Átmeneti költségvetési eljárási iránymutatások a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésére tekintettel (vita)
Elnök
A következő napirendi pont a Lamassoure úr által a Költségvetési Bizottság részéről a Lisszaboni Szerződés hatálybalépésére tekintettel bevezetendő átmeneti költségvetési eljárási iránymutatásokról kidolgozott jelentés (Α7-0045/2009) [2009/2168(ΙΝΙ)].
Alain Lamassoure
előadó. - (FR) Elnök úr! Először is szeretném megragadni az alkalmat, hogy köszönetet mondjak Barroso elnök úrnak és Šemeta biztos úrnak azért a döntésükért, miszerint a következő hat hónapos időszakra halasztják a Bizottság jövőbeni költségvetési politikáról és a pénzügyi terv naprakésszé tételéről szóló javaslatainak közzétételét.
Az Európai Tanács és a Parlament kétségkívül egyetértett abban, hogy erre a naprakésszé tételre 2008-2009-ben fog sor kerülni, de ennek már négy éve, egy egész örökkévalóságnak tűnik. Időközben sok minden történt: a Lisszaboni Szerződés, az első ír népszavazás, a pénzügyi válság, az új szerződés hatálybalépésének késedelme és így tovább.
Ennélfogva bölcsebb választás, ha az új Bizottság néhány hónap elteltével egyszerre terjesztheti elő politikai programját és e program pénzügyi vetületeit.
Másfelől, mivel a Lisszaboni Szerződés december 1-jén hatályba lép, késedelem nélkül el kell fogadnunk az egyik szerződésről a másikra való áttéréshez szükséges átmeneti költségvetési intézkedéseket.
A svéd elnökség azt javasolta, hogy a november 18-i egyeztetőbizottság biztosítson alkalmat a három intézmény számára ahhoz, hogy politikai megállapodást köthessenek e kérdésben. A következő lépés tehát az, hogy a Parlament adjon tárgyalási felhatalmazást az egyeztetőbizottsági küldöttségének.
Négy pontról kell a lehető leghamarabb megállapodni; valószínűleg ezek egyike sem jelent majd komoly politikai problémát.
Az első az átcsoportosítási eljárás: a kötelező és nem kötelező költségek közötti különbségtétel megszüntetéséhez egyetlen eljárást kell elfogadni, amely egyenlő jogokat biztosít a két költségvetési hatóság részére, anélkül, hogy ezáltal csorbulna az Európai Bizottság által a költségvetés irányítása során tanúsítandó rugalmasság.
A második a pótköltségvetések kérdése: mindjárt 2010 elején egy első pótköltségvetésre lesz szükség ahhoz, hogy az összes érintett intézménynek biztosítani lehessen a Lisszaboni Szerződésben foglalt új hatáskörök gyakorlásához szükséges pénzügyi forrásokat. Ezért egyszerűsített eljárásra lesz szükség, a szerződés által a fő költségvetés esetében lehetővé tett új eljárás szellemében.
A harmadik pont a három intézmény közötti előkészítő ülések menetrendjének kérdése, amelyet gyakorlati menetrendként szoktunk emlegetni: ezen a téren semmit nem kell másképp csinálnunk, mint ahogy eddig tettük.
A negyedik, egyben utolsó kérdés az ideiglenes tizenkettedek rendszerének alkalmazásához szükséges eljárás abban a valószínűtlen, ám lehetséges esetben, ha nem sikerülne megállapodnunk a 2010. évi költségvetésről: e tekintetben úgy érezzük, hogy a Lisszaboni Szerződés rendelkezései kellőképpen pontosak ahhoz, hogy ne legyen szükség kiegészítésre.
Az Önök Költségvetési Bizottsága igen nagy többséggel fogadta el ezeket a javaslatokat. Felkérem a Házat, hogy ugyanígy járjon el, hogy a kitűzött határidőig lezárhassuk a tárgyalásokat a Tanáccsal és a Bizottsággal.
Algirdas Šemeta
a Bizottság tagja. - Elnök úr! Szeretnék köszönetet mondani Lamassoure úrnak a jelentéséért.
A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése módosítani fogja a költségvetési ágazat szabályait, mégpedig oly módon, hogy az Európai Parlament és a Tanács egyenlő feltételek mellett, együttesen dönt minden kiadásról. Emiatt új jogi keretre lesz szükség, amelynek alapos intézményközi megfontolás tárgyát kell képeznie.
Mivel közös felelősségünk annak biztosítása, hogy a költségvetési folyamatok és műveletek folyamatosan és zökkenőmentesen működjenek, osztom az előadó azon álláspontját, hogy sürgősen meg kell egyeznünk az átmeneti iránymutatásokról. Ezek az átmeneti szabályok meglehetősen technikai természetűek, és csak az új jogi keret hatálybalépéséig maradnak érvényben.
Az előadó jelentésében helyesen határozta meg a tárgyalandó kérdéseket. Új szabályokra lesz szükségünk az átcsoportosítások működtetéséhez, illetve a költségvetés-módosítások elfogadásához. Szükségünk van egy olyan menetrendre, amely lehetővé teszi az összes érintett megfelelő bevonását. Világos együttműködési elvekről is meg kell állapodnunk, és szükség esetén kelleni fog néhány szabály az ideiglenes tizenkettedeket illetően is.
Meg tudom erősíteni, hogy kész vagyok megtenni a szükséges javaslatokat a kiegyensúlyozott megállapodás elérése érdekében. Javaslom, hogy a ma délutáni háromoldalú párbeszéden kezdjük el ezeknek a kérdéseknek a megvitatását. Remélem, hogy a három intézménynek sikerül a novemberi egyeztetés során megállapodást elérnie.
Salvador Garriga Polledo
a PPE képviselőcsoport nevében. - (ES) Elnök úr! Lisszabon számos változást fog hozni, de ezek közül kevés lesz olyan drámai, mint a költségvetési eljárást érintők.
Minden általános költségvetési előadó tudja, hogyan működik a jelenlegi kétfordulós tárgyalási stratégia: világos, hogy ennek a folyamatnak az egy fordulóban történő kezeléséhez további erőfeszítésekre lesz szükség a különböző intézmények közötti együttműködés és konszenzus terén.
Ez az új helyzet már most is hatással lesz a költségvetési eljárásról folytatott jelenlegi tárgyalásra és az arról a jövő héten folytatandó egyeztetésre, mivel tudjuk, hogy ez lesz az utolsó alkalom, amikor a dolgok a jelenlegi módon történnek. Szeretnék gratulálni a Költségvetési Bizottságnak ahhoz, hogy ilyen gyorsan és rugalmasan terjesztette elénk ezeket az átmeneti szabályokat.
A következő néhány hónap kulcsfontosságú lesz a költségvetési politika szempontjából: sürgős átcsoportosításokat kell végezni; sürgős költségvetés-módosítások fognak beérkezni az elkövetkezendő néhány hónapban, amelyekre teljes körű választ kell majd adni az új eljárás alkalmazásával; és többek között szükség lesz egy, a költségvetési egyenleget érintő költségvetés-módosítás megvitatására is egy olyan új eljárás alkalmazásával, amely nagy felelősséget követel minden egyes intézménytől.
Ezeket az átmeneti szabályokat illetően az én képviselőcsoportomnak az az álláspontja, hogy mindannyiunknak még nagyobb erőfeszítéseket kell tennünk, azonban a Tanács jövőbeni elnöke különösen fontos szerepet játszik majd, elsősorban a jelenlegi "gentlemen's agreement”, azaz kölcsönös bizalmon alapuló megállapodás fenntartása terén. Lehetséges, hogy a Tanácsot elfogja majd a kísértés, hogy saját magának kedvezzen a különösen sürgős költségvetési kérdésekben, így például az Európai Külügyi Szolgálat tekintetében, de a három intézmény nyilvánvalóan egyenlő jogokat élvez majd, és a Parlamentnek éreznie kell, mekkora felelősséget jelent mindez.
Göran Färm
az S&D képviselőcsoport nevében. - (SV) Elnök úr! A Lisszaboni Szerződés miatt sok minden meg fog változni, és ez nem lesz másképp a költségvetés terén sem. Amint már sokan rámutattak, a legfontosabb változás az lesz, hogy megszűnik a kötelező és nem kötelező kiadások közötti különbségtétel. Így az Európai Parlament együttdöntési hatáskörrel rendelkezik majd az egész költségvetés tekintetében, és új, egyszerűsített költségvetési eljárást fogunk alkalmazni. A szerződés immár készen van és jóváhagyták, de ez nem jelenti azt, hogy azonnal áttérhetnénk az új eljárásra.
Egyrészt mindannyian egyetértünk abban, hogy az ez évi költségvetést még a régi szabályok szerint hajtjuk végre, mivel ha ezt a költségvetés olvasatának kellős közepén megváltoztatnánk, az káoszt szülne. Másrészt mielőtt teljes körűen alkalmazhatnánk az új szerződést, új intézményközi megállapodásra van szükség. Naprakésszé kell tenni a költségvetési rendeletet, és az új jogszabályok új, újratárgyalt hosszú távú költségvetés, az úgynevezett többéves pénzügyi keret kidolgozását írják elő.
Mindez időbe telik. Ezért ahhoz, hogy 2010-ben megkezdhessük a költségvetéssel kapcsolatos munkát, szükség lesz néhány átmeneti rendelkezésre. Szeretném megragadni az alkalmat, hogy köszönetet mondjak a Költségvetési Bizottság elnökének, Lamassoure úrnak, aki igen gyorsan kezdeményezte és rekordidő alatt elkészítette ezt a jelentést, miközben nagyon szorosan együttműködött a bizottságon belül a különböző csoportokkal. Köszönöm.
A jelentés tartalmaz néhány véleményt is az új, tartós megoldások természetéről. Mi, a szociáldemokraták is kifejtettük véleményünket néhány kérdésben. A legfontosabb ezek közül annak biztosítása, hogy már az átmeneti időszak során is alkalmazzák a Parlament új hatásköreit és hogy az előterjesztendő javaslatok a jövőben egy új intézményközi megállapodáshoz vezessenek, valamint az, hogy a felülvizsgált költségvetési rendeletet egy csomagnak kell tekinteni, hogy egy átfedésektől és értelmezési problémáktól mentes, működőképes egészet kapjunk eredményül.
Remélem, hogy a mai háromoldalú párbeszéd során sikerül majd megállapodnunk ennek az első elemeiről is. Összefoglalásul csak annyit szeretnék mondani, hogy a változás, amely mindezek miatt a költségvetési eljárásban be fog következni, kitűnő példája a bürokratikus eljárások egyszerűsítésének és csökkentésének, amire az Uniónak olyan égető szüksége van.
Anne E. Jensen
az ALDE képviselőcsoport nevében. - (DA) Elnök úr! Legelőször én is szeretném elmondani, mennyire örülök annak, hogy végre hatályba léphetett a Lisszaboni Szerződés, amely természetesen nagyobb hatáskört biztosít a Parlamentnek a költségvetés terén, és megváltoztatja az EU éves költségvetése elfogadásának módját. Átmeneti időszakban vagyunk, amelyben a 2010. évi költségvetést most még a régi szerződés szerint fogadjuk el, a költségvetés végrehajtását azonban már az új szerződés értelmében fogják ellenőrizni és nyomon követni. Mindazonáltal ezt a gyakorlatban meg fogjuk tudni valósítani, már el is kezdtük ezt Lamassoure úr jelentésével, akinek szeretném megköszönni, hogy ilyen gyorsan magához ragadta a kezdeményezést. A Liberálisok és Demokraták Szövetsége Európáért Képviselőcsoport (ALDE) teljes szívéből támogatja a jelentést, amelyből kiderül, hogyan kell eljárni a költségvetés-módosítások, az átcsoportosítások és a többi említett kérdés tekintetében.
A Szabadság és Demokrácia Európája képviselőcsoport (EFD) több módosítást is előterjesztett, amelyben javaslatot tett a költségvetés-módosítások és az átcsoportosítások eltörlésére. Biztosíthatom önöket, hogy az ALDE képviselőcsoport ellene fog szavazni az EFD képviselőcsoport minden egyes javaslatának. Egyetértünk Lamassoure úrral abban, hogy csökkenteni kell a költségvetés-módosítások számát. Mindamellett év közben történnek váratlan dolgok, ezért szükség van egy ilyen eszközre. Ezenkívül a nemzeti parlamentek is élnek hasonló eszközzel. Lehetséges év közben változtatni. Már csak azért is szükség lesz néhány költségvetés-módosításra, mert egyre nő a Globalizációs Alkalmazkodási Alapból a nagyszámú elbocsátások miatt igényelt támogatásokra irányuló kérelmek száma. Nem kell megfosztani magunkat az előirányzatok közötti átcsoportosítás lehetőségétől sem. Igen konkrét szabályok határozzák meg, mekkora összeget csoportosíthat át a Bizottság és azt hogyan teheti meg - szó sincs arról, hogy a Bizottság kénye-kedve szerint járhatna el. Először is meg kell kérdeznie a dologról a Parlamentet és a Tanácsot.
A jelentés rámutat arra is, hogy a költségvetési rendeletet és az intézményközi megállapodást is módosítani kell, és nagyon várom, hogy ezzel kapcsolatban hamarosan javaslatot kapjunk a Bizottságtól.
Helga Trüpel
a Verts/ALE képviselőcsoport nevében. - (DE) Tisztelt elnök úr! Biztos úr! A Zöldek / Európai Szabad Szövetség Képviselőcsoportja részéről ki szeretném jelenteni, hogy kifejezetten támogatjuk a Költségvetési Bizottság elnöke, Alain Lamassoure úr megbízását. Biztosak vagyunk benne, hogy nagyon jól és magabiztosan fogja vezetni a tárgyalásokat a jelenlegi átmeneti időszakban. Tudjuk, hogy a Nizzai Szerződés alkalmazásáról a Lisszaboni Szerződés alkalmazására való áttérés során - amit mindannyian várunk, és amire szükségünk is van ahhoz, hogy Európát demokratikusabbá és átláthatóbbá tegyük - világos szabályok kellenek.
A Költségvetési Bizottság a Tanáccsal és másokkal együtt felelős az európai költségvetés kidolgozásáért, és világosan szeretnénk a Tanács értésére adni, hogy védeni fogjuk és meg fogjuk erősíteni parlamenti jogainkat. Nem fogjuk megengedni (és ez vonatkozik a Lamassoure úr vezetésével folytatott tárgyalásokra is), hogy ezek a jogok bármi módon csorbuljanak, mivel teljesen biztosak vagyunk abban, hogy nem szabad, hogy a hatáskörök a Tanács irányába tolódjanak el.
Szeretném emlékeztetni Önt arra, hogy az elkövetkezendő néhány év új költségvetései tekintetében feltétlenül szükséges, hogy az európai költségvetést a tagállamok és az Európai Parlament együttesen, valódi európai szellemben alkossák meg. Csak így tudjuk az Európai Uniót megfelelően felkészíteni a jövőre. A költségvetési rendeletek, illetve különösen a pénznek a tagállamok közötti és azokon belüli gyakorlati elosztása kapcsán szeretném emlékeztetni Önt arra is, hogy mindennek természetesen oly módon kell végbemennie, ami kizárja a visszaélések lehetőségét. Nem kerülhet sor botrányokra és csalásra; a költségvetési rendeleteket azonban egyszerűbbé és átláthatóbbá kell tenni, hogy európai programjaink helyi szinten ne váljanak nyűggé, hanem valóban elérjék az embereket. Így kell kialakítanunk európai költségvetési politikánkat az elkövetkező években.
Marta Andreasen
az EFD képviselőcsoport nevében. - Elnök úr, tisztelt képviselőtársam! Guy-Quint asszony 2008. áprilisi jelentését követően a költségvetési kérdésekről szóló új jogi keretnek már elfogadásra készen kellene állnia. Minden intézmény egyetértett abban, hogy ennek így kell lennie a jogi vákuum elkerülése érdekében. Ezért nem is volna szükség átmeneti költségvetési iránymutatásokra.
Tisztelt képviselőtársam, Lamassoure úr jelentése a költségvetés-módosítások és az átcsoportosítások jóváhagyására összpontosít: mindkettő olyan kockázatos és nem megfelelő gyakorlat, amely a költségvetési és tervezési folyamatot illetően a professzionalizmus hiányáról árulkodik, és az átmeneti időszakokban feltehetőleg még kockázatosabbá válik.
A költségvetés-módosítások száma jelenleg igen magas, még a költségvetési rendelet 37. cikkének sem felel meg.
Az átcsoportosítások száma úgyszintén nagyon magas, és nem ez lenne a helyzet, ha a költségvetés tervezésekor jobban odafigyelnénk a különböző ágazatok igényeire a különböző országokban.
A Költségvetési Bizottság tagjaként döbbenten látom, hogy - rajtam kívül - a bizottság szinte minden tagja jóváhagyja az összes ilyen átcsoportosítási kérelmet.
Ennélfogva az átmeneti időszakban nem szabadna jóváhagyni egyetlen költségvetés-módosítást vagy átcsoportosítást sem, ehelyett minden erőfeszítésünket a jogi keret elfogadására kellene összpontosítanunk, hogy ne sérüljenek még tovább az adófizetők érdekei.
Daniël van der Stoep
(NL) Elnök úr! A holland Szabadság Párt (PVV) első ízben képviselteti magát az Európai Parlamentben, és valósággal sokkolja a Ház tagjainak pénzsóvár viselkedése. Ebben a tekintetben a Parlament inkább egy antiparlamenthez hasonlít. A célkitűzés a jelek szerint nem más, mint hogy a lehető legtöbb pénzt húzzák ki a keményen dolgozó európai, elsősorban pedig a hollandiai polgárok zsebéből.
Milliárdokat költenek a baloldal kedvenc témáira, így az éghajlatváltozásra és a fejlesztési segélyekre, míg Hollandiában az emberek nem kapnak kezelést a gondozást biztosító intézményekben, az állami öregkori nyugdíjra (AOW) jogosító korhatárt 67 évre emelték, és a rendőrségnek megszorításokat kell életbe léptetnie. Elnök úr! Ennek a Parlamentnek a polgárok érdekeit kellene szolgálnia, ehelyett azonban csak a saját (illetve elitista cimborái) politikailag korrekt, extravagáns programjait valósítja meg.
Az írek sajnos jóváhagyták ezt a gyűlöletes Lisszaboni Szerződést, de legalább volt választási lehetőségük. A PVV úgy gondolja, szégyen, hogy ezt a rémes szerződést lenyomták a holland nép torkán. Sajnos azonban ez a helyzet, és kénytelenek leszünk megtanulni együtt élni vele.
A PVV konstruktív módon működik együtt ezzel a Házzal. Ezt a jelentést azonban nem tudjuk elfogadni. Hollandia a legnagyobb állampolgáronkénti nettó befizető, és szeretnénk, ha ez nagyon hamar megváltozna. Az a kérésem az előadóhoz, hogy foglalja bele a jelentésbe azt a kijelentést, amely szerint az Európai Parlament felszólítja a Bizottságot, hogy a lehető leggyorsabban vessen véget annak az állandósult helyzetnek, hogy Hollandia a legnagyobb állampolgáronkénti nettó befizető.
Ha ezt a jelentés tartalmazza, négy újabb lámpa vált zöldre ebben a Házban a mai szavazás során. Úgy vélem, ez az előadó számára arany középutat jelent. Szeretném még hozzátenni, hogy támogatni fogjuk a Szabadság és Demokrácia Európája képviselőcsoport által előterjesztett összes módosítást.
László Surján
(HU) Tisztelt képviselőtársaim! Az első világháború után Magyarországon, Budapesten ideiglenes barakkokat építettek abból a célból, hogy a hazatérő hadifoglyok kórházi ellátása biztosítva legyen. Ezek az ideiglenes barakkok a mai napig is működnek.
Ideiglenes eljárási szabályokat akarunk hozni a költségvetés folyamatának a biztosítása érdekében és azt gondolom, hogy Lamassoure jelentéstevő és bizottsági elnök úr olyan elvekre hivatkozott és olyan elveket akar megvalósítva látni, amelyek legalább annyira tartósak lesznek, mint az említett 90 éve működő ideiglenes barakkok. Nagyon fontos az, hogy nagy árat fizettünk a Lisszaboni Szerződésért. Elveket adtunk föl és egy egész ország, Csehország polgárai kevésbé fognak részesedni az emberi jogokból, mint az európaiak többsége. Alapvető kötelességünk az, hogy simán, zökkenőmentesen és hatékonyan léptessük ezt az oly igen drágán megfizetett szerződést életbe. Én úgy látom, hogy a javaslatok, amelyek megvalósítására most fölhatalmazást kér a jelentéstevő, ezt a célt messzemenőleg szolgálják és ezért frakcióm változtatás nélkül szeretné, hogyha a parlamenti többség ezt, jelentős többség ezt elfogadná.
Végül, ha már az ideiglenességről szóltam, megjelent pár évtizede egy hirdetés, hogy a hazánkban ideiglenesen szolgáló szovjet katonatisztek öröklakásai elkészültek. Ez azt jelenti, hogy bármilyen tartósnak gondolunk valamit, egy idő után idejét múlta. Én azt remélem, hogy amikor ezek a mostani szabályok idejétmúltak lesznek, akkor még jobbak lépnek helyébe. Ebben a reményben kérek mindenkit, hogy támogassa ezt a javaslatot.
Eider Gardiazábal Rubial
(ES) Elnök úr! Amint már elhangzott, a Lisszaboni Szerződés végre hamarosan hatályba lép, és ennek a hatálybalépésnek egyes hatásai az aláírása után rögtön érezhetők lesznek: a Költségvetési Bizottság munkájának egy részére például januártól már az új szabályok lesznek irányadók. Ezért a három intézményben már dolgozunk olyan ideiglenes szabályok megállapításán, amelyek addig is szabályozzák a munkánkat, amíg a szerződésben említett új rendeleteket megvitatják és elfogadják.
Teljes mértékben támogatjuk Lamassoure úr jelentését. Nem gondoljuk, hogy bármit is hozzá kellene tenni annak következtetéseihez. Már csak azt remélem, hogy a három intézmény közötti kezdődő párbeszéd során konszenzus fog uralkodni, és senki nem próbálja meg a saját oldalára billenteni a mérleget.
Engedelmükkel szeretnék tenni néhány észrevételt, mert az a benyomásom, hogy időnként eluralkodik az optimizmus a Költségvetési Bizottság egy részén, és ez az optimizmus vezetett annak a preambulumbekezdésnek az elfogadásához, amely kijelenti, hogy a Lisszaboni Szerződés jelentős mértékben leegyszerűsíti a költségvetési eljárást.
Nemrég érkeztem ebbe a Parlamentbe és nyilvánvalóan nem rendelkezem tapasztalatokkal az európai költségvetést illetően, de őszintén szólva az alapján, amit az új költségvetési rendelkezésekről olvastam, nem hajlok arra, hogy osztozzam ebben az optimizmusban. Az eljárás összetett és - a Parlament és a Tanács közötti egyetértés, illetve valószínűbb esetben egyet nem értés mértékének függvényében - bonyolult is lesz. Ezt azonban mindaddig nem tudhatjuk biztosan, amíg néhány költségvetési eljárást le nem folytattunk az új szabályok szerint.
Ami már most is tudható, az a Tanács hozzáállása, és az az igazság, hogy ezzel kapcsolatban nem vagyok túl derűlátó, mivel úgy látom, hogy a Tanács igyekszik a lehető legtöbb hatáskört begyűjteni magának, hogy megbéníthasson minden olyan döntést, amely nem az ortodox irányt követi: azaz fenn akarja tartani magának a jogot minden olyan döntés blokkolására, amely akár csak egyetlen euróval is több pénz költését célozná a tervezettnél, bármi történjék is. Ha ez így van, ha a Tanács magának akarja az egész irányítást, úgy gondolom, hogy ezzel nagy hibát követ el, mert a Tanácsnak erős Parlamentre van szüksége, amellyel együtt tud működni.
Timo Soini
(FI) Elnök úr! Támogatom a képviselőtársam, Andreasen asszony kitűnő érvelését. Ebben a jelentésben üdvözlik a Lisszaboni Szerződés meglétét. Ehhez joguk van, de részemről megismétlem, hogy szomorúan látom szuverenitásunk összezúzását. Önök nyertek, de mi is itt leszünk, és mi leszünk az Önök élő lelkiismerete, mert a Lisszaboni Szerződést nem megfelelő módon vitték át. A szuverenitás kérdése sohasem fogja elveszteni aktualitását. A jelentés megemlíti, hogy több jogszabály-módosításra lesz szükség ahhoz, hogy ez a "pénzügyi alkotmány” (így fogalmaz a jelentés) hatályba léphessen. Tehát beismerik. Ez egy alkotmány - pénzügyi, politikai és jogi értelemben egyaránt. Igazunk volt, és nem marad más hátra, mint hogy folytassuk a szuverenitásért folytatott küzdelmünket.
(Taps)
Czesław Adam Siekierski
(PL) Elnök úr, semmi kétség nincs afelől, hogy a Lisszaboni Szerződés széles körű változtatásokat eredményez a költségvetés és az annak elfogadására irányuló eljárás terén. Hadd említsem meg csupán a kötelező és nem kötelező kiadások közötti különbségtétel megszűnését, amely várhatóan megerősíti a Parlament pozícióját, és a többéves pénzügyi keret kötelező jogi érvényű jogalkotási aktusként történő elismerését. Ugyanilyen fontos a költségvetési eljárás egyszerűsítése.
E változásokra gondolva azonban nem szabad elfeledkeznünk azok hatékony végrehajtásáról sem, hogy ezáltal a lehető leghamarabb biztosíthassuk az új elvekre való átmenetet. Ez különösen fontos az EU költségvetéseinek kedvezményezettjei szempontjából.
Előttünk áll tehát a feladat, hogy meghatározzuk, mely területeken van a legnagyobb szükség ideiglenes iránymutatásokra. Ezért szeretném támogatásomról biztosítani ezt a jelentést, valamint az olyan eszközök elfogadására irányuló minden erőfeszítést, amelyek segítenek összehangolni a költségvetési eljárásokat az új szerződéssel.
Reimer Böge
(DE) Elnök úr, hölgyeim és uraim! Úgy személyesen, mint a többéves pénzügyi tervezésről szóló jelentés előadójaként melegen üdvözlöm a bizottságunk előadója, Lamassoure úr által benyújtott jelentést, mivel az - többek között a jogbiztonság tekintetében is - felépíti azokat a hidakat, amelyekre addig szükségünk van, amíg megegyezésre jutunk az intézményközi megállapodás megfelelő kiigazításáról és a szerződés értelmében tisztázandó további technikai eljárásokról. Szeretném hangsúlyozni, hogy ez a döntés azt jelenti, hogy (ami minket illet) az egész csomagot változatlan formában hagyjuk meg a jövőbeni tárgyalások céljára, az intézményközi megállapodás kiigazításától kezdve például addig a kérdésig, hogy tisztán költségvetési szempontból hogyan fogunk együttműködni a jövőbeni Külügyi Szolgálattal.
A meglévő megállapodás fényében ezenkívül úgy vélem, helyes gondolat, hogy a meglévő intézményközi megállapodás működésének releváns értékelését - úgyszólván technikai és költségvetési politikai szempontból is - megfelelő módon integrálni kell ebbe a Lisszaboni Szerződés végrehajtását célzó, átfogó csomagba. Ez ráadásul nem csak a technikai részletek és eljárások kérdésére vonatkozik, hanem a költségvetésen belüli szükséges rugalmasság és késedelmek vizsgálatára is, ha őszintén végre akarjuk hajtani a Lisszaboni Szerződést a költségvetési politikában.
Jiří Havel
(CS) Elnök úr! Legelőször is szeretnék köszönetet mondani Lamassoure úrnak a jelentéséért. Véleményem szerint ez a dokumentum szükséges, és megfelelő gyorsasággal készült el. Tudjuk, hogy a Lisszaboni Szerződés ez év decemberétől hatályba lép, és egyértelműen szükségünk van erre a jelentésre. Szeretnék reagálni néhány, a Lisszaboni Szerződés létjogosultságával kapcsolatos felszólalásra. A Lisszaboni Szerződés immár hatályban van, és semmi értelme tovább vitázni róla. Hozzá kívánnék még szólni Surján László egyik észrevételéhez is. Szeretném szavamat adni Surján úrnak a Cseh Köztársaság nevében, hogy a cseh szociáldemokraták mindent megtesznek annak biztosítása érdekében, hogy a Klaus elnök úr által kért mentességet a cseh állam visszavonja, mivel azt felháborítónak tartjuk.
Lajos Bokros
(HU) Az Európai Konzervatívok és Reformerek csoportja szintén jó szívvel támogatja az átmeneti költségvetési eljárási irányelveket azzal a nem lényegtelen kiegészítéssel, hogy mi sem szeretnénk, hogyha ezek az átmeneti költségvetési eljárási irányelvek állandóakká válnának, másrészt úgy gondoljuk, hogy kétféle rendszer közötti átmenet muszáj, hogy kialakítson átmeneti eljárási irányelveket és ez nem nyitja meg föltétlenül a veszélyét fölösleges átcsoportosításoknak. Igazából a jövőben kell majd elkerülni azt, hogy minden héten, minden hónapban átcsoportosítások legyenek, és ezért az állandó irányelvekben kell majd szabályozni azt, hogy legföljebb évente kétszer lehessen ilyen átcsoportosításokat tenni annak érdekében, hogy a költségvetés egységét, stabilitását és áttekinthetőségét megőrizzük.
Elnök
Lamassoure úr, lehet, hogy életében először történik ez meg Önnel, de most - ha kívánja - az elnök 15 perc felszólalási időt biztosít Önnek a vita lezárására.
Gondolom, elmondhat mindent, amit szeretne, de akár megmaradhat a napirendben a záró észrevételeire előirányzott két percen belül is.
Alain Lamassoure
előadó. - (FR) Elnök úr! Nem fogok visszaélni ezzel a kivételes joggal, amelyet megadott nekem.
Szeretnék köszönetet mondani azon képviselőcsoportok felszólalóinak, amelyek támogatták a jelentés főbb javaslatait, és biztosítani szeretném az összes képviselőcsoportot arról, hogy az Európai Bizottsággal és a Tanáccsal együtt ugyanebben a csapatszellemben dolgozunk tovább a tárgyalások sikeres lezárása érdekében. Úgy gondolom, hogy a vita arról tanúskodott, hogy igen nagy többség áll ezen elvek mögött. Andreasen asszony - aki már nincsen itt - javasolt egy sor módosítást, amelyeken most nem tudunk végigmenni, mert sietünk.
Szeretnék rámutatni arra, hogy december 1-től új intézmények jönnek létre az Európai Unióban: az Európai Tanács elnöke, a merőben új hatáskörökkel felruházott főképviselő, valamint az Európai Külügyi Szolgálat. Ezért rendkívül gyorsan meg kell hoznunk néhány döntést a költségvetés terén, ha azt akarjuk, hogy az új szerződés a kitűzött időpontban hatályba léphessen.
Sajnos már így is túl sok időt elvesztettünk, amíg sikerült megegyezést elérni a 27 ország között, megszerezni a 27 parlament, illetve a 27 nemzet ratifikációját ahhoz, hogy a Lisszaboni Szerződés az év vége előtt hatályba léphessen, és most az a feladatunk, hogy biztosítsuk az átmeneti rendelkezések mihamarabbi véglegesítését és alkalmazását.
Igazat adok Gardiazábal Rubial asszonynak abban, hogy a végleges megállapodás talán nem az áhított és szükséges egyszerűségen alapul majd, de mindenesetre azon leszünk, hogy az minden intézménynek kielégítő legyen, és biztosítsa az Európai Unió számára égetően szükséges hatékonyságot, átláthatóságot és demokratikus jelleget.
Elnök
Ezzel a vitát lezárom.
A szavazásra 11.00-kor kerül sor.
Írásbeli nyilatkozatok (az eljárási szabályzat 149. cikke)
Georgios Stavrakakis
írásban. - (EL) Először is szeretnék gratulálni az előadónak kitűnő munkájához, amelyet igen rövid idő alatt végzett el. A Lisszaboni Szerződés hatálybalépése fontos lépés az Európai Unió egyesítésében, intézményeinek megerősítésében és európai identitásunk elmélyítésében. Ugyanakkor a Lisszaboni Szerződés fontos változásokat eredményez a közösségi költségvetés elfogadási eljárásában. Tudatában a költségvetési eljárás sajátos jellegének, az új szerződésben előírt jogi szövegek jóváhagyásáig biztosítanunk kell az átmeneti iránymutatások jóváhagyását a közeljövőben a Tanáccsal folytatandó találkozók során. Ezeknek az átmeneti rendelkezéseknek meg kell óvniuk az intézmények - és különösen a Parlament - egyenlő jogait az új szerződésben ráruházott új hatáskörökkel összhangban. Az átmeneti rendelkezések jóváhagyásának biztosításán túlmenően azonban prioritásnak kell tekintenünk a mind az Európai Unió többéves pénzügyi keretét, mind a költségvetési rendeletet magában foglaló rendeletre vonatkozó mihamarabbi javaslattételt, majd annak elfogadását is. Az Európai Bizottság e két szövegre vonatkozó javaslatát egyetlen, a Tanáccsal közösen tárgyalandó csomagként kell benyújtani.
