Direktiivi 2003/109/EÜ reguleerimisala laiendamine rahvusvahelise kaitse saajatele (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni nimel Claude Moraese koostatud raport, mis käsitleb direktiivi 2003/109/EÜ reguleerimisala laiendamist rahvusvahelise kaitse saajatele - C6-0196/2007 -.
Claude Moraes
raportöör. - Lugupeetud juhataja! Kardan, et selleks ajaks, kui ma jõuan oma sõnavõtu esimese punktini, on istungisaali jäänud peale minu vaid PPE koordinaator ja volinik. Austatud volinik, imetlen teie vastupidavust. Ma ei tohiks raisata oma kõneaega, kuid ma ei saanud seda ütlemata jätta. Suur tänu fraktsioonile PPE, et ka teie olete nii hilisel tunnil siin.
Lugupeetud volinik, tegite koos nõukoguga ära suurepärase töö, et päästa see ettepanek, mis toob nüüd kasu neile, keda ei oleks tohtinud kunagi algsest pikaajaliste elanike direktiivist välja jätta. Ka 2008. aastal oli võimalus nad sellesse direktiivi lisada, kuid kahjuks seda ei tehtud, sest nõukogus ei suudetud saavutada üksmeelt. Seega on täna väga tore päev - on saavutatud kokkulepe seoses ettepanekuga, mille tegi Martine Roure, minu eelkäija minu fraktsiooni koordinaatori ametis. Olen väga tänulik ka nõukogule. Juhtisin eelmise arutelu ajal tähelepanu sellele, et nõukogu esindajaid polnud kohal, aga kui nad oleksid täna siin, tänaksin ka nõukogu, sest me tegime Belgia eesistumisajal suuri edusamme. Olen selle eest väga tänulik.
Kõnealune ettepanek toob otsest kasu kõigile rahvusvahelise kaitse saajatele, kes on olnud ELis üle viie aasta, kuid kel praegu ei ole õigust saada pikaajaliseks elanikuks. See lõpetaks nende erineva kohtlemise võrreldes teiste kolmandate riikide kodanikega ja annaks neile suurema kindluse nende olukorra suhtes ELis.
Läbirääkimistel taandus põhiküsimus püüdele saada seadusliku riigis viibimise perioodiks viis aastat. Me toetasime komisjoni, et tuleks võtta arvesse kogu menetluse kestust. Ent nõukogu oli sellele kindlalt vastu. See valmistab meile iseäranis muret seepärast, et mõnes liikmesriigis võib varjupaigamenetlustele kuluda aastaid. Läbirääkimistel saavutatud kompromissi põhjal võetakse arvesse varjupaigamenetlusele kulunud ajast vähemalt poolt ja kui see menetlus kestab üle 18 kuu, võetakse arvesse kogu menetlusele kulunud aega.
Ma kõhklen, kas jätkata vastavustabelite teemaga, ent - kuigi ma seda parema meelega ei teeks - ma olen kohustatud lausuma nende kohta paar sõna. Sellegipoolest tahaksin pöörduda institutsioonide poole tungiva palvega saavutada selles küsimuses horisontaalne kokkulepe. Ärgitan eeskätt nõukogu tunnistama vastavustabelite tähtsust õigusaktide rakendamise üle järelevalve teostamisel. Meil oli väga keeruline olukord, kus mitmed teemad, mida parlamendi eri fraktsioonid peavad väga oluliseks, oleksid selle küsimuse tõttu edasi lükkunud.
Mul on väga hea meel ka selle üle, et ettepaneku reguleerimisalaga on hõlmatud nii pagulased kui ka täiendava kaitse saajad. On ülioluline jätkata kaitsestandardite ja mõlemale rühmale antud õiguste vastavusse viimisega, mida tehti kvalifikatsioonide direktiivi uuesti sõnastamisel. Kokkulepe sisaldab ka mitut tagasisaatmisevastast kaitsemehhanismi. Võttes arvesse seda, et kaitse saajatel on nüüd lubatud liikuda ühest liikmesriigist teise, on tähtis mitte kunagi unustada asjaomaste isikute kaitsetausta. Seepärast peavad liikmesriigid lisama pikaajalisele elamisloale märkuse ja nad on kohustatud konsulteerima võimaliku väljasaatmise korral kaitse andnud liikmesriigiga. Ettepanekus võetakse arvesse ka seda, kui kaitse kantakse riikliku korra kohaselt üle teisele liikmesriigile. Sel juhul tuleb vastavalt muuta pikaajalist elamisluba, et oleks kaitse väljasaatmise vastu.
Seoses väljasaatmisega teise liikmesriiki oleme taganud ka perekonna ühtsuse põhimõtte austamise, kuid on selge, et pereliikmete väljasaatmine ei peaks olema automaatne, sest mõnel juhul ei pruugi riigist välja saadetava isikuga kaasaminek olla pereliikmete parimates huvides.
Selles küsimuses saavutatud kokkulepe on märk kolme institutsiooni uuest koostööst, mis võib toimuda varjupaiga- ja seadusliku rände vallas Lissaboni lepingu uue raamistiku toel. See näitab, et me suudame jõuda varjupaigaküsimusi käsitleva edumeelse õigusakti puhul liikmesriikidega kokkuleppele.
Soovin veel kord tänada kõigi fraktsioonide variraportööre ning Mariya Nedelchevat, Cecilia Wikströmi ja teisi kolleege, kes aitasid muuta kolmepoolsed läbirääkimised meeldivaks, kui nii saab öelda. Tahaksin tänada kõiki, kes muutsid selle reaalsuseks.
Cecilia Malmström
komisjoni liige. - Lugupeetud juhataja! Soovin kõigepealt tänada Euroopa Parlamendi raportööri Claude Moraest. Ta on teinud oma variraportööride meeskonnaga ära hiilgava töö. Euroopa Parlament, komisjon ja nõukogu on jõudnud kokkuleppele. Ka ministrist oli suur abi.
Oleme jõudnud tasakaaluka kompromissini, mis on kooskõlas 2007. aasta ettepanekuga. Pikaajalise elaniku staatuse laiendamine rahvusvahelise kaitse saajatele tagab Euroopas pagulastele parema kaitse ja suurema õiguskindluse ning võimaldab neil lõimuda paremini meie ühiskonda.
Ühtlasi on see meie varjupaigapaketi esimene alustala - esimene kuuest õigusaktist - ja esimene samm meie ühise eesmärgi poole saavutada 2012. aastaks Euroopa ühine varjupaigasüsteem. Me edastame sellega jõulise poliitilise sõnumi, et me suudame jõuda kokkuleppele, et me soovime võtta jalge alla selle raske, kuid vajaliku tee, ja et me oleme võimelised tegutsema selles vallas mõistlikult ja edasiviivalt. Soovin teid selle eest tõepoolest tänada.
Mis puudutab palju arutatud vastavustabelite küsimust, siis komisjon tegi selle kohta nõukogule avalduse. Loen selle teie loal ette. "Komisjon tuletab meelde oma kohust tagada, et liikmesriigid võtavad kasutusele vastavustabelid, milles seostatakse ülevõtmise meetmed ELi direktiiviga, ning edastavad need kodanike huve, paremat õigusloomet ja suuremat õiguslikku läbipaistvust silmas pidades ning riiklike eeskirjade ja ELi sätete vastavuse kontrollimisele kaasa aitamiseks ELi õigusaktide ülevõtmise raames komisjonile.
Komisjon avaldab kahetsust vähese toetuse pärast sellele sättele komisjoni 2007. aasta ettepanekus pikaajaliste elanike direktiivi muutmise kohta, mille eesmärk oli muuta vastavustabelite kasutuselevõtt kohustuslikuks.
Komisjon võib kompromissina ja pikaajaliste elanike ettepaneku viivitamatu vastuvõtmise tagamiseks nõustuda vastavustabeleid käsitleva kohustusliku sätte asendamisega asjakohase põhjendusega, mis julgustab liikmesriike jätkama seda praktikat.
Seisukohta, mille komisjon selles dokumendis võttis, ei tule siiski käsitleda pretsedendina. Komisjon jätkab oma jõupingutusi, et leida koos Euroopa Parlamendi ja nõukoguga sellele horisontaalsele institutsioone puudutavale küsimusele sobiv lahendus.”
Ma usun, et võime sellega nõus olla. On tähtis, et see avaldus on kantud protokolli ja et seda on kuuldud. Nagu ma ütlesin varasema arutelu käigus, kinnitab komisjon seda seisukohta korduvalt.
Sellegipoolest on selle konkreetse raporti puhul väga tähtis, et me oleme jõudnud kokkuleppele. Tänan teid kõiki veel kord kaastöö eest.
Mariya Nedelcheva
Lugupeetud juhataja, austatud volinik, lugupeetud Claude Moraes, head kolleegid! Tahaksin esmalt avaldada tunnustust raportöör Moraesele suurepärase raporti ja eeskujuliku koostöö eest variraportööride, komisjoni ja nõukoguga.
Selle raportiga oleme astunud suure sammu Euroopa ühtlustatud varjupaigasüsteemi poole. Nõukoguga saavutatud kokkulepe oli tähtis ja mul on väga hea meel, et meil on õnnestunud teha selles valdkonnas edusamme. Varjupaigapakett on märksa suurem ja kahtlemata tuleb veel palju ära teha. Seepärast ei tohi me kaotada valvsust. Ma loodan, et nõukogu on tulevikus peetavatel läbirääkimistel sama koostööaldis. Seda soovisin ma öelda sissejuhatuseks.
Seoses dokumendi sisuga tahaksin - kordamata raportööri sõnu - naasta kahe mõtte juurde. Esiteks soovin rõhutada seda, kui tähtis on lõimida kolmandate riikide kodanikud meie ühiskonda. Meie riikidesse saabuvad sisserändajad on meie majanduse jaoks märkimisväärne vara. Me ei saa siiski mingil tingimusel võtta kõiki avasüli vastu. Mitmed valitsused on viimastel kuudel taibanud, et nende lõimimismudel on läbi kukkunud.
(Juhataja katkestas kõneleja.)
Cecilia Wikström
Austatud juhataja! Alustuseks soovin tänada Claude Moraest, kes on koostanud talle omaselt kõrgetasemelise raporti - mille kohta oodatakse meie arvamusi - siira sooviga hoida au sees humaansuspõhimõtteid ja põhimõtet suhtuda kaasinimestesse lugupidavalt.
Inimesed, kes saavad mõnes liikmesriigis rahvusvahelist kaitset, jäävad sellesse riiki sageli väga pikaks ajaks, vahest isegi kogu eluks, sest nende haavatavus ja tagakiusamine riigis, kust nad on pagenud, kipub kestma väga kaua. Seetõttu leiavad paljud rahvusvahelise kaitse saajad end samast olukorrast kui need, keda liigitatakse pagulasteks. Mõistlik oleks ka liigitada inimesi, kes on elanud mõnes riigis viis aastat, asjaomase riigi elanikeks - sellel seisukohal olid nii komisjon kui ka Euroopa Parlament. Nõukogu soovis lähtuda teistsugusest käsitlusviisist. Minu arvates on see kahetsusväärne.
Tahaksin rõhutada ka seda, et rahvusvahelise kaitse saajate pereliikmetel peab olema võimalus kujundada ise oma elu. Näiteks peab väljasaatmise korral olema perekonnal võimalik valida, kas väljasaadetavale järgneda või jääda paigale. Mul on hea meel, et Euroopa Parlament võtab nüüd selle raporti vastu. On kahetsusväärne, et nõukogu ei ole kiitnud heaks vastavustabeleid, ent ma rõõmustan selle üle, et me surume läbi raportid, mis lisatakse Euroopa ühisesse varjupaigasüsteemi.
Jääb vaid loota, et nõukogu võtab meid nüüd rohkem kuulda. Me kõik peame pidama kinni samast tähtajast ja selleks on aasta 2012. Peame nüüd loobuma oma vanadest, juurdunud vaadetest ja pöörama pilgud üleeuroopalisele käsitlusviisile, pidades silmas seda, mis on varjupaiga- ja rändepoliitika puhul parim kõigi jaoks. Muidu kaotab sõna "solidaarsus” peagi igasuguse mõtte.
Soovin veel kord tänada raportöör Moraest suurepärase töö ja väga hea - et mitte öelda hiilgava - koostöö eest selle raporti koostamisel.
Judith Sargentini
Lugupeetud juhataja! Möödunud nädalal külastasime kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoniga Ateenat ja seal olles vestlesin ma Mamuthiga. Mamuth on 26aastane ja pärit Eritreast. Ta sisenes Euroopa Liitu Kreeka kaudu ja reisis edasi Hollandisse, kuhu ta oleks soovinud jäädagi, sest tal olid seal mõned tuttavad, kuid ta saadeti Kreekasse tagasi. Mamuth ütles, et kui ta saab lõpuks Kreekas omale pagulasseisundi, ei saa ta vabalt reisida, ning et Kreeka kodakondsuse saamiseks kulub seejärel terve igavik.
Just Mamuthi-taoliste noorte meeste pärast, kellel on õigus uuele elule ja kes ei vääri üle piiride edasi-tagasi jooksutamist, on mul hea meel, et Euroopa Parlament muudab nüüd olukorda ja et raportöör Claude Moraesel on õnnestunud teha meie varjupaigapaketi puhul esimene samm. Tähtis on ka see, et Mamuthile, kes tegelikult eelistaks elada oma uut elu Hollandis, antaks korralik võrdlusalus, sest sellel noorel mehel on õigus näha, kuidas erinevaid teemasid käsitletakse Kreekas ja kuidas Madalmaades või mis tahes teises riigis, kus ta tahab oma elu üles ehitada.
Tänan teid, Claude Moraes, koostöö eest. Saab näha, kui kaua Mamuth peab veel ootama.
Simon Busuttil
(MT) Austatud juhataja! Tahaksin kõigepealt tänada ja tunnustada Claude Moraest raporti eest. Olen raportiga nõus ja see valmistab mulle suurt rõõmu, sest sellega antakse rahvusvahelise kaitse taotlejatele, sealhulgas pagulastele, uued õigused. Sellega tagatakse neile õigused, mis on lõppude lõpuks juba antud nendele kolmandate riikide kodanikele, kes on elanud mõnes Euroopa Liidu riigis seaduslikult viis aastat. Selles raportis on siiski mõned probleemsed kohad. Olen pärit riigist, mis on nende probleemidega kokku puutunud. Viis aastat on nimelt liiga pikk ooteaeg, et saada kõnealuse õigusaktiga antav õigus. See kehtib eriti nende riikide kohta, kes võtavad vastu suurel hulgal inimesi. Need inimesed takerduvad sellesse riiki kui esimesse ELi riiki, millesse nad sisenevad. Minu kodumaa kõrval on ka teisi riike, mis on hiljuti olnud samasuguses olukorras - Kreeka on üks neist. Nad võtavad vastu tohutult palju inimesi, kes peavad kõnealuse õigusakti kohaselt ootama viis aastat, et saada neid õigusi. Lõpuks nad loomulikult saavad endale pikaajalise elaniku staatuse, ent ometi oleksid nad võinud liikuda edasi teistesse Euroopa Liidu riikidesse, millest oleks teiste seas sellistele riikidele nagu Kreeka, Malta ja Küpros suur abi. Seetõttu leian, et see õigusakt on küll hea, aga seda oleks saanud täiustada, vähendades ettenähtud viieaastast ooteaega. Lõpetuseks tahaksin tänada raportöör Claude Moraest, kes seda tunnustas ja kes andis endast kõik, et lisada raporti lõppu selgitavatesse märkustesse vastav - enda jaoks küll sümboolne - viide.
Ioan Enciu
(RO) Lugupeetud juhataja! Minagi pean avaldama alustuseks kolleeg Claude Moraesele tänu selle raporti eest. Ühtlasi soovin tänada teda erakordsete jõupingutuste eest, mida ta on teinud kodanikuvabaduste, tsiviil- ja siseasjade komisjoni koordinaatorina.
Minu arvates on suurepärane, et see uus direktiiv täidab lõpuks ometi õigusliku tühimiku seoses elamisõigusega, mis puudutab rahvusvahelise kaitse saajaid kogu Euroopa Liidus. Need ühes või teises liikmesriigis elavad inimesed viibivad praegu õiguslikult ebakindlas olukorras, sest praeguste tingimuste kohaselt ei ole neil erinevalt teistest kolmandate riikide kodanikest õigust saada pikaajalist elamisluba. Neile tuleb anda ilma diskrimineerimata õigus saada pikaajalise elaniku staatus, nii et ainus tingimus selleks oleks eelnev seaduslik viibimine riigis, nagu seda nõutakse ka teistelt kolmandate riikide kodanikelt. Minu arvates oleks olnud parem võtta selle arvutamise käigus arvesse kogu Euroopa Liidus seaduslikult elatud aega, alates rahvusvahelise kaitse taotluse esitamisest.
Samal ajal tuleb arvestada sellega, et need inimesed on väljaspool Euroopa Liitu pidevalt haavatavad. Niisiis tuleb iga rahvusvahelise kaitse või liikmesriigis elamise õiguse äravõtmise puhul austada nende põhiõigusi ja tagasisaatmise lubamatuse põhimõtet.
Selle direktiiviga nähakse ette vajalikud lisasätted menetluste kohta, mida on võimalik kohaldada väljasaatmise või rahvusvahelise kaitse lõpetamise korral. Leian, et peame hääletama Claude Moraese raporti poolt, sest see on osa Euroopa Liidu varjupaiga- ja rändesüsteemi üldisest paketist.
Franz Obermayr
(DE) Lugupeetud juhataja! Ma ei vaata seda raportit läbi roosade prillide. Ma vaatan seda sihilikult läbi meie riikide kodanike silmade. Meie kodanikud on mures, et pagulastele antakse pärast viieaastast liikmesriigis viibimist pikaajalise elaniku staatus. See oleks nii kogu ELi territooriumil. Seega kui pagulane on seadnud end sisse mõnes riigis, kus on võrdlemisi leebed varjupaigaseadused, võib ta viie aasta möödudes asuda elama ükskõik millisesse teise liikmesriiki. Loomulikult otsib ta kõigepealt välja riigi, kus määrused on lünklikud või leebemad, ja asub seejärel pikemaks ajaks elama sinna, kus sotsiaalsed standardid on silmanähtavalt kõrged. Tagajärjeks on teisene ränne ja kuritarvitamine. Isegi see viieaastane periood on varjupaigasüsteemi puhul probleemne, sest haldusmenetlustes tuleb sageli ette tahtlikke viivitusi ja uurimisi. Direktiivi laiendamine paneb veelgi suurema koorma kõrgete sotsiaalsete standarditega liikmesriikidele, kus on juba niigi tohutuid probleeme, ja muudab sellega pagulaste lõimimise veelgi keerulisemaks. Olen selle raporti suhtes väga kriitiline.
Cecilia Malmström
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Mul ei ole palju lisada. Claude Moraese tööle seoses selle väga tähtsa direktiiviga on siin tugev toetus.
Tahaksin vaid veel kord härra Moraesele ja ka teistele kinnitada, et tegemist on tähtsa alustalaga. Usutavasti saab see homsel hääletusel suure toetuse. See on esimene samm meie ühisel rännakul vastu 2012. aastale ja varjupaigapaketile. Ma vaid loodan, et see edasiviiva koostöö vaim säilib, sest ma vajan ülejäänud direktiivide puhul teie toetust. Ma arvestan teiega.
Claude Moraes
raportöör. - Lugupeetud juhataja! Soovin veel kord avaldada tehtud töö eest volinikule ametlikult tänu.
Üks põhjus, miks me loodame, et homsel, loodetavasti edukal, hääletusel saab lõpetatud esimene samm varjupaigaküsimuste vallas, on see, et kuigi varjupaigad jäävad Euroopa Parlamendi jaoks - ja nagu Simon Bussuttil selgitas, et see puudutab eelkõige väiksemaid riike - väga tundlikuks teemaks, võib igal seda valdkonda käsitleval õigusaktil olla ebaproportsionaalne mõju mitte üksnes väikestele riikidele, vaid ka sellistele kergesti ärrituvatele riikidele nagu Kreeka.
Me kõik peaksime liikuma edasi väga ettevaatlikult, nagu me tegime selle raporti puhul. Seletuskirjas on mõned punktid, millega tagatakse, et parlamendiliikmete muredesse suhtutakse väga tõsiselt, eriti kui mure väljendajaks on tõsine parlamendiliige. Näiteks usun ma, et meil õnnestus võtta arvesse Maryia Nedelcheva muret seoses lõimumisega ja Cecilia Wikströmi väljendatud muret, mis on seotud nii pereliikmete ja väljasaatmisega kui ka koduvägivalla ja muude teemadega. Vaid sellise Euroopa Parlamendi liikmete koostöö korral saavad kõrgetasemelised läbirääkimised komisjoni ja nõukoguga hästi õnnestuda.
Lõpetuseks tahaksin öelda Judith Sargentinile, et ma tõepoolest soovisin leida leidlikku viisi, kuidas öelda, et vastavustabelid on väga tähtsad. Öelda, et varjupaigataotlejad ootavad praegu vastavustabelite rakendamist, on vahest kõige leidlikum ja loomingulisem lobitöö vastavustabeleid käsitleva resolutsiooni koostamise nimel. Loodetavasti nõukogu kuulis seda. Tänan veel kord kõiki kolleege selle raportiga puhul avaldatud toetuse eest. Seda on hea üle pika aja tunda.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub teisipäeval, 14. detsembril 2010.
