Yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen (EY) N:o1234/2007 muuttaminen (keskustelu) 
Puhemies
(EN) Esityslistalla on seuraavana keskustelu ehdotuksesta neuvoston asetukseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) annetun asetuksen (EY) N:o 1234/2007 muuttamisesta - C7-0223/2009 -.
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, saanen aloittaa kiittämällä teitä mahdollisuudesta soveltaa kiireellistä menettelyä näihin kahteen ehdotukseen, joiden toivon auttavan maitoalan tilannetta. Toisessa ehdotuksessa esitetään, että maito sisällytettäisiin yhteistä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artiklan soveltamisalaan, ja toinen koskee takaisin ostettujen kiintiöiden järjestelmän hoitoa.
Nämä ehdotukset ovat viimeisimmät niistä lukuisista maitoalan toimenpiteistä, joita olemme toteuttaneet. Olen pannut merkille 17. syyskuuta antamanne päätöslauselman ja toivon, että te puolestanne olette huomanneet, että monet suosituksistanne on jo pantu täytäntöön meneillään olevilla selvityksillä tai pannaan täytäntöön tämänpäiväisillä ehdotuksilla.
Päätöslauselmassanne mainituista pitkäaikaisista toimista voin kertoa, että olemme perustaneet korkean tason työryhmän. Ensimmäinen kokous on jo pidetty, ja odotamme lopullisen asiakirjan valmistumista ensi vuoden kesäkuun loppuun mennessä.
Olen hyvin mielissäni voidessani sanoa, että maitoalan nykytodellisuutta on se, että hinnat ovat nousussa ja ettei takaisinostoja enää toteuteta, sillä markkinahinnat ovat nyt interventiohintoja paremmat.
Mitä ehdotukseeni tulee yhteistä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artikla on se, jota sovelletaan suurin tuotemääriin, mutta maito ei kuulu siihen. Vuonna 2007 alkanut hintojen vaihtelu on osoittanut, että maito on syytä sisällyttää nyt tai tulevaisuudessa tämän artiklan soveltamisalaan, sillä se mahdollistaisi komission entistä ripeämmät toimet.
Ilmoitin eilen myös maatalousministerien neuvostolle sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnalle tästä 280 miljoonan euron tuesta maidontuottajille. Jotta tämä raha voitaisiin maksaa nopeasti, tarvitaan vain oikeusperusta 186 artiklasta. Ajatuksena on jakaa rahat kansallisissa määrärahoissa vuosien 2008 ja 2009 tuotannon mukaisesti ja luonnollisesti kansallisten kiintiöiden ylärajoissa, kun kiintiöt on jaettu syrjimättömästi talouskriisistä eniten kärsineille maidontuottajille. Myös tältä osin maito olisi sisällytettävä 186 artiklaan, jotta tämä mahdollisuus voidaan hyödyntää.
Kun ilmoitin mahdollisuudesta ehdottaa 280:aa miljoonaa euroa, teidän täytyy muistaa, että budjettivallan käyttäjä eli Euroopan parlamentti sekä valtiovarainministerien neuvosto päättävät tästä määrästä 19. marraskuuta pidettävässä Ecofin-neuvoston kokouksessa. Sanoin eilen myös, että nämä ovat viimeiset taskussani olevat rahat lukuun ottamatta sitä 300 miljoonan euron summaa, jota tarvitaan puskuriksi estämään rahoituksen kiristäminen. Minusta on tärkeää todeta teille varsin selkeästi, ettei 186 artikla anna rajoittamattomia valtuuksia esittää kaikkia komission mieleen juolahtavia ajatuksia. Tässä vaiheessa voin vain sanoa, että eri tuotteiden (joihin myös juusto voisi kuulua) yksityinen varastoiminen on ehdotusten joukossa, jos markkinatilanne sallii sen perustelemisen.
Ehdotuksen toinen osa koskee kiintiöjärjestelmän hoitoa. Jäsenvaltiot voivat jo nykyisin ostaa takaisin kiintiöitä. Ehdotamme tässä sitä mahdollisuutta, että jäsenvaltiot vain vähentäisivät kiintiöiden kansallisia enimmäismääriään niiden kiintiöiden verran, jotka he ovat ostaneet takaisin markkinoilta. Tämä on vapaaehtoista, sillä keskusteluistamme on käynyt selväksi, että pakolliset järjestelmät eivät yksinkertaisesti toimi poliittisesti.
Kuulisin mielelläni kommenttejanne tästä.
Albert Deß
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, olen hyvin iloinen siitä, että parlamentti hyväksyi tänään suurella äänten enemmistöllä pyynnön soveltaa kiireellistä menettelyä. Tämä on viesti maidontuottajillemme siitä, ettemme ole pakoilleet vastuutamme. Toisin kuin muiden ryhmien kollegoideni vähemmistö, näemme tässä kiireellisen menettelyn soveltamista koskevassa pyynnössä lisätyökalun, jolla maidontuottajia voidaan tukea näinä vaikeina aikoina.
On kyllä varmasti totta, että tämä komissiolta tullut pyyntö esitettiin hyvin myöhään ja se on vähemmän kuin mikä on mahdollista. Tämä on kuitenkin parempi kuin jos ei olisi tehty mitään.
Myös oma ryhmäni oli hyvin erimielinen ehdotetusta takaisinosto-ohjelmasta. Ohjelman pitäisi olla pakollinen, jotta sillä olisi jonkinlaista vaikutusta. En kuitenkaan usko, että se saa enemmistökannatuksen parlamentilta tai neuvostolta. Myöskään kaikki jäsenvaltiot eivät varmaan hyväksyisi ohjelmaa, koska se merkitsisi supistuksia tasaukseen ja myös kiintiöihin. Viittauksesta siihen, että prioriteettiryhmien kiintiöitä pitäisi nostaa, on jo tehty päätös, jolla on lain voima.
Maidon ja maitotuotteiden sisällyttäminen yhteistä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artiklaan välittömänä toimena markkinahäiriöiden vallitessa on minusta hyvä ajatus. Jätän kuitenkin tarkistuksen siitä, että tämä toimenpide rajattaisiin kahteen vuoteen. Jos se osoittaa hyödyllisyytensä, sovimme myöhemmin ajanjakson pidentämisestä.
Haluan lopuksi kiittää teitä 280 miljoonasta eurosta. Arvoisa komission jäsen, olette ollut todella avokätinen parlamenttia kohtaan. Tiedän, ettei teillä ole enää yhtään rahaa jäljellä. Kehottaisin hyväksymään päätöslauselmaehdotuksen (mahdollisesti muutettuna) torstaina.
Paolo De Castro
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensiksi käyttää tilaisuutta hyväksi voidakseni kertoa, kuinka mielissäni olen siitä vastuusta, jota parlamentti osoitti tänä aamuna, kun se suostui kiireelliseen menettelyyn maitoalan sisällyttämiseksi yhteistä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artiklan soveltamisalaan monien muiden maataloustuotteiden ohella.
Markkinakriisien aikana sovellettavaa toimintaa säätelevien sääntöjen nopea ulottaminen maitoalaan antaa meille näinä erittäin vaikeina aikoina mahdollisuuden tarjota merkittävää tukea koko viljelyalalle ja etenkin maitoalalle. Kuten komission jäsen Fischer Boel hetki sitten totesi, tässä vaiheessa odotamme, että Euroopan komissio hyväksyy parlamentin pyynnöt, joissa on useaan otteeseen osoitettu, että tähän asti toteutetut toimet ovat olleet epätarkoituksenmukaiset talouskriisin vakavuuteen nähden.
Parlamentin avoimuutta komissiota kohtaan ei pidä tulkita rajoittamattomien valtuuksien myöntämisenä, vaan vastuun osoituksena tässä dramaattisessa ja täysin poikkeuksellisessa tilanteessa.
Haluan korostaa, että tältä osin parlamentin mielestä on tärkeää ottaa osaa päätöksentekoprosessin joka vaiheeseen demokraattisen valvonnan varmistamiseksi. Siksi komission olisi mielestämme ilmoitettava parlamentille etukäteen siitä, miten se aikoo käytännössä käyttää näitä 186 artiklan suomia uusia valtuuksia myös maitoalalla.
George Lyon
ALDE-ryhmän puolesta. - (EN) Arvoisa puhemies, minäkin haluan kiittää komission jäsentä siitä, että hän tuli kertomaan meille tänään valtuuksista, joita hän havittelee. Arvoisa komission jäsen, saanen ensinnäkin kiittää myönteisestä suhtautumisesta parlamentissa 27. syyskuuta hyväksyttyyn päätöslauselmaan. Kannatan toimianne, joilla olette pyrkinyt vakauttamaan maidontuottajien hyvin vakavaa tilannetta, Olen mielissäni myös 280 miljoonasta eurosta, jonka lupasitte rakenneuudistukseen.
Ehdotuksenne ensimmäisestä osasta meidän kaikkien on syytä pohtia seuraavaa: miksi meitä vaaditaan suostumaan kiireellisiin toimenpiteisiin näin myöhäisessä vaiheessa, ja purevatko toimet markkinoiden elvyttämiseen? Tehän nimittäin sanoitte puheenvuorossanne, että elvytyksen "vihreät piristysruiskeet" alkavat jo näkyä. En ole vakuuttunut siitä, että ehdotetuilla kiintiöiden muutoksilla olisi suurta merkitystä, mutta koska ne ovat jäsenvaltioille vapaaehtoisia, ryhmämme ei ainakaan aio vastustaa kiintiöiden myöntämistä.
Palatakseni kysymykseen ehdotuksesta sisällyttää maito ja maitotuotteet yhteistä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artiklan soveltamisalaan, kokemukseni mukaan ministerit - tai tässä tapauksessa komission jäsenet - tulevat yleensä parlamentteihin pyytämään valtuuksia voidakseen ryhtyä ongelman ratkaisun edellyttämiin toimiin. Tänään meitä on nähtävästi pyydetty myöntämään komissiolle valtuudet ilman, että meille olisi ensin kerrottu, mihin komissio aikoo tarkkaan ottaen valtuuksia käyttää.
Sain edellisestä puheenvuorostanne käsityksen, että, kuten mainitsitte, komissio tarvitsee näitä ylimääräisiä valtuuksia oikeusperustana 280 miljoonan euron maksamiseksi. Olisin kiitollinen, jos voisitte selventää, olenko ymmärtänyt oikein. Tähänkö te näitä valtuuksia tarvitsette? Meidän kaikkien suurena huolenaiheena nimittäin on, että myönnämme komissiolle avoimen valtakirjan.
Arvoisa komission jäsen, totesitte, että teidät on nyt kynitty putipuhtaaksi, joten jos teillä on muita ideoita toimillenne, on selvää, ettei rahoituksessa ole suurta liikkumavaraa jollekin kovin merkittävälle. Ryhmämme suostuu valtuuksien myöntämiseen vain, jos niiden kestolle asetetaan rajat ja jos ne rajoitetaan äärimmäisiin tilanteisiin.
Martin Häusling
Verts/ALE-ryhmän puolesta. - (DE) Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, vihdoinkin tässä keskustelussa mennään eteenpäin. Komission on nyt jälleen kannettava kokonaisvaltainen vastuu. Tänä aamuna näimme jotakin muuta, vaikka olisimme toivoneet parlamentilta aktiivisempaa panosta. Saanen todeta selkeästi, ettemme vastusta rahoitustukea. Meillä on kuitenkin oltava selkeä käsitys siitä, että tämä tuki on vain pisara meressä sanan varsinaisessa merkityksessä.
Myöskään Luxemburgissa tehdyt päätökset eivät valitettavasti ole auttaneet kysynnän ja tarjonnan tasapainottamisessa, jolla on luonnollisesti ratkaiseva merkitys tässä asiassa. Kiintiöiden vapaaehtoinen takaisinostojärjestelmä on varsin hyvä asia, mutta sillä ei ole suurta vaikutusta, koska sillä ei vähennetä merkittävästi tuotantomääriä.
Totesin jo eilen, että meidän on kiinnitettävä entistä tarkempaa huomiota tilintarkastustuomioistuimen kertomukseen sekä ryhdyttävä toteuttamaan pitkäkestoista politiikkaa. Lisäksi meidän on otettava huomioon, mitä tilintarkastustuomioistuin on sanonut asiasta. Tilintarkastustuomioistuin on todennut, että toimitukset on voitava hoitaa tulevaisuudessa, sillä muutoin koko järjestelmän rahoittaminen epäonnistuu, ja tarvitsemme laadukkaisiin Euroopan markkinoiden tuotteisiin perustuvaa maitopolitiikkaa.
Meidän on poistettava vientituet mahdollisimman nopeasti: tätä olemme vaatineet jo pitkään ja olemme toistuvasti korostaneet vientitukien tuhoisia vaikutuksia.
Tarvitsemme totisesti politiikkaa, jossa nähdään kriisiä pidemmälle, ja odotamme myös pitkän aikavälin vastauksia komissiolta. Valitettavasti komissio ei ole tällaisia vastauksia vielä antanut etenkään mitä tulee tapaan, jolla meidän olisi vahvistettava tuottajajärjestöjä niin, että ne saavat enemmän valtaa markkinoilla ja jotta suurten kauppaketjujen valtaa voitaisiin rajoittaa.
James Nicholson
Arvoisa puhemies, ensinnäkin haluan sanoa, että kannatan todellakin tätä päätöstä ja olen sitä mieltä, että eilinen valiokuntakeskustelu ja tämäniltainen täysistuntokeskustelu auttavat meitä selkiyttämään tilannetta. Totuus ja mielestäni syy monien maidontuottajien turhautumiseen on se, että vaikka he ovatkin jossakin määrin nähneet Lyonin mainitsemien "vihreiden piristysruiskeiden" vaikutuksia, raha ei ole vielä ilmaantunut heidän pankkitileilleen. Tämä synnyttää luonnollisesti turhautuneisuutta maidontuottajissa. Monet ovat olleet taloudellisessa ahdingossa jo pitkään. On hyvä ja hyödyllinen asia, että voimme keskustella asiasta, sillä hyväksyn nyt tarpeen ottaa käyttöön 186 artikla, jotta raha saadaan osoitettua suoraan tuottajille mahdollisimman pian. Tämä on mielestäni todellinen haaste.
Pidän Albert Deßin tarkistusajatuksesta, ja jos hän esittää sen, haluan tukea tarkistusta toimenpiteen rajaamisesta kahteen tai jopa kolmeen vuoteen, jotta homma saadaan hoidettua. Sitä vasoin takaisinostojärjestelmä ei vakuuta minua. Meidän on tehtävä tämä alan suojelemiseksi.
Patrick Le Hyaric
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, minun on sanottava jälleen kerran tänä iltana, että ehdottamanne varainhoitosäännökset ovat vain pisara meressä, kun otetaan huomioon talouskriisi ja viljelijöiden nykyinen ahdinko.
Aiotte maksaa 280 miljoonaa euroa, vaikka vielä muutama viikko sitten luvattiin 600 miljoonaa euroa. Aiotte siis antaa kertamaksuna 1 000 euroa viljelijöille, jotka menettävät 100-200 euroa päivässä. Tämä vuoksi vaadimme todellista rahoituksen hätäsuunnitelmaa, emmekä kaipaa mitään laastaria vakavan taudin hoitoon.
Toisaalta haluatte käyttää julkisia varoja maitokarjaeläinten teurastuksen ja tilojen sulkemisen laajaan ohjelmaan. Tämä tuhoaisi viljelijöidemme tulevaisuuden, sillä juuri nuoret pienviljelijät kärsivät eniten, ne, jotka hyödyntävät maata, tuottavat laadukkaita maitotuotteita juustoja sekä suojelevat ympäristöä.
Kuinka te kehtaatte ehdottaa tällaista, kun niin monet perheet Euroopassa ja muualla ovat vailla ruokaa ja etenkin maitoa! Lisäisin vielä, että suunnitelmanne aiheuttaisi maitopulan tulevaisuudessa.
Tosiasia on, että nyt, kun Lissabonin sopimusta on mainostettu meille niin kovasti, emme voi kuin ihmetellä, että haluatte soveltaa yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevan asetuksen 186 artiklaa, joka antaa teille täydet valtuudet. Saitte kuitenkin täydet valtuudet, jotka saivat teidät valitsemaan kiintiöiden vapauttamisen, joka on syössyt meidät tähän kriisiin. Kiintiöiden vapauttamisesta hyötyvät vain valmistajat ja jakelijat, sillä vielä nykyäänkin Euroopan tilintarkastustuomioistuin kertoo, että maitotuotteiden kuluttajahinnat nousivat vuosina 2000-2007 17 prosentilla, mutta tuottajahinnat laskivat 6 prosentilla.
Arvoisa komission jäsen, sanon jälleen kerran, että maatalous tarvitsee nyt todella kipäasti massiivista tukea laajasta Euroopan hätärahastosta ja että meidän on kiireesti palattava vähimmäishintoihin perustuvaan maatalouspolitiikkaan sen sijasta, että annamme kapitalististen markkinoiden tuhota viljelijät.
Krisztina Morvai
(HU) Arvoisa komission jäsen, äänestän luonnollisesti ehdotuksen puolesta, vaikka tiedän, ettei viljelijöiden tilannetta ratkaista tällä kädenojennuksella. Minulla on kuitenkin esittää kolme kysymystä: Ensimmäinen kuuluu seuraavasti: Mitä kriisistä on mielestänne opittu? Onko siitä opittu mitään? Arvoisa komission jäsen, kriisiä ei ole aiheuttanut mikään luonnononnettomuus, tsunami tai muu vastaava tapahtuma, vaan joukko huonoja päätöksiä ja pohjimmiltaan epäonnistunut maatalouspolitiikka. Mitä tulevaisuuden lupauksia voitte antaa viljelijöille? Miten voidaan välttää vastaava kriisi tulevaisuudessa? Haluaisin saada teiltä selkeän ja yksityiskohtaisen vastauksen.
Nyt seuraavaan kysymykseeni: Totesitte eilen valiokunnan kuulemistilaisuudessa, että jäsenvaltiot voivat itse vapaasti käyttää tämän rahan. Mitä tämä tarkalleen ottaen tarkoittaa? Voivatko jäsenvaltiot jakaa tämän rahan oikeudenmukaisesti niin, ettei se mene suurille maatalousyrityksille tai suurtiloille vaan pienviljelijöille ja perhetiloille, jotka tarvitsevat sitä kipeimmin ja joiden toimeentulo riippuu siitä? Näiden viljelijöiden tilanne on huonoin. Toinen suuri tukea tarvitseva ryhmä koostuu uusien jäsenvaltioiden viljelijöistä ja etenkin pienviljelijöistä. Miten aiotte päästä eroon tästä sietämättömästä syrjinnästä, joka syntyy siitä, että esimerkiksi meidän unkarilaisten oli luovutettava markkinasulkumme, varastomme ja tynnyrimme Euroopan unionille, mutta olemme saaneet vain murto-osan tuista? Miten ja milloin tästä epäoikeudenmukaisuudesta tehdään loppu?
Giovanni La Via
(IT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, hyvät parlamentin jäsenet, arvostan komission jäsenen asennetta, kun hän päätti tulla parlamenttiin esittelemään maitoalan toimenpidepaketin.
Olen ehdotettujen toimenpiteiden sisällöstä sitä mieltä, että vaikka toiminnalliset yksityiskohdat on esitetty puutteellisesti, ne ovat oikeansuuntaisia, sillä niillä pyritään ratkaisemaan viljelijöidemme nykyongelmia. Minusta ongelmiamme ei kuitenkaan voida ratkaista yksistään näillä toimenpiteillä. Minusta on kuitenkin tärkeää hyväksyä ehdotus asetuksen (EY) N:o 1234/2007 78 ja 79 artiklan muuttamisesta.
Huomauttaisin tuon asetuksen 186 artiklasta ensinnäkin, että sen a ja b kohdassa säädetään eri tuotteita koskevan suojelun eri tasoista niin, että joissakin tuotteissa sallitaan tukitoimet, jos hinnat nousevat ja laskevat merkittävästi, kun taas toisten tuotteiden kohdalla (sianliha, oliiviöljy ja jotkin muut tuotteet) tämä sallitaan vain, jos hinnat nousevat merkittävästi. En voi hyväksyä tätä epäjohdonmukaisuutta.
Haluan jättää myös PPE-ryhmän puolesta tarkistuksen, jolla pyritään varmistamaan, että komissio tiedottaa parlamentille ennen tuossa 186 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin ryhtymistä. Minusta tämä tarkistus on lisäksi sopusoinnussa parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmän juuri tekemän ehdotuksen kanssa.
Lopuksi kehottaisin komission jäsentä nostamaan vähimmäistuen määrää kaikilla tuotantoaloilla nykyisin käytössä olevista kansallisista enimmäismääristä riippumatta, kuten parlamentti toivoo 17. syyskuuta antamassaan päätöslauselmassa.
Luis Manuel Capoulas Santos
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olemme kaikki valitettavan tietoisia maitoalan vakavasta tilanteesta Euroopassa. Oma puolueryhmäni on jo kuukausien ajan vaatinut kiireellisiä toimia tuhansien viljelijöiden pelastamiseksi heitä uhkaavalta perikadolta. Olemme tehneet omia aloitteita ja tukeneet muiden puolueryhmien aloitteita tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
Tämä ei jätä meille muuta vaihtoehtoa kuin tukea komission aloitteita, niin epätarkoituksenmukaisilta kuin ne saattavatkin meistä tuntua. Myös tämä oli syy siihen, miksi Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä äänesti tänä aamuna meille ehdotetun kiireellisen menettelyn puolesta. Aiomme kuitenkin ehdottaa tarkistusta, jossa vaaditaan, että Euroopan parlamentille on tiedotettava säännöllisesti tulevina päivinä hyväksyttävistä toimista niiden valtuuksien nojalla, jotka me nyt siirrämme komissiolle. Teemme kaikkemme markkinoiden tasapainon palauttamiseksi niin, että varmistetaan tuottajien riittävät ansiot Lissabonin sopimuksen lupausten mukaisesti.
Marit Paulsen
(SV) Arvoisa puhemies, on toki tarpeen ryhtyä ripeisiin toimiin kriisin iskiessä tiettyihin aloihin, kuten pankkitoimintaan, autoteollisuuteen ja maidontuottajiin. Kriisejä tulee kuitenkin jatkuvasti uudelleen. Mutta toivottavasti se ei iske enää maitoalaan seuraavalla kerralla. Ehkä se iskee viljatuotteisiin tai johonkin muuhun.
Saanen puhua hieman tämän keskustelunaiheen vierestä, sillä minusta emme voi käsitellä pelkästään akuutteja ongelmia. Meidän on löydettävä myös aikaa ja energiaa sekä poliittista tahtoa suunnitella, jotta voimme kehittää yhteistä eurooppalaista maatalouspolitiikkaa, joka olisi vahvaa, kestävää, joustavaa ja jonka avulla voisimme poistaa odotettavissa olevan hintojen epävakauden pahimmat vaikutukset. Haluan, että Euroopan maaseutu olisi elinvoimainen, mutta maaseutu ei säily ilman viljelijöitä ja eläimiä!
Martin Häusling
(DE) Arvoisa puhemies, valitettavasti jäsen Bové ei päässyt paikalle tänään, joten puhun jälleen. Minulla on komission jäsenelle lisää kysymyksiä. Uskooko hän todella ja vakavissaan, että tämän rahan maksaminen lopettaa protestit? Kuten sanoin aiemmin, minusta parlamentin tänä aamuna tekemä päätös merkitsee avoimen valtakirjan ojentamista komissiolle, sillä emme tiedä, mitä komissio aikoo tehdä sillä. Sanon tämän vielä kerran: Komissio ei ole osa ongelman ratkaisua vaan oikeastaan osa ongelmaa. Pidän kiinni tästä näkemyksestä.
Silti hyväksyn päätöksen, sillä tosiasiat on hyväksyttävä ja näin on päätetty, ja sanoisin muille jäsenille, että näitä toimenpiteitä on rajattava. Ne olisi rajattava toteuttamiskelpoiseen ajanjaksoon niin, että myös me parlamentissa voimme tarttua jälleen ohjaksiin.
Arvoisa komission jäsen, minulla on teille vielä yksi kysymys, sillä kaikkien ohjelmien kohdalla sanotaan toistuvasti, että meidän on syytä jatkaa rakenneuudistuksen vauhdittamista. Mitä te tarkoitatte rakenneuudistuksella? Oletteko todella sitä mieltä, että on oikein jatkaa rahojemme antamista? Pohjimmiltaan siinä on kyse pienviljelijöiden kannustamisesta luovuttamaan, jotta tuo raha voitaisiin antaa suurviljelijöille. Tällainen politiikka ei enää tehoa. Meidän on varmistettava, että rahaa käytetään kohdennetusti epäsuotuisassa asemassa olevien alueiden hyväksi, jotta voidaan turvata näiden suurimmassa vaarassa olevien alueiden rakenteet.
João Ferreira
(PT) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, komission esittelemässä ehdotuksessa tunnustetaan komission maitoalan politiikan epäonnistuminen, mutta politiikan peruslinjaukset säilytetään muuttumattomina. Miljoonat täällä mainitut eurot jäävät paljon alle rahamäärän, jota tarvitaan, jotta tuottajille voitaisiin maksaa korvauksia hintojen alenemisen vuoksi.
Toisin kuin väitetään, on välttämätöntä kääntää yhteisen maatalouspolitiikan nykyinen suuntaus, jossa perättäisillä uudistuksilla on purettu markkinoiden sääntelyvälineitä, kiintiöitä ja tuotanto-oikeuksia, minkä vuoksi tuhannet tuottajat ovat vähitellen jättäneet alan. Tuhannet työpaikat ovat vaakalaudalla: viljelystä ja varsinkin maitoalasta toimeentulonsa saavien perheiden elanto on vaakalaudalla. Vaakalaudalla on laajoja alueita, joilla viljelystä luovutaan yhä useammin. Tällä on rajuja sosiaalisia ja ekologisia seurauksia.
Kaikki tämä vaatii kipeästi välittömiä toimia kohtuullisten tuottajahintojen palauttamiseksi, mutta se edellyttää enemmän varoja kuin nyt on ehdotettu. Tilanne vaatii ennen kaikkea (toistamme tämän jälleen) entistä kauaskantoisempia toimia, jotka eivät ole vain lievittäviä, kuten maitokiintiöiden vuosittaisen nostamisen peruuttaminen, jotta tuotannon taso voitaisiin palauttaa tasolle, joka vallitsi ennen kiintiöiden nostoa koskevan päätöksen tekoa, tai kiintiöjärjestelmän lakkauttamista vuonna 2015 koskevan päätöksen kumoaminen.
Diane Dodds
(EN) Arvoisa puhemies, annoin parlamentin jäsenten enemmistön tavoin tänään äänestyksessä tukeni kiireelliselle menettelylle 186 artiklan suhteen. Kaikki rahoitustuki maitoalalle on välttämätöntä alan säilymiseksi ja etenkin Pohjois-Irlannin pienten perhetilojen selviämiseksi.
Jos, kuten sanotte, arvoisa komission jäsen, 186 artiklaa on muutettava 280 miljoonan euron maksamiseksi, se saa laajan tukeni. Voimme vain toivoa, että raha todella maksetaan ja jaetaan ripeästi. Monet viljelijät ovat odottaneet liian pitkään tarvitsemaansa tukea.
En ole kuitenkaan vakuuttunut 65-84 artiklaa koskevista ehdotuksista. On lähes varmaa, ettei niillä ole vaikutusta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, ja minulla onkin monia epäilyjä niiden suhteen: minulla on tunne, että ne johtaisivat epäoikeudenmukaisiin toimintaoloihin Euroopan eri alueilla, ja ne tuntuvat lisäksi ristiriitaisilta komission nykypolitiikan valossa.
Christophe Béchu
(FR) Arvoisa puhemies, politiikan pitää olla johdonmukaista. Monet meistä täällä parlamentissa ovat viime viikkoina vaatineet toimenpiteitä komissiolta. Kun meille esitetään ratkaisuja, äänestämme niiden puolesta, vaikka - yhdyn täällä sanottuun - ne ovat myöhässä ja vaikka ne on jouduttu repimään Euroopan parlamentissa ja ministerien keskuudessa hyväksytyistä kannanotoista.
Ehdotettu rahasumma auttaa hyvin lyhyellä tähtäimellä, mutta kuten useat ovat jo todenneet, se ei ratkaise pitkäaikaisia ongelmia, jotka koskevat tapaa, jolla suunnitteilla oleva kiintiöiden lakkauttaminen hoidetaan. Jos haluamme selviytyä maataloustuotannon toistuvista kriiseistä ja estää ne tulevaisuudessa, se ei ole mahdollista ilman tuotannon sääntely- ja valvontavälineitä tai molempia.
Tästä ei kuitenkaan ole nyt kysymys. Tänään on kyse ainoastaan 186 artiklasta, joka on ainoa, jolla on nyt merkitystä. Arvoisa komission jäsen, minulla on yksinkertainen kysymys: mitä 186 artiklalla on konkreettisesti ottaen tarkoitus tehdä, mistä lähtien ja miten?
Iratxe García Pérez
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, keskustelimme täällä kuukausi sitten parlamentin päätöslauselmasta ja ehdotuksista maitoalan toimenpiteiksi. Tänään me käsittelemme kahta uutta toimenpidettä: kiintiöiden hallinnoinnin muuttamista sekä 186 artiklaa koskevia toimenpiteitä, joiden kiireellisestä toteuttamisesta olemme sopineet pyyntönne mukaisesti.
Arvoisa komission jäsen, alaa on tarkasteltava kuitenkin kokonaisuutena, eikä ole hyvä asia pudotella ehdotuksia asiasta, jota olemme käsitelleet jo useita kuukausia.
Tarvitsemme yhteisiä eurooppalaisia ratkaisuja. Tässä mielessä kaikkien alojen vähimmäistuen nostoaikeet aiheuttavat vääristymiä jäsenvaltioiden välillä sekä vaikeuttavat yhteisen maatalouspolitiikan yhtenäistä soveltamista.
Lopuksi vielä yksi ajatus: on harkittu 280 miljoonan euron tukea, jota toki kannatamme, mutta haluaisin muistuttaa teitä siitä, arvoisa komission jäsen, että parlamentti antoi päätöslauselman, jossa se toi esille 600 miljoonan euron lisätuen tarpeellisuuden maitoalan kriisistä selviämiseksi.
Britta Reimers
(DE) Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viljelijänä koen, että 78 ja 79 artiklan muuttamiseksi jätetty tarkistus merkitsee komission poikkeamista tähän asti kulkemaltaan kestävältä tieltä, jolla toteutetaan maatalousuudistusta tehokkaiden ja kauaskantoisten tilojen kustannuksella.
On vaarallista, että asioita peukaloidaan vain halusta tehdä jotakin näin lähellä maitokiintiöjärjestelmän lopullista lakkauttamista, järjestelmän, joka on toistaiseksi vain vahingoittanut maidontuottajien asemaa. Tarkistus on myös jäljessä ruohonjuuritason muutoksia, sillä markkinat ovat alkaneet vihdoin elpyä. Tämän vuoksi hylkään tarkistuksen.
On helposti nähtävissä, kuinka komissio yrittää käyttää omien tarkoitusperiensä ajamiseen hyväksi parlamentin vaatimusta kiireellisten toimenpiteiden toteuttamisesta. Tämän se tekee yrittämällä varmistaa itselleen (vain hieman ennen Lissabonin sopimuksen voimaantuloa) pysyvät toimivaltuudet toimia ilman parlamentin suostumusta 186 artiklan muuttamisen avulla. Sen vuoksi hylkään tarkistuksen.
Voisin kuitenkin hyväksyä sen, että parlamentti myöntää komissiolle valtuudet toimia rajoitetun ajan kriisien aikana. Parlamentin työjärjestyksen 142 artiklan nojalla myös parlamentti voisi käyttää kriisien aikana tätä mahdollisuutta, jonka vaikutukset näkyvät hyvin nopeasti.
Richard Ashworth
(EN) Arvoisa puhemies, maitoala on kriisissä, ja haluan osoittaa kiitokseni ja onnitteluni komission jäsenelle hyvin osuvista toimista, jotka olivat minusta juuri oikeansuuntaiset. Minusta 280 miljoonaa euroa on realistinen määrä ja tervetullut alalla. Olen vakuuttunut siitä, että on tarpeen myöntää 186 artiklan mukaiset valtuudet, jotta rahat saadaan oikeaan aikaan tuottajille. Tämä summa saa siten tukeni. Kannatan tätä rahasummaa, mutta sen myöntäminen olisi minusta rajoitettava korkeintaan vuoteen 2013.
Sitä vastoin suhtaudun varauksellisesti kansalliseen kiintiöiden takaisinostojärjestelmään, joka käsittää näköjään valtuudet nostaa lisämaksuja tuottajien ylittäessä kiintiöt. Minusta se rankaisee tehokkaita ja progressiivisia tuottajia, jotka ovat usein nuoria miehiä ja nuoria, jotka ovat alamme elinehto. Tämä on siis mielestäni avain väärä viesti.
Markkinat ovat hyvin epävakaat, joten tämä ala kaipaa erityisesti pitkäkestoista strategiaa lyhytaikaisten toimien sijasta. Olen jo pitkään kannattanut komission jäsenen pitkäkestoista visiota alan tulevaisuudesta, ja kannustaisin häntä jatkamaan samalla, pitkäkestoisen strategian tiellä lyhytaikaisten toimien sijasta.
Jarosław Kalinowski
(PL) Arvoisa puhemies, toivon, että maidontuottajien pahin aika on nyt takana. Toivetta vahvistaa päätös tukea maidontuottajia 280 miljoonalla eurolla ensi vuonna. Peruskysymys on kuitenkin edelleen olemassa: mitä maidontuotannon ja maidontuottajien suhteen olisi tehtävä pitkällä aikavälillä? Tärkein kysymys koskee maidontuotannon kiintiöiden tulevaisuutta.
Suhtautumistapoja on kaksi. Ensimmäinen on yhteisen maatalouspolitiikan tarkistuksen tulos ja merkitsee tuotantokiintiöiden vähittäistä nostoa, kunnes ne lakkautetaan kokonaan vuonna 2015. Toinen lähestymistapa sisältyy Euroopan komission nykyiseen ehdotukseen, ja sen tavoitteena on vähentää maidontarjontaa uudella laskentamenetelmällä, jossa veloitetaan kansallisten kiintiöiden ylittämisestä. Nämä kaksi lähestymistapaa täydentävät toisiaan.
Itse kannatan kiintiöiden säilyttämistä, mutta vain, jos kiintiöiden jakaminen EU:n jäsenvaltioiden ja tuottajien kesken perustuu objektiivisiin ja oikeudenmukaisiin kriteereihin. Objektiivisten ja oikeudenmukaisten kriteerien kehittäminen ja hyväksyminen on varmasti vaikeaa, mutta sitä kannattaa kenties yrittää. Laajentamisesta puheen ollen kannatan täysin 186 artiklan laajentamista, mutta minusta se edellyttää komission roolin ja sen käytössä olevien välineiden määrittelyä.
Alan Kelly
(EN) Arvoisa puhemies, haluan sanoa komission jäsenelle seuraavaa: Jos sallinette sanaleikin, komissio on todella "möhlinyt" maitokriisissä, kuten meillä irlantilaisilla on tapana sanoa, kun joku on mokannut totaalisesti.
Vielä puolitoista vuotta sitten sanoitte, että maidonhinta nousee huomattavasti, mutta se laski puoleen entisestä joissakin maissa. Tämän vuoksi komission on voitava puuttua nykyistä ripeämmin markkinoihin, joten esitys on myönteinen tältä osin.
Munsterin vaalipiirissäni Irlannissa monet maitoalan toimijat, sekä suur- että pienviljelijät sekä etenkin perhetilat pärjäävät nipin napin tai ovat vararikon partaalla. He kamppailevat ongelmiensa kanssa ja saavat mitätöntä tukea, kun taas esimerkiksi pankkeja ja pankkiireita autetaan kuiville valtavilla rahasummilla.
(Puhemies pyysi puhujaa puhumaan hitaammin.)
Eilen ilmoitettu 280 miljoonan euron maitorahasto on tervetullut, mutta se on vain laastari paljon laajempaa ongelmaan. Parlamentti äänesti syyskuussa 600 miljoonan euron rahaston puolesta. Tämä summa pitäisi säilyttää solidaarisuuden osoituksena etenkin pienviljelijöitä kohtaan. Komission seuraavana ensisijaisena tavoitteena on oltava koko maidontarjontaa koskevan ongelman ratkaiseminen. Uskon tähän vakaasti. Ellei sitä ratkaista, ongelmia tulee lisää, ja laastarit loppuvat pian.
Elisabeth Jeggle
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kyllä, meidän olisi suostuttava maidon sisällyttämiseen 186 artiklaan, ja toivon, että myös teemme niin huomenna. Emme voi jatkuvasti kritisoida komissiota liian hitaasta toiminnasta, jälkeen jäämisestä ja siitä, että se valaa uskoa turhaan.
Komissiolla on nyt tilaisuus toimia nopeasti, ja meidän olisi syytä suoda sille tuo mahdollisuus, ja niin tehdessämme meidän olisi aina osoitettava valmiutemme saattaa sen vastuuseen. Deßin PPE-puolueen nimissä jättämä tarkistus antaa meille mahdollisuuden tehdä tämä yhdessä. Monen mainitsema 280 miljoonan euron rahasto on vain pisara meressä. Meidän on muistettava kuitenkin myös se, että varainhoitovuosi on lopuillaan. Meidän on ymmärrettävä, että raha on yksinkertaisesti lopussa.
Kuinka tilanne olisi syytä hoitaa? Toivoisimme, että tuo 280 miljoonaa euroa myönnettäisiin kriisin eniten koettelemille maidontuottajille. Puhumme maitomarkkinoista, mutta kyse on oikeista ihmisistä ja maaseutualueista, joita olemme aina sanoneet tukevamme muista asioista keskustellessamme. Arvoisa komission jäsen, olkaa hyvä ja kannattakaa maitorahastoa! Haluan tehdä selväksi, että komission jäsen puhui tänään iltapäivällä käydyssä budjettikeskustelussa rahaston puolesta. Olin hyvin iloinen siitä. Tarvitsemme myös tämän viestin kiireesti, ja kyseinen tukisumma on vuoden 2010 talousarvion rajoissa.
Maria do Céu Patrão Neves  
Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen kiireellisen menettelyn hyväksymisestä parlamentissa, nimittäin maitokysymyksen sisällyttäminen 186 artiklaan on sekä oikea-aikainen että tärkeä päätös.
Olen todennut, että niin vakava tilanne, joka maitoalalla nyt on, edellyttää sekä taloudellisten että sosiaalisten syiden takia kiireellisiä suojelutoimia. Tulen maasta, Portugalista, Azoreilta, joille maitoala on hyvin tärkeä ja joilla se on keskittynyt alueille, jotka ovat sosiaalisesti varsin herkkiä ja joilla kiintiöjärjestelmän säilyttäminen vuoden 2015 jälkeen olisi itse asiassa elintärkeää.
Täällä ehdotetut toimet ovat varsin vaatimattomat, mutta ne ovat kuitenkin tarpeellisia ja välttämättömiä. Olen huolissani myös siitä, miten komissio aikoo käyttää sille myönnettävät uudet valtuudet, kun se on toiminut varsin tunteettomasti kriisin aikana, esittänyt tehottomia toimenpiteitä liian myöhään ja vain suuren painostuksen alla. Tämän vuoksi toivoisin, että komissio lisäisi 186 artiklaan liitteen, jossa tuodaan esille toimenpiteet, joihin voidaan ryhtyä, jotta maitoalalla voidaan toteuttaa rajuja toimia sen kestävyyden varmistamiseksi.
Peter Jahr
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, suhtaudun hyvin myönteisesti esitykseenne. Yhtä kohtaa on minusta kuitenkin syytä kritisoida, nimittäin vapaaehtoista maitokiintiöiden takaisinostojärjestelmää.
Tämäntyyppisen ohjelman on oltava pakollinen, ei vapaaehtoinen, jos sen toteuttaminen onnistuu. Minusta vapaaehtoinen järjestelmä maitokiintiöiden takaisin ostamiseksi on kielteisesti vaikuttava. Se ei ole sitä yksistään siksi, että järjestelmä merkitsee ensinnäkin sitä, että säilytämme kiintiöiden noston, minkä jälkeen sen aisoissa pitäminen on vaikeaa. Maitokiintiöiden takaisinostolla palautamme niiden taloudellisen arvon, ja tällä estetään mahdollisuus tasaukseen. Haluan hylätä kaikki toimet, joilla estetään tasaukset. Tasaukset ovat tarpeellisia etenkin sinä ajanjaksona, kun maitokiintiöistä luovutaan vähitellen, sillä ne antavat välineen, jolla yksittäiset tilat voivat määritellä paremmin asemansa markkinoilla.
Edellä mainituista syistä minun on hylättävä esityksen tämä osa, vaikka aion äänestää esityksen puolesta kokonaisuudessaan.
Ricardo Cortés Lastra
(ES) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, on totta, että toteutamme toimia, joilla pyrimme löytämään osaratkaisun maitoalan kriisiin.
Kaikki täällä ovat tietoisia karjankasvattajien tilanteesta, ja tiedämme, mitä nämä toimet merkitsevät heille ja heidän perheilleen.
Viljelijämme eivät halua jatkuvia tukia. He pyytävät meiltä, että voisivat harjoittaa ammattiaan arvokkaasti, myydä tuotteitaan kohtuullisin ja reiluin hinnoin, jotka vastaavat heidän ponnistelujaan ja panostuksiaan.
Arvoisa komission jäsen, sen tuen ja luottamuksen ohella, jota voimme antaa viljelijöillemme näiden uusien toimien ansiosta, olemme aloittamassa merkittäviä uudistuksia, joista keskustellaan myöhemmin lisää täällä parlamentissa.
Mairead McGuinness
(EN) Arvoisa puhemies, komission jäsenen tärkein viesti oli, että markkinahinnat ovat nousussa. Meidän on syytä tiedostaa tämä täällä parlamentissa ja varmistaa, että viesti tavoittaa myös viljelijät. Olemme luvanneet heille 280 miljoonaa euroa, mutta jokainen heidän saamansa ylimääräinen sentti on parempi asia kuin kitsastella maksujen jaon kanssa. Tämä on kaikkein tärkein asia.
Minusta on tärkeää huomata, että jotkut ovat arvostelleet komissiota voimakkaasti. Tiedostakaamme kuitenkin, että interventio- ja vientituet on tarkoitettu hintojen säilyttämiseksi, vaikka tuottajahinnat ovat kauhistuttavan alhaiset, joten osa kritiikistä on minusta tarpeettoman kovaa. Kannatan 186 artiklan laajentamista, jos 280 miljoonaa euroa on maksettava, mutta summa on minusta lähinnä symbolinen eikä niin merkittävä.
Meidän on syytä tarkastella, mitä voimme oppia. On katsottava, mitä YMP:n uudistukselle tapahtuu vuoden 2013 jälkeen. Korkean tason työryhmä käsittelee tätä asiaa. Sanoisin nyt niille puolueryhmille, jotka aikovat tänä iltana kannattaa maitoalan rahoittamista: varmistakaa, että kannatatte riittävästi rahoitettua yhteistä maatalouspolitiikkaa myös vuoden 2013 jälkeen, sillä muutoin sanoillanne ei ole katetta.
José Bové
(FR) Arvoisa puhemies, suokaa anteeksi, minun piti tulla tänne aiemmin, mutta olin varattu muualla. Olin kertomassa ranskalaisille kuulijoille Luxemburgin eilisistä tapahtumista.
Neuvoston päätös on mielestäni huono, sillä tekstissä mainitaan ainoastaan sana "rakenneuudistus". Ranskassa maidontuottajien määrä on vähentynyt: kun heitä vuonna 1984 oli 480 000, nykyisin heitä on enää 88 000.
Tänään saamme tietää, että yhä useampi maidontuottaja joutuu pois alalta ja että rahamäärä, joka saadaan takaisin (se mainitaan tekstissä), käytetään tuottajiin, jotka ovat ylittäneet kiintiönsä. Tuotantoa siis keskitetään edelleen, ja vaikeimmassa asemassa olevien alueiden maidontuottajia pakotetaan luopumaan elannostaan. Tämä ei ole oikea suunta.
Tuottajille tarkoitettu 280 miljoonaa euroa (luku on jo mainittu täällä) merkitsee sitä, että kukin tila saa vuoden ajan 50 euroa kuukaudessa. Tämä on mitätön summa ja osoittaa lähes halveksuntaa tuottajien läpikäymää kriisiä kohtaan.
Lopuksi sanoisin 186 artiklasta, että nyt, kun maatalousasioissa ryhdytään soveltamaan yhteispäätösmenettelyä, en voi hyväksyä, että komissiolle myönnetään avoimet valtuudet ja avoin valtakirja.
Rareş-Lucian Niculescu
(RO) Haluan esittää komission jäsenelle kysymyksen sekä kiittää häntä siitä, että hän tuli puhumaan tänne parlamenttiin. Totesitte, että maitoalan tukirahastoihin myönnettävät varat jaetaan jäsenvaltioille aiempien toimien perusteella, toisin sanoen neuvoteltujen kiintiöiden pohjalta. Monien jäsenvaltioiden mielestä kiintiöt ovat kuitenkin epäoikeudenmukaisia. Tämä on itse asiassa syy siihen, miksi monet jäsenvaltiot vaativat markkinoiden sääntelyn purkamista. Jotkin valtiot eivät edes voi tuottaa tarpeeksi oman kulutuksensa kattamiseksi. Luuletteko, että aiempien toimien käyttäminen säilyttää epäoikeudenmukaiset...
(Puhemies keskeytti puhujan.)
Tiivistän kysymystäni, jotten ylitä liikaa puheaikaani. Komission jäsen totesi, että varat jaetaan jäsenvaltioille aiempien päätösten perusteella. Monien jäsenvaltioiden mielestä nykyiset kiintiöt ovat kuitenkin epäoikeudenmukaisia. Myös tämä on itse asiassa syy siihen, miksi monet jäsenvaltiot vaativat markkinoiden sääntelyn purkamista. Luuletteko, että aiempien toimien käyttäminen säilyttää epäoikeudenmukaiset kiintiöt?
Mariya Nedelcheva
(BG) Kannatan neuvoston ja komission päätöstä myöntää 280 miljoonan ylimääräinen tukipaketti maidontuotantoon vuonna 2010. Tämä on selkeä viesti kaikille niille, jotka kärsivät päivittäin kriisin haittavaikutuksista. Toivon, ettei tämä riittävä toimi olisi kertaluontoinen taloudellinen ratkaisu vaan osa kohdennettua ja pitkäkestoista strategiaa maitoalan elvyttämiseksi, vakauttamiseksi ja kehittämiseksi Euroopassa. Tämän vuoksi on tärkeää ottaa huomioon toimet, joita kukin yksittäinen jäsenvaltio aikoo toteuttaa. Haluan kiinnittää huomiota siihen, että Bulgaria voi hyväksyä vain osittain ehdotukset asetuksen 1234 muuttamisesta. Vaadimme, että luonnokseen kirjataan selväsanaisesti, että kansallisten maitokiintiöiden hallintaa koskevat mahdollisuudet kuuluvat jäsenvaltioiden harkintavaltaan. On tärkeää säilyttää mahdollisuus valita nykyinen maitokiintiöiden takaisinosto- ja uudelleenjakojärjestelmä kansallisen varauksen turvin. Meillä ei ole varaa pidättää tai kerätä maksuja tuottajilta, sillä Bulgarian maitoalaa uudistetaan parhaillaan. Ilman uudistusta Bulgarian maidontuottajat eivät pärjää kilpailussa edes vuoden 2015 jälkeen.
Wojciech Michał Olejniczak
(PL) Arvoisa puhemies, hyväksymme luonnollisesti mielellämme nämä uudet ratkaisuehdotukset, joilla on tarkoitus tukea viljelijöitä, myös Puolan viljelijöitä. On kuitenkin syytä muistaa myös se, että rahasta puhuttaessa (ja rahastahan tässä on kyse) tärkeää on se, miten raha tosiasiassa jaetaan. Rahan olisi voitava tavoittaa kriisistä eniten kärsivät viljelijät, sillä en hyväksy politiikkaa, jonka mukaan kaikki saavat samansuuruisen rahasumman, toisin sanoen pienen rahasumman, jolloin emme itse asiassa auta ketään.
Toiseksi haluaisin, jos sallitte, puhua hieman menneistä tapahtumista ennen kuin puhun tulevaisuudesta tuota pikaa. Muistamme varmasti ne upeat vuodet, yli vuosi sitten, jolloin viljelijät saivat erinomaisen hinnan maidosta. Samaan aikaan he saivat paljon EU:n tukea maitoalan uudistamiseen. Siksi on tärkeää suunnitella tulevaa tämän kokemuksen pohjalta sekä ottaa oppia virheistämme, sillä virheitä olemme totisesti tehneet. Yhtä tärkeää on pohtia, kuinka voisimme kehittää maitoalaa, sillä saamme rahaa sekä suorina tukina että maaseutualueiden kehittämiseen. Myös maitokiintiöiden väline on käytössämme.
Czesław Adam Siekierski
(PL) Arvoisa komission jäsen, haluan esittää teille seuraavan kysymyksen: Mihin komissio haluaa käyttää 280 miljoonan euron summan? Haluaako se käyttää sen alan rakenneuudistukseen vai kenties markkinoiden piristämiseen ja markkinamekanismeihin 21 jäsenvaltion toiveiden mukaisesti? Viljelijät haluavat itse asiassa, että raha käytetään tukimekanismeihin. Viljelijöillä ei ole tätä nykyä mahdollisuutta ottaa lisälainaa tai parantaa tuottavuutta. He eivät voi jatkaa uudistuksia, koska he ovat menettäneet maksuvalmiutensa. He eivät halua ostaa kylmälaitteita tai lypsykoneita, sillä nyt ei ole lisäinvestointien aika. Ehdotetulla 280 miljoonan euron summalla tuotantoa tuetaan hädin tuskin kahdella eurolla EU:ssa tuotettua maitotonnia kohti.
Kun Euroopan komissio ehdottaa niin sanottua maitokiintiöjärjestelmän hallintamekanismia, todellisuudessa se haluaa rajoittaa tuotantoa. Meidän on varottava sokerimarkkinoiden uudistuksen aiheuttaman tilanteen toistumista, sillä sokerialan uudistus johti siihen, että meillä on nyt ongelmia sokerinsaannin kanssa. Onko nyt oikea aika rajoittaa maidon tai viljan tuotantoa? Olen varma, ettei tämä ole se, mitä haluamme.
Herbert Dorfmann
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen iloinen siitä, komission jäsen, että vain muutama viikko sen jälkeen, kun parlamentti hyväksyi maitoalaa koskevan päätöslauselman, olette täällä esittelemässä toimia, jotka vastaisivat vaatimuksiimme. Hyväksyn 186 artiklaa koskevan ehdotuksenne, joka sisältää aikarajan ja joka vaikuttaa minusta kohtuulliselta. Kannatan myös ehdottamienne kiintiöiden eriytettyä jakoa.
Sitä vastoin minun on sanottava, että olen hämmentynyt maitokiintiöiden takaisinostojärjestelmää koskevasta ehdotuksesta. Totesitte itse viikkojen ja kuukausien ajan, ettei nykyinen kriisi johdu kiintiöjärjestelmästä, joten tämän huomioon ottaen kyseinen ehdotus ei ole minusta täysin johdonmukainen. Lopuksi haluan sanoa vielä, ettei tämä voi ihan vielä olla lopputulos. Meidän on jatkettava maitoalan toimia etenkin vaikeuksissa olevilla alueilla, kuten vuoristoalueilla, joilla ei yksinkertaisesti ole muuta vaihtoehtoa kuin maidontuotanto.
Elisabeth Köstinger
(DE) Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät parlamentin jäsenet, minäkin haluan kiittää vilpittömästi 280 miljoonan euron tukipaketista. Toivon totisesti, että koko tämä summa tavoittaa kaikki 40 000 itävaltalaista maidontuottaja, sillä tuki on heille todella tarpeen. Olette varmasti tietoinen vuoristoalueiden ja pienten perhetilojen tilanteesta.
Arvoisa komission jäsen, Itävalta on aina vastustanut kiintiöiden vähittäistä lakkauttamista. Hyvä on, olette tienne valinneet ja kuljette sitä nyt johdonmukaisesti. Aiomme luonnollisesti valmistaa viljelijöitämme tälle tielle ja auttaa heitä mahdollisimman paljon. En voi parhaalla tahdollakaan ymmärtää vapaaehtoista kiintiöiden takaisinosto-ohjelmaa koskevaa ehdotustenne. Jos sovellamme sitä, se johtaisi juuri niiden kiintiöiden arvon ja hinnan nousuun, joista olette vähitellen luopumassa. Miten me selitämme tämän Itävallan viljelijöille?
Mariann Fischer Boel
komission jäsen. - (EN) Arvoisa puhemies, kuunneltuani tarkoin tämäniltaista keskustelua muutamista puheenvuoroista voisi saada vaikutelman, että tämä on ensimmäinen toimi, jonka toteutamme Euroopan unionin maitoalan tukemiseksi. Tämä ei pidä alkuunkaan paikkaansa. Olen melko varma, että ainakin osa teistä tietää, mitä on tehty tämän vuoden tammikuun jälkeen, kun aloitimme julkisen ja yksityisen varastoinnin toimet, ja aloitimme myös interventiotoimet sekä panimme alulle vientituet. Olemme toteuttaneet paljon erilaisia toimia kesän mittaan, ja minusta olisi syytä laatia erityinen selvitys, jossa kertoisimme parlamentin uusille jäsenille, mitä viime tammikuun jälkeen on tarkalleen ottaen tehty.
Minun on jälleen toistettava kahta tänään esiteltyä ehdotusta koskevista erityisistä kohdista, ettei takaisinosto-ohjelma ole uusi. Se on jo jäsenvaltioiden käytössä, jos ne haluavat auttaa tiettyjä maidontuottajia jättämään alan. Se on eräänlainen tarjous, minkä vuoksi en halua tehdä siitä pakollista. Se on mahdollisuus auttaa viljelijöitä jättämään ala. Takaisin ostettavat kiintiöt voidaan säilyttää kasallisessa varauksessa, josta se voidaan jakaa myöhemmin jäsenvaltioiden niin halutessa. Tämä oli yksi osa keskustelua.
Toinen osa koski 186 artiklaa, joka on herättänyt toistaiseksi suurinta kiinnostusta. Maidontuotannon sisällyttämistä 186 artiklaan on ehdotettu siksi, että meidän on voitava reagoida nopeasti. En muuten näe mitään syytä sille, miksei maidontuotantoa voitaisi sisällyttää 186 artiklaan, sillä lihantuotannon alat ovat jo siellä. Yleisesti ottaen sanoisin vielä, että niiden, jotka pelkäävät, että komissio saa avoimen valtakirjan tehdäkseen mitä vain, olisi hyvä muistaa, että 186 artikla on luonnostaan hyvin myönteinen väline, joka mahdollistaa nopean reagoinnin ansiosta vaikeuksissa olevien viljelijöiden tukemisen. Se ei siis ole mikään avoin valtakirja. Kuten varmasti tiedätte, tästä keskustellaan vielä hallintokomiteassa.
Olen kuunnellut ajatuksianne kolmen tai neljän vuoden aikarajasta. Tämä olisi mielestäni kielteinen asia maidontuottajien kannalta, mutta olen toki ottanut vaarin puheistanne.
Silti liikkeellä on mielestäni paljon väärinkäsityksiä. Ensinnäkään 280 miljoonan euron tukipaketti ei ole tarkoitettu rakenneuudistukseen. Se vain yksinkertaisesti tarjoaa mahdollisuuden mahdollisimman nopeaan tukien maksamiseen heti, kun kaikki muodollisuudet on hoidettu ja kun Ecofin-neuvosto on hyväksynyt asian marraskuussa pidettävässä kokouksessa ja kun vuoden 2010 talousarvio on hyväksytty. Se ei siis ole rakenneuudistusta varten. Kuten totesin jo aiemmin, se antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden maksaa tukea näistä kansallisista määrärahoista eniten tarvitseville.
Miten raha olisi syytä jakaa? Olen todennut selkeästi, että jako on tehtävä tuotannon perusteella. Tästä saattaa olla toisenlaisia mielipiteitä, mutta jos nyt ryhdymme keskustelemaan täällä parlamentissa määrärahojen jaosta, keskustelu kestäisi varmasti ensi vuoden loppuun asti, sillä hienoja ajatuksia tulisi varmasti esille niin paljon, ettemme ikinä löytäisi yhteistä linjaa asiassa.
Seuraavaksi vastaan joihinkin erityisiin kysymyksiin. Haluaisin todeta, että tuottajajärjestöt ovat erinomainen optio. Ne ovat itse asiassa välttämättömiä. Olen todennut tämän selkeästi täysistunnossa jo aiemmin etenkin, kun olemme keskustelleet hedelmä- ja vihannesohjelmasta. Jos viljelijät uhraavat aikansa ja energiansa keskinäiseen kilpailuun sen sijaan, että he kilpailevat vahvassa asemassa olevan vähittäiskauppasektorin kanssa, voittajat ja häviäjät ovat kyllä tiedossa. Siten kehotankin: tehkää yhteistyötä, jotta olisitte nykyistä vahvempi lenkki koko elintarvikeketjussa.
Olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että meillä on globaali ongelma, nimittäin se, että maailmassa on miljardi nälkää näkevä ihmistä, jotka eivät saa tyydytettyä jokapäiväistä ruoantarvettaan. Tämän vuoksi olin pahoillani nähdessäni eurooppalaisten maidontuottajien läikyttävän maitoa pitkin ja poikin tilanteessa, jossa meillä on maailmanlaajuinen nälkäongelma. Tämä ei anna parasta kuvaa Euroopan maataloudesta.
Minun on sanottava, että olen hyvin vaikuttunut tavasta, jolla jäsenet Bové ja Häusling onnistuivat käyttämään puheaikansa. Seurasin tarkoin, miten he käyttivät aikansa. En tiedä, onko parlamentissa käytössä uusi menettely, jossa puhuja voi tulla toisen puhujan tilalle, jolloin jälkimmäinen voi käyttää catch-the-eye -menettelyn mukaisen puheenvuoron. Varsin fiksu veto, sanoisin.
(Suosionosoituksia)
Puhemies
(EN) Päätämme tämän kohdan käsittelyn.
Äänestys toimitetaan torstaina.
Kirjalliset lausumat (työjärjestyksen 149 artikla)
Luís Paulo Alves  
Arvoisa komission jäsen, olemme taistelleet pitkään komission esittelemien toimenpiteiden puolesta, mutta nyt meillä ei ole varaa hylätä yhtäkään tukea, jonka saatatte myöntää meille näinä maidontuottajille ja heidän perheilleen erittäin vaikeina aikoina. Valitettavasti komissio on ollut hidas toimimaan. Se on ryhtynyt toimiin vasta maidontuottajien, Euroopan parlamentin ja 21 jäsenvaltion voimakkaan painostuksen jälkeen. Sanoisin seuraavaa täällä esittämistänne toimista:
1: Ehdotettu 280 miljoonan euron tukipaketti on liian vähän verrattuna siihen 600 miljoonaan euron määrään, jonka tarpeellisuudesta vallitsi yksimielisyys maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa, jolla on sekä teknistä että poliittista asiantuntemusta tässä asiassa. Euroopan parlamenttikin on hyväksynyt tämän poliittisen kannanoton. Emme siis voi tyytyä summaan, joka on alle puolet siitä, jonka parlamentti vielä kuukausi sitten katsoi välttämättömäksi ollakseen riittävä.
2: Maidon sisällyttäminen 186 artiklaan antaa komissiolle toimintavälineen, jota voidaan käyttää välittömästi mutta joka ei tarkoita sitä, että parlamentti ei enää valvoisi asiaa. Tarvitsemme yhä välineitä markkinoiden sääntelyyn. Meidän olisi syytä säilyttää kiintiöjärjestelmä ja lisätä maitotuotteiden markkinointiketjun avoimuutta. Ilman näitä kahta välinettä Euroopan maaseutualueiden vakauden palauttaminen ja varmistaminen on mahdotonta.
Béla Glattfelder  
Kannatan Euroopan komission ehdottamia toimia Euroopan maidontuottajien tukemiseksi. Toimilla voidaan kuitenkin vain lievittää kriisiä, ei poistaa sitä kokonaan. Kriisin lievittäminen edellyttää, että luovutaan päätöksistä nostaa maitokiintiöitä. Euroopan komissio eikä komission jäsen Mariann Fischer Boel itse ole kuitenkaan valmiita tunnustamaan, että on tehty vääriä päätöksiä. Yhdyn Euroopan viljelijöiden vaatimukseen luopua kiintiöiden nostamisesta.
Vastustan myös kiintiöjärjestelmän pysyvää lakkauttamista vuonna 2015. Sitä vastoin olen samaa mieltä Euroopan suurimman viljelijöiden tuottajajärjestön keskusjärjestön COPA-COGECAn näkemysten kanssa siitä, että maitoalan markkinoita on säänneltävä myös vuoden 2015 jälkeen. Nykyisestä kriisistä voimme tehdä sen tärkeän päätelmän, että maitoalan markkinoita on säänneltävä. Muuten hintoja ei pystytä ennakoimaan. Eurooppalaiset maidontuottajat eivät selviydy suurten hintavaihtelujen aiheuttamista tappioista.
Nykyisistä hätätoimenpiteistä puhuttaessa haluaisin huomauttaa, että vähimmäistuen määrän nostamien 7 500 eurosta 15 000 euroon saattaa aiheuttaa ongelmia jäsenvaltioissa, joiden budjettitilanne on muita vaikeampi. Pelkään, että näissä maissa, kuten Unkarissa, hallitukset eivät tarjoa enimmäistukea. Tämän seurauksena näiden maiden viljelijät saattavat joutua entistä epäedullisempaan kilpailuasemaan.
Olen luottavainen sen suhteen, että Euroopan parlamentti antaa torstaina pidettävässä vuoden 2010 talousarviota koskevassa äänestyksessä tukensa ehdotetulle tarkistukselle, jonka moni jäsen, minä mukaan lukien, jättivät ja joka lisäisi koulujen maito-ohjelman tukea.
Marine Le Pen  
Euroopan komissio on vastannut maidontuottajien viikkoja kestäneeseen liikehdintään kriisin koetteleman alansa pelastamiseksi perustamalla 280 miljoonan euron suuruisen "maitorahaston". Fischer Boel taipui siten painostuksen alla suhtauduttuaan ensin täysin välinpitämättömästi viikkojen ajan vararikon partaalla olevien viljelijöiden ahdinkoon. Tämä taloudellinen toimenpide on kuitenkin naurettava, ja sen tarkoituksena on vain rauhoitella tuottajia jonkin aikaa. Se ei auta lainkaan ongelman ratkaisemisessa alalla, jolla valmistaudutaan luopumaan maitokiintiöistä. Maidontuottajat eivät tarvitse hyväntekeväisyyttä tai almuja vaan markkinoiden sääntelyä niin, että he voivat myydä maitonsa hinnalla, joka mahdollistaa säädyllisen elannon ja varmistaa heidän lastensa tulevaisuuden. Euroopan unionin itsepäinen halu tuputtaa vapaan ja reilun kilpailun oppia on jättämässä tuhansia viljelijöitä markkinalakien armoille. Sama ultraliberalismi tekee kuukausittain tuhansista teollisuusalan työntekijöistä työttömiä. Tästä "teurastuksesta" on tehtävä kiireesti loppu!
Csaba Sándor Tabajdi  
Kannatan periaatteessa maatalousministerien Luxemburgissa järjestetyssä neuvoston kokouksessa saavuttamaa sopua maitoalan tukemiseksi 280 miljoonalla eurolla. EU:ssa tämä tarkoittaa tuen lisäämistä yhdellä sentillä maitolitraa kohti, mikä on ehdottomasti liian vähän. Euroopan komission häpeämättömän, useita kuukausia kestäneen vastustuksen jälkeen se taipui hieman viljelijöiden, 21 jäsenvaltion (Unkari mukaan lukien) ja Euroopan parlamentin painostuksesta. Euroopan parlamentti oli vaatinut lisää resursseja maitoalalle jo Brysselissä viime maanantaina pidetyssä epävirallisessa kokouksessa. EU:n hitaista toimista huolimatta Unkarin hallitus on toiminut ripeästi tukeakseen maidontuottajia. Hallitus on tehnyt kaikkensa maidontuottajien auttamiseksi käytettävissä olevien budjettimäärärahojen rajoissa. Unkari on tukenut maitoalaa käyttämällä kaiken rahan, joka on voitu jakaa uudelleen osana maatalouden kehittämisvaroja ja Euroopan talouden kehittämisohjelmaa. Meidän lisäksemme vain Latvia ja Malta ovat saaneet huomattavaa tukea. Unkarin maidontuottajat saavat suoraan noin 3,3 miljoonaa euroa 280 miljoonan euron tukipaketista, toisin sanoen noin 890 miljoonaa forinttia. Unkarin hallitus voi vapaasti päättää, miten se käyttää tämän rahan. Komissio teki vain ehdotuksen, että tämä erityinen tuki osoitettaisiin kaikkein suurimmassa tarpeessa oleville tuottajille. Ehdotus on Unkarin tavoitteiden mukainen. Tukea aletaan maksaa ensi vuoden alusta alkaen vuoden 2010 talousarvion hyväksymisen jälkeen.
