Raskustes olevate euroala riikide olukord (arutelu)
Juhataja
Järgmiseks päevakorrapunktiks on nõukogu ja komisjoni avaldused raskustes olevate euroala riikide olukorra kohta.
Diego López Garrido
nõukogu eesistuja. - (ES) Lugupeetud juhataja! Meil on euroalas täiesti enneolematu olukord, kuna see on esimene ülemaailmne finantskriis alates euro kasutuselevõtust. Kuigi euroalas ja kogu Euroopa Liidus toimuv ei olnud kriisi põhjuseks ja samuti ei alanud see ka meist - me teame, et see algas Ameerika Ühendriikidest -, oleme meie selle tagajärgede all täpselt sama palju kannatanud kui riik, kust see peale hakkas.
Avaliku sektori eelarvepuudujäägid on ilmselgelt tingitud kriisist ning valitsuste positiivsetest tegevustest seoses muu hulgas ka finantssüsteemi kokkuvarisemise ärahoidmisega. Need puudujäägid tähendavad vältimatult seda, et valitsustel on oma eelarvepoliitika osas vähem manööverdamisruumi.
See arutelu käsitleb majanduslikku, rahapoliitilist ja sotsiaalset olukorda. Majandusliku olukorra suhtes tuleb öelda, et euroala tervikuna on nüüdseks majanduslangusest välja tulnud ning samuti on õnnestunud vältida deflatsiooni ohtu, kuigi majandustõusu ulatuste suhtes on olemas selged erinevused ning see tõus ei ole siiski veel täiesti stabiilne. Meil tuleb tagada, et majanduskasv oleks stabiilne ja tugev, mis on ka kogu euroala majanduspoliitika põhieesmärgiks, kuid meie majandus ei ole enam languses. Kogu euroalas tervikuna ei ole enam majanduslangust.
Kuid on siiski tõsi, et töökohtade loomine ei lähe väga edukalt. Sel aastal jääb tööpuuduse tase kogu euroalas siiski kõrgeks, kuid liigume õiges suunas majanduskasvu poole. Õigupoolest on üheks küsimuseks, mida neljapäevasel Euroopa Ülemkogul käsitlema hakatakse, järgmine: kasvu tähtsus uue säästliku majanduskasvu saavutamiseks, Euroopa ühiskondliku mudeli säilitamiseks ja uuesti töökohtade - kvaliteetsete töökohtade - loomise käivitamiseks.
Kui räägime rahasüsteemist, siis olenemata asjaolust, et väärtpaberiturgudel valitsevad pinged, on Euroopa Liit ja selle institutsioonid nõuetekohaselt käitunud. Euroopa Keskpank on oma tööd hästi teinud ja jätkab seda edaspidi, hinnates kriisist väljumise strateegiaid. Seepärast on mõistlik, kui me 2010. aastal ei loobuks täielikult stiimulitest. Tegelikult eemaldab Euroopa Keskpank neid stiimuleid juba praegu järk-järgult käibelt ning kõrvaldab juba mõnda vastuvõetud meedet. Üheks näiteks selle kohta on pankadele antud rahaliste soodustuste kaotamine, mis on olnud võimalik, kuna krediiditurud on järk-järgult normaliseerunud.
Mainida tuleks ka seda, et Eurogrupp ja ECOFIN on kriisiga hästi toime tulnud ning loonud ka finantssüsteemi järelevalvestruktuuri, mille üle toimub arutelu ka siin parlamendis. Me loodame, et see saab eesistujariigi Hispaania ametiajal poliitilise arutelu keskseks elemendiks.
Sotsiaalse olukorraga seoses kannatame me ilmselgelt kogu euroalal valitseva kõrge tööpuuduse tõttu. Kuigi kogu euroala lõikes on ka tööpuuduse tasemed erinevad, on kahtlemata tegemist eurooplaste jaoks praegu kõige tähtsama probleemiga. Nad soovivad tööhõivet, nad soovivad pöördumist majanduskasvule, mis aitab kaasa tööhõive tekkimisele. Nad ei soovi ebastabiilset ja ebakindlat tööhõivet, mis võis varem mõnes euroala riigis eksisteerida, vaid kvaliteetset tööhõivet.
Muu hulgas tuleks mainida ka, et ilmselgelt oli just kõrge tööpuuduse tase see, mis käivitas n-ö automaatsed stabiliseerimismehhanismid, mis tõid kaasa töötus- ja sotsiaalabi. Need mõjutasid omakorda liikmesriikide puudujääke, mis tekkisid meie poliitilise ja sotsiaalsüsteemi tõttu, mis kaitseb kõige haavatavamas olukorras olijaid, näiteks töökohast ilmajäänud inimesi.
Veel üheks teemaks - mida neljapäevasel Euroopa Ülemkogu mitteametlikul kohtumisel arutatakse - on, et edaspidi peab tööalase konkurentsivõime poliitika, mida nimetame Euroopa 2020. aasta strateegiaks, olema majanduskasvu ja kvaliteetsete töökohtade loomise mudeliks.
Lugupeetud juhataja! Soovin lõpetuseks öelda, et antud juhul on tehtud selgeks, et euroala kooskõlastamisel ja tugevdamisel on ülitähtis roll ning et euroala on jätkuvalt koht, kus on oluline rahanduslik ja majanduslik kaitse. On selge, et euroala vajab tugevdamist ning et kui on olemas riike, mis vastavad euro kasutuselevõtu nõuetele, siis on võimalik ka euroala laiendada, aga laienemine on alati positiivne.
Kokkuvõtteks ütlen ma, et meie jaoks on väga oluline liikuda Euroopa Liidus integratsiooni ja majandusliku lähenemise poole. Selles liidus valitseb majanduslike olukordade suhtes ikka veel erinevusi. Meil tuleb liikuda rahaliidust tõelise majandusliidu poole, nagu on ka asutamislepingutes sätestatud. Asutamislepingutes oli juttu majandus- ja rahaliidust ning seda kirjeldati sellisena, kuid rahaliidu rakendamine toimus enne majandusliitu.
Majandus-, tööhõive- ja sotsiaalpoliitika kooskõlastamine on asutamislepingutes sätestatud. See on kohustus ning üks põhimõte, üks tegevussuund või idee, mille eesistujariik Hispaania on tõstatanud. Kooskõlastatud avalik poliitika on olnud tõhus, kui see on olnud tõepoolest kooskõlastatud. Nii oli näiteks Euroopa majanduse elavdamise kava loomisel, kui fiskaalpoliitikat rakendati kõikjal stabiilsuse ja kasvu pakti usaldusväärsuse säilitamiseks, mis oli äärmiselt oluline. Samuti oli see ka kooskõlastatud finantspoliitika kasutusele võtmisel, näiteks pangatagatiste puhul, ja hoiuste tagamise fondi suurendamisel. Lühidalt öeldes toimus protsess, mida majandusteadlased kutsuvad n-ö mastaabisäästuks, ka poliitilisel tasandil, kuna sellel tasandil toimuv oluline kooskõlastamine annab häid tulemusi.
Selline on nõukogu visioon keerulise olukorra suhtes, kuid me tuleme sellest välja ja peame sealjuures saama palju tugevamaks ja solidaarsemaks. See on kahtlemata neljapäeval toimuva Euroopa Ülemkogu mitteametliku kohtumise üheks põhieesmärgiks.
Joaquín Almunia
komisjoni asepresident. - Lugupeetud juhataja! Komisjon on mures tõsiste majanduslike ja maksuprobleemide pärast, millega Kreekal silmitsi tuleb seista. Keeruline olukord Kreekas on nii euroalale kui ka ELile tervikuna ühist huvi pakkuv probleem, kuna ulatuslik ja pidev sisemine ja väline tasakaalustamatus seab ohtu riigi makromajandusliku stabiilsuse ja tekitab teistele euroala riikidele väga suure välimõju ohu.
Kreeka ametivõimud ja kreeklased ise on teadlikud probleemidest, millega neil silmitsi tuleb seista. 15. jaanuaril esitles valitsus ambitsioonikat stabiilsusprogrammi, mis loodi nende probleemide lahendamiseks. Programm näeb ette eelarvepuudujäägi vähendamist 2009. aasta hinnanguliselt 12,7%-lt 2012. aastaks vähem kui 3%-le, alustades sel aastal reguleerimist nelja protsendipunkti võrra riigi SKPst. Arvestades vajalikku konsolideerimise ulatust, väljendab see programm nõuetekohast ambitsioonikuse taset ning on eeljaotuse programm. Täpsemalt rääkides on Kreeka ametivõimud teavitanud 2010. aasta konkreetsete meetmete paketist. Mõni nendest meetmetest on juba Kreeka parlamendile esitatud ning peagi rakendumas. Praeguses etapis on programmis edasisteks aastateks ettenähtud plaanid vähem selged.
Eelmisel nädalal, 3. veebruaril, võttis komisjon vastu integreeritud lähenemisviisi ja seiremehhanismi, milles on kombineeritud meie hinnang stabiilsusprogrammile, soovitus ülemäärase puudujäägi menetluse kohta, et tuua eelarvepuudujääk valitsuse programmis kehtestatud tasemele ehk 2010. aastal vähem kui 3%-le, ning veel üks soovitus Euroopa Liidu lepingu artikli 121 lõikest 4 tulenevalt, et tagada esmakordselt Kreeka majanduspoliitika järjepidevus meie majanduspoliitika üldsuuniste ning majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise suhtes. Samuti oleme alustanud rikkumismenetlust, et tagada Kreeka tegelemine probleemidega, mis on takistanud seniajani tõepärase eelarvestatistika esitamist ning komisjon teatas oma kohesest algatusest Eurostati kontrolliõiguste kohta.
Stabiilsusprogrammi suhtes toetab komisjon Kreeka jõupingutusi raske majandusliku olukorra ja eelarveseisundi parandamiseks. Programmis väljatoodud meetmed ja poliitilised kavatsused on tähtsad sammud õiges suunas. 25. jaanuari suur edukas valitsuse väärtpaberite emissioon näitas, et ka turuosalised jagavad seda arvamust, ehkki kõrge intressitasu eest, ning seejärel jäid ka kursivahede suurenemised tagasihoidlikeks.
Kuid nii programmi eesmärkide kui ka keskmise tähtajaga eelarve kohandamise meetmete suhtes valitsevad teatavad riskid. Programmis väljatoodud makromajanduslik stsenaarium on üsna optimistlik ning programmi aluseks olevad tuluprognoosid kohati ebakindlad, eriti majanduslanguse ajal maksudest kõrvalehoidumise vastu võitlemiseks tehtavate jõupingutuste hinnangulise mõju suhtes. Arvestades hiljutisi turuarenguid, siis näivad ka intressi- ja kuluprognoosid liiga madalad olevat. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta tehtud soovitusest rääkides toetuvad meie soovitused sel aastal rakendatavate meetmete kohta täielikult Kreeka ametivõimude stabiilsusprogrammis esitatud meetmetele. Nende hulka kuuluvad ka meetmed, mida tuleb rakendada selle aasta esimeses kvartalis, näiteks palgakulude vähendamine, avaliku sektori tööhõive vähendamine, tervishoiu- ja pensionireformi edenemine, maksu- ja aktsiisitõusud ning maksuhaldusreform. Mõned meetmed eelarve konsolideerimiseks on juba Kreeka parlamendile esitatud ning peaksid peagi rakenduma. Meie nõukogule esitatud ettepaneku järgselt on komisjon kutsunud Kreeka ametivõime üles märtsi keskpaigaks üksikasjalikku rakendamisaruannet esitama, milles tehakse teatavaks vastuvõetud meetmed ja nende ajagraafik. Teostada tuleks ka riskide hindamine, nii et nende riskide realiseerumisel tuleks vajadusel asendusmeetmed kehtestada.
Seda arvesse võttes tervitab komisjon 2. veebruaril lisameetmetest teatamist, eriti avaliku sektori palkade külmutamist ning kütuseaktsiisi tõstmist, et tagada selle aasta eelarve-eesmärkide täitmist, aga näidata ka Kreeka ametivõimude valmidust vajadusel lisameetmeid vastu võtta ja neid kiirelt rakendada.
Järgnevaid aastaid käsitleva programmiosa suhtes kutsume me üles püsivamat laadi täiendavaid muudatusi tegema, maksuhaldusreformi jätkama ning eelarveraamistikku parandama. Loomulikult nõutakse Kreekalt edasiste jõupingutuste tegemist, et parandada üldise valitsusabi kogumist ja menetlemist. Arvestades sellega, et kavad ei ole väga üksikasjalikud, teeme me ettepaneku tiheda aruandlussüsteemi sisseseadmiseks, mille kohaselt raporteerivad Kreeka ametivõimud kord kvartalis rakendatud meetmete, saavutatud tulemuste ja rakendamisele kuuluvate meetmete kohta. See tihe aruandlussüsteem tagab nendes kavades planeeritu teostumise. Samuti võtsime me vastu soovituse teha lõpp ebajärjepidevusele majanduspoliitika üldsuuniste suhtes ning riskile seada ohtu majandus- ja rahaliidu nõuetekohane toimimine, arvestades sellega, et Kreeka majanduse konkurentsivõime langeb pidevalt ja väline tasakaalustamatus suureneb, ning tulenevalt ka finantsturgude ja võrdlusvõlakirjade vahelisest suurest vahest.
Lisaks sellele näitavad kursivahede koosliikumised teistes riikides ka selget välismõju ohtu teistele liikmesriikidele. Seda arvesse võttes ootame Kreekalt laiahaardelise struktuurireformi programmi vastuvõtmist, mille eesmärgiks on avaliku halduse tõhususe suurendamine, pensioni- ja tervishoiureformi kiirendamine, tööturu toimimise ja palgaarutelu süsteemi tõhususe parandamine, kaubaturu toimimise ja majanduskeskkonna parandamine ning pangandus- ja finantssektori stabiilsuse säilitamine.
Millised on järgmised sammud selles väga üksikasjalikus järelevalveprotsessis? Meie soovitusi arutatakse järgmisel nädalal Eurogrupis ja ECOFINis ning seejärel peaks märtsi keskpaigas tulema esimene raport, milles on esitatud detailsem meetmete rakendamise ajakava 2010. aasta eesmärkide tagamiseks. Seejärel peaks Kreeka alates maikuust kord kvartalis raporteerima, milline on nende reaktsioon nõukogu otsusele ja soovitusele. Iga raport saab komisjoni hinnangu. On selge, et ohtude realiseerumisele viitavate märkide korral tuleks rakendada lisameetmeid. Seepärast on äärmiselt tähtis, et Kreeka valitsus oleks valmis vajadusel täiendavaid meetmeid vastu võtma, mida see on ka juba üles näidanud.
Kokkuvõtteks ütlen ma, et me elame ennenägematus olukorras, kuid me astume sellele vastu. Kreeka on võtnud vastu ambitsioonika programmi oma eelarvepuudujäägi parandamiseks ning oma avaliku halduse ja majanduse reformimiseks. Selle keerulise ülesande täitmisel on Kreeka toetuse ära teeninud ning komisjon toetab Kreekat. Terviklik järelevalvemehhanism koos ametivõimude valmisolekuga probleeme lahendada tagab eelarve konsolideerimise meetmete ja struktuurireformide eduka rakendamise, mis aitab Kreeka tagasi jätkusuutlikule rajale. Eelarveliste meetmete ja struktuurireformide - Kreeka ametivõimude vastu võetud programm sisaldab nii fiskaalmeetmeid kui ka struktuurireforme - õigeaegne ja täpne rakendamine koos olukorra pingsa jälgimisega on võtmeks, kuidas leida meie turgudel valitsevatele pingetele adekvaatne lahendus.
Corien Wortmann-Kool
fraktsiooni PPE nimel. - (NL) Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsioon on algatanud arutelu, kuna euroala riikides valitsevad probleemid on muutnud Euroopa lähenemise väga pakiliseks. See on see, mille pärast me muret tunneme.
Viimastel aastatel on liikmesriigid liiga sageli stabiilsuse ja kasvu paktist kaugenenud. Seepärast kutsun täna nõukogu üles tuleval neljapäeval toimuval mitteametlikul tippkohtumisel ning järgmisel nädalal toimuval ECOFINi kohtumisel end veelgi ulatuslikumalt ja sügavamalt rahanduspoliitika tugevamale kooskõlastamisele pühendama, ja seda mitte üksnes Kreeka suhtes.
Ka eesistujariik Hispaania võib oma riigiga head eeskuju näidata, kuna seal valitsev olukord on samuti pakiline.
Lugupeetud juhataja! Soovin avaldada oma fraktsiooni nimel siirast toetust viisile, kuidas Euroopa Komisjon Kreeka suhtes tegutseb. Mööndavasti on see mitu kuud hiljaks jäänud, kuid siiski äärmiselt vajalik. Sama tuleb kohaldada ka teiste ohualas olevate riikide suhtes. Lahendus ei seisne mitte Euroopa eelarvest täiendavate vahendite jagamises, vaid reformikavade reaalses rakendamises.
Ma loodan, et töötate ka varustsenaariumiga, juhul kui see vajalikuks peaks osutuma, ning hindate seega kõiki võimalusi, sealhulgas koostööd Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF). Samal ajal tuleb meil säilitada külma närvi, kuna eelarveprobleemide ulatust arvestades on finantsturgudel toimunud reaktsioonid suuresti liialdatud. See rõhutab pakilist vajadust tugevdada kiiresti Euroopa finantsturgude määrust.
Udo Bullmann
fraktsiooni S&D nimel. - (DE) Lugupeetud juhataja, Joaquín Almunia! Eriti just praegusel üleminekuajal tänan ma teid teie eelmisele mandaadile pühendumuse eest ning soovin teile edu teie uues ametis! Ma soovin seda sama ka teie järeltulijale volinik Rehnile. Ma soovin talle julgust ja edu nendes tähtsates ülesannetes, millega ta tegelema hakkab!
Sellest olukorrast on meil kolme asja õppida. Esiteks seda, et José Manuel Barroso esitletud Euroopa 2020. aasta strateegia on ebamäärane. See ei ole kaugeltki mitte piisav Euroopa Liidus ühtekuuluvustunde tekitamiseks, mida on meil hädasti tarvis selleks, et hoida ära tulevikus analoogse olukorra tekkimist. See strateegia vajab konkreetsust ning ma loodan, et järgnevaks paariks nädalaks püstitatud vahe-eesmärgid annavad võimaluse seda parandada. Me vajame pakiliselt majanduspoliitika paremat kooskõlastamist. Eesistujariigil Hispaanial on seda rõhutades õigus. ning see ei tohiks end selles suhtes heidutada lasta.
Teine asi, mida olukorrast õppida võime, on see, et mõned liikmesriigid vajavad kindlasti kaasajastamist ning selles suhtes numbrid ei valeta. Kuid kaasajastamist on vaja rohkem kui ühel riigil. Samuti on riike, kellel tuleb rohkem pingutada juba sellepärast, et need on selleks võimelised. Ma ei kahtle üldse, et Kreeka uus rahandusminister Giorgos Papakonstantinou teeb suurepärast tööd ning ma ei tea ühtegi tõelist poliitikut, kes selles kahtleks. Ta väärib meie usaldust ja meil tuleks teda toetada.
Kolmandaks asjaks, mida õppida saame, on see, et Euroopa Liit peab olema ettevalmistunud. Kui turud panevad euroala proovile, siis tuleb sellele Euroopa tasandilt reageerida ning peab olema võimalik, et see reaktsioon on tavatu. Kui üksikute riikide suhtes toimub täiendav spekuleerimine, siis peame olema olukorras, kus me saame Euroopa keskmise intressimääraga krediiti anda. See tuleb teostatavaks teha. Sellist tegevust toetab ka Lissaboni leping. Ma ütlen nõukogule ja komisjonile: "Olge valmis vajaduseks läbirääkimisi pidama”!
Guy Verhofstadt
fraktsiooni ALDE nimel. - (NL) Ma arvan, et erinevalt Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni esindajatest ei toeta mina komisjoni sekkumist.
Eelkõige arvan ma, et meil tuleb tunnistada, et Kreeka olukorra üheks põhjuseks on ka Lissaboni lepingu ebaõnnestumine. Viimase kümne aasta jooksul on riigid tegelikult üksteisest eemaldunud. Vahe Saksamaa ja Kreeka vahel ei ole viimase aastakümne jooksul mitte vähenenud, vaid hoopis suurenenud, ning selle põhjuseks on tõsiasi, et oleme püüelnud Lissaboni strateegia poole, mis oli liiga nõrk.
Teiseks arvan ma, et Euroopa institutsioonid - Euroopa Komisjon ja Euroopa Keskpank - on teinud taktikalise strateegilise vea sellega, et ei võtnud viivitamatult teatavaid meetmeid kasutusele. Tegutsemist alustati liiga hilja. ELi liidrid esitasid kuue nädala jooksul igasuguseid deklaratsioone, milles sedastasid, et Kreeka liidrid peavad meetmed kasutusele võtma, et praegused meetmed ei ole piisavalt tugevad või isegi seda, et neil puudub usk Kreeka liidrite võimekusse, jms. Me oleme kõike seda kuulnud! Ma ütlen teile, et meie ise oleme osaliselt süüdi selles, kuidas finantsturud on Kreeka suhtes reageerinud. Kuidas te saate nüüd eeldada, et finantsturgudel on usku ühendusse kui ühenduse liikmed ise ei usalda enam Kreekat ja selle esitatud meetmeid? Seepärast tundub mulle, et meie lähenemisviis on olnud väga vale. Kui Euroopa Keskpank ja Euroopa Komisjon oleksid algusest peale Kreekale palju kiiremini abistamise paketi koostanud, siis ei oleks euroala üldse selliseid mõjutusi tunda saanud, nagu see praegusel juhul sai.
Samuti ei saa väita, et mitte keegi ei olnud Kreeka probleemidest teadlik. Inimesed on Euroopa Komisjoni koridorides Kreeka teemast juba kolm või neli kuud rääkinud ning arvanud, et ühel hetkel tekib Kreekaga seoses probleem. Head kolleegid! See on tõepoolest ainus põhjus, mis selgitab, miks Kreeka ja selle 12,7% eelarvepuudujääk hukka mõistetakse, samas kui Ühendkuningriigi ja selle 12,9% eelarvepuudujäägi puhul seda ei tehta. Seepärast ei ole asi enam üksnes numbrites vaid finantsturgudes, mis sööstavad Kreeka kallale just selle tõttu, et meie ise ei näita välja piisavat ühtekuuluvust, usaldust ja solidaarsust. Seda olukorda oleks saanud Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga väga otsustava sekkumisega ära hoida.
Üks strateegia või soovitus teile, volinik: lahendagem see ise! Ma olen täielikult vastu sellele, et me kaasame Rahvusvahelist Valuutafondi (IMF) euroala probleemide lahendamisse. Me lahendame euroalal valitsevad probleemid ise ja seega ei ole meil selleks IMFi tarvis.
Lõpetuseks minu viimane punkt, mis ei käsitle üksnes Kreekat. Praegune olukord on kui euroala ühtekuuluvuse ja sisemise ühtsuse proovikivi.
Pascal Canfin
fraktsiooni Verts/ALE nimel. - (FR) Lugupeetud juhataja! Ma soovin Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsiooni nimel eesistujariik Hispaaniale öelda, et toetame täielikult selle analüüsi poliitilise tahte kohta liikuda uute juhtimisvahendite ja majandusliidu suunas, mitte lihtsalt rahaliidu suunas, nagu Udo Bullmann ka juba mainis. Meie fraktsioon toetab teid selles ettevõtmises!
Tegelikult, jättes arutlusel oleva Kreeka kõrvale, usun ma, et meil tuleb kõik euroala majandusjuhtimise vahendid, eriti stabiilsuse ja kasvu pakt, uuesti läbi vaadata. Enam kui pooled euroala liikmesriikidest ei pea enam stabiilsuse ja kasvu paktist kinni.
Lisaks sellele ärgem unustagem, et veel üsna hiljuti, kuni kriisi tekkimiseni, järgis Hispaania stabiilsuse ja kasvu pakti kriteeriume täielikult, kuid see ei hoidnud ära olukorda, kus kaks aastat hiljem oli Hispaania 20% tööpuuduse tasemega radikaalselt muutunud olukorras või neid kriteeriume täielikult ignoreerimas.
Mida see tähendab? See tähendab, et stabiilsuse ja kasvu pakt on keskendunud üksnes riigi rahanduskriteeriumidele, mis on väga vajalikud, kuid ebapiisavad. Veel hiljuti hoidis Hispaania oma riigivõlga ja avaliku sektori eelarvepuudujääki kontrolli alla, kuid lasi samal ajal oma võlakirjadel hoogsalt kasvada. Hispaanias on toimunud märkimisväärne juurdekasv võlakirjade osas, spekulatiivse mulli lõhkemine kinnisvaraturul, kus on oluliselt suurem majanduslangus kui igal pool mujal, mille tulemusena on vaja ulatuslikku rahasüsti. See on tõestuseks selle kohta, et suhtudes subjektiivselt stabiilsuse ja kasvu pakti ning euroala juhtimisse, mis on üksnes riigivõlale keskendunud, siis ei ole võimalik näha terviklikku pilti, mis muudaks järgmise kriisi ennetamise ja ärahoidmise võimalikuks.
Seepärast tahaksin ma teada, milliseid ettepanekuid on nii eesistujariik Hispaania kui ka komisjon esitanud, et stabiilsuse ja kasvu pakt uuesti kinnitada ning et see ennekõike laiaulatuslikumasse süsteemi integreerida.
Teiseks ütlete te õigustatult, et riigi rahandust tuleb paremini kontrollida ja et stabiilsema võlataseme saavutamine on vajalik. Kas teie arvates sõltub see üksnes riiklike kulutuste vähendamisest või ka suutlikkusest teatavaid makse tõsta? Kui nii, siis milliste? Samuti, millist rolli saab meie fiskaalkoostöö mängida seoses liikmesriikide jaoks osalise manööverdamisruumi taastamisega, mis võimaldab neil oma eelarvepuudujääke korvata, mitte üksnes kulutusi vähendades, vaid ka osaliselt manööverdamisruumi taastades, et suurendada oma tulusid?
Kay Swinburne
fraktsiooni ECR nimel. - Lugupeetud juhataja! Riigivõlgade erinevused on teatavates euroala liikmesriikides viimaste kuude jooksul drastiliselt suurenenud, tuues turgudel kaasa kõvasti spekulatsioone euroalas makseviivituste, rahaliste toetuste ja isegi teatavate liikmesriikide elujõulisuse kohta.
EL ei saa EKP kaudu nendele liikmesriikidele eelarvekriteeriume kehtestada. Sellest olenemata on kriisi mõjud tagasilöögiks ka ELile ja EKPle selles suhtes, et tuleb leida lahendus, taastada rahvusvaheline usaldus euromudelisse ja tagada euroala riikide võlakirjaturgude edasine ladus toimimine.
Me kulutasime möödunud aastal palju aega ja energiat, et uurida rahvusvahelise kapitalituru osaliste menetlusi, järelevalvet, läbipaistvust ja tõhusat riskijuhtimist. Need meetmed mõjutavad väärtpaberite järelturgu, kuid ma usun, et neid samu põhimõtteid on põhjust ka esmasturu puhul kohaldada, eriti eurotsooni võlakirju emiteerivate liikmete erakordses olukorras.
Nimelt, Ühendkuningriigi pank Northern Rock muutus maksujõuetuks, kuna kogus lühiajalistel turgudel raha pikaajaliste kohustuste jaoks. Kui turg kahtles selles ärimudelis ja keeldus laenamast, siis kukkus see mudel tegelikult kokku. Teatavad euroala liikmesriigid seisavad praegu samasuguste probleemidega silmitsi. Kuna EKP-l ei ole mitte mingeid volitusi eelarvete või kapitali suurendamise suhtes, siis teen ettepaneku, et kui sellel asutusel on kahtlus, et konkreetne liikmesriik on lühiajaliste turuliikumiste kaudu liialt haavatav, siis võiks sellel olla volitusi võla lõpptähtaeg üle.
Kreekal tuleb järgneva paari nädalaga 31 miljardit eurot hankida. Portugalil tuleb välja töötada finantsskeem olemasoleva võla suhtes, mis jääb suurusjärku 17% riigi SKPst, samas kui Prantsusmaal on vaja välja töötada finantsskeem riigi SKPst 20% moodustava olemasoleva võlasumma suhtes. Võla lõpptähtaeg piirdub vaid liikmesriikidega, kuid üheaegse turulemineku kumulatiivne mõju muudab ELi kriisi ajal haavatavaks, põhjustades raskusi turgudel kapitali suurendamisega.
Eurotsoonis peaks EKP-l olema ehk järelevalve kogunenud võlakirjade üle ning samuti peaks see nõustama liikmesriike vastutustundliku majandamise küsimuses.
Lõpetuseks, esimene lihtne samm ELi ja eriti eurotsooni liikmesriikide jaoks oleks panna paika jätkusuutlik võla tagasimaksestrateegia, kuna praegusel juhul ei ole koguvõla suurus nii tähtis kui konkreetse võla summa, mida pikendada soovitakse.
Nikolaos Chountis
fraktsiooni GUE/NGL nimel. - (EL) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Uus komisjon alustab oma tegevust suure valega: Lissaboni leping ja Lissaboni strateegia mitte üksnes ei takista meil end kriisi eest kaitsta, vaid need ise ongi põhjused, mis meid sellesse kriisi juhtisid. Need on kahtlemata ebaõnnestunud.
Ülemaailmne kriis tõi välja Euroopa globaalse arengumudeli piirid, tugevused ja struktuurilised probleemid. Stabiilsuse pakti ei ole enam olemas, kriis tühistas selle, nagu tõestavad ka eelarvepuudujäägid ja reitingud, mille kohaselt on nii Saksamaa, Hispaania, Itaalia, Portugali, Suurbritannia kui ka Kreeka riigivõlg kasvamas.
Kriis ei mõjuta mitte üksnes Kreekat. See mõjutab kogu Euroopa Liitu ning vastu võetud otsuste tõttu mõjutab see ka euroala. Vasakpoolsed hoiatasid sellise poliitika eest ja olid sellele vastu. Kahjuks nõuavad parempoolsed ja sotsiaaldemokraadid kriisiga võitlemiseks samade vahendite kasutamist.
Oleme Lissaboni strateegiaga hävitanud sotsiaalse riigi. Me räägime koostööd tegevast Euroopast, samal ajal, kui Euroopa Keskpank laenab kaubanduspankadele intressimääraga 1%, kuid lubab liikmesriikidel rahaturult 6% suuruse intressimääraga laenata. Euroopa Liit järgib oma mudeli ja sõjaväeteenistuste osas Ameerika Ühendriike. Kuidas on võimalik, et me aktsepteerime USA krediidireitingu agentuure, näiteks Moody ja teised, liikmesriikide majanduspoliitika ametlike hindajatena ning laseme neil majanduspoliitika suhtes ettekirjutusi teha?
Seepärast tuleb meil stabiilsuse pakti muuta ning see arengu ja tööhõive paktiga asendada. Euroopa Liit ei saa ja ei tohi ülemaailmsel tasandil konkureerida palgakulude põhjal. Lõpetuseks, me peame ära hoidma konkurentsivõime edendamise töösuhete ja -õiguste halvenemise kaudu!
Nikolaos Salavrakos
fraktsiooni EFD nimel. - (EL) Lugupeetud juhataja! Me kuulsime ennist José Manuel Barroso ja tema uue volinike meeskonna programmitöö avaldust.
Mulle isiklikult jäi mulje, et me kõik oleme ühes paadis, mitte ühes sõjalaevastikus. Ja neil on väga suur erinevus.
Seepärast, tuginedes José Manuel Barroso programmitöö avaldustele, ootan ma väga liidu tuleviku kujundamist liikmesriikidevaheliste tugevate sidemete põhjal, eriti majanduslikul, sotsiaalsel ja arengu tasandil. Kuid ma kardan siiski, et toimub suur kasv n-ö hajutatud kapitali ehk rändava kapitali osas, mis turgudel liigub ja mida liigutatakse. Kohalikke turgusid edendades ja seejärel hüljates hävitab see justkui neist üle käiv keeristorm reaalmajandusi ning lõikab kasu ilma reaalsete investeeringuteta. Euroala piiras muidugi n-ö hajutatud kapitali võimalust vahetuskursside üle spekuleerimiseks.
See ongi seega põhjuseks, miks Kreeka praegu rünnaku all kannatab ning eritoetust vajab. Seega, pidades silmas, et 2008. aasta statistika kohaselt toodab Euroopa Liit umbes 38% kogu maailma rikkustest, siis ma arvan, et praeguses finantskriisis oleval Euroopa Liidul ebaõnnestus või see ei soovinud kasutada oma majanduslikku võimu ülemaailmsetesse finantsturgudesse sekkumiseks.
Ma soovin edastada sõnumi nii sellele parlamendile kui ka kõigile oma kaasliikmetele ning see sõnum pärineb Schumpeterilt. Loov lammutamine jätab Euroopa, Euroopa valuuta ja Kreeka terveks, kuid see on absoluutselt vajalik, et näidata nii Kreekale kui ka teistele liikmesriikidele liimesriikidevahelist solidaarsust.
Jean-Marie Le Pen
(FR) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Kreeka ja Portugali praegune olukord ning Hispaania ja Iirimaa edasine olukord on jahmatamapanev. Need samad anglosaksi agentuurid, mis hoidsid kuulekalt kõrvale, samal ajal, kui kelmid ülehinnatud varasid emiteerisid ja nendega kauplesid, ning mis ei näinud tagajärgi ette, on nüüd kõige karmimad nende liikmesriikide suhtes, kes ruttasid appi finantssektorile, mis ei olnud seda ära teeninud.
Turgude ja pankade vastutustundetuse tõttu tekkinud kriis ja tohutult suur abi hulk on otseseks põhjuseks avaliku sektori eelarvepuudujääkide ja riigivõlgade suurenemisele, mida need samad turud nüüd karistada üritavad.
Nii palju siis eetilisest kapitalismist, millest Nicolas Sarkozy, Euroopa Liit ja G-20 rääkisid. Ainus õppetund, mida pankurid on kriisist õppinud, on see, et maksumaksja on lõputu ressursi, tulu ja tagatise allikas. Kuuldavasti olid paanika ulatuse eest vastutavad USA valitsuselt abisaanud USA pank ning kaks samuti USA riskifondi, mis tahavad kasu saada nii Kreekale kehtestatud pööraselt kõrgetest intressimääradest kui ka krediidiriski vahetustehingute turust, riigilaenu kindlustuspoliisidest, mis on ise juba eraldi spekulatsiooniteemaks.
Sellest ei piisa, kui reguleerida ainult riskifonde - mida te teha ei julge - või tuletisinstrumentide turge, nagu Michael Barnieri ettepanekuks oli. Euroopa majandusvalitsuse loomisel ei ole mitte mingit mõtet. Kakskümmend seitse liikmesriiki on nagunii samas kaoses ning solidaarsus ei ole võimalik. Kapitali rahvusvaheliselt vaba liikumine tuleb kahtluse alla seada. Vastasel juhul ei toimu mitte elavnemine, vaid hoopis kriisi kordumine.
Jean-Paul Gauzès
(FR) Lugupeetud juhataja, president, volinik! Nagu ütles minu eelkõneleja Corien Wortmann-Kool, ütlen ka mina teile, et me suhtume heakskiitvalt komisjoni vastuvõetud seisukohtadesse seoses Kreekas valitseva olukorra lahendamisega.
Eesistujariigi Hispaania suhtes on meil hea meel eesmärgi üle, mille te olete majanduspoliitika kooskõlastuse parandamiseks endale seadnud. Seda tugevat poliitilist tahet tuleb kohaldada ka kahe käimasoleva tähtsa projekti lõpuleviimiseks: finantsjärelevalve algupärase vormi struktureerimine ning riskifondide reguleerimine.
Tõepoolest, Euroopa ei pea olema kindlus, kuid samuti mitte sõel. Mõlemas neis valdkonnas peab eesistujariigil tõesti manööverdamisruumi olema, et oleks võimalik parlamendiga produktiivselt läbirääkimisi pidada. Me ootame, et nõukogu edastaks oma järgmisel kohtumisel nii üldsusele kui ka turule tugeva signaali: üldsusele euro usaldusväärsuse taastamise kohta ning turule Kreeka suhtes solidaarsuse üles näitamise kohta. Nõukogu peab osutama jõuliselt, et see ei lase end ära hirmutada euro destabiliseerimiskatsetega, mida on üritanud teatavad spekulandid, kes võivad kõhklemata spekuleerida praegu majanduslikes ja sotsiaalsete raskustes olevate liikmesriikidega.
Pervenche Berès
(FR) Lugupeetud juhataja, Diego López Garrido, volinikud! Arutelu on tähtis mitte üksnes euro vastu toimuva rünnaku tõttu, vaid ka sellepärast, et neljapäeval toimub esimene tippkohtumine president Van Rompuy juhtimisel.
Ma märgin ära, et täna jäävad eurooplased endale kindlaks ning on veendunud, et me ei saa lasta IMFil Kreeka asjadesse sekkuda. Mul on selle üle hea meel, kuna see tähendaks lõpu tegemist kõigele, mida oleme nii paljude aastate jooksul nõudnud, nimelt euroala majandusjuhtimisele.
Kui me nõuame euroala majandusjuhtimist, tähendab see, et turgude ebastabiilsusega silmitsi seistes on meil vaja vahendeid, et reageerida ja turgudega sammu pidada. Täna oleme me selles osas ilmselgelt ebaõnnestunud.
Samuti näen ma, et euroaparaadis on olukord täna selline, et euroalast väljaspool olevaid riike on võimalik aidata, samal ajal, kui euroalas olles on olukord keerulisem. Ma ei oleks osanud kunagi ette kujutada, et euroalast saab solidaarsuseta tsoon. Kogu euroala tegevus põhineb ju solidaarsuse põhimõttel.
Ekspordistrateegiast, eelarvepuudujäägi või riigivõla tasemest olenemata ei ole mitte ühelgi selles tsoonis oleval liikmesriigil võimalik kriisist välja tulla, kui üks lülidest on rünnaku alla sattunud.
Aga mida me täna näeme? Mehhanismi, mis toimib sellisel viisil, et paneb finantsturud eri osapooli üksteisele vastu astuma, samuti paneb proovile meie solidaarsuse ning võime euroala kontseptsiooni säilitada. Euroala kontseptsiooniks on idee, et kui soovime jätta endale manööverdamisruumi, vaadata kaugemale spekuleerimisest kui ainsast võimalikust mehhanismist, siis tuleb meil enda strateegia välja töötada.
Kuid võime muutuda põhimõtteliselt justkui immuunseks viisi suhtes, kuidas valuutaturud enne euro vastuvõtmist riigivõla reitingumehhanismidega toimisid, mida on euroalas uuesti rakendatud.
See on teema, millele meil tuleb oma tähelepanu suunata. See on midagi palju enamat kui tänaseks esitatud ettepanekud ning president Van Rompuy kohustuseks on järgmisel neljapäeval nende väga tähtsate projektidega alustada.
Peter van Dalen
(NL) Kreeka andis alles hiljuti mõista, milline selle riigi võlgade tegelik ulatus on. Need on varemarvatust palju suuremad. Riigi eelarvepuudujääk läheneb 13%-le. Kahjuks on Hispaanial, Portugalil ja Itaalial samuti suured eelarvepuudujäägid.
Euroopa ei tohi Trooja hobust asjasse kaasata. Nii see tõepoolest juhtuks kui nendele riikidele antaks toetust, nagu mõned inimesed seda soovivad. Seda ei tohi juhtuda, kuna sellisel juhul me justkui premeeriksime valet poliitikat. Stabiilsuse ja kasvu pakt osutab selgelt, kuidas riigid peavad kriisi olukorras käituma ning eeskätt osutab see pakt sellele, mida tuleb teha enne kriisi tekkimist - nimelt varakult paika panna range eelarve ja kulupoliitika. Holland alustas sellega juba tervelt aasta tagasi. Lõuna-Euroopa liikmesriigid on aga sellega väga hilja peale jäänud. Õnneks on nad vähemalt nüüd alustanud oma asjade seisu korrastama - parem hilja kui mitte kunagi.
Ma ootan suure huviga kasutuselevõetavate meetmete tulemusi. Kui aktsiaturud ja euro vahepeal natuke langevad, siis ei ole see investorite või ekspordifirmade jaoks veel katastroof, tegelikult on asi sellest väga kaugel.
Charalampos Angourakis
(EL) Lugupeetud juhataja! Juttu spekulatsioonisurvest euroalale ja eurole ning samuti juttu riigi rahandusprobleemide, liigse võla ja eelarvepuudujäägi tõttu Kreeka ja teiste Lõuna-Euroopa riikide majanduste kokkuvarisemisohu kohta kasutavad täiel määral ära Euroopa Liit, väikekodanlikud valitsused ja teised imperialistlikud ühingud, tehes seda ettekäändena kapitalistlike ümberkorralduste kiirendamiseks ning töölis- ja alamklasside ekspluatatsiooni taseme suurendamiseks.
Euroopa Liit ja valitsused šantažeerivad ja terroriseerivad töötajaid, et panna neid turumajanduse ja Euroopa suurettevõtete reeglitega nõustuma, et kehtestada palga- ja pensionikärpeid, paindlikke tööhõivevorme, sotsiaaltoetuste drastilisi kärpeid ja karmide maksumeetmete tulva, ning et vaesed ja keskmisel järjel põllumajandustootjad oma maadelt minema ajada.
On vale öelda, et selle kapitalistliku kriisi põhjuseks on üksnes halduslik omavoli ja korruptsioon. Võlad ja eelarvepuudujäägid on tekkinud kapitalistliku süsteemi, Maastrichti lepingu ja muidugi Lissaboni strateegia tulemusel. Seepärast kutsuvadki väikekodanlikud valitsused ja Euroopa Liit, kes on tekkinud olukorra eest täielikult vastutavad, töölisklasse ja alamklasse üles riiklikele kampaaniatele järele andma ja nendega kaasa minema. Kuid töölised ei peaks seda ignoreerima, kuna plutokraatia huvid ei kattu töötajate huvidega, võttes arvesse, et me elame kapitalistlikus ühiskonnas.
Töölised avaldavad massiliselt meelt vastusena kuulutatud sõjale, ning meie tervitame seda ja toetame neid.
Barry Madlener
(NL) Ühes teiste riikidega on Kreekal isegi oht enda pankrot välja kuulutada, mille põhjuseks on aastatepikkune nõrk vasakpoolne poliitika, mida rakendasid Euroopas ametis olnud vasakpoolsed poliitikud: Gordon Brown, Barroso, Schulz, Cohn-Bendit, Guy Verhofstadt. Guy Verhofstadt, palun kuulake ka teie mind! Nõrkadesse liikmesriikidesse on voolanud miljardeid, ning juba ühinemise ajal näis, et Kreeka tegeleb andmete moonutamisega, kuid teie olite ju selle suhtes pimedad. Euroopa pidi ja oleks nagunii laienenud. Teiesuguste läbikukkunud poliitikute pärast on neid majandusi kunstlikult üles upitatud ja nüüd need siis langevad.
Mis praegu toimub? Te jätkate tavapärasel viisil oma hukutava poliitikaga. Ja kes koputavad Euroopa Liidu uksele? Isegi veel vaesemad riigid: Albaania, Island, Makedoonia, Horvaatia, Serbia, Kosovo ja isegi Türgi. Vaesed riigid, mis kannatavad lisaks ka tohutu korruptsiooni all. Ja siis on veel Hispaania, mis legaliseeris kõrgest tööpuuduse tasemest hoolimata umbes 700 000 illegaalset sisserändajat, kes tõid kaasa ka oma perekonnad - kusjuures Hispaanias on praegu tööpuuduse tase 20%.
Lugupeetud juhataja! Sisserändepoliitika peab lõppema.
Anni Podimata
(EL) Lugupeetud juhataja! Ei ole kahtlustki, et sarnaselt teistele euroala riikidele seisab Kreeka silmitsi tohutu eelarvepuudujäägi ja riigivõlaga, ning nagu te teate ja nagu volinik mainis, on Kreeka valitsus esitanud juba täielikult põhjendatud ja ambitsioonika, ent realistliku programmi nende probleemide lahendamiseks.
Samamoodi ei ole kahtlustki, et Kreeka, nagu ka teised euroala riigid, on olnud ja on ka praegu kooskõlastatud spekulatsioonisurve keskmes, mille põhieesmärgiks on euro usaldusväärsuse ja euroala majandusliku ühtekuuluvuse õõnestamine. See ei ole Kreeka, Portugali või Hispaania probleem, vaid Euroopa probleem, ning meil lasub kohustus olukorra tegelikke põhjuseid avaldada.
Nagu me juba aasta eest tegime, rõhutame ka praegu, et ülemaailmne krediidikriis on seotud finantsturgude kontrolli alt väljunud tegevusega ning me peame olema täna sama otsekohesed, sedastades, et spekulatiivse kapitali lokkav tegevus on euroalas valitseva olukorra põhiparameetriks ja see kulutab Euroopa maksumaksjate raha.
Seega peab täna meie esmaseks kohustuseks olema euro ja euroala kaitsmine spekulatsioonisurve eest ning teiseks tuleb meil aru saada, et me ei saa enam jääda kindlaks suletud rahalisele ühtlustumisele ja et kuni euroala riikide vahel tõelise majandusliku ühtekuuluvuse saavutamiseni mõjutab see nii n-ö aeglaseid majandusi ja euroala üldist usaldusväärsust kui ka euro stabiilsust.
Burkhard Balz
(DE) Lugupeetud juhataja! Seda ei juhtu just tihti, et mina märkamatuks jään. Sellest olenemata alustan ma nüüd hea meelega oma kõnet.
Me kõik teame, et mitte kõiki euroala liikmesriike ei ole finants- ja majanduskriis sama tugevalt mõjutanud. Kuid minu arvates tuleks eriti tugevalt mõjutatud riikidel kasutusele võtta ulatuslikumad meetmed kui nendel riikidel, mis ei ole kriisi all nii palju kannatada saanud.
Euro stabiilsus peab jääma muidugi ülioluliseks ja üldiseks eesmärgiks. Sama kehtib ka meetmete kohta, mida tuleb euroala üksikute liikmesriikide eelarvete konsolideerimiseks rakendada. Need meetmed ei ole mitte üksnes riikide endi huvides, vaid ka vähemmõjutatud riikide huvides.
Kuid meil tuleb siiski ka hoolikalt kaaluda, millised meetmed on vajalikud ning millised võivad riikide kriisist väljatoomise seisukohalt ehk vähem tõhusaks osutuda. Kuigi me võiksime aidata rahaliidus kõige suuremate majanduslike probleemidega riikidel soodsatel tingimustel raha saada, näiteks liidu antava laenuna mitmele euroala riigile, siis soodne väliskrediit suudaks vaevalt leevendada lahendadatulevaid teravaid probleeme, ning ei oleks mitte kuidagi ka probleemide põhjuste suhtes abiks.
Minu arvates on need riigid jätnud kunagi tähtsad reformid ellu viimata, mille eest neil nüüd kõrget hinda maksta tuleb. Praegused probleemid on seega suures osas nende endi süül tekkinud ning seepärast tuleb asjakohastel riikidel endil need edaspidi ära lahendada. Seepärast tuleb meil rakendada karm kasinusprogramm ja reformikava, nagu komisjon teatas. Minu arvates mõjuks hävitavalt, kui maksumaksja peaks lõpuks alati kõik kinni maksma.
Patrick Le Hyaric
(FR) Lugupeetud juhataja, volinik! Siin on räägitud paljudest huvitavatest asjadest, kuid minu arvates peaksime julgema kahelda just nendes kriteeriumides, millele Euroopa Liit täna tugineb. Isegi Lissaboni lepingus ja Maastrichti lepingus on olemas artikkel, mis takistab Euroopa Liidul Kreekat aitamast.
Spekulantidele vaba voli andmine, nagu liit on kapitali täiesti vaba liikumise lubamisega teinud, ja maksukonkurentsi propageerimine, mille tulemuseks on kapitali ja ettevõtete nullmaksustamine, tähendab, et riiklikud eelarved kuivavad vähehaaval kokku ning nüüd palutakse rahvastel selliste ettepanekute järgi, nagu ka Joaquín Almunia ennist tegi, vastutus enda peale võtta, vähendades nende palku, lükates edasi pensioniiga ja hävitades sotsiaalkindlustussüsteeme.
Seepärast tuleb igat kriteeriumit muuta, kasvu ja stabiilsuse pakt tuleb asendada inimarengu paktiga, mis on suunatu tööle, tööhõivele ja väljaõppele, ning vastu tuleb võtta otsus muuta Euroopa Keskpanga rolli ja ülesandeid, et euro muutuks ühendavaks ühisvaluutaks, mitte valuutaks, millega spekuleeritakse, nagu tänane olukord näitab. Kehtestada tuleb ka uusi algatusi maksudest kõrvalehoidumise ja kapitali väljavoolu vastu ning maksuparadiiside kõrvaldamiseks, nagu lubatud. Lõpetuseks, meil tuleb üles näidata julgust maksustada spekulatiivset laadi kapitaliliikumisi.
Andrew Henry William Brons
Lugupeetud juhataja! Riigi praeguse majandusolukorra ja selle valuuta väärtuse vahel on olemas loomulik seos. Majandusolukorra paranedes peaks tõusma ka selle valuuta väärtus, et saada kasu imporditavate toodete ja teenuste odavast hinnast. Ja samamoodi, kui majandus seisab paigal või isegi langeb, siis langeb ka selle valuuta väärtus, tuues kaasa ekspordibuumi ja majanduse taastumise, muidugi eeldusel, et globaliseerumine ei ole riigi tootmise ja teeninduse valdkonda hävitanud.
Kuid euro rahustussärki mässitud riigi valuuta ei saa kohanduda vastavalt oma majanduse ja rahva vajadustele. See sandistaski Suurbritannia 1990. kuni 1992. aastatel, kui ühinesime vahetuskursimehhanismiga. Nüüd lämmatab see Kreekat ja teisi euro klientriike.
See peaks olema hoiatuseks kõikidele eurotsoonist väljaspool olevatele riikidele. Meiega liitumine toimub omal riisikol. Lühemas perspektiivis kogete te oma majanduse vajaduste hooletusse jäämist. Ja kui te otsustate eemalduda, tuleb teil silmitsi seista võlaga eurotsooni ees, mis on paisunud teie väärtust kaotanud valuuta tõttu.
José Manuel García-Margallo y Marfil
(ES) Lugupeetud juhataja! Esmakordselt euro ajaloos oleme me siin, et rääkida mõnede riikide finantsolukorrast. Ma rõhutan sõna "riikide”, kuna eesistujariik Hispaania kõnest jäi mulje, nagu räägiks see maailmaruumist ning volinik Almunia mainis ainult Kreekat. Ma tahaks teada, kas volinik väidab ka oma lõpukõnes, et Hispaania ja Portugali probleemid on sarnased Kreeka omadega, ning mida ta sel juhul ette kavatseb võtta.
Kuid me oleme siin siiski selleks, et rääkida finantsolukordadest, kuna mõne riigi finantsolukord võib rikkuda kogu valuuta usaldusväärsuse ning avada ukse n-ö kahekiiruselise Euroopa kujunemisele. See vahe võib suureneda eesistujariigi Hispaania viidatud väljumisstrateegia rakendumisel, kuna võib välja tulla, et vähem arenenud riikidel tuleb võidelda majandusraskustega ja tegeleda karmima rahanduspoliitikaga ning, mis veelgi tähtsam, neil tuleb välja käia suuremaid summasid võlgade maksmiseks ning nad saavad kasutada palju vähem raha tööhõive tekitamiseks. Head kolleegid! Uskuge mind, et ilma jätkusuutliku majanduseta on finantsolukorra tasakaalu seadmine võimatu. Ilma tööhõiveta väheneb jätkuvalt ka maksutulu ning suurenevad kulud töötushüvitismaksetele.
Ma seisame silmitsi usalduskriisiga ning selle kriisi puhul tuleb meil ennekõike tõtt rääkida. Meil tuleb rääkida sellest, kuidas me siia olukorda sattusime. Mida teevad kriisist mõjutatud riigid võlgadest lahti saamiseks? Kas stabiilsuspaktid on usaldusväärsed või mitte? Eelkõige on meil vaja teada, mida nad võtavad ette oma majanduste korda seadmiseks, sest nagu ma juba ütlesin, ilma jätkusuutliku majanduskasvuta ei ole jätkusuutlikku majandust või finantsolukorda.
Elisa Ferreira
(PT) Lugupeetud juhataja, volinik! Rahaliidus ei saa olla rünnakuid Kreeka, Hispaania, Iirimaa või Portugali vastu, vaid pigem toimuvad rünnakud liidu ja euro vastu, kasutades ära igat haprusemärki või rikkumist, mis terviklikust ja tugevast liidust avalduvad. Antud kontekstis pean teile ütlema, volinik, et teie avaldused olid kohatud ja isegi ohtlikud, kuid kui need kõlasid teie kogemuste ja taustaga isiku suust, võin ma ainult oletada, et need peegeldavad tunnete väljavalamist komisjoni suunas - kuhu ka teie kuulute - selle kangekaelsuse ja tegevusetuse tõttu, kuna nagu te isegi teate, on rahaliit palju rohkem kui lihtsalt üks valuuta, stabiilsuse pakt või üks keskpank.
Et rahaliit oleks pikemas perspektiivis jätkusuutlik, siis see ei saa piirduda lühiajaliste tähtsusetute näitajate jälgimisega, see ei saa jätta välja reaalmajandust, majanduskasvu või tööhõivet ning samuti ei saa see ignoreerida piirkondlikke ja sotsiaalset laadi olulisi seesmisi lahknevusi, mis leiavad aset otse selle kõrval ja mida komisjon teatisega EMU@10 töötades väga hästi tabas.
Nendel põhjustel on igal liikmesriigil oma kohustused. Kui keegi siiski arvab, et rahaliit on nüüdseks lõpuleviidud projekt, siis ta teeb andestamatu vea. Me peame lõpetama rääkimise ja asuma tegutsema. Lissaboni strateegia ei toiminud, kuna sellel puudusid nii vahendid kui ka võimalused. Kui soovime täna, et rahaliit säiliks ja jääks kindlalt püsima, siis on vaja asendada mõisted "solidaarsus” ja "majanduspoliitika kooskõlastamine” konkreetsete vahendite ja võimalustega, mida kuni praeguseni pole olemas olnud.
Komisjon on pandud ametisse mitte oma varasema tegevuse jätkamiseks, vaid õppetundide saamiseks ja uue etapi algatamiseks. See on see, mida ma neilt ootan, ja usun, et seda nad ka teevad.
Ilda Figueiredo
(PT) Lugupeetud juhataja! Selle arutelu puhul oli kõige tähtsamaks tagada, et Euroopa Liit teeks lõpu oma rahapoliitikale ja stabiilsuse pakti sõgedatele kriteeriumitele. Põhiline oli toetada ühiskondlikku arengut, et anda eesõigus tööpuuduse ja vaesuse probleemide lahendamiseks, et toetada tootmist ja õigustega töökohtade loomist, et tagada majanduslik ja ühiskondlik ühtekuuluvus, et rakendada eelarvelisi toetusmeetmeid kõige raskemas olukorras olevate riikide puhul, eelkõige andes avanssi ilma riigi valitsuse vajaduseta samaväärseks omafinantseeringuks. Kuid kahjuks ei kuulnud me siin siiski mitte midagi sellist.
Volinik Almunia jäi kindlaks samale poliitikale ja samadele neoliberaalsetele moodustele, püüdes panna ikka ja jälle samu rahvaid kannatama tagajärgede all, mille on põhjustanud Euroopa Liidu vale poliitika, sealhulgas, volinik, teie enda haledate ja kahetsusväärsete avalduste süül, mida te Kreeka, Hispaania ja Portugali kohta esitasite ja mis minu koduriigi Portugali puhul vallandas näiteks spekulatiivse rünnaku. Spekulandid said tõepoolest teie avaldustest kasu. Minu koduriik ja teised riigid aga siiski kaotasid nende avalduste ja kehtiva poliitika tõttu. Seepärast ütleme teile, et on aeg poliitikat muuta.
Othmar Karas
(DE) Lugupeetud juhataja, volinikud! Euro on meie kaitse ning see on tõestanud oma rolli tasakaalustava jõuna. See näitab ka, et Maastrichti kriteeriumid ning stabiilsuse ja kasvu pakt peavad moodustama põhialuse puudujäägistrateegia ja väljumisstrateegia jaoks. Kuid need ei tohiks seda alust üksinda moodustada. Mõlemaid strateegiaid tuleb toetada säästva arengu ja tööhõivepoliitikaga. Meil tuleb Euroopa 2020. aasta strateegiat teiste strateegiatega kombineerida. Meil on Euroopa Liidus vaja uuenduslepingut, investeerimislepingut ja kooskõlastuslepingut, mis hõlmaksid kõiki liikmesriike.
Seepärast toetan mõtet, et rahandusministrid rakendaksid Joaquín Almunia 2004. aasta 22. detsembril ettepanekut kolme punkti kava Eurostati võimalikult kiire tugevdamise kohta. Neid mõistlikke ja vajalikke meetmeid on viis aastat takistatud. Meil tuleb parandada Eurostati staatust, vaadata läbi liikmesriikide statistilised andmed ning kooskõlastada EKP ja Euroopa Liidu statistilisi andmeid. Meil on vaja Euroopa Komisjoni jaoks algbilanssi, meil tuleb komisjoni seatud ühiste kriteeriumide alusel läbi vaadata liikmesriikide rahalised vahendid ning meil on riiklike tegevuskavade jaoks vaja komisjoni, Eurostati, EKP, EIP ja liikmesriikide vahelist juhtivkomiteed.
Vaja on vastutustundlikkust, ausust ja läbipaistvust, mitte liikmesriikide ja rahandusministrite peituse või kassi ja hiire mängu.
Antolín Sánchez Presedo
(ES) Lugupeetud juhataja! Praegune majanduskriis on võimaldanud meil euro ja majandusliku kooskõlastuse väärtust mõista.
Nüüd on ilmselge, et euroala ja Euroopa Keskpanga osatähtsus stabiilsuse tagamisel ja krediidikriisile reageerimisel koos Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil kooskõlastatud meetmetega, milles teil, volinik Almunia, juhtiv roll oli kanda, on andnud suure panuse kriisi kõige tõsisemate ja isegi katastroofiliste mõjude ärahoidmiseks.
Kriis on põhjustanud suurt langust majandustegevuses, väga paljude töökohtade kadumisi ja märkimisväärseid halvenemisi riikide rahanduses. Kuigi näib, et on olemas märke elavnemise kohta, näitab selle aasta prognoos Euroopa Liidus tööhõive langust ja riigivõlgade suurenemist.
Samuti on kriis toonud päevavalgele olukordade mitmekesisuse ja erinevused liikmesriikide vahel. Esile on kerkinud pinged, mis - ärgem olgem naiivsed - ei ole alati majanduslike põhimõtete või võimalustega seotud. Me peame kindlustama, et need ei paneks meid unustama oma olulist vastastikust majanduslikku sõltuvust ja meie põhikohustusi.
Euroopa Liidul tuleb vastu seista suurimale väljakutsele alates liidu loomisest. Keegi kirjeldas rahvusvahelist elavnemist tähtedega LUV: L käib Euroopa kohta, U Ameerika Ühendriikide kohta ja V tärkava majandusega riikide kohta.
Euroopa ei tohi maha jääda. On aeg reformide, kujutlusvõime ja integratsiooni jaoks. Kõige tähtsamaks prioriteediks peaks olema meie majanduse kasvamisele kaasaaitavate võimaluse suurendamine.
Alfredo Pallone
(IT) Lugupeetud juhataja, head kolleegid! Nõrk olukord ja hiljutine kriis teatavates euroala liikmesriikides ei ole mitte üksnes Kreeka, Portugali ja Hispaania raskuste tagajärg, vaid on ka liidu enda raskustest tingitud.
See ei ole probleemiks mitte ainult majandusressursside suhtes, vaid tegemist on ka poliitilise probleemiga. Enne raskustes olevate riikide eest hoolitsemist peab Euroopa iseenda eest hoolt kandma, kuna kriisi tegelikuks põhjuseks on ka liidu nõrkus. Vaja on ühiseid ja tõhusaid eeskirju ja vahendeid!
Esiteks tuleb meil kiirendada järelevalvereformi ja luua süsteem, mis tõepoolest toimib, mitte ei kopeeri lihtsalt juba olemasolevaid asutusi, mis on osutunud ebatõhusateks hiljutiste kriiside prognoosimisel, nendega toimetulemisel ja bürokraatliku mõtteviisi piiridest väljumisel, ning mida on senini kasutatud süsteemi kriiside lahendamiseks.
Teiseks on vaja kooskõlastada ja kokku sobitada fiskaalpoliitikaid ning seda isegi tõrksate riikide mahajäämise hinnaga. Mõned väidavad, et Rahvusvahelise Valuutafondi sekkumine on vajalik, ignoreerides sellega finantsturgudele saadetavat hävitavat signaali euroala edasise arengusuuna kohta. Mitmes euroala riigis praegu valitseva kriisiolukorra suhtes on Euroopa Liidul poliitiline, ühiskondlik ja moraalne kohustus vastavad meetmed kasutusele võtta.
George Sabin Cutaş
(RO) Teatavad euroala riigid seisavad praegu silmitsi tõsiste finantsraskustega, mida näitavad ka riigivõlgade suurused ja eelarvepuudujäägid, mis on palju suuremad kui stabiilsuse ja kasvu paktis lubatud. Stabiilsuse ja kasvu pakti peamiseks põhimõtteks oli riigivõlale piirangute kehtestamisega teiste kulul majandamise juhtumeid ära hoida. Kuid see ei arvestanud riigivõla suurendamise vajadusega makromajanduslikul tasandil halvenevas finantsolukorras, mida riigivõla astmeline suurenemine veel omakorda mõjutab.
Kiire langus teatavate liikmesriikide finantsolukordades kujutab ohtu nii euro stabiilsusele kui ka Euroopa Liidu tasandil ühtekuuluvusele. Selliste tagajärgede vältimiseks tuleb liikmesriikidel üksteise suhtes solidaarsust üles näidata, võttes vastu ühismeetmeid, mis pakuvad vastastikust toetust raskustes olevatele riikidele. Samuti on vaja leevendada stabiilsuse ja kasvu pakti kriteeriume, mis on ka üheks Lissaboni lepingu lõppaktile lisatud deklaratsioonis välja pakutud võimaluseks.
Seega on meie kohustuseks näidata ikka üles ühist poliitilist tahet ja reformida pakt, mis on praeguseks juba hädavajalikuks muutunud.
Theodoros Skylakakis
(EL) Lugupeetud juhataja! Mitmed parlamendiliikmed on rääkinud abist, mida Kreeka vajab. See on vale sõnum. Tulemusetust arutelust abi kohta ei ole mitte mingit kasu. On ilmselge, et Kreekal on suuri finantsraskusi, kuid see saab nendega tegeletud. Nüüd valitseb selles küsimuses nii poliitiliste jõudude, ja mis kõige tähtsam, kui ka Kreeka rahva seas laiapõhjaline konsensus.
Ma kuulsin ka, et euro puhul on põhiprobleemiks spekulandid. Kui eurot tugevdati, kuidas siis spekulante nimetati? Eurofilantroopideks? Meil tuleb endale selgeks teha, mida me valesti teeme.
Arutletud on ka Kreeka statistiliste andmete üle. Ärgem unustagem siiski, et need olid ka Euroopa statistilised andmed! Kas Eurostat, Euroopa Komisjon ja ECOFIN ei teadnud, et Kreeka võla suurenedes suureneb ka vastav puudujääk? Kas võlg - mitte üksnes Kreeka oma - langes kunagi järjepidevalt kuni 60%-ni? Minu arvates on euroala põhiprobleemiks, et selle eeskirju kohaldati peamiselt poliitiliste kriteeriumide põhjal, aga samuti see, et nii juhid kui ka kontrollitavad on ühed ja samad.
Teiseks probleemiks, millest on liiga vähe juttu olnud, on üldine konkurentsivõime vähenemine ning pidevalt suurenev konkurentsilõhe põhja- ja lõunariikide vahel. Liikmesriikide vahel suureneva konkurentsilõhe korral ei ole olemas mingit euroala ega rahatsooni. See on pikaajaline saatuslik oht euroala ühtekuuluvuse jaoks ning probleem, millele me peaksime kindlasti tähelepanu pöörama.
Robert Goebbels
(FR) Lugupeetud juhataja! Selle mõne rahvusvahelise panga täit pingutust nõudva eurovastase rünnaku osas seisab maailm taas kord silmitsi turgude rumaluse ja ahnusega.
On tõsi, et inglise keelt kõnelevad riigid ei ole mitte kunagi olnud euro pooldajad. Sellest olenemata on euro muutunud kõige stabiilsemaks valuutaks maailmas. Tegelikult moodustavad dollar ja euro duopoli. Duopol jääb alati ebastabiilseks. Nende kahe valuuta vahel toimub alati liikumisi. Kuid kui turgudel on mingitki mõistlikkust, siis peaksid nad aru saama, et kogu euroalas valitsevad puudujäägid kokku on oluliselt väiksemad kui Ameerika Ühendriikides või Jaapanis.
Kuigi on tõsi, et Kreeka valitsus võttis üle kadestamist mittevääriva eelarveolukorra, on ilmselge, et isegi kui Kreeka peaks minema pankrotti, mis on täiesti võimatu, ei tooks see siiski kaasa euroala lagunemist. Ameerika Ühendriikide valitsus esitas just eelarve, mille puudujääk oli 1600 miljardit USA dollarit. Selle puudujäägi korvamiseks tuleb Washingtonil iga päev enam kui 5 miljardit USA dollarit laenata. Kreeka täiendav võlg aastas jääb suurusjärku, mis on võrdne USA vähem kui ühe nädala täiendava võlaga. Milline riik seab seega maailma finantsstabiilsuse ohtu? Kas Kreeka või Ameerika Ühendriigid?
Seistes silmitsi spekulantide rumalusega, tuleb Euroopal kohaldada rohkem läbipaistvat ja asjakohast määrust turgude puhul, mis on tõepoolest liiga ahned, lugupeetud juhataja.
Diogo Feio
(PT) Lugupeetud juhataja! Teatavate euroala liikmesriikide majanduslikku olukorda käsitleva arutelu puhul on lahendus selge: me vajame paremat majandus- ja rahaliitu, konkurentsivõimet ja solidaarsust. Volinik, ma räägin teie kui inimesega, kes teab portugallasena väga hästi neid raskusi, mis on seotud olukorra jälgimisega, kus riigivõlg kasvab, eelarvepuudujääk muutub raskesti kontrollitavaks või avaliku sektori kulud on ülemäära kõrged. Need riigid vajavad solidaarsust ja õigeid signaale. Kahjuks ei olnud volinik Almunia hiljutistest avaldustest tulenevad signaalid just kiiduväärsed, kuna ta võrdles Portugali ja Hispaania olukorda Kreeka omaga. Tegemist oli ebaõnnestunud ja mõtlematute avaldustega, mis avaldasid koheselt mõju ka turgudele. Lissaboni ja Madridi aktsiaturud langesid kolinal. Olukorda ei tohiks enam keerulisemaks teha kui see juba niigi on.
Poliitiline haldus on äärmiselt tähtis. Ma tean, et see õppetund on tuleviku tarbeks tähtis, kuna nii on meil võimalus paremale majandusliidule, toetades Euroopat rohkem solidaarsuse tekitamisel, et mõista, et liikmesriikides valitsevad olukorrad on täiesti erinevad ning ei ole võrreldavad. Kui meil õnnestub sellest olukorrast õppida, siis on kindel, euroala tulevik saab olema parem.
Frank Engel
(FR) Lugupeetud juhataja! Ma esitan järgmised tähelepanekud: majandus- ja rahaliit on tõepoolest rahaliit, kuid majanduslikust liidust on asi kaugel. Euroopa rahamured on vastuolus liikmesriikides majandusliku ja eelarvelise sõltumatusega.
Praegusel hetkel võivad euro vastu suunatud spekulatiivsetel rünnakutel hävitavad tagajärjed olla. Kõige rohkem mõjutab see Kreekat, Portugali, Iirimaad ja Hispaaniat. Nende järel on siiski ohus ka kogu ülejäänud euroala.
Halvima ärahoidmiseks tuleb Euroopal kiiresti sisse seada oma majandus- ja eelarvepoliitika ühise haldamise vorm. Lõppude lõpuks selles ju majandusliidu põhimõte seisnebki. Ainult niimoodi on meil kõigil reaalne võimalus riikide rahanduste konsolideerimiseks euroalas ja mujal.
Praeguste vahenditega ja liikmesriikide eelarveküsimuste jätkumisega kardan ma, et see konsolideerimine on soovunelm koos kõikide tagajärgedega, mis sellega kaasnevad.
Edward Scicluna
Lugupeetud juhataja! Meil tuleb tuvastada kõik eurotsooni nõrkused ning nendega jõuliselt tegelema hakata, kuna alternatiivid on liiga kõledad, et neid üldse kaaluma hakata. Ilmselgeks nõrkuseks on kogu eurotsooni majanduse tugeva keskse järelevalvetalituse puudumine.
Erilist tähelepanu tuleb pöörata esiteks rahavoogude arvestuse katkemisele ELi liikmesriikides ja nende rahanduses. Teiseks, riikide rahandust ja aruandlust tuleb auditeerida vastavalt ELi heaks kiidetud standarditele. Kolmandaks tuleb tagada järelevalve majandusprognoosidele, mis on põhjustanud ebavajalikke ja eksitavaid riikide finantsprognoose. Neljandaks tuleb regulaarselt avaldada ELi stressikatsete tulemusi. Viimasena, ma arvan, tuleks meil ära hoida eurotsooni liikmete finantskorralduses ja rahanduses ühekordsete kiirlahenduste kasutamist, lükates nii edasi reaalsete muudatuste sisseviimist, mis peavad tulenema usaldusväärsetest ja säästlikest kuluprogrammidest, nagu me kõik teame.
Olle Schmidt
(SV) Lugupeetud juhataja! Kreekas valitsev olukord ei ole mitte üksnes euroala riikide mure, vaid kogu ELi mure. Seepärast on tähtis, et EL tegeleks praeguse keerulise olukorraga vastutustundlikult. Kreeka peab muidugi oma panuse andma, oma lubadused täitma ja oma poliitikat reformima. Minu jaoks, kes ma olen väga huvitatud Rootsi võimalikult kiirest euroalaga liitumisest, on ülimalt tähtis, et me lahendaksime ELis selle keerulise olukorra. Lõppude lõpuks tuleb öelda, et euro on selles kõige karmimas finantskriisis uskumatult edukalt toime tulnud. Kes julgeks väita, et 16 eri valuutat oleks olnud parem kui üks ja tugev? Mitte keegi!
Kreeka hiilis euroalasse tagaukse kaudu, mis demonstreerib meile nüüd, kui tähtis on, et vastuvõtueeskirjad oleksid ranged kuid õiglased. Hästi korraldatud majandus on kasvu ja heaolu saavutamise eeltingimuseks, isegi euroalast väljaspool olevate riikide puhul, ning loomulikult kehtib see ka euroalasse kuuluvate riikide puhul. Spekulatsioonidest kõnelejatel tuleks meeles pidada, et hästi korraldatud majandus ja riigi rahandus on selle aluseks.
Michail Tremopoulos
(EL) Lugupeetud juhataja! Siin palju kõneainet pakkunud Kreeka puhul ei ole probleem üksnes riigi rahanduses. Probleem on hoopis mudeli kokkuvarisemises, mida viimase viieteistkümne aasta jooksul on kohaldatud ning mille järgi pidi Kreeka majandus põhinema pideval kasvul ja eratarbimise suurenemisel.
Lisaks sellele on mõned inimesed aastaid väitnud, et relvade ostmine on investeering arengusse. SIPRI teatel kulutab Kreeka sellele 3,3% riigi SKPst. Selle näitajaga on Kreeka NATO riikide seas Ameerika Ühendriikide järel teisel kohal. Tegemist on absoluutarvudena arvestades viienda suurima relvade importijaga maailmas, moodustades 4% kogu maailma relvakaubandusest. 2010. aasta eelarvesse on muidugi kavandatud kaitsekulutuste vähendamine. Kaitseministeeriumi eelarve on 6 miljardit eurot, olles vähenenud 6,63%.
Ma sooviksin, et me võiksime näha muutust relvapoliitikas, mis on meid sellesse ummikusse toonud. Kreekal ei ole kolooniaid, mida kasutada, küll on sellel aga vastupidavust. Meil tuleb suurendada ka Euroopa solidaarsust ja edendada rahvusvahelisi algatusi uue ülemaailmse rohelise kursi raames.
John Bufton
Lugupeetud juhataja! Milline on euro tulevik Kreekas ning samuti Hispaanias, Itaalias, Portugalis ja Iirimaal valitsevate probleemide valguses? Kindlasti annab see Ühendkuningriigile kindlust oma otsuses mitte euroalaga liituda. Tundub, et lubadused solidaarsusest tuleneva tugevuse kohta on puhas vale.
Kui eurotsoonis on 16 riiki, siis on küsimus selles, kes kontrollib rahakoti raudu. Maksupoliitika vähese kooskõlastusega ja ilma rahaliste varadeta eurotsooni liikmelisus ei ole kohe kindlasti mitte eliksiir maksupoliitikas hea kooskõlastuse saavutamiseks. Tuleb välja, et olukorra halvenedes ei tule teile mitte keegi appi. Selle asemel kasutatakse hoopis võimalust suurema kontrolli saavutamiseks, samal ajal, kui teie raskustes siplete. Me peame ootama, et näha, kuidas Kreeka reageerib Euroopa Liidu kaitse alla sattumisele ning kas see toob kaasa kodanike rahulolematuse. Kas see ongi tõesti Euroopa unelm? Kes on järgmine, kas Hispaania, Portugal, Itaalia või Iirimaa? Ehk tuleks liikmesriikidel, eriti euroalasse kuuluvatel riikidel, mõelda pikalt ja sügavalt olukorra üle järele, enne kui keskendutakse aruteludele, mis käsitlevad 2020. aasta ja sellele järgnevat majanduspoliitikat, kuna siis ei pruugi enam olla eurot, mida kaitsta.
José Manuel Barroso kõneles täna hommikul Euroopa unelmast, Kreeka toreda rahva jaoks on see aga hoopis Euroopa õudusunenäoks muutunud.
Andreas Mölzer
(DE) Lugupeetud juhataja! Nagu me teame, on Euroopa Komisjon Kreeka selle kõrgustesse tõusva eelarvepuudujäägi tõttu järelevalve alla võtnud. Sellist märkimisväärset riiklikku suveräänsusesse sekkumist saab õigustada tõesti vaid asjaoluga, et meil on vaja päästa ka meie ühisvaluuta ja vältida teiste euroalasse kuuluvate riikide kahjustada saamist. Kuid on selge, et stabiilsuse pakt, mis on euro kehtestamise nurgakiviks ja põhiliseks eeltingimuseks, eksisteerib siiski ainult paberil. Paljud liikmesriigid ja nõukogu on viimastel aastatel kulutanud vähem energiat eelarvedistsipliinile kui selle tähtsa lepingu leebemaks muutmisele. Komisjon on hoidnud kõrvale ja jälginud seda arengut ükskõiksete menetlustega eelarvepuudujäägi ületajate suhtes.
Seepärast, kui me ei taha oma valuutat ja majanduspiirkonda tõsisesse ohtu seada, tuleb meil sundida liikmesriike oma suurenevaid netovõlgu drastiliselt vähendama. Selleks on aga väga kindlaid ja jõulisi meetmeid vaja.
Elena Băsescu
(RO) Ma arvan, et iga liikmesriik peab olema valmis euroalaga liituma, et vältida võimalikku äärmiselt ebasoodsat mõju riigi majandusele. Mõnedes euroala riikides valitsevat majanduslikku ebastabiilsust tuleb kontrolli all hoida, et vältida selle tagajärgede mõju tervele Euroopa Liidule. Kreeka, Hispaania ja Portugali majandused kogesid 2009. aastal suuri eelarvepuudujääke mitte üksnes ülemaailmse majanduskriisi tõttu, vaid ka puudulike meetmete tõttu, mida nende riikide endi valitsused rakendasid.
Vastavalt IMFi ja Euroopa Komisjoniga peetud läbirääkimistele esitab Rumeenia oma lähenemiskava veebruari lõpuks. Minu riik on teinud ettepaneku ühineda 2012. aastal vahetuskursimehhanismiga, mis on tegelikult euroalasse sisenemisele eelnev faas. See tähendab, et meie eelarvepuudujääk peab jääma alla 3%.
Stavros Lambrinidis
(EL) Lugupeetud juhataja, volinik, tänan teid teie lahkete sõnade eest seoses Kreeka valitsuse rakendatavate meetmetega! Valitsus on tõepoolest kehtestanud karmid meetmed ja Euroopa Komisjon on tõepoolest ratifitseerinud valitsuse programmi, ning see väga karm programm on tõepoolest ratifitseeritud, et jälgida meetmete kohaldamist, mida valitsus ise propageeris ja soovis.
Kuid ometigi vahed suurenesid. Probleem ei ole mitte turgude reserveerituses, nagu te ütlesite. Probleem on hoopis selles, et turud spekuleerisid ja tegid seda alusetult. Need samad inimesed, kes kriisi põhjustasid, teenivad nüüd enda tekitatud kaose pealt raha. Ja kuidas on lood Euroopa Komisjoniga?
Ma küsin teilt järgmist: Esiteks: kas te asute nüüd tegutsema mitte üksnes riikidele range järelevalve kehtestamisega, vaid kehtestades range järelevalve ka turgude üle, ning kui see on nii, siis kuidas?
Teiseks: on vastuvõetamatu, et jutt Rahvusvahelise Valuutafondi abist euroalas on mitmeid kuid veninud. Ühte Rahvusvaheline Valuutafond siiski teeb: kehtestab ranged meetmed ja annab seejärel odavalt laenu, mis ei jäta spekulantidele tegutsemisruumi. Kas teil on kavas astuda samme selle nimel, et anda rahalist toetust riikidele, mis kohaldavad rangeid riiklikke rahandusprogramme?
Czesław Adam Siekierski
(PL) Mõnes euroala riigis tekkinud olukord nõuab tõsist järelemõtlemist. Majanduskriisist selle põhjuste otsimine on ainult osaliselt õigustatud. Paljud nendest põhjustest peituvad mujal. Esiteks see, et tähelepanu ei pööratud erinevustele euroala eri riikide majandusarengu tasemete seas. Teiseks ei järgitud stabiilsuse ja kasvu pakti. Eelarvedistsipliini hoidmisse suhtuti vastutustundetult, mis tõi kaasa riikide eelarvepuudujääkide suure kasvu. Kolmandaks puudus nõuetekohane järelevalve pankade ja finantsinstitutsioonide üle - see ei kehti mitte üksnes konkreetsete riikide kohta. Kuidas ma saame selle vastu võidelda? Solidaarsuse põhimõtte kohaselt peavad üksikute riikide esitatud parandusprogrammid saama Euroopa Liidu toetuse, mis annab Euroopa Komisjonile ja Euroopa Keskpangale õiguse nende programmide täitmise jälgimiseks. Selles olukorras on vastuvõetamatu ka see, kui kriisist tulenevad kulud peaksid jääma peamiselt kõige vaesemate kanda, mille näiteks oli Kreeka farmerite protestiavaldused.
Georgios Papanikolaou
(EL) Lugupeetud juhataja! Umbes kümme aastat pärast euroala moodustamist ei saa küll kahelda Euroopa Liidu olemasolus, kuid kahjuks oleme me veel väga kaugel majandusliidust. Näha on, et kõige nõrgemate riiklike majanduste kaudu toimuv eurovastane rünnak on võtmas epideemilisi mõõtmeid ning Euroopa on lõppkokkuvõttes kõigest pealtvaataja, mitte niivõrd sellepärast, et ei osanud seda oodata, vaid pigem reageerimiseks vajalike rahaliste vahendite puudumise tõttu.
Peale konkurentsikomitee ei ole mitte ühtegi institutsiooni, mis saaks majanduslanguse ajal riikide majandusega seotud sekkumisi ja tegevusi kooskõlastada. Kahjuks ei valitse liikmesriikide vahel üksmeelt ega kindlameelsust, olenemata sellest, et meil on ühine valuuta.
Ma arvan, et see katsumus ei ole suunatud ühegi konkreetse riigi vastu. See on hoopis euro proovilepanek. Ma tahaksin uskuda, et kui me otsustasime ühise valuuta kasutusele võtta, siis olime me juba otsustanud, et sellest ajast alates oleme me üksmeelel ja moodustame ühisrinde.
Mairead McGuinness
Lugupeetud juhataja! Ma tänan teid selle teema puhul nii paljude üheminutiliste kõnede lubamise eest. Ma oletan, et uuel komisjonil on hea meel ametis olla, kuid sellel tuleb siin arutatavate probleemide tõttu kiirelt tööle asuda.
Leidub muidugi ka neid, kes eurotsoonis valitsevaid probleeme naudivad, kuid ma usun, et suurem osa meist soovib näha olukorra lahenemist. Ma ei usu, et kümne aasta pärast peaksime me ebaolulisest vabanedes ka väärtuslikust loobuma. Sellegipoolest on selle arutelu kuulamise tulemusena täiesti selgeks saanud, et mõnedes liikmesriikides, sealhulgas ka Iirimaal, on eri raskusastmetega tõsiseid probleeme. Kuid minu arvates ei ole eeskirjad tõhusad olnud. Meil tuleb pigem ennetada kui reageerida - kui kriis on meid juba tabanud, siis on liiga hilja. Meil tuleb turgudest sammu jagu eespool olla. Me ei saa turgudele vastu seista - nagu teised on väitnud, et saame -, mispärast on meil vaja ranget ja õigeaegset järelevalvet, põhjalikku uurimist ning seejärel kohest tegutsemist. Ma soovin teile edu!
Hans-Peter Martin
(DE) Lugupeetud juhataja! Vaatamata kogu kriitikale, mida minusugused inimesed on Euroopa Liidus teatavate kahetsusväärsete olukordade suhtes üles näidanud, olime alati kindlalt euro kasutuselevõtu poolt. Kunagi, kui ma olin ajakirja Der Spiegel korrespondent, jälgisin ma spekulatsiooni konkreetsete valuutade suhtes ning selle eest on euro meid kaitsnud.
Kuid see, mida me praegu näeme, on hoiustajate ja eriti eelarvekriteeriumid teatavas ulatuses täitnud riikide kodanike ulatuslik usalduse kadumine Volinik, ma küsin teilt järgmist: kas teile ei ole viimase paari aasta jooksul piisavalt selgeks saanud, et Kreeka petab meid? Selle kohta on piisavalt kuulujutte liikvel olnud. Me teadsime siiski, et Kreeka ei täitnud alguses täielikult kõiki kriteeriume. Miks ei ole seda siis intensiivsemalt jälgitud? Kuidas te kavatsete edaspidi sellise keerulise olukorraga tegeleda? Ma küsin seda, pidades silmas üksnes oma koduriiki Austriat, kus on liikvel samasugused kuulujutud nagu olid mõne aasta eest Kreeka kohta.
Arturs Krišjānis Kariņš
(LV) Lugupeetud juhataja! Spekulantide rünnakud Kreeka, Hispaania või Portugali vastu ei ole mitte probleemi põhjuseks, vaid hoopis selle tagajärg. Me teame enda kogemustest, et ükski perekond ei saa pikas perspektiivis kulutada rohkem kui teenib. Selle tagajärjeks on pankrot. Sama kehtib ka valitsuste kohta. Mitte ükski valitsus ei saa pikaajaliselt kulutada rohkem raha kui maksutuludest laekub. Selle tagajärjeks on kas riigi pankrot või - nagu praegusel juhul näha võime - spekulantide rünnakud valuuta vastu. Nendel riikidel tuleb toimida samuti nagu Lätil, mis hakkas umbes aasta või tegelikult isegi pooleteise aasta eest kriisi tugevat mõju tundma. Nimelt tuleb riiklikke kulutusi n-ö sisemise devalvatsiooni kaudu drastiliselt vähendada. Ma soovitan Kreeka valitsusel Läti valitsuse käest nõu küsida, kuidas selliseid otsuseid teha. Neid otsuseid tuleb teha ja neid on Euroopas juba kunagi ka tehtud. Tänan teid!
Diego López Garrido
nõukogu eesistuja. - (ES) Lugupeetud juhataja! Minu arvates on meil olnud väga laiaulatuslik arutelu, väljendades suurt teadlikkust ja muret majandusliku olukorra suhtes. Samuti oli see väga konstruktiivne arutelu koos mitmete olukorda hindavate punktidega, mille suhtes me nõustuda võime.
Esiteks, tundub mulle, et arutelu ajal on valitsenud üldine usaldus euroala vastu. Ei ole kahtlustki, et euroala väljub olukorrast tugevana turgudel toimuvate äkiliste liikumiste tõttu, mida ei saa reaalmajanduse olukorraga selgitada. Nagu ütlesid ka Othmar Karas, Antolín Sánchez Presedo ja Robert Goebbels, kes rääkisid sellest, mida peetakse silmas euroala n-ö kaitsekilbi all, oleme me veendunud, et kui eurot poleks olemas olnud, siis oleks kriis Euroopa riike palju tugevamalt mõjutanud.
Lisaks sellele, me ei arva, et stabiilsuse ja kasvu pakt ohus oleks. Seda tõestab volinik Almunia nimetatud üksikasjalik menetlus Kreeka valitsuse kohaldatud programmi järelevalveks.
Euroalas valitsevad probleemid lahendatakse euroalas, mille mehhanismid on piisavad olukorras, kus - nagu ma oma eelmises kõnes mainisin - Euroopa on selgelt langusest välja tulemas ning kosumas kõige raskemast kriisist, mida viimase saja aasta jooksul nähtud. See toimub suhteliselt kiiresti, mis näitab Euroopa Liidu majanduslikku tugevust ja ka seda, et valitsuste reaktsioon rahvusvahelist finantssüsteemi kokku kukutada ähvardavatele sündmustele oli kiire. Loomulikult pidi selline kohene sekkumine väljenduma eelarvepuudujääkides. Praegu on 21 Euroopa Liidu riiki, mis on olnud sellises olulise sekkumise loomuliku tagajärje tõttu tekkinud olukorras, kuna nagu ma ennist ütlesin, on Euroopas muu hulgas ka sotsiaalkaitsesüsteemid, mis tähendab, et kõige haavatavamas olukorras olijad peavad saama abi avalikest vahenditest.
Pascal Canfin küsis minult, millised on eesistujariigi Hispaania ettepanekud selles suhtes. On olnud lühiajalisi valitsuste sekkumisi, mida ma olen juba maininud. Esile on kerkimas strateegia, millega meid sellest olukorrast välja aidata, kuid on selge, et keskpika perioodi jooksul kriisist väljatoomiseks on nõukogu eesistujariigi Hispaania selgeks ettepanekuks majandusliidu moodustamine. Eesistujariigi ettepaneku kohaselt ei tohiks meil olla mitte üksnes rahaliit, vaid ka majandusliidul peaks Euroopa Liidus tähtis koht olema; lisaks on see sätestatud ka Lissaboni lepingus.
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 5 on sätestatud väga selgelt: "Liikmesriigid koordineerivad liidu piires oma majanduspoliitikat”. "Liit võtab meetmeid liikmesriikide tööhõivepoliitika koordineerimise tagamiseks.” "Liit võib teha algatusi [...] sotsiaalpoliitika koordineerimise tagamiseks.”
Nii on Lissaboni lepingus sätestatud ning seepärast olen ma nõus, et tuleb liikuda kooskõlastuse saavutamise suunas. Sellele viitasid oma kõnedes näiteks Corien Wortmann-Kool, Diogo Feio ja Georgios Papanikolaou. Udo Bullmann mainis vajadust sotsiaalpoliitilise kooskõlastuse järele, mis oli välja toodud ka Anni Podimata kõnes. Sarnane seisukoht oli ka Pascal Canfinil Roheliste / Euroopa Vabaliidu fraktsioonist ning Alfredo Pallone'il ja Jean-Paul Gauzès'il, kes kõnelesid vajadusest finantsturgude reguleerimise järele. Guy Verhofstadt rääkis liidusisese ühtekuuluvuse vajadusest. Kõike seda võikski nimetada majandusliiduks, liidusiseseks majanduslikuks ühtekuuluvuseks.
Selle poole tuleb meil püüelda koos liidu selge poliitilise juhtimisega, mis ongi juba aset leidmas. Me peame mõtlema asjaolule, et ülehomme - muide, just siis, kui on alanud Hispaania kord liidu eesistujaks olla - toimub mitteametlik Euroopa Ülemkogu kohtumine, et olukord poliitilises mõttes oma kontrolli alla võtta. Ma olen kindel, et see edastab tugeva Euroopa sõnumi nii üldsusele kui ka majanduse ja ühiskonna osalistele, euroopameelse sõnumi Euroopa ühtsuse, Euroopa valitsuste, sealhulgas Kreeka valitsuse, usaldamise ning meie võimalustesse uskumise kohta.
See on tähtis Euroopa Ülemkogu kohtumine, mis toimub praegu, et suunata meie jõupingutused kasvu ja töökohtade loomise strateegiale ehk Euroopa 2020. aasta strateegiale. Ma olen veendunud, et selle strateegia esmased alused pannakse paika just sellel kohesel ja väga varajasel kohtumisel, mis näitab, et me tahame selles raskes olukorras kiirelt ja koos Euroopa Liidu poliitilise juhtimisega tegutseda.
Joaquín Almunia
komisjoni asepresident. - (ES) Lugupeetud juhataja! Ma tänan kõiki arutelus sõna võtnud Euroopa Parlamendi liikmeid soovituste eest, mida nad tegid Euroopa Komisjoni poliitika, seisukohtade ja ettepanekute suhtes ning mille kohta nii mina ise kui ka minu kolleeg, Olli Rehn, märkmeid oleme teinud!
Lubage, ma kõnelen mõnest asjast, mida nelja punktina kokku võtan! Arutelu käigus võis kuulda palju kõnesid ja ma ei saa igaühele neist vastata, kuid ma usun, et saan vastata neile peaasjalikult nelja punkti abil.
Esiteks, nagu ma olen siin parlamendis peaaegu kuue majandus- ja rahaküsimuste volinikuna tegutsemise aasta jooksul korduvalt öelnud, olen ma täielikult nõus, et on vaja suurendada kooskõlastust nii majandus- ja rahaliidus kui ka Euroopa Liidus. Kõik liidu liikmesriigid, kes ei ole veel euroala ehk teisisõnu majandus- ja rahaliidu lõppetapi liikmed, saavad selleks, võtmata arvesse kahte liikmesriiki, kes on ise loobunud. Kuid ma arvan siiski, et järgmise paari aasta jooksul mõtlevad ka need riigid oma loobumise suhtes ümber ja soovivad samuti majandus- ja rahaliiduga ühineda.
Kooskõlastuse saavutamiseks tuleb meil praeguse analüüsi ja arutelu põhjal järelevalvet ning analüüsi-, arutlus- ja soovitustegevusi süvendada ja laiendada, seda seoses fiskaalpoliitika ja teiste makromajanduslike ja struktuuripoliitikatega.
Kui mäletate, siis see oli üheks esimeseks järelduseks raportis, mille ma siin 2008. aasta esimesel poolel, enne Lehmann Brothersi juhtumit komisjoni nimel majandus- ja rahaliidu esimese 10 aasta kohta esitasin. Sellest ajast alates oleme me komisjonis, Eurogrupis ja nõukogus ning samuti siin parlamendis arutlenud, kuidas järelevalvet parandada ja kuidas seda praegu järelevalve ja eelarvedistsipliini raamistiku keskmeks oleva stabiilsuse ja kasvu pakti abil üheaegselt laiendada ja avardada.
Ma nõustun nendega, kes ütlesid, et lahendus ei seisne mitte üksnes meie eeskirjadega kooskõlas oleva fiskaal- ja eelarvepoliitika rakendamises, vaid vaja on täiendavaid samme astuda, kuna esineb muid tasakaalutusi, mis seavad ohtu kasvu, tööhõive ja riikide rahanduse olukorra.
Samuti nõustun ma nendega, kes ütlesid, et meil ei ole vaja kutsuda Rahvusvahelist Valuutafondi olukorda lahendama. On tõsi, et kõik meie riigid on Rahvusvahelise Valuutafondi liikmed, kuid me saame ja peamegi saama sellega ise hakkama.
Kui meil on piisav kooskõlastus, kui meil on olemas poliitiline tahe, kui me kasutame asutamislepinguga meile antud vahendeid, kui me teostame oma tahteavaldusi ja viime põhieesmärgid lõpplahendusteni, siis on meil enam kui piisav võime ja vahendid tegemaks seda, mida meil tuleb teha selliste keeruliste olukordade lahendamiseks nagu praegune olukord.
Kreekaga seoses mainin ma kahte arutluse all olnud probleemi, mida ma olen ka juba põhjalikumalt käsitlenud. Esiteks, praeguseks kahjuks siit saalist lahkunud Guy Verhofstadt ütles, et komisjon sekkus liiga hilja. Ma ei tea, kui kiiresti Guy Verhofstadti riik komisjonilt eelarveprobleemide suhtes tegutsemist palus, kuid ma sooviksin talle meelde tuletada, et Kreekas toimusid valimised oktoobri alguses. Kaks nädalat pärast võimule tulekut parandas Kreeka uus valitsus teadet, mille me olime paar päeva enne valimisi saanud, muutes eelarvepuudujäägi 6%-lt 12,7%-le, ja tehes seda kolme nädalaga!
See ei olnud lihtsalt statistiline parandus. See oli tohutu puudujäägi suurenemine Kreekas, kus suures osas puudus igasugune kontroll eelarvepoliitika üle. Siin ei ole tegemist statistilise probleemiga. Ja nad ei palu Eurostatil seda parandada. Siin on probleem juhtimises, valitsuses, mis lasi tuludel langeda või ei võtnud tulude langemise ajal midagi ette ja lasi kuludel tõusta, või siis suurendas kulusid lähenevate valimiste tõttu. Lühidalt öeldes nii see juhtus.
Lisaks sellele, seoses statistiliste probleemidega ja vastusena David Martinile - nagu Othmar Karas vist ütles - tegin ma 2004. aasta lõpus nõukogule komisjoni nimel ettepaneku suurendada Eurostati volitusi auditite teostamiseks statistiliste probleemide korral, mida ei saa standardteadete kaudu lahendada. Eurostat ise ei kogu andmeid. Eurostat saab liikmesriikidelt teateid nende kohta. Selleks et näha neid teateid edastavast asutusest kaugemale, vajab Eurostat volitusi, mida sellel praegu ei ole. Komisjon paluski neid volitusi ja nõukogu otsustas neid mitte anda. Ma olen nõukogule öelnud, et me kavatseme uuesti neid volitusi paluda. Minu kolleegil, homsest majandus- ja rahaküsimuste eest vastutama hakkaval Olli Rehnil on valmis ettepanek, et uus komisjon selle esimesel ametlikul kohtumisel vastu võtaks, kui te täna lahkelt oma nõusoleku annate.
Pärast seda teadet esitas Kreeka valitsus 2010. aasta eelarve, mida ei olnud enne valimisi esitatud, ning uue olukorra valguses kinnitasid mitte üksnes komisjon, vaid ka Eurogrupp ja ECOFIN riigi ülemäärase puudujäägi. Me tegime seda koos soovitustega, mida ei olnud võimalik ette valmistada enne parandusprogrammi analüüsimist, mille Kreeka valitsus koostas ja 15. jaanuaril meile saatis. Nagu ma juba ütlesin, koostasime meie selle programmi põhjal soovitused ja edastasime need 3. veebruaril.
Tõepoolest, kui meil oleks võlukepp, siis oleks me tegutsenud juba samal ööl, mil valimised toimusid. Kuid ma võin teile öelda, et minu arvates tegutsesid Kreeka valitsus, komisjon, Eurogrupp ja ECOFIN kiirelt. Kaks viimast alustasid olukorra arutamist juba enne seda, kui me neile soovitused olime andnud. Kui meie eesmärgiks on probleemidele ka reaalseid lahendusi leida, siis meil ei ole võimalik enam kiiremini tegutseda. Kui me soovime vaid avaldusi esitada, siis saaks muidugi ka kiiremini.
Kolmandaks, ma olen täiesti nõus, et meil on vaja suurendada usaldust euro ning majandus- ja rahaliidu vastu. See on kõikide ühine kohustus: nii liikmesriikide, komisjoni, nõukogu kui ka parlamendi.
Muide, kõrvalmärkusena, kuna mõned teist viitasid väidetele, mida ma Kreeka programmile tehtud soovitusi esitades väljendasin, siis ma palun teil kindluse mõttes viidata minu tegelikele sõnadele, mitte sellele, mida ma teiste arvates olin öelnud. Muud ma ei palu!
Viimaseks, 11. veebruaril ehk ülehomme toimuv nõukogu kohtumine, mida teiste seas ka Diego López Garrido mainis, on väga tähtis kohtumine. Tegemist on erilise nõukogu kohtumisega, kuna arutluse all ei ole just palju küsimusi. Tegemist on kohtumisega, kus teevad kaastööd ka komisjoni president ja Euroopa Ülemkogu eesistuja ning toimub avatud poliitiline arutelu, mis on äärmiselt tähtis just praegusel ajal, kus finantsturgudel valitsevad pinged, mida me ei ole euroalal ühisvaluuta kasutuselevõtmisest alates veel tunda saanud, ning kriisis, mis on viimase 80 aasta rängim. Meil tuleb olukorrale reageerida mitte üksnes väljumise strateegiaga, vaid ka keskpika strateegiaga, et käimasolev aastakümme kuuluks majanduskasvule ja tööhõivele.
Kui te lubate mulle ühe minuti, et ma saaksin veel majandus- ja rahaküsimuste volinikuna oma viimaseid mõtteid väljendada, siis räägin teile, mida ma sooviksin selle Euroopa Ülemkogu kohtumise lõpus kuulda. Ma sooviksin kuulda absoluutselt igale liikmesriigile, alustades praegusel juhul Kreekast, esitatud nõudmist oma kohustuste täitmise ja nende meetmete rakendamise kohta, mille nad on majandus- ja rahaliidu liikmetena endale kohustuseks võtnud, ning samuti nõudmist soovituste järgimise kohta, mille on majandus- ja rahaliidu asutused neile esitanud. Meil tuleb nõuda, et kõik liikmesriigid täidaksid ja kohaldaksid eeskirju, mida me kõik koos oleme koostanud.
Teiseks sooviksin ma kõige kõrgemal tasandil võetud poliitilist kohustust suurendada ja parandada kooskõlastust ning tugevdada majandus- ja rahaliitu kui majandustsooni, mitte kui lihtsalt majandus- ja rahatsooni keskpanka või lihtsalt soovitusi väljastavat asutust.
Nii meie majandus- ja rahaliidu piirides kui ka sealt väljaspool peab euroala väljendama end selgelt, kindlalt ja usaldusväärselt, kuna see suurendab meie kodanike, teiste Euroopa Liidu kodanike ning kogu maailma kodanike usku meie valuutasse ja meie projekti, mis ei ole lihtsalt majanduslik projekt, vaid midagi palju laiaulatuslikumat.
Viimasena sooviksin ma kuulda, kuidas Euroopa liidrid ütlevad Kreeka ametivõimudele, et vastutasuks tehtud jõupingutuste eest saavad nad meie toetuse. Toetust ei tohi niisama anda. See tekitaks soodsa keskkonna edasistele tasakaalutustele ja kriisidele. Meie toetus peab olema selge, mille jaoks on meil ka vahendid olemas, ning vastutasuks enda seaduspäraste kohustuste selge täitmise eest.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 149)
José Manuel Fernandes  
kirjalikult. - (PT) Ma loodan, et Euroopa volinikud aitavad kaasa stabiilsuse tekkimisele ning esitavad karme ja põhjendatud avaldusi, vastupidiselt volinik Joaquín Almunia hiljutistele avaldustele, kes näitas välja taktitunde puudumist ja aitas kaasa kaotustele aktsiaturgudel ning rahvusvaheliste investorite usalduse kaotamisele Portugali ja Hispaania suhtes.
Kriisile vastu astumiseks võtsid ELi liikmesriigid kasutusele majanduse elavdamise kavad ning stimuleerisid ja ergutasid majandust, mille tagajärjel suurenesid nende eelarvepuudujäägid. Kuid me teame ka liikmesriike, mis siis kas oma ebapädevusest või tahtlikult oma eelarvepuudujääkides eksisid. Hiljutiste sündmuste valguses on Euroopa Liidul tulnud esitada uusi ettepanekuid seoses järelevalvega ning majandusliku kooskõlastuse tugevdatud strateegia rakendamisega.
On tehtud ka ettepanek iga liikmesriigi eelarvepuudujääki jälgiva süsteemi ametlikuks rakendamiseks, mille eesmärgiks oleks parandusmeetmete kiire määratlemine, et hoida ära pöördumatute olukordade tekkimist. See süsteem peaks põhimõtteliselt reaalajas töötama. Samuti on oluline teha selgeks puudujääkide arvestamise valem, et hoida ära riigieelarvetega manipuleerimist ja korduvat eelarvete ümberkorraldamisvõtete kasutamist puudujäägi suuruse moonutamiseks.
João Ferreira  
kirjalikult. - (PT) Kreekas valitseva olukorra tagajärjel vallandunud agitatsioon, mida mõned inimesed üritavad nüüd ka teistele riikidele laiendada, on põlastusväärne ja paljastab selle eestvõitlejate, kelle hulka tuleks arvata ka Euroopa Komisjon ja mõned ELi peamised majandusjõud, tegelikke eesmärke.
Kreekale, Portugalile ja Hispaaniale nende eelarvepuudujääkide vähendamiseks avaldatavat survet ei saa eraldada spekulatiivse finantskapitali huvidest ja eesmärgist tekitada tugev vastuseis euro ja dollari vahel. Siin olukorras toimub just nende huvide kaitsmine - isegi asjaomaste riikide rahva huvide hinnaga.
Tõstatunud on mitu küsimust:
Millised on objektiivsed põhjused 2013. aastaks eelarvepuudujääkide vähendamiseks alla 3% (olenemata sellest, mis võib juhtuda seoses majanduskasvuga)?
Mis mõte on majandus- ja rahaliidul, mis ei rakenda mitte ühtegi solidaarsuse ja ühtekuuluvuse põhimõtet?
Kui EKP saab riigipankadele regulaarselt raha laenata intressimääradega, mis on rahvusvahelistel turgudel pakutavatest oluliselt soodsamad, siis miks ei saa seda teha valitsuste puhul?
Miks ei ole loodud vahendeid, mis võimaldaksid suuremates raskustes olevatel riikidel saada rahastust intressimääradega, mis oleksid madalamad ja lähedasemad teiste riikide omadele?
Ivari Padar  
Täna arutlusel olnud rahanduse olukord mõnedes euroala riikides näitab selgelt, mis riske toob endaga kaasa stabiilsuse ja kasvu pakti kokkulepetest kaugenemine. Kogu probleemi valguses näeme, kui oluline on usaldusväärne statistika. Me peame vaieldamatult tegema kogu probleemist tõsised järeldused ning väljapääs saab olla kõikides riikides, nii euroalas kui väljaspool, oma probleemide aus tunnistamine ja omapoolsed sammud raskustest väljatulemisel, millele loomulikult peab lisanduma Euroopa Liidu poolne solidaarsus. Samas ei tohi kirjeldatud probleemide lahendamine pidurdada euroala laienemist. Selge, et kui on olemas riigid, mis on täitnud vajalikud kriteeriumid, siis need riigid peavad saama euroalasse. Aeg on näidanud, et ühisraha on olnud keerulistel aegadel täiendava usaldusväärsuse garant.
Jarosław Leszek Wałęsa  
kirjalikult. - (PL) Volinik Almunia! Poola valmistub euroalaga liitumiseks ning seega jälgime me euroala liikmesriikide probleeme väga pingsalt. Kahjuks on probleeme üha enamatel riikidel ning Euroopa valuuta seisab praegu silmitsi suurima väljakutsega alates selle loomisest. Head kolleegid! Kreeka ei saa üksinda hakkama. Ma nõustun eelkõnelejatega, et vaja on liikmesriikide majanduspoliitika tugevamat kooskõlastamist. Ülemaailmne majanduskriis on toonud kaasa paljude majanduste destabiliseerumise ning maailmaturud kardavad elavnemisele - olgugi, et haprale - vaatamata riikide valitsuste võimalikku ebapädevat tegevust euro valuutaturgude kokkuvarisemise ära hoidmiseks. Seepärast on ainus reaalne võimalus olukorrast pääsemiseks ja valuutaturgude kokkuvarisemise ärahoidmiseks ajutise abi andmine Kreekale ja pikaajaline planeeritud tegevus euro positsiooni stabiliseerimiseks.
(Istung katkestati mõneks minutiks)
