Presidentuuri avaldused
President
Daamid ja härrad, soovin esineda kahe avaldusega. Viimase neist esitan esimeeste konverentsi nimel ja palvel.
12. juunil Iirimaal toimunud referendum esitab Euroopa Liidule ühe raskeima väljakutse selle ajaloos. Põhiseaduse lepingust sündinud Lissaboni leping, mis töötati välja riiklike parlamentide liikmete ja Euroopa Parlamendi ühises avalikus koostöös, kannab endas eesmärki muuta Euroopa Liit demokraatlikumaks, tõhusamaks ja läbipaistvamaks. See tugevdab Euroopa Parlamenti, annab riiklikele parlamentidele rohkem otsustusõigust ELi poliitika väljatöötamises, võimaldab Euroopa Liidu kodanikel esitada algatusi Euroopa institutsioonidele ja tagab kohaliku valitsuse rolli.
Lissaboni leping on vastuseks avalikule kriitikale Euroopa Liidu vajakajäämiste kohta. Leping toob Euroopa Liidu rahvale lähemale. Pole kahtlust, et reformilepingu rakendamine on absoluutselt hädavajalik Euroopa Liidu vajaduste ja huvide kaitseks 21. sajandil. Ilma Lissaboni lepingust tulenevate reformideta oleks teiste riikide ühinemine Euroopa Liiduga vaevalt mõeldav.
Me kutsume tuleval neljapäeval ja reedel Brüsselis toimuval ELi tippkohtumisel osalejaid üles astuma kõiki vajalikke samme reformilepingu elluviimiseks. Ratifitseerimisprotsess peab piiranguteta jätkuma. Me soovitame Iiri valitsusel tungivalt esitada omapoolseid lahendusi koostööks, et väljuda sellest raskest perioodist Euroopa poliitilises elus.
Euroopa Parlament püüab kogu jõu ja pühendumusega nende väljakutsetega võidelda. Me ootame Euroopa Komisjonilt ja liikmesriikide valitsustelt sama. Me eeldame samuti Euroopa Parlamendi kaasamist nende jõupingutustesse. Meie eesmärgiks jääb Lissaboni lepingu jõustumine Euroopa Parlamendi valimisteks 2009. aasta juunis. Teie nõusolekul kaitsen ma resoluutselt neid põhimõtteid Euroopa Ülemkogus Brüsselis 19. ja 20. juunil.
(Aplaus)
Arutelu nõukogu ja komisjoniga leiab aset kolmapäeva hommikul. Eesmärk pole küsimuse praegune arutelu. Arutelu nõukogu kohtumise ettevalmistamise üle toimub kolmapäeva hommikul ja see on loogiline aeg teema aruteluks, kui nõukogu ja komisjoni juhid on kohal.
Me peame läbi viima väga selgelt struktureeritud arutelu ja ma olen teile esitanud oma kindlad seisukohad kõnealuses küsimuses. Üks põhjus nende praeguseks esitamiseks on Euroopa Parlamendi endise presidendi Simone Veili palve isiklikult mulle esineda laudatio'ga tema autasustamisel Hispaanias kolmapäeval. Ma ei saanud jätta nõustumata ja soovisin tagada teie teadlikkuse mu seisukohtadest seoses Iiri sündmustega ja meid ootavate väljakutsetega.
Esimeeste konverents on palunud mul teha avaldus seoses Lähis-Idaga. Meie Lähis-Ida töörühma 14-liikmeline delegatsioon eesotsas Veronique De Keyseri ja Annemie Neyts-Uyttebroeckiga külastas 30. maist kuni 2. juunini 2008 Iisraeli ja Palestiinat. Delegatsioon hindas külastuse käigus kuue kuu eest toimunud Annapolise konverentsi kõigi osapoolte ühisavalduses välja kuulutatud eesmärkide praktilist elluviimist, mis on osaks jõupingutustest leida kahe riigi jaoks sobiv lahendus käesoleva aasta lõpuks. Peamised tulipunktid olid Palestiina enda kaitsejõudude tugevdamine, asunduste rajamise küsimus, eriti Jeruusalemma piirkonnas, majanduslik areng, piiratud liikumisvabadus Läänekaldal ja viimaseks humanitaarolukord Gaza sektoris, mis on eraldatud ja allub rahvusvahelistele sanktsioonidele.
Raport, mille delegatsioon ühehäälselt vastu võttis - see oli siis erinevaid erakondi ühendav delegatsioon -, esitati eelmisel nädalal komisjoni ja nõukogu kohalolekul, seejärel edastati raport esimeeste konverentsile; see maalib masendava pildi. Ehkki on tehtud mõned julgustavad edusammud, on need kogu ulatuses siiski vaid katkendlikud ja piiratud tagajärgedega. Üldine sündmuste jada ei anna optimismile mingit põhjust. Asjade praeguses seisukorras on Annapolise ambitsioonikad eesmärgid vaevalt saavutatavad.
Delegatsioon oli ühisel seisukohal, mille esimeeste konverents heaks kiitis, et Gaza sektori blokaad vajab lõpetamist, isikute ja kaupade kontrollitud piiriületus tuleb taastada ja vägivalda on tarvis ohjeldada.
Ka Läänekaldal tuleb uut kurssi järgida, mille kohaselt toetatakse Palestiina ametivõimude tõsiseltvõetavust ja luuakse süstemaatiliselt tingimused jätkusuutlikuks majandusarenguks. Tuleb vastu seista Iisraeli pidevale lõhestamisele ja geograafilisele eraldamisele suunatud poliitikale. Sarnaselt Ameerika Ühendriikide administratsiooni seisukohaga, mida eile väljendas USA riigisekretär Condoleezza Rice, kutsume üles asunduste laiendamise lõpetamisele, seda eriti Ida-Jeruusalemmas.
Usume, et kellelgi pole õigust Annapolises võetud kohustustest kõrvale hiilida. Iisraellased ja palestiinlased võtsid kohustuse läbirääkimisteks heas usus ja lepitusvaimus. Nad peavad jätkama selle kursi ranget järgimist. Neil on tarvis näidata üles julgust ja tugevust, et tagada poliitilised uuendused. Meie, eurooplased, peame oma partnereid selles protsessis saatma ja toetama. Euroopa Parlament täidab oma kohust täie otsustavusega.
Euroopa Liidu suhteid Iisraeli ja Palestiina ametivõimudega tuleb arendada viisil, mis aitaks edendada kogu rahuprotsessi. Barcelona protsess - ühendus Vahemere maadele - võiks olla lisateguriks rahu edendamisel. Euroopa Parlament eeldab korrapärast konsulteerimist Lähis-Ida rahuotsingute raames.
Samal ajal, kui meie siia oleme kogunenud, sõidavad Gaza sektori kalurid merele. Blokaadist tulenevalt on keskkonna saastatuse määr muret tekitavalt kõrge. See ähvardab kalurite elatist ja nad näitavad rahulolematust. Nad on meelt avaldanud, et kaitsta oma õigusi kalapüügile, elatise teenimisele ning elule vabaduses ja rahus. Seega sooviksin meie kõigi nimel neile kaluritele saata Euroopa Parlamendi solidaarsusavalduse.
Tänan teid, daamid ja härrad, kuulamast mu enda avaldust ja teist, mille mul palus esitada esimeeste konverents.
