Piisav, jätkusuutlik ja kindel Euroopa pensionisüsteem (arutelu)
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel Ria Oomen-Ruijteni koostatud raport "Piisav, jätkusuutlik ja kindel Euroopa pensionisüsteem”.
Ria Oomen-Ruijten
Lugupeetud juhataja! Lubage mul selle arutelu alustuseks tänada oma kolleege äärmiselt meeldiva ja viljaka koostöö eest. Tahaksin edastada tänusõnad ka Euroopa Parlamendi sekretariaatide nõustajatele ja loomulikult meie oma töötajatele.
Ei olnud lihtne toime tulla nii arvukate muudatusettepanekutega. Leian siiski, et see läks meil korda, sest oleme nüüd töötanud vastusena rohelisele raamatule välja midagi konkreetset - kindla, jätkusuutliku ja piisava pensioni, mis on see tagatis, mida Euroopa kodanikud tahavad. Ometi ei ole asi nii lihtne, sest pensionid kuuluvad nii praegu kui ka edaspidi liikmesriikide vastutusalasse.
See ei tähenda siiski, nagu meil ei oleks õigust väljendada oma arvamust või esitada avatud koordinatsiooni meetodi abil ettepanekuid, mis võivad tuua kaasa ka süsteemi muutmise.
Pensionisüsteemide jätkusuutlikkuse seab ohtu rahvastikupüramiidi ümberpöördumine. Meil on nüüd rohkem eakaid - pensionärid elavad kauem ja nende pensionide rahastamiseks jääb järele vähem inimesi. Esimese samba ümberjagamisskeemid väljendavad suurepäraselt põlvkondadevahelist solidaarsust ja need jäävad kõige tähtsamaks ka tulevikus.
Noorema põlvkonna õlule pandud koorma kõrval on vaieldamatult olemas ka surve ühisele eelarvele ja see mõjutab paratamatult omakorda stabiilsuspakti.
Liikmesriikides tõstetakse pensioniiga. Olen vastu ettepanekule indekseerida pensionid Euroopa tasandil vastavalt keskmise eeldatava eluea pikenemisele, sest keskmine eeldatav eluiga on liikmesriigiti väga erinev, ning isegi kui me suudame selle indekseerida, ei oleks see minu arvates sotsiaalselt vastutustundlik.
Oleme siiski leidnud, et peame kõik liikuma kõrgema pensioniea poole. See protsess peab leidma aset liikmesriikide tasandil ja koostöös tööturu osapooltega.
Sellel medalil on teinegi külg - ma näen, et ka Elisabeth vaatab minu poole - vajadus hoolitseda selle eest, et eakad inimesed jääksid tööle. Et eakad saaksid töötamist jätkata, peaksime rohkem keskenduma paindlikele karjääri- ja pensioniskeemidele ning parandama ja kohandama tingimusi.
Need liikmesriigid, kes on rajanud oma pensionisüsteemi teisele sambale, on kokku hoidnud sageli tööandja ja töövõtja ühiste skeemide ning uutes liikmesriikides mõnel juhul ka kombineeritud skeemide abil. Rahalised vahendid on pandud säästu- või pensionifondidesse või need kajastuvad ettevõtete bilansis. Säästu- ja kogumissüsteemid on väiksema surve all kui riigieelarve, ent sealgi on keskmise eeldatava eluea pikenemine probleemiks.
Sellele kõigele on lisandunud finantskriis, nigelad tulemused võlakirja- ja kapitaliturgudel ning madalad intressimäärad, mis panevad oodatavate pensionidega seotud tagatised surve alla.
Vastus, mida valmistab ette komisjon, on järgmine: maksevõimelisusega seotud rangemate nõuete kohaldamine ei ole - ütlen seda veel kord - õige lahendus. Korralik järelevalve on. Ent enne ükskõik millise õigusakti vastuvõtmist vajame kõigepealt maksevõimelisuse kohta põhjalikku mõjuhinnangut.
Seoses sellega soovin juhtida tähelepanu ka arutelule tuletisinstrumentide üle. Tuletisinstrumente ja pensionifonde ei ole võimalik sel moel siduda. Pensionifondis kasutatakse tuletisinstrumente riskide maandamiseks, mitte spekuleerimiseks. Nii et komisjon peab siingi enne töössesukeldumist ette vaatama.
Pöördun nüüd kolmanda samba juurde. Mulle tundub, et me ei tohiks hellitada ebarealistlikke lootusi. Isiklikke säästulahendusi on võimalik kasutada vaid siis, kui on olemas raha. Ent asi, mida me soovime teha, on suurendada teadlikkust. Selleks tuleb anda inimestele teavet nende pensionide kohta - seega on meil vaja ka jälgimissüsteemi.
Lugupeetud juhataja! Kolmandast sambast puudub Euroopa siseturg, nii et peame ka sellega midagi ette võtma.
Lõpetuseks tahaksin teha mõned kokkuvõtvad tähelepanekud. Piisavus - me ei suuda saavutada seda Euroopa tasandil, selle eest peavad hoolt kandma liikmesriigid. Ülekantavus - minu arvates saab avatud tööturg toimida vaid töötajate vabama edasi-tagasi liikumise korral, mille puhul ei kahjustata töötajaid, kes seda õigust kasutavad. Seal on meil küll ka vaja ülekantavust, ent vaid kohanemisperioodil. Seega vajame uusi kokkuleppeid ja seejärel mõjuhinnangut.
László Andor
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Eelmisel suvel avaldatud rohelise raamatuga pensionide kohta pandi algus väga vajalikule arutelule Euroopa pensionide tuleviku üle. Selle tulemusel peeti sidusrühmadega üle saja kohtumise ja konverentsi ning me saime vastukaja peaaegu 1700 allikast.
Rohelises raamatus visandatakse selles valdkonnas liidu ees seisvad põhiülesanded ja esitatakse neliteist küsimust selle kohta, kuidas ELi tasandil tehtav töö, milles järgitakse igati ka subsidiaarsuse põhimõtet, võiks aidata liikmesriikidel tagada piisavad, jätkusuutlikud ja kindlad pensionid. Roheline raamat sisaldab terviklikku käsitlusviisi, sest oleme kolleegide volinik Rehni ja volinik Barnier'ga veendunud, et piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide jaoks on vaja meie kolme vastutusala hõlmavat kooskõlastatud ja ühist poliitikat.
Lubage mul korrata lühidalt üle komisjoni eelmisel aastal esitatud põhjendused rohelise raamatu avaldamise kohta. Esiteks peame kõrvaldama tasakaalutuse, mis on tingitud keskmise eeldatava eluea ja pensioniea üha suurenevast lahknevusest. Teiseks peame kohandama Euroopa raamistikku, et selles kajastuksid kümme aastat kestnud pensionireformide tulemusel liikmesriikide pensionisüsteemidesse tehtud muudatused. Kolmandaks tuleb õppust võtta finants- ja majanduskriisist. Kriis on toonud esile vajaduse vaadata läbi finantsturu riskid ja meie pensionisüsteemide ülesehitus, et parandada riskide leevendamist ja suurendada kogumisskeemi makromajanduslike mõjude taluvust. Neljandaks peame valmistama oma pensionisüsteemid täielikult ette selleks, et rahvastik vananeb üha kiiremini.
Liikmesriigid on juba alustanud pikaajalist koostööd, et õppida pensionireformide puhul üksteise kogemustest ja vahetada häid tavasid. Oleme ühel meelel selles, et vaja on kooskõlastamist ELi tasandil ja et piiriüleste küsimuste kohta tuleb kehtestada ELi eeskirjad. Viimasel kümnel aastal on kooskõlastamine ELi tasandil toetanud liikmesriikide püüdlusi pensionisüsteeme ajakohastada. Paljud liikmesriigid on teinud pensionisüsteemi kohandamisel juba suuri edusamme, et selles kajastuksid demograafiline vananemine, muutused tööjõuturul ja arenevad soorollid. Ent enamikul liikmesriikidel on pikk tee käia ja mõni ei ole pensionireformiga veel algustki teinud.
Mul oli hea meel lugeda raportit - avaldan tunnustust raportöörile -, milles toetatakse tugevalt meie valitud terviklikku käsitlusviisi. Raportis rõhutatakse mitmes kohas piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse vahelist seost. Selles määratletakse ka selgelt poliitikavaldkonnad, milles Euroopa Liit saab anda lisandväärtust. Komisjon on jõudnud konsulteerimise tulemuste, sealhulgas Euroopa Parlamendi lõpliku arvamuse analüüsimise lõppfaasi. Arvestades olukorra pakilisusega, on komisjon juba alustanud 2011. aasta kolmandas kvartalis esitletava valge raamatu ettevalmistamist.
Lubage mul lõpetuseks öelda, et üks Euroopa sotsiaalmudeli suuri saavutusi on hoolitsemine selle eest, et vananemine ja vaesus ei oleks sünonüümid. See on lubadus, millest me peame ka edaspidi kinni pidama. Peame aitama liikmesriikidel langetada õigeid otsuseid, et pensionisüsteemid täidaksid oma eesmärke. Oleme viimasel kaheteistkümnel kuul näinud elavat arutelu pensionireformide teemal ja see aasta tõotab tulla sama sisutihe. Jään väga lootma Euroopa Parlamendi toetusele, et saavutada tõelised muutused eesmärgiga luua tulevikku silmas pidades pensionid, mis on nii piisavad kui ka jätkusuutlikud.
George Sabin Cutaş
Lugupeetud juhataja! See, et me arutleme täna Euroopa Parlamendi täiskogus pensionide teemal, kinnitab nende tähtsust Euroopa jaoks. Vananev rahvastik, majandus- ja finantskriisi mõju ning noorte hiline sisenemine tööturule nõuavad ühiseid lahendusi. Ent pensionid jäävad siiski liikmesriigi vastutusalasse ja subsidiaarsuse põhimõtte eesmärk on seada Euroopa sekkumisele piirid. Ometi oleks meil siis, kui liikmesriigid kohaldaksid olemasolevaid ELi õigusakte paremini, tõhusamalt toimiv ühtne turg ja me soodustaksime sellega töötajate suuremat liikuvust.
Et riiklikud pensionisüsteemid oleksid jätkusuutlikud, peame peale selle tagama inimestele võimaluse jätkata töötamist kuni pensionieani. Tööpuuduse kasv liikmesriikides on murettekitav ja selle tõttu satub ohtu põlvkondadevahelise solidaarsuse põhimõte. Pensionisüsteemi tuleb asuda reformima kahtlemata kõrvuti tööhõivepoliitika edendamisega. Samamoodi ei tohiks pensionireform tähendada juba haavatavas olukorras olevate rühmade ilmajätmist kindlast, inimväärsest sissetulekust. Liikmesriigid ei tohi kõrvale hiilida oma kohustusest tagada piisav pension kõigile oma kodanikele.
Et vältida sellist ärakasutamist liikmesriigi tasandil, oleme pakkunud välja mõtte määratleda piisav pension Euroopa Liidu tasandil. Minu arvates ei piisa sellest, kui paluda liikmesriikidel tagada vaesuspiiri ületav pensionide tase esimesest sambast. Ma saan kahtlemata aru vastuväitest, et liikmesriikides valitsevad tingimused on erinevad ja et liikmesriikidele on vastumeelne lubada Euroopa Liidul sekkuda küsimusse, mis on riigi suveräänsuse keskmes. Ent leian siiski, et ELi institutsioonid peavad tundma rohkem muret Euroopa kodanike elutingimuste pärast. Sotsiaalne rahulolematus võib tuua kaasa ettearvamatuid tagajärgi. Kaks hiljutist näidet väljastpoolt Euroopa Liitu näitavad ilmekalt taluvuse piiri, milleni on võimalik viia rahvas, kes on olnud pidevalt sunnitud tooma ohvreid riigi valitsusele, kes pöörab liiga vähe tähelepanu oma kodanike vajadustele.
Cornelis de Jong
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja. - (NL) Lugupeetud juhataja! Esiteks soovin edastada hea koostöö eest siirad tänusõnad kolleeg Ria Oomen-Ruijtenile. Olen talle tänulik selle eest, et ta kasutab suurt osa arvamusest, kui mitte lausa tervet arvamust, mille ma koostasin siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonile.
Mul on iseäranis hea meel soovituse üle arendada välja Euroopa süsteem, mille abil oleks igaühel võimalik teada saada, kui suur on tema kogutud pension, olenemata sellest, millises liikmesriigis või millistes liikmesriikides see pension on kogutud.
Mul on sellegipoolest mõned küsimused, eriti seoses vastuoluga, mis ilmneb Ria Oomen-Ruijteni äsjases avalduses ja soovituses tuua pensionipoliitika Euroopa majanduse juhtimise egiidi alla. Me ei tea täpselt, millise kuju see võtab, kuid on reaalne võimalus, et see ei tule vabatahtlik. Ma ei taha jätta poolt hääletamisega muljet, et toetan näiteks selles küsimuses liikmesriikide volituste üleandmist Euroopa Liidule.
Peale selle valmistab mulle muret raportis leiduv soovitus, et pensioniiga tuleks keskmise eeldatava eluea pikenemist arvesse võttes tõsta. Usun, et Hollandis ei ole see kindlasti vajalik, ja seetõttu ei saa ma seda soovitust heaks kiita. Soovin, et raportöör seda kommenteeriks.
Barbara Matera
Austatud juhataja, head kolleegid! Minagi soovin Ria Oomen-Ruijtenit tänada.
See, et komisjoni rohelises raamatus Euroopa pensionisüsteemide tuleviku kohta ei pöörata mingit arvestatavat tähelepanu soolise võrdõiguslikkuse küsimustele, annab meile põhjust muret tunda - pensioniarvestustes diskrimineeritakse naisi, sest nad katkestavad oma karjääri tunduvalt sagedamini, et hoolitseda laste, haigete sugulaste ja eakate eest. Oma perekondlike kohustuste täitmiseks võtavad naised seetõttu meestest sagedamini vastu ebakindlaid või osalise tööajaga töökohti ning selle tagajärjel on meeste ja naiste keskmine palgaerinevus Euroopa Liidus 18%.
See viib ilmselge naiste diskrimineerimiseni, sest need naised saavad ka meestest kahtlemata vähem pensioni. See suurendab vanemate naiste vaesusriski, eriti kui võtame arvesse tõsiasja, et naised elavad üldiselt kauem kui mehed. Aega, mis kulub naistel laste või muude ülalpeetavate pereliikmete eest hoolitsemisele, tuleb pensioni arvutamise süsteemides arvestada võrdselt igasuguse muu lepingu täitmisele kuluva ajaga. Rohelises raamatus pakutakse välja konsulteerimine...
Lõpetuseks loodan, et uues valges raamatus pööratakse ELi pensioniõiguste arvestamise puhul tundlikule ja murettekitavale meeste ja naiste palgaerinevuse teemale rohkem tähelepanu.
Csaba Őry
Lugupeetud juhataja! Kõigepealt tahaksin öelda, et arvukad muudatusettepanekud - neid oli ligi 500 - näitavad hästi, kui suur on huvi selle teema vastu. Raportöör Ria Oomen-Ruijten, kes muutis selle hiiglasliku muudatusettepanekute heinakuhja Euroopa Parlamendi praegust seisukohta kajastavaks raportiks, väärib selle eest üksnes meie tänu. Kasutasin väljendit "praegune seisukoht” seepärast, et oleme arutelu alguses ja jutt käib rohelisest raamatust, millele järgneb valge raamat ja seejärel lisanduvad uued raportid, mis tähendab, et meid on ilmselgelt ootamas pikem protsess.
Üldjoontes tuleb öelda, et ma nõustun komisjoni käsitlusviisiga, milles pooldatakse mitmekesistamist ehk teisisõnu pensionisüsteeme, mis tuginevad mitmele sambale, ent samas tahaksin juhtida tähelepanu sellele, et sõnastus võiks olla pisut täpsem. On endastmõistetav, et teisest sambast rääkides peame silmas teist sammast, mis korvab esimese samba puudujääke. See ei ole sama mis teine sammas, mille jaoks võetakse esimesest sambast midagi ära vaid selleks, et panna süsteem teistmoodi toimima. Esimene neist taastab stabiilsuse, teine aga ohustab seda.
Ometi peame mõistma ka seda - mida on vahest juba öeldud, ent ma tahaksin seda lihtsalt kinnitada -, et asjaosalised ise ei pruugi suuta, õigemini tõenäoliselt ei suudagi pensionisüsteemi probleeme seestpoolt lahendada. Vaja on rohkem töökohti ja tugevamat majanduskoostööd ning meie eesmärk peaks olema kindlasti see, et kui komisjon on valge raamatu ette valmistanud, oleks see ühiselt läbi mõeldud protsess kuidagi seotud Euroopa 2020. aasta strateegia ja majanduse juhtimise eesmärkidega. On ilmselge, et nii see läheb, kui me suudame jätkata seda arutelu veidi viljakamalt.
Frédéric Daerden
Austatud juhataja! Tahaksin alustuseks esile tõsta seda tähtsat tööd, mida raportöör on teinud üksmeele saavutamiseks. Tubli, Ria! Kompromissile jõudmiseks peetud läbirääkimistel suhtus ta avatult minu fraktsiooni esitatud argumentidesse ja see viis raporti projekti hääletamisel tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis poolthäälte suure ülekaaluni. Kui selline suur poolthäälte enamus peaks tulema ka homme, edastaksime sellega teistele institutsioonidele jõulise sõnumi.
See raport Euroopa pensionide tuleviku kohta on seni ainuke Euroopa institutsiooni dokument, milles astutakse vastu komisjoni mõtteviisile, mida esindab eelkõige komisjoni iga-aastane majanduskasvu analüüs, ja Merkeli-Sarkozy duo mõttelaadile, mis avaldub nende dokumendis konkurentsivõime pakti kohta. Nendes dokumentides nõutakse väga otseselt esimese samba läbivaatamist ja samuti keskmisel eeldataval elueal põhineva seadusliku pensioniea automaatset tõstmist. Euroopa Parlament pooldab oma muudetud ja vastu võetud raporti projektis järgmist: esimesele sambale tuleb anda seoses pensionidega solidaarsuse paremaks tagamiseks põhiroll, muude sammaste roll oleks täiendav, ent teine sammas tuleks võtta üldisesse kasutusse; tuleb pöörata rohkem tähelepanu tegeliku pensioniea tõstmisele ning ka eelkõige vanemate inimeste tööhõive suurendamisele, selle asemel et tõsta automaatselt ja paratamatult seaduslikku pensioniiga; tuleb määratleda kriteeriumid, et võimaldada liikmesriikidel kehtestada tagatud piisava pensioni alampiir; tööturu osapooltele tuleb anda kõikide Euroopa pensionireformide määratlemisel ja rakendamisel tugevam roll ning tuleb kõrvaldada meeste ja naiste vahelised pensionierinevused, mis on seotud diskrimineerimisega, mida tuletas meile meelde Barbara Matera.
Olen rahul, et nende avaldustega, nende ja ka teiste ettepanekutega, mida oleksin võinud mainida, saab Euroopa Parlament edastada meie volinikule selge sõnumi, sotsiaalse ja edumeelse sõnumi. Ma loodan, et volinik võtab seda valge raamatu ettevalmistamise järgmisel etapil arvesse.
Marian Harkin
fraktsiooni ALDE nimel. - Austatud juhataja! Kõigepealt tahan tänada raportööri tubli töö eest - ta tegi kahtlemata minu elu lihtsamaks. Soovin tänada ka komisjoni selle kindlasti väga õigel ajal toimuva arutelu algatamise eest.
Mõned inimesed räägivad pensionide puhul viitsütikuga pommist. Võttes arvesse osa nendest andmetest, mida ma olen näinud ja milles hinnatakse praegu erapensionide ja riiklike pensionide jaoks kõrvale pandavaid summasid ning järgmise neljakümne aasta jooksul piisavate pensionide maksmiseks vajalikke vahendeid, tuleb öelda, et nende kahe vahe on tohutu. Seega on väljend "viitsütikuga pomm” selles kontekstis kindlasti täpne. Me kõik teame, mida tuleb pommiga ette võtta - see tuleb kahjutuks teha. Leian, et praegu on selle protsessi algus.
Aga keskne küsimuse on: kes vastutab? Minu arvates öeldakse raportis selgelt, et liikmesriigid vastutavad ise oma kodanikele piisava pensioni kindlustamise eest. Ent me ütleme ka seda, et liikmesriigid on majanduslikult üksteisest sõltuvad ja seepärast on pensionipoliitika kooskõlastamine avatud koordinatsiooni meetodil kindlasti kasulik. Me ei pea siiski võimalikuks, et EL saaks kehtestada piisavad pensionitasemed või ühtlustada pensioniiga.
Sellegipoolest leiame, et liikmesriigid peaksid määratlema piisavuse kui tingimuse, mida on vaja vanemate inimeste väärikaks eluks. Mul on hea meel, et oleme tõstnud esile soolise võrdõiguslikkuse teema ning palunud liikmesriikidel tegelda nende meeste ja naiste küsimusega, kes võtavad kellegi eest hoolitsemiseks aja maha. Rõõmustan ka selle üle, et oleme pööranud tähelepanu liikuvuse küsimusele ja ELi 2020. aasta strateegia osatähtsusele.
Ja lõpetuseks - ma pooldan pensionikohustuste arvessevõtmist stabiilsuse ja kasvu paktis. Me teame, et eelarve pensionide osasse on tekkimas must auk ja me ei saa seda lihtsalt eirata.
Jean Lambert
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - Lugupeetud juhataja! Minagi soovin ühineda nendega, kes tänasid meie raportööri selle raportiga tehtud väga hea töö eest.
Me oleme kõik teadlikud liikmesriikide vahel valitsevatest erimeelsustest, nagu ka meie fraktsioonide lahkarvamustest. Pakkuda välja dokument, mis saavutab märkimisväärse toetuse, on juba midagi. Minu fraktsioon tunneb erilist heameelt selle üle, et meile esitatud raportis tunnistatakse, kui tähtsad on esimese samba pensionid, kohustus tagada pensionide piisav tase ja võimalus tagada väärikas elu. Lõppude lõpuks kulutasime terve möödunud 2010. aasta sellele, et tegelda vaesuse küsimusega. Ja loomulikult on pension paljude inimeste jaoks kindel sissetulek, oluline tagatis. Sarnaselt teistega kiidame heaks selle, et raportis tunnistatakse tarvidust tegelda naiste inimväärse pensioni küsimusega.
Me tunnistame ka vajadust käsitleda vanemate töötajate diskrimineerimise probleemi ja kasutada teisi meetmeid, et aidata inimestel tööle jääda. Meiegi jaoks on pensioniõiguste ülekantavus oluline küsimus. Üha rohkem inimesi ei tööta enam oma tööelu jooksul vaid ühes ettevõttes. Tehakse tööd mitmele ettevõttele ja mitte alati samas riigis. Peame vältima sellist pensionide killustamist, nii et Euroopa Liidul on siin kaalukas roll.
Meil on hea meel näha, et see raport sisaldab teise sambaga seotud kohustust - igaühel peab olema võimalus ühineda teise sambaga ilma igasuguse diskrimineerimiseta vanuse, soo ja töölepingu alusel. Oleme nõus ka sellega - ja meil on hea meel seda raportis näha -, et peame kasutama erinevaid vanuserühmi arvestavat käsitlusviisi, mille puhul peetakse silmas tänapäevase tööelu eri rütme ja mustreid, nii positiivseid kui ka negatiivseid.
Me tunnistame esimese samba puhul taas solidaarsuse tähtsust, eeskätt nende jaoks, kelle tööelu on seotud juhutööde, lühiajaliste lepingute ja muu sellisega. Tunneme muret katsete pärast suruda peale kolmanda samba erapensione ning oleme nõus, et inimestel peab olema piisavalt selget teavet.
Me rõõmustame ka selle üle, et selle raportiga on ette nähtud - juhuks, kui pensionide maksmine peaks muutuma - piisav kohanemisaeg, et inimesed saaksid oma finantstuleviku ümber korraldada.
Julie Girling
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Minu fraktsioon toetab selle rohelise raamatu avaldamist. See on väga aktuaalne ja ilmub ajal, mil me arutame kõikides liikmesriikides küsimusi, mida on juba nimetatud ja millel ma ei kavatse üksikasjalikult peatuda - muutusi demograafias, sugude võrdsuse teemat, kui nimetada vaid paari neist.
Raportis tõdetakse, kui tähtis on, et liikmesriigid jagavad parimaid tavasid ja vahetavad teavet, ent samuti rõhutatakse, et pensionid jäävad liikmesriikide pädevusse. Selles tunnistatakse, et EL ei peaks kehtestama õigusnorme pensionitaseme piisavuse ja pensioniea kohta, vaid nõutakse - väga selgelt ja kindlalt -, et liikmesriigid reguleeriksid neid vastavalt oma riigis valitsevatele oludele.
Leian, et ühtse turu tugevdamiseks on oluline teha veel tööd ülekantavuse vallas. Euroopa Liidu kodanikke, kes töötavad mujal Euroopas - olen kohanud palju selliseid inimesi -, ei tuleks jätta halvemasse olukorda nende pensionide külmutamisega eri liikmesriikides. Demograafia muutub, nagu ka töökorraldus. Meie ootused muutuvad, kuid on väga tähtis, et meie mõtteviis ja poliitika peaksid nende muutustega sammu.
Ilda Figueiredo
Austatud juhataja! Selle arutelu käigus ei tohi me unustada, et on esitatud ettepanek niinimetatud konkurentsivõime pakti kohta, mille abil Saksamaa juhitav liidrite kolleegium soovib algatada uusi rünnakuid universaalse ja ühise avaliku sotsiaalkindlustussüsteemi vastu, tõsta pensioniiga ja devalveerida palku, püüdes nende inflatsiooniga seotud indekseerimine lõpetada. Sellest oleks kasu vaid finantssektorile, mis püüab leida pensionides uusi vorme suurema spekulatiivse tulu teenimiseks.
Tahame väljendada oma selget vastuseisu sellele Euroopa lõimumise saavutamise viisile, mis tugineb antisotsiaalsetel strateegiatel. Raportis kiidetakse need kahetsusväärselt heaks sellega, et toetatakse Euroopa Komisjoni rohelist raamatut, et lubatakse omavahel siduda seaduslik pensioniiga ja keskmine eeldatav eluiga, et õhutatakse inimesi jääma kauemaks tööturule ning et ei jäeta välja toetust erapensionisüsteemidele, kuigi on juba teada, et nende spekulatiivsel kasutamisel fondide ja erapankade poolt võivad olla tõsised tagajärjed, millega jäetakse eakad ja eelkõige eakad naised vaesusesse.
Seetõttu esitasime alternatiivse resolutsiooni, milles näidatakse, et hüvitisi ja pensione on võimalik parandada ka ilma seaduslikku pensioniiga tõstmata, kui on rohkem tagatud õigustega töökohti, eriti noortele, paremad palgad ning finantssektori ja finantstehingute rangem järelevalve.
Oleme pensioniea tõstmise vastu ja toetame pensionisüsteemi, mis on lõimitud universaalsesse ja ühisesse avalikku sotsiaalkindlustussüsteemi, millega suurendatakse väiksemate hüvitiste ja pensionide väärtust, austatakse eakaid ja võimaldatakse neil elada väärikalt ning aidatakse selle kaudu kaasa vaesuse kaotamisele. Just seda ootavad meie kodanikud neist võitlustest, mis meil on olnud Portugalis, Prantsusmaal, Kreekas ja nii paljudes teistes kohtades.
Derek Roland Clark
fraktsiooni EFD nimel. - Lugupeetud juhataja! Eelmise aasta 22. novembril ütles raportöör tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis, et pensionid kuuluvad üksnes liikmesriikide pädevusse. Nüüd kõlavad tema sõnad pigem nii, et kuigi liikmesriikidel on juhtroll, on mõne aspekti puhul tähtis kooskõlastamine Euroopa tasandil. Resolutsiooni lõikes 9 rõhutatakse liikmesriikide pädevust, kuid kutsutakse neid üles oma pensionipoliitika erinevaid suundi kooskõlastama. See on silmakirjalik ja siit lööb välja ELi kontrolli põhimõte.
Ühendkuningriigi pensionifondide liidu sõnul muutuvad pensionid selle raporti tulemusel kallimaks - aktuaarvaldkonna konsultandid ettevõttest Punter Southall väidavad, et lausa 90%. Isegi kui see on liialdus, on kahtlemata tõsi, et pensionide kokkuvarisemise ärahoidmiseks on vaja tohutut lisaraha, seega suurenevad märkimisväärselt kindlustusmaksed. Pensionikindlustusfirmad ja liikmesriigid ei vaja seda raportit, nad vajavad abi, et hoida kindlustusmaksed väiksed. Vastasel korral võib juhtuda, et see eksitav raport hävitab selle, mida ta püüab kaitsta.
Marine Le Pen
(FR) Austatud juhataja, head kolleegid! Euroopas, kus täna on meil stabiilsuspakt ja homme konkurentsivõime pakt, on pensionireformid tulejoonel.
Kuidas me saame päästa pensione, kui Euroopa Liit nõuab eelarvepuudujäägiga liikmesriikidelt 2013. aastaks eelarve tasakaalustamist? Teie lahendus on tõsta pensioniiga 67. eluaastani ja reformida põhjalikult ümberjagamisskeeme, et vähendada kindlustatute hüvitisi. Siinkohal raport ei eksi - selles nõutakse pensionide tagatud miinimumtaset, ja te sunnite meid seda tagama meie rannikule saabuvatele võõramaalastele, kes ei ole ise selleks midagi maksnud.
Peale selle suurendab raportis propageeritud otseste riiklike pensionikohustuste arvessevõtmine liikmesriikidele avaldatavat survet ning see sunnib neid looma pensionifonde, mis põhinevad kapitalimahutusel. Me teame kahtlemata hästi nendega kaasnevatest suurtest ohtudest.
Pensionisüsteemid kuuluvad liikmesriikide pädevusse. Samas kehtestate te vastupidi rahva soovile enneolematu ranguse eelarve suhtes. Euroopa töötavad inimesed, riigiteenistujad ja pensionärid on selleks kohandamisel kasutatavaks muutujaks, mis on vajalik euro ja teie ultraliberaalse Euroopa päästmiseks.
Thomas Mann
(DE) Lugupeetud juhataja! On hea, et vähemalt üks kord ei peideta algatusraportit esmaspäevale ja sellest ei tormata läbi paari minutiga. See raport on tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni 463 ning majandus- ja rahanduskomisjoni 211 muudatusettepaneku tulemus.
Oleksin soovinud näha tahet jätkata Saksamaal, Luksemburgis, Soomes ja Austrias õnnestunud tööandjapensionide süsteemidega. Kahjuks võeti vastu enamusotsus soovitada uusi miinimumstandardeid ja Solvency II kohaldamist tööandjapensionide suhtes. See toob kaasa märksa suuremate kulude ohu, mis võib tähendada ainuüksi Saksamaal vabatahtlike tööandjapensionide puhul 40% kasvu. Me ei tohi hävitada seda, mis on liitude ja juhtkondade üksmeele toel juba kätte võidetud. Ma sain kompromissi saavutamist toetada ettepanekuga, et tulevikus tuleb kõiki miinimumstandardite ja Solvency II mõjusid põhjalikus mõjuhinnangus üksikasjalikult analüüsida. See on samm edasi tööandjapensionide jätkumise poole, kuigi see pole kaugeltki mingi tagatis.
Üks hea asi on see, et meil ei ole standardmääratlust piisavate pensionitasemete kohta. Peale selle lükati tagasi ettepanek kehtestada ELis ühtne pensioniiga. Kantsler Merkel ja president Sarkozy on õigustatult selle poolt, et pensionisüsteemid ja pensioniiga peaksid järk-järgult teineteisele lähenema. Et sündimus ja keskmine eeldatav eluiga on liikmesriigiti erinev, tuleb iga riiklikku pensionisüsteemi kohandada vastavalt demograafilistele muutustele.
Kompromissid saavutati suure ajalise surve all. Loodetavasti on meil võimalik arutleda põhjalikumalt valge raamatu üle, mis sisaldab ettevõtete praktilisi kogemusi. Ainuüksi need summad, mis on mängus vabatahtlike tööandjapensionide puhul, on suuremad kui ELi praeguse päästepaketi omad.
(Sõnavõtja nõustus vastama sinise kaardi küsimusele kodukorra artikli 149 lõike 8 alusel.)
Ria Oomen-Ruijten
Austatud juhataja! Teate, ma ei taha, et siin oleks vääritimõistmist. Seepärast palun teil, härra Mann, täpsustada, kus on selles raportis öeldud, et maksevõimelisuse režiimi kohaldamine teise samba pensionide suhtes on kohustuslik? Mina isiklikult olen selle vastu, ent kus on seda öeldud raportis?
Thomas Mann
(DE) Lugupeetud juhataja! Meil on kahelt parlamendikomisjonilt kaks raportit, milles soovitatakse Solvency II kohaldamist tööandjapensionide süsteemide suhtes. Minu arvates see lihtsalt ei õnnestu. Sellistes riikides nagu Prantsusmaa on vastav kogemus olemas, kuid teistel Euroopa Liidu liikmesriikidel seda kogemust pole. Peame uurima seda küsimust üksikasjalikult. Kui me hakkame vaatlema ja põhjalikult arutama valget raamatut, on meil võimalus veenda selles kõiki, sest paljudel inimestel puudub asjakohane kogemus - nad ei ole sellega oma kodumaal veel kokku puutunud. See on meie hea võimalus teha eeltööd.
Pervenche Berès
(FR) Lugupeetud juhataja! Austatud volinik, meil on praegu ettevalmistav arutelu ja Euroopa Parlament tahtis edastada teile sõnumi. Ent vahepeal liigub maailm edasi ja lisandub pensioniküsimus. Ma tahan ilmselgelt mainida siinkohal konkurentsivõime pakti projektis esitatud viidet standardsele pensionisüsteemile, millega tõstetakse Euroopa tasandil pensioniiga 67. eluaastale. On selgelt näha, et kui me lähtume sotsiaalse Euroopa ülesehitamisel sellest, tegutseme inimeste vastu, ja see ei ole see, mida me soovime.
Ria Oomen-Ruijteni raportis mainime mitme küsimuse puhul teisi suundi ning ma palun tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni nimel teil seda arvesse võtta, kui te kujundate komisjoni seisukohta valge raamatu suhtes ja kaalute ka soolise võrdõiguslikkuse küsimust, millele te ei ole piisavalt tähelepanu pööranud.
Mainisime ka seda, et parim viis pensioniküsimuse lahendamiseks on julgustada tööl käima ning et selle asemel, et võtta kinnisideeks seaduslik pensioniiga, peame võtma arvesse tegelikku pensioniiga. Ent Ria Oomen-Ruijteni raport sisaldab Prantsuse sotsialistide meelest ka viidet, mis on meie jaoks küsitav ja millega me ei saa nõustuda. Meie arvates on mõte, et keskmise eeldatava eluea pikenemine tuleb automaatselt indekseerida seadusliku pensionieaga, sotsiaalsete õiguste seisukohast samm tagasi ja me ei saa seda toetada.
Lubage mul lõpetuseks öelda, et ilma sotsiaaldialoogita, kaasamata tööturu osapooli kõikidesse nendesse läbirääkimistesse, jookseme peaga vastu seina.
Dirk Sterckx
(NL) Lugupeetud juhataja! Mulle tundub, et raportööri abiga oleme saanud komisjoni tõstatatud küsimusele mitu väga tasakaalukat vastust. Minu arvates saab Euroopa Liit anda tõepoolest lisandväärtust kahes asjas.
Kui me teadvustame endale esimese samba tähtsust - mis on loogiline -, siis peame samal ajal tunnistama ka seda, et võrdselt tähtis on riigi rahanduse tervis, sest esimene sammas tugineb usaldusväärsel riigi rahandusel. Järgmisena tuleb endale väga selgelt aru anda pikaajalisest survest, mida pensionid avaldavad valitsusele. Minu arvates on komisjoni ja Euroopa Liidu kohus teha see selgeks igale liikmesriigile, et kõik oskaksid näha, kus peituvad ohud ja raskused.
Teiseks leian, et Euroopa Liidul on eriline roll ka seoses teise sambaga. Selle puhul olete viidanud Solvency II tähtsusele. Me palume siinkohal, et komisjon uuriks riske pikemas plaanis ja teeks oma eeskirjades selgeks, kuidas selliseid riske maandada. Minu meelest tuleks selle puhul eelkõige kaaluda pensionisüsteemide pikaajalisi riske üldiselt, vaadeldes kõiki teise samba pensionisüsteeme, mitte vaid üht liiki. Nii et see töö vajab tegemist.
Silmitsedes sarnaselt Marian Harkiniga arve, kardan, et me ei ole kõiki riske kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides maandanud.
Tadeusz Cymański
(PL) Lugupeetud juhataja! Euroopa Parlamendi resolutsiooni ettepanek, mida arutati Euroopa Komisjoni korraldatud konsultatsioonidel, väärib meie toetust. Resolutsioonis soovitatakse kiirendada vastastikust kooskõlastamist ja parimate tavade vahetamist, sekkumata sealjuures liikmesriikide pädevusse sellises äärmiselt tähtsas ja väga tundlikus valdkonnas nagu pensionisüsteemid.
Tööhõive- ja sotsiaalkomisjonis toimunud arutelul rõhutasin demograafiliste muutuste tähtsust pensionisüsteemide kindluse ja tulevase vormi puhul. Seepärast on meil väga oluline võtta kõik võimalikud meetmed, et ületada Euroopas demograafiline kriis. Pensionisüsteemide hindamisel ja ettepanekute vormistamisel peaksime minu meelest arvesse võtma ka märkimisväärseid erinevusi liikmesriikide vahel - erinevad on nii nende rahalised võimalused kui ka olemasolevad riiklikud pensionisüsteemid ja kapitalipõhised tööandjapensionide süsteemid.
Thomas Händel
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud kolleegid! Riigi jõukus luuakse selle riigi rahva tööga. Tulevikus peab sotsiaalvaldkonna töökohad paremini tasustama. Inimesed tahavad vanaduspõlves korralikke, kindlaid pensione.
Üks kriisi selgeid sõnumeid on see, et vaid riiklikud pensionid on usaldusväärsed ja stabiilsed. Seevastu tööandjapensionide ja erapensionide fondid on kaotanud börsil miljoneid eurosid. On naeruväärne keskenduda pensionide maksmise puhul rohkem kapitalipõhistele erapensionide süsteemidele. Inimesed on rahastanud suurpankade päästepakette. Rahvas maksab range kokkuhoiupoliitika eest, mis on Euroopa Liidu kontrolli all. Nüüd peaks rahvas muutma oma riigieelarvet - kärpima selleks oma pensione ja nõustuma kõrgema pensionieaga. Senised pensionireformid juba põhjustavad vanaduspõlves üha suurenevat vaesust. Ainus lahendus on tugevdada usaldusväärseid riiklikke pensionisüsteeme.
Franz Obermayr
(DE) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liidu rahvastikupüramiid pööratakse peagi ümber ja siis moodustavad suurima osa rahvastikust üle 55aastased. Keskmine eeldatav eluiga pikeneb edaspidigi ja sündimus jääb endiselt väikeseks. Noored asuvad tööle üha hiljem. Me kõik teame selle tagajärgi - vananev rahvastik ja järjest arvukamad kitsaskohad pensionide rahastamisel.
Vajame Euroopas perekeskset poliitikat, mille kohaselt juurutataks näiteks peremaksu liigendamine tulumaksu puhul või sellega samaväärsed sotsiaalsed meetmed, millega võetakse perede maksukoormuse vähendamise teel arvesse perekonna panust põlvkondadevahelisse kokkuleppesse. Peale selle peame looma stiimulid, et hoida vanemad inimesed tööl nii kaua kui võimalik.
Tahaksin edastada lugupeetud volinikule selge sõnumi. Paljukiidetud massiline sisseränne on vale viis meie pensionide kindlustamiseks ja see seab lõppkokkuvõttes ohtu ka sotsiaalse rahu Euroopas.
Danuta Jazłowiecka
(PL) Lugupeetud juhataja! Demograafilised muutused, pikem eluiga ja vähenev sündimus, pensionisüsteemide raames antavad erinevad privileegid ja majanduskriis on avaldanud tohutut survet liikmesriikide rahandusele. Peame esitama üha sagedamini küsimusi praeguste pensionisüsteemide stabiilsuse ja kindluse kohta ning selle kohta, mil määral on nendega pensionäridele tagatud õiglane sissetulek. Jõuame järeldusele, et liikmesriikide pädevusse kuuluvaid Euroopa pensionisüsteeme tuleb reformida. Sellest kujuneb üks pikaajaline ja kulukas töö. Et valitsused otsustaksid sellise sammu astuda, peavad nõukogu ja Euroopa Komisjon tagama, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaldamisel võetakse alati arvesse nende reformidega seotud kulusid. Igasugused muud otsused võivad kaasa tuua olukorra, kus riigid loobuvad finantskoormuse hirmus reformidest.
Tahaksin viidata nende oluliste reformide kahele põhitahule. Esiteks peame pensionisüsteemide kindluse tagamiseks mitmekesistama sissetulekuallikaid ja looma süsteemid, mis põhinevad muu hulgas kapitaliturgudelt saadud avaliku sektori vahenditel ja töötajate pensioniskeemidel. Teiseks peaksime kindlustama kõrgema tööhõive määra, et pensionisüsteemid oleksid stabiilsed. Liikmesriigid peaksid pingutama, et tegelik pensioniiga langeks kokku kohustusliku pensionieaga, ning kaaluma vajaduse korral kohustusliku pensioniea tõstmist, sest see on eurooplaste üha pikeneva eluea loomulik tagajärg. Pikenev tööelu peaks olema siiski seotud vastavate tööturu reformidega, mis hõlmavad töötajatele asjakohase koolituse ja tervishoiuteenuste pakkumist.
Soovin avaldada tunnustust meie raportöörile ning tänada teda abi ja suurepärase koostöö eest raportiga töötamisel.
Sergio Gutiérrez Prieto
(ES) Austatud juhataja! On juba öeldud, et Euroopa pensionisüsteemide selgroog on praegu ja peab olema ka tulevikus riiklik süsteem, sest see on ainuke süsteem, millega on tagatud ühtekuuluvus, ja pealegi vähendatakse sellega meie ühiskonnas vaesuse ohtu.
Sellegipoolest on jahmatamapanev, et Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni riikides on kõige võrdsemad sissetulekud pensionid või et kriisi tõttu kaotasid erapensionid ainuüksi 2008. aastal 20% oma väärtusest ja nad on ikka veel kaugel nõutud maksejõulisuse tasemest.
Kõik see näitab, et vältimatute reformide ajastul peavad meie pensionisüsteemide jätkusuutlikkuse tagamiseks rakendatavad meetmed olema valdkondadevahelised ning nende puhul tuleb muude tegurite hulgas arvesse võtta kaugeleulatuvat sündimusega ning töö ja pereelu tasakaalustamisega seotud poliitikat, samuti tulevikku vaatavat poliitikat, mille eesmärk on see, et inimesed saaksid asuda ja jääda tööle, või isegi lõimumisel põhinevat sisserändepoliitikat, millega tagatakse meie pensionide jätkusuutlikkus ka demograafilisest vaatenurgast.
Lõpetuseks on minu arvates kahetsusväärne, et selles dokumendis ei panda piiri toetuste põhimõtte kuritarvitamisele äriühingutes, sest üldjuhul on need toetused vabastatud sotsiaalkindlustusmaksetest. Minu arvates on see tähtis kogu uue töötajate põlvkonna jaoks, sest kui nende käest nõutakse inimväärse pensioni saamiseks rohkem, ei peaks nad inimväärse töö saamiseks nii palju kannatama.
Elizabeth Lynne
Lugupeetud juhataja! Soovin tänada Ria Oomen-Ruijtenit kogu selle raske töö eest. Minu arvates on ta teinud väga tublit tööd.
Raportiga tehakse väga hästi selgeks, et pensionid kuuluvad eelkõige liikmesriikide vastutusalasse. Õnneks oleme lükanud tagasi igasugused üleskutsed kehtestada miinimumpension ELi tasandil ning kohaldada pensionide suhtes Solvency II laadset eeskirja. Lissaboni lepingus on väga selgelt öeldud, et pensionide maksmise eest vastutavad liikmesriigid, mitte Euroopa Liit. Küll aga saame jagada parimaid tavasid ja kogemusi. Olen rahul, et raport sisaldab ka minu muudatusettepanekut, milles kutsutakse üles rakendama vanuse alusel diskrimineerimise keelustamiseks 2000. aasta tööhõivedirektiivi.
Mis puudutab pensioniiga, siis olen alati selgelt välja öelnud, et pensionile saamise iga ehk vanus, milleni jõudes inimesel on õigus nõuda pensioni, peab jääma liikmesriikide tasandil kindlaksmääratavaks, kuid samas peame heitma kõrvale kohustusliku pensioniea, mis sunnib inimesi töötegemist lõpetama isegi siis, kui nad sooviksid seda jätkata. Mul on kahju, et seda raportis ei olnud.
Milan Cabrnoch
- (CS) Austatud juhataja! Soovin kiita raportööri, kes on teinud sadade esitatud muudatusettepanekute käsitlemisel suurepärast tööd. Ehkki see raport pole seadusandlik, on see ELi liikmesriikide sotsiaalsüsteemide tuleviku jaoks väga tähtis. Peamised järeldused, mida me toetame, on järgmised:
pensionisüsteemide kohta langetatavad otsused on poliitilised ning need kuuluvad täielikult ja üksnes liikmesriikide pädevusse;
tähtis on tõsta pensioniiga;
ainuke kasvuallikas on Euroopa Liidus lähiaastail tööviljakuse suurenemine;
põhiülesanne on toetada vanemate töötajate tööhõivet, eriti töösuhete suurema paindlikkuse ja pensionisüsteemide õige kohandamise teel;
ei ole õige kooskõlastada pensionisüsteeme ja nende reformimist ELi tasandil;
me ei toeta pensioniea standardimist kogu ELis ja me ei toeta ka selle sidumist keskmise eeldatava elueaga;
me ei toeta püüdlusi ühtlustada määratlusi - näiteks piisava pensioni määratlust - ühenduse tasandil.
Kartika Tamara Liotard
(NL) Lugupeetud juhataja! Subsidiaarsus -liikmesriikide endi asi - ja solidaarsus olid need, mida raportöör pensionipoliitika puhul pidevalt rõhutas. Seepärast arvasin, et ta lennutab majandusele orienteeritud rohelise raamatu otsejoones prügikorvi. Pidin peaaegu oma toolilt maha kukkuma, kui raportöör nimetas rohelist raamatut hoopis rõõmustavaks.
Ühelt poolt räägib raportöör kogu aeg subsidiaarsusest, teiselt poolt on ta teinud arvukaid ettepanekuid Euroopa Liidu mõjuvõimu suurendamiseks. EL peaks nägema ette miinimumpensioni kriteeriumi. EL peaks veenma liikmesriike tõstma pensioniiga. EL peaks soodustama Euroopa pensionifondide vahelist konkurentsi ja edasist erastamist. Subsidiaarsus? Kus on siin subsidiaarsus?
Kui kõik see tooks meile sotsiaalselt vastutustundlikumad pensionisüsteemid, oleks ELi mõju siin ehk õigustatud. Komisjon ja raportöör seavad kahjuks ülimuslikuks siseturu ning üksnes suurendavad lõhet rikaste ja vaeste vahel.
David Casa
(MT) Lugupeetud juhataja! Kõigepealt soovin avaldada tunnustust kolleeg Ria Oomen-Ruijtenile erakordse töö eest, mida ta on selle raportiga teinud. Raportis tunnistatakse, et ajal, mil Euroopa Liidu kodanikud on iseäranis haavatavad, on liikmesriikidel tähtis tagada, et sotsiaalkaitse vahendid ja eriti pensionid oleksid suuremad ja usaldusväärsemad, ning anda sellega üha vananevale rahvastikule meelerahu ja kanda hoolt selle eest, et inimesed jääksid majanduslikult sõltumatuks.
Siinkohal tahaksin toonitada, kui tähtis on, et liikmesriigid määratleksid kriteeriumid, mis on vajalikud eakatele inimväärse elatustaseme tagamiseks. Nende kindlaksmääramisel tuleb lähtuda igas riigis valitsevatest oludest ja seetõttu tuleb kinni pidada subsidiaarsuse põhimõttest.
Mulle teeb siiski heameelt komisjonile esitatud üleskutse kehtestada juhised ja julgustada vahetama parimaid tavasid. Niiviisi on langetatavad otsused nende huvides, keda need otseselt mõjutavad. Paljudes liikmesriikides on pensionireform hädavajalik, kui me tahame täita rohelises raamatus nimetatud eesmärke, milleks on kindlad, piisavad ja jätkusuutlikud pensionisüsteemid.
Selle reformi elluviimine võib olla keeruline, eriti praegusel raskel ajal, ja seepärast tuleb majanduse juhtimise kontekstis arvesse võtta ka reformiga seotud kulusid.
Kinga Göncz
(HU) Austatud juhataja! Usun koos mitme enne mind sõna võtnud parlamendiliikmega, et pensioniküsimust tuleb Euroopa tasandil kooskõlastada nii palju kui võimalik. Selle üks põhjusi on see, et kriis on tõstatanud makromajandusliku stabiilsuse küsimuse ja samuti küsimuse, kuidas me saame tagada vanaduspõlves kindluse ja väärikuse. On ilmselge, et liikmesriikides toimuvad mitmesugused muudatused. Mõned liikmesriigid on hakanud läbi viima reformi ning tugevdavad või loovad erapensionifondide sammast, samas kui teised püüavad hoopiski aega tagasi keerata. Muudatuse liigist olenemata on väga tähtis seada peamisteks eesmärkideks pensionide jätkusuutlikkus ja stabiilsus ning väärikas vanaduspõlv.
Kõikide muudatuste üle tuleb aru pidada tööturu osapooltega ja üleminekuks tuleb jätta piisavalt aega. Inimesi, kodanikke tuleb teavitada sellest, milliseid muudatusi rakendatakse ja kuidas need neid mõjutavad, et nad saaksid alati langetada teadlikke otsuseid, ning kõik muudatused tuleb teha kodanikukeskselt.
Vicky Ford
Lugupeetud juhataja! Kui Bismarck kehtestas 1889. aastal riikliku pensioni, oli keskmine eeldatav eluiga vaid 45 aastat. Praegu elame me kauem, kuid seisame silmitsi probleemiga, kuidas saavutada pensionipõlves mõistlik sissetulek. Majanduse, demograafia ja tööturuga seotud traditsioonid on erinevad. Riigid peaksid vastutama oma poliitika ja reformide eest ise. Jätkusuutlike riiklike pensionide jaoks on vaja jätkusuutlikku riigi rahandust, kuid selles Euroopa Parlamendi raportis öeldakse selgelt, et ei saa kehtestada ELi ühtlustatud pensioniiga ega sissetuleku miinimumtaset.
Tööandjapensionide skeemid ja üksikud hoiused peaksid olema ülekantavad ühelt tööandjalt teisele ja ühest riigist teise. Hoiustajad väärivad kättesaadavat läbipaistvat teavet, millest on lihtne aru saada. Vajame tõepoolest kindlaid kogumisskeeme, kuid eeskirjad kapitali kohta peavad olema arukad. Pensionidega seotud riskid ei ole samad mis kindlustusseltside või pankade puhul. Reguleerimise kulud jäävad tarbija kanda ja antud juhul on tarbijaks eakas pensionär.
Elisabeth Morin-Chartier
(FR) Austatud juhataja! Alustuseks tahaksin öelda, et kriis ja demograafia üheskoos seavad meie ette selle pensionidega seotud probleemi kõikides Euroopa Liidu liikmesriikides.
Praeguses tegevuses rõõmustab mind kõigepealt edasiminek - rohelise raamatu väljatöötamiseks voliniku juhtimisel peetud konsultatsioonid, millest ta meile rääkis -, ent samuti arutelul, avatusel ja kompromissidel põhinev töö, mida tegi Ria Oomen-Ruijten selle raporti koostamisel.
Tahaksin tuua esile kolme asja, mida me peame pensionidega seotud maksevõimelisuse probleemi lahendamisel ilmtingimata arvesse võtma.
Esimene neist on ebavõrdsus, millega puutuvad kokku pensioniealised naised, sest ebavõrdsus tööhõive vallas toob kaasa vaesuse pensionipõlves.
Teiseks, lugupeetud volinik, austatud raportöör, soovin kindlustunnet, et lesepensionid jäävad alles. Meil on endiselt põlvkond vaeseid naisi, kes ei ole oma potentsiaalse tööelu jooksul tööd teinud ja kelle jaoks on lesepension ainus võimalus miinimumpensioni saada.
Kolmandaks nooremate põlvkondade sisenemine tööturule. Nad ei pea mitte üksnes kriisiga toime tulema, vaid hoolt kandma mitme põlvkonna - oma laste, oma vanemate ja oma vanavanemate eest.
Lõpetuseks tõstatub sellega vanemaealiste kodanike probleem - probleem, mille peame lahendama oma töös kiiremini.
Jutta Steinruck
(DE) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Pensionidega tuleb tagada kogu Euroopas inimestele elamiseks piisavalt raha. Üks tähtis nõue on see, et inimestel oleksid korralikud töökohad, sest halvasti tasustatud töökohtade tagajärg on vanemas eas vaesus ja ebapiisav pension. Kui ma kuulen parlamendiliikmeid lausumas, et inimesed peavad lihtsalt tekitama endale vanaduspõlveks täiendava erapensioni, tahan vastata, et paljud inimesed tulevad sellega, mida nad teenivad, hädavaevu toime, rääkimata täiendavate erapensioni maksete tegemisest. Just sel põhjusel on pensionisüsteemi esimene sammas eriti tähtis. Solidaarsuspõhimõttele tuginev ümberjagamisskeem peab olema Euroopa pensionide aluseks ja sellega tuleb tagada inimestele äraelamiseks piisavad vahendid. Me ei saa lihtsalt öelda, et see on liikmesriikide asi. Peame edastama selge sõnumi, et vajame pensione, mis oleksid mõistliku elukvaliteedi tagamiseks piisavalt suured.
Thomas Mann esitas üksikasjaliku kirjelduse Saksamaa tööandjapensionide süsteemist. Ka mina soovin seda mainida, minemata nii üksikasjalikuks. Oma hinnangus rohelise raamatu kohta olen jõudnud samale järeldusele ja seepärast töötasime parlamendikomisjonis muudatusettepanekud üheskoos läbi. Seega kutsun komisjoni üles tagama, et kõige puhul, mida me tulevikus teeme, võetakse arvesse iga riigi eripära - seda, mis toimib asjaomases liikmesriigis tõesti hästi, ja seda, mis on selle riigi pensionisüsteemi püsimajäämiseks tähtis.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Austatud juhataja! Minu arvates peame olema realistlikud ja tunnistama, et praegused riiklikud pensionisüsteemid, mis põhinevad vahendite põlvkondadevahelisel ülekandmisel ehk niinimetatud ümberjagamisskeemil, ei ole enam majanduslikult elujõulised - nende sellisel kujul püsimajäämiseks on vaja toetusi riigieelarvest.
Elanikkonna vananemine ja üha suurenev tööjõu liikuvus vaid teravdavad nende pensionisüsteemide ebavõrdsust, samas kui kavandatavad meetmed - kas pensioniea tõstmine või maksete suurendamine - on piiratud ja neid kärbib veelgi ühiskonna vastuseis sedalaadi meetmetele. Peame lõppkokkuvõttes tunnistama, et lahendus on minna üle pensionisüsteemidele, mille puhul inimesed ehitavad oma tööelu jooksul oma pensionifondi ise üles.
Ádám Kósa
(HU) Lugupeetud juhataja! Euroopa Liit on käsitlenud päris palju küsimusi, mis on seotud puudega inimestega. Tundub, et liikmesriikide pensionisüsteemid just seda ühiskonnarühma kahjuks ei hõlma, ja see on lubamatu. Nende inimeste kõrval, kelle liitumine invaliidsuspensionide süsteemiga ei olene neist endist, on üsna palju selliseid inimesi, kes on liitunud süsteemiga seaduselünki kuritarvitades. See probleem puudutab eeskätt pensionisüsteeme Ida- ja Kesk-Euroopas, kus selliseid rikkujaid on väga palju. Nende hulk on nii suur, et nad kõigutavad terve pensionisüsteemi vundamenti. See olukord on vastuolus ELi 2020. aasta strateegiaga. Need inimesed saavad tõelise abi asemel personaalselt läbi mõtlemata teenuseid, samas kui nad võiksid osaleda tööturul ja suudaksid tööd teha. Praegused prognoosid näitavad, et ülalpeetavate arv Euroopas lähiajal kahekordistub. Samal ajal väheneb tööealiste inimeste arv aastas ühe miljoni võrra. Kokkuvõttes tähendab see, et praegu ei ole meil ühtki jätkusuutlikku pensionisüsteemi - eriti ei ole meil seda siis, kui me ei kaasa aktiivseid puudega inimesi. Nõustun igati raportööri sõnadega, et Euroopa Liidus, mis on koduks 50 miljonile puudega inimesele, töötab sellistest inimestest vaid veidi enam kui 40%. Kus on ülejäänud 60%? Kõige olulisem on see, et nemadki peaksid tööd tegema.
Konstantinos Poupakis
(EL) Lugupeetud juhataja! Tahaksin kiita raportööri püüdluste eest luua vajalik tasakaal pensionisüsteemide majandusliku elujõulisuse ja sotsiaalse piisavuse vahele, võttes arvesse, et ajal, mil meil on suur tööpuudus, tööturu reguleerimatus, palgakärped ja tõsised demograafilised probleemid, on piisavate, sotsiaalselt õiglaste ja majanduslikult elujõuliste pensionisüsteemide loomine ja konsolideerimine iga liikmesriigi jaoks väga tähtis ülesanne.
Ent need süsteemid peavad tuginema esimesele sambale - riiklikule ümberjagamise sambale -, mis on ainus piisavate maksete põhitagatis. Teine sammas peaks seda sammast täiendama, mitte toetama. Pärast seda, kui on tagatud nii üleüldine juurdepääs teisele sambale kui ka asjaomase juhtimisraamistiku kehtestamisega selle kindlus, peaksid need kaks sammast toimima paaris.
Lisaks ei too hilisema pensioniea sidumine keskmise eeldatava elueaga mingil juhul kaasa automaatseid kohandusi. Loomulikult tuleb lisada teisi parameetreid, näiteks asukoht, töö olemus, väga ebatervislikud ametid, elukvaliteet ja tervis. Lõpetuseks peaksid igasugused tööle jäämise stiimulid hõlmama eeltingimusena kaitsepuhvreid, et ületada kõik võimalikud takistused noorte juurdepääsult tööturule, eriti ajal, mil tööpuuduse tase on kerkinud kahjuks müstilistesse kõrgustesse.
(Aplaus)
Elżbieta Katarzyna Łukacijewska
- (PL) Austatud juhataja! Teatud Euroopa Liidu liikmesriikides pensionisüsteemide üle peetavad arutelud ja nende aruteludega kaasnevad rahva emotsioonid näitavad, kui tähtis ja samas kui keeruline see teema on. Ei ole võimalik võtta vastu ühtset pensionimudelit, mis kehtiks kõikides ELi liikmesriikides. Ometi on riiklike pensionisüsteemide reformimine muutumas praegusel majanduskriisi ja demograafiliste muutuste ajal vältimatuks. Juba nüüd on mitmel riigil probleeme pensionidega seotud kulude kasvu tõttu. Sellised probleemid võivad kahjustada põlvkondadevahelise solidaarsuse põhimõtet. Ent meil tuleb meeles pidada, et pensionid peavad olema kindlad ja turvalised ning et nende puhul tuleb tähele panna, mida meile makstakse. Seoses sellega tahaksin suurema tähelepanu pööramist naiste ja meeste palgaerinevusele, sest naiste väiksemate sissetulekute tagajärjeks on väiksemad pensionid.
Rovana Plumb
(RO) Lugupeetud juhataja! Soovin mainida, et selle arutelu algusest peale on volinik rääkinud Euroopa sotsiaalmudeli edusammudest. Üks nendest edusammudest on ka võrdsete võimaluste saavutamine naiste ja meeste jaoks. Ma loodan, et selle raportiga antakse selgelt märku soolise võrdõiguslikkuse teema kaasamisest töösse õiglase pensionisüsteemi nimel.
Sel põhjusel tooksin teie loal esile kolm mõtet. Esiteks tuleb hinnata koduse töö tunnustamise meetmete mõju ühiskonnale ja naiste tööhõivele ning võtta pensioni arvutamisel arvesse ka selle töö rahalist väärtust. Kutsun komisjoni üles algatama menetlust, et jätta direktiivist 2004/113/EÜ välja artikli 5 lõige 2, millega lubatakse naisi pensionitoodete puhul diskrimineerida.
Izaskun Bilbao Barandica
(ES) Lugupeetud juhataja! Pensionisüsteem on Euroopa sotsiaalmudeli põhielement ja see tuleb säilitada. Pensionisüsteemid kuuluvad liikmesriikide vastutusalasse, kuid et need püsima jääksid, peame võtma meetmeid võimalikult suures üksmeeles tööturu osapoolte ja kodanikuühiskonnaga. Nende meetmete puhul tuleb keskenduda Euroopa standardi kehtestamisele, et tagada kõikide süsteemide maksevõimelisus. Selleks tuleb kohaldada nende suhtes järelevalvekriteeriume, et piirata riigieelarve puudujääke kõikides liikmesriikides, ja laiendada kindlustusseltsidelt alates 2013. aastast nõutavaid tagatisi vastastikustele kindlustusandjatele, kes juhivad neid süsteeme mõnes liikmesriigis.
See standard tuleb kehtestada selleks, et muuta arutelu tõhusamaks, sest kõnealuse probleemi lahendamine on midagi enamat kui pensioniea kindlaksmääramine seaduses. Peame arvestama isiku töösuhte kestuse ja maksete suurusega ning võtma arvesse ka pensionäride soovidega seotud tegureid. Tööelu pikenemisega peab kaasnema parem pension.
Selle standardi puhul tuleb vaadata ka tulevikku. Töötajate liikuvuse tõttu on meil vaja, et passiivsete õiguste ülekandmine ühest riigist teise ei oleks probleem. Ühest riigist teise liikudes peab eurooplastel olema võimalus pääseda oma tööstaaži puudutavale teabele ligi kõikides liikmesriikides, kus nad on makseid teinud.
Minu arvates peaksime pöörama erilist tähelepanu ka soolisele võrdõiguslikkusele ja puudega inimestele.
Elisabeth Schroedter
(DE) Austatud juhataja, lugupeetud volinik! Ma esitan küsimuse: kas on mõtet reageerida sellele arutelule ja sellele raportile valge raamatuga? Kas me mitte ei peaks püüdma hoopiski lahendada tõeliselt pakilisi probleeme? Minu arvates on neid probleeme kaks. Esiteks on tegeliku pensioniea ja seadusliku pensioniea vahel tohutu lõhe. See tähendab, et olukorra parandamiseks tuleb tõesti rakendada diskrimineerimisvastaseid meetmeid - komisjoni meetmeid või järelevalvet -, sest see muudaks pensionid jätkusuutlikeks.
Teiseks kutsutakse raportis selgelt üles astuma samme tööandjapensionide ülekantavuse vallas, mis tähendab seda, et tuleb kaaluda uue direktiivi koostamist. See on märksa pakilisem, sest ühest ettevõttest teise liikuvad töötajad kaotavad palju pensionidega seotud raha, mis saaks anda neile vanaduspõlves kindlustunde. Seepärast peame võtma selles valdkonnas meetmeid. Valge raamatuga raiskame vaid aega.
Alfreds Rubiks
(LV) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Majanduskriisi ja rahvastiku vananemise tagajärjel vähenevad sotsiaalkindlustusmaksed. See on üldteada tõsiasi. Pensionäride arv suureneb. See ohustab pensionisüsteemi jätkusuutlikkust. On tähtis viia sotsiaalkindlustus ja pensionisüsteem vastavusse praeguste eesmärkidega. Nõustun volinikuga, kes ütles, et selle dokumendi koostamiseks tuleb teha palju rasket tööd. Sellegipoolest peame minu arvates looma Ühtekuuluvusfondiga samaväärse kogu Euroopa Liitu hõlmava sotsiaalfondi, et aidata pensionäre neis riikides, mille sissetulekud on võrdlemisi väikesed. Riigieelarvete abil ei saa kindlustada väärikat vanaduspõlve. Seda oleme me juba kogenud. Möödunud aastal võitlesime vaesuse vastu ja tulemus on see, et meil on vaeseid rohkem kui kunagi varem.
László Andor
komisjoni liige. - Austatud juhataja! Tahaksin avaldada taas tunnustust kõigile parlamendikomisjonidele, kes on osalenud selles mõttevahetuses ja raportite koostamisel.
Mõistan, et on raske viia kooskõlla nii erineva poliitilise ja rahvusliku taustaga seisukohad, kuid asjaomastes parlamendikomisjonides toimunud hääletused näitavad, et raportid on leidnud laialdast toetust. Sellega edastatakse komisjonile selge sõnum rohelise raamatu järelmeetmete kohta. Loodan avaldada järgmise kuu alguses kokkuvõtte, mis sisaldab ka Euroopa Parlamendi arvamust. 2011. aasta teises pooles järgneb valge raamat, mida ma mainisin oma varasemas sõnavõtus, ja sellega kaasneb asjakohane mõju hindamine. Nii antakse kõigile sidusrühmadele taas võimalus jätkata selles arutelus osalemist.
Pensionidega tegelev volinike rühm juba arutas möödunud nädalal võimalikke poliitikavalikuid Euroopa pensioniraamistiku ajakohastamiseks ja täiustamiseks. Jõuti kokkuleppele, et peaksime jätkama pensionireformide käsitlemist terviklikult.
Selle käigus tuleb jätkata dialoogi peamiste sidusrühmadega, et arutada nii uute õigusloomealgatuste üle sellistes küsimustes nagu ülekantavus, tööandjapensioni skeemid ja kaitse maksejõuetuse korral kui ka selliste leebemate reguleerimisvormide üle nagu heade tavade juhised. Otsustasime tegelda põhjalikult ka soolise mõõtmega ja käsitleda seda valges raamatus ulatuslikumalt kui rohelises raamatus.
Seniks aga soovin, et rohelist raamatut ja valget raamatut ei aetaks segi teiste Euroopa taevas lendlevate objektidega. Komisjoni seisukohal pole mitte midagi ühist käsitlusviisidega, milles eeldatakse, et Euroopa Liidus saab olla ühtne pensioniiga. ELis on kõige tähtsam mitmekesisus, see peab paika ka seoses demograafilise hetkeseisuga ja me peame uurima seda nüüd põhjalikumalt kui kunagi varem.
Peame tunnistama ka, et käsilolevate reformidega kaasnevad uued ohud, sest need muudavad tulevased pensionid märksa sõltuvamaks tööturu ja finantsturgude pikaajalisest arengust. See tähendab, et peame looma töövõimalused ka puudega inimestele ja suurendama finantssüsteemide stabiilsust.
Jään ootama edasist koostööd Euroopa Parlamendi ja selle komisjonidega sellel väga tähtsal teemal.
Ria Oomen-Ruijten
raportöör. - (NL) Austatud juhataja! Soovin kasutada võimalust ja avaldada tunnustust kolleegidele George Cutaşele, Barbara Materale ja Cornelis de Jongile, kes on koos minuga selle raporti kallal tööd teinud. Ma ei tea, kus on härra de Jong. Seal taga ta ongi! Ta on esitanud paar märkust, millest ma ei saa aru. Näiteks on ta öelnud, et me tahame leida kõige jaoks üleeuroopalise lahenduse. See ei ole tõsi. Juhtpõhimõte on subsidiaarsus.
Lubage mul selgitada küsimust, mis oli härra de Jongil seoses majanduse juhtimisega. Me tahame sellist majanduse juhtimist, millega oleks tagatud, et võitjatena väljuvad kõik, kes annavad oma tasandil endast parima. See on see asi, mida me tahame. Me ei soovi karistada teatud liikmesriike - neid kümmet, kes on saatnud meile kirja - selle eest, et nad on loonud head sätted oma tuleviku, oma pensionide kohta. Härra de Jong, loodetavasti rahuldab see vastus teid.
Kartika Liotardi ei ole praegu siin, kuid ma olen rabatud, et ehkki ta pole ilmselt raportit lugenud, kommenteerib ta seda nii, nagu ta oleks seda teinud.
Lugupeetud juhataja, ma tänasin juba kolleege Cutaşt, Materat ja de Jongi, kuid tahaksin tänada ka Frédéric Daerdenit, Marian Harkinit, Julie Girlingit ja Jean Lambertit, kes võtsid sõna oma fraktsioonide nimel, ning samuti Danuta Jazłowieckat, minu oma fraktsiooni, Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni variraportööri, kes tegi sellest raportist selle, mis ta on. Minu arvates oleme koostanud põhjaliku analüüsi eesootavate ülesannete kohta.
Tean samuti, et raportis on ikka veel mõned väga tundlikud teemad, mis puudutavad eri liikmesriike. Sellegipoolest loodan, et meie parlamendikomisjon on aidanud koos teiega, volinik Andor, juhtida asjad õigele rajale, et me saame koguneda Euroopa Parlamendis ka valget raamatut arutama ja et kõik hääletavad ka selle poolt. See oli raske teema, ent ma loodan, et homme saame öelda: "Lõpp hea, kõik hea.”
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletus toimub homme, kolmapäeval, 16. septembril 2011 kell 12.00.
Tahaksin meelde tuletada neile, kellel ei olnud täna võimalust sõna võtta, et juhul kui teil on soov talletada see, mida te oleksite tahtnud öelda, kui teil oleks olnud selleks võimalus, saate soovi korral esitada kuni 200 sõna pikkuse kirjaliku avalduse, mis lisatakse istungite stenogrammi.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
Corina Creţu
Kõige haavatavam pensionisüsteem Euroopa Liidus on riiklik süsteem, mis põhineb põlvkondadevahelisel solidaarsusel. Ent pensioni saamine on kaasasündinud õigus ja valitsused ei saa seda õigust rikkuda - olgu tegemist kriisiga või mitte -, ehkki mõned valitsused, näiteks Rumeenia oma, käivad pensioni suuruse ja selle arvutamise meetodiga väga vabalt ümber. Ka demograafiline olukord pole meie poolt. Seetõttu on süsteemi jätkusuutlikkus pakiline probleem. Riiklikke pensionisüsteeme ei rahasta siiski valitsused, vaid need, kes teevad sellesse makseid: kõikvõimalikud tööturu osapooled, tööandjad ja töövõtjad. Nendele süsteemidele mõjuvad rängalt kaks tegurit: ebaseaduslik töö ja Euroopa riikide majanduse suutmatus luua uusi töökohti, mille puhul oleks tagatud korralik palk ja mõistliku pikkusega töösuhe. Kehvasti tasustatud ajutised töökohad, mille ettekäändeks tuuakse tööturu paindlikumaks muutmine, tähendavad riiklike süsteemide jaoks pidevat kriisi. Minu meelest on julgustav, et Euroopa Parlamendi pensionisüsteeme käsitlevas resolutsioonis tuuakse esile naiste diskrimineerimine seoses pensioni suurusega, ehkki pensioniiga ja maksete tegemiseks ette nähtud aeg on peaaegu sama mis meeste puhul. See on esimene samm ebaõigluse kaotamise poole ja sellele peavad järgnema edasised meetmed.
Vilija Blinkevičiūt
Euroopa Komisjoni rohelises raamatus esitatakse veenvaid argumente selle kohta, miks me peame praegusi pensionisüsteeme täiustama. Ent me ei tohi unustada, et enamik pakutud lahendustest on sotsiaalselt tundlikud.
Seepärast ei pea me hindama hoolikalt mitte üksnes nende lahenduste häid külgi, vaid ka võimalikke ohte eelkõige seoses pensioniea tõstmisega või liikmesriikide mõjuvõimu kaotamisega pensionipoliitikas. Kuigi pensioniea tõstmine on komisjoni meelest üks valutumaid viise kohanemiseks üha pikema keskmise eeldatava elueaga, ei esita komisjon konkreetseid ettepanekuid eakate kaasamiseks tööturule. Pensionilemineku edasilükkamise võimaluse korral võivad paljud pensionieast nooremad töötud jääda vaesuse lõksu. Piisavalt ei ole arvesse võetud ka seda, kuivõrd lubab inimeste tervis neil kauem töötada. Lisaks peame arvestama, et naised lepivad madalamalt tasustatud töökohtadega või osalise tööajaga sagedamini kui mehed ning et laste sünnitamise ja emaksolemise ning laste ja puudega pereliikmete eest hoolitsemise tõttu kaotavad naised kindlustustagatised ja saavad lõppkokkuvõttes väiksemat pensioni. Mul on tunne, et peame keskenduma rohkem ka teistele pensionisüsteemide täiustamise vahenditele, näiteks tööelu alguse ajastamisele, töö- ja pereelu paremale ühitamisele, pensioniea paindlikule hindamisele, pensionide miinimumstandardite kehtestamisele jne.
Igal juhul näen rohelises raamatus tõsiseltvõetavat sammu praegustele ja tulevastele pensionäridele normaalsete elutingimuste tagamise poole.
Alajos Mészáros
Muutuvad demograafilised näitajad ja pikem keskmine eeldatav eluiga ärgitavad meid töötama oma pensionisüsteemide jaoks välja uue strateegia. Peame määratlema uuesti küsimused, mis puudutavad noorte ja vanade tulevasi suhteid, et suuta tagada jätkusuutlike, kindlate ja piisavate pensionide maksmine. Euroopa Liidu liikmesriikide pensionisüsteemides on suuri erinevusi. Kui Lääne-Euroopa riigid näevad vaeva praeguste ja tulevaste kulude suurenemise probleemiga, siis uued liikmesriigid püüava luua mitmekesiseid süsteeme. Kui 2008. aastal oli iga pensionäri ülalpidamiseks neli töötajat, siis 2020. aastal on neid viis. Selle põhjuste seas on asjaolu, et pikema ja põhjalikuma koolituse tõttu sisenevad Euroopa noored tööturule hiljem ning töötajate töösuhe ei kesta kohustusliku pensionieani.
Peame kehtestama süsteemi, mis on jätkusuutlik ja millega tagatakse pensionid liikmesriikides valitsevat olukorda arvesse võttes. Tuleb vaadelda ka võimalust Euroopa Liidus vabalt liikuda. Peame lähtuma eeldusest, et uue põlvkonna edukas ja tõhus tööturg nõuab ka liikuvust. Pensionisüsteemide tulevase reformi jaoks on oluline siduda omavahel esimene ja teine sammas, mis eri liikmesriikides juba osaliselt kattuvad, ning need tuleb siduda tihedalt ka kolmanda sambaga. Samuti peame püüdma kaotada ebaseadusliku töötamise. Sellel sammul on meie pensionisüsteemide alalhoidmisel samamoodi ülitähtis osa.
Vasilica Viorica Dăncilă
Rahvastiku vananemine, millega Euroopa viimastel aastatel on silmitsi seisnud, toob kaasa suuri muutusi meditsiinivaldkonnas ja tarbimisharjumustes ning samuti rahvastiku struktuuris ja sotsiaalkindlustussüsteemis. Seetõttu on pensionisüsteemide elujõulisuse tagamine seotud tulevikus tihedalt sellega, kui kaua Euroopa Liidu kodanikud tööturul tõhusalt tegutsevad. Minu meelest on kasulik, et ELi 2020. aasta strateegiaga toetatakse aktiivset, keskendunud tööturupoliitikat, mille abil saab tõsta vanemate töötajate, naiste, vähemusrühmade liikmete ja pikaajaliste töötute tööhõive määra. Selle eesmärgini jõudes näeb Euroopa usutavasti töötavate inimeste arvu suurenemist ja sellest tulenevalt majanduskasvu, mis mõjub hästi pensionisüsteemide elujõulisusele ELi tasandil.
Jarosław Kalinowski
Me kõik teame, et sellist asja nagu ideaalne pensionisüsteemide mudel pole olemas. Iga riik on töötanud välja oma lahenduse ja igal riigil on oma plaanid tulevasteks reformideks, mida vastavalt kohandatakse. Vaatamata üksikute süsteemide märkimisväärsetele erinevustele tuleks Euroopa Liidul minu arvates näidata kätte suund, mida peaksid muudatuste tegemisel järgima kõik liikmesriigid. Parlamendikomisjonis rõhutati korduvalt, et viimaste aastate finants- ja majanduskriis on tõstnud esile pakilise vajaduse viia läbi pensionisüsteemide reformid. Solidaarsuse ja subsidiaarsuse põhimõtted kohustavad meid tugevdama selles vallas liikmesriikide koostööd. Kogemuste vahetamine võimaldab meil mitte raisata aega ühes riigis juba tehtud vigade kordamise peale ja parimaid tavasid puudutava teabe edastamine lubab meil töötada tõhusalt välja parimad strateegiad.
Ärgem unustagem, et reformid ei tohi piirduda vaid maksete suurendamise ja maksete tegemise aja pikendamisega. Eelarve stabiilsus, pensionide piiriülene kooskõlastamine, miinimumtagatiste väljatöötamine ning naiste ja meeste võrdsed õigused on vaid mõned nendest küsimustest, mille üle tuleks arutleda igas liikmesriigis. Vastastikku sõltuvatel ja täiendavatel sammastel põhinev jätkusuutlik süsteem tuleks välja arendada kogu Euroopas ning sellega tuleks hõlmata riiklikud, tööandja- ja erapensionid ning samuti kapitalipõhised ja mittekapitalipõhised pensionid. Usun, et selle lahendusega loodaks kindlad ja õiglased pensionisüsteemid, mis jäävad samal ajal piisavalt paindlikeks, et kohaneda kogetavate sotsiaalsete ja majanduslike muutustega.
Zuzana Roithová
Vananeva rahvastiku tõttu seisavad peaaegu kõik maailma riigid silmitsi küsimusega, kuidas rahastada tulevikus peamiselt paindlikul rahastamisel põhinevaid pensionisüsteeme. Ria Oomen-Ruijteni suurepärane raport, millega muudetakse võimalikuks lahenduse leidmine, kuid austatakse samas subsidiaarsust, valmistab mulle heameelt. Tahaksin mainida lahendust, mida Kristlik-Demokraatlik Liit / Tšehhoslovakkia Rahvapartei (KDU-ČSL) on Tšehhis aastaid propageerinud. Lastel, kes on tasustataval töökohal, peaks olema võimalus suunata osa oma paindliku süsteemi kohustuslikest maksetest oma vanemate pensionikontole ja teha oma vanemate pensioni suurendamisega osaliselt tasa nende kulutused, mis kaasnesid laste üleskasvatamisega. See individualiseeritud põlvkondadevaheline solidaarsus oleks ühelt poolt õiglasem praeguste pensionäride suhtes, kes on teinud uue põlvkonna üleskasvatamisel ära korraliku töö, ja teiselt poolt aitaks see kindlasti parandada suhtumist suurtesse peredesse. Lastega ei kaasneks üksnes kulu, vaid sellest oleks ka kasu. See oleks viis, kuidas leida püsiv lahendus nii meie pensioniprobleemi tagajärgedele kui ka peamistele põhjustele.
Jaromír Kohlíček
Kümme aastat tööd rohelise raamatuga, mille nimi on ekslikult "Piisav, jätkusuutlik ja kindel Euroopa pensionisüsteem”, pole toonud kaasa muud kui suvalise kogumi mõttetuid väiteid. Ma ei tea, kuidas on teistes riikides, kuid näiteks Tšehhis erineb kümne aasta eest ekspertide prognoositud sündimus praegusest olukorrast nii silmanähtavalt, et rohelise raamatu väited ajavahemiku 2040-2060 kohta on minu arvates mõttetud. Kui eksperdid ei suuda ennustada sündimuse kulgu isegi viieks kuni seitsmeks aastaks, siis kuidas saab olla mingi väärtus nende prognoosil, mis hõlmab rohkem kui kolmekümmend aastat? Kogu roheline raamat põhineb vääral eeldusel, et seni kuni maksumaksjatel on seadusest tulenev kohustus investeerida osa pensionisüsteemi jaoks ette nähtud vahenditest ilma riigi tagatiseta fondi, saab ta suuremat pensioni kui see, mida ta saaks vaid esimesest sambast. Vastutustundlik konstitutsioonikohus tunnistaks sellise seaduse ilmtingimata põhiseadusevastaseks. Isegi nendes riikides, kus kunagi võeti kasutusele teine sammas, ei õnnestunud sellega ilmselgelt saavutada oodatud tulemusi. Näiteks Tšiilis muutusid riigi tagatiseta erafondid pärast Pinocheti kukutamist 1970ndatel kohustuslikuks kodanikele, kes ei kuulunud sõjaväkke ega politsei ridadesse. Miks nii? Miks lammutab ka Ungari praegune konservatiivne valitsus pensionisüsteemi ebatõhusat teist sammast? Need on peamised põhjused, miks Euroopa Ühendatud Vasakpoolsete / Põhjamaade Roheliste Vasakpoolsete liitfraktsioon ei saa hääletada Ria Oomen-Ruijteni raporti poolt. Me ei saa toetada sajandi mõrva kavandamist!
Louis Grech
kirjalikult. - Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ees seisab seoses piisavate ja jätkusuutlike Euroopa pensionisüsteemide tagamisega üks suuremaid proovikive. Võttes arvesse, et paljude kodanike elatis sõltub suurel määral nende pensioniskeemidest, soovin rõhutada riigi rahastatavate ja solidaarsuse põhimõttele tuginevate pensioniskeemide tähtsust.
Arvestades mitmetahulist olukorda, kus on erinevad traditsioonid ja eri liiki pensioniskeemid, ja seda, et pensionireformide eest vastutavad peamiselt liikmesriigid, on võimatu kohaldada põhimõtet "kõigile ühe mõõdupuuga”. EL saab siiski anda lisandväärtust eri pensioniskeemide kooskõlastamise ja parimate tavade jagamisega.
Igasugune pensionisüsteemide läbivaatamine peab toimuma läbipaistvalt, nii et kaitstakse tarbijate vajadusi ning teavitatakse kodanikke nende erinevate pensioniskeemidega seotud õigustest ja nendega kaasnevatest ohtudest, eriti sellistest, mis on seotud piiriülese liikuvusega. Pensionisüsteemid peavad suutma taluda igasugust potentsiaalset survet liikmesriikide eelarvele ja demograafiale, panemata surve alla tavalisi kodanikke.
Seda kõike tuleb vaadata läbi selliste eelseisvate demograafiliste ja sotsiaal-majanduslike probleemide prisma nagu ebatüüpilise tööhõive väljakujunemine, kasvav naistööjõud, muutused perekondade koosseisus ja noorte tööhõive.
Angelika Werthmann
Seda rohelist raamatut käsitlevas komisjoni algatuses tunduvad mõned teemad mulle eriti tähtsad. Minu meelest on meie kohus eelkõige hoida ära eakate sattumine vanaduspõlves kaitsetusse olukorda, sest nemad on oma tööelu jooksul aidanud luua meie praeguse jõukuse. Samal ajal võetakse raportis nõuetekohaselt arvesse subsidiaarsuse põhimõtet. Komisjon peaks kutsuma selgemalt üles meeste ja naiste võrdõiguslikkusele. Naistel on meestest sagedamini ebatüüpilised töölepingud. Nende pensionid on tihti väiksemad ja seetõttu on neil suurem oht kannatada vanaduses vaesuse käes. Asjakohased ja kindlad pensionisüsteemid kujutavad endast pikaajalisi põlvkondadevahelisi lepinguid. Seepärast soovin julgustada komisjoni kasutama rohelist raamatut, et viia ellu ettepanekuid, millega suurendatakse üldsuse teadlikkust pensionide valdkonnas vajalikust põlvkondadevahelisest solidaarsusest.
Elena Băsescu
Minu arvates peab Euroopa Liit looma avatud ühtse pensionisüsteemi, milles võetakse arvesse demograafilisi suundumusi ja liikuvuse teemat. Lubage mul tuua näiteks omaenda kodumaa. Rumeenias on iga-aastased kulutused pensionidele eelarve suurim kululiik. Riiklikus sotsiaalkindlustuseelarves on iga-aastast puudujääki registreeritud alates 2006. aastast - 2009. aastal ulatus see 1,5 miljardi euroni. Maailmapanga hinnanguil moodustab pensionikulutustest tingitud puudujääk vana süsteemi jätkumise korral 2050. aastal ligikaudu 12% SKPst. See on põhjus, miks Rumeenia on alustanud seaduse nr 263/2010 vastuvõtmisega tervet hulka olulisi reforme, millega tagatakse riikliku pensionisüsteemi jätkusuutlikkus keskpikas ja pikas plaanis. Need reformid hõlmavad enne tähtaega ning puude tõttu või põhjendamatutel meditsiinilistel kaalutlustel pensionile jäämise takistamist, ühtsesse riiklikku pensionisüsteemi makseid tegevate inimeste arvu suurendamist, tavapärase pensioniea järkjärgulist tõstmist meeste puhul 2015. aastaks 65. eluaastale ja naiste puhul 2030. aastaks 63. eluaastale.
Ville Itälä
Praegu jäävad kõik pensionid liikmesriikide vastutusalasse, kuid ka Euroopa Liidul on pensionipoliitikas tugev roll. Et meil oleks võimalik saavutada oma eesmärki - et inimeste ja tööjõu vaba liikumine oleks tõepoolest vaba -, tuleb pensionisüsteeme piisavalt ühtlustada. Samuti tuleb tagada pensionide miinimumtase, et perekonnad saaksid ringi liikuda täiesti vabalt. Sellest tulenevalt peame suunduma ühtlustatud süsteemi poole, ja mida kiiremini, seda parem. Vastasel korral luuakse ebaühtlase pensionisüsteemiga takistus vabale liikumisele Euroopa Liidus.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska
Mul oli hea meel, kui kuulsin, et raport, milles käsitletakse komisjoni rohelist raamatut piisavate, jätkusuutlike ja kindlate Euroopa pensionisüsteemide kohta, lisatakse tänasesse päevakorda. Küsimus tulevastest pensionidest, nende kindlusest ja pakutava sissetuleku suurusest on praegu üks tähtsamaid ühiskonna ees olevaid probleeme. Kuigi liikmesriigid vastutavad otsuste eest, mis puudutavad pensionisüsteemide vormi, ja ehkki põhimõtteliselt ei ole Euroopa Liidul volitust selles valdkonnas meetmeid võtta, tuleks ELi tasandil töötada pensionisüsteemide kohta välja teatud seadusandlikud lahendused. Euroopa Parlamendi palve, et komisjon koostaks liikmesriikide valitsustele juhised, on pensionäride majandusliku kindlustatuse jaoks väga tähtis, sest nende juhistega kehtestatakse pensionide miinimumtasemed ja pensionide arvutamise kriteeriumid, mis tähendab, et naiste pensionid ei jää enam meeste omadele alla. Naised on määratud elama väiksemate pensionidega kui mehed - mitte oma süü läbi, vaid seetõttu, et neile makstakse sama töö eest väiksemat tasu või et nad on pidanud katkestama laste eest hoolitsemise tõttu oma karjääri ning selle tulemuseks on väiksemad maksed kogu nende tööelu jooksul. Seistes silmitsi ohtudega pensionisüsteemide stabiilsusele, ei tohiks komisjon seepärast unustada, et tuleks kehtestada õiguslikud lahendused, millega tagataks tulevaste pensionide taseme puhul naiste ja meeste võrdne kohtlemine kogu Euroopa Liidus.
Mara Bizzotto
Jõudes sellise kohutava arvuni nagu 23 miljonit töötut, on Euroopa purustanud 2011. aastal tööhõivepoliitika vallas kõik kümnendi kurvastavad rekordid. Sellega jääb kõnealusele poliitikale ametlikult külge läbikukkumise silt. Kriis on enam kui piisav põhjus võtta vastu dokument, milles esitatud üleskutse kohaldada pensionide valdkonnas subsidiaarsuse põhimõtet näitab, et eurokraadid on muutunud Euroopa kahtlemata ebaõnnestunud sotsiaalmudeli läbivaatamisel taas mõistlikumaks. Pärast aastakümnepikkust kõrvalejätmist astuvad mängu valitsused ja neist saavad sotsiaalse Euroopa ümberehitamisel peamised otsustajad. Kuid see pole veel kõik. Tõeliseks muutuseks uuendamise poole oleks vaid rohujuuretasandi demokraatiat soosiv julge otsus. See otsus peab põhinema tööhõivereformidel, millega muudetakse töö ihaldusväärsemaks, ja palgaarvestuslehtede föderalismil, millega võetakse igas Euroopa piirkonnas arvesse erinevaid elamiskulusid, millest lähtuvalt kohandatakse nii palku kui ka pensione. Tööjõukulutuste vähendamine maksude vähendamise teel ja meie väikeettevõtetele antav võimalus jätkata piirkonnas töötamist ja investeerimist on olulised sammud, millega tagada maksete võrdsustamine vanemate põlvkondade jaoks ning kindel tulevik ja kvaliteetne elu uutele põlvkondadele.
