Kérdések órája (a Bizottsághoz intézett kérdések) 
Elnök
A következő napirendi pont a kérdések órája (B6-0156/2008).
A következő kérdéseket intézik a Bizottsághoz.
Első rész
Tárgy: Bioüzemanyagok kereskedelmi gyakorlatai
Milyen intézkedéseket hoz a Bizottság annak érdekében, hogy megállítsa az USA mezőgazdasági támogatásait kihasználó bioüzemanyag-kereskedelmi gyakorlatokat?
A gyakorlatban ez úgy működik, hogy Európából az Egyesült Államokba szállítják a biodízelt, ahol hozzáadnak némi üzemanyagot, ami lehetővé teszi a kereskedő számára, hogy literenként 11p egyesült államokbeli támogatást igényeljen. Majd visszaszállítják, és a hazai árak alatt eladják. Becslések szerint az USA-ból Európába exportált bioüzemanyagnak mintegy 10%-a ilyen szélhámosságból származik. Ez nem jogellenes, de kockázatnak teszi ki az európai bioüzemanyag-ipart. Ezen kívül felesleges szállítással jár az Atlanti-óceánon, ami növeli az üvegházgázok kibocsátását.
Vajon a Bizottság által javasolt fenntarthatósági kritériumok megoldják-e ezt a problémát, és jogellenessé teszik-e az ilyen gyakorlattal érintett bioüzemanyagok európai értékesítését?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Bár a Bizottság nem kommentálhatja a kérdésben említett gyakorlat mértékére vonatkozó állítást, osztja az egyesült államokbeli adókedvezményeknek az európai iparra gyakorolt hatásával kapcsolatos aggodalmakat.
Az állami támogatás láthatólag minden, az USA-ból exportált, vagy éppen ott eladott biodízelnek kedvez, származástól függetlenül.
Iparági adatok szerint az USA Európai Unióba irányuló exportja a 2006-os 100 000 tonnáról 2007-ben 1 millió tonnára nőtt, ami az európai piac mintegy 15%-ának felel meg.
Kollégám, Mandelson biztos úr több alkalommal is felvetette ezt amerikai kollégája, Susan Schwab kereskedelmi képviselőnél. A probléma egyik lehetséges megoldásaként javasolta például, hogy olyan változtatást hajtsanak végre az USA törvényhozásában, amely az Egyesült Államokban eladott árukra korlátozná a támogatásokat. Az Egyesült Államok részéről mindeddig nem történt elmozdulás, és az adókedvezmény továbbra is hatályos.
A Bizottság kész lenne megfontolni egy szubvencióellenes vizsgálatot, ha a kiegyenlíthető támogatás és sérelem elégséges bizonyítékát tartalmazó, megfelelően dokumentált panaszt kapna az európai uniós iparágtól.
A tisztelt képviselő asszony azt kérdezi, vajon a megújuló forrásokból előállított energia támogatásáról szóló, idén januárban a Bizottság által elfogadott irányelvre irányuló javaslatában a Bizottság által javasolt fenntarthatósági követelmény megoldja-e majd a kérdésben említett kereskedelmi gyakorlat által okozott problémákat.
A megújuló energiáról szóló irányelvben előírt fenntarthatósági rendszer a bioüzemanyagok fenntarthatóságának biztosítását célozza. Úgy alakították ki, hogy előmozdítsa a fenntarthatóan előállított bioüzemanyagok felhasználását, és gátolja a gyengén teljesítő anyagok használatát. Önök is emlékeznek a 35%-os vitára. Emiatt a fenntarthatósági követelmény nem tud a tisztelt képviselő asszony kérdésében említett kereskedelmi gyakorlatokhoz hasonló gyakorlatokkal foglalkozni.
Linda McAvan
Biztos asszony! Örülök, hogy foglalkozik ezzel. Úgy gondolom, ez botrányos, és megcsúfolja minden, az éghajlatváltozás terén végzett munkánkat. Fenntarthatósági követelményekben kifejezve, ha van egy üvegházhatású gázcsökkentő kritériumunk, akkor az ilyen fajta bioüzemanyagok nem ütköznének-e azzal, mivel fel-alá szállították az Atlanti-óceánon, növelve ezzel a szállításból eredő üvegházhatású gázok kibocsátását, ami jelenleg a világ CO2-termelésének 5%-át teszi ki?
Ha az iparág panaszára kell várnunk, valamint a jogellenes támogatásokkal kapcsolatos eljárás megindítására, akkor meddig fog ez tartani? Nekem az a félelmem, hogy mire sikerül valamit elérnünk, addigra az európai ipar már befejezi működését.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - A megújuló energiáról szóló irányelvben a bioüzemanyagokból eredő üvegházhatású gázkibocsátásnak a fosszilis üzemanyag-kibocsátással összevetett számítási módja az életciklus-módszert követi, amely figyelembe veszi a bioüzemanyag Európai Unión belüli és kívüli szállításakor keletkező kibocsátási szintet is. E tekintetben hadd ismételjem meg mg egyszer, hogy a közlekedésből eredő üvegházhatású gázok csökkentése a bioüzemanyagokkal kapcsolatos politika egyik legfőbb célkitűzése.
Tárgy: Európai élelmiszersegély-program a legrászorultabbaknak
2005-ben az Európai Parlament jóváhagyta a legrászorultabbaknak nyújtott európai élelmiszersegély-program folyamatosságáról szóló írásbeli nyilatkozatot. A nyilatkozat nem csak egy állandó élelmiszersegélyezési programot és egy éves költségvetést támogatott, hanem annak kiterjesztésére is felszólított. A kiegyensúlyozott élelmiszeradagok kiosztásának biztosítására az Európai Parlament arra szólított fel, hogy nyissák meg a programot az olyan új ágazatok, mint a sertéshús, a baromfi és a tojás számára is.
Mariann Fischer Boel, mezőgazdasági és vidékfejlesztési biztos feladata lett a nyilatkozatban foglaltak nyomon követése. Az a helyzet, hogy három év elteltével mg mindig nincs jele egy új rendelet alapjainak, és csak szerény lépéseket tettek. Még teljesen homályos, milyen költségvetési finanszírozás áll rendelkezésre.
Az élelmiszersegély rendkívül fontos kérdés az Európai Unióban, ahol a lakosság 16%-a a szegélységi küszöb alatt él. Biztosítani tud-e a Bizottság egy európai szintű élelmiszersegély-programot? Párbeszédbe kezd-e ennek folyamán az e területen működő európai nem kormányzati szervezetekkel?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Az európai élelmiszersegély-program 20 éve meghatározó mértékben járul hozzá a Közösségben élő, alultáplált emberek élelemszükségleteinek kielégítéséhez.
2006. április 4-én a Parlament támogató nyilatkozatot fogadott el a Közösségben élő legrászorultabbak élelmiszer-segélyezése európai programjára vonatkozóan. Ez a nyilatkozat felkéri a Bizottságot és a Tanácsot, hogy biztosítsanak többéves pénzügyi keretet, és vezessenek be egy sor rugalmassági intézkedést a program irányításába. Nagy hangsúlyt fektettek továbbá arra az igényre, hogy a rászoruló embereknek kiegyensúlyozott étkezést kell biztosítani.
Ez a program igazából még 1987-ben indult el, a hatalmas feleslegeket felhalmozó mezőgazdasági termelés idejében hozott sürgősségi intézkedésként. Az élelmiszersegély-program első éveiben főleg az intervenciós készletek kínálatára támaszkodott. Ahogy a közös agrárpolitika egymást követő reformjai következtében az utóbbi években csökkenni kezdtek a készletek, a Bizottság változtatások sorát vezette be a rendszer folyamatosságának biztosítására, és e változtatások közé tartozik az a lehetőség, hogy a piacon megvásárolhatók azok a termékek, amelyek az intervenciós készleteken belül nem állnak rendelkezésre, a termékek "családon belüli” kereskedelme, valamint annak a lehetősége is, hogy az intervenciós termékeket összekeverjék vagy egyesítsék a piacon vásárolt termékekkel.
A pénzügyi keretet is kiigazították, különösen az Európai Unió közelmúltbeli bővítésének figyelembe vétele céljából. A 2004-es 213 millió euróról idén, 2008-ban 305 millióra nőtt. A Bizottság tehát minden erőfeszítést megtett azért, hogy működésben tartson egy, az intervenciós készletekre alapuló programot, annak ellenére, hogy ezek a készletek eltűnőben vannak. Így igazából azt mondhatjuk, hogy a programot annak végső határaiig feszítettük.
Most elérkezett az ideje, hogy újragondoljuk ennek a programnak a jövőjét anélkül, hogy a tágabb perspektívát szem elől tévesztenénk. Ezzel a céllal a Bizottság szolgálatai már dolgoznak egy hatásvizsgálaton, amely a jövő lehetséges megoldásait vizsgálja. Az internetes konzultáció hatalmas részvételt vonzott, több mint 12 000 válasz érkezett, ami az európai polgároknak a kezdeményezés iránti nagyfokú érdeklődését bizonyítja.
A nem kormányzati szervezetek valójában létfontosságú szerepet játszottak a program végrehajtásában, és a jövőben is főszereplők maradnak. Egy áprilisban rendezett szemináriumon kifejezték azon kívánságukat, hogy az élelmiszersegély-program a Mezőgazdasági Főigazgatóság irányítása alatt maradjon, és hangsúlyozták azt az igényt is, hogy valamiféle többéves pénzügyi keretet kellene bevezetni, és az egyes termékek szélesebb választékát kellene nyújtani. A nem kormányzati szervezetek e kéréseit most vizsgáljuk, és szoros kapcsolatban maradunk velük.
A hatásvizsgálat elkészítése után - szándékaim szerint szeptemberben - javaslatot fogok a Parlament elé terjeszteni, amely lehetővé teszi a rendszer folytatását, de a jövőre nézve nagyon szilárd alapon. Köszönöm e rendkívül fontos program iránti érdeklődését és figyelmét.
Johan Van Hecke
(NL) Tisztelt elnök asszony! Először és mindenekelőtt szeretném megköszönni a biztos asszonynak nagyon világos és teljes válaszát, amely perspektívát kínál az élelmiszersegély-program hosszabb távú folytonosságához is, a folyamatban lévő értékelés alapján.
Csak azt akartam megkérdezni, hogy ez az értékelés figyelembe veszi-e azt a tényt is, hogy nyilvánvalóan sokan még mindig ettől az élelmiszersegély-programtól függnek, és hogy az európai népesség csaknem 16%-a él a szegénységi küszöb alatt, és hogy figyelembe veszi-e a jelenlegi élelmiszerválságot és az élelmiszerárak látványos emelkedését.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Minden bejövő információt figyelembe veszünk, amit a folyamatra jellemző nagyon nyitott megközelítésünkből adódóan kapunk. A most rendelkezésre álló számok alapján, az Európai Unióban 13 millió ember részesül a rászorultaknak nyújtott speciális rendszerből. Amennyire ráláthatunk, az igények pillanatnyilag nem csökkennek.
Andreas Mölzer
- (DE) Sok esetben a gyermekek szenvednek a legtöbbet a szegénységtől. Az élelem hiánya nemcsak fizikai fejlődésüket hátráltatja, hanem a koncentrációs képességet és az iskolai teljesítményt is rontja. Ez pedig a gyermek jövőbeni sikereire is hatással lehet. A tervezett élelmiszersegély-program keretében, milyen intézkedéseket tesznek ezen a problématerületen, hogy például iskolákon keresztül tudjanak működni?
Jörg Leichtfried
(DE) Biztos vagyok abban, hogy jó javaslat lesz, különösen, hogy említette a kiegyensúlyozott táplálkozás szükségességét. Létfontosságú, hogy erre összpontosítsunk. Ebben az összefüggésben a Bizottság még egy kulcsfontosságú dolgot hozzátehetne, mégpedig, hogy a friss organikus termékekre koncentrál. Mindenkinek joga van olyan termékeket enni, amelyek esetleg kissé drágábbak, de sokkal egészségesebbek. Mennyiben fogják ezt figyelembe venni?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Először is, most egyelőre a kapott ötleteket és információkat értékeljük ki.
Ebben az összefüggésben megpróbáljuk megítélni, hogy specifikus módon kell-e a pénzünket felhasználni. Még nem zárultak le a belső egyeztetések, de a gyermekekkel kapcsolatban elmondhatom: azt hiszem, rendkívül fontos, hogy mindenekelőtt a fiatalok legyenek jól tápláltak, és ezért még idén közzéteszünk egy elgondolást (és remélem, teljes támogatottságot kapok hozzá) egy iskolai gyümölcsprogramra vonatkozóan, olyan tagállamokkal közös finanszírozásban, amelyek bizonyos korú gyermekeknek fel tudják ajánlani a lehetőséget, hogy gyümölcsöt kaphassanak az iskolában. Úgy vélem, általában véve jó ötlet, ha egy jó szokás megteremtését kínáljuk a fiataloknak, ami remélhetőleg egész életükön át elkíséri majd őket.
A biotermelés elsőbbségével kapcsolatban: úgy vélem, az ördög és a mélykék tenger között kell választanunk, hiszen ha a biotermékeket választjuk, akkor kevesebb élelmünk lesz, és azt hiszem ez nagyon nehéz döntés lesz.
Tárgy: Spekuláció és élelmiszerválság
Az emelkedő árak és a világ élelmiszerválsága mögött jelentős tényező a pénzügyi spekuláció. Az árutőzsde különösen vonzza a befektetési alapok növekvő érdeklődését.
Kész-e elfogadni a Bizottság, hogy - kevesek javára - az olyan áruk, mint a rizs és a búza, a spekuláció középpontjába kerülnek, miközben ugyanakkor emberek milliói halnak éhen?
Szándékában áll-e gyakorlati lépéseket tenni annak érdekében, hogy véget vessen az összes pénzügyi spekulációnak, amely közvetlenül veszélyezteti milliók élelmezési biztonságát?
Szándékában áll-e továbbá előmozdítani olyan nemzetközi szintű mechanizmus végrehajtását, ami megakadályozza, hogy egyes országok olyan élelmiszerek exportját korlátozzák, amelyekből nagy készletekkel rendelkeznek, és általánosabb szinten, minden olyan politika folyatatását, aminek a közvetlen hatása a legsérülékenyebbeket fosztja meg az élelemhez való joguktól?
Második rész
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - A Bizottság tényleg nagyon aggódik a jelenlegi magas árak hatása miatt, az Európai Unión belül és globálisabb összefüggésben is. A fejlődő országokra és a legsérülékenyebb rétegekre ténylegesen aránytalanul nagy csapást mért az éhezés, a rosszul tápláltság és társadalmi nyugtalanság ebből eredő kockázata.
A Bizottság által ma közzétett közleménye megpróbálja elemezni e magas árak alapvető okait. A Bizottság egy sor kezdeményezést tett az élelmiszerár-sokk rövid távú hatásainak ellensúlyozására, a mezőgazdasági árukínálat növelésére és hosszabb távon az élelmezési biztonság biztosítására, valamint az áremelkedésnek a szegényekre gyakorolt hatásával küzdő globális erőfeszítésekhez való hozzájárulásra.
Ami az alapokokat illeti, több tényező is egyidejűleg csökkenti a globális kínálatot: kedvezőtlen időjárási feltételek a kulcsfontosságú gabonatermelő és -exportáló országokban, főleg Oroszországban és Ukrajnában, amelyeket korábban a Szovjetunió kenyereskosarának hívtak. Ausztráliában három egymást követő évben is rossz volt az időjárás. Nőttek az energiaköltségek. Lassabban nőttek a hozamok, de nőtt a világ fogyasztása. Ezek, a kínálatra és keresletre irányuló közvetlen hatások jelentősen hozzájárulnak a mezőgazdasági áruk áraihoz és az általunk látott növekedésekhez.
Az élelmiszerárak emelkedésének háttérfüggönye előtt, valamint a pénzpiaci válság nyomában fokozódó aktivitást tapasztalhattunk az árukhoz kapcsolódó pénzpiacokon, az árkockázat lefedése vagy a befektetési portfoliók diverzifikálása céljából. Ezek a tevékenységek fokozódó ármozgásokhoz, az opciós és azonnali piacok ingadozásához vezethettek, és felnagyították az azokat megalapozó ármozgásokat, de a hosszú távú áralakulásra gyakorolt hatásuk továbbra is bizonytalan. Tehát a mai közleményben a Bizottság elkötelezi magát az árukhoz kapcsolódó pénzpiacokon mozgó, spekulatív befektetők tevékenységei és az ármozgásokra gyakorolt hatásuk szoros nyomon követése mellett.
A közlemény megállapítja, hogy néhány exportáló ország exportja tényleges visszafogásával reagált az emelkedő árakra. India exporttilalmat vezetett be, Vietnam és Thaiföld korlátozza a rizsexportot, Indonézia exportvámot vezetett be a pálmaolajra, Kazahsztán kiviteli tilalmat a búzára. Ezek az adók és exporttilalmak a hazai piac védelmét szolgálják a rövid távú kínálati hiánnyal és az ársokkal szemben. Továbbszűkítik azonban a nemzetközi mezőgazdasági piacokat, különösen az élelmiszer-importáló fejlődő országok kárára. Középtávú perspektívában ezek a korlátozások egyértelműen téves piaci jeleket küldenek, csökkentik a mezőgazdasági termelők beruházási és termelésnövelési kedvét, és hozzájárulnak a regionális piacok kibillent egyensúlyához.
Az exportkorlátozások nagyon is negatív hatásának kérdését a WTO ide vonatkozó, közelgő tanácskozásain és más illetékes nemzetközi fórumokon is fel kell vetni. A Bizottságnak továbbra is meggyőződése, hogy jelentős potenciális haszon rejtőzik a fejlődő országok számára a dohai fordulóban olyan új piaci lehetőségek formájában, amelyek segítenének pótlólagos exportbevételt előállításához, ösztönöznék a mezőgazdasági termelést, és megkönnyítenék az élelemhez jutást, csillapítva ezzel a jelenlegi élelmiszerár-emelkedést. A Bizottság ezért folytatja egy átfogó és kiegyensúlyozott dohai megállapodásra irányuló a munkát.
A Bizottság bízik abban, hogy számíthat a Ház támogatására a mai közleményben ismertetett politikai irány tekintetében, amely a jelenlegi, néhány területen már a fejünk felett összecsapó árprobléma adta feladatokkal való küzdelem alapját képezi.
Alain Hutchinson
(FR) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony! Köszönöm a viszonylag hosszú és érdekes választ. Mindazonáltal a mezőgazdasági termékekkel összefüggő pénzügyi spekulációs válságot kiváltó egyik elemre vonatkozóan szeretném megkérdezni, hogy egyes európai bankok - különösen a KBC és a Deutsche Bank - botrányos viselkedése után, amelyek, mint tudják, etikátlan hirdetési gyakorlatot folytattak az élelmiszerspekulációval összefüggésben... Azt szeretném megkérdezni, hogy mit szándékozik tenni a Bizottság erre vonatkozóan.
Kollégámmal, Carlotti asszonnyal együtt május 6-án írtam egy levelet Barroso elnöknek, amelyről még nem kaptam visszaigazolást, de remélem, egy napon választ kapok. A levélben azt kértem, hogy tegyenek meg minden tiltó intézkedést, és itt idézek a szövegből: "olyan pénzügyi eszközök Európai Unión belüli kínálata, terjesztése vagy reklámozása kapcsán, beleértve a befektetési biztosítást és a befektetési alapokhoz kötött biztosítási termékeket is, ha azok hozama közvetlenül az élelmiszerek vagy nyersanyagok áremelkedésére való spekulációhoz kapcsolódik”.
Meg tudná mondani, hogy mik a Bizottság szándékai ezen a téren?
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Nagyon rövid leszek, mert első felszólalásomban már érintettem ezt a kérdést. Valószínűleg ezért volt olyan hosszú. A Bizottság ma ismertetett közleményében elkötelezi magát az árukhoz kapcsolódó pénzügyi piacokon tevékenykedő spekulatív befektetők, és e spekulációk árakra gyakorolt hatásának nyomon követése iránt.
DanutBudreikait
(LT) Fogyasztókként azonnal megérezzük minden áremelés hatását. A spekulációk révén azonban, az árláncon keresztül vannak nyertesek és vesztesek, és a mezőgazdasági termékek előállítói gyakran a vesztesek oldalán találják magukat.
Az Ön véleménye szerint, mit lehetne tenni annak biztosítására, hogy a mezőgazdasági nyersanyagok áremelkedése arányban legyen az általános áremelkedéssel - más szóval, hogy biztosítani lehessen, hogy az áruk ára méltányos legyen, a mezőgazdasági termelők pedig tisztes életet élhessenek?
Avril Doyle
Tisztelt elnök asszony! Bár teljes mértékben elismerem a kérdező jó szándékát és az előttünk álló probléma összetettségét, biztos asszony meg tudná-e erősíteni, hogy nem áll szándékában sem neki, sem más kollégának a biztosok testületében beavatkozni az árupiacok működésébe, ami többet árthat mit használhat, ha erre az útra lépnének?
Végül is egyetértünk, csak az oda vezető út eszközeiben nem, ezt szeretném mondani a kérdezőnek.
Mariann Fischer Boel
a Bizottság tagja. - Teljes mértékben egyetértek az elsődleges termelőre, a mezőgazdasági termelőre vonatkozó következményekkel kapcsolatosan feltett kérdéssel. Az a helyzet, hogy láttunk emelkedést, különösen a gabonaágazatban. Amikor ezekről a rendkívül magas árakról beszélünk, olyankor mindig szeretek visszatekinteni egy kicsit a történelembe, hogy lássam, hogyan alakultak az árak; és az elmúlt 30 évet tekintve az árak mindig az elsődleges termelőtől kiindulva csökkentek.
Ez nem jelentette azt, hogy a kiskereskedelemben ne nőttek volna az árak. De ha összehasonlítjuk a gabona mostani árát az 1975-össel, és a rögzített árakat nézzük, akkor 1975-ben kétszer annyiba került, mint most. Olyan helyzetet látunk, ahol az emberek ahhoz vannak szokva, hogy - az európai átlagot tekintve - a jövedelemnek azt hiszem csak 14%-át költik élelemre, és ez még csökkent is az egész időszak alatt.
Amikor arra tér ki a közlemény, hogy mit kell tenni, nyilvánvaló, hogy a teljes láncot figyelembe kell vennünk. A versenypolitikai biztos felelős a helyzet megfigyeléséért, és ebben a szakaszban nem tudjuk, pozitív vagy negatív lesz-e a végeredmény. De rajta tartjuk a szemünket az áremelkedés mögött meghúzódó minden olyan okon, amit tavaly augusztus óta megfigyelhettünk.
Tárgy: Kommunikáció és a Lisszaboni Szerződés
A D-terv és a nemrég bejelentett "Vitassuk meg Európát!: a D-terv (demokrácia, párbeszéd és vita) tapasztalatainak továbbviteléről” című közleménnyel összefüggésben, be tudna-e számolni a Bizottság a Lisszaboni Szerződés ratifikációs folyamatával kapcsolatos kommunikációs stratégiájáról? Milyen konkrét intézkedéseket tett a Bizottság a Lisszaboni Szerződés zökkenőmentes ratifikációjának biztosítására?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - A D-tervvel és a "Vitassuk meg Európát” közleménnyel kapcsolatban hadd mondjam azt, hogy kötelességünknek tekintem, a többi tagállammal és más uniós intézményekkel együtt, hogy minden politikánkról és álláspontunkról kommunikáljunk a polgárokkal. Bár a Szerződés minden tagállam saját felelősségi körébe tartozik, a Bizottságnak is felkészültnek kell lennie, hogy tájékoztatást és magyarázatot adjon.
Közelmúltbeli közleményünk, a "Vitassuk meg Európát!” célja a polgárok és a döntéshozók közötti aktív párbeszéd előmozdítása, és bár nem kifejezetten a Lisszaboni Szerződésre - vagy csak a Lisszaboni Szerződésre - utalva, a "Vitassuk meg Európát!” alapján hozott intézkedések összekapcsolhatók a Szerződéssel kapcsolatos kommunikációval is.
A Szerződés egyik elsőbbséget élvező kommunikációnk 2008-ban. Tevékenységünket decentralizáltuk és differenciáltuk, annak érdekében, hogy illeszkedjen minden tagállam nemzeti realitásaihoz, és ez "helyi szintű” munkát jelent a gyakorlatban.
Képviselőink minden tagállammal és a Parlament tájékoztatási irodáival együttműködtek a különböző igényeknek megfelelő nemzeti kommunikációs tervek kidolgozásában, és a feladatok közé tartozott a nemzeti érdekelt felekkel való együttműködés, újságírók képzése, az információtovábbítás és -sokszorosítás, beszélgetés a civil társadalommal, iskolai és egyetemi rendezvények.
Nagyszámú segédanyagot készítettünk, többek között PowerPoint prezentációkat, beszédek részelemeit, kérdéseket és válaszokat, különböző területekre vonatkozó tudnivalókat - mind azzal a céllal, hogy segítsük a kommunikátorokat az adott problémákra vonatkozó tények ismertetésében.
És mint tudják, Brüsszelből a Bizottság is elindított egy, a Szerződésnek szentelt honlapot, a 23 hivatalos nyelven, és a "Vitassuk meg Európát!” internetes fórumot is újraindítottuk nemrég a Szerződésről szóló beszélgetésekkel, ami a legnépszerűbb témának bizonyult, több száz hozzászólással.
Avril Doyle
Köszönöm, biztos asszony. Akkor miért nem működik a "Vitassuk meg Európát!”? Írországban a kérdések - önmagában többnyire fontos, de a Lisszaboni Szerződés tartalmához egyáltalán nem tartozó, félelmet és zavarodottságot előidéző - egész litániájának elhárítására fordított rengeteg idő, szándékosan vagy sem, de komolyan eltérített Lisszabon pozitív üzenetétől. És az uniós népszavazásokra vonatkozó tudásanyag. A szavazók magabiztossága a Lisszaboni Szerződésben érintett kérdésekkel kapcsolatos ismereteikben létfontosságú a népszavazás sikeres kimeneteléhez, vagyis ahhoz, hogy igennel szavazzanak, ha eldöntötték, hogy elmennek szavazni.
"A Szerződéssel kapcsolatos ismeretek szintje azt sugallja, hogy a közvélemény [Írországban] inkább az első, mint a második Nizzai Szerződéssel ért egyet” - ezek nem az én szavaim, hanem Richard Sinnott professzoré. A "Vitassuk meg Európát!” ellenére, biztos asszony, mivel a Bizottságnak és a tagállamoknak polgáraink több mint 90%-a felé a mai napig egyáltalán nem sikerült kommunikálniuk Európát, hogy hogyan működik, és nem sikerült megismertetni velük a Szerződéseket, Ön mit tanácsol, hogyan kommunikáljuk ugyanazoknak a Szerződéseknek a módosítását, Európa módosítását, hogy biztosíthassuk a Lisszaboni Szerződés ratifikálásához szükséges ismeretszintet? Nem tudtuk kommunikálni Európát; hogyan fogjuk egy olyan Európa módosítását kommunikálni, amelyet senki nem ért?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Mindenekelőtt, a kulcsszó a partnerség. Ezt nem tudjuk megtenni Brüsszelből; nem tudjuk csak a Bizottság oldaláról megtenni: együtt kell dolgoznunk a közösen hozott döntések közlésében. Szerintem a Bizottság és az intézmények másféle szerepeket kaptak, mint például a miniszterek, akiknek természetesen szintén mindenütt ott kell lenniük Írországban és a többi tagállamban is, hogy segítsenek, magyarázzanak, meghallgassák és kommunikálják, hogy mindez miről szól.
Úgy vélem, ha Önök a módosítások kommunikációjával kezdik, akkor attól tartok, máris elvesztették a közönségüket. Nekem az a tapasztalatom, hogy ha egyértelműen kommunikálják a lényegi dolgokat, akkor sokkal könnyebb, és írországi képviseleti irodánk is pontosan ezt próbálja tenni: a különféle lényegi problémákról kommunikál. Tudom, hogy egy pályázati felhívás után mintegy 20 különböző helyi megbeszélésen vettek részt, amibe bevonják a politikusokat, az ír politikusokat is, hogy megpróbálják teríteni az információt, és bevonják őket a különféle lényegi kérdésekbe. Lehet, hogy ez nem elég, de e vonalak mentén kell folytatunk. Úgy gondolom, természetesen, a média bevonása az egyik legfontosabb dolog. Ugyanakkor a népszavazás előtti vitában az is fontos, hogy tiszteletben tartsák Írország törvényeit és jogszabályait, és természetesen ezt is igyekszünk megtenni.
A kommunikáció, az intézmények politikáiról és álláspontjairól való beszélgetés a polgárokkal azonban kötelességünk, és remélem, ezt továbbra is kéz a kézben tehetjük.
Paul Rübig
- (DE) Készültek-e olyan piac- és véleménykutatások, amelyek kimutathatnák, tulajdonképpen milyen információra van szükségük az európai polgároknak a reformszerződésre vonatkozóan? Megkérdezik-e Európában a politikusokat is, a helyi önkormányzati szinttől az európai szintig bezárólag? Milyen információra van itt szükség, és mit fognak tenni a fővárosokban működő tájékoztatási irodákban a kínálat javítása érdekében?
Justas Vincas Paleckis
Biztos asszony! Ön említette az írországi népszavazást, és az országban három héten belül nagyon fontos, talán ügydöntő szavazás lesz. Mindannyian emlékszünk a Nizzai Szerződésről mintegy 10 éve, ugyanebben az EU-barát országban tartott népszavazás kimenetelére.
Milyen tanulságot vontak le ebből a sajnálatos tapasztalatból, és a Bizottság milyen módon vesz részt a népszavazást megelőző írországi vitában?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Köszönöm ezeket a lényeges kérdéseket. Mi a helyzet a közvélemény megismerésével? Véleménykutatásainkat az Eurobarometeren keresztül végezzük, amely sok útmutatást ad, és amelynek révén az információ-szükséglet egy részét is meg tudjuk határozni. Ezenfelül természetesen, minden tagállamban végeznek különböző véleménykutatásokat is, a mélyebb részletek megismerésére, és hogy országspecifikusabbá tegyék a kérdezést. Úgy gondolom tehát, azt mondhatjuk, elég jó ismeretanyaggal rendelkezünk arról, mit várnak el a polgárok, és mire van szükségük az információ terén, bár azt is gondolom, hogy ebben vannak kisebb eltérések a tagállamok között.
Azt hiszem, az Írországban levont egyik tanulság az volt, hogy nagyon széles rétegeket kell bevonni, és ezért hozták létre a Nemzeti Fórumot; úgy vélem, az én látogatásom, és nemrég Barroso elnök úr látogatása után megpróbáltuk bevonni és meghallgatni a Nemzeti Fórumot, az ő igényeiket, és képviseleti irodáinkon keresztül megpróbálunk válaszolni ezekre az igényekre, miközben tiszteletben tartjuk, hogy népszavazáskor mindig adódnak különleges helyzetek: például tekintettel kell lenni a McKenna-törvényre, amely hatályban van Írországban. Ez természetesen korlátozza és egyértelmű határok közé szorítja, hogy mit tehetnek a miniszterek vagy a kormány.
Ugyanakkor általános kötelességünk a bevonás és tájékoztatás, és ezt nem vehetik el tőlünk, és szerintem így tanultuk meg, hogyan működjünk együtt a Nemzeti Fórummal, hogyan tehetünk többet a média felhasználásával, különösen a fiatalok esetében, de a nőknél is, mert tapasztalataink szerint ők azok, akik elidegenítettnek és távolinak érzik magukat a vitától. Ezért is kell modern kommunikációs eszközöket alkalmaznunk, mint amilyen az internet: a másik lecke, amit megtanulnunk, hogy az interneten keresztül kell kapcsolatba lépnünk.
Tárgy: Az Európai Bizottság és az Európai Parlament képviseletei közötti szorosabb együttműködés
A Bizottság igyekszik jobban bevonni a polgárokat az uniós ügyekről folyó vitákba. Idén április elején jelentette be a "Vitassuk meg Európát!” kezdeményezést. A szándék az uniós tagállamok szintjén folyó tevékenységek további szélesítése: konzultáció a polgárokkal, az információ megosztása, az EU-val kapcsolatos ismeretek és elgondolások, lehetőség nyújtása a szavazók számára, hogy uniós tisztviselőkkel találkozhassanak.
Néhány uniós fővárosban azt mondják, hogy a Bizottság és az Európai Parlament képviseletei együttműködése rossz, amikor arról kellene bővebben beszámolniuk az uniós polgárok részére, hogy mi történik az EU-ban és ismertetniük kellene annak menetrendjét, intézményeit és tagállamait. A Bizottság és a Parlament képviseletei gyakran külön-külön működnek, megkettőzve egymás tevékenységeit, és nincsenek nagy közös projektjeik.
A 2009-es európai parlamenti választások közeledtével történnek-e erőfeszítések a bizottsági és parlamenti képviseleti irodák közötti együttműködésre az egyes országokban? Ha igen, pontosan mit fognak tenni?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - 2008 nagyon fontos év minden intézmény számára, hogy felkészüljön a jövő évi európai választásokra. Teljes egészében érdekünkben áll, hogy együtt dolgozzunk a 2009. júniusi eredmény maximálásában. A közelmúltbeli "Vitassuk meg Európát!” közlemény révén elindított munka, a polgárok és a döntéshozók közötti, európai ügyekről folyó aktív párbeszéd elősegítése révén, hozzá kell, hogy járuljon ehhez a munkához.
A Bizottság és a Parlament azonban most is szoros partnerségben dolgozik ezeken a területeken, mind Brüsszelben, mind a tagállamokban működő képviseleti és tájékoztatási irodák szintjén. Szolgálataink a múlt hónapban új munkacsoportot indítottak tevékenységeink együttes hatásának maximalizálása érdekében, és hogy szorosabb együttműködés jöhessen létre a bizottsági és parlamenti képviseletek és irodák között. Felül akarjuk vizsgálni a munkatársi kapcsolatról szóló 2001-es magatartási kódexet, amely új utakat fog megnyitni előttünk az együttműködésben, és megkönnyíti az olyan források közös használatát, mint az audiovizuális vagy sajtófigyelő eszközök.
Elköteleztük magunkat azon cél felé is, hogy a tagállamokban közös helyszínen - az ún. "EU-házakban” működjünk -, és a 27 tagállamból 25-ben irodáink már ugyanabban az épületben találhatók. Mint tudják, három ilyen Európai Házban - Madridban, Dublinban és Tallinnban - indult kísérleti projekt egy közös területtel, amit "Európai köztérnek” neveztünk el. Tevékenységünk skáláját ki tudtuk úgy szélesíteni, hogy kulturális, tudományos és ifjúsági rendezvényekkel is foglalkozzunk. Most kaptuk meg az első jelentést az európai közéleti találkozóhelyekkel kapcsolatos kísérleti projektről. Nagyon pozitívnak tűnik, és e vonalak mentén fogunk tovább haladni.
Justas Vincas Paleckis
Köszönöm, biztos asszony, átfogó és világos válaszát. Biztos vagyok abban, hogy Ön természettől fogva optimista. Másrészt az Ön bizottsági helye is optimizmust kíván. Biztos vagyok abban, hogy Ön arra számít, a Lisszaboni Szerződést idén minden ország ratifikálni fogja.
Azt szeretném kérdezni, hogy Ön szerint mi lenne a különbség a 2004-es európai parlamenti választási kampány és a jövő évi között, szem előtt tartva azt, hogy ez valószínűleg a Lisszaboni Szerződés ratifikálása után lesz?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Nagyon nyers leszek. Úgy vélem, a Bizottság részéről is sokkal jobban részt kell ebben vennünk, a képviseleti irodáinkon keresztül, a szavazók mozgósítása érdekében, a magasabb részvételi arány biztosítására. Nem lehetünk elég óvatosak. Szerintem mindannyiunknak azt kell mondania, hogy azt akarjuk, az európai polgárok éljenek szavazati jogukkal, és így fogjuk bevonni a tagállamokat - ismételten partnerségben, és nem politikai álláspont alkalmazásával, csak a szavazók mozgósítása céljából.
Az Európai Parlamenttel együtt, az Intézményközi Tájékoztató és Kommunikációs Csoporton keresztül vizsgáljuk, hogyan tudjuk ezt véghezvinni. A Parlament már ismertetett egy jól megmunkált és kidolgozott EP-választási tervet, és ehhez a lehető legjobb módon fogunk hozzájárulni, az összes eszközünk és főleg képviseleti irodáink felhasználásával. A Parlamenttel együtt biztosítani tudjuk a szavazói részvételi arány növelését.
Margarita Starkevičiūt
(LT) Szeretnék rámutatni, hogy egy tájékoztató cég számára mérhetetlenül fontos, hogy anyagai az EU összes nyelvén elkészüljenek. Nagyon remélem ...
Angolul fogok beszélni. Lehet, hogy nem hallanak, amint látom, a biztos asszony elfoglalt.
Csak azt akartam mondani, hogy nehéz litván nyelvű információhoz jutni, mivel én itt Litvániát képviselem. Ha megpróbáljuk felhívni a Europe Direct ingyenes számát, és litván nyelven kérdezünk, akkor fél órát kell várni. Nehéz litván nyelvű könyveket találni, még itt, a Parlament látogatók részére fenntartott irodájában is, mert a prospektusok csak a fő nyelveken érhetők el.
Megértem, hogy óriási probléma a tolmácsolás, és ez pénzügyi probléma is, de talán fel kellene állítani a fontossági sorrendet. Kérem, ellenőrizzék a Europe Direct központok működését az egyes nyelveken, ahogy pl. Kuneva biztos asszony csinálja.
Mairead McGuinness
A helyzet szerintem világos, ha valamit közvetlenül a polgároknak akarunk elmondani, akkor oda fognak figyelni és meg fogják hallani. Volt ma egy vitánk a European City Guides-ról, de nagyon kevés reakciót kaptunk a Tanácstól, és szerintem egyértelműbb üzenetet kell visszavinnünk az embereknek arról, hogy mit csinálunk mi itt az Európai Unióban, és hogy valójában értük vagyunk, nem csak beszélünk róluk.
Jobban örülnék, ha a tagállamokban a parlamenti képviseletek vennék át a vezetést, és nem a Bizottság, de nyilvánvalóan ezt mondanám, és tiszteletre és óvatosságra intek az írországi ratifikációs folyamat dolgában. Nyugtalan idők ezek, és a WTO-tól érkező hírek sem segítenek ebben bennünket. Úgy gondolom, oda kell figyelnünk szavazóink valós aggodalmaira.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Természetesen állandó küzdelem annak biztosítása, hogy tájékoztatást tudjunk nyújtani - hogy mind a 23 hivatalos nyelven tudjuk biztosítani a tolmácsolást és a fordítást. Időnként nem tudunk ennek teljesen megfelelni, mert például nincsenek tolmácsaink, vagy nem teljes az igényeknek megfelelő állományunk, de feljegyzem a témával kapcsolatos észrevételét és ezt is megvizsgáljuk.
Rövidesen én is Litvániába látogatok, és biztosan többet is hallani fogok a problémáról, de ez nem a Bizottság részéről megnyilvánuló akarat hiánya miatt van. Minden kommunikáció kiindulópontja, hogy tudjunk kommunikálni, remélhetőleg saját nyelvünkön, és megértsük, amit mondanak nekünk, szintén a saját nyelvünkön. Ezért továbbra is törekszünk arra, hogy minden ehhez szükséges forrást biztosítani tudjunk; teljes mértékben tiszteletben tartom tehát a kérdését, és nagyon komolynak tartom.
A másik téma egy észrevétel volt, és tény, hogy ott kell kezdenünk, ahol a polgárok vannak. Válaszolnunk kell kérdéseikre, és természetesen az az igazság, hogy nagyon ritkán kezdik a kérdezést a Szerződés feltételeiről vagy egy módosításról. Olyan kérdésekkel kezdik, mint: mit tesznek a bevándorlással kapcsolatban? Mit tesznek a éghajlatváltozással kapcsolatban? Hogyan küzdenek meg a határokon átnyúló problémákkal, és hogyan kezelik ezeket?
És nekünk így kell válaszolnunk, hétköznapi nyelven. Azt hiszem, ami ténylegesen segített - és ebben nekem is vannak érdemeim -, az az, hogy elkezdtük a lakosság számára készített összefoglalókat, amit minden javaslat mellé bemutatunk. Munkaprogramunkban is lesz egy kísérő lakossági összefoglaló, ezt nagyon hasznosnak látom, és e vonalak mentén kell folytatnunk.
Tárgy: A Bizottság D-terve (demokrácia, párbeszéd, vita), és a "Vitassuk meg Európát!”
A Bizottság 2005 októberében közreadott D-terve (demokrácia, párbeszéd, vita) az alkotmányról tartott népszavazások negatív eredményét követően, az EU "útkeresési időszakára” adott válasz volt. Két és fél évvel később, úgy gondolja-e a Bizottság, hogy hatékonyan megvalósította a terv céljait? Ha nem, miért? Milyen akadályok voltak? A Bizottság közelmúltbeli (2008. április), a "Vitassuk meg Európát!” projektre vonatkozó - amely projekt célja az volt, hogy közelebb hozza az embereket az Unióhoz és annak intézményeihez - közleményét illetően, be tudna-e számolni a Bizottság a támogatható kiadások részleteiről, a tagállamonként és szervezetenként rendelkezésre álló összegekről, és azokról a kedvezményezettekről, akik lebonyolítják a lakossággal folytatandó páneurópai konzultációs projekteket? Hogyan fog keretet nyújtani az uniós intézmények közötti - és különösen az Európai Parlamenttel való - együttműködésre? Hogyan járul hozzá az elektronikus hálózatok létrehozásához, amelyeken azután az európai parlamenti képviselők, valamint a nemzeti és regionális parlamentek képviselői részt vesznek? Hogyan fogja megteremteni a fővárosokban az európai közéleti találkozóhelyeket? Hogyan lesz helyi szinten aktívabb?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Azt mondhatom, a D-terv kulcsszerepet játszott a civil társadalmi szervezetek számára kidolgozott új módszerek tesztelésében, amelyek célja, hogy az élet minden területéről bevonják a polgárokat az Európa jövőjéről folytatandó vitákba.
Eddig nem ismert konzultációs példákat mutatott, a tagállamok ritkán kiválasztott polgárainak meghívása révén, hogy üljenek össze és vitassák meg az Európai Unió menetrendjét. Valóban nagyon izgalmas élmény volt. Ennek az élménynek az egyik fő tanulsága az volt, hogy meg kell erősítenünk a lakosság és az uniós döntéshozók közötti érintkezési felületet, mert ha megígérjük, hogy jobban odafigyelünk, mit teszünk akkor a hallottakkal? Ez az, amit tudni akarnak.
Úgy döntöttünk, hogy a jövő júniusi európai parlamenti választásokig tartó időszakra meghosszabbítjuk a D-tervet. Ezen új szakasz neve: "Vitassuk meg Európát!”. 7,2 millió eurót különítettünk el a "Vitassuk meg Európát!” számára, amelyből 2 millió euró a transznacionális projektek társfinanszírozását, 5,2 millió euró pedig a képviseletek által irányított helyi projekteket támogató decentralizált felhívások és intézkedések társfinanszírozását szolgálja.
Nem döntjük el előre, mennyi pénz fog a tagállamok rendelkezésére állni, vagy hogy mely kedvezményezettek fogják lebonyolítani ezeket a páneurópai konzultációs projekteket. Ez az ajánlattételi felhívások eredményétől függ, amelyeket most tesz közzé a Bizottság, központilag és a képviseleteinken keresztül is.
Úgy véljük, a "Vitassuk meg Európát!” projektnek hatékony keretet kell teremtenie az intézményközi együttműködéshez is. Az egyik modell a záró értekezlet volt, amit tavaly decemberben, a D-terv első fázisában tartottunk. Ezen nem csak a Parlament és a Bizottság, hanem a Régiók Bizottsága, valamint az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság is részt vett. Úgy gondolom, kiegészítő munkát végzett a specifikus lakossági aggodalmakra való válaszadásban, és ennek a fajta együttműködésnek szabállyá kellene válnia a "Vitassuk meg Európát!” keretében, nemzeti vagy regionális szinten is.
Azt is reméljük, hogy ezekbe a helyi és regionális tevékenységekbe sokkal jobban be tudjuk vonni az európai parlamenti képviselőket. Most tájékoztattam ezt a csoportot - az úgynevezett "IGI”-t - a Parlament azon kéréséről, hogy részt vehessen egy kísérleti tájékoztató hálózatban. A nemzeti és európai parlamenti képviselőket egyesítő hálózatot előkészítő projekt eredményét elkészítettük, és rövidesen az Európai Parlament elé terjesztjük, és reméljük, újságírókat is meghívhatunk az európai kérdések megvitatásában való részvételre.
Említettem már a kísérleti projektben működő közszférákat, az európai közéleti találkozóhelyeket. E vonalak mentén tudjuk folytatni a D-tervet, levonni az eddigiek tanulságait, és több projektbe és modellbe is bevonni a lakosságot, amelyeket remélhetőleg állandó jelleggel létre tudunk hozni - nemcsak olyasvalamit, ami mondjuk hat hónapig tart -, és biztosítani tudjuk, hogy ilyen módokon össze tudjuk hozni a döntéshozókat az európai polgárokkal.
Stavros Arnaoutakis
(EL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony! A probléma mindannyiunk számára abban a tényben rejlik, hogy Európát elvágták a hétköznapi emberektől. A Bizottság és a mi - európai parlamenti képviselők - minden jó szándékunk ellenére, világosan láthatjuk, hogy az információ nem jut el az átlagemberhez.
Azt szeretném megkérdezni, mely hivatalok fogják közel hozni a polgárokat Európához, a "Vitassuk meg Európát!” tervben elképzeltek szerint.
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Az egyik új kezdeményezés természetesen az, hogy európai politikai kultúrára van szükségünk, és ez az - mint tudják - amit ismertettünk. Azt is elfogadta a Parlament, hogy vonjunk be olyan politikai alapítványokat, amelyek hozzájárulhatnak a vitához. Ez azért van, mert erre a rendszeres politikai megbeszéléseken is szükség van, minden szinten: jobban kell integrálni az uniós ügyeket. Szerintem ez a kezdeményezés - az európai politikai alapítványok beengedésével - segíteni fog.
Úgy gondolom, ezt a médián keresztül kell csinálni, az európai média számoljon be az uniós ügyekről, és ezért van új internetes stratégiánk, új audiovizuális stratégiánk, ahol is egész Európában jobb felszereltségünk lesz az európai ügyek média-tudósításokba vitelére.
Úgy vélem továbbá, nekünk kell megteremtenünk a találkozóhelyeket, a közéleti találkozóhelyeket, és ez az a terület, ahol néhány kísérleti projekttel ez lehetővé is válik. Ezek transznacionális projektek, amelyek keretében a polgárokkal folytatott konzultációk remélhetőleg hasznos tanulságokkal és tapasztalatokkal szolgálnak, és remélhetőleg egy napon állandósítani tudjuk ezeket.
De mindezeket a csatornákat fel kell használnunk ahhoz, hogy hatékonyak lehessünk, és ne elvágjuk, hanem bevonjuk a polgárokat: meghallgassuk őket, elmagyarázzuk, és szót emeljünk amellett, amit uniós szinten csinálunk.
Georgios Papastamkos
(EL) Tisztelt elnök asszony! Az 1992-es belső piac program előtt elkészült Európa megvalósulása hiányának költségeiről szóló Cecchini-jelentés.
Szándékozik-e a Bizottság különös közleményt készíteni Lisszabon megvalósulása hiányának költségeiről? Mennyibe fog Európának kerülni, ha nem teljesül a Lisszaboni Szerződés ratifikálása?
Margot Wallström
a Bizottság alelnöke. - Mindig ez a legnehezebb: megmondani, mi lesz, ha ezt vagy azt nem tesszük vagy megtesszük. Proaktívan szeretnénk ismertetni annak előnyét, hogy miért gondoljuk úgy, hogy új Szerződésre van szükség. Hogyan lehetünk hatékonyabbak? A Bizottság részéről megpróbáltuk kijelölni és megfogalmazni a kérdéseket és a válaszokat, különféle háttéranyagainkat, és ezeket úgy kell feltennünk az internetre, hogy proaktívan offenzívebben érveljünk arról, hogy miért van szükség az új Szerződésre, és milyen problémákat kell megoldani.
Ez volt a kiindulópontunk, de a Bizottság részéről abba is belementünk, hogy megpróbáljuk elmagyarázni, mi lenne az egyet nem értés ára, mert úgy vélem, ez is befolyásolja az emberek abban vetett bizalmát, hogy tényleg foglalkozni tudunk-e az előttünk álló nagy problémákkal és kihívásokkal.
Elnök
A 35-39. kérdésekre írásban válaszolnak majd.
Tárgy: A sportszövetségek közötti verseny korlátozása
Mivel bizonyos uniós országok sportszövetségei olyan szabályokat kívánnak előírni tagjaik számára, amelyek korlátozzák a sportolók és sportágak szabad szerződési és mozgási lehetőségeit - egyértelműen megsértve ezzel az uniós jogszabályokat -, tanulmányozta-e a Bizottság az ilyen gyakorlat következményeit a versenyszabadság szempontjából?
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - A közösségi bíróságok elé kerülő számos eset megerősítette az EK-szabályoknak a sport ágazatbeli alkalmazhatóságát.
A Walrave és Donà ügyekben hozott ítéletekben például az Európai Bíróság megerősítette, hogy a sportolók mobilitását korlátozó, állampolgárságon alapuló szabályozások nem felelnek meg a személyek szabad mozgása elvének.
A Bosman-ügyben hozott ítéletben a Bíróság kétféle korlátozást vizsgált, amelyeket nem talált összeegyeztethetőnek a személyek szabad mozgásával. Először is az állampolgárságon alapuló megkülönböztetés alapján megtilt egy olyan UEFA-szabályt, amely korlátozta a nemzeti futballbajnokságokon részt vevő, az uniós tagállamokból származó külföldi játékosok számát.
Másodszor a személyek szabad mozgása akadályának ítélte a FIFA átigazolási szabályát, amely megkövetelte, hogy EU-n belüli átigazolás esetén, ha a játékos valamelyik uniós tagállam állampolgára, szerződés lejáratakor járó átigazolási díjat fizessenek érte.
A Piau és a Meca Medina ügyek voltak az első olyan Bírósági ítéletek, amelyekben az ágazatra alkalmazták az EK versenyszabályait. Azóta a Bizottság követte az ítélkezési gyakorlat módszertani megközelítését annak megítélésében, hogy a sportszövetségek vagy -egyesületek által elfogadott szabályok megsértik-e a 81. és 82. cikket. Ezért minden olyan sportszabályt, amelynek versenykorlátozó hatása lehet, eseti alapon kell megvizsgálni annak meghatározása érdekében, hogy indokolt célkitűzésre irányul-e.
Ugyanakkor, meg kell győzni a Bizottságot arról, hogy az ilyen szabályokból eredő versenyellenes hatások az elérni kívánt célkitűzésben rejlenek és arányosak annak elérésével.
A Bizottság a még szerződésben álló játékosokért fizetendő átigazolási díjra vonatkozó FIFA-szabályok jogszerűségének vizsgálatakor betekintett a nemzetközi futball-átigazolások kérdésébe. Ezt a vizsgálatot 2002-ben zárták le, miután a FIFA kötelezettséget vállalt arra, hogy olyan elvek alapján módosítja átigazolási szabályait, amelyek célja az átigazolások megkönnyítése.
A Bizottság 2007. július 11-én elfogadott, a sportról szóló fehér könyvében olyan kérdésekkel is kimerítően foglalkoznak, mint a sportolók szabad mozgása, különösen "Az EU és a sport: háttér és környezet” című kísérő dokumentumban.
A Bizottság ugyanabban a jogalkotási csomagban fogadta el a Pierre de Coubertin-cselekvési tervet, amely uniós szinten végrehajtandó, sporttal összefüggő intézkedéseket javasol, és számos, a Bizottság által végrehajtandó és/vagy támogatandó javaslatot tartalmaz a sport több területére vonatkozóan.
Az egyik ilyen terület a személyek szabad mozgása, azzal a céllal, hogy minden sportágban küzdjenek az állampolgárságon alapuló megkülönböztetés ellen. Ezt a célt politikai párbeszéden keresztül kell elérni, ajánlások, az érdekeltekkel folytatott strukturált párbeszéd révén, és - adott esetben - a Bizottság által a tagállamok ellen indított jogsértési eljárások révén.
Ezenkívül a Bizottság oly mértékben alkalmazza az EK-versenyszabályokat a sportszervezetekre, amennyiben ezek a szervezetek gazdasági tevékenységet végeznek. Ennek során a Bizottság figyelembe veszi a sport egyedi jellegét.
Manuel Medina Ortega
(ES) Tisztelt elnök asszony! Köszönöm a biztos asszonynak a kérdésemre adott kimerítő és nagyon átfogó válaszát.
Röviden: a biztos asszony magyarázatára adandó kiegészítő megfigyelésként, arra következtetek, hogy a Bizottság jelenleg semmilyen jogszabályi intézkedést nem szándékozik elfogadni, mivel úgy gondolja, hogy a jelenlegi jogszabályok - a Szerződéseket és az ítélkezési gyakorlatot is beleértve - elégségesek, és ezért a követendő út a szövetségekkel kötendő nem-hivatalos megállapodások, magatartási kódexek és így tovább.
A Bizottság nem gondolja, hogy most további intézkedéseket kellene hozni, tehát csak a meglévő jogszabályok alkalmazására van szükség.
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - Így van. Az Európai Bíróság - és a tisztelt képviselő úr már ráérzett, milyen irányba megyek - úgy határozott a Meca Medina ítéletben, hogy a sportszabályok összeegyeztethetősége az EK-versenytörvényekkel nem értékelhető azzal, hogy a szabályok egyes kategóriáit előzetesen mentesnek nyilvánítjuk az EK-versenyszabályok alkalmazása alól. A Bizottságnak ezért folytatnia kell a versenyszabályok eseti alapon történő alkalmazását, az elfogadott határozatokra és a meglévő ítélkezési gyakorlatra való hivatkozással.
Végezetül, a Meca Medina ügyben hozott ítélet világos módszertani keretet nyújt e tekintetben. Annak megítélésére, hogy egy szabály sérti-e az EU versenyszabályait, hatásának arányosnak kell lennie a követett jogszerű, valódi sportérdekekkel, így az arányossági próba csak eseti alapon alkalmazható.
Manolis Mavrommatis
(EL) Tisztelt elnök asszony, biztos asszony! A nemzeti sportszövetségek - különösen a futballklubok - minden tagállamban zengzetesen panaszkodnak a nemzetközi sportszövetségek (FIFA, UEFA stb.) alapszabályaira, valahányszor a tevékenységüket a kormány vizsgálja. Bár elismerjük a szövetségek függetlenségét, egyetért-e az EU az olyan szabályzatokkal, amelyek sértik a nemzeti törvényeket és egy ország alkotmányát, és amelyeket ezek felett állónak tekintenek?
Richard Corbett
Egyetért-e a Bizottság azzal, hogy az UEFA saját nevelésű játékosokra vonatkozó rendszere összeegyeztethető a Szerződéssel? Arra ösztönzi a futballklubokat, hogy játékosaik bizonyos aránya - állampolgárságra való tekintet nélkül - az ificsapatokból és ifjúsági fociakadémiáikról kikerülő játékos legyen, és ezért, a FIFA 5+6-os szabályával ellentétben - amely az állampolgárságon alapul és egyértelműen jogellenes - az UEFA rendszere arányos, indokolt, továbbá hogy arra fogja kényszeríteni a klubokat, hogy saját ifijátékosaik képzésébe fektessenek pénzt, és ne csak a nemzetközi átigazolási piacon meglévő pénzügyi izmaikra támaszkodjanak.
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - Megpróbálom összerakni a két kérdést, mert ez egy olyan terület, ami egyértelműen azonos gondolkodást képvisel, amelynek célja az állampolgárságon alapuló megkülönböztetés elleni küzdelem minden sportágban. Azt hiszem, ez a fő, és ez az alapelv, hogy úgy mondjam. A célt politikai párbeszéddel, ajánlásokkal, az érdekeltekkel folytatott strukturális párbeszéddel, és - adott esetben - jogsértési eljárásokkal kell elérni.
Úgy vélem ezért, azt a fajta versenyszemléletet kell figyelembe vennünk, amiről korábban beszéltem, és világos, hogy nem szabad más irányú gondolkodással megtámadni.
Tárgy: Áremelkedések és verseny
Sok tagállamban jelentős mértékű áremelkedést tapasztalhattunk az elmúlt néhány hónapban, különösen az élelmiszerek területén, ami komolyan csökkentette az európai lakosság vásárlóerejét. Több megfigyelő is azt sugallta, hogy a nyersanyagok áremelkedésén kívül az elosztó csatornák is áremeléseket hajtottak végre, emellett a szabad verseny szabályainak megszegése is felmerült.
Meg tudja-e mondani a Bizottság, hogy rendelkezik-e olyan állandó mutatókkal, amelyek figyelmeztetni tudnak bizonyos fogyasztói árak robbanására, és hogy végeztek-e vizsgálatokat a közelmúltban a elosztó csatornáknál, az egyes tagállamokban nemrég észlelt hirtelen áremelkedéseket követően?
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - A Bizottság természetesen aggódik az élelmiszerek és élelmiszertermékek közelmúltbeli nagy- és kiskereskedelmi árainak emelkedése miatt. Ez hatásokkal jár Európa lakosságára, és még komolyabb hatásokkal jár milliárdokra az egész világon.
Az EU élelmiszerár-inflációja valóban felgyorsult 2007 utolsó negyedévében. A fogyasztói szinten megfigyelt áremelkedések a termékek értékének, a költségeknek és a haszonnak az élelmiszerellátási láncban végbement alakulásait tükrözik. Meg kell állapítani, hogy a főbb mezőgazdasági nyersanyagok ára több hónapon át emelkedett, és folyamatosan rekordokat döntött. Ez a fejlemény főleg strukturális hajtóerők kombinációjából eredt: a világméretű élelmiszerkereslet tartós növekedése, a bioüzemanyag-piac fellendülése - csak nagyon kis részben - és több rövidtávon ható tényező, mint például a hátrányos időjárási viszonyok, amelyek 2007-ben a legtöbb uniós tagállamban a gabonatermelés csökkenéséhez, és néhány kulcsfontosságú világpiaci beszállító korlátozó exportpolitikájához, valamint általában véve a befektetési alapok fokozódó részvételéhez vezettek a mezőgazdasági árutőzsdéken.
Hangsúlyozni kell mindazonáltal, hogy a nyersanyagárak nem képezik szigorúan vett arányos részét az élelmiszeráraknak, különösen akkor, ha az minél jobban feldolgozott. Így az eladási ár más összetevői - és itt az energia és a munkaerő árára gondolok - szintén befolyásolták az Európai Unióban nemrég bekövetkezett élelmiszerár-emelkedéseket. Meg kell jegyezni, hogy ezek az áremelkedések nem szükségszerűen kapcsolódnak a versenyszabályok hiányos alkalmazásához. Mint a tisztelt képviselő asszony is tudja, az EK versenypolitikájának elsődleges célja az, hogy a piacok az EU fogyasztóinak javára működjenek jobban.
Amint azt már több, nemrégiben feltett parlamenti képviselői kérdésre adott válaszban is elmondtam, a Bizottság - az Európai Versenyhálózatot alkotó nemzeti versenyhatóságokkal együtt - figyelemmel kíséri a piacokat a versenytorzítás megelőzése és szankcionálása érdekében, annyiban, amennyiben ezek a torzítások potenciálisan árthatnak a fogyasztóknak. A Bizottság csak akkor cselekszik, ha az intézkedéseket tekintve jobb helyzetben van a nemzeti versenyhatóságoknál. Ők lépnek először, de amikor nincsenek abban a helyzetben, hogy ezt megtehessék, akkor beugrunk. Mivel a kiskereskedelemhez köthető problémák gyakran országos kiterjedésűek, valóban a tagállamok vannak jobb helyzetben, hogy ezekkel foglalkozzanak.
A Bizottság azonban szeretné megismételni, hogy amennyiben bármilyen versenyszabály specifikus megsértése megerősítést nyer, valamint jogi és gazdasági bizonyítékokkal alátámasztható, akkor nem fogunk késlekedni a cselekvéssel. Fontos természetesen, hogy az e piacokra hatással lévő minden vonatkozó tényezőt megvizsgáljunk, és a Bizottság továbbra is nyomon követi a fogyasztói árakat, a kiskereskedelmi piaci koncentrációt, és minden, a versenyellenes magatartásra vonatkozó állítást. A Bizottság nagyon fontos feladatnak tekinti a piacfigyelést. Az egységes piaci felülvizsgálat keretében a Bizottság elemezni fogja a kiskereskedelmi szolgáltatások hibás működésének lehetséges okait, mind a fogyasztók, mind a beszállítók szemszögéből. A tagállamok közötti fogyasztóiár-szinteket és különbségeket szintén nyomon követi a fogyasztói piacok eredménytáblájának éves jelentésében. Az eredménytábla első kiadása - mint tudják - 2008 elején jelent meg, és évente el fogjuk végezni ezt a gyakorlatot.
Az árak a legfőbb ellenőrzési mutatók közé tartoznak. Néhány árkülönbség - különösen a kereskedelmi forgalomba nem kerülő áruk és szolgáltatások esetében - egyértelműen a tagállamok közötti jövedelemkülönbségek miatt állhat fenn. Mindazonáltal a tagállamok közötti különösen nagy eltérések további tüzetes vizsgálatot javallhatnak. Ezenkívül a Bizottság az agrár-élelmiszeripar versenyképességével foglalkozó magas szintű csoport keretében az elosztó ágazat piaci erejének kérdését is vizsgálni fogja. Ezt a kezdeményezést az élelmiszeripar elemzése céljából indítja a Bizottság, amely az utóbbi években az ágazat versenyképességét megkérdőjelező új kockázatokkal és kihívásokkal szembesült.
Az elkövetkező hetekben a Bizottság hivatalosan is átadja válaszát az Európai Parlamentnek az EU-beli nagy szupermarketek piaci erőfölénnyel való visszaélésének kivizsgálásáról és orvoslásáról készült írásbeli nyilatkozatára. A Bizottság válasza - más szempontok mellett - a vásárlóerőre vonatkozó bizonyos kérdéseket is tisztázni fog.
Giovanna Corda
(FR) Mint tudják, ma délelőtt Kehlben találkozott a francia és a német fogyasztóvédelmi miniszter, hogy megvitassák a két ország közötti árkülönbségeket. Egyes eltérések a 30%-ot is elérhetik néhány nagy fogyasztású termék esetében.
A megtárgyalt okok között említették a kiskereskedelmi struktúrák közötti eltéréseket, különösen néhány ország tökéletlen versenyét. Az internetes kereskedelemnek minden vásárló számára lehetővé kellene tennie, hogy kihasználják ezeket a különbségeket, és a legelőnyösebb országokból vásároljanak. Az internetes rendelés azonban néha problémákat vet fel. Franciák például nem vásárolhatnak a német weboldalakról.
Szándékoznak-e megfelelő intézkedéseket tenni annak érdekében, hogy az európai belső piac végre realitássá váljon a polgárok számára?
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - Teljes mértékben tisztában vagyok kérdése és az egységes piacnak való megfelelés fontosságával. Egészen biztos lehet abban, hogy a Bizottság megtesz minden tőle telhetőt a valódi egységes piac kiskereskedelmi szférában való megteremtéséért is.
DanutBudreikait
(LT) Jelentéséből úgy értettem, hogy a Versenypolitikai Főigazgatóság együttműködik a tagállamok versenyhatóságaival. Mi, polgárok azonban azt látjuk, hogy bizonyos megállapodások jönnek létre egyidejűleg áremelkedéseket idézve elő minden országban, a versenyhatóságoknak semmilyen vétséget pedig nem sikerül találniuk. Saját tapasztalatai alapján, mit mondana - ez a tagállamok alkalmatlanságának vagy a visszaélésnek az esete?
Neelie Kroes
a Bizottság tagja. - A válasz egyelőre egyértelmű "nem”, de tisztában vagyunk azzal, hogy figyelmet kíván, és nem csak a mi figyelmünket, ami a történések nyomon követését illeti. Napirendre vettük az ügyet az Európai Versenyhálózatban, és minden, tapasztalatokkal rendelkező tagállamtól adatokat gyűjtünk - némelyikük vizsgálatot indított, mások elemeznek, megint mások csak azt próbálják kideríteni, mi siklik félre a kiskereskedelmi ágazatban. Franciaország, Németország, az Egyesült Királyság, Belgium - mind másképpen közelítik meg a mostani helyzetet.
Egyelőre nincs okunk azt mondani, hogy kartellről lenne szó. Amint tudomást szerzünk egy kartellről, biztosíthatom, hogy cselekedni fogunk, de - erről jut szembe - szerintem nem ilyen rossz a helyzet, hiszen a nemzeti versenyhatóságok aktívak, és figyelik az ágazat egész helyzetét.
Elnök
A 35-39. kérdésekre írásban válaszolnak majd.
Tárgy: Csatlakozási tárgyalások Horvátországgal
Úgy gondolja-e a Bizottság, hogy az év végéig be lehet fejezni a Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalásokat? Mi az év hátralévő részének részletes ütemterve?
Tárgy: Horvátország európai uniós csatlakozásának haladása
Nyilatkozna az Európai Bizottság Horvátország Európai Unióba való felvételi kérelmével kapcsolatos helyzetről?
Tárgy: A Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások lezárása
A Horvátországgal való csatlakozási tárgyalások megkezdése óta az ország jelentős haladást ért el, ami számos tárgyalási fejezet megnyitásához vezetett, és jó úton halad az új fejezetek megnyitásához és lezárásához szükséges kritériumok teljesítésében. Mindenekfelett pozitív fejlemények történtek a horvát törvényeknek az uniós normákkal való összehangolása, a kisebbségek védelme és az igazságügyi reform irányába tett erőfeszítések terén. Továbbá, legutóbbi döntésével, hogy nem kívánja bevezetni az ökológiai és halászati védelmi zónát, Horvátország megtisztította az utat a csatlakozási tárgyalások gyorsabb haladása előtt. Ezeket az örömmel fogadott fejleményeket a Horvátország előrehaladásáról szóló 2007. évi parlamenti jelentésben is elismerték, amelynek 31. és 32. bekezdése Horvátország fokozott támogatására szólít fel az EU - különösen pedig a Bizottság - részéről.
Hogyan fogja fokozni a Bizottság az általa nyújtott támogatást? Amennyiben Horvátország teljesíti a megfelelő kritériumokat, előterjeszt-e a Bizottság 2008 őszén egy ideiglenes ütemtervet a csatlakozási tárgyalások 2009-es lezárására?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Posselt úr, Crowley úr és Ebner úr mind a Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások helyzetéről kérdezett, és együttesen tudok nekik válaszolni.
A Horvátországgal folytatott csatlakozási tárgyalások egészben véve jól haladnak. Eddig a 35-ből 18 fejezetet nyitottunk meg, és kettőt zártunk le. A tárgyalási nyitókritériumok tekintetében, 11 kritériumot állítottunk fel. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 11 kritériumból hetet teljesítettek. Ezekben az esetekben ajánlásainkról a tagállamok a Tanácsban tárgyalnak, illetve készülőben vannak a tárgyalási álláspontok. A többi fejezetnél - mint például a versenypolitika és a közbeszerzés - az Unió már 2006 első felében, azaz két évvel ezelőtt megszabta a tárgyalási nyitókritériumokat. De Horvátország lassan tette meg a szükséges intézkedéseket e tárgyalási nyitókritériumok teljesítése érdekében.
Az igazságügyi és az alapjogi fejezetek nyitókritériumain még dolgozik Horvátország, ahol sok nehéz kihívás vár rá olyan területeken, mint az igazságügyi reform, a korrupció elleni küzdelem, és a menekültek visszatérése.
Bár Horvátország nagyon sok jó munkát végzett a legfontosabb 16 fejezettel való összehangolás terén, ahol tárgyalási zárókritériumokat szabtunk, ebben a szakaszban nem tett meg eleget azért, hogy megfeleljen a 16 fejezet bármelyikéhez szabott zárókritériumok mindegyikének. Mivel a fennmaradó kritériumokat még teljesítenie kell, nem lenne reális azt feltételezni, hogy a csatlakozási tárgyalásokat idén, 2008-ban befejezhetjük. Horvátország mindazonáltal jó általános haladást ért el, és ezért a 2008-as év döntő lehet a Horvátország EU-hoz való csatlakozásáról szóló tárgyalásokban. Amennyiben Horvátország a kritériumok egy részének eleget tud tenni, akkor a Bizottság az idei őszi bővítési csomagban egy indikatív ütemtervet vagy egy feltételes tárgyalási menetrendet fog ismertetni a 2009 folyamán esedékes technikai tárgyalások tekintetében.
Az első teljesítendő feltétel az, hogy Horvátországnak idén júniusra, vagyis a jövő hónapra teljesítenie kell minden tárgyalási nyitókritériumot. Másodsorban Horvátországnak eleget kell tennie minden, a stabilizációs és csatlakozási megállapodásból eredő jogi kötelezettségének, és folytatnia kell a stabilizációs és csatlakozási folyamat általános kritériumok teljesítését. Harmadsorban pedig Horvátországnak sürgősen javítania kell a PHARE és az IPA programok szerinti uniós pénzügyi támogatások kezelését.
A Bizottság elnöke továbbra is jelentős pénzügyi és technikai segítséget nyújt Horvátországnak az uniós tagsági kritériumok teljesítéséhez. Amint Horvátország elégséges mértékű haladást ér el a tárgyalási nyitó vagy zárókritériumok teljesítésében, a Bizottság időben elkészíti és megküldi a tagállamoknak a szükséges ajánlásokat a kormányközi konferencián kívánatos álláspontokról. Vagyis - dióhéjban - Horvátország Európai Unió felé való haladásának a sebességét végül is a szükséges feltételek teljesítésére irányuló saját képessége fogja meghatározni. Tehát Horvátország saját érdemei alapján tudunk dolgozni és haladni.
Bernd Posselt
- (DE) Biztos úr! Ön ismeri az álláspontomat, miszerint Horvátországnak már régen tagnak kellene lennie, ha győzött volna az igazság.
Itt azonban nem a saját véleményemet fejezem ki, hanem a Házét. A Parlament azt mondta, hogy a tárgyalásokat legkésőbb 2009-re be kell fejezni. A parlamenti vegyes bizottság néhány héttel ezelőtti horvátországi ülésén azt mondta, hogy a szlovén elnökség idején minden fejezetet meg kell nyitni, a francia, vagy legkésőbb a cseh elnökség alatt pedig lezárni. Úgy gondolja-e a Bizottság, hogy realisztikus ez az ütemterv, és mit tesz annak érdekben, hogy felgyorsítsa a dolgokat?
Brian Crowley
Tisztelt elnök asszony! Szeretném megköszönni a biztos úr válaszát.
Két dolog. Először, az igazságügyi és alapjogi fejezet az, ahol úgy tűnik, sok nehézség van a tárgyalásokat illetően: hogyan tudunk a leginkább segíteni Horvátországnak, hogy haladni tudjon ezen a téren?
Másodszor, a PHARE program pénzeinek elosztása és ezeknek a pénzeknek a kezelése: mik a legnagyobb csapdák, amikkel a horvát pénzügyi irányítási rendszernek meg kell birkóznia?
Harmadszor - visszatérve arra, amit kollégám, Bernd Posselt mondott - úgy tudtuk, van egy megállapodás, és ezt nagyon hamar lezárják. Ha még 17 fejezetet meg kell nyitni, hogyan haladhatunk azzal a sebességgel, amit látni szeretnénk?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Köszönöm ezeket a találó és fontos nyomon követő kérdéseket. A Bizottság úgy dolgozik Horvátországgal, mint bármely más tagjelölt országgal, amennyiben követjük a Tanács és a tagállamok által egyhangúlag elfogadott tárgyalási keretet.
Feladatunk és felelősségünk a tárgyalási nyitókritériumok teljesítésében mutatkozó előrehaladás nyomon követése, meglehetősen új kritériummódszerünkkel, amit - a Parlament igen erős támogatásával - 2006 végén hoztak létre és fogadtak el annak érdekében, hogy javítsuk az uniós csatlakozási folyamat minőségét. Ez azt jelenti, hogy amint egy ország meg tud nyitni egy fejezetet, majd le tudja zárni ugyanazt, akkor bizonyította, elegendő haladást ért el az érintett kérdésekben.
Mondok erre egy nagyon konkrét példát a horvát hajógyártási ágazatból. Azt várjuk, hogy Horvátország nagyon konkrét szerkezetátalakítási stratégiával áll elő az egész ágazat vonatkozásában, valamint az ágazatban érintett minden egyes hajógyár tekintetében is.
Volt nemrég egy találkozó a horvát miniszterelnök-helyettes, és kollégám, Neelie Kroes, versenypolitikai biztos között, azzal a céllal, hogy alaposan megvizsgálják a dolgok állását ezen a téren. Még mindig arra várunk, hogy a horvát hatóságok meggyőzőbb erőfeszítéseket tegyenek annak bizonyítására, hogy Horvátország képes lesz megfelelően átalakítani a hajógyártási ágazat szerkezetét, hogy továbbléphessünk a versenypolitika területén, ahol az állami támogatás nagyon kritikus feltétel.
Ez azt bizonyítja, hogy valóban a horvát kormány és hatóságok kezében van a tárgyalási nyitókritériumok teljesítése. Mindig tudtuk, hogy egyes tárgyalási nyitókritériumok nagyobb kihívást jelentenek, mint mások, és a Bizottság arra biztatta Horvátországot, hogy dolgozzon szorgalmasan a nehezebb kritériumok teljesítésén, különösen az igazságszolgáltatási reform területén, amelyre Crowley úr is utalt, valamint a másik, általam említett területen, a hajógyártási ágazatban.
Az igazságszolgáltatási reformot illetően, jogi és technikai segítséget nyújtunk Horvátországnak az előcsatlakozási eszköz részét képező intézményépítési rész keretében. Szorgalmazzuk az ikresítési gyakorlatokat és természetesen saját tapasztalatainkat is átadjuk Horvátországnak. A tagállamok is szakértői értékelést adnak, amelyek fontosak annak felmérésében, hogy Horvátország jól halad-e ezen a téren vagy nem.
Vagyis - mindent egybevetve - egészében véve jól haladunk a tárgyalásokkal. A tárgyalások üteme alapvetően a kritikus reformok sebességétől függ, annak érdekében, hogy Horvátország teljesítse először a tárgyalási nyitó-, majd zárókritériumokat.
Tárgy: Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság (FYROM) haladása az Európai Unióhoz való csatlakozás felé
A 2008. március 5-én, a brüsszeli NATO csúcsértekezleten tartott sajtótájékoztatón, Olli Rehn bővítési biztos kijelentette, hogy Görögország és a FYROM között az utóbbi ország névhasználatára irányuló megállapodás kudarca hátrányosan érinti a FYROM csatlakozását az Európai Unióhoz. Az EU ösztönözni kívánja a tárgyalások folytatását az ENSZ égisze alatt annak érdekében, hogy kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak a közeljövőben az ország nevét illetően. Milyen intézkedéseket fog tenni a Bizottság a tárgyalások újbóli felvételének és a kölcsönösen elfogadható megoldás megkönnyítésére?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Tisztelt elnök asszony! Kérem, engedje meg, hogy tisztázzam, hogy március 5-én nem voltam jelen a NATO csúcson. Talán akartam, de nem voltam jelen a NATO csúcson, amint azt a kérdésben tévesen jelzik. Ehelyett a Bizottság ülésén voltam jelen - heti ülésünkön -, és ezen az ülésen fogadtuk el a Bizottság "Nyugat-Balkán: az európai perspektíva erősítése” című közleményét.
Ezt követően tettem azt a kijelentést a témában tartott sajtótájékoztatón, amire a tisztelt képviselő úr hivatkozik. Ebben az összefüggésben, azt jegyeztem meg a sajtótájékoztatón, hogy a fő probléma sok politikai energiát vett el. Arra biztattam mindkét ország vezetőit, hogy találjanak egy olyan formulát, ami mindkét oldal számára elfogadható. Ezt nyilvánosan és bizalmasan is megtettem.
Egy kérdésre válaszolva kifejtettem, hogy az uniós csatlakozási folyamatra vonatkozó döntéseket egyhangúlag hozzák a tagállamok. Ebben az összefüggésben fejeztem ki abbéli aggodalmamat, hogy a megegyezés hiánya a fő kérdésben negatív hatással lehet az ország csatlakozási folyamatára.
Biztosíthatom Önt, hogy a Bizottság továbbra is arra hívja fel a feleket, hogy konstruktívan álljanak a fő probléma megoldásához. A Bizottságnak ugyanakkor nincs hatásköre az intézkedésekre, és ezért az Egyesült Nemzetek égisze alatt kell folytatni az erőfeszítéseket, két fontos, 1993 óta hozott ENSZ biztonsági tanácsi határozat keretében.
Dimitrios Papadimoulis
(EL) Tisztelt elnök asszony! Biztos úr, köszönöm válaszát, amely megerősíti Brüsszelben tett kijelentéseit. Ezt már március 5-én, a témában tartott sajtótájékoztatón feltett kérdésemben is megköszöntem.
Mivel egy, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság (FYROM) csatlakozási folyamatának kilátásairól hozott állásfoglalásában az Európai Parlament nemrég elismerte a tárgyalások felgyorsításának szükségességét egy általánosan elfogadott megoldás elérése érdekében, hadd kérdezzem meg: szándékában áll-e Önnek, a Parlamenttel együtt, hatásköreinek gyakorlásával, hogy bármilyen lépést tegyen őszi jelentésének elkészülte előtt?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Továbbra is arra biztatjuk mindkét érintett államot, hogy találjanak megoldást erre a régóta húzódó - mondhatni, túl régóta húzódó - problémára. Teljes bizalommal vagyunk az ENSZ-közvetítő, Nimitz úr iránt, aki egyértelmű mandátummal rendelkezik a két fél közötti tárgyalások előmozdítására az ENSZ Biztonsági Tanácsa által 1993 óta hozott két létfontosságú határozat keretében. A Bizottság ezért itt nem játszhat közvetítői szerepet. Erre nincs sem hatáskörünk, sem illetékességünk, de mindkét felet arra biztatjuk, hogy nagyon konstruktívan álljanak hozzá, és találjanak végre megoldást az ügyben.
Bernd Posselt
- (DE) Biztos úr! A Bizottságnak van egy feladata: ő a szerződések őre. Az ideiglenes megállapodás kimondja, hogy nem engedhető meg, hogy a kétoldalú problémák akadályozzák a csatlakozást. Azt akartam Öntől kérni, hogy erősítse ezt meg, és azt akartam megkérdezni, hogy észlelt-e Ön bármilyen erőfeszítést a macedón kormány részéről a problémák megoldására, valamint hogy az Ön véleménye szerint Macedónia ért-e el haladást az utóbbi hónapokban.
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Nézetem szerint Önnek valóban igaza van abban, hogy az ország jó haladást ért el az utóbbi mintegy fél évben néhány kritikus reform területén, mint például az igazságügyi reform és a közigazgatási reform, valamint a rendőrségi törvény végrehajtásában.
A márciusi közleményben tulajdonképpen nyolc, kulcsfontosságú kritériumokon és prioritásokon alapuló tárgyalási nyitókritériumot határoztunk meg a csatlakozási partnerség tekintetében, amelyek azokat a reformokat tükrözik, amelyekről elvárjuk, hogy Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság képes megtenni, elegendő haladást érve el ezekkel ahhoz, hogy az őszi jelentésben egy, a csatlakozási tárgyalások megkezdésére irányuló ajánlást tehessünk.
Ez a reformmunka konkrét eredményein fog múlni, és ezt mi természetesen mérlegelni fogjuk az elért előrehaladásról szóló, jelenleg készülőben lévő jelentésünkben.
Szeretnék rámutatni, hogy a csatlakozási tárgyalások megkezdéséhez, ahhoz, hogy a Bizottság ajánlását elfogadják, a Tanácsban minden uniós tagállam egyhangú határozatásra szükség van, és ezért - még ha látjuk is, hogy ez egy kétoldalú probléma - számolnunk kell azzal, mint politikai realitással.
Ami ajánlásunkat illeti, az kizárólag a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság által a terítéken lévő reformok végrehajtásában elért előrehaladáson múlik.
Tárgy: A ciprusi török hadsereg európai támogatása
Médiatudósítások azt állítják, hogy az EU 13 millió eurós nagyságrendű finanszírozást nyújtott a török hadseregnek.
Meg tudja-e erősíteni a Bizottság, hogy a török hadsereget gyakorlatilag európai alapokból finanszírozzák? Ha igen, mely alapok és projektek érintettek, és mennyi ideig? Összesen mennyi pénzt kapott a török hadsereg? Ki kezdeményezte e finanszírozás engedélyezését? Tervezi-e a Bizottság a török hadsereg további finanszírozását a jövőben is?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Nagyon örülök, hogy válaszolhatok erre a kérdésre, mert ezt nagyon röviden megtehetem. Az Európai Unióból nem nyújtottak finanszírozást a ciprusi török hadseregnek, amint azt a tisztelt képviselő úr kérdésének címe sugallta.
Az előcsatlakozási program, az IPA keretében az Európai Unió támogat egy törökországi projektet, amit úgy hívnak, hogy "Polgári képzés sorkatonák részére”, és ez Törökországban zajlik, nem Cipruson. A projekt célja, hogy - a török fegyveres erőkön keresztül - a kötelező szolgálatot teljesítő sorkatonák számára az emberi jogok, a nemek egyenlősége, a nők jogai, a gyermekek jogai, a környezetvédelem, az általános egészségügy és a kábítószer-függőség elleni küzdelem témaköreiben oktatást biztosítson: szerintem mindegyik nagyon kiváló cél, és ez a "Polgári képzés sorkatonák részére” elnevezésű program Törökországban ezt szeretné elérni.
Philip Claeys
(NL) Szeretném megköszönni biztos úr válaszát, de van két rövid kérdésem e tekintetben. Mindenekelőtt, hogyan magyarázza biztos úr, hogy a sajtó ilyen ügyekről tudósít? Ez az információ egy sajtószemléből származik, és azt hiszem, egy ciprusi török kiadványban állították.
Másodszor, hogyan tudja a Bizottság biztosítani, hogy a Ciprust elfoglaló török csapatok ne férhessenek valahogy hozzá a pénz egy részéhez, és ne használják azt a szándékolt célon kívül valami másra?
Olli Rehn
a Bizottság tagja. - Valóban fontos, hogy a mítoszokat és a tényeket szétválasszuk, és kiigazítsuk a félreértéseket a konkrét és objektív tényszerű információk közlésével. Nagyon hálás vagyok ezért, hogy a tisztelt képviselő úr feltette ezt a kérdést.
Kérdése iménti megválaszolásával biztos vagyok abban, hogy most olyan tényekkel szolgálhatunk, amelyek korrigálják ezeket, a Claeys úr által említett, a médiában szereplő félreértéseket.
Mint említettem, a projektet Törökországban, a török fegyveres erők bonyolítják le, és ennek tisztáznia kell a tisztelt képviselő úr állítását arra vonatkozóan, hogy hol zajlik ez a projekt és program.
Elnök
Az idő hiányában megválaszolatlanul maradt kérdések írásban kerülnek megválaszolásra (lásd a mellékletet).
A kérdések óráját ezzel lezárom.
(A 19.55-kor felfüggesztett ülést 21.00-kor ismét megnyitják.)
