, tutkimus- ja energiavaliokunnan mietintö ehdotuksesta neuvoston asetukseksi kivihiiliteollisuuden valtiontuesta (KOM(2001) 423 - C5-0438/2001 - 2001/0172(CNS)) (A5-0162/2002) 
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Konradin laatima talous- ja raha-asioiden valiokunnan mietintö luonnoksesta komission asetukseksi EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan 3 kohdan soveltamisesta vertikaalisten sopimusten ja yhdenmukaistettujen menettelytapojen ryhmiin moottoriajoneuvoalalla (A5-0144/2001)

Konrad (PPE-DE)
. (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kuulijat hyvät kollegat, tarkistusehdotuksen 1 tämä on tärkeää tässä äänestyksessä perustaksi on otettava englanninkielinen versio. Saksankielisessä alkuperäisversiossa ei kerrota talousasioiden valiokunnan päätöksistä. Siinä on tapahtunut erehdys. Kun hyväksymme tekstin, hyväksymme siis englanninkielisen version. Pyydän teitä ottamaan huomioon sen.

Puhemies. -
Hyvä, asiasta on nyt ilmoitettu käännös- ja tulkkausyksiköille.

Peijs (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, en voi äänestää tästä aiheesta taloudellisten sitoumusteni vuoksi.

Puhemies. -
Asia on pantu merkille, hyvä jäsen Peijs.

Rapkay (PSE).
Arvoisa puhemies, kun kävin vielä äsken esittelijän kanssa lävitse äänestysluettelon, törmäsimme ongelmaan, joka koskee äänestysmenettelyä. Haluamme yksimielisesti korvata PPE:n tarkistusehdotuksella 9 ensimmäisen osan siitä, mitä hyväksyimme valiokunnassa. Jos toimimme äänestysluettelon mukaisesti, tarkistusehdotus 9 saattaa käydä tarpeettomaksi, jos hyväksymme osan tarkistusehdotuksesta 22. Niin se on ainakin esitetty äänestysluettelossa. Olemme sopineet ja esittelijä voi vahvistaa tämän, koska keskustelimme asiasta juuri , että hylkäämme ensimmäisen osan tarkistuksesta 22, jonka hyväksyimme valiokunnassa, ja hyväksymme loppuosan ja hyväksymme sen jälkeen vielä PPE:n tarkistuksen 9 korjataksemme juuri hylkäämämme ensimmäisen osan.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, haluan onnitella esittelijää hänen peräänantamattomuudestaan. Mietintö sisältää määräyksiä ympäristölle haitallisten tukien luetteloinnista ja asteittaisesta poistamisesta sekä ympäristöveroista tarkoituksenmukaisella kansallisella tai yhteisön tasolla.
Tämä kuten kaikki muu strategioihin liittyvä lainsäädäntö hyväksytään yhteispäätösmenettelyllä. Luonnonvarojen hallinnan ja käytön sekä jätehuollon parantaminen on olennaista, jos haluamme luoda kestävämmän tuotantomenetelmän ja kulutusmallin.
Ohjelma tukee sellaisten tukien uudistamista, joilla on ollut kielteisiä vaikutuksia ilmastoon. Siinä tarkennetaan ilmastonmuutoksen pysäyttämistä koskevaa tavoitetta mainitsemalla tiukemmat vähennystavoitteet Kioton toisella sopimuskaudella. Ohjelmalla pyritään myös vähentämään teollisen tuotannon kasvihuonepäästöjä kannustamalla kehittämään ympäristöystävällisiä vaihtoehtoja. Mietintö ei tietenkään ole täydellinen, mutta kaikki on kiinni sen konkreettisesta täytäntöönpanosta. Siksi toivonkin, että me kaikki kannattaisimme sitä.

Arvidsson, Cederschiöld, Grönfeldt Bergman ja Stenmarck (PPE-DE)
. (SV) Me, Ruotsin kokoomuspuoleen edustajat, olemme Euroopan parlamentin kuudennesta ympäristöä koskevasta yhteisön toimintaohjelmasta käydyssä ensimmäisessä ja toisessa käsittelyssä vastustaneet EU:n verojen käyttöönottoa ympäristö- ja energia-alalla.
Pysymme tässä periaatteellisessa kannassamme, vaikka olemmekin kannattaneet sovitteluehdotusta.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, tämä asia on tärkeä kaikille kansalaisille, mutta roskaposti on vaikeuttanut myös meidän työtämme täällä parlamentissa. Tästä on tuoreena esimerkkinä ravintolisiä koskevan direktiivin käsittely. Verts/ALE-ryhmä on puolustanut alusta lähtien "opt in" -järjestelmää, ja olen iloinen, että parlamentti hyväksyi sen, sillä mikään muu järjestelmä ei voi turvata tehokkaasti yksityisyyttä ja tietosuojaa.
Suhtauduimme kuitenkin kriittisesti siihen, että ehdotus suo jäsenvaltioille mahdollisuuden pakottaa sähköisten palvelujen tarjoajat säilyttämään henkilö- ja muita tietoja tietyn ajanjakson ajan. Äänestin tätä kohtaa vastaan. On täysin sietämätöntä, että sallitaan salakuuntelu muttei vahvisteta mitään suojatoimia tällaisen käytännön varalle. Siksi äänestin tätä vastaan.

Fatuzzo (PPE-DE).
Äänestin jäsen Cappaton mietinnön puolesta, vaikka sinä, Marco, pyysit äänestämään sitä vastaan! Miksi minä sitten äänestin sen puolesta? Yksityisyyden suoja on toki tärkeä asia, ja yksityiselämämme kunnioittaminen on tärkeää, mutta minä, Carlo Fatuzzo, olen yksityisyyden suojaa vastaan niiden lukuisten eläkeläisten tavoin, joiden kanssa olen puhunut tästä asiasta. Olen samaa mieltä, että kaikkien pitää saada tietää, mitä sanon, olen samaa mieltä, että kaikki saavat tietää siitä, mitä teen, olen samaa mieltä, että kaikki tietävät, minne menen. Sain sen vaikutelman, että tämän vuoksi äänestin mietinnön puolesta jos kaikki näkevät, mitä teemme ja saavat tietää siitä, ehkä silloin olemme hieman parempia, rehellisempiä ja vilpittömämpiä.

Cashman (PSE).
Arvoisa puhemies, brittiläiset Labour-puolueen jäsenet äänestivät tietojen säilyttämistä koskevien tarkistusten 46 ja 47 puolesta juuri siksi, että tässä on mielestämme onnistuttu löytämään oikea tasapaino rikosten selvittämisen ja kansalaisoikeuksien turvaamisen välillä. Tärkeitä ovat etenkin viittaus siihen, että kaikkien toimenpiteiden pitää olla asianmukaisia ja oikeassa suhteessa demokraattisessa yhteiskunnassa, sekä viittaus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 6 artiklan 1 ja 2 kohtaan sekä Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen antamiin tuomioihin ja ihmisoikeussopimukseen.

Gorostiaga Atxalandabaso (NI)
. (EN) Äänestin suositusta vastaan, sillä kompromissi on täysin vastoin EU:n perusoikeuskirjan 7 artiklaa, joka turvaa Euroopan kansalaisten yksityisyyden.
Olen hyvin pahoillani tästä suosituksesta, joka vie parlamentilta kaiken legitiimiyden maailman johtavana ihmisoikeuksien puolustajana.

Ludford (ELDR)
. (EN) ELDR-ryhmä äänesti sen puolesta, että tarkistuksesta 46 poistetaan osa, jossa jäsenvaltioille annetaan oikeus säilyttää tietoa. Täten annettaisiin hallituksille valta vaatia teleoperaattoreita ja Internet-palvelujen tarjoajia säilyttämään liikenne-, laskutus- ja sijaintitietoja lainvalvontaviranomaisten mahdollista käyttöä varten.
Emme pidä mahdottomana, että joitakin tietoja voitaisiin säilyttää turvallisuussyistä. Vastustamme kuitenkin sen sisällyttämistä direktiiviin, sillä asian suuria vaikutuksia sekä teollisuudenalaan että kansalaisoikeuksiin ei ole käsitelty tässä yhteydessä asianmukaisesti.
On vaarallista ja ennenaikaista tukea EU:n yleistä tietojen säilytysjärjestelmää osana tietoliikenteen sisämarkkinoiden lainsäädäntöpakettia. Näiden valtuuksien myöntämisestä pitäisi keskustella kansallisissa parlamenteissa, ja sen jälkeen niitä pitäisi käsitellä EU:n poliisi- ja rikoksentorjuntayhteistyön puitteissa siten, että kansalaisten oikeudet turvattaisiin.
Tänään äänestettävä säädös on sisämarkkinadirektiivi, joka on osa lainsäädäntöpakettia, jolla EU:n markkinat avataan kilpailulle ja tietoliikenneyhtiöille ja Internet-palveluntarjoajille luodaan tasavertaiset kilpailuedellytykset. Komission alkuperäisessä ehdotuksessa ei ollut mitään mainintaa tietojen säilyttämisen valtuuksista, jotka ministerineuvosto lisäsi yhteiseen kantaansa.

Mann, Erika (PSE)
. (DE) Äänestin kollegoideni Paciottin ja Palacion 15 artiklan 1 kohtaan liittyvää kompromissitarkistusta vastaan.
Hyväksytty 15 artiklan 1 kohtaan liittyvä tarkistus ja siihen liittyvä ehdotus jäsenvaltioiden velvollisuudesta ryhtyä toimiin esimerkiksi kansallisen turvallisuuden vuoksi eivät ole mielestäni tasapainoisia. Kansallisten lainsäätäjien valtuuksia tai velvollisuuksia tietojen tallentamiseen ei ole mielestäni rajoitettu tai määritelty riittävästi. Neuvoston tekemien muutosten ansiosta jäsenvaltiot voivat velvoittaa viestintäalan yritykset tallentamaan järjestelmällisesti kaikkien käyttäjien kaikki saatavilla olevat tiedot ja antamaan ne käytettäväksi virallisesta pyynnöstä. Tässä yhteydessä ei ole määritelty tärkeitä perusteita sille, mitä tietoja on tallennettava ja miten kauan, eikä sitä, kuka vastaa tietojen tallentamisesta ja käsittelystä johtuvista kuluista (jotka puolestaan riippuvat tietojen laajuudesta ja tallennusajasta). Asia jätetään jäsenvaltioiden päätettäväksi. Lisäksi ei ole määritelty, mitä velvoitteita, vastuukysymyksiä koskevia arvosteluperusteita ja turvallisuustoimia pitäisi noudattaa tietojen tallentamiseen velvoitettujen yritysten kohdalla.
Näitä kysymyksiä käsitellään nykyisin kolmannen pilarin yhteydessä. Tietojeni mukaan valmisteilla on puitepäätös tallentamisvelvoitteesta. Aihetta käsitellään lisäksi kaikkien asianosaisten (mm. tutkintaviranomaisten, viestintäalan yritysten, tietosuojaväen) kanssa komission aloitteesta perustetussa tietoverkkorikoksia käsittelevässä foorumissa (Cyber Crime Forum).
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Sähköpostin ja Internetin keksiminen tarjoaa tuntemattomia mahdollisuuksia muille kuin käyttäjälle itselleen. Kaikki, jotka haluavat ansaita rahaa häiritsemällä muita ihmisiä ja mainostamalla tavaroita, joita ihmiset eivät lainkaan kaipaa, voivat käyttää näitä keksintöjä hyväkseen. Tilanne muuttuu vielä pahemmaksi, jos vastaanottajan on itse maksettava jakelukustannukset voidakseen ottaa vastaan näitä ei-toivottuja mainoksia. On siis hyvä syy suojella kansalaisia oikeudellisesti ei-toivotulla informaatiolla pommittamista vastaan. Sen vastaanottaminen maksaa aikaa ja rahaa.
Puhuin jo 6. syyskuuta 2001 pidetyssä ensimmäisessä käsittelyssä sen puolesta, että käytettäisiin "opt in" -järjestelmää "opt out" -järjestelmän sijasta. Ehdotetun päätöksen myötä näyttää siltä, että tämä lopultakin saavutetaan. Olin myös päättänyt äänestää puolesta, kunnes ilmeni uusi ongelma. Tällä kerralla pahantekijä ei ole tunkeileva yksityinen voitontekijä vaan turvallisuudestaan huolestunut ja utelias viranomainen. Kirje- ja puhelinsalaisuus otettiin aiemmin käyttöön kansalaisten vapauden takaamiseksi, mutta kahden suuren ryhmän välinen kompromissi mahdollistaa nyt henkilötietojen suojan poistamisen. Kuuntelu ja yhteyksien rekisteröinti on ehkä joskus välttämätöntä äärimmäisissä rikostapauksissa. Se tapahtuu silloin tuomioistuimen päätöksellä, mutta siitä ei saa koskaan tulla tavanomaista asiaa.

Van der Laan (ELDR)
. (NL) Euroopan parlamentin Demokraatit 66 -puolueen ryhmä on iloinen siitä, että Euroopan parlamentti on valinnut kuluttajien edun ja hyväksynyt ei-toivotun sähköpostin kieltämisen yhteisötasolla. Ryhmä toivoo, että tämä Euroopan laajuinen kielto auttaa toteuttamaan roskapostin kiellon myös Euroopan ulkopuolella, erityisesti Yhdysvalloissa. Internet on nimittäin maailmanlaajuinen ilmiö, ja sen väärinkäyttöön voidaan parhaiten puuttua maailmanlaajuisesti.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, ympäristötiedon saatavuus on perusoikeus, ja olen iloinen, että esittelijä on pyrkinyt rajoittamaan luottamuksellisuuteen vetoamista. Sitä voidaan käyttää väärin siten, että sellaista tietoa, joka pitäisi julkistaa, salataan luottamuksellisuuden nojalla.
Mietinnössä mainitaan erikseen Internet ja se, että tieto- ja viestintätekniikan tuleva kehitys on otettava huomioon. Siinä vaaditaan jäsenvaltioita luomaan yleisölle avoimia tietokantoja, joissa ympäristöä koskevia asiakirjoja säilytetään. Tämä helpottaa tiedon hakua ja saantia ja on siksi myönteinen asia. Pyrkiessään palauttamaan mietintöön parlamentin alkuperäiset tarkistukset esittelijä on vahvistanut kansalaisten asemaa. Suhtaudun tähän erittäin myönteisesti, ja äänestin mietinnön puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Eläköön ympäristötieto! On erittäin tärkeää ja hyödyllistä, että kansalaiset heidän joukossaan vanhukset ja eläkeläiset saavat tietää kaiken ympäristöstä. Arvoisa puhemies, näin unta mietinnön esittelijästä, jäsen Korholasta, joka on, kuten tiedetään jäsen Grossetêten ohella, joka on ranskalaisella viehätysvoimallaan häikäissyt paitsi minut, myös monet muut yksi Euroopan kansanpuolueen kauneimmista neidoista. Siispä meidän kaunis jäsen Korholamme muista ryhmistä puhun sitten jossakin toisessa tilaisuudessa oli tässä unessani itse tiedotusluukulla jakamassa ihmisille tietoja ympäristöstä. Miten olisin siis voinut äänestää tätä direktiiviä vastaan? Niinpä äänestin oikein mielelläni sen puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, te olette tyyni ja rauhallinen, ja johdatte oikein hyvin kaikkia istuntoja, mutta ette voi kieltää, että jäsen Podestà, joka on tämän talousarviohanketta koskevan asiakirjan esittelijä, on varsin tasapainoinen toimiessaan puhemiehenä: hän on tyyni, rauhallinen, eikä suutu koskaan. Hän on niin tasapainoinen, että hän kuuluu juuri siksi budjettivaliokuntaan. Kuten tiedätte, tasapaino on vanhusten ja eläkeläisten avu, ja sen tähden äänestän oikein mielelläni jäsen Podestàn tasapainoisen mietinnön puolesta. Juuri tämän tasapainon ansiosta hän ansaitsee mielestäni toivon sitä hänelle tulevaisuudessa Euroopan parlamentin puhemiehen paikan, koska kuten tiedätte, tasapaino on paras hyve, joka parlamentin puhemiehellä voi olla.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, tässä jäsen Bradbournin asiakirjassa puhutaan Euroopan laajuisista liikenneverkoista. Mieleeni tuli, että Rooman imperiumin aikakautta muistellen Italiassa sanotaan, että "kaikki tiet vievät Roomaan". Koska olemme nyt Euroopan unionissa, meidän on nyt sanottava, että kaikki tiet vievät Brysseliin. Tulevaisuudessa on varmasti nykyistä paljon enemmän teitä, jotka vievät kaikkialta Brysseliin, mutta arvoisa puhemies, haluaisin muistuttaa, miten tärkeitä liikennekäytävät 5 ja 8 ovat, erityisesti käytävä 8, joka kuten tiedätte parlamentin valiokunnan ehdotuksissa yhdistää Etelä-Euroopan, Italian ja Adrianmeren Bulgarian kaupunkiin Varnaan Mustanmeren rannalla, koska ei riitä, että vahvistetaan pohjoinen-etelä-yhteyttä, vaan sama pitää tehdä myös itä-länsi-yhteyden kohdalla Etelä-Euroopassa.

Marques (PPE-DE)
. (PT) Onnittelen kollega Bradbournia erinomaisesta mietinnöstä, jolle annan täyden tukeni. Siitä käy ilmi suuri tekninen tietämys käsiteltäessä sellaista elintärkeää aihetta kuin Euroopan laajuiset verkot liikenteen alalla, jonka osalta haluaisin korostaa seuraavia asioita:
Euroopan markkinatalouksien yhdentymiseen tarvitaan Euroopan laajuisten verkkojen infrastruktuureja koskevaa politiikkaa.
Euroopan laajuiset verkot ovat kasvuun, kilpailukykyyn ja työllisyyteen tähtäävän eurooppalaisen politiikan kannalta elintärkeä väline, joilla vauhditetaan toimivia rajat ylittävien liikenneverkkojen markkinoita ja mahdollistetaan näin varsinaisten liikennealan markkinoiden luominen ja siten Euroopan kehittyminen.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Tällä mietinnöllä ennakoidaan osittain eurooppalaista liikennepolitiikkaa koskevaa valkoista kirjaa, joka tulee pian käsiteltäväksi. Suurimmaksi osaksi on kysymys siitä valitaanko ympäristö ja hyvinvointi vai etuoikeutettujen maksimaaliset liikevoitot ja individualismi. Jos haluamme toimia ympäristön ja hyvinvoinnin hyväksi, meidän on rajoitettava kauppatavaroiden tarpeettomia kuljetuksia ja huolehdittava siitä, että jäljelle jäävästä henkilö- ja tavaraliikenteestä mahdollisimman pieni osa tapahtuu autolla tai lentokoneella. Silloin on tärkeää investoida valikoidusti pitkän matkan rautatieliikenteen uudenaikaistamiseen ja väheksyttyjen vesireittien pullonkaulojen poistamiseen.
Se, joka sitä vastoin haluaa toimia etuoikeutettujen hyväksi, haluaa lisää ja suurempia lentoasemia sekä lisää ja leveämpiä moottoriteitä. Mielestäni on myönteistä, että Euroopan komissio oli enemmän kuin aiemmin taipuvainen painottamaan ympäristöä, maankäyttöä ja suojelua liikakuormitusta vastaan. Euroopan parlamentin enemmistö yrittää nyt tehdä tämän tyhjäksi vaatimalla, että on investoitava enemmän ja että rautatie- ja vesiliikennettä ei saa suosia maantie- ja lentoliikenteeseen nähden. Seurauksena on se, että meillä on pian liikakapasiteettia moottoriteillä ja lentoasemilla, jotka on tarkoitettu ainoastaan sitä varten, että yritysten voidaan yhä uudelleen antaa valita niille tietyllä hetkellä edullisimmat liikennemuodot.

Miguélez Ramos (PSE)
. (ES) Aragónin itsehallintoalueella asuu lähes 1 200 000 asukasta, 44,8 asukasta neliökilometriä kohden. Yhdessä sen kolmesta provinssista, Teruelissa, jonka vaivaiset 140 000 asukasta ovat hajaantuneet 14 785 km²:n alueelle yli 1000 m:n korkeuteen, asuu kuitenkin keskimäärin vain 9,3 asukasta neliökilometriä kohden. Tämä väestön epätasainen jakautuminen, jota vääristää pääkaupunki Zaragozan suuri väestökeskittymä, on johtanut siihen, että alue on jätetty tavoitteeseen 1 kuuluvien alueiden ulkopuolelle. Tässä provinssissa, jossa on kolme toimivaa lämpövoimalaa, kärsitään sitä paitsi merkittävästi kaivoksien lopettamisesta aiheutuneesta kriisistä.
Aluehallintoviranomaiset arvioivat, että mikäli Teruel liitettäisiin Euroopan suurnopeusraiteiden reitteihin, tarkemmin sanottuna Madridin ja Levanten välisen suurnopeusjunan reitille, alue tulisi lähemmäs Välimeren altaan keskusta, mikä vaikuttaisi merkittävästi sen kehittymiseen ja viime vuosikymmenten aikana kertyneen viestintävajeen korjaamiseen entiselleen.
Pyydän neuvostoa ja parlamenttia ottamaan huomioon tämän tilanteen sekä maantieteellisen eristyneisyyden ja väestökadon aiheuttamat turmiolliset seuraukset provinssissa.

Pittella (PSE)
. (IT) Tuen Bradbournin mietintöä, koska se on ensimmäinen vaihe tarkistusprosessissa, joka koskee yhteisön suuntaviivoja Euroopan laajuisten verkkojen kehittämiseksi liikenteen alalla. Tulevaisuuden kannalta meidän on pyrittävä tekemään perusteellinen tarkistus kyseessä olevasta politiikasta, sekä tämän politiikan aktivointimenettelyjen kannalta viittaan tällä tämän politiikan rahoitusmenetelmiin ja yksityisen alan osallistumiseen että Euroopan laajuisten verkkojen linjojen kannalta. Tässä kohdin on sanottava, että pohjoinen-etelä-linjaa on vahvistettava ottamalla huomioon unionin laajentuminen Kaakkois-Eurooppaan.

Titford (EDD)
. (EN) Komission kertomuksesta saa sellaisen kuvan, etteivät rajat ylittävä liikenne ja tavaroiden vapaa liikkuvuus Euroopassa olisi mahdollisia ilman EU:ta.
Lienee turha sanoa, että hallitukset voivat tehdä vapaasti yhteistyötä liikenteen alalla - ja useilla muilla aloilla - joutumatta luovuttamaan valtuuksiaan ylikansalliselle viranomaiselle, jota ei ole valittu vaaleilla.
Erityisen vastenmieliseksi hankkeen tekee kuitenkin komission kertomuksen voitonriemuinen julistus:
"Viime vuosikymmenen laajat, rajat ylittävät hankkeet, kuten Englannin kanaalin alitse kulkeva tunneli, Brysselin ja Pariisin välinen suurnopeusjuna tai Ruotsin ja Tanskan välinen silta/tunneli osoittavat Euroopan unionin kansalaisille, että Euroopan yhdentyminen on käynnissä."
Toisin sanoen, kuten kaikessa muussakin, mihin komissio koskee - tai pikemminkin, mihin se työntää sormensa - taka-ajatuksena on poliittinen yhdentyminen. Tämä ei ole ainoastaan vastenmielistä, se on myös vaarallista. Milloin komissio ja sen kumppanit tajuavat, että niiden pyrkimys kaapata itselleen lähes kaikki toiminta Euroopassa aiheuttaa Le Penin ja Fortuynin ilmentämän vastareaktion? Huomattavasti vähemmän yhdentymistä ja paljon enemmän nöyryyttä olisi hyväksi meille kaikille.

Wuermeling (PPE-DE)
 - (DE) Olen erittäin iloinen päätöksestä, joka koskee Fichtelgebirgen moottoritien ottamista mukaan Euroopan laajuisiin verkkoihin. Itälaajentuminen ei saa pysähtyä liikenneruuhkiin. Raja-alueet voivat hyötyä valtavasti laajentumisesta. Samanaikaisesti on luotava tehokkaita liikennereittejä, jotta vältettäisiin ruuhkautuvan liikenteen aiheuttamat vaikutukset. Rajat ylittävän liikenteen odotetaan sentään kaksinkertaistuvan.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin Carmen Cerdeira Mortereron ehdotuksen puolesta, eli näin ollen torjuin ehdotuksen yksityisen poliisin yhteysverkoston perustamisesta Euroopassa. Olen kuitenkin pahoillani, etten voinut äänestää sellaisen direktiivin puolesta, jolla organisoitaisiin yksityinen poliisi Euroopassa. Toivon tästä huolimatta, että pian saamme Euroopassakin oman eurooppalaisen Sherlock Holmesin, Nero Wolfen, Tom Ponzin, koska he voisivat valvoa, ettei varkauksia tapahdu. Arvoisa puhemies, siis mitä varkauksia? Tietenkin niitä varkauksia, jotka kohdistuvat eläkeläisten juuri nostamiin eläkerahoihin, jotka ovat usein ns. käsilaukkuvarkauksien kohteena, joita ei saisi enää tapahtua. Kannatan siis eurooppalaisia yksityistutkimuksia, ja toivon voivani äänestää pian sellaisen direktiivin puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, suoritimme äänestyksen ja päätimme hylätä jäsen Sérgio Sousa Pinton asiakirjan, koska siinä ei kunnolla organisoida eurooppalaista poliisia, ja käytännössä siinä ehdotetaan samanlaista laitosta kuin Euroopan poliisiakatemia. Minä haluaisin, että kansallisten poliisivoimien rinnalle luotaisiin oikeat, tehokkaat ja vahvat eurooppalaiset poliisivoimat. Samoin kuin Amerikan yhdysvalloissa joskus he tekevät jotakin hyvää on FBI, Euroopankin pitää saada oma liittovaltion poliisinsa, mutta sen on oltava toimiva poliisi, joka ei tuhlaa rahaa ja joka on kansalaisia lähellä. Vaikka tämä poliisi olisikin eurooppalainen, sen on oltava myös Euroopan kansalaisten poliisi.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin mietinnön puolesta. Miten voisin selittää, miksi tein näin? Näin unta, että minusta oli tullut suuri julkisuuden henkilö. Jäsen Fatuzzo ei ollutkaan pelkkä Euroopan parlamentin jäsen, vaan hän oli suuri valtionpäämies. Kiersin ympäri Eurooppaa, ja kukahan minua mahtoi suojella? Kuinka ollakaan, minua suojeli juuri mietinnön esittelijä The Earl of Stockton, joka saattaa tällä hetkellä kuunnella minua toimistossaan. Haluaisinkin nyt sanoa hänelle, että vaikka hän ei ehkä tiedäkään tätä hän muistuttaa italialaisen elokuvan kuuluisaa näyttelijää Bud Spenceria, joka on tunnettu siitä, että hän on vahva, hyvä kaikkia pahoja kohtaan ja hänellä on paljon fyysistä voimaa. Hän on siis täydellinen henkilö suojelemaan julkisuuden henkilöitä. Tämän vuoksi äänestin erittäin mielelläni tämän asiakirjan puolesta.

Gollnisch (NI)
. (FR) Kaikissa eurooppalaista poliisia, Europolia, koskevissa mietinnöissä on menetelty samalla tavalla: sisäisen turvallisuuden ja rajatylittävän poliisilaitoksen alalla valta halutaan siirtää jäsenvaltioilta Euroopalle. Euroopan yhteisön toimivalta laajenee nyt harppauksin, ja toissijaisuusperiaate kierretään järjestelmällisesti unionin alati kasvavan toimivallan hyväksi.
Eurooppalaisten verkostojen ja virastojen lisääntyminen, jota nyt todistamme ja joka on vasta alullaan, on aivan suhteeton.
Toimivaltojen sotkeutuminen, tehtäväkenttien rajojen puuttuminen, eurooppalaisten elinten henkilöstön asema?kaikki on epämääräistä, monimutkaista, ja loppujen lopuksi mikään ei toimi. Toimielintemme ja suvereniteettiemme polkemista jatketaan kuitenkin hintaan mihin hyvänsä ja tuhoista piittaamatta. Täten olemassa olevien Euroopan oikeudellisen verkoston, Euroopan poliisiakatemian ja Euroopan rikoksentorjuntaverkoston ohelle Eurooppa haluaa luoda julkisuuden henkilöiden suojeluverkoston, Euroopan syyttäjäviranomaisen, EU:n rikoslain ja mitä vielä?
Meidän on torjuttava tämä kansallisen poliisin, turvallisuuden ja oikeuden kadottaminen yhtenäisen eurooppalaisen poliisin, eurooppalaisen turvallisuuden ja eurooppalaisen oikeuden tieltä.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Espanjan hallituksen aloitteet ovat merkillisiä. Sen painopisteisiin ei kuuluu ainoastaan mahdollisimman suuren alueen järjestäminen kalastusta varten, ympäristötoimenpiteiden rajoittaminen, Ebro-joen johtaminen Murciaan tai Gibraltarin liittäminen Espanjaan vaan ilmeisesti myös alistavan väkivallan organisoiminen. Kannattaessaan EU:n poliisialan instituuttia, EU:n tukea yksityisille turvallisuuspalveluille ja julkisuuden henkilöiden rajatylittävää suojelua Espanjan hallitus suuntautuu kohti feodaalista diktatuuria, joka muistuttaa Etelä-Amerikan perinnettä. Siellä poliitikot, virkamiehet, sotilashenkilöt ja suuryrittäjät piiloutuvat vanhastaan muurien ja aitojen taakse ja käyttävät aseistautuneita henkivartijoita. Nämä esteet suojelevat heitä mahdollisimman tehokkaasti ärsyyntyneeltä tavalliselta kansalta, ja samalla lainsäädäntö tukee heidän itse valitsemaansa eristystä. Sen sijaan että kaikkien ongelmat ratkaistaisiin, ratkaistaankin ainoastaan rikkaiden ja mahtavien ongelmat, ja muiden, siis väestön suuren enemmistön, ongelmat lisääntyvät.
Saammeko EU:hun samantyyppisen lainsäädännön, jolloin eurooppalaisista turvallisuussäännöistä tulee tärkeämpiä kuin suppeammista kokemuksista kansallisella tai alueellisella tasolla? Kansalaisvapauksien ja -oikeuksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta katsoo oikeutetusti, että EU:n verkoston ei pidä mennä määrittelemään, kuinka paljon aseistautuneita virkailijoita on käytettävä ja millainen etuoikeus julkisuuden henkilöiden saattueiden on saatava liikenteessä, ja hylkää suurimmaksi osaksi myös muut Espanjan ehdotukset.

Berthu (NI)
. (FR) Äänestimme Europolin sisällyttämistä Euroopan unionin toimielinjärjestelmään koskenutta Euroopan parlamentin suositusta vastaan, koska sillä pyritään siirtämään Europol puhtaasti hallitusten välisestä yhteydestä, johon se yleissopimuksen mukaan kuuluu, epämääräiseen asemaan kolmannessa pilarissa, yhteisön näkökohtien värittämään hallitusten väliseen yhteyteen, josta se voitaisiin myöhemmin yhteisöllistää täydellisesti.
Toimenpide on mielestämme oikeudellisesti moitittava: Euroopan parlamentti ehdottaa todellakin, että neuvosto korvaisi automaattisesti yleissopimuksen (joka on erityinen sopimus) 34 artiklan 2 kohdan c alakohdan oikeusperustalla, joka kuuluu perustamissopimukseen ja mahdollistaa joissakin tapauksissa päätöksenteon määräenemmistöllä. Tällainen sopimuksen luonteen ja oikeudellisen vaikutuksen muuttaminen ei kuitenkaan ole mahdollista ilman kansojen ratifiointia. Toimenpide on siis myös poliittisesti kehno: näin perustavassa asiassa ei - kuten ei missään muussakaan - voida lähteä muuttamaan kansojen päätöksiä niiden selän takana.
Tällainen käyttäytyminen Euroopan parlamentin taholta ei lupaa hyvää siitä, miten se kunnioittaisi kansoja, jos sille myönnettäisiin enemmän valtaa.

Korakas (GUE/NGL)
. (EL) Espanjan ja Belgian esittämässä aloitteessa ja käsiteltävässä mietinnössä tavoitellaan muutoksia Europol-yleissopimukseen ilman kansallisten parlamenttien hyväksyntää ja ratifiointia. Näillä muutoksilla pyritään laajentamaan Europolin "operatiivisia" tehtäviä.
Yleissopimukseen kirjattu Europolin toimivalta (tietojen kokoaminen, analysointi ja vaihtaminen) ei selvästikään enää vastaa EU:n nykyisiä tarpeita nopeuttaa koneiston ja järjestysvallan militarististen mekanismien lujittamista. Europolin toimivaltaa on laajennettu, eikä yhtäkään vakavan rikollisuuden muotoa (niin sanottu terrorismi mukaan luettuna ) ole jätetty sen toimivallan ulkopuolelle. Sekään ei kuitenkaan näytä riittävän.
Syyskuun 11. päivän tapahtumiin vedoten pyritään jälleen kerran siihen, että Europolin tehtävät muuttuisivat luonteeltaan selkeästi poliisiviranomaisten ja virkavallan tehtäviksi. Näin sen toimivalta olisi sama, tai - kuten FBI:n - suurempi kuin vastaavien kansallisten elinten. Siksi yleissopimusta halutaan muuttaa. Espanjan ja Belgian aloitteessa ehdotetaan tämän muutoksen toteuttamista neuvoston (yksimielisellä) päätöksellä. Deprez'n mietinnössä sitä vastoin edetään pidemmälle, kun siinä esitetään yleissopimuksen muuttamista neuvoston ?päätökseksi?, jotta sitä voitaisiin milloin tahansa muuttaa pelkällä neuvoston määräenemmistöpäätöksellä.
Kreikan kommunistisen puolueen (KKE) Euroopan parlamentin jäsenet äänestävät näitä kahta asiakirjaa vastaan, sillä niiden päämääränä on yhdenmukaistaa Europolin toiminta siten, että se vahvistaisi vallankäytön mekanismeja, rajoittaisi demokraattisia vapauksia ja vainoaisi kansalaisliikkeiden toimintaa.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jäsen Deprez'n mietinnössä viitataan Europolin henkilökuntaan sovellettavien peruspalkkojen ja korvausten mukauttamiseen. Arvoisa puhemies, te tiedätte, että äänestin tämän mietinnön puolesta, toisin sanoen tätä ehdotusta vastaan, koska ongelmana tässä on korotuksen määrä: Europolin palkkoja korotetaan 5,2 prosenttia, eikä 4,3 prosenttia, kuten esittelijä ehdottaa. Olisin äänestänyt ehdotuksen puolesta, jos siihen olisi sisältynyt "Fatuzzon mukainen korvaus": äänestäisin siis ehdotuksen puolesta, jos vahvistettaisiin, että kaikille tulkeille, jotka joutuvat olemaan täällä, koska jäsen Fatuzzo antaa niin usein äänestysselityksiä, sekä puhemiehistölle ja itse puhemiehelle maksettava korvaus kaksinkertaistettaisiin, sillä se olisi asianmukainen korvaus, koska he joutuvat kuuntelemaan jäsen Fatuzzon lukuisia äänestysselityksiä.

Berthu (NI)
. (FR) Deprez'n Europolia koskevissa mietinnöissä on vajottu täyteen epäjohdonmukaisuuteen. Vähän aikaa sitten Euroopan parlamentti moitti ankarasti Espanjan ja Belgian hallituksia, jotka eivät edes ole mitenkään maltillisesti federalistisia, yhteisötunteen puutteesta: ne olivat epäonnekseen halunneet kunnioittaa tekstejä, joissa Europol asetetaan hallitusten välisten suhteiden yhteyteen. Kyse oli eräänlaisesta veljesten kiistasta lainoppineiden federalistien ja ideologisten federalistien välillä.
Deprez'n toisessa mietinnössä neuvosto, joka kiistää oikeutetusti parlamentin toimivallan Europolin talousarvion alalla (joka rahoitetaan suoraan jäsenvaltioiden rahoitusosuuksilla), konsultoi oma-aloitteisesti parlamenttia mitättömässä rahoitusta koskevassa kysymyksessä elimen henkilöstön mahdollisesta palkankorotuksesta. Pidätyimme äänestämästä, sillä Euroopan parlamentilla ei ole mielestämme asiassa toimivaltaa.
Tämä kaikki osoittaa, että Europolin asema pitäisi selventää ja vakiinnuttaa. Meidän mielestämme se ei kuulu sen enempää puhtaasti hallitusten väliseen pilariin kuin yhteisön pilariinkaan vaan parlamenttien väliseen pilariin, joka pitäisi luoda ja jossa kansalliset parlamentit työskentelisivät verkostona. Tällöin Europolin toimintaa seurattaisiin nykyisten tarkastusten lisäksi yleiskokouksessa, joka koostuisi kansallisten parlamenttien edustajista.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin kivihiiliteollisuuden valtiontuen puolesta, koska kyseinen teollisuus tarvitsee todellakin Euroopan taloudellista tukea, mutta en voi olla vaikenematta siitä, että minä itse ja myös eläkeläispuolueesta vastuussa olevana henkilönä kannatan ydinenergiaa. Haluaisin, että kaikissa Euroopan valtioissa ryhdyttäisiin jälleen rakentamaan turvallisia tietysti turvallisia ydinvoimaloita. Energiaongelma voitaisiin mielestäni ratkaista vain niin, että kaikkialla Euroopassa otettaisiin päättäväisesti uudelleen käyttöön ydinvoimalat, toistan, turvalliset tai pikemmin huipputurvalliset ydinvoimalat. Erityisesti ehdokasvaltioiden ydinvoimalat on tarkastettava, ja niiden pitää ne voidaan tarvittaessa panna valvontaan pysyä toiminnassa.

Caudron (PSE)
. (FR) On syytä muistuttaa, että Euroopan rakentaminen alkoi hiilestä ja teräksestä. Kuusi perustajavaltiota päätti sodan jälkeen yhdistää teräksen- ja hiilentuotantonsa. Näin syntyi 18. huhtikuuta 1951 Euroopan hiili- ja teräsyhteisö (EHTY:n perustamissopimus). EHTY:n perustamissopimus tehtiin 50 vuodeksi sen voimaantulosta, sen voimassaolo päättyy siis 23. heinäkuuta 2002. Suunnitelmien mukaan teräksen ja hiilen oli tarkoitus olla perustamissopimuksen voimassaolon päättymisen jälkeen samassa asemassa kaikkien muiden teollisuustuotteiden kanssa, etenkin kilpailupolitiikan kannalta.
On kuitenkin selvää, että ilman taloudellisia tukitoimenpiteitä suuri enemmistö Euroopan kivihiiliteollisuudesta olisi tuomittu katoamaan erittäin lyhyellä aikavälillä. Suurin osa yhteisön hiilentuotannosta ei todellakaan kilpaile eikä sen pitäisikään kilpailla kolmansista maista peräisin olevan tuonnin kanssa.
Energiahuoltostrategiaa koskevassa vihreässä kirjassa on otettu nämä seikat huomioon. Siinä esitetään vähimmäistuotantokapasiteetin säilyttämistä, sillä hiili on merkittävä omalta alueelta saatava, vakaa ja varma pitkän aikavälin energialähde.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, luettuani Konradin mietinnön moottoriajoneuvoalan kaupallisista sopimuksista ja jälleenmyyjien edustuksesta, minun on sanottava, että minulla on unelma: en nähnyt unta, mutta minulla on unelma. Vaikka en olekaan enää aivan nuori, koska olen eläkeläispuolueen edustaja, haaveissani on ostaa unelmieni auto, joka on Peugeot 206 CC, avokattoinen urheiluauto, ja haluaisin, että tämä unelma toteutuisi paitsi minun myös kaikkien eläkeläisten vuoksi. Konradin mietintö vie lähemmäksi tuon unelman toteutumista, koska sen myötä kaikkien Euroopassa myytävien moottoriajoneuvojen hintaa lasketaan. Äänestin siis mietinnön puolesta siinä toivossa, että unelmastani tulisi näin totta.

Ebner (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluaisin todeta kollega Konradin autojen jakelun ja huollon vapauttamista koskevasta mietinnöstä, että olen erittäin mielissäni komission ja komission jäsen Montin aloitteista. Siksi olen pyrkinyt esittelijän kanssa löytämään uusia keinoja ja tekemään ehdotuksia, jotka on osittain sisällytettykin mietintöön, kuluttajien auttamiseksi tukemalla tervettä kilpailua ja ennen kaikkea pienten ja keskisuurten yritysten, pienempien ja heikompien kauppakumppanien tukemiseksi. Se on minusta välttämätöntä. Tiettyjen monopolitilanteiden säilyttämiseen tähtäävä lobbaus ja poliittiset väliintulot eivät ole olleet oikeutettuja. Toivon, että hyväksytty kompromissi muodostaa tulevaisuudessa perustan tämänsuuntaisten toimien jatkamiselle.

Caudron (PSE)
. (FR) Tässä on kyse Euroopan parlamentin valiokunta-aloitteisesta mietinnöstä komission ehdotuksesta, joka tähtää autoteollisuuden markkinoiden asteittaiseen avaamiseen.
Autoteollisuudelle myönnetty ryhmäpoikkeus kilpailusäännöistä päättyy todellakin syyskuussa 2002.
Tätä komission ehdotusta olisi tarkoitus soveltaa vuoteen 2010 asti. Sillä pyritään väljentämään jälleenmyyjien ja valmistajien välistä kytköstä, sallimaan erimerkkisten ajoneuvojen myyminen samoissa tiloissa, mahdollistamaan aliurakkasopimusten tekeminen autojen huolto- ja korjauspalveluista rajoittamatta kuluttajien oikeuksia sekä velvoittamaan valmistajat toimittamaan teknisiä tietoja riippumattomille autonkorjaajille, joille pitäisi antaa mahdollisuus hankkia varaosia.
Vaikka parlamentin jäsenet ovatkin yleisesti katsoen yhtä mieltä komission kanssa, he ovat esittäneet tarkistuksia, joilla pyritään varmistamaan jälleenmyyjien oikeusturva ja rajoittamaan täydellisen kilpailun vaikutuksia.
Mietinnössä ehdotetaankin täten asetusluonnokseen useita tarkistuksia, jotka koskevat jälleenmyyjien ja autonkorjaajien välistä kytköstä, erimerkkisten ajoneuvojen myymistä samassa paikassa, varaosia, laillisia sopimuksia ja uuden järjestelmän soveltamisen aikataulua.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Moottoriajoneuvoalalla on tähän asti sovellettu teollisuuteen, jakeluun ja huoltoon joitakin vertikaalisia sopimuksia, ja alalla on noudatettu ryhmäpoikkeusasetusta, jotta vältettäisiin kilpailupolitiikkaa koskevan 81 artiklan periaatteiden soveltaminen.
Tämä ryhmäpoikkeusasetus on nyt lopuillaan ja valmisteilla on alan vapauttaminen vain vuoden pituisen siirtymäjakson jälkeen. Tähän asti teollisuus on siis valvonut tiukasti alan markkinoita jälleenmyyntiä koskevien yksinoikeussopimusten ja alkuperäisten osien yksinoikeudella tapahtuvan jakelun ja huoltotakuun kautta. Kun ala avataan kilpailulle, on mahdollista, että esimerkiksi laajat jakeluyritykset myyvät autoja, että jälleenmyyjät myyvät useita merkkejä ja että teknisten tietojen luovuttamisesta muille osien valmistajille ja korjaamoille tulee pakollista, jotta valmistuksen ja huollon aloilla olisi kilpailua.
Myös Euroopan myyntimarkkinat halutaan vapauttaa, ajoneuvoveroa koskevista ongelmista huolimatta, sillä alueita koskevilla kansallisilla rajoituksilla ja sopimuksilla ei ole sen jälkeen enää merkitystä. Niinpä kuluttajat voivat hyötyä alhaisemmista hinnoista samoin kuin jotkut jälleenmyyjät ja jakeluyritykset, mutta pienemmät jälleenmyyjät, joilla ei ole yksinmyyntioikeutta, voivat jäädä ilman myyntimahdollisuuksia. Suuntauksena lienee jälleenmyyjien keskittyminen. On laskettu, että markkinoilta voi kadota 20 prosenttia jälleenmyyjistä, mistä syystä työpaikat vähenisivät. Tämän takia emme kannata mietintöä.

Hortefeux (PPE-DE)
. (FR) Olen iloinen, että komissio on säilyttänyt tämän alan erityisen poikkeusasetuksen periaatteen. Autot ovat todellakin hyödyke, joka on kallis ja erittäin tekninen mutta joka myös liittyy kuluttajan kannalta niinkin olennaisiin asioihin kuin turvallisuus ja ympäristönsuojelu.
Pidän erittäin tärkeänä, että kilpailu säilytetään kovana. Toivon kuitenkin komissiolta tiettyä varovaisuutta, sillä autojen jälleenmyyntiverkostot ovat koko Euroopassa hauraita, ja niiden säilyttäminen on kuluttajien edun mukaista.
Vaalipiirilläni Ranskassa, Auvergnen alueella, on paljon etuja, mutta se joutuu myös kohtaamaan paikallisen talouskehityksen vaikeudet, ja siksi tiedän, kuinka tärkeä huoltamo- ja jälleenmyyntiverkostojen pysyvyys on paitsi siksi, että ne edistävät alueiden talouden elinvoimaa etenkin nuorten työllistämisen ja koulutuksen kautta, niin myös siksi, että ne tarjoavat kuluttajille turvallisuutta ja lähipalveluja.
Tästä syystä toivon, että alueen käsite säilytetään eikä sijaintilauseketta kyseenalaisteta, ellei tätä todeta välttämättömäksi vuonna 2005 tehtävässä täsmällisessä arvioinnissa.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Martin, David W. (PSE)
. (EN) Suhtaudun myönteisesti komission ehdotuksiin automarkkinoiden uudistamiseksi.
Pahoittelen, että jotkin osat jäsen Konradin mietinnössä vesittävät komission suunnitelman. Autoilijat Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muualla EU:ssa ovat jo liian pitkään maksaneet liian paljon uusista autoista ja kärsineet rajoittavista käytännöistä huoltopalvelun ja varaosien alalla.
Kehotan komission jäsen Montia kiirehtimään uudistusta.

Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Euroopan unionin ja Latinalaisen Amerikan välisessä huippukokouksessa havaittiin, että EU:n ja USA:n väliset näkemyserot - kun ei oteta huomioon kahden imperialistisen suurvallan välisiä erimielisyyksiä - ovat varsin vähäisiä. Näin siitäkin huolimatta, että EU pyrki tekemään pesäeroa USA:n näkemyksiin. Yhteisessä tiedonannossa ei sanallakaan mainita USA:n Kuuban saartoa, rauhanprosessin päättymistä Kolumbiassa eikä USA:n johtamaa Kolumbia-suunnitelmaa tai sen laajentamista. Tiedonannossa ei myöskään viitata vallankaappausyritykseen Venezuelassa, eikä EU katsonut edes aiheelliseksi pahoitella aikaisempaa myönteistä suhtautumistaan vallankaappaajiin. EU myös mitä ilmeisimmin tukee Argentiinan hallituksen kansalaisia vastaan suunnattuja toimia ja on huolissaan Argentiinan mahdollisesta irrottautumisesta Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) kahleista.
Tiedonannossa voidaan myös selkeästi havaita pyrkimys helpottaa entisestään eurooppalaisen pääoman tunkeutumista Latinalaiseen Amerikkaan. Sen sijaan että EU auttaisi näitä valtioita rakentamaan talouttaan, se tyytyy esittämään niille uusliberalistisen politiikan soveltamista ja vapaakauppasopimusten solmimista. Se pyrkii myös voimakkaasti saamaan nämä valtiot mukaan niin sanottuun terrorismin vastaiseen taisteluun, piittaamatta kansalaismielipiteistä Porto Alegren ja Sao Paolon foorumeilla.
Madridin laajoissa mielenosoituksissa havaittiin selvästi kansalaisten voimakas taistelutahto ja syvä paheksunta Euroopan pääoman toimintaa kohtaan. Latinalaisen Amerikan kansat eivät voi odottaa EU:lta mitään hyvää, sillä sen politiikka ei tarjoa todellisia vaihtoehtoja USA:n näkemyksille.

Modrow (GUE/NGL)
- (DE) Madridin huippukokous oli epäilemättä poliittisesti tärkeä, sillä sinne kokoontuneet valtiot edustivat noin 870:tä miljoonaa ihmistä ja neljännestä YK:n valtioista. Joistakin osittaisista onnistumisista, kuten Chilen ja Meksikon kanssa solmituista assosiointisopimuksista, huolimatta vuoden 1995 Rion huippukokouksen jälkeinen tase ei ole vaikuttava; epäilen, johtaako Madridin huippukokous kaikista tahtoa ilmaisevista lausumista huolimatta EU:n ja Latinalaisen Amerikan ja Karibian maiden suhteiden laadulliseen parantumiseen, jos ei arvioida asiallisesti ja rakentavasti kolmea asiaa.
1. Latinalainen Amerikka on Euroopalle mielenkiintoinen kauppakumppani. Pelkästään Saksan kauppaylijäämä sen kanssa on 3 miljardia euroa. Varsinainen hyödynsaaja on kuitenkin Yhdysvallat, joka pyrkii hyödyntämään geostrategisia ja taloudellisia etujaan ja turvaamaan ne ulkoiselta kilpailulta ALCA-vapaakauppa-alueen avulla. Eurooppa vahingoittaa itseään, jos se jättää Latinalaisen Amerikan vastaväitteittä ja vaihtoehdoitta Pohjois-Amerikan konsernien ja pankkien valtapiiriin.
2. Hillitsemättömän globalisaation kielteiset seuraukset näkyvät kaikkein selvimmin juuri Latinalaisessa Amerikassa. Siitä kertoo laajojen kansanosien lisääntyvä kurjistuminen aina keskiluokkaan asti sekä Argentiinan rahoitus- ja valtionkriisi. Porto Alegressa kokoontuva Maailman sosiaalifoorumi on muodostanut vastavoiman, jonka vaikutus säteilee Eurooppaankin.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat Doyle ja Purvis, kysyn teiltä, jotka olette mielellänne paikalla kuuntelemassa minua henkilökohtaisesti, miksi äänestin jäsen Fiorin mietinnön puolesta. En äänestänyt sen puolesta vain siksi, että hän on suuri maatalouden asiantuntija hän on toiminut Lombardian alueen maataloustoimen johtajana enkä vain hänen nimensä, Fiori (kukat), vuoksi, joka sopii niin hyvin hänen kykyihinsä, joilla hän muuttaa Euroopan maatalouden niin, että se on pian kukkeimmillaan, vaan koska näin viime yönä unta, että kaikkien muiden asioiden lisäksi jäsen Fiori oli Raamatun Joosef, joka tulkitsi unia ja onnistui näin saamaan viljaa Egyptin nälänhädän aikoina. Hyvä Fiori, niinpä toivon, että sinä voisit hankkia meille seitsemäksi vuodeksi lihavia lehmiä!

Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, yhteinen maatalouspolitiikka ei voi pysyä muuttumattomana, sen on mukauduttava uusiin oloihin. Kaikkien maatalouspolitiikkaan liittyvien ehdotusten on kuitenkin noudatettava perustamissopimuksen 32 ja 38 artiklaa ja etenkin 33 artiklan tavoitteita, eli niissä on varmistettava maataloustuotannon järkiperäinen kehittäminen ja taattava "maatalousväestölle kohtuullinen elintaso". Niihin ei saa liittyä mitään yhteisen maatalouspolitiikan palauttamista kansalliselle tasolle, mikä selittää äänestyskäyttäytymiseni. Olisin huolestunut kaikista sellaisista budjettiratkaisuista, joiden seurauksena osa viljalle maksettavasta tuesta siirrettäisiin valkuaiskasvien tuotannon kannustimiin, kuten 31 kohdassa on esitetty. Kesantomaan käyttäminen näiden viljakasvien viljelyyn voisi vaarantaa WTO:n tukijärjestelmän mukaisen Blue Box -aseman ja johtaa kesantomaiden tuotannon muuttamiseen siten, että valkuaiskasvien viljelyalaa käytettäisiin viljan tuotannon lisäämiseen.
Vastustan myös 32 kohdassa esitettyä paluuta öljykasvien korkeampiin hehtaarikorvauksiin, sillä tämä tarkoittaisi paluuta Uruguayn kierroksen yhteydessä Blair House -sopimuksella EU:hun asetettuun öljykasvien tuotannon 4,9 miljoonan hehtaarin rajoitukseen.
Arvoisa puhemies, 35 kohdan merkitys on epäselvä. Peltokasvien viljelyalan tuet perustuvat kiinteään hintaan tonnia kohti, jota sovelletaan koko EU:ssa ja jossa on eroja vain kunkin jäsenvaltion tai alueen aiempien satojen mukaan, jotta nämä maksut pidetään tuotannosta erillään. Yhtenäisen tukimäärän soveltaminen haittaisi pohjoisia alueita kuten Irlantia, jossa on perinteisesti ollut suuret sadot.
On vaikea päätellä, mitä 43 kohdassa on haettu. En kannata tiiviimpää puuttumista mihinkään tuotteisiin, etenkään hedelmä- ja vihannestuotteisiin, eikä kannata komissiokaan. Tuki pitäisi kanavoida entistä vahvempien tuottajajärjestöjen kautta.

Berthu (NI)
. (FR) Kannatimme Fiorin mietintöä, joka on yleisesti katsoen maataloutemme edun mukainen, mutta olemme samalla järkyttyneitä komission jäsen Fischlerin etukäteen antamasta ilmoituksesta, joka taas on aivan toisen suuntainen.
Täällä on todellakin moitittu presidentti Bushin "Farm Billiä" (joka korottaa Yhdysvaltojen maatalouden tukia 80 prosentilla vuosina 2002-2007), mutta se on tehty niiden vapaakaupan pyhien periaatteiden nojalla, jotka muodostavat WTO:n peruskirjan. Tämä on mielestämme väärä tapa lähestyä ongelmaa.
Yhdysvaltalaisilla on mielestämme tekoonsa täysi oikeus, kunhan he eivät valloita muita maita tuotteillaan. Sen sijasta, että tuomitsemme heidät suoralta kädeltä, meidän pitäisi erottaa toisistaan sisäiset ja ulkoiset vaikutukset. Meidän pitäisi myös miettiä, pitäisikö meidänkin tukea jollakin tavalla maatalouttamme ja pitäisikö meidän siinä yhteydessä tarttua "Farm Billin" tarjoamaan mahdollisuuteen ja pyytää kumppaneitamme neuvottelemaan uudelleen WTO:n periaatteet.
Jos emme tee tätä, nämä periaatteet, joihin komission jäsenet Fischler ja Lamy vetoavat nyt yhdysvaltalaisia vastaan, palaavat bumerangina meitä päin ja tuhoavat Euroopan maiden maatalouden.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Mietinnössä on useita ristiriitaisuuksia siitä huolimatta, että keskustelu oli vilkasta ja että teimme useita ehdotuksia mietinnön parantamiseksi, missä osittain onnistuttiinkin.
On myönteistä, että tämä väliarvioinnin ansiosta on alettu käydä uudelleen keskustelua yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisesta ja tarpeesta voida tehdä muutoksia eri asioissa, erityisesti pähkinäalaa koskevan pysyvän tukijärjestelmän perustamiseksi, öljyjen alkuperäisvalvonnan toteuttamiseksi, banaanialaa ja muita aloja koskevan yhteisen markkinajärjestelyn luomiseksi, ja että tässä muistetaan itsemääräämisoikeuden ja elintarviketurvallisuuden periaatteet sekä tarve tarkistaa yhteisen maatalouspolitiikan vientiulottuvuutta. On kuitenkin kielteistä, että arviossa pidetään kiinni yhteisrahoituksesta, jonka myötä kyseenalaistettaisiin yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpano ja vahingoitettaisiin ennen kaikkea kehittymättömämpien alueiden maanviljelijöitä, mitä emme voi hyväksyä. Lisäksi pidämme myönteisenä viittausta yhteisen maatalouspolitiikan ensimmäisen pilarin tukien pakolliseen suhteuttamiseen, mutta mielestämme on kielteistä, että arvioissa korostetaan tukien erottamista tuotannosta. Tämän takia pidättäydyimme äänestämästä.

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Esittelijä Fiorin yhteisen maatalouspolitiikan uudistamista koskeva mietintö ja esittelijä Rodríguez Ramosin mietintö on liitetty yhteen esityslistassa. Esittelijä Fiori puhuu oikeutetusti ympäristöstä ja elintarviketurvallisuudesta, mutta mielestäni hän käytännössä huomio ennen kaikkea myös WTO:n vaatimukset, Etelä-Euroopan maataloustukien säilyttämisen köyhempien Itä-Euroopan maiden liityttyä jäseniksi sekä kansallisten järjestelyjen mahdollisimman tehokkaan vastustamisen. Siten hän edustaa menneisyyttä, jolloin esiintyi byrokratiaa, harjoitettiin mittakaavan suurentamista, pumpattiin hyödyttömällä tavalla verorahoja ja pidettiin maataloustuotteiden hinnat matalina keinotekoisesti. Tämä vaikuttaa minusta perääntymistaistelulta, joka automaattisesti hävitään sillä hetkellä, kun EU laajenee kymmenellä uudella jäsenvaltiolla. Silloin näitä rahoja ei yksinkertaisesti enää ole.
Siksi olisi parempi tarkastella ennen kaikkea sosiaalisia seurauksia, toimeentulon varmuutta sekä vanhan työpaikkansa menettävien kansalaisten ostovoimaa. Voimme paremmin osoittaa rahat näihin asioihin kuin tuotannon lisäämiseen. Lisäksi on vältettävä sitä, että ihmiset muuttavat turhaan pois maaseudulta ja että maaseutu taantuu edelleen. Esittelijä Rodríguez Ramos haluaa oikeutetusti enemmän rahaa maaseudun kehittämiseen ja pieniin aloitteisiin. Kannatan hänen pyyntöään siitä, että Euroopan komissio tekisi ehdotuksia tästä asiasta.

Sacrédeus ja Wijkman (PPE-DE)
. (SV) Olemme päättäneet vastustaa mietintöä. Kannatamme joitakin ajatuksia, esimerkiksi sitä, että yhteinen maatalouspolitiikkaa edistäisi entistä enemmän maatalouden monitominnallisuutta; että ympäristövaatimukset liitetään kaikkiin tukiin; että tuen pitäisi edistää pienehköjä perhetiloja; maatalouspolitiikan uudelleenkansallistamista pitäisi välttää; että tuet on pidettävä erillään tuotannosta; sekä laajaperäisemmän viljelyn kehittämistä.
Vastustamme sitä vastoin monia muita kohtia. Kolmannen maailman näkökulma loistaa poissaolollaan. Maailmanmarkkinoiden avaaminen esitetään täysin kielteisenä asiana, ja tärkeää "kaikki paitsi aseet" -aloite kyseenalaistetaan. Lisäksi korostetaan, että jatkossa tehtävien uudistusten ensisijaisena tavoitteena on pidettävä sitä, että jarrutetaan maatalouden työpaikkojen katoamista, mikä ei ole meidän kantamme. Emme hyväksy sitä, että talousarvion kurinalaisuutta sovelletaan löysemmin, kuten mietinnössä ehdotetaan. Mielestämme on kyseenalaista, ovatko uudet muun muassa banaanien, riisin, kasviproteiinien sekä pähkinöiden tukimuodot välttämättömiä, samoin kuin mietinnössä ehdotettu uusi tuotantojärjestöille suunnattu tuki.
Uudistetun maatalouspolitiikan on säilytettävä eurooppalainen maatalousmalli, ja maanviljelijöille on maksettava oikeudenmukaisesti maatalouden monitoiminnallisista tehtävistä. Yhtä selvää on kuitenkin, että uudistusten tarve on erittäin suuri: kolmannen maailman kannalta kielteiset vaikutukset on raivattava, markkinoille sopeuttamista on lisättävä asteittain ja tukien on noudatettava kestävän kehityksen periaatteita.

Souchet (NI)
. (FR) Kun nyt kerran ollaan tekemässä väliarviointia Agenda 2000:sta, niin tarkastellaan aluksi Euroopan maatalouden nykytilannetta vuonna 1992 aloitettujen YMP:n uudistusten jälkeen. Mitä toteamme?
Tärkeimpien maataloustuotteiden hinta on romahtanut. Yhteisön maanviljelijöiden kokonaistulot ovat laskeneet huomattavasti, samalla kun muiden ammattiryhmien tulot nousevat jatkuvasti. Tärkeimpien tuotteiden kohdalla (lampaanliha, kasviproteiinit) alijäämä, eli riippuvuus laadultaan epämääräisistä tuontituotteista, on kasvanut. Meistä on tullut viljakasvien nettotuojia. Tämän seurauksena maanviljelijöiden määrän väheneminen on kiihtynyt viime vuosina huolestuttavaan tahtiin, ja uutena käänteenä yhä useampi nuori maanviljelijä lähtee alalta.
Agenda 2000 on fiasko, ja sen uudistamisen periaatteena on oltava hintapolitiikka, jossa otetaan huomioon kuluttajien vaatimus turvallisuuden, laadun ja jäljitettävyyden parantamisesta, kansalaisten vaatimus kestävästä, ympäristöystävällisestä ja koko alueen kattavasta maataloudesta sekä maanviljelijöiden vaatimus kohtuullisista tuloista. Uudistus on mahdollinen vain, jos maataloudessa palataan vapaakaupan sääntöjen soveltamiseen.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, äänestin hieman vastahakoisesti mietinnön puolesta, sillä uudistamisen pitäisi mielestäni edetä kiireisemmin kuin siinä esitetään. Mietinnössä on oikeastaan joitakin protektionismin aineksia ja ehdotuksia, jotka muuttaisivat YMP:n pelkäksi viljelijöiden tulopolitiikaksi. Ne eivät ole suotavia. Maanviljelyalan todellisena haasteena on sen muuttaminen kilpailukyisemmäksi ja sen saattaminen lähemmäs kuluttajia. Loputtomat tuet eivät ole mielestäni mikään ratkaisu.
Doyle (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, sallisitteko minulle työjärjestyspuheenvuoron, ennen kuin käsittelen Fiorin mietintöä? Kuunnellessani vasemmalla puolellani istuvaa arvoisaa kollegaani mieleeni tulee, että äänestysselityssääntöjä voisi olla syytä tarkistaa siten, että meille jokaiselle sallittaisiin yhden täysistunnon aikana yksi suullinen ja niin monta kirjallista selitystä kuin haluamme. Sanon tämän todellakin, jotta työskentelystä voitaisiin tehdä mahdollisimman tehokasta.
Arvoisa puhemies, voisitte kenties esittää näkemykseni näitä asioita pohtivalle asianomaiselle taholle. Tämä nopeuttaisi teidän ja tulkkien työskentelyä.

Puhemies. -
Kiitos, jäsen Doyle.
Kysymystä äänestysselitysmenettelystä tarkastellaan Corbettin mietinnöstä käytävän keskustelun yhteydessä.

Adam (PSE).
Arvoisa puhemies, kannatan mietintöä seuraavin varauksin: maaseudun kehittämiseen tarkoitettujen varojen kansalliset rahoitusosuudet eivät ole tasapuoliset, ja niitä pitäisi muuttaa väliarvioinnin yhteydessä. Sääntelyn pitäisi olla joustavampaa ja vähemmän byrokraattista. Elintarvikkeiden turvallisuutta, elintarvikkeiden laatua ja paikallisten tuotteiden tukemista edistävät toimenpiteet ovat suotavia, mutta niiden ei saa antaa vääristää kilpailua. Maaseutu on muutakin kuin maanviljelyä ja matkailua. Kotiseudullani on kaksi piirikuntaa, joissa on hyvin matala työttömyys mutta myös matala keskimääräinen tulotaso. Meidän pitäisi pyrkiä lisäämään maaseutualueiden taloudellista toimintaa ja kasvattamaan niiden tulotasoa.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, haluan ensin sanoa, että äänestin Ramosin mietinnön puolesta ja suositella sen valvomista, että kommunistijärjestelmien riistämät maanviljelysmaat palautetaan heti ja ilman kuluja niiden oikeutetuille omistajille, ja sen jälkeen tuhlaamatta enempää aikaa siihen, että saisin esittää omia näkemyksiäni, sallinette minun sanoa, että te veitte sanat suustani, koska minäkin olisin sanonut jäsen Doylelle, että kesäkuussa pitäisi äänestää Fatuzzon vastaisesta tarkistuksesta sen mietinnön yhteydessä, jonka jäsen Corbett laati työjärjestyksen muuttamisesta. Totta kai minä hyväksyn parlamentin päätöksen, jolla se voi tukkia jonkun jäsenen suun ja sanoa, mitä tämän pitää sanoa ja miten saadakseen puhua parlamentissa, se voi toki tehdä näin. Jos kuitenkin halutaan vahvistaa, että parlamentissa kirjoitetaan puhumisen sijasta, ehdotan, että parlamenttia johtaisi puhemiehen sijasta "kynämies".
Alyssandrakis (GUE/NGL)
. (EL) Mietinnön esittelijä pitää maatalouden tuotantoa koskevan niin sanotun ensimmäisen pilarin heikentämistä selviönä. Seurauksien lieventämiseksi esittelijä ehdottaa toisen, maaseudun kehittämistä koskevan pilarin vahvistamista.
Tämän vaikean tilanteen korjaamiseksi mietinnössä ehdotetaan ensimmäisen pilarin varojen supistamista arvosteluperusteena "ympäristövaatimukset". Tukia siis vähennetään käyttäen ekologisia näkökohtia verukkeena, ja talousarvion kurinalaisuuden säilyttämiseksi varoja siirretään toiseen pilariin. Tällä logiikalla viitoitetaan tietä useiden tuotteiden tuotantotukien lakkauttamiselle. Näennäisesti tieteellisillä "tutkimuksilla" nämä tuotteet luokitellaan ympäristölle vahingollisiksi.
Laajentumisen osalta mietinnössä esitetään ehdokasvaltioille kymmenen vuoden siirtymäaikaa. Yhteisessä maatalouspolitiikassa tuetaan näin kahden eri kastin muodostumista: toiseen kuuluvat valtiot joilla on oikeuksia ja velvollisuuksia, ja toiseen valtiot, joilla on velvollisuuksia ja vähemmän oikeuksia.
Mietintö perustuu pyrkimykseen kaunistella Agenda 2000:ta ja laajentumista, jonka ehdokasvaltioille asettamia ehtoja ei voida hyväksyä. Me äänestämme mietintöä vastaan ja asetumme tukemaan pienten ja keskisuurten maatalousalan yritysten ponnisteluja, joilla pyritään kumoamaan kaikki se, mitä esittelijä pitää itsestään selvänä ja pyrkii kaunistelemaan. Vastustamme maanviljelijöitä vastaan suunnattua politiikkaa, joka väistämättä johtaa eurooppalaisen maanviljelyn loppumiseen kannattamattomana.

Berthu (NI)
. (FR) Komission jäsen Fischler ilmoitti juuri parlamentille, että Euroopan aloite olla perimättä tuontitullia vähiten kehittyneiden maiden tuontituotteilta - niin sanottu "Kaikkea paitsi aseita" -aloite - saattaa kattaa muuntogeenisiä organismeja (GMO) sisältävien maataloustuotteiden tuonnin. Hänen mukaansa nämä maat joutuvat tuottamaan GMO:ita kasvattaakseen tuottavuuttaan, niillä ei ole muita vaihtoehtoja, ja meidän taas on kehitysavun nimissä pakko ostaa ja syödä näitä GMO:ita!
Jos näin olisi, vaara olisi ilmeinen: kehitysapua käytettäisiin tekosyynä GMO:iden tuonnille ja niiden suojatoimien kiertämiselle, joita eurooppalaiset ovat itselleen vahvistaneet. Tämän jälkeen näihin sääntöjen vastaisiin tuontituotteisiin vedoten voitaisiin vaatia, että meidän on johdonmukaisuuden nimissä luovuttava omista GMO:iden viljely- ja myyntikielloistamme.
Komissio on tunnetusti harrastanut tällaisia temppuja jo pitkään. Niiden taustalla on ties mitä eturyhmiä, mutta niiden uhrit kyllä tunnetaan: Euroopan kansat.

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Mietintö on kokonaisuutena myönteinen, vaikka siinä on joitakin hämäriä kohtia. Joka tapauksessa on tähdennettävä, että maaseudun kehitykseen tarkoitettujen määrärahojen lisäämisestä on seurattava asianmukaisia muutoksia, jotta Euroopan unionin erityyppisten maanviljelymuotojen erityispiirteet otettaisiin huomioon.
Teimme keskustelun aikana esittelijän hyväksymän ja mietinnössä vahvistaman ehdotuksen, että on tärkeää tukea laadukkaiden tuotteiden markkinointia ja tukea aiempaa enemmän paikallisia ja alueellisia markkinoita, erityisesti lujittamalla tuottajien ja muiden paikallisen kehityksen edistäjien välistä vuoropuhelua.
Myös tässä asiassa on tärkeää kannattaa yhteisen maatalouspolitiikan tukien pakollista ja lisääntyvää mukauttamista maaseudun kehittämiseksi, erityisesti täydentäviä korvauksia, mutta mukauttaminen on tehtävä yhteisön tasolla, tuille on asetettava enimmäismäärät ja pienten ja keskisuurten maanviljelijöiden sekä perhetilojen tukia on voitava lisätä. Ainoastaan siten on mahdollista tasapainottaa yhteisen maatalouspolitiikan tuet maiden, tuottajien ja tuotantojen välillä, ja se on olennaista nykyisen, erityisesti Portugalissa koetun, epäoikeudenmukaisuuden torjunnan kannalta.

Souchet (NI)
. (FR) Haluan korostaa, kuinka paljon komission jäsen Fischlerin tässä keskustelussa Yhdysvaltojen "Farm Billistä" esiin tuoma kanta on mielestäni vastoin Euroopan maatalouden etua. Pohjimmiltaan, vaikka sen aiheuttamaa kaupan vääristymistä pitääkin tutkia, "Farm Bill" kertoo tärkeästä kehityksestä Yhdysvaltojen asenteessa, kun se nyt tunnustaa, ettei maatalouden kestävyyttä voida taata yksinomaan vapaakaupan säännöillä.
Vastuuntuntoinen eurooppalainen asenne olisi ollut, että olisi pantu merkille tämä Yhdysvaltojen tunnustama maatalouden erityisasema ja mahdottomuus rinnasta sitä teollisuuteen tai palveluihin, ja olisi ehdotettu Yhdysvalloille, että vedettäisiin johtopäätökset tästä yhteisestä toteamuksesta ja tutkittaisiin yhdessä, kuinka tämä oikeus asianomaisten kansojen valitseman maatalousmallin kansalliseen tai alueelliseen suojeluun voitaisiin ilmentää maailmanlaajuisesti: WTO:n sääntöjä pitäisi tarkistaa ja jättää maatalous niiden ulkopuolelle, pitäisi luoda maatalousalan maailmanjärjestö jne.
Tämän sijasta komission jäsen Fischler asettuu vapaakaupan puolestapuhujaksi ja ehdottaa, että Eurooppa ottaisi Yhdysvaltojen paikan maatalousmarkkinoiden maailmanlaajuisen avautumisen ehdottomana puolustajana, eli periaatteen, johon seuraavaksi vedotaan meidän etujemme vastaisesti ja joka lopulta, jos sen sallitaan, tuhoaa maataloutemme.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, suhtaudun erittäin myönteisesti jäsen Lannoyen mietintöön, kun kasvinsuojeluaineiden terveyshaitoista saadaan yhä enemmän todisteita. Kymmenen vuotta direktiivin hyväksymisen jälkeen toteamme, että sen täytäntöönpano on hyvin sattumanvaraista eikä kansalaisilla ole sitä suojaa kasvinsuojeluaineilta, jota heillä on saatavilla olevien tieteellisten todisteiden perusteella oikeus odottaa.
On erityisen tärkeää tuoda esiin, että tämä säädös liittyy enimmäisjäämäpitoisuuksiin. Tämä tarkoittaa, että on olemassa hyväksyttäviä määriä.
Tiedämme kuitenkin, että väite on kumottu eikä joillekin aineille ole turvallista enimmäismäärää. Lisäksi arviointimenettelyssä ei oteta huomioon joitakin tärkeitä näkökohtia, kuten endokriinisia haittavaikutuksia ja suojattomien ryhmien olemassaoloa.
Kasvinsuojeluaineita kestävien geneettisesti modifioitujen siementen tulon seurauksena nämä aineet olisi pitänyt kiireisesti arvioida uudelleen. Näin ei selvästikään ole tapahtunut. Muutkin seikat, kuten lindaanin kaltaisten vaarallisten aineiden tarkastelun viivästyminen, ovat valitettavia, mutta esittelijä on mielestäni käsitellyt näitä aiheita erittäin perusteellisesti ja äänestänkin mielelläni mietinnön puolesta.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, jäsen Lannoye sanoo mietinnössään, että komissio on jokseenkin laiska, eikä se ole kovin päättäväinen, kun se ei lyhyessä ajassa kykene kieltämään kasvinsuojeluaineiden käyttöä maataloudessa. En usko, että komissio ja siitä vastuussa oleva puheenjohtaja Prodi toimivat laiskasti tämän aloitteen kohdalla, mutta ollakseni asiasta varma haluaisin silti ehdottaa, että heille tarjotaan fenpropatriinilla, glufosinaattiammoniumilla, imidaklopridilla, amitrolilla ja tiabendatsolilla käsiteltyä lehtisalaattia, tomaatteja, punaviinimarjoja, mansikoita ja vadelmia - minulle herahtaa vesi kielelle! Vesi kielellä taitaa viedä voiton! Näin he kykenisivät tajuamaan, pitääkö näiden aineiden käyttöä jatkaa vai pitääkö se lopettaa.

Lulling (PPE-DE)
. (FR) Haluan muistuttaa Lannoyen mietinnöstä käytävän äänestyksen yhteydessä Euroopan mehiläishoitajien katastrofaalisesta tilanteesta.
Euroopan parlamentti hyväksyi 13. joulukuuta 2001 päätöslauselman komission kertomuksesta hunajan tuotannon ja kaupan pitämisen kehittämiseksi. Päätöslauselma on todellinen hätähuuto mehiläishoitajien ja heidän mehiläispesiensä surkeasta tilanteesta. Neuvosto vastasi Euroopan parlamentin pyyntöön muun muassa maatalousneuvoston 18. helmikuuta 2002 pitämässä kokouksessa.
Päätöslauselmamme ei saanut valitettavasti samanlaista vastaanottoa komissiossa, joka ei ole vieläkään reagoinut. Tilanne muuttuu kuitenkin koko ajan huonommaksi.
Päätin siis lähettää viime viikolla komissiolle kirjallisen kysymyksen tämän toimettomuuden arvostelemiseksi. Ranskan länsiosassa yli 4 000 mehiläispesää on kärsinyt viljapelloille levitetyistä sienimyrkyistä, ja 70 prosenttia hunajantuotannosta on jo menetetty. Lopputuloksena mehiläiset kuolevat sukupuuttoon muutamassa vuodessa, jos komissio pysyy toimettomana.
Lannoyen mietintö kasvinsuojeluaineista liittyy myös tähän ongelmaan: maatalousvaliokunta on esittänyt ympäristövaliokunnalle lausunnossaan kaksi tarkistusta.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Souchet (NI)
. (FR) Äsken äänestetyn tekstin 20 kohdassa pyydetään, että tehoaineiden hyväksymismenettelyssä otettaisiin huomioon niiden vaikutukset kotimaisiin mehiläispopulaatioihin ja mehiläishoitajien ammattiyhdistysten näitä tehoaineita koskevat huomautukset. Ongelma ei koske ainoastaan tulevaisuutta, vaan se on myös hyvin ajankohtainen: Länsi- ja Keski-Ranskassa on jo vuosien ajan - ja Lounais-Ranskassa tänä vuonna kaksin kerroin voimakkaammin - havaittu joidenkin tärkeiden viljelytuotteiden, etenkin auringonkukan ja maissin, siementen käsittelyssä käytettyjen sisävaikutteisten torjunta-aineiden äärimmäisen vakavat seuraukset kotimaisille mehiläispopulaatioille. Näillä tuotteilla, joiden tehoaineena on imidaklopridia ja fiproniilia, on todistettu olevan tuhoisia vaikutuksia mehiläisille paitsi sen satokauden aikana, jolloin siemenet on käsitelty, myös seuraavien satokausien aikana, sillä nämä sisävaikutteiset aineet säilyvät useita vuosia satojen maaperään ja sen jälkeen humukseen hautautuneissa jäännöksissä.
Kokonainen toimiala, mehiläishoito, kärsii kymmenien tuhansien mehiläispesien menetyksestä vuosittain.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Brie (GUE/NGL)
 - (DE) Tämänpäiväinen aihe ei ole käsiteltävänämme valitettavasti ensimmäistä kertaa. Tilanne ei ole valitettavasti myöskään muuttunut parempaan suuntaan viime kuukausina. Vaikka komissio on havainnut kansainvälistä kilpailutilannetta koskeneessa tutkimuksessaan polkumyyntikäytäntöjä ja räikeitä kilpailunvääristymiä, neuvosto ja komissio eivät ole tähän mennessä olleet valmiita ja kykeneviä tehokkaasti tukemaan eurooppalaista laivanrakennusteollisuutta. On tietysti myöskin liian yksinkertaista viitata vain Etelä-Korean tukipolitiikkaan. Vallitseva tilanne johtuu myös maailmanlaajuisesta sijaintipaikkakilpailusta, jota jäsenvaltiot ja komissio edistävät WTO:ssa.
Jokin aika sitten saimme tiedon nykyaikaisen puolalaisen Stettinin telakan konkurssista. Tuhansia työpaikkoja menetettiin maassa, joka on EU:n ehdokasvaltiona muutenkin laajojen mullistusten edessä. Kukaan Euroopassa ei voi eikä saa toivoa hyötyvänsä tästä. Eurooppalaiset telakat sijaitsevat usein rakenteellisesti heikoilla alueilla. On kyse dramaattisista työllisyyspoliittisista seurauksista, on kyse teollisuuspolitiikasta, joka on asianosaisille alueille tärkeää muutenkin kuin talouden kannalta. Siksi me emme voi hyväksyä emmekä hyväksy neuvoston ja komission toimettomuutta, ja me odotamme kansainvälisiä ponnisteluja ongelman ratkaisemiseksi.
(Työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti lyhennetty äänestysselitys)

Figueiredo (GUE/NGL)
. (PT) Euroopan parlamentissa on kiinnitetty erityistä huomiota Euroopan unionin laivanrakennusteollisuuteen, koska alalla on kärsitty vaikeuksista vuonna 1994 tehdyn OECD:ssä allekirjoitetun sopimuksen jälkeen ja koska tilanteesta on tullut huolestuttava monien teollisuuslaitosten sulkemisen ja lukuisten irtisanomisten seurauksena.
On selvää, että kaikki eivät noudata sopimusta samalla tavoin, etenkään Yhdysvallat ja Etelä-Korea, jotka käyttävät maailmanlaajuisesti epäreiluja menetelmiä ja eriarvoisia kilpailun edellytyksiä. Näin toimii erityisesti Etelä-Korea, jonka osuus maailmanmarkkinoilla on noussut 10 prosentista 50 prosenttiin kymmenessä vuodessa. Komission Etelä-Korean kanssa käymät neuvottelut eivät mahdollistaneet reilujen ja avoimien kilpailuolojen ennalleen palauttamista maailmanmarkkinoilla, joten nyt eletään kriittisessä tilanteessa, jota luonnehtivat erittäin alhaiset hinnat ja sekä huomattava kapasiteetin ylitys, mikä voi johtaa jäljellä olevien yritysten lopettamiseen. Tämän takia kannatamme OECD:ssä allekirjoitetun sopimuksen tarkistamista ja yhteisön suosimista laivanrakennusteollisuuden alalla, jotta edistettäisiin sitä, että jäsenvaltiot hankkisivat Euroopan telakoilla rakennettuja aluksia.
Komission ja neuvoston on siis ryhdyttävä kiireellisiin toimiin, minkä takia tuemme parlamentissa hyväksyttyä päätöslauselmaa.

Ahern (Verts/ALE).
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että meillä on tai edes pohdimme Johannesburgissa esitettäviä ehdotuksia yritysten vastuuvelvollisuutta ja korvausvastuuta koskevista laillisesti sitovista kansainvälisistä puitteista, jotka perustuvat etenkin perustyönormeihin. Äänestin mietinnön puolesta, vaikka se onkin lievempi kuin aluksi ehdotettiin. Jotkin tällä alalla aktiiviset kansalaisjärjestöt ovat todellakin olleet pettyneitä siitä, ettei parlamentti ole tukenut tarkistuksia sosiaali- ja ympäristöraporteista kaikilla yhtiön ja toimitusketjun tasoilla, eettisistä eläkerahastoista ja niiden investointipolitiikasta sekä sellaisten sidosryhmien foorumien perustamisesta, joihin osallistuisi jäseniä liike-elämästä, ammattijärjestöistä, kansalaisjärjestöistä, julkisen vallan alalta ja kehitysmaista.
Suhtaudun kuitenkin myönteisesti mietintöön, sillä jotkin tärkeät asiat on ainakin tuotu esiin ja niitä voidaan toivottavasti viedä eteenpäin Johannesburgissa. Kannatan siis mietintöä, vaikka pahoittelenkin, että sitä on tehty lievemmäksi parlamentin käsittelyssä.

Fatuzzo (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin Howittin yritysten sosiaalista vastuuta koskevan mietinnön ja erityisesti kappaleen 13 puolesta, koska siinä jäsen Howitt kehottaa kaikkia eläkerahastoja julkistamaan eettiset kriteerinsä investointipolitiikkansa yhteydessä. Olisin kuitenkin halunnut, että ja olisin äänestänyt mietinnön puolesta paljon mieluummin olisi tehty sellainen päätös, että työntekijöiden palkkapusseihin jätetään ne rahat, jotka nyt luovutetaan valtiolle eläkkeiden maksamista varten ja joita ei sitten kuitenkaan makseta tai ne maksetaan myöhässä, tai sääntöjä muutetaan niin, että eläkkeiden maksaminen lykkääntyy 510 vuodella. Jos olemme niin kypsiä kansalaisia, että maksamme veroja, jos olemme niin viisaita, että maksamme veroja, voimme olla myös yhtä kypsiä ja viisaita, että pystymme rakentamaan itse eläkkeemme, tai jos haluamme, voimme toimia arvaamattomasti ja käyttää rahat, miten haluamme, kun olemme nuoria. Monestihan emme edes ehdi näkemään eläkkeen alkamista.

Purvis (PPE-DE).
Arvoisa puhemies, äänestin Howittin mietintöä vastaan samoin kuin enemmistö teollisuusvaliokunnan jäsenistä. Meidän on tavoiteltava oloja, jotka luovat vaurautta. Yrityksemme, niin suuret kuin pienet, voivat toimia täysitehoisesti. Yritysten sosiaalinen vastuu on hyväksi yrityksille. Hyvänä yrityskansalaisena oleminen koituu niiden eduksi ja tulee loppujen lopuksi ilmi.
Onkin siis yrityksen edun mukaista kantaa sosiaalista vastuuta, ja yritys, joka ei sitä tee, ajautuu itse aiheutettuun tuhoon. Tarkoituksenmukaisessa ratkaisussa otetaan kuitenkin huomioon yrityksen koko, teollisuudenala, sijainti, taloudellinen tilanne ja useita muita muuttuvia oloja. Tästä syystä jäsen Howittin mietintö on mielestäni paitsi naurettava useiden järjettömien vaatimusten takia, myös vaarallinen. Sen aiheuttama paperisota ja byrokratia tukahduttavat yritystemme dynamismin ja tuhoavat pk-yritykset tarpeettomilla kustannuksilla, mutta tämän lisäksi se pilaa Euroopalta kaikki mahdollisuudet edistää yritysten sosiaalisen vastuun hienojen tavoitteiden saavuttamista.
Komission lähestymistapa on oikea. Jäsen Howittin interventionistinen lähestymistapa on täysin väärä. Meidän on kehotettava komissiota pitäytymään kunnolla harkitussa linjassaan. Tästä syystä äänestin Howittin mietintöä vastaan.

Caudron (PSE)
. (FR) Kannatan täysin työllisyys- ja sosiaalivaliokunnan lähestymistapaa yritysten sosiaalisen vastuun alalla. Eurooppalaisten yritysten sosiaali- ja ympäristökäytäntöjä pitää todellakin mielestäni valvoa samalla tavalla kuin kilpailukäytäntöjä. Tämä on välttämätöntä, jos halutaan luoda tosiasiallinen sosiaalinen Eurooppa sisämarkkinoille, joilla kilpailu on keskeisessä asemassa.
Tätä on pidettävä tulevaisuuteen suuntautuvan yrityspolitiikan ensisijaisena tavoitteena, eurooppalaisten sosioekonomisten politiikkojen johtavana periaatteena.
Olisi ihanteellista, että yritykset ja suursijoittajat noudattaisivat strategiaa, joka yltäisi niiden lyhyen aikavälin hyödyn näkymää pitemmälle ja jossa yhdistyisi talouskasvu, yhteiskunnallinen edistys ja kestävä kehitys.
Globalisoituneen talouden voitontavoittelu pakottaa meidät hyväksymään käytännöllisiä toimenpiteitä, jotta poliittisella tasolla laaditut sosiaaliset periaatteet eivät jäisi kuolleeksi kirjaimeksi. Meidän on siis vaadittava, että pystymme valvomaan yritysten sosiaalisen vastuun käsitteen - joka on kyllä vielä hieman epämääräinen - soveltamista.
Yksi vaihtoehto on, että komissio esittäisi asianmukaisen direktiivin puitteissa ehdotuksen, jolla yritykset velvoitetaan laatimaan sosiaali- ja ympäristöraportteja samalla tavalla kuin ne laativat nyt rahoitusta koskevia raportteja.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Meijer (GUE/NGL)
. (NL) Yrityksillä on tärkeä rooli koko yhteiskunnan kannalta, koska ne luovat työllisyyttä ja tuloja sekä tuottavat kansalaisille toivottuja tuotteita. Toisaalta omistajat ja johtajat eivät usein ole juurikaan kiinnostuneita toimintansa seurauksista työntekijöilleen sekä ihmisille ja ympäristölle yleisesti. Heille kysymys on ainoastaan mahdollisimman suuresta tuotosta investoiduille omaisuudelle. Ilman viranomaisten sääntelyä huonot yritykset voittavat kilpailussa hyvät yritykset. Yritykset, joilla on pienimmät kustannukset ja jotka siten voivat myydä tuotteittaan halvimmalla, voivat selviytyä parhaiten, vaikkakin tämä tapahtuisi demokratian, työn, ympäristön ja eläinten hyvinvoinnin kustannuksella.
On hyvä, että kansainvälisten yritysten tasolla saadaan aikaan sitovia yhteisiä sääntöjä, eikä pelkästään muiden kuin taloudellisten arvojen suojelemiseksi vaan myös sen välttämiseksi, että paremmat yritykset pakotetaan mukautumaan huonojen yritysten toimintaan. Euroopan komission vihreässä kirjassa halutaan rajoittua vapaaehtoisiin sopimuksiin ja hyvien käytäntöjen vertailuun. Euroopan parlamentin työllisyys- ja sosiaalivaliokunta vaatii oikeutetusti sosiaaliseen vastuuseen ja ympäristöasioihin liittyvän raportoinnin sisällyttämistä neljänteen yhtiöoikeudelliseen direktiiviin, samoin kuin riippumatonta valvontaa, yhtäläisiä oikeuksia naisille, työeläkelaitosten sijoitustensa hallinnassa käyttämien eettisten kriteerien avoimuutta, kirjattuja käytännesääntöjä sekä ammatillista järjestäytymisvapautta.

Nobilia (UEN)
. (IT) Komissiolle pitää antaa suurta arvoa, että se käsitteli asianmukaisesti niin olennaisen tärkeää kysymystä kuin yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistäminen. Otammekin myönteisesti vastaan tämän vihreän kirjan, siitä syntyvän kuulemisprosessin ja siitä saatavan merkittävän ratkaisun sekä keskustelun aiheesta, joka on noussut esiin komission tekemistä lukuisista aloitteista.
Jäsen Howitt, jonka tekemää työtä tuemme, korosti monia erityisseikkoja alkaen siitä, että komission pitää tulevan Euroopan yritysneuvostodirektiivin tarkistuksen yhteydessä esittää tarkistuksia, joissa määrätään, että yrityksen tärkeimmät sosiaaliset vaikutukset ja ympäristövaikutukset pitää tarkastaa ja niitä pitää valvoa.
Erityisen kiinnostavalta vaikuttaa ehdotus yritysten sosiaalisesta vastuusta vastaavan sellaisen EU-foorumin perustamisesta, joka tarjoaa tilaisuuden kirjata käytännesäännöt ja joka toimisi eräänlaisena erotuomarina yritysten ja yksittäisten henkilöiden ja yhteisön välillä siinä tapauksessa, että näitä sääntöjä rikotaan.
Eurooppalaisten palkintojen osalta pyydämme komissiota rohkaisemaan myös jäsenvaltioita edistämään yritysten sosiaalista vastuuta koskevien kansallisten palkintojen myöntämistä. Näiden palkintojen myöntäminen, jonka tarkoituksena on palkita yrityksiä, saattaisi toimia merkittävänä kannustimena asianmukaisten johtamismenettelyjen käyttöönottamiseksi sekä johtajia ja alaisia koskevan sellaisen koulutus- uudelleenmukauttamisprosessin nopeuttamiseksi, jonka tarkoituksena on tarvittavan kelpoisuuden ja pätevyyden hankkiminen.
(Lyhennetty äänestysselitys työjärjestyksen 137 artiklan 1 kohdan mukaisesti.)

Puhemies. -
Kiitos, jäsen Purvis.
Äänestysselitykset ovat päättyneet.

