

Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Joseph Daulin ja Jean-Claude Fruteaun laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan suullinen kysymys komissiolle sokerin yhteisen markkinajärjestelyn tulevasta uudistuksesta (B6-0013/2005). 
Sturdy (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenenä sekä sokerin tuottajana ja kasvattajana en osallistu tänään lopulliseen äänestykseen. Osallistun kuitenkin keskusteluun. Tämä ei välttämättä koske komission ehdotuksia, kun sellaisia saadaan. Tänään en kuitenkaan äänestä lopullisessa äänestyksessä.
Puhemies.
   Panen sanomanne merkille. 
Daul (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvä kollega Fruteau, puhun hyvin lyhyesti, sillä olen halukas antamaan mietinnön kirjoittaneelle ystävälleni Fruteaulle hänen tarvitsemansa puheajan. Arvoisa komission jäsen, haluan vain mainita kolme seikkaa.
Ensinnäkin tänään puoliltapäivin toimitettavassa äänestyksessä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta sekä parlamentti pyytävät teitä hallinnoimaan markkinoita kiintiöjärjestelmän ja turvaverkon avulla hintojen jyrkän laskun välttämiseksi. Toiseksi toivomme todella, että uudistus mahdollistaa sellaisen markkinajärjestelyn, joka enteilee uutta tapaa lähentää suhteitamme kolmansiin maihin ja erityisesti AKT-maihin, joihin sokeria koskeva pöytäkirja meidät yhdistää. Vastustan maataloustuotteiden vapauttamista hintaan mihin hyvänsä: tällainen ehdottomuus voi johtaa vain katastrofiin. Toivoisin sellaisia sääntelyvälineitä, joilla voidaan vakauttaa hintoja Euroopan unionissa ja kansainvälisen kaupan tasolla. Arvoisa komission jäsen, tämän vuoksi katson kollegojeni kanssa, että tarvitsemme välineitä, jotka estävät kolmivaiheisen kaupan Brasilian kaltaisten kilpailevien valtioiden, köyhien maiden ja Euroopan unionin kesken. Meidän on valvottava tällaista kauppaa, joka on parhaillaan yleistymässä niin yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän kuin sokerin uuden markkinajärjestelyn yhteydessä.
Kolmanneksi haluan kiinnittää huomionne vaikeuksiin, joita ilmenee parhaillaan yhteisön sokerimarkkinoilla. Tietojeni mukaan Euroopan unionin sokeriylijäämä on noin 850 000 tonnia viime vuoteen verrattuna. Vaikuttaa siltä, että nämä varastot ovat seurausta saatavilla olevien varastojen ja tiettyjen jäsenvaltioiden kulutuksen virheellisestä arvioinnista. Tämä on saanut aikaan poikkeukselliset kauppavirrat. Arvoisa komission jäsen, tässä tilanteessa olisi toteutettava perusteellinen tutkimus tällä hetkellä yhteisön sokerimarkkinoilla vallitsevasta epäloogisesta ratkaisusta sen syiden määrittämiseksi ja ongelman ratkaisemiseksi.
Tämän halusin teille kertoa näistä kolmesta meitä askarruttavasta seikasta. Luovutan loput puheajastani kollegalleni Fruteaulle, joka on tehnyt paljon töitä tämän asian parissa. Hyvät kollegat, pyydän teitä luonnollisesti puheenvuoroni jälkeen hyväksymään päätöslauselman, joka hyväksyttiin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa käytännössä yksimielisesti.
Fruteau (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta hyväksyi 21. helmikuuta 31 äänellä annetuista 35 äänestä yhteisen kannan sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksesta. Näin laaja enemmistö on osoitus saavuttamastamme tasapainosta ja se ilmentää parlamentissa edustettuina olevien poliittisten ryhmien ja kansallisuuksien enemmistön mielipiteitä.
Aihe on monimutkainen. Sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on kansainvälisen talouden kannalta tarpeellinen ja välttämätön. Toisaalta ei pidä kuitenkaan väheksyä alasta riippuvaisten naisten ja miesten asemaa ja tulevaisuutta niin Euroopassa kuin kauppakumppanimaissamme.
Tämän osalta päätöslauselmaluonnoksessa esitetään selkeät yleisperiaatteet: sokerin yhteisen markkinajärjestelyn muokkaaminen maailmankaupan sääntöjen mukaiseksi, sokerialan kilpailukyvyn lisääminen, alalla toimivien riittävän elintason takaaminen – tämä on eräs sosiaalinen tavoite – joko sallimalla heidän säilyttää työpaikkansa tai tarvittaessa uudelleenkoulutuksella ja noudattamalla samalla yhteisön solidaarisuusperiaatetta, jossa otetaan huomioon unionin haavoittuvimmat alueet ja valtiot sekä historialliset kauppakumppanimme, AKT-maat ja vähiten kehittyneet valtiot.
Vastataksemme näihin edellytyksiin meidän on määritettävä neljä keskeistä johtoaihetta, joilla alan tulevaa uudistusta ohjataan.
Totean ensinnäkin aikataulusta, että tulevan uudistuksen on oltava voimassa vuoden 2012 loppuun saakka, jotta alan toimijoilla on mahdollisuus menestyksekkäiden investointien edellyttämiin pitkän ajanjakson tulevaisuudensuunnitelmiin.
Toiseksi hinnanalennukset ja kiintiöiden pienentäminen on rajattava vain välttämättömään Euroopan maanviljelijöiden etujen huomioimiseksi. Tätä on myös täydennettävä todellisia tarpeita vastaavalla korvaustasolla.
Lopuksi haavoittuvien maiden enemmistön kannalta epäreilun ja tuhoisan kiintiöiden siirtojärjestelmän sijaan päätöslauselmassa ehdotetaan erityisen Euroopan unionin hallinnoiman rahaston perustamista talousarvion kannalta neutraalin rahoitusmallin mukaisesti. Tämä auttaisi alan uudelleenjärjestelyn toteuttamisessa.
Neljänneksi maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäsenet ilmaisivat lopultakin vahvan kannatuksensa sellaiselle markkinoiden sääntelyjärjestelmälle, jossa hyödynnetään erityisesti "kaikki paitsi aseet" -aloitteen mukauttamista sokerialalle. Tämän johtoaiheen tavoitteena on säilyttää yhteisen markkinajärjestelyn johdonmukaisuus ja elinkelpoisuus siten, että Euroopan unioni voi edelleen valvoa sokerin tarjontaa markkinoillaan ja vastata samanaikaisesti vähiten kehittyneiden valtioiden toistuviin pyyntöihin, sillä ne tietävät, että laiton kolmivaiheinen kauppa, johon rajaton pääsy Euroopan markkinoille saattaa kannustaa, ei hyödytä mitenkään vähiten kehittyneiden valtioiden taloudellisten ja sosiaalisten rakenteiden kehittämistä.
Lopuksi näiden neljän johtoaiheen lisäksi päätöslauselmaluonnoksessa korostetaan tarvetta ottaa huomioon unionin syrjäisimpien alueiden erityistilanne sekä tarkastella niiden maantieteellisiä ja rakenteellisia rajoitteita ja taloudellisia ja tuotannon kehityksen erityistarpeita. Mietinnössä korostetaan sokeriruo'on viljelyn merkittävää ja korvaamatonta asemaa joillakin näistä alueista ja kannatetaan voimakkaasti merentakaisten maanviljelijöiden mahdollisten tulonmenetysten täydellistä korvaamista sekä vaaditaan yhtä voimakkaasti tärkeiden markkinointiavustusten säilyttämistä.
Hyvät kollegat, koska komission radikaalit toimenpiteet ovat johtaneet työn keskeytymiseen ministerineuvostossa, vain Euroopan parlamentti kykenee tällä hetkellä toimimaan liikkeellepanevana voimana sokerin yhteisen markkinajärjestelyn täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen määrittämisessä. Tämä on mietintömme kunnianhimoinen tavoite, ja katson, että siinä esitetään tasapainoinen, johdonmukainen ja ennakoiva kanta ja pyritään uudistukseen, joka olisi sekä tehokas että solidaarisuuteen perustuva. 
Fischer Boel,
     Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää jäsen Daulia, jäsen Fruteauta sekä maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan jäseniä kaikesta heidän tekemästään työstä. Päätöslauselman laatimisella sekä 30. marraskuuta viime vuonna järjestetyllä kuulemisella on edistetty suuresti sokerin yhteisen markkinajärjestelyn merkittävän uudistuksen valmisteluja. Sallinette minun esittää joitakin alustavia huomautuksia ennen kysymykseenne vastaamista.
Sokerialan uudistus on välttämätön. Kuultuani viime kuukausien aikana asianosaisia minulla on selkeä käsitys siitä, että tämä on yleinen mielipide. Kysymys on siitä "miten pitkälle" ja "kuinka nopeasti" meidän on edettävä. Uskon vilpittömästi, että tarvitsemme kunnianhimoista uudistusta.
Haluan esittää joitakin huomioita päätöslauselmassa esittämistänne pääseikoista.
Hintojen ja kiintiöiden leikkausten osalta olen vakuuttunut siitä, että sokerintuotannolla on tulevaisuus Euroopan unionissa, mutta sen on perustuttava kilpailukykyyn. Meidän on siis hyväksyttävä se, että sokerintuotanto keskittyy alueille, joilla sillä on kestävät pitkän ajanjakson tulevaisuudennäkymät.
Tiedonannossa ehdotetut hinnanalennukset pitävät hintamme reilusti alle maailmanmarkkinahintojen. Olen näin ollen vakuuttunut siitä, että ehdotettu 33 prosentin hinnan alennus ja 2,8 miljoonan kiintiöleikkaukset ovat välttämätön vähimmäismäärä, jotta saisimme aikaan tehokkaan uudistuksen ja tasapainoiset markkinat kansainvälisiä velvoitteitamme noudattaen. Mitä ylimalkaisemmin nyt toimimme, sitä todennäköisemmin joudumme lähitulevaisuudessa toteuttamaan uuden uudistuksen, ja tästä seuraa alalle epävarmuutta.
On selvää, että uudistus pakottaa maanviljelijät ja tuottajat tekemään merkittäviä ja toisinaan vaikeita päätöksiä tulevaisuudestaan alalla. Meidän on tarjottava heille selkeät tulevaisuudennäkymät. Katsonkin tämän vuoksi, että ennakoitavuus on hyvin tärkeää. Olen pannut tarkkaan merkille, että tämä on parlamentinkin huolenaihe. Tämän vuoksi en aio sisällyttää lainsäädäntöehdotukseen ajatusta välivaiheen tarkastelusta kahden tai kolmen vuoden kuluttua. Sen sijaan on valittu pitkän ajanjakson näkymät.
Viljelijät saavat maatilan tulotukijärjestelmässä korvauksen, joka vastaa 60 prosenttia viitehinnan vähennyksestä. Tämä korvaa tulonmenetykset. Aiemmat kokemukset osoittavat, että maatilojen tulonmenetykset eivät vastaa hinnanalennuksia. Tämä pätee varsinkin sokerialalla, koska maanviljelijöiden ei enää tarvitse maksaa tuotantomaksua. Uudistuksen on joka tapauksessa oltava talousarvion kannalta neutraali, mikä rajoittaa korvausastetta. Jos ylitämme 60 prosenttia, muut alat joutuvat maksamaan erotuksen, sillä tällöin niiden suoria tukia vähennetään.
Kiintiöiden siirrosta jäsenvaltioiden välillä totean, että tämä esitetään tiedonannossa yhtenä keskeisenä tekijänä sokerialan uudelleenjärjestelyn toteuttamisessa.
Kiintiöiden siirrot helpottavat tuotannon siirtämistä alueille, joilla tuotantoedellytykset ovat parhaita, ja antavat samalla alueille, jotka eivät ole kilpailukykyisiä, mahdollisuuden luopua kiintiöistään ja sijoittaa tuotot vaihtoehtoiseen taloudellisesti kannattavaan toimintaan. Kiintiöiden siirtoa koskeva huolenne on pantu merkille. Jos tavoitteemme voidaan saavuttaa vaihtoehtoisin keinoin, sitä on tutkittava perusteellisesti. Olen erityisen kiinnostunut päätöslauselmassa esitetyistä ajatuksista, joiden mukaan jäsenvaltiot ja maanviljelijät valvoisivat jossain määrin siirtoa ja perustettaisiin erityinen rahasto. Tutkin parhaillaan näitä ajatuksia. Erityisen rahaston perustaminen on pohdinnoissani merkittävässä asemassa.
Sallikaa minun sanoa suoraan. "Kaikki paitsi aseet" -aloite on yksi kulmakivi kauppasuhteissamme vähiten kehittyneiden maiden kanssa. Se on tulosta Euroopan unionin ennennäkemättömästä yksipuolisesta myönnytyksestä, ja looginen askel, joka kuvastaa sitoumustamme näiden maiden kehitykseen. Antaisimme väärän viestin, jos peruuttaisimme vähiten kehittyneille maille myönnetyt etuudet varsinkin vuonna, jolloin pyrimme saamaan muutkin teollisuusmaat noudattamaan esimerkkiämme ja lisäämään kehitysmaiden pääsyä markkinoille. Vastustan tämän vuoksi "kaikki paitsi aseet" -aloitetta koskevien neuvottelujen uudelleen avaamista. Lisäksi järjestelmä, jossa tuontia säädeltäisiin taloudellisesti kannattavaan hintaan, johtaisi liian pieneen hinnanalennukseen ja olisi näin tehoton. Meidän ei pidä kannustaa kestämättömiä investointeja EU:ssa tai kehitysmaissa.
Tunnustamme, että sokerialan uudistukseen liittyy joitakin mukautuksia kyseisten AKT-maiden sokerialalla, mutta olemme myös ilmaisseet selvästi, että olemme valmiit osallistumaan tähän prosessiin. AKT-maiden kanssa käydään parhaillaan vuoropuhelua komission 24. tammikuuta esittämän toimintasuunnitelman perusteella. Komission aikomus on antaa lopullinen toimintasuunnitelma täydentävistä toimenpiteistä tiedonantona Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuoden 2005 puolivälissä.
Viimeiseksi haluan käsitellä WTO:ta. WTO:n riitojenratkaisuelin antaa lopullisen päätöksensä 28. huhtikuuta 2005. Uudistusehdotuksessamme otetaan asianmukaisesti huomioon tämän tulos, ja näin saatetaan sokerin yhteinen markkinajärjestely nykyisten WTO-velvoitteidemme mukaiseksi.
Lopuksi puhun vielä aikataulusta. Sisäisistä ja ulkoisista syistä katson ehdottoman välttämättömäksi, että sokerialan uudistuksesta päästään sopimukseen viimeistään marraskuuhun mennessä. Itse asiassa nykyinen sokeria koskeva järjestely päättyy 1. heinäkuuta 2006. Alalla on saatava riittävän ajoissa tietoa uudesta sokeria koskevasta järjestelystä, jotta voidaan tehdä yhteistä markkinointivuotta 2006–2007 koskevia päätöksiä. Lisäksi on selkeästi etujemme mukaista kertoa ministerikumppaneillemme WTO:ssa sokerialan uudistuksemme olennaisista tekijöistä ennen joulukuun konferenssia. Muutoin vaarana on, että sokeri pilaa Hongkongin kokouksen kuten puuvilla Cancúnin kokouksen.
Puheenjohtajavaltio Yhdistynyt kuningaskunta on suunnitellut neuvoston keskusteluja, jotta lopulliseen poliittiseen sopimukseen päästäisiin neuvostossa marraskuussa. Jotta pysyisimme tässä aikataulussa, esitän lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kesään mennessä. Tiedän, että voin luottaa yhteistyöhönne, jotta pysymme aikataulussa. 
Deß,
   .  Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan kansapuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän varjoesittelijänä haluan erityisesti kiittää esittelijä Fruteauta ja maatalousvaliokunnan puheenjohtajaa Daulia heidän erinomaisesta yhteistyöstään sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta koskevan päätöslauselmaluonnoksen laadinnassa. Haluan kuitenkin kiittää myös kaikkia muita parlamentin jäseniä, jotka ovat esittäneet rakentavia ehdotuksia, jotta on saatu aikaan tällainen päätöslauselmaehdotus.
Matkoillani ympäri vaalipiiriäni Baijeria sokerijuurikkaan viljelijät kysyvät minulta, miksi on tarpeen uudistaa perin juurin sokerin markkinajärjestelyä, joka on toiminut hyvin kymmenien vuosien ajan. Maanviljelijät ja alan työntekijät ovat hyvin pettyneitä komission 14. heinäkuuta 2004 esittämiin ehdotuksiin. Minä selitän heille, että markkinajärjestelyä on uudistettava, jotta sokerijuurikkaan viljelyä voidaan jatkaa Euroopassa tulevaisuudessakin. Arvoisa komission jäsen, haluamme, että päätöslauselmaehdotuksella turvataan sokerijuurikkaan viljelyn jatkuminen Euroopan unionissa ja sokeriruo'on viljelyn jatkuminen raja-alueilla ja että sokeritehtaat tuottavat edelleen sokeria. Tämä koskee 350 000:ta maanviljelijäperhettä Euroopassa ja 230:tä sokeritehdasta ja niiden lukemattomia työntekijöitä. Komission ehdotukset menevät liian pitkälle; monilla Euroopan alueilla sokerijuurikkaan kestävä kasvatus siirtyisi menneisyyteen eikä sokeriruokoa enää viljeltäisi raja-alueilla. Uudistuksen ainoat edunsaajat olisivat muutamat Brasilian kaltaiset sokerinviljelijämaat, jotka toisin kuin EU:n jäsenvaltiot tuottavat satonsa poikkeuksetta hyvin heikkojen ympäristö- ja sosiaalinormien mukaisesti.
Ympäristöjärjestömme olisivat raivoissaan, jos Euroopassa pumpattaisiin kuiviin kokonaisia jokia maan kastelemiseksi ja jos satoja tuhansia hehtaareja maata poltettaisiin niin, ettei siellä elävillä eläimillä olisi mitään mahdollisuutta paeta liekkejä. Näin tapahtuu Brasilian kaltaisissa valtioissa. Tällainen sokerintuotantotapa ei voi toimia mittatikkuna, johon eurooppalaista sokerintuotantoa verrataan. Väite, jonka mukaan eurooppalaiset kuluttajat hyötyisivät sokerin hinnanalennuksesta, ei innosta minua, sillä vaikka viljan hinta on nyt alle kolmanneksen siitä, mitä se oli 40 vuotta sitten, leivän hinta on moninkertaistunut samana aikana. EU:n maatalousministerien neuvosto kuvasi 18. marraskuuta 1997 pidetyssä istunnossaan Euroopan maanviljelyn monimuotoisia tehtäviä seuraavin sanoin: "Neuvosto katsoo, että Euroopassa harjoitettavan kaupallisen viljelyn on oltava monimuotoista, kestävää, kilpailukykyistä ja koko Euroopan laajuista. Siinä on otettava huomioon maaseutu, säilytettävä luonnonympäristö, panostettava merkittävästi maaseutualueiden elinkelpoisuuteen ja täytettävä kuluttajien tarpeet ja vaatimukset elintarvikkeiden laadun ja turvallisuuden sekä ympäristön ja eläinten suojelun kannalta." Jos haluatte tällaista monimuotoista maanviljelyä Eurooppaan, sitä on vastaavasti suojeltava.
Vaadimme tämän vuoksi, että tuontisokeri on tuotettava samojen sosiaalisten ja ympäristöä koskevien normien mukaisesti kuin EU:ssa tuotettu sokeri. Kehotamme komissiota noudattamaan AKT-maiden vaatimuksia ja pohtimaan sitä, kuinka EU voi tulevaisuudessa jatkaa toimitettujen sokerimäärien hallinnointia soveltamalla tähän tarkoitukseen asetusta osana "kaikki paitsi aseet" -aloitetta. Odotamme myös, että komission lainsäädäntöaloitteeseen sisältyy selkeitä ehdotuksia siitä, kuinka estetään niin kutsuttu kolmivaiheinen kauppa, jota harjoitetaan vähiten kehittyneiden valtioiden kautta.
Lopuksi haluan lisätä, etten halua globaaleja markkinoita, joissa tuotannolta puuttuu ympäristöulottuvuus. En halua globaaleja markkinoita, joilla riistetään ihmisiä ja kokonaisia alueita. Vetoan teihin, jotta päätöslauselmaesitys saa laajan enemmistön tuen, jolloin saamme komission sisällyttämään vaatimuksemme lainsäädäntöehdotukseensa. 
Miguélez Ramos,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kukaan täällä parlamentissa ei kyseenalaista tarvetta uudistaa sokerialaa. Selititte puheenvuorossanne erinomaisen hyvin, miksi tämä on välttämätöntä.
Kyseenalaistamme kuitenkin komission esittämän ehdotuksen, ja nähdäkseni tähän on kaksi merkittävää syytä. Ensinnäkin ehdotuksen mukainen leikkausten jakautuminen Euroopan unionissa ei ole tasapainoinen, vaan raskain taakka kohdistuu epäsuotuisimpiin alueisiin. Toiseksi ehdotuksessa ei taata sitä, että sokerijuurikkaan viljelijöiden tulotaso säilyy. Itse asiassa kotimaassani Espanjassa sen soveltaminen merkitsisi käytännössä 118 000 hehtaarin viljelyalan häviämistä suurelta osin Castilla y Leónissa, Andalucíassa ja Castilla-La Manchassa ja vaikuttaisi noin 23 000 tuottajaan.
Arvoisa komission jäsen, jälleen kerran ongelma on se, että komissio esittää ehdotuksia huolimatta siitä, ettei vaikutusten arvioinnissa ole otettu huomioon näiden hinnanalennusten tai kiintiöiden leikkausten vaikutuksia perheviljelmien tuloihin tai alan työpaikkojen menetyksiin ja sen vaikutuksia kyseisten valtioiden maaseudun elämään.
Arvoisa komission jäsen, katsomme, että hinnanalennusten olisi oltava vähäisempiä, ne olisi toteutettava asteittain ja ne olisi sidottava jatkossakin olennaisilta osin tukeen, jotta vältettäisiin tuotantoalueiden taloudellisen ja sosiaalisen verkoston hajoaminen. Kotimaassani nämä alueet sijaitsevat köyhimmillä alueilla. Lisäksi kiintiöiden pienentäminen olisi aloitettava ylitysmääristä ja vientiin tarkoitetusta tuotannosta, joista on eniten haittaa tämän tuotteen kansainvälisille markkinoille.
Vastustamme täysin – sanon tämän painokkaasti – kiintiöiden siirtämistä jäsenvaltioiden välillä. Katsomme, että tämä menetelmä saisi aikaan tai saattaisi saada aikaan työpaikkojen ja taloudellisen toiminnan siirtymisen Euroopan unionissa, mistä seuraisi mitä suurin epätasapaino vähiten kilpailukykyisissä jäsenvaltioissa ja mistä voisi syntyä vaarallinen ennakkotapaus YMP:n alalla.
Mitä tulee ehdotuksen ulkoiseen ulottuvuuteen, "kaikki paitsi aseet" -aloitteeseen olisi sisällyttävä määrällisiä valvontavälineitä tuontikiintiöille, kuten AKT-maiden osalta jo on käytössä. Tätä vaativat AKT-maiden ja vähiten kehittyneiden maiden edustajat, ja tämä on otettu täysimääräisesti huomioon päätöslauselmassamme.
Arvoisa komission jäsen, lopuksi pyydän teitä ottamaan huomioon erään seikan, jonka ehdotuksen esitelleet kaksi kollegaani Daul ja Fruteau toivat esiin: päätöslauselma on hyväksytty maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa laajalla yksimielisyydellä. Olkaa siis niin ystävällinen ja esittäkää asianmukaisia lainsäädäntöehdotuksia, joissa otetaan huomioon päätöslauselmassa esitetyt huomiot. 
Busk,
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, pyydän EU:n sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn mahdollisimman pikaista uudistusta ja sokerimarkkinoiden täydellisen vapauttamisen valmistelemista. Uudistuksia on valmisteltu jo kauan. Tästä seuraa epävarmuus siitä, kuinka kauan nykyisiä järjestelyjä sovelletaan ja varsinkin siitä, milloin niitä muutetaan. Epävarmuudesta on haittaa eurooppalaisille sokerintuottajille. Olen tämän vuoksi iloinen sokerialan markkinajärjestelyjä koskevasta lopullisesta ratkaisusta.
WTO on ilmaissut kantansa sokerin markkinajärjestelyistä – ja sen kanta on, että meidän olisi tehtävä jotain. Ymmärrän tietenkin, että meidän on odotettava vetoomuksen tulosta seuraavat kaksi kuukautta, mutta meidän on hyväksyttävä sen seuraukset, kun päätös on tehty.
Euroopan sokerintuotanto on sekä tehokasta että kilpailukykyistä. Joitakin muutoksia luonnollisesti seuraa, varsinkin sen osalta, missä tuotantoa tulevaisuudessa on. On kuitenkin hyvin tärkeää, että annamme tuotannolle ja näin ollen myös kiintiöille mahdollisuuden siirtyä sinne, missä tuotanto on parasta ja näin myös halvinta. Tämä on parasta mitä voimme tehdä eurooppalaisille sokerintuottajille, vaikka meidän on toki myös varustettava tuottajat niin, että he voivat kohdata kilpailun maailmanmarkkinoilla. Meidän ei pidä väheksyä "kaikki paitsi aseet" -sopimuksen yhteydessä ilmaistuja huolia tai maailman köyhimpien valtioiden ilmaisemia huolia. Viimeksi mainitut ovat järjestäneet tuotantonsa Euroopan markkinoiden keinotekoisten hintojen mukaan, ja niitä on luonnollisesti autettava tulevan siirtymäajanjakson aikana siirtymään vapaampaan kilpailuun maailmanmarkkinoilla. Siitä ei kuitenkaan ole apua, että pysytään nykyisessä järjestelmässä, jonka turvin ne voivat myydä tuotantonsa keinotekoisen korkeaan hintaan EU:n sisämarkkinoille. Itse asiassa siitä on vain haittaa.
Lopuksi on hyvin tärkeää, että varmistamme, että kaikissa maailman valtioissa poistetaan sokerintuotannon tuki, jotta kilpailu vapailla ja tasapuolisilla markkinoilla on mahdollista. Meidän on tietenkin myös vaadittava, että tuontisokeri on tuotettu samojen sosiaalisten ja ympäristöä koskevien normien mukaisesti, jotka ovat käytössä Euroopassa. 
Graefe zu Baringdorf,
   .  Arvoisa puhemies, komission jäsen puhui uudistuksen tarpeesta, ja olen hänen kanssaan samaa mieltä. Sokeriteollisuus on itse aiheuttanut sokerin yhteisen markkinajärjestelyn rappeutumisen, sillä se oli suuntautunut AKT-maista peräisin olevan sokerin kulutukseen ja etuoikeutettuun pääsyyn markkinoille. Tästä muodostui tilanne, jossa myös C-sokeria myytiin maailmanmarkkinoilla polkuhintaan ja jossa AKT-maista tuotua sokeria ohjattiin uudelleen vientiin, mistä aiheutui talousarvioon 1,5 miljardin lisämenot.
Sanotte tosin, että haluatte leikata määriä 1,8 miljoonaa tonnia. Jos otamme mukaan C-sokerin, leikkauksen on oltava jotakin 4 ja 5 miljoonan tonnin väliltä, ja se päätyy maailmanmarkkinoille. Tästä seuraa, että meidän on pikemminkin vähennettävä määriä kuin alennettava hintaa. Hyväksymme hinnanalennuksen, mutta jos ehdotatte 33:a prosenttia ilman kiintiötä vähiten kehittyneille maille – mikä ei ole nykyisten sääntöjen vastaista, mutta estää yksinkertaisesti sen, että niistä tulisi kauttakulkuvaltioita – ei tämä 33 prosenttia ole tarpeeksi, sillä näissäkin oloissa monikansalliset yritykset käyttävät kyseisiä valtioita kauttakulkuun myydäkseen sokerinsa polkumyyntihintaan takaisin Euroopan unioniin. Tästä seuraa, että hintoja on alennettava uudelleen, jotta tämä ei olisi houkuttelevaa, joten olisi parempi, jos kutsuisitte tätä suoraan vapauttamiseksi ilman kiertelyä ja kaartelua.
Jos haluatte säilyttää markkinajärjestelyn, teidän on puututtava ongelman ytimeen, toisin sanoen määriin eikä hintoihin. Vastustan voimakkaasti tukipalkkioiden maksamista määrien vähentämisestä, sillä se on mielestäni kilpailun vääristämistä, josta sokeriteollisuuden on itse kannettava vastuu. Näiden 1,3 tai 1,5 miljardin euron maksamisessa tukipalkkioina ei ole järkeä eikä siitä ole hyötyä maanviljelijöille – ne nielaistaan, eikä niistä ole hyötyä maatiloille. Sen sijaan sokeriala olisi järjestettävä siten, että sokerinviljely on tuottoisaa. Näin ei tapahdu C-sokerin osalta, ja tämän vuoksi C-sokeria ei pidä enää päästää maailmanmarkkinoille. Maanviljelijät voivat tehdä sillä mitä haluavat – siis mitä vain, paitsi myydä sitä polkuhintaan maailmanmarkkinoilla. Näin meidän on toimittava, ja ne 1,3 miljardia euroa, joita ei makseta tukipalkkioina, on osoitettava maaseudun talouden kehittämisrahastoon sekä vähiten kehittyneiden maiden ja AKT-maiden tuotannon monipuolistamiseen, jotta niiden talous voisi kehittyä. Ei ole myöskään mitään järkeä myöntää näille maille korvauksia, sillä jos niille maksetaan korvauksia siitä, etteivät ne enää saa tuloja sokerista, millä ne sitten rahoittavat talouskehityksensä? Me annamme rahaa näihin maihin, ja meidän on pantava se tuottamaan – ei maksamalla korvauksia vaan käynnistämällä talouskehitys, tekemällä ne riippuvaiseksi muusta kuin sokerista, jotta ne voivat ansaita rahaa toimittamalla sokeria Euroopan unioniin etuisuuskohteluineen ja kiintiöineen, siten että samalla mahdollistetaan niiden omavaraisuus ja edistetään maaseudun kehitystä käsiteollisuuden ja tekniikan aloilla. Noudattaisimme ennakoivaa strategiaa, jos käyttäisimme sokerin markkinajärjestelyä apuna pyrittäessä laatimaan kehitysstrategiaa ja maailmankaupan välttämättömien perusmuotojen tarkastelemiseen. Vapauttamissuuntauksia on kaikissa poliittisissa ryhmissämme. Se käy ilmi tarkistuksista, myös oman ryhmäni esittämistä tarkistuksista. Arvoisa komission jäsen Fischer Boel, kenties tahtomattakin te teette myönnytyksiä näille suuntauksille, kun joudutte ottamaan seuraavan askeleen viiden vuoden kuluessa, jolloin sokerin markkinajärjestelystä on perimmiltään luovuttava. 
Manolakou,
   . – Arvoisa puhemies, komission ehdotus uudeksi sokeriasetukseksi sekä komission jäsenen tänään antamat lausunnot liittyvät periaatteessa YMP:n uudistukseen – vaikka hän ei sitä myöntäisikään – ja luonnollisesti myös maatalousmenojen leikkauksiin.
Ehdotettu kiintiöiden ja hintojen leikkaus 33 prosentilla sekä interventiojärjestelmän ja interventiohintojen lakkauttaminen saa aikaan työttömyyttä pienillä ja keskikokoisilla maatiloilla sekä sokeritehtaissa. Hintojen jyrkkä lasku ja kiintiöiden leikkaukset heikentävät sokerijuurikkaan tuottajien tuloja ja pakottavat nämä luopumaan maanviljelystä, eikä heille jää muuta keinoa selviytyä kuin työttömyyskorvaus. Samaan aikaan sokeritehtaat, jotka eivät ole taloudellisesti elinkelpoisia – ja niitä on suhteellisen paljon – suljetaan, ja kokonaisia alueita hylätään niin Pohjois-Kreikassa ja Ranskan Calais'ssa kuin muissakin valtioissa.
Kreikassa tehtaiden sulkeminen merkitsee kuolleita kaupunkeja ja vieläpä kuolleita kaupunkeja syrjäisillä alueilla. Tuonti kuitenkin lisääntyy. Tuontisokeri on kuitenkin halvempaa vain sitä raaka-aineena käyttävälle teollisuudelle, ei kuluttajille, jotka eivät koskaan maksa vähemmän mistään tuotteesta, vaikka hinnat laskisivat. Myös sokerijuurikkaan tuottajat niissä valtioissa, joiden kanssa Euroopan unionilla on sopimuksia etuuskohtelusta, häviäisivät, sillä EU toisi sokeria alhaisempaan hintaan. On siis tekopyhää väittää, että köyhät valtiot hyötyisivät.
Todellinen syy näihin muutoksiin on maatalousbudjetin jyrkkä leikkaus, jotta sitä voidaan käyttää muihin sortaviin ja taantumuksellisiin toimintatapoihin ja jotta voidaan suosia vientiä Euroopan teollisista monopoleista Brasiliaan, Intiaan ja muuallekin uhraten näin sokerijuurikkaan tuottajat ja alan työntekijät, jotka liittyvät työttömien riveihin.
Vähäiset parannukset ja vähäiset muutokset yhdistettyinä rajallisiin ja vähäiseen tukeen, korvauksiin ja varoihin eivät muuta ehdotetun asetuksen henkeä tai tavoitetta. Ne eivät ole ratkaisu. Ainoa ratkaisu on maanviljelijöiden ja työntekijöiden koordinoitu taistelu tämän maatalouden ja ruohonjuuritason vastaisen politiikan muuttamiseksi. 
Batten,
    Arvoisa puhemies, sokerin ylituotanto on jälleen yksi merkki moraalisesti tuomittavasta yhteisestä maatalouspolitiikasta, jossa tiettyjä tuottajia suojellaan poliittisista syistä ja kuluttajia rangaistaan samoista poliittisista syistä. Ranskassa tuotetaan sokeria 160 prosenttia verrattuna kotimaan tarpeisiin, ja ylimäärä myydään polkuhinnoin kehitysmaihin. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tuotetaan 50 prosenttia omista tarpeista, ja maahan tuodaan loput Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioista.
Brittiläiset sokerintuottajat toimivat vastuullisesti, eivätkä ole syypäitä ongelmaan. He kärsivät harkitsemattomista niin kutsutuista uudistuksista. Todellinen uudistus on Britanniassa mahdollinen vasta, kun irtaudumme yhteisestä maatalouspolitiikasta ja koko Euroopan unionista.
Brittiläisille sokerintuottajille on jäänyt karvas maku tästä päätöslauselmasta, ja monet ovat kirjoittaneet minulle ja kollegoilleni. Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue äänestää päätöslauselmaa ja sen tarkistuksia vastaan, sillä ne ovat haitallisia brittiläisille sokerintuottajille. 
Berlato,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, C-sokeria koskevaa järjestelyä on epäilemättä uudistettava, osittain WTO:n viimeaikaisen kehityksen vuoksi, mutta katsomme, että tämän olisi sisällyttävä YMP:n yleisen uudistuksen pääkohtiin. Tämä tarkoittaa tarvittavien muutosten tekemistä kuitenkaan unohtamatta olennaista tavoitetta, joka on alan säilyttäminen kansainvälisesti kilpailukykyisenä keskipitkällä ja pitkällä ajanjaksolla.
Tämän sijaan vaikutelmamme on, että Euroopan komissio, joka noudattaa kansainvälisten sopimusten ja vapaakauppajärjestelyjen asettamia velvoitteita leikata tuotantoa, aikoo uhrata tiettyjä tuotantoalueita, jotka ovat usein kaikkein heikoimpia. Tätä helpottaa komission suunnittelema mekanismi, jossa jäsenvaltiot voivat ostaa toisiltaan kiintiöitä.
Monien eurooppalaisten sokeritehtaiden sulkeminen ja hylkääminen ja monien maatalousyritysten siirtyminen pois sokerijuurikkaan tuotannosta vahvistavat, että kilpailupaine kasvaa jatkuvasti tuotettujen määrien takuuhintojen tosiasiallisen laskun seurauksena.
Lopuksi, Euroopan komission ehdottamat toimenpiteet on todellakin katsottava täysin tuomittaviksi, sillä mittapuuna käytettyjen interventiohintojen liiallinen lasku, merkittävä pudotus sokerijuurikkaan hinnoissa, osittainen 60 prosentin korvaus ja yksityisen varastoinnin käyttöönotto vaarantavat todella sokerijuurikasalan selviytymisen.
Katsomme, että tulevan lakiehdotuksen olisi sen sijaan perustuttava kiintiöihin ja takuuhintoihin, jotka liitettäisiin todellisiin kansallisiin tuotantokiintiöihin. Ehdotuksella olisi myös suojeltava Euroopan yhtenäismarkkinoita siten, että otetaan käyttöön tuontirajoituksia. Siinä olisi otettava käyttöön entistä tehokkaampia tullisääntöjä tuotteiden alkuperän varmistamiseksi, pienennettävä kiintiöitä tasolle, joka riittäisi kattamaan sisäisen kulutuksen, ja otettava käyttöön tai säilytettävä toimenpiteitä rakenteellisten eroavaisuuksien pienentämiseksi – esimerkiksi sallimalla valtiontuki unionin kaikkein epäedullisemmassa asemassa olevien alueiden maanviljelijöiden etujen suojaamiseksi, millä taataan monimuotoisen maanviljelyn säilyminen kaikkialla Euroopan alueella. 
Baco (NI ).
    Arvoisa komission jäsen, olen kanssanne samaa mieltä siitä, että analyysien mukaan ainoa mahdollisuutemme on markkinoiden vahvistaminen myös sokerialalla. Kuten täällä on todettu, tärkein asia on kuitenkin valvoa erilaisten hyötynäkökohtien valtavaa kirjoa, jotka koskevat tuhansia nykyisten säännösten mukaisista markkinoista tällä hetkellä voittoa saavia henkilöitä. Minusta meidän on Euroopan parlamentissa pohdittava ensisijaisesti sitä, alistummeko näiden hyötynäkökohtien edessä vai onko meidän Euroopan unionin korkeimpana poliittisena elimenä päätettävä periaatteessa siitä, onko perustavaa laatua olevien markkina-arvojen päästävä voitolle sokerialan uudistuksessa vai onko byrokraattisten periaatteiden annettava jäädä vallalle.
Arvoisa komission jäsen, tänään kuulun niihin, joiden mukaan päätöslauselmassa halutaan asettaa etusijalle markkinoiden entistä suurempi vaikutus sokerialan uudistuksessa, ja tämän vuoksi myös minä kannatan ehdotusta. Henkilökohtaisesti en katso tarpeelliseksi keskustella tähän liittyvien menettelyjen erityisestä valmistelusta, sillä tämä on pikemminkin tekninen kuin poliittinen ongelma.
Lopuksi haluan vakuuttaa, että kannatamme ajatusta, jonka mukaan vain aidompi kilpailu Euroopan markkinoilla, sokerimarkkinat mukaan luettuina, auttaa meitä säilyttämään kilpailukykymme dynaamisilla ja kehittyvillä maailmanmarkkinoilla. 
Schierhuber (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olemme kaikki tietoisia siitä, että yhteiskunta on viime vuosina alkanut esittää maanviljelylle aivan uudenlaisia vaateita, enkä näin sanoessani tarkoita pelkästään YMP:n uudistusta ja nykyisiä WTO-neuvotteluja.
Jos näihin vaateisiin on määrä vastata kaikilla aloilla, on ymmärrettävää, että sokerin yhteistä markkinajärjestelyä on uudistettava. Arvoisa komission jäsen, näin ollen politiikan tehtävänä on luoda reilut puite-edellytykset, jotta maanviljelijät voivat edelleen tuottaa sokeria Euroopan unionissa kestävällä, taloudellisella ja sosiaalisesti hyväksyttävällä tavalla.
Komission heinäkuussa 2004 esittämässä sokerialan uudistusta koskevassa tiedonannossa omaksuttu lähestymistapa tuo kuitenkin syvällisiä vaikutuksia ja muutoksia sokerin nykyiseen markkinajärjestelyyn. Vaikka parlamentin maatalousvaliokunta ei vastustakaan uudistusta, päätöslauselmaesityksessämme ajetaan vaatimattomampaa lähestymistapaa. Tuomitsemme komission alun perin suunnittelemat kiintiöiden siirrot, koska uskomme, että kiintiöiden on edelleen kuuluttava tuottajille, toisin sanoen maanviljelijöille.
Katsomme myös, että suunnitellut hinta- ja kiintiöleikkaukset saavat aikaan merkittäviä tulon menetyksiä ja ettemme voi jättää huomioimatta myöskään vaihtoehtoisia toimia, joihin liittyy paljon mahdollisuuksia varsinkin biopolttoaineiden alalla. Maanviljelijöillämme on odotettavissa tulonmenetyksiä, ja heidän on saatava niiden mukaiset korvaukset.
Arvoisa komission jäsen, luotan siihen, että parlamentti kannattaa tänään toimitettavassa äänestyksessä maatalousvaliokunnan yli puoluerajojen aikaan saamaa kompromissia, joka on hienosti saatu ajettua läpi, ja toivon todellakin, että komissio kuuntelee sen viestejä, kun on aika esittää lainsäädäntöehdotuksia. Arvoisa komission jäsen, kannatamme sokerialan uudistusta, mutta se on toteutettava ymmärryksellä. 
Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen Fischer Boel, sokerimarkkinat voidaan mieltää viimeiseksi mohikaaniksi puhuttaessa tuotteista, joiden markkinajärjestelyä ei ole viime vuosina uudistettu ja jotka ovat tähän mennessä välttäneet uuden yhteisen maatalouspolitiikan järkeilyt.
Minkä suuntaisia komission lainsäädäntöehdotusten olisi oltava? Ensinnäkin niillä olisi taattava, että kaikkia sokerin tuotantoalueita kohdellaan tasavertaisesti. Toiseksi, niissä olisi sovellettava uudistetun YMP:n järkeilyjä uusiin toimenpiteisiin. Kolmanneksi niiden olisi ilmennettävä Euroopan unionin kansainvälistä solidaarisuutta kehitysmaita kohtaan.
Edellä esitetyn perusteella suhtaudun erityisen kielteisesti seuraaviin seikkoihin komission tiedonannossa:
Ensinnäkin sokerijuurikkaan tuottajien tuotantotuen leikkauksista aiheutuvia tulonmenetyksiä ei korvata. Kun YMP:ta uudistettiin viljan ja lihan tuotannon osalta, korvaukset kattoivat 90 prosenttia suoran tuen vähennyksistä, kun ne sokerin osalta kattavat vain 60 prosenttia.
Toiseksi Euroopan komission ehdottama kiintiöiden siirto jäsenvaltioiden kesken johtaa tuotannon keskittymiseen vain tietyille alueille.
Kolmanneksi järjestelyn ulkoiset näkökohdat edellyttävät erityisen huolellista harkintaa. Tarkemmin sanottuna sokerialan sitoumukset eivät saa ylittää WTO:n puitteissa täysin välttämättömiä rajoja. Myös uudistuksen taloudellisia ja sosiaalisia vaikutuksia vähiten kehittyneissä maissa on käsiteltävä hienotunteisesti ja tehokkaasti kehitysmaiden itsensä tekemien valintojen perusteella.
Lopuksi katson, että olisi selvennettävä ja korostettava, että kiintiöt kuuluvat tuottajille, ja ettei kolmansien maiden tuottajien korvauksia voida rahoittaa maatalouden sosiaalirahastosta. 
Virrankoski (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, käsittelyssä oleva sokeriuudistus on jatkoa maatalouspolitiikan reformille. Sen keskeinen sisältö on hinnanalennus, lähes 40 prosenttia, sekä kiintiöiden leikkaus. Kyseessä olisi karkeasti arvioiden noin 2,5 miljardin euron hinnanalennus. Koska teollisuus käyttää sokerista valtaosan eli noin 75 prosenttia, hinnanalennus tuskin näkyisi teollisuustuotteiden kuluttajahinnoissa, vaan se koituisi lähinnä alan teollisuuden hyväksi.
Sokerialan uudistuksessa on eräs piirre, jota ei ole aikaisemmin maatalousreformeissa ollut. Olennaista olisi, että sokerin tuotantokiintiöitä voisi siirtää maasta toiseen. Tällöin on selkeästi nähtävissä, että sokerintuotanto siirrettäisiin parhaille viljelyalueille ja se loppuisi luonnonolosuhteiltaan epäedullisimmissa maissa. EU:n budjetille tästä ei olisi mitään hyötyä. Tällainen ratkaisu olisi vaarallinen ennakkotapaus. Vetoan hartaasti teihin, arvoisa komission jäsen, että tällaista epäsolidaarista kohtelua jäsenmaiden välillä ei toteutettaisi. Panin ilolla merkille, että avauspuheessanne olitte valmis tarkastelemaan tätä yksityiskohtaa uudelleen. 
Auken (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä pitäytymisestä sokerimarkkinoiden uudistuksessa, olipa se kuinka vaatimaton tahansa. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan päätöslauselma on kuitenkin järkyttävä, ainakin jos globaalilla solidaarisuudella on mitään asemaa poliittisessa elämässä. Maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunta uskoo, että sokerintuotantoa EU:ssa ja mieluiten koko maailmassa olisi säänneltävä kiintiöin. Tämä on äärettömän omituinen näkökanta. Sokerin tuotanto olisi sen sijaan vapautettava. Valiokunta nyökkää muutaman kerran kohteliaasti kehitysmaiden suuntaan, mutta on täysin ilmeistä, että se on pääasiassa huolestunut sokerin tuotannosta EU:ssa. Emme auta esimerkiksi brasilialaisia köyhiä maataloustyöntekijöitä heikentämällä vientiolosuhteita. Jos markkinat avattaisiin, on mahdollista, että suuri osa voitoista menisi maanomistajille, mutta ei voida väittää, että tällainen avautuminen olisi suoraan taloudellisesti haitallista maataloustyöntekijöille. Lisäksi EU:ssa puolet tuesta menee sokeriteollisuudelle.
Jos todella halutaan tehdä jotain rakentavaa köyhien sokerintuottajavaltioiden hyväksi, olisi vahvistettava Kansainvälistä työjärjestöä (ILO) ja Brasiliassa tuettava myös presidentti Lulaa. Brasiliassa voitaisiin ehdottaa neuvotteluja hallituksen kanssa, jotta varmistettaisiin se, että viljelmillä noudatetaan ILO:n vaatimuksia. Kiintiöiden asettaminen ja EU:n sosiaalisten ja ympäristöä koskevien normien soveltaminen kaikissa muissa valtioissa olisi "kaikki paitsi aseet" -aloitteen vastaista, sillä sen mukaan vuoteen 2009 mennessä vähiten kehittyneiden maiden on voitava myydä sokeria vapaasti EU:hun. Kehitysmaiden osalta esitetty huoli on tyhjää. Tämä käy ilmi myös siitä, että vientituesta EU:lle aiheutuva säästö käytetään tulojen varmistamiseen eikä kehitysmaille.
Sokerin käyttöä polttoaineena koskeva ehdotus on epäasiallinen. Kannatan kaikkia sosialidemokraattisen ryhmän tarkistuksia ja katson, että muidenkin olisi tehtävä niin kehitysmaiden, maanviljelyn ja EU:n parhaaksi. 
Henin (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, WTO:n eräänlaisen valjun kompromissin vuoksi olemme valmistautumassa viskaamaan kymmeniä tuhansia työntekijöitä kadulle, sulkemaan kymmeniä yrityksiä, lyömään tuhoisan iskun Euroopan maataloudelle ja kyseenalaistamaan monien valtioiden kehityksen.
Kuka tästä uudistuksesta kuitenkaan hyötyy? Maanviljelijätkö? Kuka voisi uskoa näin tyhmää ajatusta, kun ilmoitetaan tulonmenetysten kokonaismäärän olevan 50 prosenttia? Hyötyvätkö siitä sitten kuluttajat? Tätä on todella vaikea uskoa, sillä tuottajahintojen lasku ei ole koskaan vaikuttanut kotitalouksien ostovoimaan. Entäpä sitten eteläisen pallonpuoliskon pienet tuottajat? Kokemuksemme kahvin markkinoista ja sokerintuotannosta Brasiliassa eivät todellakaan ole vakuuttavia.
Toisaalta elintarviketeollisuuden suurilla monikansallisilla yhtiöillä on aihetta juhlaan. Kiitos komission ja WTO:n ne voivat pakottaa entistä enemmän lapsia töihin sokeriruokoviljelmille. Ne voivat riistää vielä vähän enemmän kärsiviä miehiä ja naisia, joille maksetaan usein alle 100 dollaria kuussa. Ne voivat seurata voittojensa kasvavan valtavasti sosiaalisen katastrofin kustannuksella.
Uudistus aiheuttaa myös valtavasti pelkoa syrjäisimmillä alueilla. Ryhmämme vieraili hiljattain Réunionissa jäsen Vergesin kutsusta. Saimme nähdä omin silmin, minkä laajuinen katastrofi uudistus oli saarelle.
Täysien korvausten lisäksi on ilmennyt myös johdonmukaisuutta koskeva ongelma. Huolimatta siitä, että yli 40 vuoden ajan suurin osa Euroopan unionin investoinneista on ohjattu sokeriruokoalan kehitykseen ja siitä, että tämä ala muodostaa kolmanneksen maatalouden tuotannosta, 25 prosenttia sähkön tuotannosta ja kolme neljäsosaa viennistä, nyt ehdotetaan koko strategisen kehitystoimen asettamista kyseenalaiseksi ilman mitään vaihtoehtoista mahdollisuutta selvitä seurauksista.
Meidän on ymmärrettävä tämän uudistuksen vaikutusten koko ulottuvuus. Jäsen Vergesin pyynnöstä ryhmämme pyytää komissiota toimittamaan parlamentille vaikutusten arvioinnin ja arvioimaan etenkin sosiaalisia vaikutuksia osalta syrjäisten alueiden todelliseen tilanteeseen. Haluaisimme samanlaisen selvityksen myös Euroopan tasolta.
Arvoisa puhemies, lopuksi haluan sanoa, että olemme vakuuttuneita siitä, että muitakin mahdollisuuksia on olemassa sokerimarkkinoiden tosiasiallisen sääntelyn osalta, jota Euroopan olisi edistettävä. 
Tomczak (IND/DEM ).
   Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, ehdotettu sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistus on ristiriidassa yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteiden kanssa, nimittäin maanviljelijöiden riittävän elintason takaamisen ja maatalouden kestävän kehityksen kanssa. Se on myös ristiriidassa Lissabonin strategian kanssa. Ehdotusta sekä A- että B-kiintiöiden pienentämisestä ei voida hyväksyä. Sen vaikutukset olisivat voimakkaimmat uusissa jäsenvaltioissa ja erityisesti Puolassa, jossa alaa on leikattu jo rankasti viime vuosina ja jossa on jäljellä enää 43 aiemmista 78 sokerintuotantolaitoksesta. Nykyaikaistamiseen ei ole investoitu. Sen sijaan työntekijöitä on tuomittu työttömyyteen ja kuluttajat maksavat sokerista entistä enemmän, eivät vähemmän. On olemassa todellinen uhka, että sokerintuotanto keskittyy vain muutamiin laitoksiin, kun kiintiöitä siirretään jäsenvaltioiden kesken. Tämän seurauksena sokeria tuotettaisiin alueilla, joilla maanviljely on kaikkein kalleinta. On myös väärin väittää, että suurempien sokerimäärien tuominen köyhimmistä valtioista unioniin parantaisi niiden taloudellista tilannetta. Päinvastoin, voittoa saavat vain keinottelijat ja kaupalliset yritykset. EU:n veronmaksajat ja maanviljelijät myös Puolassa joutuvat maksamaan tästä. Puolasta tulee sokerin tuojamaa, kun se on aiemmin ollut yksi pääasiallisista tuottajista. Komission sokerimarkkinoiden uudistusehdotus saa aikaan jo nyt kilpailijoitaan nielevien suurten yritysten monopolin. Tätä edistetään kiintiöleikkauksilla ja niin kutsutuilla hintojen siirtymävaiheen alennuksilla, jotka ovat polkuhintojen tasolla. Vaikuttaa siltä, että yhteinen maatalouspolitiikka on yhteinen vain valituille, ja se on vaarallista. Paljon kiitoksia. 
Aylward (UEN ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, kuten tiedätte, olen käyttänyt hyväkseni jokaisen mahdollisuuden käsitellä sokeriteollisuuden asiaa parlamentissa.
Sokerijuurikkaan viljelyllä ja sokerin jalostuksella on kotimaassani pitkät perinteet, jotka ulottuvat aina 80 vuoden taakse. Komission aiemmin hyväksymä vaikutusten arviointi osoittaa, että Irlanti on sokerin ja sokerijuurikkaan hinnanalennusten kannalta yksi erityisen haavoittuvista valtioista. Hintojen ja kiintiöiden leikkausta koskeva ehdotus tekisi sokerijuurikkaan viljelystä kannattamatonta Irlannissa korvauksista huolimatta. Nykyisessä muodossaan ehdotukset olisivat tuhoisia Irlannin teollisuudelle niin tuotannon kuin jalostuksenkin kannalta ja uhka kohdistuisi suoraan 3 800:aan tällä hetkellä sokerijuurikasta kasvattavaan maanviljelijään.
Valmistusalalla teollisuus on aiemmin tarjonnut merkittävät työllistämismahdollisuudet sokerin tuotantolaitoksissa ja tukenut työllisyyttä muussa alan teollisuudessa. Joitakin näistä työpaikoista on jo menetetty. Carlowin tehdas vaalipiirissäni on ilmoittanut lopettamisesta kaikkine siihen liittyvine sosiaalisine ja taloudellisine ongelmineen. Sokerialan epävarma tulevaisuus on mielestäni vaikuttanut vahvasti tehtaan sulkemiseen. Euroopan komission alkuperäiset uudistusajatukset ovat jo kaataneet ensimmäiset uhrinsa, eikä tätä voida hyväksyä. Tämän näkemyksen ilmaisivat myös kymmenen jäsenvaltion, Irlanti mukaan luettuna, maatalousministerit yhteisessä esityksessään maataloudesta vastaavalle komission jäsenelle.
Tiedämme kaikki, että nykyjärjestelyä on uudistettava. Uudistuksella olisi kuitenkin pyrittävä säilyttämään sokerijuurikkaan viljelyn ja sokerin tuotannon jakautuminen koko Euroopan unionin alueella. Uudistuksen olisi perustuttava seuraaviin periaatteisiin. Ensinnäkin olisi perustettava kolmansista maista peräisin olevaa tuontia koskeva järjestelmä, jolla taattaisiin ennakoitavat ja säännölliset tuontimäärät. Toiseksi hinnanalennusten olisi oltava merkittävästi vähäisempiä kuin mitä nyt ehdotetaan ja ne olisi pantava täytäntöön vaiheittain. Kolmanneksi kiintiöleikkausten vaikutusten olisi kohdistuttava pääasiassa jäsenvaltioihin, jotka ovat sokerin nettoviejiä. Kiintiöiden siirtoa jäsenvaltioiden kesken ei pitäisi sallia.
Viime päivinä komissio on hyväksynyt valmisteverohelpotuksen Irlannissa toteutettavalle bioetanolia koskevalle kokeiluhankkeelle, jossa hyödynnetään rapsinsiemenöljyä, ja suhtaudun tähän hyvin myönteisesti. Muutama vuosi sitten Irlannin sokerinjalostusala tilasi toteutettavuustutkimuksen, joka koski bioetanolin valmistusta ylijäämäisestä sokerijuurikkaasta. Ylijäämäsokerijuurikkaalla ei ole juurikaan arvoa tuottajille, ja etanolitehdas tarjoaisi vaihtoehtoisen menekkitien merkittävälle määrälle ylijäämäjuurikasta. Sen lisäksi, että bioetanolista on ilmeistä hyötyä vaihtoehtoisena energialähteenä ja että se on omiaan edistämään puhtaamman ympäristön syntymistä, jotkin sen valmistuksen sivutuotteet voivat myös olla arvokkaita lannoitteissa ja eläinten rehuissa. Arvoisa komission jäsen, tiedän, että olette samaa mieltä, ja olette sanonut sen aiemmassa vastauksessanne.
Sokerialan nykyisen uudistusprosessin vuoksi kaikkien asianosaisten hallitusten, kaikkien komission tätä käsittelevien pääosastojen sekä kaupallisen alan on aika toimia ja tarkastella vakavasti uudelleen mahdollisuutta kehittää sokeriin perustuvaa bioetanoliteollisuutta. Brasiliassa tuhotaan sademetsää, jotta voidaan kasvattaa sokeria, jota kukaan ei halua, joten siellä voitaisiin sen sijaan tuottaa sokeriin perustuvaa bioetanolia. Tämä on mahdollista, tekniikka on olemassa.
Arvoisa komission jäsen, vetoan teihin jälleen, jotta tarkastelisitte uudelleen ehdotuksianne ja tulisitte sitten takaisin ja ottaisitte huomioon edustamanne kansalaiset. 
Masiel (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kansallisten rajoitusten järjestelmä luo Euroopan sokerimarkkinoille epäreilua jakautumista. Siitä on etua monikansallisille yhtiöille ja sokerimonopoleille. Yritykset tuottavat valtavia voittoja yksittäisten kuluttajien ja tuottajien kustannuksella. Kaikesta huolimatta sokerimarkkinoiden yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta on lähestyttävä hyvin varovaisesti.
Jäsen Daulin ja jäsen Fruteaun päätöslauselmaesitys on hyvin tasapainoinen ja siinä otetaan huomioon kaikkien asianosaisten edut. Siinä kiinnitetään perustellusti huomiota uusien jäsenvaltioiden vaikeuksiin tuotantokiintiöiden leikkausten jälkeen. Sokerimarkkinoiden tulevassa uudistuksessa on säilytettävä tuotanto ja korvattava maanviljelijöille ja sokeritehtaiden työntekijöille täysimääräisesti näiden tulonmenetykset ja taattava heille riittävä elintaso. 

Parish (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, vuoden 2005 alku merkitsee EU:n uuden YMP:n uudistusten täytäntöönpanoa. YMP:n uudistukset edellyttävät, että eurooppalaisista maanviljelijöistä tulee entistä kilpailukykyisempiä ja tehokkaampia samalla kun säilytetään kestävät, ympäristölle ystävälliset viljelykäytännöt.
Maatilan tulotuki edellyttää, että viljelijät tuottavat markkinoiden vaatimia tuotteita. Sokerijärjestelyä on näin ollen uudistettava, jotta se olisi uuden maatalouspolitiikkamme mukaista. Suhtaudun myönteisesti Euroopan komission tiedonantoon, jolla pyritään poistamaan EU:n sokerin markkinajärjestelyn kauppaa vääristävät tuet.
Monilla aloilla tarvitaan kuitenkin vielä parannuksia. Sokerin hinnat Euroopassa ovat lähes kolminkertaiset verrattuina maailmanmarkkinahintoihin, ja näitä keinotekoisen korkeita hintoja on laskettava. Sokerimarkkinoiden täydellisellä vapauttamisella olisi samaan aikaan kuitenkin kielteisiä vaikutuksia niin Euroopan sokeriteollisuudelle kuin myös Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioille ja vähiten kehittyneille valtioille.
Merkittävä hinnanleikkaus asettaisi AKT-maat ja vähiten kehittyneet valtiot kilpailullisesti epäedulliseen asemaan suhteessa valtioihin, jotka pystyvät tuottamaan sokeria hyvin alhaiseen hintaan, kuten Brasilia. Oxfam on valittanut, että esteetön vapauttaminen olisi haitallista kaikkein haavoittuvimmille maille. Brasilian tuotannon laajeneminen tapahtuisi myös tuhansien sademetsä- ja savannieekkerien kustannuksella, ja näiden luonnon moninaisuus ja villieläimet ovat hyvin arvokkaita.
Sokerin markkinajärjestely on toteutettava YMP:n uudistusten mukaisesti, ja meidän on luovuttava C-kiintiöstä, jonka uskon WTO:n katsovan laittomaksi. Kiintiöleikkauksia tehtäessä toimien olisi ensin kohdistuttava B-kiintiöön, sillä tämä kiintiö suuntautuu vientiin maailmanmarkkinoille ja vääristää näin kauppaa. Meidän on noudatettava vahvistamiamme YMP:n periaatteita.
Jotta EU:n sokerintuotanto olisi kilpailukykyistä, on kiintiöitä siirrettävä jäsenvaltioiden kesken, jotta EU:n tehokkaammat alueet voivat...
Van den Berg (PSE ).
    Arvoisa puhemies, saanen esittää väliin oman hieman erilaisen näkökulmani. Olen eri mieltä päätöslauselman ydinajatuksesta ja periaatteessa kannatan komission ehdotuksia, alkaen siitä, mitä mieltä se on C-polkumyynnistä ja C-sokerista. Polkumyynti maksaa todellakin meille 800 miljoonaa euroa vuodessa, ja se on täysin vastoin sitä, mitä maailmankauppaa koskevien sopimusten mukaan olisi tehtävä. Meidät pakotetaan luopumaan tästä käytännöstä viipymättä, eikä meidän pidä luulla, että voisimme venyttää asiaa joitakin vuosia. Komission ehdotuksessa säilytetään silti maailmanmarkkinahinta, tai Euroopan markkinahinta, joka on kaksinkertainen – tai tällä hetkellä kolminkertainen – maailmanmarkkinahintaan nähden. Ne, jotka puolustavat tukkumyynnin vapauttamista ja väittävät, että kaikki olisi vapautettava, eivät mielestäni ole lukeneet kunnolla komission ehdotusta.
Minusta ehdotus on järkevä, vaikka siinä onkin useissa kohdin parantamisen varaa. Viittaan erityisesti köyhiä valtioita koskevaan toimintasuunnitelmaan. On luonnollisesti totta, että monien näistä valtioista olisi investoitava teollisuuteen tullakseen entistä kilpailukykyisemmiksi. Minusta ei ole realistista, että raha tähän tulisi Euroopan kehitysrahastosta. Tässä voitaisiin käyttää niitä rahoja, jotka itse säästämme tällä maanviljelyn alalla, ei pelkästään Euroopan maatalouden alalla vaan myös AKT-maissa.
Haluan sanoa muutaman sanan myös kiintiöistä. Kauppa on tietenkin paras tapa auttaa näitä valtioita. Tällä hetkellä vähiten kehittyneet valtiot voivat lisätä tuotantoaan 120 000 tonnista 209 000 tonniin. Mikä meitä estää kaksinkertaistamasta tätä yhden prosentin osuutta Euroopan markkinoista? Se olisi erinomainen korvaus näille valtioille aina vuoteen 2009 asti, ja se todella merkitsisi niille tuloja.
Arvoisa komission jäsen, olette oikeassa sanoessanne, että meidän olisi vältettävä "kaikki paitsi aseet" -aloitetta. Älköön tämä parlamentti häpäiskö itseään muuttamalla se näin pian "kaikki paitsi aseet ja sokeri" -aloitteeksi. Näin riistettäisiin reilun maailman kauppapolitiikan kulmakivi sijoiltaan, ja se merkitsisi epäonnistumistamme Dohassa. Näin ei saa tapahtua. Kannatan ehdotuksia koko sydämestäni ja toivon teidän olevan halukkaita parantamaan ja vahvistamaan niitä. 
Mulder (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, kun komission jäsen Fischler esitti kolme ehdotustaan noin vuosi sitten, oli ilmeistä, että vain yksi niistä oli järkevä. Sokerimarkkinoita on muutettava, se on välttämätöntä. Meidän on tunnustettava, että tällä on vakavia seurauksia useissa Euroopan osissa. Olennaista koko sokeripolitiikassa on, mikä tulee olemaan sokerin hinta Euroopassa. Komissio katsoo voivansa valvoa tätä hintaa ottamalla käyttöön viitehinnan. Kenties komissio voisi vielä kerran selittää tätä, sillä meillä on tähän mennessä aina ollut interventiohinta merkittävimmille tuotteille. Kuinka viitehinnalla voidaan todella taata hinta Euroopan markkinoilla?
Mitä tulee vähiten kehittyneisiin maihin ja "kaikki paitsi aseet" -aloitteeseen, komissio väittää – ja tämäkin liittyy tulevaan hintaan – ettei näitä maita koskeva kiintiöjärjestelmä olisi realistinen. Kuinka komissio voi olla näin luottavainen, kun sillä on kokemuksia Balkanilta, jossa sokerintuonti myös oli aluksi rajoittamatonta? Komission oli sittemmin pakko perääntyä ja ottaa käyttöön kiintiöjärjestelmä. Miksi näin ei tehtäisi vähiten kehittyneiden maiden tapauksessa? Olen samaa mieltä useimpien kanssa siitä, että komission olisi kiinnitettävä enemmän huomiota syrjäisiin alueisiin.
Lopuksi haluan sanoa jotakin jäsen van den Bergin tarkistuksista. Minusta on erityisen huono ajatus maksaa vähiten kehittyneiden maiden korvaus maatalousbudjetista. Kehitystukia ei ole tarkoitettu vain maanviljelijöille, ne on tarkoitettu kaikille yhteiskunnan osille. 
Schlyter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kiittää kollegaa, joka toi rehellisesti ilmi omat etunsa. Komissio on tänään liittolaiseni, vaikka uudistus ei menekään tarpeeksi pitkälle. Sokeripolitiikkaa hallitsevat suuryritykset ja suurten viljelijöiden itsekeskeisyys. Pienviljelijät, kuluttajat ja köyhät valtiot ovat kärsijöitä. Nykyisellä EU:n sokeripolitiikalla on joitakin tuhansia voittajia ja 450 miljoonaa häviäjää. Jos otetaan huomioon sen vaikutukset tarkalleen miljooniin ihmisiin ympäri maailmaa, nykyinen politiikka on pöyristyttävää.
On hyvä, että kollegani maatalousvaliokunnasta matkustavat huhtikuussa Maliin, jossa he puolustavat tämänpäiväistä mietintöä AKT:n ja EU:n yhteisessä edustajakokouksessa. Kehitysyhteistyövaliokunnan ja maatalousvaliokunnan olisi jaettava vastuu. Heikennetty uudistus johtaisi todella nälkään ja puutteeseen. On tekopyhää käyttää tämänpäiväistä ehdotusta tukiriippuvaisen sokerintuotannon puolustamiseksi kaikkialla EU:ssa ja samalla vaatia syvällistä uudistusta kaikissa köyhissä valtioissa. Kaikkien on kannettava osuutensa.
Lopuksi "kaikki paitsi aseet" -aloitteeseen kohdistunut kritiikki on perusteetonta. Ongelma ei ole siinä, että on olemassa "kaikki paitsi aseet" -aloite, vaan se, ettei sitä täydennetä sosiaalisilla ja ympäristöä koskevilla pohdinnoilla ja takeilla pienviljelijöille. 
Figueiredo (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, on surkuteltavaa, että komission asema on täsmälleen sama kuin viime vuonna. Me joutuisimme kohtamaan sokerijuurikkaan tuotannon siirtymisen nykyisiltä tuotantoalueilta kilpailukykyisemmille alueille sekä jyrkän hinnanleikkauksen, jolla olisi vakavia vaikutuksia useiden Euroopan unionin vähemmän kehittyneiden alueiden kehitykseen, myös Portugalissa. Tämä vaarantaisi sokerijuurikkaan tuotannon, sokeriteollisuuden yleisesti sekä ainoan eurooppalaisen tehtaamme. Sille osoitettu kiintiö on niin pieni, ettei leikkauksia voida tehdä ilman, että toiminnasta tulee kannattamatonta.
Yhtä huolestuttavia ovat kuitenkin tuotannonuudistuksen vaikutukset Azorien autonomisella alueella, sillä tämä toiminta on säilytettävä syrjäisimmillä alueilla.
On myös säilytettävä vakaus, turvattava toimitukset jalostamoihin ja säilytettävä tasapaino puhdistamisen ja sokerijuurikkaan jalostuksen välillä, jos haluamme välttää nyt käsiteltävänä olevan ehdotuksen perusteella toteutettavan uudistuksen aiheuttaman katastrofin. 
Herranz García (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan sokerijuurikkaan teollisen tuotannon ala on sanonut yksimielisesti "ei" Euroopan komission ehdotukselle ja vastustanut leikkausta virallisessa hinnassa, tuotantokiintiöiden leikkauksia sekä mahdollisuutta siirtää kiintiöitä. Kiintiöiden siirtäminen on toimenpide, josta hyötyisivät selvästi kaikkein kilpailukykyisimmät valtiot muiden, kuten Espanjan, kustannuksella. Pelkästään espanjalaiset sokerijuurikkaan tuottajat kärsisivät jopa 60 miljoonan euron tulonmenetykset vuodessa.
Mahdollisuus kiintiöiden siirtoon valtiosta toiseen johtaisi eurooppalaisen tuotannon keskittymiseen muutamille alueille ja maaseudun elämän köyhtymistä monilla alueilla, joilla sokerijuurikkaan tuotannolla on merkittävä sosiaalinen ja taloudellinen asema.
Tiedonannossaan Euroopan komissio tunnustaa itsekin, että uudistus johtaa myös sokerintuotantolaitosten sulkemiseen. Se toisin sanoen hyväksyy sen, että uudistuksella on haitallisia vaikutuksia.
Komissio ei ota huomioon Espanjan kaltaisia valtioita, joissa sokerintuotanto on aina ollut alijäämäistä.
Minusta Euroopan parlamentin maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan päätöslauselmaluonnos on nähtävä asiakirjana vähimmäismääristä, ja se olisi sovittava neuvottelujen perustaksi Euroopan unionin ministerineuvostossa.
Komission ei pidä jälleen kerran jättää huomiotta alan ilmaisemia huolia, ja sen olisi pantava tarkkaan merkille se, että parlamentti toivoakseni hylkää komission ehdotuksen tänään toimitettavassa äänestyksessä.
Toivon Euroopan parlamentin myös hylkäävän joidenkin sosialidemokraattisen ryhmän jäsenten esittämän toimenpidepaketin, sillä tämä lähestymistapa on ristiriidassa useiden poliittisten ryhmien kesken käytyjen neuvottelujen kanssa. 
Tabajdi (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan onnitella asiakirjan laatijoita, jäsen Fruteauta ja jäsen Daulia, joilla oli äärimmäisen vaikea ja monimutkainen tehtävä. Heidän tehtävänään oli lieventää Euroopan komission liiallista radikalismia ja löytää tyydyttävä kompromissi.
Sokerialalla on epäilemättä pantava täytäntöön todellinen uudistus, mutta on tärkeää pyrkiä välttämään shokkihoitoa. On vältettävä se, että tuhannet tuottajat joutuisivat lopettamaan sokerintuotannon Euroopassa. Uudistuksen olisi taattava asianmukaiset korvaukset tuottajille hintojen ja kiintiöiden leikkauksen jälkeen. Uusien jäsenvaltioiden kannalta, joista yksi on Unkari, kiintiöiden siirtomahdollisuudella olisi katastrofaalisia seurauksia. Haluan kiinnittää huomionne siihen, että tarkistuksella 38, jolla pyritään jäädyttämään isoglukoosikiintiöt, olisi hyvin vakavia seurauksia sekä Puolassa että Unkarissa. Tältä osin tuemme komission kantaa.
Pyydän tässä asiassa kollegoiltani solidaarisuutta, ja kehotan Euroopan komissiota ottamaan vakavasti huomioon parlamentin päätöslauselmassa esitetyt ehdotukset. 
Van Hecke (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, Euroopan tämänhetkinen sokeria koskeva järjestely on maailman tasolla kestämätön; se on kallis ja se vääristää markkinoita. Pelkästään Euroopassa käytetään vuosittain yli 3 miljardia euroa maataloustuotteiden, myös sokerin, vientitukiin. WTO:n parhaillaan käynnissä olevissa Dohan neuvotteluissa rikkaat valtiot lupasivat leikata tukia jyrkästi. Tämän merkittävän kauppaneuvottelukierroksen menestys perustuu osittain halukkuuteen pitää tämä lupaus.
Sokerialan uudistuksessa emme voi olla ottamatta huomioon sitoumuksiamme AKT-maita kohtaan. Cotonoun sopimuksen sokeripöytäkirjassa myönnetään niiden viennille Eurooppaan etuuskohtelu, jonka mukaan ne voivat myydä samaan hintaan kuin eurooppalaiset tuottajat, jotka saavat tukea. Jos tämä tuki poistetaan, sen kustannukset kohdistuvat myös moniin etelän sokerinkasvattajiin, joille sokeri on usein ainoa tulonlähde. Heillä ei ole saatavillaan väliaikaisia korvauksia ja siirtymätoimenpiteitä, kuten eurooppalaisilla sokerintuottajilla. Ei todellakaan voi olla tavoitteena, että kymmenet tuhannet etelän maanviljelijät ajetaan sokerialan uudistuksella yhä suurempaan köyhyyteen. 
Maat (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluan ensinnäkin kiittää komission jäsentä tämän keskustelun aiheesta. Voimme olla eri mieltä uudistusten suunnasta ja toteutustavoista, mutta minä arvostan tätä suuresti.
Haluan onnitella myös jäsen Fruteauta ja jäsen Daulia, jotka ovat tehneet erinomaista työtä ja esittäneet loistavan päätöslauselman. Miksikö päätöslauselma on niin hieno? Siinä joka tapauksessa ymmärretään, että uudistus on tarpeellinen ja tunnustetaan, että tämä koskee useita sosiaalisia näkökohtia. Lisäksi päätöslauselmassa osoitetaan, että toisinaan puhtaalla liberalismilla on maatalouspolitiikassa käänteinen vaikutus ja että on parempi pyrkiä maailmanlaajuisiin järkeviin sopimuksiin.
Tämän vuoksi olen yllättynyt siitä, että monet tässä keskustelussa uskovat edelleen, että maailman elintarvikekaupan vapauttaminen on täydellinen ratkaisu kaikkien kehitysyhteistyön ongelmien ratkaisemiseen ja köyhyyden torjumiseen. Ihmettelen toisinaan, mihin tämä horjumaton käsitys perustuu. Viimeisten kymmenen vuoden aikana maailman elintarvikekauppaa on vapautettu edelleen, ja Euroopan osuus Afrikan vienneistä teollisuusmaihin on 85 prosenttia. Mihin tämä on johtanut? Nälkä ja köyhyys ovat lisääntyneet, 40 prosenttia maailman lapsista näkee nälkää eivätkä eurooppalaiset kuluttajat todellakaan hyödy halvemmista hinnoista.
Ei ole yllättävää, että tältä osin vastustan voimakkaasti tarkistuksia, myös alankomaalaisen kollegani Van den Bergin esittämiä. Ihmettelen toisinaan – ja katson, että tätä on syytä korostaa tätä keskustelussa – kuinka on mahdollista, että hän haluaa ensin täydellisen vapauden ja uskoo sitten, että ratkaisu löytyy maailman elintarvikemarkkinoiden kaaoksesta. Minä en usko tähän. Uskon sopimuksiin, maailmanlaajuisiin ja eurooppalaisiin sopimuksiin, jotta voidaan toteuttaa vastuullinen uudistus. Hänen ajatuksensa siitä, että kehitysapua olisi rahoitettava maatalousbudjetista on mielestäni aivan kuin menisi ostoksille toisen lompakko mukanaan.
Kukaan ei selviä ilman jokapäiväistä ruokaansa, ja toivon tämän olevan johtoajatuksena myöhemmissä sokerialan uudistusta koskevissa keskusteluissa tänä vuonna. 
Mann, Erika (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan kiittää esittelijöitä heidän mietinnöstään. Minusta he ovat tehneet erinomaista työtä, kun otetaan huomioon heidän valitsemansa lähestymistapa ja maanviljelijöiden etujen ajaminen. On jokseenkin valitettavaa, että päätöslauselmassa ei oteta huomioon kaupasta ja kehitysyhteistyöstä vastaavien valiokuntien näkökohtia, ja toivonkin, että voimme tehdä niin sitten, kun parlamentissa keskustellaan asetuksesta.
Meidän on todellakin varmistettava, että noudatamme WTO-sitoumuksiamme ja että noudatamme riitojenratkaisuelimen päätöstä, ja kannatan voimakkaasti komission ehdotusta. Vaikka muutoksia tarvitaan, kuten monet kollegat ovat osoittaneet, se on yleisesti oikeansuuntainen.
Olen esittänyt tarkistuksen 37, ja toivon sen saavan kannatusta. Siinä toistetaan selvästi tukemme "kaikki paitsi aseet" -aloitteelle ja tässä yhteydessä viitatuille uudistuksille.
Kenties voisin tässä yhteydessä vastata lyhyesti jäsen Sturdyn mielenkiintoiseen huomautukseen, jonka mukaan hän aikoo pidättyä äänestämästä tai äänestää tyhjää sillä perusteella, että hän on paitsi maatalousvaliokunnan jäsen myös sokerintuottaja. Vaikka tämä on mielestäni iloinen asia, minusta on merkittävää, että hän on myös kansainvälisen kaupan valiokunnan koordinaattori. Kenties hänen olisi harkittava uudelleen asemaansa ja painotettava kenties hieman enemmän kansainvälisen kaupan valiokunnan kantaa kuin maatalousvaliokunnan kantaa. Tämä voisi auttaa koko parlamenttia arvioimaan nyt käsiteltävänä olevaa aihetta.
Lopuksi sallinette minun vielä kysyä komission jäseneltä, milloin ja miten hän aikoo esittää varsinaisen ehdotuksensa kiintiöiden kaupasta jäsenvaltioiden kesken. Puheenvuorostanne sain käsityksen, että teillä on vielä joitakin epäilyksiä, enkä ole aivan varma siitä, kuinka suhtauduitte päätöslauselmassa esitettyyn ehdotukseen, jonka mukaan tästä olisi luovuttava ja se olisi korvattava rahastolla. Kenties voisitte vielä valaista tätä asiaa. 
Oviir (ALDE ).
   – Kiitos, arvoisa puhemies. Arvoisa komission jäsen, olen hieman eri linjoilla. Nykyinen sokerialan järjestely on ollut voimassa muuttumattomana jo 40 vuotta. Euroopan unioni ei kuitenkaan ole enää samanlainen kuin 40 vuotta sitten.
Nykyisen sokerialan järjestelyn merkittävimmät puutteet ovat kilpailun puute, markkinoiden vääristyminen ja korkeat hinnat. Sokerin hinnan laskeminen on hyvin merkittävä seikka uusille jäsenvaltioille, myös Virolle.
Koska Viro ei ole sokerin tuottaja eikä sokerijuurikkaan kasvattaja, koko taakka sokerin korkeammasta hinnasta on kuluttajien kannettava. Samanaikaisesti Virossa ei ole tuottajia, jotka hyötyisivät korkeammasta hinnasta. Tällä hetkellä Viron asukasta kohden lasketut tulot ovat yhteisön alhaisimpia, ja sokerin hinta vaikuttaa erityisesti pienituloisten ihmisten elintasoon. Sokeri on merkittävä osatekijä kuluttajan tavanomaisissa ostoksissa.
Sokerin hinta Euroopan unionin jäsenvaltioissa on jopa kolminkertainen verrattuna maailmanmarkkinahintaan. Tästä tietoisina ihmiset ryntäsivät hamstraamaan sokeria juuri ennen liittymistä, ja nyt olemme tilanteessa, jossa sokerivarastomme ovat suuremmat kuin EU sallii. Meitä uhkaa sokerisakko. Toimivaltaisten viranomaisten tietojen mukaan kaksi kolmannesta tästä varastosta on kansalaisten hallussa, eikä sitä ostettu keinottelutarkoituksiin. Pyydämme teitä tarkastelemaan omaa direktiiviänne N:o 6…
McGuinness (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, keskustelemme tänään eroista uudistuksen ja tuhon välillä, kehitysmaiden auttamisen ja maailmanlaajuisten sokerimarkkinoiden johtajien rikastuttamisen välillä. Parlamentilla ja komissiolla on valtava vastuu oikean tasapainon luomisessa.
Sokerimarkkinoiden uudistusta tarvitaan, mutta sokerimarkkinoiden tuhoamista täällä Euroopan unionissa työntekijöiden ja maanviljelijöiden vahingoksi ei voida hyväksyä. Tämä on kuitenkin ehdotettujen uudistusten väistämätön seuraus. Uudistuksissa leikataan liian jyrkästi hintoja ja kiintiöitä. Tämä johtaa väistämättä sokeritehtaiden sulkemiseen joissakin jäsenvaltioissa.
Kiintiöiden kauppaa yli rajojen koskeva ehdotus on uusi alku, joka auttaa pyyhkäisemään maan tasalle sokeriteollisuuden, varsinkin syrjäisillä alueilla. Sillä on varmasti vaikutusta myös maitokiintiöihin. Tämän uhan rinnalla meille ei ole edes selvää, kuka itse asiassa omistaa sokerikiintiön. Minusta olisi olennaista, että kiintiö kuuluisi sokerijuurikkaan kasvattajille.
Katsokaamme Euroopan unionin rajojen ulkopuolelle. AKT-maat, jotka hyötyvät jo etuuskohteluun perustuvasta pääsystä EU:n markkinoille, ovat ilmaisseet huolensa siitä, että uudistukset haittaavat eivätkä tue niiden talouksia. Kauempana Brasilia on valmiina lisäämään valtavasti sokerintuotantoaan. Eräät lipovat huuliaan odotellessaan, lähinnä noin tusina maan sokerijuurikasparonia. Köyhät, maattomat ja sokeritehtaiden työntekijät eivät odota niinkään innokkaasti, sillä he eivät tästä hyödy. Itse asiassa heidän elämästään tehdään entistäkin kurjempaa, kun paronit kahmivat maata ja tuhoavat ympäristöä voittoa tavoitellessaan.
Meille sokeri on makeaa, mutta Brasilian maattomat puhuvat veren makuisesta sokerista. Meidän on oltava täysin tietoisia näiden ehdotusten seurauksista. Meillä on mahdollisuus korjata asiat kehitysmaiden ja EU:n sokeriteollisuuden kannalta, mutta nämä ehdotukset eivät ole ratkaisu tähän ongelmaan. 
Golik (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, ei ole juurikaan yllättävää, että sokerimarkkinoiden ehdotettu uudistus herättää voimakkaita tunteita. Ensinnäkin se vaikuttaa elintarviketeollisuuden kehityksen kannalta ratkaiseviin aloihin, sillä sokeri on yksi pääasiallisista raaka-aineista. Sen markkinahintojen kolmikertaistuminen tekee alan teollisuuden kehityksen ja kilpailun maailmanmarkkinoilla vaikeaksi.
Toinen merkittävä näkökohta uudistuksessa on tarve säännellä yhtä Euroopan unionin kiitetyimmistä aloitteista, nimittäin tukea köyhimmille valtioille, joille sokeri on tärkein vientituote ja tulonlähde. Tästä "kaikki paitsi aseet" -aloite on merkittävä esimerkki.
Kolmas ja merkittävin näkökohta ehdotetussa uudistuksessa on sen vaikutus unionin maatalouteen. Tämä koskee erityisesti kotimaatani Puolaa, joka on kolmanneksi suurin sokerintuottaja. Uudistuksen täytäntöönpano ja rajoittamaton kiintiöiden siirto johtaa todennäköisesti tuotannon keskittymiseen valtioihin, jotka ovat saaneet unionin tukea jo aiemmin. Tämä voi hyvinkin merkitä sokerintuotannon lakkaamista Puolassa, ja useiden satojen tuhansien työpaikkojen menetystä. Se pakottaisi meidät myös tuomaan maahan kaksi miljoonaa tonnia sokeria vuodessa.
Jäsen Daulin ja jäsen Fruteaun päätöslauselmaesitykseen sisältyy monta hyvää ajatusta. Siinä osoitetaan myös komissiolle tarve saavuttaa kompromissi kolmen edellä mainitun tekijän kesken. Antamalla tämän asiakirjan komissio kuitenkin ilmeisesti haluaa vaikuttaa vaalipiiriemme sosiaaliseen rakenteeseen, niin maanviljelijöihin ja kuluttajiin kuin tuottajiinkin. Tästä seuraa riitoja ja vieläpä aikana, jolloin koko Eurooppa on sitoutunut käsittelemään perustuslakisopimusta ja äänestämään siitä. Komission on laadittava uusi asiakirja brasilialaisten maanviljelijöiden ja uusien jäsenvaltioiden maanviljelijöiden auttamiseksi. Viimeksi mainitut voivat hyvinkin kokea tulleensa petetyiksi, koska maaliviivoja siirretään kilpailun aikana, kuten tapahtui talousarvionkin yhteydessä. Tarvitaan biopolttoaineiden tai viljan tuotannon kaltaisia vaihtoehtoisia ratkaisuja niille, jotka ovat häviämässä. Kaikkien asianomaisten, myös poliitikkojen on nyt käytävä neuvottelupöytään. Poliitikkojen on etenkin selitettävä vaalipiireilleen, miksi ehdottavat jonkin sellaisen poistamista niiltä, mihin totuttautumiseen ne ovat kuluttaneet niin monta vuotta. 
Glattfelder (PPE-DE ).
    Uusia jäsenvaltioita edustavat Euroopan parlamentin jäsenet voivat nyt ensimmäistä kertaa osallistua yhteisen maatalouspolitiikan uudistusta koskevaan keskusteluun. Sokerimarkkinoiden uudistus on meille unkarilaisille hyvin tärkeä. Unkarissa on viljelty ja jalostettu sokerijuurikasta yli sata vuotta. Nyt unkarilaiset viljelijät ja tuottajat kuitenkin sanovat, että Euroopan komission suosituksella uhataan lakkauttaa koko sokerijuurikasteollisuus. Me tuomitsemme tämän paitsi sosiaalisista ja taloudellisista syistä myös siksi, että Unkarissa maanviljelijät viljelevät sokerijuurikasta parhailla maillaan ja jos sokerijuurikkaan viljely lakkaa, se korvataan vehnällä, mikä vuorostaan lisää vehnän ylijäämää.
Euroopan parlamentin maatalousvaliokunnan hyväksymä ehdotus auttaisi eurooppalaisia ja unkarilaisia tuottajia. Ehdotuksessa estetään kiintiöiden kauppa jäsenvaltioiden kesken ja tehdään alan tulevaisuudesta vähemmän ennakoitava, sillä uusissa säännöissä määräajat ovat pidempiä. Siinä estetään EU:n alennusten väärinkäyttö, mitä tapahtuu esimerkiksi Länsi-Balkanin valtioissa, sillä laittomasta kaupasta ei ole hyötyä muiden maiden tuottajille, joille etuuskohtelua alun perin tarkoitettiin, vaan kolmansien valtioiden viejille, kuten brasilialaisille. Ratkaiseva merkitys on suosituksella, jolla kiintiöt osoitetaan tuottajille kuuluviksi, mikä estää sokerijuurikkaan jalostajia siirtämästä sokerituotantoa Euroopan unionista kolmansiin maihin. Vaikka meillä ei tässä asiassa ole lainsäädäntövaltaa ja voimme vain tuoda kantamme julki, luotan kuitenkin siihen, että komissio ja neuvosto ottavat kantamme huomioon. 
Martin, David (PSE ).
    Arvoisa puhemies, vaikka ihailenkin tapaa, jolla kollegani ovat ajaneet maanviljelijöiden etuja, ja jaan heidän huolensa maanviljelyn tulevaisuudesta, en voi hyväksyä päätöslauselmassa esitettyä lähestymistapaa. Kannatan pikemminkin komission jäsenen tänä aamuna esittelemää lähestymistapaa.
Sokerin hintatuen leikkaaminen 33 prosentilla, kiintiöiden pienentäminen sekä sokerin vientituen lakkauttaminen lähettäisivät kaikki voimakkaan viestin Dohan kehityskierrokselle. Jos komission aikataulua voidaan noudattaa ja voimme hyväksyä lopullisen ehdotuksemme marraskuussa, saataisiin aikaan erinomainen pohja jo ennen Hongkongissa joulukuussa pidettävää kokousta. Se auttaisi löytämään ratkaisun kokouksessa, ja ratkaisusta olisi hyötyä sekä teollisuusmaille että kehitysmaille. Se olisi hyvä uutinen.
Kollegani ovat myös väärässä maanviljelijöiden osalta, sillä heidän ehdotuksensa ei tarjoaisi maanviljelijöille varmuutta vaan antaisi näille vääriä odotuksia tuesta, jota he voivat tulevaisuudessa olettaa saavansa.
Lopuksi 60 prosentin korvausjärjestelmä vastaa täyttä korvausta ja komission jäsenen olisi säilytettävä tämä ehdotus. 
Březina (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Euroopan unioni on kohdannut tarpeen ja haasteen uudistaa sokeripolitiikkaansa ja itse asiassa koko maatalouspolitiikkaansa. Sokerin nykyisillä korkeilla hinnoilla on kielteinen vaikutus niin eurooppalaisiin kuluttajiin kuin köyhimpiin kehitysmaihin. Edellinen uudistusehdotus ja kiintiöiden jakautuminen olivat kuitenkin hyvä esimerkki siitä, kuinka ei pidä toimia. Ehdotus oli syrjivä uusia jäsenvaltioita kohtaan, sillä nämä olivat jo joutuneet mukautumaan niille liittymisprosessin yhteydessä osoitettuihin kiintiöihin. Voin esittää tätä valottavan esimerkin Tšekin tasavallasta, joka leikkasi vuotuista sokerintuotantoaan 1990-luvulla miljoonasta tonnista 435 000 tonniin.
Tuotantovalmiuksia järkeistettiin samaan aikaan näiden leikkausten kanssa, mikä tarkoittaa sitä, että tuotanto on nyt tehokasta ja kilpailukykyistä. Tällaista ei kuitenkaan ole tapahtunut vanhoissa jäsenvaltioissa, eikä tätä pidä unohtaa laadittaessa uutta uudistusehdotusta. Jos kiintiöitä on pienennettävä, nyt on vanhojen jäsenvaltioiden vuoro kantaa vähennysten taakka. Emme voi sallia sellaista tilannetta, jossa esimerkiksi Tšekin tasavallalle ehdotettu kiintiö olisi niin pieni, ettei valtio voisi enää tuottaa riittävästi sokeria edes omaan kulutukseen. Tämä ei perustuisi siihen, ettemme pysty tuottamaan sitä tehokkaasti; se tapahtuisi jotta muut eurooppalaiset tuottajat voisivat tuoda sokeriaan meille ja ratkaista näin WTO:n rajoituksiin liittyvät ongelmat meidän kustannuksellamme. Tällainen ratkaisu ei olisi pelkästään epätaloudellinen vaan se olisi myös Euroopan yhdentymisen perusperiaatteiden vastainen.
Uskon, että uudistusehdotuksen laatineet ymmärtävät tämän ja esittävät uuden ehdotuksen, joka ei syrji ketään. Paljon kiitoksia. 
Kreissl-Dörfler (PSE ).
    Arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, on varmaan mahdollista yhdistää tänään esitettyjä moninaisia lausuntoja ja laatia niiden pohjalta lainsäädäntöehdotus, jolla saataisiin sokerintuotannosta kestävää niin täällä kuin kehitysmaissakin. Niille, jotka uskovat, että olisi sovellettava maailmanmarkkinahintaa, totean kuitenkin, ettei missään maailmassa kukaan voi tuottaa sokeria tällaiseen hintaan ympäristöystävällisellä, sosiaalisesti oikeudenmukaisella ja vieläpä järkevällä tavalla. Tämä on täysin mahdotonta.
Koska kaikki ovat puhuneet Brasiliasta, totean, että vielä muutama vuosi sitten valtava enemmistö ei piitannut siitä, mitä tapahtui maatyöläisille tai maattomille Brasiliassa. Varoitan vuodattamasta krokotiilin kyyneliä, kuten jäsen Deß teki, ja moni muukin lievemmässä määrin. Kyseessä on varsinainen protektionistinen toimenpide. Brasilian hallitus pyrkii ottamaan käyttöön alueella sosiaalisia ja ekologisia normeja, ja meidän olisi tuettava sitä tässä. Jos se onnistuu, hinnat nousevat sen seurauksena, mutta muistutan silti, että ne olisivat sittenkin vain puolet Euroopan unionin hinnoista. Katson siis, että voimme löytää asianmukaisen ratkaisun. 
Sturdy (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, komission jäsen on kuullut tänään monta puheenvuoroa kuten minunkin esittämäni huomautukset keskustelun alussa tänä aamuna. Minusta yksi valtio on aiheuttanut tämän koko ongelman. Arvoisa komission jäsen, kun lähdemme Hongkongin kierrokselle, olette mielestäni jokseenkin väärässä ajatellessanne, että sokeriteollisuuden uudistaminen antaisi Euroopalle vahvemman aseman. Olin paikalla Cancúnissa, ja jos muistan oikein, komission jäsen Fischler oli tehnyt erinomaista työtä yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä. Oli kuitenkin aivan selvää, ettei kukaan todella ymmärtänyt, mitä oli tehty. Erityisesti amerikkalaiset vaikuttivat jyrkiltä sanoessaan: "me emme tee muuta kuin suojelemme omaa maatalouttamme ja omia yrityksiämme".
On selvää, että sokeriteollisuutta on uudistettava: olemme vieneet sokeria polkumyyntihintaan maailmanmarkkinoille ja aiheuttaneet tuhoa. Mutta olemmeko me tuhonneet maailmanmarkkinat, vai oliko se Brasilia, kuten jäsen Kreissl-Dörfler juuri sanoi? Jäsen Graefe zu Baringdorf mainitsi AKT-maat ja vähiten kehittyneet maat. Tehdään nyt täysin selväksi, että vähiten kehittyneet maat ja AKT-maat haluavat pääsyn markkinoillemme markkinahintaan. Tämä tarkoittaa, että hinnat on pidettävä Euroopan unionissa suhteellisen korkeina, jotta niillä olisi pääsy hintaan, jonka ne katsovat itselleen turvalliseksi.
Jäsen Martinille totean, että olin yllättynyt siitä, että PSE-ryhmä teki niin paljon tarkistuksia, varsinkin päätöslauselmaan. En käsittänyt, että ryhmän jäsenet katsoivat oikeudekseen ryhtyä vähiten kehittyneiden maiden ja AKT-maiden puhemiehiksi, sillä näillä on tarkistusehdotuksista hieman erilainen näkemys.
Lopuksi esitän yhden ajatuksen. On selvää, että sokeriteollisuuden uudistuksesta hyötyvät ainoastaan monikansalliset yritykset, eivät vähiten kehittyneet maat ja AKT-maat.
Fischer Boel,
     Arvoisa puhemies, ei ole helppoa vastata kaikkiin näihin tärkeisiin kysymyksiin kahdessa ja puolessa minuutissa, mutta teen parhaani. Voitte keskeyttää minut, kun katsotte minun puhuneen riittävän pitkään.
Olen kuunnellut hyvin kiinnostuneena kaikkia puheenvuoroja. Katson, että tarvitsemme kunnianhimoisen uudistuksen, uudistuksen joka itse asiassa saattaa sokerin markkinajärjestelyn vuoden 2003 YMP:n uudistuksen mukaiseksi, antaa maanviljelijöille mahdollisuuden tehdä markkinoihin perustuvia päätöksiä, jotka eivät perustu poliittisiin päätöksiin. Uudistuksen on myös mahdollistettava sokerialan välttämätön uudelleenjärjestely sen pitkän ajanjakson elinkelpoisuuden takaamiseksi Euroopan unionissa.
Hinnoista totean hyvin selkeästi, että on yhä vaikeampaa perustella maailmanmarkkinahintoihin nähden kolminkertaisia hintoja, eivätkä ne varmasti johda kestävään eurooppalaiseen sokerialaan. Uudistusta tarvitaan myös, jotta voimme noudattaa kansainvälisiä sitoumuksiamme.
Työllisyyden osalta nykyinen järjestely ei takaa työpaikkojen säilymistä. Viime vuosikymmenen aikana on menetetty 17 000 työpaikkaa tuottavuuden jatkuvan kasvun vuoksi. Jos nykyinen järjestely säilyy muuttumattomana, työpaikkoja arvioidaan olevan noin 15 000 vähemmän vuonna 2012, joten menetys olisi yli 75 prosenttia. Tavoitteena on siis kilpailukykyinen yhteisön sokeriala, jotta alan jäljellä olevat työpaikat olisivat pitkällä ajanjaksolla kestäviä.
Vaikutusten arvioinnista esitettiin varsin monta kysymystä. Komissio on toteuttanut vaikutusanalyysin, joka antaa selvät vastaukset ehdotettua uudistusta koskeviin merkittävimpiin kysymyksiin, muun muassa alueellisia vaikutuksia koskeviin kysymyksiin. Olen vakuuttunut, että lisätutkimukset eivät toisi meille uutta tietoa. Lisäanalyysit johtaisivat vain niiden päätösten viivästymiseen, jotka meidän todella on tehtävä.
Kiintiöiden omistamista koskevasta kysymyksestä totean, että nykyjärjestelmässä jokaisen jäsenvaltion kiintiöt vahvistetaan neuvoston asetuksella. Tämän jälkeen jäsenvaltio vahvistaa ne määrät, jotka jokaisella sokerintuottajalla on oikeus tuottaa kansallisen kiintiön mukaan, ja sokerintuottajat voivat sitten itse jakaa sokerintuotannon suoraan maanviljelijöille toimitusoikeuksien perusteella. Komission viime heinäkuussa antaman tiedonannon mukaisen kiintiöiden siirtojärjestelmän mukaan kiintiöitä voidaan siirtää sokerintuotantoyritysten kesken maksusta yli kansallisten rajojen. Tämä merkitsee sitä, että yrityksillä on saatavillaan arvokkaat kiintiöoikeudet, jotka voidaan siirtää maksusta.
Tavanomainen tapa tämän saavuttamiseksi olisi kiintiöiden myöntäminen yrityksille. Kiintiöiden siirron yhteydessä kyseisen yrityksen olisi kuitenkin sekä käytettävä kiintiöstä maksettu raha omaan rakenneuudistukseensa että korvattava sokerijuurikkaan viljelijöille näiden toimitusoikeuksien menetys.
Kuten mainitsin alustavissa huomautuksissani, katson rakenneuudistusrahastoon perustuvan järjestelmän mahdolliseksi. Tällainen järjestelmä voisi jopa jättää avoimeksi kiintiöiden omistajuutta koskevan kysymyksen. Maksut rahastosta voitaisiin suorittaa korvauksina niille maanviljelijöille, jotka kärsivät sokerintuotannon lopettamisesta tietyllä alueella.
Monet jäsenet ovat kritisoineet kiintiöiden siirtoa. Olen halukas tarkastelemaan lähemmin ehdotusta eurooppalaisesta rakenneuudistusrahastosta, joka helpottaisi niiden toimijoiden nopeata poistumista alalta, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita liiketoiminnan lopettamisesta. Ajatuksella on merkittäviä oikeudellisia, talousarviota koskevia ja poliittisia seuraamuksia. Jos se kuitenkin voitaisiin toteuttaa turvallisella ja tasavertaisella tavalla, rakenneuudistusrahasto voisi olla uusi väline, joka voisi olla hyvin tärkeä sokerialan rakenneuudistusta koskevien tavoitteidemme saavuttamiseksi.
On selvää, että uudistus pakottaa maanviljelijät ja tuottajat tekemään tärkeitä ja toisinaan vaikeita päätöksiä tulevaisuudestaan alalla. Meidän on tarjottava heille selkeä käsitys, ja näin ollen pidän ennakoitavuutta ratkaisevana tekijänä. Olen pannut merkille, että tämä on asia, josta parlamenttikin kantaa huolta. Tämän vuoksi en aio sisällyttää lainsäädäntöehdotuksiin ajatusta välivaiheen tarkistuksesta kahden tai kolmen vuoden kuluttua. On pikemminkin tarjottava pitkän ajanjakson näkymiä.
Lopuksi esitän vielä yhteenvedon uudistuksen päätavoitteista. On tärkeää noudattaa heinäkuun tiedonannossa esitettyjä periaatteita ja tavoitteita. On myös tärkeää tarjota pitkän ajanjakson näkymät, saattaa hinnat ja eurooppalainen tuotanto kestävälle tasolle ja olla käynnistämättä uudelleen "kaikki paitsi aseet" -aloitetta koskevia neuvotteluja. Euroopan parlamentin avulla meidän on näin päästävä lopulliseen poliittiseen sopimukseen ennen ensi kesää. 
Puhemies. –
   Olen vastaanottanut yhden työjärjestyksen 108 artiklan 5 kohdan mukaisesti käsiteltäväksi jätetyn päätöslauselmaesityksen(1).
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään klo 12.15.
Fernandes (PSE ).
    Kannatan päätöslauselmaesitystä mutta vastustan tässä vaiheessa tarkistuksia, jotka ovat esityksen henkeä vastaan, erityisesti jäsen van den Bergin, jäsen Kinnockin, jäsen Segelströmin, jäsen Anderssonin, jäsen Westlundin, jäsen Hedhin ja jäsen Hedkvist Petersenin esittämiä tarkistuksia, sillä käyttämällä verukkeena yhtäältä eurooppalaisten kuluttajien ja toisaalta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ja vähiten kehittyneiden maiden auttamista sillä uhataan EU:n sokerijuurikkaan ja sokeriruo'on tuottajia ja erityisesti Euroopan unionin syrjäisimpien alueiden tuottajia eikä oteta asianmukaisesti huomioon näiden alueiden erityisoloja. 
Sudre (PPE-DE ).
    Sokeriruokoala on hyvin merkittävä Ranskan merentakaisille departementeille sosiaalisen, taloudellisen ja ympäristöön liittyvän tasapainon kannalta. Alalle ei jää mitään toimintamahdollisuuksia teollisen rakenneuudistuksen yhteydessä. On myös epärealistista suunnitella yleistä siirtymistä toisiin viljelylajeihin ottaen huomioon trooppisten maataloustuotteiden markkinoiden kansainvälisen kilpailun nykytila.
Komission on ilmoitettava, mitä toimenpiteitä sillä on mielessä sen ehkäisemiseksi, että syrjäisimmät alueet joutuvat kärsimään kaksin verroin nyt tarkasteltavana olevasta uudistuksesta. Itse asiassa nämä alueet ovat vaarassa kärsiä sen seurauksena, että niiden kanssa kilpailevien AKT-maiden kohtelu on suhteellisesti suotuisampi, ja koska niiden kehityskykyä rajoitetaan, vaikka niillä ei ole osaa yhteisön sokerin ylituotannossa.
On ehdottoman tärkeää, että seuraavissa sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistusta koskevissa ehdotuksissaan komissio muuttaa lupauksen syrjäisimpien alueiden "erityiskohtelusta" erityisiksi teknisiksi toimenpiteiksi, joita tuetaan rahoitusresursseilla ja jotka vastaavat alan todellisia tarpeita ja alueiden kehitystavoitteita.
Arvoisa komission jäsen, luotan tukeenne sen varmistamiseksi, että komission pian esittämissä uudistusta koskevissa lainsäädäntöehdotuksissa osoitetaan suurempaa ymmärrystä syrjäisimpien alueiden tilanteesta. 
Puhemies. –
   Esityslistalla on seuraavana Aubertin laatima maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan mietintö (A6-0039/2005) luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevasta eurooppalaisesta toimintasuunnitelmasta [2004/2202(INI)]. 
Aubert (Verts/ALE ),
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, luonnonmukaista maataloutta koskevia keskustelujamme varjostaa todellinen paradoksi. Kaikki, myös te, komission jäsen, ja koko komissio, tunnustavat luonnonmukaisesta maataloudesta saatavat eittämättömät hyödyt ympäristön, luonnon monimuotoisuuden ja terveyden sekä työllisyyden ja maatalouden kehittämisen kannalta. Vaikka luonnonmukaisesti viljeltyjen tuotteiden kysyntä kasvaa kuluttajien keskuudessa, luonnonmukaiseen maatalouteen tarkoitettu viljelyala ja luonnonmukaisten elintarvikkeiden tuotanto eivät ole kasvussa, vaan kyseisten elintarvikkeiden osuus kaikesta maataloustuotteiden tuotannosta on edelleen häviävän pieni.
Otimme erittäin hämmästyneinä vastaan tiedon luonnonmukaista maataloutta koskevasta komission toimintasuunnitelmasta, jonka toivoimme olevan erityisen kunnianhimoinen ja sisältävän asianmukaiset määrärahat. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaikka olemme tietenkin tyytyväisiä joihinkin tarpeellisiin ehdotuksiin, jotka koskevat esimerkiksi yleisölle suunnattuja valistus- ja tiedotuskampanjoita, ja siihen, että toimintasuunnitelmassa painotetaan yleisiä ruokaloita ja erityisesti kouluruokaa. Luonnonmukaisten tuotteiden tarjoamisen voisimme lisäksi aloittaa Euroopan parlamentin omista ateriapalveluista.
Ette määrittele varoja eli lisämäärärahoja eikä jäsenvaltioihin kohdenneta mitään ennakoivia tai varsinkaan velvoittavia toimia, vaikka jäsenvaltioiden luonnonmukaista maataloutta koskevien moninaisten toimintamallien yhdenmukaistamisen pitäisi olla kaikkien mielestä ilmeisen tarpeellista, jos todellakin haluamme edistää luonnonmukaisen maatalouden kehitystä ja vähentää nykyisiä eroja.
Mitään edistystä ei ole tapahtunut myöskään niissä asioissa, jotka ovat keskeisen tärkeitä, kuten muuntogeenisiä organismeja, tavanomaisten ja muuntogeenisten kasvien rinnakkaiseloa tai kontaminaatiotapauksista aiheutuvaa vastuuta koskevissa kysymyksissä. Odotamme teidän tekevän ehdotuksia näistä seikoista, sillä muutoin jäsenvaltiot jäävät täysin oman onnensa nojaan näissä asioissa, jotka kuitenkin ovat olennaisia luonnonmukaisen maatalouden kannalta.
Tästä syystä Euroopan parlamentin jäsenet toivoivat huomattavasti päättäväisempää sitoutumista luonnonmukaiseen maatalouteen ja tiedotuskampanjoita huomattavasti päättäväisempää toimintaa. Kampanjat ovat toki hyödyllisiä, mutta mielestämme ne eivät riitä vastaukseksi käsiteltäviin kysymyksiin. Näin ollen olemme sitä mieltä, että on tehtävä merkittäviä investointeja, joilla pyritään erityisesti yhdenmukaistamaan ja täsmentämään eri jäsenvaltioiden eri tuotteita koskevia vaatimuksia ja hyödyntämään maatalouden kehittämiseen tarkoitetut varat tehokkaammin määrittelemällä huomattavasti selkeämmin se rahoitus, joka osoitetaan luonnonmukaiseen maatalouteen.
Toivomme, että maatalouden kehittämistä käsittelevällä FEADER-ohjelmalla pystytään vastaamaan näihin kysymyksiin. Myös maatalouden kehittämiseen tarkoitettuja varoja on lisättävä. Näihin varoihin kohdistuu merkittäviä uhkia, emmekä voi hyväksyä suunnitelmia Euroopan unionin yleisen talousarvion pienentämisestä, mikä olisi erityisen kohtalokasta maatalouden kehittämiseen tarkoitettujen varojen kannalta.
Haluamme lisäksi tehdä luonnonmukaisesta maataloudesta ensisijaisen tutkimuskohteen osana eurooppalaisia tutkimusohjelmia. Haluamme, että luonnonmukaisen maatalouden alan taloudelliseen järjestelyyn myönnetään lisää tukea aina tuotannosta ja jalostuksesta jakeluun ja kaupan pitämiseen. Todellista edistystä ei tapahdu, ellei tätä alaa tueta. Lisäksi on välttämätöntä ratkaista muuntogeenisiä organismeja koskeva kysymys ja tehostaa merkittävästi alan tarkastus- ja petoksentorjuntamekanismeja.
Kaiken tämän täytyy tapahtua yhteistyössä alalla toimivien ihmisten kanssa eli tuottajajärjestöjen, kuluttajien, osuuskuntien ja kaikkien niiden tahojen kanssa, jotka ovat jo useiden vuosien ajan sitoutuneet luonnonmukaiseen maatalouteen valitettavasti hyvin vähällä tuella. Euroopan parlamentin on sitouduttava täysimääräisesti myös näihin toimintamalleihin, ja haluaisinkin kiinnittää huomionne siihen, että luonnonmukaista maataloutta koskevaan asetukseen mahdollisesti tehtävistä muutoksista on kuultava myös Euroopan parlamentin jäseniä.
Lopuksi totean, että meidän on todellakin hylättävä ajatus pienestä tuotannonalasta luonnonmukaisen maatalouden kohdalla. Tämä ei ole pieni ja erillinen ala, jonka kohderyhmänä olisi myötämielinen ja ympäristöasioissa erityisen motivoitunut asiakaskunta, jolla on riittävän suuret tulot tämäntyyppisten elintarvikkeiden hankintaan. Päinvastoin uskomme, että luonnonmukainen maatalous voi toimia esimerkkinä luotaessa todella kestävää maataloustuotantoa. Mielestämme luonnonmukainen maatalous voi toimia ohjenuorana suunniteltaessa tulevia yhteisen maatalouspolitiikan muutoksia, jotka ovat välttämättömiä, kuten hyvin tiedämme. Tätä ohjenuoraa ei luonnollisesti voida seurata sataprosenttisesti kaikilla aloilla, mutta mielestämme tämäntyyppistä maataloutta, jonka edut ja hyödyt tunnustetaan kaikkialla, pitäisi tukea ja edistää päättäväisesti, jotta alan osuus kaikesta maataloustuotannosta saadaan selvään kasvuun.
Luotamme näin ollen Euroopan parlamentin jäsenten toimiin ja toivomme, että komissio suhtautuu myönteisesti haluun ilmaista tukemme luonnonmukaiselle maataloudelle huomattavasti aiempaa päättäväisemmin. 
Fischer Boel,
   . Arvoisa puhemies, haluan kiittää jäseniä heidän kommenteistaan. Sain tämän toimintasuunnitelman ansiosta mahdollisuuden kuulla, mitä sidosryhmillä oli sanottavanaan, ja hyödyntää niiden käytännön kokemuksia maatalousalan tulevan kehittämisen yhteydessä.
Mainitsen vielä ne pääasiat, jotka on pidettävä mielessä. Ensinnäkin tämä on alustava pyrkimys luoda luonnonmukaista maataloutta koskeva kattava toimintamalli Euroopan unionissa. Toiseksi luonnonmukainen maatalous on keskeinen osatekijä YMP:n uudistuksessa. Kolmanneksi on vaikea luoda uskottavaa tulevaisuutta luonnonmukaiselle maataloudelle ilman riittävää markkinakysyntää.
Toivon, että pääsen vielä palaamaan asiaan kuullakseni Euroopan parlamentin lopulliset huomiot ja kertoakseni omani teille. 
Puhemies. –
   Kiitoksia oikein paljon erityisesti siitä, että puhuitte lyhyesti. Arvelen, että komission jäsen saa vielä uuden tilaisuuden kommentoida eri puheenvuoroja tämän asian käsittelyn loppuvaiheessa. Koska tälle aiheelle tarkoitettu aika on nyt lopussa, keskeytän keskustelun. Keskustelua jatketaan noin klo 12.15 istuntomme virallisen osuuden jälkeen, ja sen jälkeen on loppuhuomautusten aika. Kiitos.

Puhemies.
   Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisat suurlähettiläät, vuosi sitten unionimme päätti Euroopan parlamentin aloitteesta, että maaliskuun 11. päivästä tehtäisiin terrorismin uhrien eurooppalainen muistopäivä. Toimimme näin siitä syystä, että vuosi sitten Madrid heräsi pommien räjähtelyyn, jossa kuoli 192 eri maiden kansalaista.
Espanja on valitettavasti tottunut terrorismin uhkaan, joka on varjostanut meitä jo usean vuoden ajan. Useita ihmisiä on saanut surmansa. Vaikeimpinakaan aikoina terroristiryhmä ETAa vastaan taistellessaan Espanjan yhteiskunta ei kuitenkaan koskaan luopunut vapaudestaan. Tuona maaliskuun 11. päivänä uusi ja entistä hirvittävämpi terrori-isku seurasi New Yorkissa ja Washingtonissa tapahtunutta syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskua, joka ravisti länsimaat väkivaltaisesti hereille luottavaisen rauhallisesta valveunesta ja muutti maailman geopoliittista muotoa.
Syyskuun 11. päivänä totesimme kaikki olevamme amerikkalaisia. Maaliskuussa totesimme sitten Madridissa olevamme kaikki Atochan junissa olleita matkustajia. Plaza de Atochan tuolloin muistopaikaksi muuttaneet kynttilät eivät enää tänään pala aukiolla, mutta uhrien muisto on vielä tuoreena mielessämme. Näistä uhreista on kunnioituksemme osoituksena tehtävä yhtenäisyytemme symboli eikä poliittisen vastakkainasettelun kilpi. Ensimmäisenä kunnianosoituksena näitä uhreja kohtaan meidän on tehtävä heistä demokraattien yhtenäisyyden symboli; meidän lainvoimaan ja ihmisoikeuksiin uskovien yhtenäisyyden symboli.
Tuona maaliskuun 11. päivänä eurooppalaiset joutuivat kasvokkain terrorismiongelman maailmanlaajuisuuden kanssa. Tuohon päivään saakka kussakin maassa oli omat terroristinsa, mutta ensiksi syyskuun 11. päivän ja sitten maaliskuun 11. päivän jälkeen terrorismista tuli maailmanlaajuinen ongelma, johon tarvitaan maailmanlaajuinen ratkaisu.
Me eurooppalaiset huomasimme, että henkemme lisäksi myös arvomme olivat uhattuina, ja tästä syystä me toimimme yhdessä unohtamatta, että toiminta demokratian puolesta on nyt ja tulevaisuudessa keskeinen osa eurooppalaista poliittista hankettamme.
Muistakaamme, ettei demokratia ole koskaan antanut periksi terrorismille, mutta että demokratiaa ei pystytä luomaan ainoastaan sotilaallisin keinoin.
Ensinnäkin meidän on arvioitava, kuinka olemme aiemmin pystyneet vastaamaan tällaisiin tapahtumiin. Ensimmäinen päätelmämme olisi ehkä se, etteivät Madridin uhrit kuolleet turhaan, sillä pian iskujen jälkeen Eurooppa pääsi sopimukseen perustuslakinsa laatimisesta, ja nyt sitä ollaan ratifioimassa. Kuolemantapaukset olivat ehkä eräänlainen herätys, jonka ansiosta pääsimme yli useista erimielisyyksistämme.
Toiseksi meidän on varmistettava, olemmeko todellakin täyttäneet tuolloin tekemämme sitoumukset, olemmeko noudattaneet kaikkia niitä sopimuksia, jotka teimme keskenämme, ja olemmeko todella toteuttaneet ne toimet, jotka lupasimme toteuttaa. Tässä yhteydessä meidän ehkä pitää tunnustaa, ettemme ole toteuttaneet kaikkia niitä toimia, joista tuolloin sovimme tunnekuohussa.
Useita neuvoston maaliskuun 11. päivän johdosta hyväksymässä toimintasuunnitelmassa mainittuja toimenpiteitä ei ole vielä täysin toteutettu. Meidän on muistettava, että terrorismin torjumiseksi tarvitsemme myös lisää Eurooppaa, sillä tiedämme nyt, etteivät perinteiset oikeusmuodot ja poliisiyhteistyö riitä.
Euroopan parlamentti on ollut aina ensimmäisten joukossa torjumassa terrorismia huolimatta parlamentille perussopimuksissa myönnettyä suppeata toimivaltaa tällä alalla.
Nyt ei selvästikään ole oikea hetki esitellä pitkää luetteloa kaikista parlamentin toteuttamista toimista, mutta haluaisin ilmoittaa, että olemme täysin vakuuttuneita siitä, että mitä paremmat valmiudet jäsenvaltioilla on vaihtaa poliisiviranomaisten välisiä tietoja ja turvallisuustietoja, sitä tehokkaampaa valvonta on. Tästä syystä meidän on kysyttävä itseltämme nyt, kun kunnioitamme uhrien muistoa, mitkä ovat ne jäljellä olevat perusongelmat, jotka estävät Europolia toimimasta täysin tehokkaasti? Milloin saamme eurooppalaisen syyttäjäviranomaisen? Milloin annamme eurooppalaista lainsäädäntöä, jolla estetään rahanpesu...
... ja joka on olennainen osa järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaa ja sen terrorismikytkösten katkaisemista?
Alalla on tapahtunut edistystä oikeaan suuntaan, mutta joitakin tehdyistä päätöksistä – ja puhun nyt syyskuun 11. päivän johdosta tehdyistä päätöksistä – ei ole vieläkään pantu täytäntöön.
En ymmärrä suuttumustanne, sillä useat poliittiset johtajat kaikkialta maailmasta keskustelevat juuri tästä aiheesta tänään Madridissa. Juuri tästä keskustellaan tänään Madridissa kansainvälisessä konferenssissa, johon osallistuu useita arvohenkilöitä ja asiantuntijoita kaikkialta maailmasta ja johon itsekin osallistun tämän juhlaistunnon jälkeen yhdessä Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteerin Kofi Annanin ja komission puheenjohtajan Barroson kanssa. Barroso esittelee komission laatiman terrorismin torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman, joka sisältää joitakin juuri mainitsemiani toimenpiteitä.
Madridissa todellakin keskustellaan tarpeesta torjua terrorismia maailmanlaajuisesti ja kattavasti, ja tästä aiheesta keskusteltiin toissapäivänä myös täällä Brysselissä ja Strasbourgissa. Lähtökohtana on laillisuusperiaatteen täysimääräinen noudattaminen ja se, ettei unohdeta tarkastella terrorismin syitä ja tekijöitä, joiden vuoksi terrorismi lisääntyy ja leviää kaikkialla maailmassa.
Älkäämme unohtako, että turvallisuutemme takaamiseksi on olennaisen tärkeää edistää kulttuurien ja uskontojen välistä vuoropuhelua ja yhdentymistä kehitysyhteistyötä unohtamatta.
Tämä ei ole miellyttävä tai helppo keskustelunaihe, mutta sitä ei kuitenkaan voi välttää. Terrorismia ei voi mitenkään selittää tai oikeuttaa, mutta sen synnylle on syynsä, jotka on otettava huomioon analyysissämme. Siinä on huomioitava tarve kunnioittaa perusarvoja ja -oikeuksia, jotka muodostavat yhteisömme perustan. Tämän lisäksi on toteutettava ennakoivia toimia, joiden ansiosta meidän ei enää tarvitse olla aina suruissamme terrori-iskujen tapahduttua, vaan voimme jopa estää ne. 
En tietenkään puhu ainoastaan sodankäynnin muodossa tapahtuvasta torjunnasta, vaan viittaan sanan laajaan merkitykseen. Siihen liittyvät sisäinen ja ulkoinen torjunta yhteiskunnissamme sen varmistamiseksi, että maahanmuuttajat sopeutuvat yhteiskuntiimme, suvaitsevaisuus, uskonnollinen ja kulttuurinen moniarvoisuus, syrjinnän torjunta, tiedustelupalvelujen ja oikeusjärjestelmien välinen yhteistyö...
... sekä ulkoinen toiminta useilla alueilla: sota, köyhyys, ydinaseiden, kemiallisten ja biologisten aseiden leviäminen, maailmanlaajuinen terrorismintorjunnan toimintakehys unohtamatta – hyvät kollegat, Euroopan kansalaisten edustajat – että tehokkain tapa torjua terrorismia ja kaiken torjunnan perusta on niiden arvojen kunnioittaminen, joihin unioni perustuu.
Hyvät parlamentin jäsenet, kiitän teitä.
Hyvät parlamentin jäsenet, arvoisat suurlähettiläät, nyt pyydän teitä viettämään minuutin hiljaisuuden niiden uhrien muistoksi, joiden on oltava demokraattisen unionimme symboli, kuten edellä mainitsin.

Puhemies. –
   Hyvät parlamentin jäsenet, jatkamme keskustelua Aubertin laatimasta mietinnöstä noin 15 minuutin ajan, jotta saamme keskustelun päätökseen ja voimme äänestää mietinnöstä tämän aamun äänestysajankohtana. 
Ebner,
   .  Arvoisa puhemies, meidän on tärkeää käsitellä tätä aihetta, josta kuluttajat tulevat yhä tietoisemmiksi. Ryhmämme on tutkinut luonnonmukaista maataloutta perinpohjaisesti ja pitää sitä erittäin tärkeänä. Vaikka perinteistä maataloutta onkin välttämätöntä harjoittaa, meidän on myös pohdittava sen luonnonmukaista vastinetta, ei ainoastaan pienenä tuotannonalana, jonka tavoitteet ovat pienimuotoisia, vaan alana, joka on tulevaisuudessa todellinen täydentävä maataloustuotteiden lähde. Tästä syystä olen ryhmäni puolesta erittäin kiitollinen komission jäsenelle siitä, että hän on ottanut aiheen sydämen asiakseen ja että hän korosti sitä jälleen tämänpäiväisessä lyhyessä lausunnossaan.
Meidän on kaksinkertaistettava pyrkimyksemme. Kysyntää on kannustettava, ja tähän pystymme ainoastaan, jos saamme vähennettyä tuotantoon, jalostukseen ja toimintaan liittyviä ongelmia tai ratkaisemaan ne kokonaan. Vaikken juuri nyt halua puuttua yksityiskohtiin, sillä minulla ei ole siihen aikaa eikä halua, olen sitä mieltä, että 21 toimen ja kolmen ensisijaisen alan määrittely on vaatinut melkoisesti työtä ja mielikuvitusta. Tarvitsemme kuitenkin hieman enemmän rohkeutta, muun muassa kun määritämme varat, joilla varmistetaan riittävät henkilöresurssit. Tähän on luonnollisesti liitettävä aikataulu ja tarvittavat tarkastukset. 
Salinas García,
   . Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, arvoisa komission jäsen, haluan aluksi onnitella jäsen Aubertia hänen mietinnöstään, joka hyväksyttiin yksimielisesti maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa. Haluan myös kertoa sosialistiryhmän olevan tyytyväinen mietinnön lopulliseen muotoon.
Kaikki esittämämme tarkastukset sisällytettiin mietintöön valiokuntavaiheessa, mikä on huomattavasti parantanut komission alkuperäistä ehdotusta. Siinä oli alun perin 21 toimenpidettä, jotka eivät olleet kovinkaan konkreettisia eivätkä lainkaan kunnianhimoisia tai sitovia.
Yksi YMP:n uudistuksen tavoitteista on yhdistää laadukkaiden tuotteiden tuotanto ja ympäristönsuojelu, ja tällainen maatalous on juuri se peruspilari, jota tarvitaan tämän kaksiosaisen tavoitteen saavuttamiseen.
Tietyillä Euroopan alueilla, kuten Andalusiassa, luonnonmukaiseen maanviljelyyn tarkoitettua alaa on lisätty viime vuosikymmenen aikana 2 000:sta 300 000:een hehtaariin siitä syystä, että aluehallintomme oli Euroopassa ensimmäinen, joka otti käyttöön todellisen luonnonmukaista viljelyä koskevan toimintasuunnitelman ja siihen liittyvät määrärahat. Yleisesti ottaen ala on kasvanut keskimäärin 30 prosenttia vuodessa.
Olemme näin ollen yksimielisiä siitä, että jos YMP:ssä tunnustetaan luonnonmukaisen maanviljelyn kasvava merkitys, jota edellä on korostettu, jäsenvaltioiden maanviljelijöitä ei voida eikä saa jättää omilleen. Emme myöskään voi jättää jäsenvaltioiden päätettäväksi sitä, edistävätkö ne tämäntyyppistä tuotantoa parhaana vaihtoehtona.
Ryhmämme katsoo, ettei komissio ole toiminut johdonmukaisesti. Tämän erittäin tärkeän alan ominaisuuksia ja etuja korostetaan, mutta samalla sille ei kuitenkaan anneta selkeää ja päättäväistä tukea. Eleet eivät riitä, vaan tarvitsemme todellisia toimia ja määrärahoja.
Luonnonmukaisesta maanviljelystä on tultava olennainen osa ympäristöystävällistä tuotantojärjestelmää. Työmme perustuu tosiasioihin, joista vallitsee kaiken lisäksi yksimielisyys: maanviljelijät, kuluttajat ja kaikki poliittiset elimet ovat osoittaneet uutta kiinnostusta luonnonmukaista maataloutta kohtaan. Näin ollen Euroopan parlamentin jäsenten tehtävänä on vaatia selvää ja päättäväistä tukea tälle maataloudelle ja kannustaa siihen.
Mielestämme toimintasuunnitelma, josta tänään äänestämme, on ensimmäinen askel ja keskustelunavaus, mutta kuitenkin heikko ja kunnianhimoton sellainen. Emme teeskentele, ettemme olisi halunneet mennä pidemmälle. Valiokunta olisi esimerkiksi pitänyt asianmukaisena erityistuen määrittämistä alalle. Lisää tukea tarvitaan markkinointiin, sertifiointiin, valvontaan ja niin edelleen.
Tästä huolimatta olemme kuitenkin sitä mieltä, että komission olisi toteutettava tämä suunnitelma. Nyt kun komission jäsen on läsnä, meidän on kuitenkin pyydettävä häneltä, että siitä tehtäisiin todellinen toimintasuunnitelma eikä pelkkä ehdotussuunnitelma. Pyydämme parlamenttia osoittamaan järkkymättömän tukensa tälle erittäin tärkeälle alalle ja uraauurtavalle toimintasuunnitelmalle, jota tällä alalla todellakin tarvitaan. 
Tomczak
   ,  Hyvät kollegat, luvan antaminen muuntogeenisten organismien käytölle maanviljelyksessä, kotieläintuotannossa ja unionin markkinoilla on merkittävä uhka luonnonmukaiselle maataloudelle ja ennen kaikkea kuluttajien terveydelle. Ei ole mitään järkeä ryhtyä käyttämään muuntogeenisiä organismeja, kun luonnonmukaisistakin tuotteista on ylituotantoa. Muuntogeenisten organismien käyttöönotto tuhoaa luonnonmukaisen ympäristön. Niistä voi hyvinkin olla odottamattomia seurauksia tuleville sukupolville, esimerkiksi vakavia allergioita, ja niiden vuoksi tuholaisista ja rikkaruohoista saattaa tulla entistä vastustuskykyisempiä, bakteereista entistä immuunimpia antibiooteille, ja hyödylliset hyönteiset saattavat kuolla sukupuuttoon.
Luvan antaminen muuntogeenisten organismien käytölle aiheuttaa riitoja maanviljelijöiden välille. Heille, jotka päättävät käyttää muuntogeenisiä organismeja tuotannossaan, koituu raskaita kustannuksia suurista vahingonkorvausvaatimuksista ja he tulevat riippuvaisiksi biotekniikan yrityksistä. Mahdollinen muuntogeenisten organismien valvonta ei takaa tehokkuutta. Alankomaissa tehty tutkimus vahvistaa, että lihaa on lähes mahdotonta tuottaa ilman muuntogeenisiä organismeja. Tällaiset tosiseikat heikentävät kuluttajien luottamusta luonnonmukaiseen maatalouteen. Biologian lakien mukaan luonnonmukaisen maatalouden ja muuntogeenisiä organismeja hyödyntävän maatalouden on mahdotonta elää rinnakkain. EU on osoittanut omanlaistaan oikeudellista skitsofreniaa antamalla luvan muuntogeenisten organismien kaupan pitämiseen samalla, kun se on kieltänyt niiden käytön luonnonmukaisessa maataloudessa ja kotieläintuotannossa.
Kun otetaan huomioon muuntogeenisten organismien aiheuttama merkittävä vaara, jota ei vielä täysin ymmärretä, Euroopan parlamentti ja komissio ottavat valtavan moraalisen vastuun antamalla lainsäädäntöä, joka on luonnonvastaista ja haitaksi koko ihmiskunnalle. Euroopan maatalouden tulevaisuus on luonnonmukaisessa maanviljelyssä ja kotieläintuotannossa, jotka perustuvat perinteisiin ja luonnonmukaisiin menetelmiin. Kiitos.
Allister (NI ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän keskusteluun, sillä YMP:n uudistamisen jälkeen maanviljelijöiden on pohdittava vaihtoehtoisia menetelmiä tulojensa kasvattamiseksi. Joillekin viljelijöille tämä vaihtoehto voi olla luonnonmukainen maanviljely.
Pohjois-Irlannin luonnonmukainen ala on pieni mutta päättäväinen. Paikallinen tuotanto ja paikalliset tuotenimet ovat onnistumisen avain. Yhdistyneen kuningaskunnan maanviljelijöiden ei ole järkeä laajentaa toimintaansa luonnonmukaiseen tuotantoon, jos tuotannon aseman kyseenalaistavat heti Etelä-Amerikasta tulevat halvemmat tuotteet. Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolelta tulevat tuotteet on voitu tuottaa luonnonmukaisesti, mutta todellisuudessa tiedetään hyvin vähän siitä, aiheutetaanko joidenkin tuotteiden tuotannossa vahinkoa ympäristölle. Näiden tuotteiden pitkät rahtimatkat lentoteitse ovat myös huolenaihe kuluttajien kannalta. Nämä seikat on otettava huomioon WTO:n neuvotteluissa.
Lisäksi minua huolestuttaa se, että luonnonmukaista viljelyä harjoittavien brittiläisten maanviljelijöiden asema horjuu Itä-Euroopan maista tulevien tuotteiden vuoksi. Olennaisia ovat siis lyhyet kuljetusmatkat ja paikalliset tuotenimet. 
Batzeli (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, luonnonmukaisten tuotteiden tuotantoa ei voida pitää utopistisena talous- ja sosiaalipolitiikkana. Päinvastoin se on strategista politiikkaa, jolla suojataan uutta laadullista kuluttajastandardia, uutta ympäristöstandardia ja uutta maaseudun kehittämisen ulottuvuutta. Tällainen toimintakehys auttaa takaamaan kansanterveyden suojelun ja maatalouden kilpailukyvyn uudenlaisen varmistamisen.
Haluan korostaa kahta seikkaa, jotka ovat keskeisiä luonnonmukaisten tuotteiden kehittämisen ja menekinedistämisen kannalta, jotta siitä saadaan dynaaminen ala tulevina vuosina.
Ensinnäkin jäsenvaltioiden on suunniteltava uudistetun YMP:n soveltamista kansallisesti niin, että ne kannustavat nuoria viljelijöitä osallistumaan luonnonmukaisten tuotteiden tuotantoon ja myöntävät kansallisista rahastoistaan tukea luonnonmukaisen maatalouden edistämiseen siihen osoitetuilla alueilla.
Toinen seikka, joka liittyy ensimmäiseen, on se, että luonnonmukaisten viljelmien ja muuntogeenisten tuotteiden rinnakkaiselo on ongelmallista. Luonnonmukainen maatalous ja maataloustuotteiden tuotanto yhdennetyn hallinnoinnin mukaisesti tuhoutuvat. Geenimuunneltujen kasvien tuotanto aiheuttaa perinteisesti tuotettujen kasvien kontaminaation, ja tätä kautta kärsii myös kansanterveys eli oma terveytemme.
Komission ja tiettyjen jäsenvaltioiden on ymmärrettävä tämä ja luovuttava muuntogeenisistä tuotteista, sillä niiden terveysvaikutukset ovat vaarallisemmat kuin hullunlehmäntaudilla.
Euroopan unioni ei voi tekopyhästi toisaalta edistää sellaista viljelyä, joka on hyväksi kansanterveydelle ja ympäristölle, ja toisaalta antaa luvan muuntogeenisille tuotteille. Nyt on aika tehdä rehellinen päätös Euroopan kansalaisten hyväksi. 
Nattrass (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, luonnonmukainen viljely tarkoittaa sitä, että luonto ohjaa elintarvikkeiden tuotantoa, mutta EU haluaa Brysselissä kirjoitetun luonnonlain. EU haluaa yhdenmukaistaa luonnonmukaiset tuotteet ja tuotannon niin, että EU:n asetusten ja nuuskijoiden määrä lisääntyy.
Nyt halutaan taas määritellä banaanien käyryys! Luonnonmukaiset tuotteet ovat eri kokoisia ja näköisiä, mutta EU ei hyväksy sitä. EU:n mielestä mikään ei saa välttyä maaniselta valvonnalta. Ihmiset myyvät elintarvikkeita naulan ja unssin painomitoissa. Jos tästä jää kiinni, tulee kohdelluksi rikollisen tavoin. Miksi? Siksi, että kyseessä on EU:n kontrollointi kontrolloinnin vuoksi.
Mietinnössä ylistetään YMP:tä, joka oli yksi pahimmista EU:n koskaan tekemistä virheistä. YMP:n myötä osia Yhdistyneen kuningaskunnan maataloudesta tuhoutui, ja nyt EU haluaa tuhota maamme luonnonmukaisen maatalouden. UKIP-puolue haluaa luonnonmukaisen maatalouden kukoistavan eikä hautautuvan tuhansien EU-lannoitekilojen alle. 
Martinez (NI ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, olipa kerran aika, jolloin ihmiset käyttivät nitraatteja, torjunta-aineita ja rikkaruohomyrkkyjä, ja heidät ajettiin pois maatalouden paratiisista. Nyt emme voi enää syödä edes Golden Delicious -omenia. Aikaisemmin, vanhan hyvän luonnonmukaisen possun ansiosta, meissä oli lapamatoja ja muita loisia, ja isoäidin maukas kotitekoinen hillo saattoi tappaa botulismiin. Nyt teollisen maatalouden ansiosta elämme 25 vuotta pidempään.
Näin ollen meidän on muutettava kaikki ja palattava Cro-Magnoninihmisten aikaan, luonnon monimuotoisuuden maailmaan, jossa kaikki 130 000 luonnonmukaisten tuotteiden viljelijää voivat heilua ympäriinsä ja jossa kaikki 230 000 luonnonmukaista lehmää, 400 000 luonnonmukaista lammasta ja 230 000 luonnonmukaista porsasta voivat kaikki elää onnellisina. Luonnonmukaisen maatalouden osuus kaikesta maataloudesta on vain yksi prosentti, mutta tämä yksi prosentti muuttaa kaiken.
Tämä on kuin Punaisenmeren jakautuminen, kuten Muhammed ja hänen tammansa tai kuten Jeesuksen paluu pääsiäisen aikaan. Luonnonmukainen viljely on kaikkea tätä: siitä ei ole minkäänlaista hyötyä, mutta se tekee elämästä siedettävän. 
Sinnott (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, haluan korostaa erästä mietinnön suositusta eli tarvetta selventää muuntogeenisiä organismeja koskevaa lainsäädäntöä. Haluan selvennettävän, ettei muuntogeenisten organismien koskaan anneta kontaminoida luonnonmukaista viljelystä. Tähän asiaan ei saada selkeyttä sallimalla rinnakkaiselo ja lupaamalla korvauksia kontaminaation tapahduttua. Kontaminaation jälkeen on jo liian myöhäistä; korvauksesta ei ole mitään hyötyä luonnonmukaista maataloutta harjoittavalle viljelijälle tai ihmisille, jotka arvostavat hänen tuotteitaan.
Muuntogeeniset viljelykasvit ovat vielä joka tapauksessa kokeiluasteella. Hyvää tieteellistä koetta on valvottava. En tue tällaisia kokeita, mutta jos niitä on tehtävä, ehdotan Irlantia täydelliseksi testauspaikaksi. Irlanti on saari, jolla tuulet puhaltavat pääasiassa lännestä, joten viljelykset ovat pääosin turvassa naapurimaista tulevalta muuntogeenisten organismien aiheuttamalta kontaminaatiolta. Testauksen avulla voimme asianmukaisesti arvioida muuntogeenisiä viljelykasveja viiden, kymmenen tai 50 vuoden ajan: jos kokeilu osoittaa muuntogeenisten viljelykasvien olevan kelvottomia, jostakin on vielä mahdollista saada myös turvallisia elintarvikkeita ja siemenvarastoja.
Eurooppa-neuvosto päättää tänään siitä, otetaanko kansalaisia enää mukaan muuntogeenisiä organismeja koskevaan prosessiin. Aikooko neuvosto kotimaani Irlannin tuella jättää muuntogeeniset organismit Århusin yleissopimuksen ulkopuolelle? Näin ei saa tapahtua. Tämä on olennaisen tärkeä asia luonnonmukaista maataloutta harjoittaville viljelijöille ja heidän asiakkailleen ja kaikille sidosryhmille. Meidän on vaadittava itsellemme oikeutta ottaa osaa kaikkeen ympäristöämme koskevaan päätöksentekoon. 
Nicholson (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, suhtaudun myönteisesti tähän luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevaan mietintöön. Tämän tuotannonalan kasvu joissakin jäsenvaltioissa on todella hieno asia, mutta on huomattava, että jotkin jäsenvaltiot ovat antaneet sille muita vähemmän tukea. Näihin kuuluu Yhdistynyt kuningaskunta, jossa luonnonmukaisen maatalouden kehittämisestä on annettu ainoastaan tyhjiä lupauksia. Ymmärrän, ettei ihmisiä voida pakottaa viljelemään luonnonmukaisesti tai käyttämään luomutuotteita. Olen kuitenkin vahvasti sitä mieltä, että molempia on kannustettava, ja jos on tahtoa, on myös halua.
Meillä on nyt mahdollisuus edistää maatalouden monipuolistamista. Väliarvioinnin jälkeen maanviljelijät pohtivat nyt vaihtoehtoisia tapoja jatkaa toimintaansa alalla. Valitettavasti mielestäni päätösvallan jättäminen jäsenvaltioille johtaisi todelliseen katastrofiin. Useat niistä eivät varmasti tee mitään luonnonmukaisten tuotteiden kysynnän lisäämiseksi tai kaupan tehostamiseksi, sillä nämä tuotteet joutuvat vastaamaan samoihin haasteisiin kuin muutkin maataloustuotannon alat, kun monikansallisten yritysten valta-aseman vuoksi voittomarginaalit pienenevät ja normit muuttuvat yritysten etujen mukaisiksi.
Luonnonmukainen tuotanto ei ole enää kapea sektori markkinoilla, vaan kyse on maatalouden pitkän aikavälin tulevaisuudesta. Luonnonmukaiselle maataloudelle myönnettyä tukea olisi käytettävä uusien mahdollisuuksien avaamiseen tällä sektorilla ja vaihtoehdon luomiseen niin sanotulle perinteiselle maataloudelle. Niillä molemmilla on yhteinen tulevaisuus, ja niiden on täydennettävä toisiaan. On käynyt selväksi, ettei maataloustuotannossa voida luoda todellisia yhtäläisiä mahdollisuuksia niin luonnonmukaiselle kuin perinteisellekään maataloudelle, ja olen vahvasti sitä mieltä, että tavoitteeseen päästään ainoastaan toimimalla keskuslähtöisesti ja myönteisin kannustimin. 
Fischer Boel,
   . Arvoisa puhemies, haluaisin muutamin sanoin kommentoida mietintöä.
Ensinnäkin toimintasuunnitelmassa todetaan kestävälle maataloudelle myönnettävästä julkisesta tuesta, että luonnonmukaisella maataloudella on merkittävä asema yhteiskunnassa. Luonnonmukaista viljelyä harjoittaville viljelijöille koituu julkishyödykkeiden tuottamisesta suuret tuotantokustannukset. Heillä pitäisi olla oikeus julkishyödykkeiden tuottamisesta aiheutuvasta tulonmenetyksestä ja suurista tuotantokustannuksista saataviin korvauksiin. Juuri näin kannustamme jäsenvaltioita toimimaan omien kehittämisohjelmiensa kanssa. Kuten mietinnössä todettiin, luonnonmukaisen maatalouden onnistunut kehittäminen riippuu kuitenkin pääasiassa asiakkaiden halusta maksaa luonnonmukaisista elintarvikkeista korkeampi hinta.
Tästä pääsenkin seuraavaan aiheeseeni: menekinedistämiseen ja kauppaan. Kuluttajille on annettava oikeata tietoa, jotta kysyntää saadaan lisättyä. Komissio on jo ottanut osaa luonnonmukaisia elintarvikkeita koskeviin tiedotus- ja menekinedistämiskampanjoihin. Olen täysin tietoinen siitä, että meidän on hyödynnettävä parasta saatavilla olevaa asiantuntemusta, kun suunnitelmassa hahmotellulla tiellä edetään.
Olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että luonnonmukaisten elintarvikkeiden käyttöä on edistettävä lasten keskuudessa ja kouluruokaloissa, mutta haluan kuitenkin kuulla tästä neuvoja asiantuntijoilta. Meidän on oltava varmoja siitä, että saavutamme kohderyhmämme, joten meidän on käytettävä oikeita kanavia markkinointikampanjoissamme.
Sisämarkkinoista puhuttaessa olen teidän laillanne huolissani niistä esteistä, jotka mahdollisesti haittaavat kauppaa. Kaikkien EU:n lainsäädännön vaatimusten mukaisesti tuotetuilla luonnonmukaisilla elintarvikkeilla pitäisi olla pääsy kaikille EU:n luonnonmukaisten tuotteiden markkinoille. Eurooppalainen logo voi olla merkittävässä asemassa tämän tavoitteen saavuttamisessa. En myöskään näe estettä sille, että luonnonmukaisten tuotteiden tuottajat mainitsevat halutessaan omissa tuotteissaan niiden alkuperäalueen.
Luonnonmukaisen maatalouden ja elintarviketeollisuuden alan innovaatiot perustuvat suurelta osin tutkimukseen. Alan tutkimus on jo kasvussa, ja lisää on tulossa. Ei ole kuitenkaan komission tehtävä määrätä eri tutkimusaiheiden yksityiskohdista.
Toimintasuunnitelma ei ole oikea väline käsitellä rinnakkaiseloa, sillä luonnonmukainen maatalous ei ole ainoa ala, jota asia koskee. Komissio laatii vuoden lopulla kertomuksen kansallisista rinnakkaiseloa koskevista toimenpiteistä, ja siitä nähdään, mitä toimia on vielä toteutettava.
Toimintasuunnitelmassa suositellaan, että jäsenvaltiot hyödyntävät täysimääräisesti maaseudun kehittämispolitiikan tarjoamia mahdollisuuksia, joihin luetaan maatalouden ympäristötoimenpiteiden lisäksi investoinnit, neuvontapalvelut, laatujärjestelmät ja kaikki muut maatalouden kehittämisen osa-alueet, joiden avulla luonnonmukaista maataloutta harjoittavat viljelijät voivat laajentaa tuotantoaan.
Kiitän teitä kommenteistanne ja odotan, että pääsen työskentelemään kanssanne tämän tärkeän aiheen puolesta myös tulevaisuudessa.
Puhemies. –
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan äänestysajankohtana, joka alkaa nyt. 
Bowis (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, muutama minuutti sitten meitä pyydettiin viettämään hetken hiljaisuus niiden muistoksi, jotka kuolivat Espanjassa tapahtuneissa terrori-iskuissa, ja kaikkien niiden äänestäjiemme muistoksi, jotka ovat kuolleet terrorin uhreina.
Hetki oli juhlallinen ja erityisen mahtava. Jokainen parlamentin jäsen oli hiljaa, kaikki vierailijat lehtereillä olivat hiljaa, mutta hiljaisuuden rikkoivat kuvia räpsivät kamerat. Arvoisa puhemies, pyydän, että kun vietämme juhlallista hiljaista hetkeä, se koskisi myös kuvaajia ja kaikkia tässä istuntosalissa olevia eikä ainoastaan täällä pohjakerroksessa istuvia.
Puhemies. –
   Arvoisa jäsen Bowis, huomautuksenne toimitetaan eteenpäin. Haluaisin yhtä lailla, että hiljaisuus vallitsisi istuntosalissa käytävien keskustelujen ajan ja erityisesti silloin, kun komission jäsen on äänessä, sillä voin vakuuttaa, ettei näin aina ole. 
Atkins (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, en halua viivyttää tätä istuntoa enää pidempään, mutta haluan tehdä yhden purevan huomautuksen. Meidät kutsuttiin paikalle äänestykseen, joka piti toimittaa ensiksi klo 12.00, sitten klo 12.15, ja nyt kello on jo lähes 12.40.
Tietänette tämänpäiväisestä lakosta, joka vaikeuttaa suuresti matkustamista. Jotkut kollegat ovat lähteneet matkaan todella aikaisin aamulla, sillä he ovat joutuneet käyttämään muita matkustusvälineitä kuin tavallisesti, eivätkä he tästä syystä voi osallistua kaikkiin äänestyksiin. On häpeällistä, että tässä parlamentissa soudetaan ja huovataan jatkuvasti kuulematta niitä, joilla on todellista merkitystä, eli parlamentin jäseniä.
Puhemies. –
   Välitän huomautuksenne istuntopalvelujen henkilökunnalle, ja haluan muistuttaa jäsenille, että myös tämän iltapäivän keskustelujen jälkeen äänestetään.
Yritän kuitenkin parhaani mukaan kuroa viivettä umpeen niin, etten etene liian nopeasti.
Puhemies. –
   Esityslistalla ovat seuraavana äänestykset.

Breyer (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, kohdan 7 englanninkielisessä versiossa on kieleen liittyvä ongelma. Pyydänkin, että sana "" korvataan sanalla "" ja että lisätään sana ", jolloin kohdan 7 toinen kappale kuuluu: "Tämä koskee ainoastaan englanninkielistä versiota ja tätä kielellistä ongelmaa. 


Prodi (ALDE ).
    Haluan lisätä suullisen tarkistuksen tarkistukseen 5 kohdan "myös liike-elämän ja teollisuuden edustajista" jälkeen: "esimerkiksi ottamalla mukaan teknologiayhteisöt". 
Puhemies. –
   Vastustaako joku tätä lisäystä? 
Mann, Erika (PSE ).
    Arvoisa puhemies, haluan kysyä erästä asiaa jäsen Rübigiltä. Anteeksi, että keskeytän, mutta eilen illalla sovimme epäsuorasti ja epävirallisesti, että Euroopan kansanpuolueen ryhmä ja liberaalit eivät äänestäisi tarkistuksen loppuosassa olevan kokonaisen kappaleen poistamisen puolesta ja että me vastaavasti äänestäisimme konservatiivien ja liberaalien tarkistuksen puolesta. Haluaisiko jäsen Rübig kommentoida tätä asiaa? 
Puhemies. –
   Jäsen Mann, tästä ei todellakaan ole mitään vaivaa puhemiehelle. Päinvastoin odotin tätä, sillä kuulin asiasta huhuja. Siitä syystä odotin, että joku PPE-DE-ryhmän puolesta pyytäisi, että heidän tarkistuksensa loppuosa, jolla oli tarkoitus poistaa kohdan 21 viimeinen osa, poistettaisiin.
Haluaako joku PPE-DE-ryhmän jäsenistä puhua aiheesta? 
Rübig (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, olemme samaa mieltä jäsen Mannin ja hänen ryhmänsä kanssa. 
Puhemies. –
   Yhteenvetona siis PPE-DE-ryhmän esittämään tarkistukseen 5 lisätään sanat "ja myös liike-elämän ja teollisuuden edustajista", siinä ei enää pyydetä kohdan 21 loppuosan poistamista ja sitä täydennetään jäsen Prodin suullisella tarkistuksella.

Queiró (PPE-DE ),
    Äänestin jäsen Jensenin laatiman Euroopan parlamentin ennakkoarviota Euroopan unionin lisätalousarviota varten varainhoitovuodeksi 2005 (palkkamukautukset) koskevan mietinnön puolesta, koska mielestäni vuoden 2005 talousarviossa on tärkeätä harkita henkilöstökustannusten vähentämistä.
Parlamentin vuoden 2005 talousarviossa varattiin määrärahoja käytettäväksi tarvikeostojen toteuttamiseen.
Mielestäni nämä määrärahat olisi käytettävä sellaisten ensisijaisten asioiden rahoittamiseen, joiden rahoituksesta talousarviossa ei nyt ole säännöksiä. Tällaisia kohteita olisivat esimerkiksi Bulgarian ja Romanian unioniin liittymisen valmistelut.
Lopuksi haluaisin korostaa, että koska yhteisön toimielinten toiminnan kehittämiseen on jo varattu tarvittava rahoitus, meidän on oltava tarkkoja siitä, että veronmaksajien taskusta tulevia julkisia varoja hoidetaan harkiten ja viisaasti.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Päätöslauselmaesitys tuli aiheelliseksi vuoden 2005 talousarviossa todetun ylijäämään vuoksi, koska vuoden 2004 palkkamukautus, jonka neuvosto hyväksyi vuoden 2004 lopulla, oli suuruudeltaan vain 0,7 prosenttia toimielinten talousarvioiden laadinnan yhteydessä kaavaillun 2,6 prosentin sijasta.
Tämän ylijäämän ansiosta on mahdollista vapauttaa joitakin vuoden 2005 talousarviossa käyttöomaisuutta koskeviin toimiin varatuista määrärahoista, joten parlamentti voi ostaa nykyisin vuokrattuna olevia kiinteistöjä. Lisäksi, kuten esittelijä aivan oikein korostaa, niillä on mahdollista rahoittaa aloja, joille talousarviossa ei tätä nykyä ole varattuna rahoitusta, esimerkiksi Bulgarian ja Romanian unioniin liittymisen valmistelua.
Äänestin luonnollisesti päätöslauselmaesityksen puolesta.

Queiró (PPE-DE ),
    Äänestin jäsen Garriga Polledon laatiman mietinnön (A6-0047/2005) puolesta, joka koskee esitystä Euroopan unionin lisätalousarvioksi nro 1/2005 varainhoitovuodeksi 2005, koska hyväksyn uuden komission nimityksestä ja uusien komission jäsenten kesken sovitusta salkkujaosta johtuneet komission yksiköiden organisaatiorakenteen muutokset, joiden vuoksi lisätalousarvion muutokset ovat välttämättömiä. Tilanteen ollessa tämä nämä muutokset olisi sisällytettävä lisätalousarvioon mahdollisimman avoimesti ja tarkoituksenmukaisesti. Pidän myönteisenä sitä, että näillä muutoksilla ei ole vaikutusta talousarvioon.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Ensimmäisen lisätalousarvioesityksen tarkoituksena on tehdä vuoden 2005 talousarvioon ne välttämättömät tekniset, talousarvioon vaikuttamattomat muutokset, jotka johtuivat yksiköiden organisaatiorakenteen tarkistamisesta uuden komission nimittämisen ja komission jäsenten salkkujaon yhteydessä.
On tärkeätä muistaa, että vaikka uusi komissio on hallinnollinen elin, se sitoutui tekemään tästä kilpailukykyä ja yhteenkuuluvuutta edistävän talousarvion. Lisäksi Lissabonin strategian väliarvioinnissa, josta äänestimme eilen, vaaditaan lisää päättäväisyyttä ja luovuutta strategian tavoitteiden saavuttamiseksi. Komissio on saanut parlamentilta tarvittavan tuen. Äänestin päätöslauselmaesityksen puolesta, koska olen vakuuttunut siitä, että komissio käyttää hyvin tätä välinettä ja kaikkia mahdollisuuksiaan tavoitteidensa saavuttamiseksi ja osoittaa näin asiasta vastaavalta valiokunnalta saamansa vahvan tuen perustelluksi. 

Figueiredo (GUE/NGL ),
    Elintarvikkeiden tavanomaisten tuotantotapojen sekä ympäristölle että kansanterveydelle aiheuttamat haitat osoittavat, että on ensiarvoisen tärkeää etsiä vaihtoehtoja ja välttämätöntä taata turvallisten ja kestävästi tuotettujen elintarvikkeiden saanti. Sen vuoksi Euroopan parlamentin on juuri nyt tärkeää hyväksyä asiaa koskeva kanta.
Tukea tarvitaan luonnonmukaisille tuotantotavoille, koska niiden käyttö ottaa huomioon ympäristön tasapainon. Tukea voidaan antaa tuottajille suunnattujen kannustimien muodossa tai sellaisten toimien muodossa, joilla luonnonmukaisia viljelykasveja suojellaan muuntogeenisten organismien käyttöön liittyviltä riskeiltä. Muuntogeenisten organismien ympäristölle aiheuttamia uhkia ei vielä tunneta, eikä ole mitään keinoa taata, etteivät ne leviä, ja siksi on olemassa vaara, että ne aiheuttavat kontaminaation kasveissa, joiden ohella niitä viljellään. 
Queiró (PPE-DE ),
    Äänestin jäsen Aubertin luonnonmukaisia elintarvikkeita ja luonnonmukaista maataloutta koskevasta eurooppalaisesta toimintasuunnitelmasta laatiman mietinnön puolesta, koska siinä mielestäni tuodaan esiin olennaisia kysymyksiä luonnonmukaisen maatalouden tulevaisuudesta.
Meidän on syytä tiedostaa, että tämäntyyppisen maatalouden osuus Euroopan unionin elintarvikemarkkinoista ja maataloustuotannosta on nyt merkittävä.
Toimintasuunnitelmaan sisältyy kolme ensisijaista tavoitetta: luonnonmukaisten elintarvikkeiden markkinoiden tietopohjainen kehittäminen lisäämällä suurelle yleisölle suunnattavaa tiedotusta ja kuluttajavalistusta, luonnonmukaiseen maatalouteen myönnettävän julkisen tuen tehostaminen ja luonnonmukaista maataloutta koskevien yhteisön standardien sekä tuontia ja tarkastusta koskevien vaatimusten parantaminen ja lujittaminen.
Sen tähden näiden ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseksi olisi ennen kaikkea pyrittävä tuloksellisesti voittamaan luonnonmukaisen maatalouden erityisluonteelle ominaiset vaikeudet koko alalla, aina tuotannosta jakeluun saakka. Luonnonmukaista maataloutta koskevan toimintaohjelman tulisi olla kunnianhimoinen, sillä luonnonmukainen maatalous ei rajoitu vain elintarvikkeiden tuotantoon, vaan sillä on paljon laajempi ympäristöä koskettava ja yhteiskunnallinen rooli. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Luonnonmukaisuus on asia, jolla on suuri merkitys nykymaailmassa. Vuodesta 1985 lähtien luonnonmukaiselle maataloudelle omistautuneiden maatilojen määrä ja viljelyala ovat lisääntyneet merkittävästi.
Tämä kasvu on kuitenkin hidastunut viime vuosina merkittävästi, mikä johtuu näiden tuotteiden tuotantoon, jalostukseen ja jakeluun liittyvistä ongelmista.
Nyt esillä olevassa mietinnössä kannatetaan uusia tehostettuja toimia näiden esteiden poistamiseksi. Päätavoitteena on lisätä kaikkien ihmisten – ei ainoastaan kaupungeissa asuvan vähemmistön – tietoisuutta luonnonmukaisen tuotannon eduista ympäristölle.
Yhteisön lainsäädännön parantaminen, mukaan luettuna yhteinen maatalouspolitiikka, ja julkisen tuen kasvattaminen ovat oleellisia, jos luonnonmukaisesta maataloudesta halutaan tehdä kestävän maatalouden voimistuva ulottuvuus.
Tämän asian tulisi kuulua tärkeimpiin käsiteltäviin asioihin aikana, jolloin ympäristön huomioon ottamisen pitäisi olla etusijalla.
Olen varma, että luonnonmukaisten tuotteiden korkea hinta on niiden kulutuksen pääasiallinen este. Siksi olen vakuuttunut siitä, että luonnonmukaisen maatalouden tuen kehittäminen johtaa luonnonmukaisten tuotteiden hintojen laskuun ja sen seurauksena tuotteiden kulutuksen kasvuun laajan asiakaskunnan keskuudessa.
Äänestin mietinnön puolesta. 
Ries (ALDE ),
   – Äänestin jäsen Aubertin laatiman luonnonmukaisten elintarvikkeiden ja luonnonmukaisen maatalouden kehittämiseen kannustavan mietinnön puolesta. Näitä käytäntöjä on kehitetty nyt Euroopassa jatkuvasti usean vuoden ajan ja ne vastaavat eurooppalaisten kuluttajien tarpeeseen saada terveellistä ja monipuolista ravintoa.
Yhtälailla on ensiarvoisen tärkeää viljelijöiden ja kansalaisten vakuuttamiseksi järjestää tiukka valvonta, jonka avulla vältetään kontaminaatioriski luonnonmukaisten ja siirtogeenisten viljelmien rinnakkaiselotapauksissa. Tämä on myös Belgian kanta: muuntogeenisiin organismeihin liittyvän valvonnan ja riskien arvioinnin on perustuttava riippumattomiin tieteellisiin selvityksiin.
Lisäksi on tärkeää etsiä ratkaisuja luonnonmukaista viljelyä harjoittavien maanviljelijöiden kohtaamiin erityisongelmiin: Belgiassa luonnonmukaisten tuotteiden kulutuskysyntä ei ole lainkaan tasaista ja se vaihtelee usein elintarvikepelkojen mukaisesti. Viljelijät kärsivät näistä vaihteluista, vaikka he ansaitsisivat korvauksen ponnisteluistaan ja investoinneistaan. On ehdottoman tärkeää välttää tilannetta, jossa viljelijä joutuu myymään tuotteensa tappiolla.
Luonnonmukaisen maatalouden turvaaminen merkitsee, että on toimittava laadun ja turvallisuuden sekä kuluttajien valinnanvapauden puolesta. 

Lulling (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, jos olisin saanut käyttää puheenvuoron kansainvälistä naisten päivää ja Peking + 10 -konferenssia koskeneen keskustelun yhteydessä, olisin sanonut, että on todella häpeä, että naisiin kohdistuva väkivalta on täällä parlamentissa kestoaihe. Tosin se on, luojan kiitos, vähemmän hallitseva kuin muut tärkeät ongelmat, jotka koskettavat paljon suurempaa määrää naisia – useita miljoonia naisia. He ovat vuosikausia odottaneet ratkaisuja, joita tämä parlamentti muuten on vaatinut ylivoimaisella enemmistöllä. Esimerkkinä voin mainita avioliiton aikana hankittujen eläkeoikeuksien jakamisen, niin että aviovaimo, joka on perhevelvoitteilleen omistautumisen vuoksi luopunut työstään osittain tai kokonaan, ei avioeron jälkeen jää ilman sosiaaliturvaa. Sen vuoksi tarvitsemme puitedirektiivin estämään avioeromatkailun EU:ssa.
Muistutan myös vuonna 1996 laaditusta mietinnöstämme pienissä yrityksissä ja maataloudessa apuna olevien puolisoiden asemasta. Kymmenen vuotta sitten vaadimme parannusta direktiiviin vuodelta 1986, joka koskee itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien miesten ja naisten ja heidän apunaan olevien puolisoiden tasa-arvoista kohtelua. Mitään ei ole tapahtunut!
Siirryn nyt naisten pahoinpitelyä koskevaan teemaan, ja haluan lisätä, että myös miehiä pahoinpidellään. Luxemburgissa on ollut vuodesta 2003 lähtien voimassa laki, josta on ollut jo hyvin paljon apua. Kyse on perheväkivaltaa koskevasta laista, jolla väkivaltaisilta miehiltä estetään pääsy kotiinsa. Jos mies käy väkivaltaiseksi, hänen on lähdettävä yhteisestä asunnosta sen sijaan, että naisen ja lasten olisi paettava pahoinpideltyjen naisten turvakotiin tai naisen perheen luo. Olisi paikallaan, että komissio suosittelisi kaikille jäsenvaltioille vastaavan lain antamista, ellei niillä jo ole sellaista. Silloin Peking + 10 olisi tarpeeton! 
Blokland (IND/DEM ),
   . Vaikka kristillinen unioni / SGP äänestikin naisten maailmankonferenssia koskevaa päätöslauselmaa vastaan, se ei lainkaan vastusta naisten kohtelemista normaalisti tässä yhteiskunnassa. Tuemme varauksitta toimia naisten pahoinpitelyn, sukuelinten silpomisen, naiskaupan, naisten avioliittotarkoituksiin luovuttamisen ja kunniamurhien torjumiseksi. Myös tasa-arvoiset mahdollisuudet koulutukseen ja hyvä terveydenhuolto ovat kaikille tärkeitä.
Päätöslauselmassa on kuitenkin paljon ajatuksia, joita meidän on mahdoton tukea. Me emme torju naisten osallistumista työntekoon, mutta väkisin aikaansaatu, lukuihin perustuva sukupuolijako ei tee oikeutta todellisuudelle. Kyvyt ja taidot ovat ne kriteerit, joilla työnhakijat on valittava. Sillä, ovatko he miehiä vai naisia, on siinä yhteydessä vähemmän merkitystä.
Sekä yksilöillä että organisaatioilla tulisi olla valinnanvapaus. Ihmisten ja organisaatioiden olisi itse voitava tehdä henkilökohtaista elämäänsä tai sisäistä rakennettaan ja ulkoista edustustaan koskevat valinnat edellyttäen, että tässä prosessissa ei käytetä mitään epäasiallisia keinoja tai menettelyjä.
Lopuksi haluaisin sanoa, että lääketieteellis-eettisiin kysymyksiin on suhtauduttava äärimmäisen varovasti. Ihminen ei ole evoluutioprosessin viimeinen linkki, vaan olento, jolle hänen Luojansa antoi elämän. Hänen tulisi käsitellä omaa elämäänsä ja toisten elämää, samoin kuin olemassa olevaa ja syntymätöntä elämää, oikein ja vastuullisesti. 
Cederschiöld, Fjellner, Hökmark ja Ibrisagic (PPE-DE ),
    Maltillisten valtuuskunta on äänestänyt päätöslauselman puolesta. Haluamme kuitenkin korostaa tiettyjä ongelmia, joita mielestämme on sen tekstissä. Päätöslauselmassa pidetään maailman naisia yhtenä homogeenisena ryhmänä, mikä on hyvin valitettavaa, koska naisten asema vaihtelee todella varsin huomattavasti maasta toiseen.
Kehitysmaiden naisten tilanne sekoitetaan naisten tilanteeseen Euroopassa, ikään kuin ne olisivat keskenään verrattavissa olevia ongelmia. Sellaisia ongelmia kuin sodanaikaiset raiskaukset, kunniamurhat ja sukuelinten silpominen ei voida verrata elinikäiseen oppimiseen, kiintiöiden jakamiseen ja isyyslomakuukausien määrään. Päätöslauselmassa sekoitetaan EU:n tasolle kuuluvat kysymykset asioihin, jotka aivan ilmeisesti ovat kansallisia tai aivan yksinkertaisesti kuuluvat ihmisten itsensä päätettäviksi.
Mielestämme olisi ollut parempi, jos keskipisteessä olisivat olleet kehitysmaiden naiset, jotka ovat erittäin heikossa asemassa. Kehitysmaita koskevissa tekstiosuuksissa käsitellään paljolti asioita, jotka EU:n olisi otettava esille yhteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassaan ja tukipolitiikassaan. Me olisimme toivoneet, että päätöslauselmassa olisi puolustettu miesten ja naisten yhtäläisiä oikeuksia ja ihmisoikeuksia kaikkialla maailmassa. 
Jałowiecki (PPE-DE ),
    Äänestin 10. maaliskuuta 2005 YK:n neljännessä naisten maailmankonferenssissa hyväksytyn toimintaohjelman seurantaa (Peking + 10) koskevaa päätöslauselmaa vastaan.
Näin siksi, että päätöslauselma oli erityisen lyhytnäköisesti laadittu ja huonosti harkittu. Se sisälsi monia asianmukaisia mutta myös monia täysin epätarkoituksenmukaisia ehdotuksia, joista jotkut olivat yksinkertaisesti naurettavia.
Esimerkkinä viimeksi mainitusta on 12 kohta, jossa edellytetään sukupuolten tasa-arvon periaatteen soveltamista rakennerahastoista rahoitettaviin toimiin. Lisäksi vaaditaan, että rauhanturvaamiseen ja konfliktien ehkäisyyn liittyvissä tehtävissä toimivasta henkilöstöstä naisten osuus on 40 prosenttia. Haluan merkittäväksi erityisen vastalauseen 13 kohtaan, joka sisältää viittauksen naisten lisääntymisterveyteen.
Tuo sanamuoto oli lopullisena syynä siihen, että en voinut äänestää päätöslauselman puolesta. 
Kirkhope (PPE-DE ),
    Minä ja brittiläistä konservatiivipuoluetta edustavat kollegani olemme äänestäneet tyhjää naisten neljättä maailmankonferenssia koskevassa äänestyksessä, koska mielestämme siinä käsitellään ensiarvoisen tärkeitä asioita tavalla, joka ei ole asianmukainen tai käytännöllinen. Yliohjailevat viittaukset miesten ja naisten tasa-arvon valtavirtaistamiseen ja tasa-arvonäkökohtien huomioonottamiseen talousarviossa sekä vaatimus ajaa väkisin läpi jäykkiä kiintiöjärjestelmiä ovat esimerkkejä tästä.
Konservatiivipuolue on tiennäyttäjä naisten oikeuksien kunnioittamisessa. Ihmiskauppa, prostituutio ja sukuelinten silpominen ovat vain eräitä niistä kauheuksista, joita kehitysmaiden tytöt ja naiset joutuvat kokemaan. Niihin ei kuitenkaan voida puuttua ainoastaan antamalla rahoitustukea, vaikka sitä selvästi tarvitaan. Niihin ei myöskään voida puuttua lainsäädännöllä, vaikka lainsäädännöstä voi tietenkin joissakin tapauksissa olla apua. Naisten vapaus voidaan taata vain, jos on olemassa asianmukainen koulutusta koskeva ohjelma, joka koskee molempia sukupuolia ja jota noudatetaan päättäväisesti. 
Klaß (PPE-DE ),
   . Haluaisin tänä kansainvälisenä naistenpäivänä 2005 kiinnittää huomion kaikkiin naisiin, jotka tekevät velvollisuutensa aivan normaalilla tavalla. Haluaisin tuoda poliittisen huomion kohteeksi heille tärkeimmät asiat eli huolehtimisen perheestä, lapsista ja myös vanhemmista ihmisistä. Puhutaan paljon miesten ja naisten tasa-arvon valtavirtaistamisesta. Sen vuoksi pyytäisin, että myös perhepolitiikka otettaisiin huomioon poliittisia, yhteiskuntaan vaikuttavia päätöksiä tehtäessä. Tulevaisuudessa kaikkien poliittisten päätösten yhteydessä on tutkittava, mitä vaikutuksia niillä on perheisiin. Erityisesti naisten työelämään paluuta tukevien julkishallinnon ohjelmien periaatteisiin tulee kuulua, että niissä otetaan huomioon perhepolitiikka. Työ ja yhteiskunta on sovitettava perheen mukaan eikä päinvastoin. Esimerkiksi maataloustilastoissa ei edelleenkään oteta riittävästi huomioon viljelijöiden puolisoiden tekemää työtä. Päätoimisesti maataloutta harjoittavilla tiloilla naiset työskentelevät noin 63 tuntia viikossa. Maataloustilastoissa ensin tehtävä vähennys perheen huoltamisesta on noin 50 prosenttia. Viljelijöiden vaimot tekevät ilmaista työtä kotona, tilalla ja perheen hyväksi aivan samoin kuin kaikki työssäkäyvät naiset. Heidän työpanostaan ei kuitenkaan oteta huomioon tilastoissa, sitä ei oteta vakavasti yhteiskunnassa eikä tunnusteta taloudellisena tekijänä. Kaiken kaikkiaan naisten tekemä työ on otettava täysimääräisesti huomioon bruttokansantuloa laskettaessa. 
Muscardini (UEN ),
    Lopultakin Euroopan parlamentti sisällyttää naisten arvon puolustamista koskeviin ensisijaisiin tavoitteisiinsa ratkaisun saamisen vakavaan ongelman, naisten sukuelinten silpomiseen.
Euroopassa on aivan liian usein annettu julistuksia hyvistä aikeista puolustaa yksilön, naisten tai lasten ihmisarvoa, ilman että niitä on kyetty muuttamaan konkreettisiksi ja todella vaikuttaviksi toimiksi.
Toivomme, että tämänpäiväinen aloite on käännekohta, jossa naisten sukuelinten silpomisilmiöön käydään vakavasti käsiksi. Tällä ilmiöllä ei ole mitään tekemistä toisten kansojen perinteiden ja kulttuurien kunnioittamisen kanssa, sillä barbaarisuus ei ole kulttuuria.
Siksi ehdotamme, että annetaan direktiivi, jolla estetään naisten sukuelinten silpominen. Ehdotamme myös, että ryhdytään toimiin ongelmaa koskevan asianmukaisen koulutuksen järjestämiseksi ja erityisesti tuen tarjoamiseksi siirtolaisille, jotka tulevat maista, joissa nämä tavat sallitaan ja niitä pidetään jopa laillisina.
Tämän lisäksi on mielestämme välttämätöntä, että järjestetään naisiin kohdistuvan väkivallan ilmiötä koskeva julkinen tiedotuskampanja, annetaan asianmukaista tietoa naisten terveydestä ja fyysisestä turvallisuudesta ja että Euroopan unionin jäsenvaltiot käsittelevät naisten sukuelinten silpomista henkilöön kohdistuvan väkivallan raskauttavana muotona. 
Queiró (PPE-DE ),
    Parlamentilla on tilaisuus kokoontua täysistuntoon juuri kansainvälisenä naistenpäivänä, ja se on päättänyt tuoda päätöslauselmaesityksellä esiin joitakin varsin tuttuja piirteitä naisten tilanteessa, jotka ovat valitettavia ja joita vastaan meidän tulisi taistella.
Jokainen, joka vastustaa sukupuolten välistä sotaa tai kiintiöpolitiikkaa tai sitä, että sekoitetaan keskenään vähemmistönä oleminen ja naisena oleminen, on sitäkin enemmän velvollinen taistelemaan naisen ainutlaatuisen roolin täyden kunnioittamisen puolesta yhteiskunnassa, perheessä ja yksilönä. Hänen on myös taisteltava sellaisten oikeudellisten määräysten soveltamisen puolesta, jotka suovat naisille todellisen tasa-arvon samalla kun niissä kunnioitetaan kaikkien ihmisten välisiä luonnollisia eroja ja erityisesti seikkaa, joka on elintärkeä sukupuolesta riippumatta: yksilönvapautta ja kaikkien ihmisten luovuttamatonta oikeutta henkilökohtaiseen onneen. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Vietämme tällä viikolla kansainvälistä naistenpäivää, joka antaa meille tilaisuuden arvioida edistystä, jota on saavutettu ympäri maailmaa naisten tasa-arvon, vapauden, naisten aseman kehityksen, tunnustamisen ja kansalaisyhteiskuntaan osallistumisen alalla.
Katson, että kollektiivinen tietoisuus siitä, kuinka suunnaton määrä työtä on vielä tekemättä, on tärkeää. EU:n tulisi pysyä eturintamassa tässä aiheellisessa taistelussa, joka suosii naisia, mutta ei ole pelkästään naisten vaan koko ihmiskunnan asia.
Miljoonien naisten kaikkialla maailmassa kohtaamat kärsimykset ja vaarat ovat erittäin vakavia ja niihin on syytä reagoida pikaisesti, perusteellisesti ja tinkimättömästi.
Samalla minun täytyy sanoa, että pidän valitettavana, että näiden hienoilta kuulostavien mutta hämärien periaatteiden ja käsitteiden varjolla yritetään eräitä käytäntöjä, joilla menetellään vastoin tällaisia oikeuksia, pitää oikeuksina sinänsä. Tällainen asia on esimerkiksi abortti, jota naamioidaan tarpeen mukaan ja vähätellään sijoittamalla se petollisesti käytetyn otsikon "seksuaali- ja lisääntymisterveys" alle. 
Schenardi (NI ),
   – Naisiin kohdistuvalla väkivallalla on monta eri muotoa: fyysinen tai henkinen väkivalta, raiskaus, kotiorjuus, naiskauppa ja prostituutio jne. Ne ovat kaikkialla läsnä ja lisääntyvät koko ajan. Meillä niin sanotuissa sivistysvaltioissa ylpeillään ihmis- ja kansalaisoikeuksien kunnioittamisella. Tiesittekö, että Ranskassa kuolee joka kuukausi kuusi naista kotiväkivallan vuoksi ilman, että siihen juurikaan julkisuudessa reagoidaan? Tiesittekö, että vuonna 2002 tähän väkivaltaan sovellettiin armahdusta, kun puolestaan eläinten pahoinpitelyyn syyllistyneelle ei myönnetä armahdusta? Naisia ei tietenkään pidetä vähemmän suojelun tarpeessa olevina. Vain muutama päivä sitten poliisi hakkasi väkivaltaisesti naisia, jotka osoittivat rauhanomaisesti mieltään Istanbulissa. Tämän on loputtava. Meidän on käytävä käsiksi niihin tekijöihin, jotka – kuten islaminuskoisiin yhteisöihin kuuluvien naisten tapauksessa – vaikuttavat suoraan tai epäsuorasti naisten alistamiseen. On kestämätöntä, että meidän alueellamme ja ympäri maailmaa sallitaan muinaisaikaiset ja epähumaanit käytännöt, kuten sukuelinten silpominen, kunniarikokset, kivitykset ja mestaukset. Tämä naisille omistettu päivä ei saa olla vain symbolinen tapahtuma, vaan tilaisuus lisätä aitoa tietoisuutta naisten oikeuksista Ranskassa ja kaikkialla maailmassa. 
Silva Peneda (PPE-DE ),
    Pidän myönteisenä sitä, että Euroopan parlamentti päätti osana kansainvälisen naistenpäivän viettoa pitää keskustelun neljännen naisten maailmankonferenssin Pekingin julistuksen ja toimintaohjelman vuosipäivän johdosta ja kiinnittää huomiota erityisesti perheväkivaltaan.
Kun tiedetään, miten huolestuttavan tuhoisa vaikutus naisiin kohdistuvalla väkivallalla on yhteiskuntaan, kannatan ajatusta vuoden 2006 nimeämisestä naisiin kohdistuvan väkivallan vastaiseksi vuodeksi.
Joka tapauksessa katson, että symbolisten eleiden lisäksi EU:lla tulisi olla johtava rooli käytännön toimissa miesten ja naisten tasa-arvon toteuttamiseksi. Olen vakaasti sitä mieltä, että meidän tulisi siirtyä pelkästä poliittisesta tunnustamisesta soveltamaan sitä jokapäiväisessä elämässämme.
Alalla, jota seuraan kaikkein tiiviimmin eli sosiaalipolitiikassa, on tarpeen tehostaa kaikkia toimia, joilla autetaan torjumaan miesten ja naisten epätasa-arvon kaikkia muotoja työpaikoilla, onpa sitten kyse palkkauksesta, uralla etenemisestä tai pääsystä työmarkkinoille.
Pohjoismaissa työttömyysaste on hyvin alhainen, ja yksi selitys tälle on, että nämä maat ovat edistäneet naisten parempaa työllistettävyyttä.
Työmarkkinoiden käydessä yhä vaativammiksi on yhtäläisesti tärkeää luoda joustavat työolot, joissa otetaan huomioon tärkeimmät arvot, kuten perheen ja työelämän tasapaino...

Hennicot-Schoepges (PPE-DE ).
   – Arvoisa puhemies, vastustan tietysti sekä elinten että munasolujen myyntiä. Se on halveksittavaa toimintaa. En kuitenkaan voi yhtyä päätöslauselmatekstiin, koska siinä munasolujen luovutus samaistetaan elinten ja solujen luovutukseen. Viimeksi mainittuun ryhdytään hengen pelastamiseksi, mutta sukusolujen luovutusta ja siksi myös munasolujen luovutusta on tarkasteltava osana suunnitelmaa ryhtyä vanhemmiksi. Luovutuksen seurauksena syntynyttä lasta ei voida pitää kohteena vaan henkilönä, jolla on oikeus tietää biologisten vanhempiensa henkilöllisyys myöhemmin elämänsä aikana, jos hän niin tahtoo. Päätöslauselmassa olisi pitänyt viitata tähän perusluonteiseen eroon, ja pahoittelen, ettei tekstiä muutettu. 
Fjellner, Hökmark ja Ibrisagic (PPE-DE ),
    Me maltilliset olemme sitä mieltä, ettei ihmisen munasoluilla käytävä kauppa ole asia, jota voidaan käsitellä tässä päätöslauselmassa esitetyllä tavalla. Päätöslauselmaa, josta tänään äänestämme, ei ole valmisteltu kunnolla. Siinä ei myöskään punnita eettisiä kysymyksiä puolesta ja vastaan tavalla, joka valaisisi koko tätä monimutkaista asiaa.
Ei ole järkevää vaatia munasoluilla ja alkioilla käytävän kaupan kategorista kieltoa. Naiset, jotka eivät pysty saamaan omia lapsia, voivat aina tehdä sopimuksia muiden naisten kanssa, jotka haluavat myydä munasoluja. Monille lapsettomuus on hyvin tuskallista ja traumaattista. Olisi virhe kriminalisoida tällaiset sopimukset.
Munasolujen luovuttamiseen liittyy paljon monimutkaisia moraalisia näkökohtia. Tarvitaan enemmän selvityksiä kuin nykyisessä päätöslauselmassa esitetään siitä, millaiset tavat puuttua lisääntymiseen olisi sallittava ja mitä seurauksia siitä tulee munasolun luovuttajille ja lapsettomille apua haluaville naisille.
Syy, miksi kaikesta huolimatta haluamme äänestää päätöslauselman puolesta, liittyy tilanteeseen, jonka vuoksi päätöslauselmaa alettiin laatia, eli köyhien naisten hyväksikäyttöön Romaniassa. Se on asia, johon suhtaudumme vakavasti, vaikka emme tiedäkään tarkkaan asiaan liittyviä seikkoja. 
Goebbels (PSE ),
   – Äänestin munasoluilla käytävää kauppaa koskevaa yhteistä päätöslauselmaa vastaan, sillä se on pelkkää hourailua. Roskalehtien levittämän huhun mukaan, joka kumottiin eräässä Yhdistyneen kuningaskunnan asiasta vastaavien viranomaisten laatimassa virallisessa raportissa, Euroopan parlamentti piiloutuu ihmisarvon ylevien periaatteiden taakse samalla, kun se kieltäytyy käsittelemästä taustalla olevaa asiaa eli sitä, pitäisikö alkion kantasolujen hyvin valvottua tieteellistä tutkimusta edistää vai ei. Mielestäni tämä tutkimus on olennaisen tärkeää geneettisten sairauksien ja nykymaailman vitsauksien kuten Alzheimerin tai Parkinsonin taudin torjunnan kannalta. Regeneratiivinen lääketiede Euroopassa alkaa jäädä jälkeen Yhdysvalloista ja Aasiasta. Parlamentti tekee itsensä naurettavaksi taistellessaan munasolujen luovutusta vastaan yksinomaan suojatakseen naisia tahdonvastaiselta hyväksikäytöltä, mikä kylläkin on hyvin tarpeellista. 
Queiró (PPE-DE ),
    Meidän on reagoitava tietoomme tulleisiin uutisiin naisten munasoluilla käytävästä kaupasta jyrkän tuomitsevasti, vilpittömästi huolestuneina ja kansainvälisten elinten, myös Yhdistyneen kuningaskunnan ja Romanian viranomaisten tehokkailla toimilla.
Jo sen mahdollisuuden, että naisten on käytettävä ruumistaan osana säädytöntä uutta kauppaa, pitäisi saada meidät kaikki sitoutumaan tämän käytännön torjumiseen ja toimimaan välittömästi. Voimme todella osoittaa haluavamme elää puolustamiemme arvojen mukaan juuri tällaisissa tilanteissa, ei niinkään juhlapäivinä. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Jos uutiset siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta tuo Romaniasta ihmisen somaattisia soluja, ovat totta, se on ihmisen tärkeimpiä perusoikeuksia halveksivaa käyttäytymistä.
Jos brittiläiset klinikat todellakin tarjoavat romanialaisille naisille huomattavan suuria määriä käteistä heidän munasoluistaan, ne kannustavat ihmisiä hankkimaan ihmisruumiista taloudellista hyötyä, mikä on kielletty ja tuomittu EU:n perusoikeuskirjan 3 artiklassa. Sen lisäksi ne alentuvat käyttämään luovuttajan heikkoutta ja köyhyyttä halpamaisesti hyväkseen.
Euroopan parlamentin olisi näiden raporttien perusteella toteutettava pikaisesti toimia, joilla voidaan suojella ihmisarvoa. Näistä toimista korostaisin kaikenlaisen luovutuksen, niin munasolujen, kudoksen kuin elintenkin luovutuksen, tiukkaa valvontaa, jolla estettäisiin se, että toinen ihminen voi raa'asti käyttää hyväkseen toista ihmistä.
Lopuksi katson, että parlamentin olisi esitettävä voimakas vastalause käytännöille, joista on raportoitu. Ne eivät ansaitse muuta kuin tulla käsitellyiksi mitä suurinta vastenmielisyyttä tuntien.
Suhtaudun myönteisesti myös siihen, että päätöslauselmassa hyväksytään äärimmäisen tärkeitä kloonauksen vastaisia ja ihmisalkioiden suojelua puolustavia periaatteita.
Euroopan olisi yhdessä ryhdyttävä puolustamaan kaiken ihmiselämän arvoa hedelmöityshetkestä kuolemaan saakka.
Äänestin päätöslauselman puolesta. 
Ries (ALDE ),
   – Tuomitsen Euroopan parlamentin Euroopan liberaalidemokraattien liittoon kuuluvien liberaalijäsenten puolesta tänä iltapäivänä suoritetun äänestyksen munasoluilla käytävää kauppaa koskevasta päätöslauselmasta, koska äänestyksellä, jonka näennäisenä aiheena oli vastustaa naisten hyväksikäyttöä ja tukea ihmisruumiin riiston kieltämistä, oli todellisuudessa aivan toisenlainen päämäärä: kieltää suoraan tai välillisesti alkion kantasolujen tutkimus ja hoitotavoitteinen kloonaus…
Äänestys on moraalinen, taantumuksellinen ja valistusta vastustava, ja sillä kumotaan ja asetetaan kyseenalaiseksi tässä samassa parlamentissa 19 marraskuuta 2003 suoritettu äänestys, jossa hyväksyttiin rahoituksen myöntäminen alkion kantasolujen tutkimukseen. Äänestys tapahtui tutkimuksen ja kehityksen kuudennen puiteohjelman yhteydessä.
Tämä on tuhoisa viesti parlamentin 307 jäseneltä pareille, jotka odottavat elämän lahjaa, mutta myös sadoille tuhansille eurooppalaisille potilaille – diabeetikoille, Parkinsonin tai Alzheimerin taudista ja monista muista sairauksista kärsiville – jotka asettavat kaiken toivonsa tutkimuksista saataviin hoitoihin.
Meitä on 199 parlamentin jäsentä, joilla on vielä kunnianhimoa vastata näihin toiveisiin, ei vain äänestämällä edistyksen ja yhteisvastuun puolesta vaan ennen kaikkea tukemalla modernia ja humanistista lääketieteellistä tutkimusta hoitoa odottavien potilaiden etujen mukaisesti. 
Záborská (PPE-DE ),
   – Puberteetti-ikään tullessaan nuorella naisella on tietty määrä munasoluja, noin 500, jotka irtoavat yksi kerrallaan aina kuukautiskierron aikana. Menopaussiin mennessä munasoluvarasto on tyhjentynyt, eikä nainen pysty enää saamaan lapsia.
Nuoren naisen munasarjojen hyperstimulointi, johon liittyy suurentunut munasarjasyövän riski, ei ole mitätön kansanterveyttä koskeva asia. Mitä takuita näille nuorille naisille tarjotaan maassa, jossa terveydenhuollon voimavarat ovat vähäiset? Miksi nuori nainen haluaisi ottaa tällaisen riskin, ellei taloudellisten paineiden alla?
Kymmenien tai jopa satojen munasolujen ottaminen 18-vuotiaalta naiselta merkitsee itse asiassa ennenaikaisen menopaussin aiheuttamista ja sitä, ettei kyseisellä naisella ole juuri mitään mahdollisuuksia koskaan saada lapsia. Kuka voi olla varma, että 18-vuotias nuori nainen on valmis tekemään tällaisen päätöksen? Kuinka voimme olla varmoja, ettei näin tapahdu rahavaikeuksien ja taloudellisten paineiden vuoksi?
Kun nämä seikat tiedetään, on selvää, että asia on paljon laajempi kuin direktiivin 2004/23/EY kattama alue. On mahdotonta vaatia, että kysyntään vastataan, kun samaan aikaan todetaan, että munasolujen luovutuksen olisi oltava vapaaehtoista ja vapaata. Kyseessä on rikkomus naisen tärkeimpiä perusoikeuksia vastaan. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Ydinaseet ovat vakava uhka maailmanlaajuiselle turvallisuudelle, eikä ainoastaan Pohjois-Korean ja Iranin kaltaisissa maissa. Kesäkuun listaa edustavat parlamentin jäsenet kannattavat vaatimusta ydinaseiden leviämisen rajoittamisesta, jonka pitäisi johtaa pidemmällä aikavälillä kaikkien ydinaseiden vaiheittaiseen poistamiseen.
Kokemuksensa, tietojensa ja maailmanlaajuisen vaikuttavuutensa ansiosta Yhdistyneet Kansakunnat (YK) on paras järjestö takaamaan vuoden 2005 ydinsulkusopimuksen onnistumisen. YK:lle on näin ollen annettava etusija maailmanlaajuiseen aseidenriisuntaan liittyvässä työskentelyssä. Päätöslauselma sisältää kuitenkin ehdotuksia, jotka vahvistaisivat vähitellen Euroopan unionin ulko- ja turvallisuuspolitiikan roolia, mikä saattaisi heikentää YK:n asemaa.
Martin, David (PSE ),
   . Tänä kesänä tulee kuluneeksi 60 vuotta siitä, kun atomipommi tuhosi Hirošiman. Kun otetaan huomioon myös radioaktiivinen säteily, viiden vuoden kuluttua tapahtumasta kuolleita oli yli 200 000 eli lähes kaksi kolmasosaa kaupungin asukasmäärästä.
Ydinsulkusopimukseen kuuluvat valtiot ottavat sopimuksen jälleen viisivuotistarkistuksen kohteeksi toukokuussa. Sopimusjärjestelmä on heikoimmillaan sitten sen voimaantulon vuonna 1970. Jos tämän elintärkeän turvallisuusvälineen halutaan jatkossakin olevan tehokas, on ensiarvoisen tärkeää, että ydinsulkusopimuksen piiriin kuuluvat ydinasevaltiot Washingtonin johdolla tarkistavat sopimuksen keskeisiä kysymyksiä tarkistuskonferenssissa. 
Vuonna 1962 ennustettiin, että jopa 25–30 valtiota sisällyttäisi arsenaaliinsa tällaisia aseita 1970-luvun loppuun mennessä. Se olisi voinut johtaa siihen, että sellaisia kansakuntia olisi nykyään yli 40, ja ydinaseet olisivat saattaneet helposti päätyä terroristien käsiin, mutta näin ei kuitenkaan käynyt. Tänä päivänä maailmassa on 1970-lukuun verrattuna vain kaksi sellaista valtiota enemmän, joilla on ydinaseohjelma…
Pafilis (GUE/NGL ),
   .– Ydinaseita koskeva päätöslauselmaesitys saattaa hyvinkin olla tilannetta kuvaava, mutta se keskittyy vain ydinaseiden leviämisen estämiseen liittyvään ongelmaan eikä niinkään ydinaseiden olemassaoloon ja käyttöön. Ainoastaan Yhdysvallat on käyttänyt ydinaseita ja syyllistynyt niin tehdessään hirvittävään rikokseen ihmisyyttä vastaan Hirošimassa ja Nagasakissa. Naton joukot käyttivät myös köyhdytettyä uraania Irakin, Jugoslavian ja Afganistanin sodissa tuhoisin seurauksin. Näitä seikkoja ei mainita lainkaan.
Ydinaseiden leviämisen estämiseen keskittyminen on tekopyhää, ellei sitä liitetä vaatimukseen välittömistä erityistoimista ydinaseiden tuhoamiseksi alkaen eurooppalaisista ydinasevaltioista (Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja ellei Yhdysvaltoja selkeästi vaadita poistamaan ydinaseitaan Euroopasta. Tästä näkökulmasta katsottuna ja ottaen huomioon vallitsevan tilanteen sekä sen, että Yhdysvallat on rikkonut sitoumuksensa olla käyttämättä ydinaseita ja hyökkäämättä ensimmäisenä, viittaus ydinaseiden leviämisen estämiseen johtaa yleisön huomion pois imperialististen ydinasevaltioiden aiheuttamista todellisista vaaroista. Me kannatamme yleistä ydinaseriisuntaa ja äänestämme näin ollen tyhjää.
Queiró (PPE-DE ),
    Jos haluamme olla realistisia, ottaen huomioon pitkäaikaisen ja kauaskantoisemman tavoitteen ydinsulkusopimuksen täyden noudattamisen varmistamisesta, jotkin huolenaiheet ovat kiireellisempiä ja vakavampia kuin toiset. Vaaraa, joka aiheutuisi ydinaseiden joutumisesta kansainvälisestä oikeudesta piittaamattomien paariavaltioiden ja terroristiryhmien käsiin, ei voi verrata tilanteeseen, jossa nykyaikaiseen kansainvälisten suhteiden järjestelmään kuuluvat valtiot hankkivat ydinaseita, eikä olisi järkevää toimia ikään kuin näitä kahta asiaa voisi verrata toisiinsa.
Tätä taustaa vasten sekä Pohjois-Korean että Iranin tilanteesta on syytä olla huolissaan.
Iranin tapauksessa Euroopan unionin johtamien neuvottelujen puitteissa tehdyn työn meissä herättämät toiveet eivät saa sokaista meitä siltä, että on kovin vähän merkkejä siitä, että Iran todella sitoutuisi ehdotuksiin.
Pohjois-Korean tapauksessa on kuitenkin nähtävissä enemmän kuin vain merkkejä, on selkeitä lausuntoja ja eleitä maan johtajien taholta, ja niiden pitäisi saada kansainvälinen yhteisö miettimään, mihin toimiin se voi joutua ryhtymään ajan tullen. Maailman turvallisuus edellyttää huolellista harkintaa, lain noudattamista sekä rohkeutta, kun on päätöksen aika.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Ydinaseohjelmiaan kehittäessään Pohjois-Korea ja Iran ovat omaksuneet lähestymistavan, joka ilmiselvästi osoittaa halveksuntaa kansainvälistä oikeutta ja niiden allekirjoittamia sopimuksia kohtaan, minkä seuraukset ovat selvästi vahingollisia maailman rauhan ja poliittiselle vakauden kannalta. 
Tällainen käytös, joka joissakin tapauksissa lähentelee sotaisuutta, vaatii Euroopan unionilta jämäkkää ja yhtenäistä reaktiota. Ei riitä, että sopimuksia rikkovien toimijoiden asenne tuomitaan, vaan on myös kiireellisesti tehtävä kaikki mahdollinen, jotta Pohjois-Korean ja Iranin hallitukset saadaan palaamaan neuvottelupöydän ääreen, sillä muussa tapauksessa niihin kohdistetaan taloudellisia ja poliittisia pakotteita.
Euroopan unionin pitäisi myös tehdä ennakoiva analyysi siitä, mitä seurauksia Euroopalle olisi varsinkin politiikan ja talouden alalla siitä, jos Iranilla ja Pohjois-Korealla olisi ydinaseita.
Lopuksi katson, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden pitäisi muodostaa yhteinen rintama ydinsulkusopimuksen tarkistuskonferenssissa vuonna 2005 sekä kehottaa kansainvälistä yhteisöä vahvistamaan ydinmateriaalin ja -tekniikan sekä alan tietämyksen leviämisen estämiseen tähtääviä ohjelmia sekä hyväksymään lisätoimia, jotteivät terroristit tai terroristeja suojelevat toimijat pääse käsiksi joukkotuhoaseisiin tai niiden osiin.
Minä äänestin kyseisen päätöslauselmaesityksen puolesta.
Van Orden (PPE-DE ),
    Vaikka me kannatammekin vahvaa ydinsulkusopimusta ja toimia Pohjois-Korean ja Iranin ydinohjelmien rajoittamiseksi, äänestimme tyhjää tästä päätöslauselmasta, koska emme ole samaa mieltä etenkään seuraavista kohdista:
kohdat 10 ja 19 – katsomme, etteivät tavanomaiset aseet voi yksinään riittää uskottavaksi pelotteeksi ja että ydinaseet ovat ainutlaatuinen osasyy siihen, että Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja sen liittolaisiin kohdistuvan hyökkäyksen riski on olematon ja mahdoton, minkä vuoksi ydinaseet ovat edelleenkin olennaisen tärkeä tekijä rauhan säilyttämisessä; 
kohta 15 – emme katso, että Euroopan unionilla olisi jokin rooli tiedustelutietojen koordinoinnissa;
kohta 17 – katsomme, että Yhdysvaltojen tavanomaisten aseiden ja ydinaseiden läsnäolo Euroopassa on elintärkeää maanosan turvallisuudelle ja että näin ollen olisi väärin kehottaa "Yhdysvaltoja myös selvittämään eurooppalaisiin tukikohtiin sijoitettujen taktisten ydinasevarastojensa määrän ja niihin liittyvät strategiset tavoitteet";
kohta 18 - Israel ei ole ilmoittanut, että sillä olisi ydinaseita, ja näin ollen sitä ei pidä mainita tässä yhteydessä;
kohta 31 – Yhdysvallat ei ole ilmoittanut, ettei se aikoisi "pidättyä Iraniin kohdistettavista ennaltaehkäisevistä sotilaallisista toimista", ja olisi väärin jättää jokin vaihtoehto pois laskuista tässä vaiheessa. 

Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Pidämme myönteisenä Libanonin rauhanomaista demokraattista kehitystä tärkeänä osana rauhanomaista ja demokraattista Lähi-itää. Olemme ilahtuneita siitä, että yksittäiset Euroopan maat kantavat vastuunsa ja antavat oman panoksensa rauhanprosessiin, mutta vastustamme jatkuvia yrityksiä lisätä Euroopan unionin ulko- ja tuvallisuuspolitiikan painoarvoa. Sellainen kehitys johtaisi siihen, että Euroopan unioni ottaisi käyttöönsä voimavaroja, joita Yhdistyneet Kansakunnat hallinnoisi paremmin, mikä heikentäisi maailmanyhteisöä pitkällä aikavälillä.
Guerreiro (GUE/NGL ),
    Libanonin tilanteen viimeaikaista kehitystä on tarpeen tarkastella Lähi-idän huononevan tilanteen valossa, sillä Yhdysvallat ja sen liittolaiset ovat yhä suuremmassa määrin vahvistaneet läsnäoloaan ja lisänneet sotilaallisia toimintaansa ja miehitystään kyseisellä alueella yrittäessään varmistaa alueen ja sen merkittävien resurssien hallinnan säilymisen itsellään ja pannessaan täytäntöön laajempaa Lähi-itää koskevan aloitteensa.
Lisäksi vaarallisia hankkeita ja alueen epävakauden lisääntymistä varsinkin Libanonissa ja Libanonin kansallisen yhtenäisyyden horjuttamista sekä Taifin sopimuksen täytäntöönpanon romuttamista yritetään oikeuttaa sitä taustaa vasten, että Yhdysvallat kohdistaa kyseisen alueen maihin, kuten Syyriaan ja Iraniin, kasvavia paineita ja uhkia, joille Yhdysvallat yritti varmistaa Ranskan ja Saksan tuen äskettäisissä Euroopan unionin ja Naton huippukokouksissa. Tällä voisi olla vakavia seurauksia.
Tässä päätöslauselmassa peitellään perustavanlaatuista kysymystä, ongelmien perimmäistä syytä, toisin sanoen Yhdysvaltojen ja Israelin roolia, eli Palestiinan, Syyrian ja jopa Libanonin alueiden miehitystä, Lähi-idän tilanteen kärjistymisessä.
Emme näin ollen kannata päätöslauselman kokonaislähestymistapaa.
Howitt (PSE ),
    Ison-Britannian työväenpuolueeseen kuuluvat Euroopan parlamentin jäsenet kannattavat Libanonin tilannetta koskevaa päätöslauselmaa ja erityisesti sitä, että siinä korostetaan vapaiden, demokraattisten ja avoimien parlamenttivaalien sekä Syyrian joukkojen ja tiedustelupalvelun kokonaisvaltaisen ja nopean vetäytymisen tärkeyttä, ja toivovat uudistusten leviävän kaikkialle Lähi-itään.
On kuitenkin tärkeää täsmentää, että Yhdistynyt kuningaskunta on jo luokitellut Hizbollahin aseellisen siiven terroristijärjestöksi, kun taas sen poliittinen siipi on jatkuvasti harkinnan kohteena. Hizbollahilla on Libanonissa kansan laaja tuki takanaan, ja meidän on syytä toivoa, että Hizbollah luopuu terrorismista ja lähtee mukaan poliittiseen prosessiin.
Lang (NI ),
   – Parlamentti antoi juuri päätöslauselman, jossa se vaati Syyriaa vetämään joukkonsa Libanonista. Se on myönteinen askel, mutta se ei vielä riitä. Libanonin riippumattomuuden palauttaminen edellyttää myös, että maastaan lähtemään joutuneet libanonilaiset voivat palata ja että kaikki poliittiset vangit, kuten kuuluisa Samir Geagea, vapautetaan.
Suurin osa Libanonin suvereniteettia puolustaneen tekstin puolesta äänestäneistä parlamentin jäsenistä on samoja henkilöitä, jotka ponnistelevat purkaakseen omien kansakuntiemme suvereniteettia Brysselin Euroopassa eli rajoja vailla olevan Euroopan puolesta, joka on avoin kaikkialta maailmasta lähtöisin olevalle maahanmuutolle.
Libanon menetti suvereniteettinsa laajamittaisen maahanmuuton seurauksena. Satojentuhansien palestiinalaisten saapuminen Libanoniin 1970-luvun alussa rikkoi muslimien ja kristittyjen välisen tasapainon viimeksi mainitun kansanryhmän tappioksi, jolloin heistä tuli vähemmistö omassa maassaan.
Syyria käytti tästä seurannutta sisällissotaa tekosyynä Libanonin miehittämiseen ja sen suvereniteetin mitätöimiseen. Nykyään 500 000 syyrialaisen maahanmuuttajan läsnäolo on vakava este maan riippumattomuuden palauttamiselle.
Libanonin katastrofi on todiste siitä, että paha perii maan, joka menettää identiteettinsä ja suvereniteettinsa. 
Newton Dunn, Ries ja Takkula (ALDE ),
   – Me äänestimme vastaan – ja nimenomaan kohdan 6 toista osaa vastaan. Kantamme on, että kieltäydymme tekemästä eroa terroristiliikkeen, tässä tapauksessa Hizbollahin, poliittisen ja aseellisen siiven välille.
Me myös kadumme katkerasti sitä, että tarkistus, jossa Euroopan unionia vaadittiin sisällyttämään Hizbollah terroristijärjestöjä koskevaan luetteloonsa, peruutettiin.
Tämä Jumalan puolue, jonka peruskirjassa vaaditaan Israelin valtion tuhoamista ja islamilaisen tasavallan perustamista Libanoniin, tämä Hizbollah, jonka tunnuskuvana on konekivääri ja jonka iskulauseessa kuulutetaan Allahin uskonyhteisön voittoa. Voisiko tämä liike, joka on syyllistynyt liian moniin julmuuksiin, lentokonekaappauksiin, kidnappauksiin, kidutukseen ja murhiin, jotta niitä voisi kaikkia mainita, olla mikään muu kuin terroristijärjestö? Tietenkin se on terroristijärjestö, ja me kaikki tiedämme sen varsin hyvin. Todellinen kysymys, joka jakaa mielipiteitä neuvostossa, kuuluu, onko sopivaa sanoa se ääneen vai ei.
Meidän mielestämme kaavailtu teksti oli riittävän selkeä välien rikkomisen välttämiseksi. Euroopan parlamentti ei ole neuvoston kaikukammio. Se on juuri menettänyt mahdollisuuden lähettää selvä poliittinen signaali kaikille niille ympäri maailman, jotka taistelevat meidän arvojamme, vapautta ja demokratiaa vastaan.
Queiró (PPE-DE ),
    Lähi-idän kaikkein viimeisimmät tapahtumat ja kyseisen maailmankolkan tilanteen kehitys – on syytä todeta, että osittain Irakiin kohdistuneen sotilaallisen operaation takia – antavat tällä hetkellä ainakin jonkin verran toiveita paremmasta.
Traagisten tapahtumien, kuten Libanonin entisen pääministerin murhan tai Irakissa tapahtuvien jatkuvien iskujen, ohella on olemassa merkkejä siitä, että Lähi-idän ongelmaan on löytymässä uusia ratkaisuja, jotka viittaavat vakauden, rauhan ja demokratisoitumisen mahdollisuuteen kyseisellä alueella tulevaisuudessa.
Tässä yhteydessä, ottaen huomioon murhan aiheuttaman protestivyöryn, meidän on aika vaatia Syyriaa noudattamaan kansainvälisen yhteisön toiveita ja vetäytymään Libanonista kokonaan ja mahdollistamaan siten normaalien vaalien järjestäminen Libanonissa.
Euroopan unionin on aika tunnustaa se, mikä on ollut ilmiselvää jo pitkään, ja sisällyttää Hizbollah terroristijärjestöjen luetteloon.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Libanon on ollut pitkään Lähi-idän keskeisten voimien välisen yhteentörmäyksen näyttämönä, ja sen koko sosiaalinen rakenne on joutunut kärsimään sen maantieteellisen sijainnin vuoksi.
Viimeisin tapaus pitkässä väkivallantekojen sarjassa, joka ulottuu aina antiikin aikoihin saakka, oli entisen pääministerin Haririn järkyttävä murha, joka osoitti, miten kaukana Libanon on vakaiden olojen saavuttamisesta ja miten paljon tämänhetkisiin vaaleihin liittyy epävarmuustekijöitä.
Jos tämä asiaintila halutaan saada loppumaan, mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, ettei kansainvälinen yhteisö epäröi niiden edessä, jotka tukevat ja edistävät terrorismia ja yllyttävät siihen. Terrorismin suvaitseminen ei ole hyvä toimintatapa.
Panen näin ollen tyytyväisenä merkille Syyrian joukkojen vetäytymisen, mutta en voi kuitenkaan olla tuomitsematta suhdetta, jota maa on ylläpitänyt Hizbollahiin, enkä tapaa jolla se on puuttunut joko suoraan tai salaisesti Libanonin, suvereenin valtion, sisäisiin asioihin. Katson, ettei Euroopan unioni voi hyötyä kovinkaan paljon läheisempien suhteiden luomisesta Syyrian kanssa ennen, kuin meillä on kiistattomia todisteita siitä, että tällainen käytös, tämä asioihin puuttuminen, on loppunut sekä siitä, että ihmisoikeuksia ja perusvapauksia kunnioitetaan. Katson myös, että Hizbollah pitäisi sisällyttää terroristijärjestöjä koskevaan Euroopan unionin luetteloon, olkoonkin sillä mitä seurauksia tahansa.
Schlyter (Verts/ALE ),
    Minä äänestin tyhjää Hizbollahia koskevassa asiassa, koska "kaikki tarvittavat toimet" terroristien toimintaa vastaan johtaisivat siihen, että Hizbollah lisättäisiin terroristijärjestöjä koskevaan luetteloon. Ruotsin vihreä puolue vastustaa kyseistä luetteloa, koska se ei perustu objektiivisiin kriteereihin, koska päätöksistä ei voi valittaa ja koska luetteloon listatuille ei taata minkäänlaisia oikeuksia. Hizbollahilla on paljon kansanedustajia ja kansalaisaktivisteja, ja yleinen taistelu järjestön kaikkia osia vastaan ei ratkaise monimutkaista tilannetta, joka liittyy sen asemaan Libanonissa.

Andersson, Hedh, Segelström ja Westlund (PSE ),
    Me äänestimme tyhjää siitä, pyydetäänkö komissiota puolustamaan ehdotusta, jonka mukaan Euroopan unionin talousarvion pitäisi olla huomattavasti yli yksi prosentti BKT:sta. Me haluamme pitää Lissabonin strategiaa painopistealueena, ja tutkimus on tärkeä osa kyseistä strategiaa. Nykyisessä tilanteessa on kuitenkin liian aikaista sitoutua johonkin tiettyyn tasoon Euroopan unionin talousarviota koskevassa asiassa.
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Kyseisessä mietinnössä käsitellään aihetta, joka on varsin tärkeä tutkimuksen, tiedon ja innovoinnin tulevaisuuden kannalta useissa Euroopan unionin jäsenvaltioissa ja josta voidaan tehdä yhteenveto käsittelemällä seuraavia kolmea näkökohtaa:
- Jos aiomme kohottaa tutkimuksen tasoa, meidän on lisättävä rahoitusta. Kuudennen puiteohjelman budjetin osuus kaikista Euroopassa tutkimukseen käytettävistä julkisista varoista on vain 5,4 prosenttia, mikä tarkoittaa sitä, ettei se riitä eurooppalaisen tutkimusalueen luomiseen. Tulevan ohjelman rahoitus on keskeisen tärkeä, mutta unionin rahoitusnäkymien lopullista määrää ei vielä tiedetä. Esittelijä vaatii kaksinkertaistamaan budjetin, mikä tuntuu loogiselta. 
- Seuraavan puiteohjelman sisältöä on muutettava monin tavoin nykyiseen ohjelmaan verrattuna, muttei kuitenkaan siten, kuin mietinnössä ehdotetaan. Tutkimuksen on tuettava innovointia, mutta sitä ei pitäisi kokonaan suunnata yksinomaan kilpailukyvyn lisäämiseen, kuten on komission suuntaviivojen laita Wim Kokin raportin johdosta. 
- Kaikkien tutkimuksen alan työntekijöiden työolosuhteisiin on kiinnitettävä enemmän huomiota. Esittelijän mukaan Europoan unioni tarvitsee 700 000 uutta tutkijaa vuoteen 2010 mennessä saavuttaakseen tavoitteensa, jonka mukaan 3 prosenttia BKT:sta on investoitava tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen. Tämä edellyttää asianmukaista satsausta henkilöresursseihin, jotta voidaan tuottaa lisää tutkijoita.
Marques (PPE-DE ),
    Tutkimus on elintärkeä ala Euroopan unionin pitkän aikavälin menestyksen kannalta, mitä tulee innovointiin ja kilpailukykyyn. Näin ollen minä äänestin unionin tulevan tutkimusrahoituspolitiikan suuntaviivoja käsittelevän mietinnön puolesta.
Eurooppalaisen tutkimusalueen luominen on mahdollista vain lisäämällä Euroopan unionin taloudellista tukea tutkimukselle ja parantamalla samalla unionin laajuisten, kansallisten ja alueellisten tutkimuspolitiikkojen välistä koordinointia. Tästä syystä kannatan täydestä sydämestäni ehdotusta seitsemännen puiteohjelman budjetin kaksinkertaistamisesta.
Euroopan unioni tarvitsee 700 000 uutta riittävän pätevää tutkijaa vuoteen 2010 mennessä saavuttaakseen tavoitteensa, jonka mukaan 3 prosenttia BKT:sta on investoitava tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi on ensiarvoisen tärkeää tehdä Euroopasta houkuttelevampi tutkijoiden ja tiedemiesten silmissä, lisätä nuorten kiinnostusta tutkimusta kohtaan, lisätä naisten osuutta ja edistää tutkijanuralle suuntautumista sekä tutkijoiden liikkuvuutta.
Lopuksi haluan vielä korostaa, että niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat rakennerahastojen tapauksessa tukikelpoisia, pitäisi käyttää huomattava osa kyseisistä varoista niiden haittojen poistamiseen tutkimuksen alalla.
Martin, David (PSE ),
    Pidän myönteisenä sitä, että kyseisessä mietinnössä painotetaan Lissabonin tavoitteiden saavuttamista erilaisten keinojen avulla.
On ensiarvoisen tärkeää parantaa yksityisen tutkimuksen edellytyksiä, sillä on arvioitu, että Europoan unioni tarvitsee 700 000 uutta riittävän pätevää tutkijaa vuoteen 2010 mennessä saavuttaakseen tavoitteensa, jonka mukaan 3 prosenttia BKT:sta on investoitava tutkimukseen ja teknologiseen kehittämiseen. Lisäksi kahden kolmasosan tavoitteen saavuttamisen edellyttämistä tutkimusinvestoinneista olisi tultava yrityssektorilta.
Myös Lissabonin strategiaa käsittelevässä Wim Kokin raportissa pidetään Euroopan houkuttelevuuden lisäämistä tutkijoiden ja tiedemiesten kannalta sekä tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen nostamista ensisijaiseksi painopistealueeksi sellaisina politiikan alueina, jotka vaativat kiireellisiä toimia.
Olen samaa mieltä siitä, että Euroopan tekeminen kilpailukykyisemmäksi vaatii asianmukaisia taloudellisia varoja. Rahoitettavien hankkeiden yhdenmukaisen laadun takaaminen edellyttää eurooppalaisten ja kansallisten tukijärjestelmien välistä riittävää keskinäistä sidonnaisuutta.
Pidän niin ikään myönteisenä kehotusta lisätä uusiutuviin energialähteisiin liittyvälle tutkimukselle, teknologiselle kehittämiselle sekä innovoinnille myönnettävää rahoitusta uusiutuvia energialähteitä käsittelleen kansainvälisen konferenssin johdosta (Bonn, kesäkuu 2004). 
Queiró (PPE-DE ),
    Minä äänestin tiedettä ja teknologiaa ja unionin tutkimusrahoituspolitiikan suuntaviivoja käsittelevän Locatellin mietinnön (A6-0046/2005) puolesta, koska minä kannatan vahvaa ja tehokasta tutkimuspolitiikkaa Euroopassa.
Olen tietoinen vaikeuksista, joita Lissabonin strategian tavoitteiden saavuttaminen tuottaa, ja näin ollen kannatan edelleenkin tutkimusta ja teknologista kehittämistä koskevaa Euroopan unionin politiikkaa yhtenä tärkeimmistä välineistä Euroopan kasvun ja kilpailukyvyn edistämisessä. Eurooppalaisen tutkimusalueen luominen on tässä olennaisen tärkeä seikka, kuten on myös jatkuvuuden aikaansaaminen tutkimusohjelmien suunnittelussa.
Euroopan unionin muuttaminen kilpailukykyisemmäksi edellyttää rahoituksen myöntämistä tutkimukselle. Näin ollen meidän on kehitettävä tulevaisuutta varten uusia strategioita, joilla pyritään luomaan yrityksiä, jotka tekevät yhteistyötä alueellisten elinten ja yliopistojen kanssa. Yliopistojen on tärkeää omaksua yrittäjyyttä edistävä rooli ja helpottaa siten tutkimuksen ja teollisuuden välistä yhteistoimintaa.
Lopuksi pidän myönteisinä ehdotuksia, joiden mukaan rakennerahastoja pitäisi käyttää tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alan toimien tukemiseen alueiden tasolla, sekä "eurooppalaista laatumerkintää".
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Pidän myönteisenä esittelijän rohkeutta hänen todetessaan mietintönsä perustelujen esipuheessa, että "Eurooppa ansaitsee parempaa. Valitusvirsi Lissabonin strategiasta on lopetettava." Kuten sanoin eilen, samaan tapaan kuin Lissabonin tavoitteista on olemassa yhteisymmärrys, on myös yleisesti tunnustettu asia, että tarvitsemme pikaisesti uuden, vahvan ja rohkean asenteen. Lisään vielä yhden adjektiivin: luova.
Lissabonin strategiaa käsittelevässä Wim Kokin raportissa todetaan, että Euroopan houkuttelevuutta tutkijoiden ja tiedemiesten kannalta on tarpeen lisätä. Itse asiassa varsin monista tietolähteistä ja tilastoista käy ilmi, että Eurooppa on kärsinyt laajamittaisesta parhaiden tiedemiestensä ja tutkijoidensa paosta. Tämä pako on tärkeää saada loppumaan.
On myös tärkeää pitää tavoitteena eurooppalaisen tutkimusalueen luomista käytännön toimien avulla, joita voisivat olla varsinkin pk-yritysten suuntaan tapahtuva laajempi teknologiansiirto, rakennerahastojen täysipainoinen ja tehokas käyttäminen tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tukemiseen alueiden tasolla, erityisen painoarvon antaminen tieteidenvälisyydelle koulutusasioissa, yliopistojen painoarvon ja vastuun lisääminen tiedon Euroopassa, tutkijoiden liikkuvuuden edistäminen kannustamalla ja helpottamalla perheiden mahdollisuuksia seurata mukana, kolmen prosentin osuutta tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen tapauksessa koskevan tavoitteen saavuttaminen, innovointikeskusten, kuten ehdotetun Euroopan teknologiainstituutin, rahoittaminen ja hajautettu sijoittaminen, teknisten välineiden järjestäminen perusopetuksen käyttöön tutkimustoimintaan kannustamiseksi sekä menestystarinoista kertovien tiedotuskampanjoiden edistäminen. Yksinkertaisesti ilmaistuna valitusvirsi on lopetettava.
Minä äänestin kyseisen mietinnön puolesta. 
Ries (ALDE ),
   – Euroopan unionin tutkimukselle myöntämän rahoituksen on oltava sopusoinnussa Lissabonin strategiassa määriteltyjen tavoitteiden kanssa. Tästä syystä kannatin täydestä sydämestäni kyseistä kunnianhimoista mietintöä.
Sellaisen maan kuin Belgian velvollisuus on noudattaa joidenkin eurooppalaisten naapuriensa esimerkkiä, jotka ovat uskaltaneet investoida tieteelliseen tutkimukseen. Suomi on hyvä roolimalli tässä yhteydessä. Käyttäessään 3,5 prosenttia BKT:staan tutkimukseen se on jo ylittänyt kolmea prosenttia vuoteen 2010 mennessä koskevan Euroopan unionin tavoitteen. Suomessa saadut tulokset puhuvat puolestaan. Vuosittain suoritettavien uusien tohtorintutkintojen määrä on kaksinkertaistunut kymmenessä vuodessa, ja Suomi on saanut kyseisenä aikana 26 000 tutkijaa lisää (50 prosentin lisäys).
Ihmisten mentaliteettia on pyrittävä muuttamaan. Yhdysvalloissa työskentelevä nuori eurooppalainen tutkija saa keskimäärin 2,5 kertaa paremman tutkimusapurahan kuin Euroopassa. Aivovuodon tukkimiseksi meidän on tehtävä Euroopasta huippututkijoiden silmissä houkuttelevampi ja kannustettava myös nuorisoamme ryhtymään tiedeuralle.
Kansanterveyden, ympäristönsuojelun ja korkean teknologian alalla on vielä paljon tehtävää.
Wohlin (IND/DEM ),
    Viitaten kohtaan 44 maailman merkittävin ympäristöongelma on maailmanlaajuinen ilmaston lämpeneminen. Euroopan unioni on allekirjoittanut Kioton pöytäkirjan, jonka päätarkoituksena on hiilidioksidipäästöjen vähentäminen. Ydinvoiman laajamittaisempi käyttö on yksi tärkeimmistä keinoista vähentää hiilidioksidipäästöjä. Haluan näin ollen tukea Euroopan unionissa tehtävää ydinvoimatutkimusta kaikissa muodoissaan. En kuitenkaan kannata Euroopan unionin puolustustutkimusta. Kyseessä on asia, josta kunkin maan on päätettävä erikseen tai josta niiden on päästävä keskenään sopimukseen.

Bowis (PPE-DE ),
    Minä ja minun brittiläiset konservatiivikollegani äänestämme kyseisen mietinnön puolesta, joskin yhdellä merkittävällä varauksella. Mitään meidän antamissamme äänissä ei pidä tulkita niin, että me kannattaisimme Euroopan unionin koko talousarvion kasvattamista. Me kannatamme kuitenkin riittävän summan osoittamista luonnonsuojeluun ja luonnon monimuotoisuuden edistämiseen tarkoitetun LIFE-rahoituksen tukemiseksi, koska me emme katso sen olevan riittävästi turvattu tai rahoitettu komission tämänhetkisissä suunnitelmissa. On elintärkeää, että nyt kun olemme luoneet Natura 2000 -verkoston, me olemme myös valmiit järjestämään varat jatkaaksemme sen rahoittamista tarvittavilta osin.
Goebbels (PSE ),
   – Minä äänestin Aukenin mietintöä vastaan, koska minun mielestäni me emme saa vaarantaa tulevia rahoitusnäkymiä määrittelemällä jotakin yksittäistä ympäristöpolitiikan osa-aluetta koskevia menoja etukäteen.
Guerreiro (GUE/NGL ),
    Luonnon monimuotoisuuden säilyttäminen ja aavikoitumisen pysäyttäminen ovat olennaisen tärkeitä kysymyksiä kestävän kehityksen turvaamisessa. Terveet ekosysteemit sisältävät merkittäviä sosiaalisia ja taloudellisia resursseja. Natura 2000 -verkosto, joka perustuu lintudirektiivin ja luontotyyppidirektiivin nojalla suojeltuihin alueisiin, edesauttaa tämän tavoitteen saavuttamista.
Ehdotuksessaan rahoitusnäkymiksi vuosille 2007–2013 komissio tarkoittaa, että Natura 2000 -verkoston vuosittaiset hallinnointikustannukset, 6,1 miljardia euroa vuodessa, pitäisi rahoittaa nykyisistä rahastoista. Vaikka tavoite biologisen monimuotoisuuden heikkenemisen pysäyttämisestä pyritään saavuttamaan, sen syitä ei pyritä millään tavoin torjumaan. Meidän on muutettava hyödyn maksimointiin perustuvaa tuotantomallia, josta yksi esimerkki on muuntogeenisten organismien päästäminen luontoon. Vastaavasti tarvittavaa rahoitusta ei järjestetä, koska tämän tavoitteen on "kilpailtava" muiden taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden kanssa.
Me katsomme näin ollen, että maaseudun kehittämiseen tarkoitettuja määrärahoja, joilla on tarkoitus kompensoida maanviljelijöille aiheutuvia lisäkustannuksia, sekä rakennerahastoja varten tarkoitettuja määrärahoja pitäisi lisätä suhteellisesti, jos Natura 2000 -verkoston hallinnointikustannukset aiotaan kattaa näistä rahastoista. On niin ikään tärkeää lisätä LIFE-ohjelman rahoitusta ja/tai perustaa kyseiselle verkostolle omistettu ohjelma, jotta voidaan varmistaa, että sen tavoitteet saavutetaan.
Klaß (PPE-DE ),
   . Meidän luonnonympäristöämme on mahdollista suojella vain luonnonsuojelujärjestöjen ja maanviljelijöiden välisen todellisen kumppanuuden avulla, joten komission rahoitusehdotuksen ei pidä vaarantaa niiden välistä yhteistyötä. Juuri maanviljelijäthän sekä varmistavat kaikkialla Euroopassa sen, että luonto on kaikkien käytettävissä, että tuottavat terveellistä ruokaa. Meidän maanviljelijöillämme ei ole mitään epäselvyyttä siitä, mitä heiltä edellytetään, eli he harjoittavat maanviljelyä parhaiden käytäntöjen mukaisesti. Tästä syystä on saatava varmuus siitä, että Euroopan unioni myös rahoittaa asianmukaisesti lisävaatimukset, joita se on asettanut luontotyyppidirektiivin mukaisille alueille. Se joka tekee tilauksen, myös maksaa laskun! Ei käy päinsä, että Natura 2000 -verkoston rahoittaminen haittaisi muita maatalouteen ja ympäristönsuojeluun liittyviä toimia tai muita maaseudun kehittämisohjelmia. Monta kysymystä on vielä ratkaisematta. Siitä, mitä toimia tarkalleen ottaen viime kädessä toteutetaan luokitelluilla alueilla, päätetään etupäässä alueiden tasolla. On tärkeää, että näiden toimien rahoitus on kohdallaan. Sellaiset resurssit, jotka on tarkoitettu ainoastaan Natura 2000 -verkostoon kuuluvien alueiden hallinnointiin ja organisointiin, on pidettävä minimissä. Meidän on huolehdittava siitä, ettei ylimääräistä byrokratiaa pääse syntymään. Sen sijaan, että käyttäisimme rahaa hallintoon ja byrokratiaan, rahoitettavien hankkeiden on oltava tehokkaita, autettava ympäristöä ja saavutettava konkreettisia tuloksia.
Queiró (PPE-DE ),
    Yhä kaupungistuvammassa yhteiskunnassa, jossa maaseutualueet tyhjenevät ja jossa teollistuminen ja rakentaminen valtaavat perinteisesti "luonnollisina" pidettyjä alueita, Euroopan unionin halu varmistaa biologisen monimuotoisuuden säilyminen on sekä perusteltu että hyödyllinen. Yhteiskunta, joka hylkää peltonsa, metsänsä ja maaseutuympäristönsä, ei ainoastaan vahingoita biologista monimuotoisuutta, vaan myös vahingoittaa omaa kykyään hyödyntää asianmukaisesti luonnonvaroja, ja edistää sen sijaan asutuksen keskittymistä kaupunkeihin sekä tärkeimpien kaupunkien ylivaltaa huonontaen siten kokonaisvaltaista elämänlaatua.
Meidän päätavoitteenamme ei pitäisi olla biologisen monimuotoisuuden puolesta puhuminen sen itsensä vuoksi, vaan sellaisen kehitysmallin suojeleminen, joka antaa ihmisille mahdollisuuden nauttia mahdollisimman korkeasta elämänlaadusta, mikä on mahdollista vain, jos "luonnollista" ympäristöä suojellaan ja ylläpidetään.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Luonto ansaitsee tulla kohdelluksi prioriteettina maailmanlaajuisesti varsinkin siksi, että viime vuosikymmeninä tapahtuneella kasvulla on ollut sellaisia negatiivisia vaikutuksia maailmalle, joiden vuoksi tarvitaan kestävää kehitystä.
Tämän päivän merkittävä ongelma kaikkialla maailmassa on biologinen monimuotoisuus, joka on heikentynyt asteittain viime vuosikymmeninä.
Luonnonsuojeluun ja erityisesti eläinten ja niiden elinympäristöjen suojeluun tähtäävä Natura 2000 -verkosto suo meille ainutkertaisen tilaisuuden torjua biologisen monimuotoisuuden heikkenemistä Euroopassa. Kyseessä on sellaisen asia, josta me olemme suoraan vastuussa.
Minä pidän aivan erityisen tärkeänä asianmukaisen rahoitusmäärän saatavuutta, minkä lisäksi tarvitaan lisää tukea ja erityiskohtelua, jos päätavoite halutaan saavuttaa. Euroopan unioni on tietenkin jo antanut sitoumuksen Cardiffin prosessin periaatteen myötä, joka koskee ympäristönäkökohtien sisällyttämistä kaikkiin keskeisiin politiikan aloihin, sekä unionin omassa kestävän kehityksen strategiassa.
Käsiteltävänä olevassa mietinnössä vaaditaan yhteisön ja jäsenvaltioiden välistä yhteisvastuullisuutta. Euroopan unionin rahoituksen pitäisi näin ollen kattaa sekä suojeltavat alueet että niiden hallinnointitoiminnot.
Kyseinen strategia auttaa siihen liittyvien toimintojen ansiosta ennen kaikkea antamaan piristysruiskeen maaseudun taloudelle ja parantamaan kansalaisten elämänlaatua.
Minä äänestin kyseisen mietinnön puolesta. 

Martin, David (PSE ).
    Työväenpuolueen jäsenet äänestivät tätä päätöslauselmaa vastaan useista eri syistä. Ensinnäkin me pidämme sitä huonona asiana Maailman kauppajärjestön neuvottelujen kannalta, koska se tekee meidän sitoutumisemme maailmanjärjestelmän aitoa uudistamista kohtaan vähemmän uskottavaksi. Me äänestimme sitä vastaan, koska siitä on haittaa maanviljelijöille, sillä maanviljelijät tarvitsevat ennen kaikkea varmuutta, ja sitä tämä päätöslauselma ei soisi. Me äänestimme sitä vastaan, koska me katsomme siitä olevan haittaa Euroopan elintarviketeollisuudelle. Puoli miljoonaa työpaikkaa Euroopassa riippuu sokeria käyttävästä teollisuudesta, ja ne joutuvat kamppailemaan kalliimpien sokerin hintojen kanssa kuin kilpailijansa muualla maailmassa. Lisäksi me äänestimme sitä vastaan, koska siitä on meidän mielestämme haittaa kehitysmaille. Me veisimme edelleen kehitysmailta niiden kipeästi tarvitsemia markkinoita.
Me toivomme, että parlamentti harkitsee kyseistä asiaa uudelleen ja että sitten, kun komissio esittelee luonnoksensa lainsäädäntöpäätöslauselmaksi, me voimme käydä tästä kysymyksestä keskustelua eri pohjalta ja omaksua siihen toisenlaisen lähestymistavan. Tänään käsiteltävänä oleva päätöslauselma ei yksinkertaisesti ratkaise Euroopan sokerimarkkinoiden ongelmia.
Corbey (PSE ),
   . Parlamentti äänestää tänään sokerialan markkinoiden järjestämisestä, sokerintuotannolle maksettavista tuista sekä vähiten kehittyneiden maiden pääsystä markkinoille. Maataloutta ja kehitysyhteistyötä koskeneessa keskustelussa kaksi näkökohtaa jäi vaille riittävää huomiota.
Ensimmäinen näkökohta on sokeri ja kansanterveys. Diabeteksesta on nykyään tullut kansantauti numero yksi. Sillä on potilasta heikentävät oireet ja vaikutukset, ja se tulee myös hyvin kalliiksi yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti. Lisäksi sokerin käyttö on merkittävä ylipainoisuutta aiheuttava tekijä, ja ylipainoisuus on myös kasvava kansanterveyden ongelma. Euroopan unioni oli oikeassa ilmoittaessaan, että se aikoo ryhtyä toimiin ylipainoisuutta ja diabetesta vastaan yhteistyössä Maailman terveysjärjestön kanssa. Sokerin käyttöä on vähennettävä, ja hedelmien ja vihannesten kulutuksen väheneminen on satava loppumaan, joten ei tule kysymykseenkään, että parlamentti sitoutuisi alhaisiin sokerin hintoihin tai ettei tukea myönnettäisi senttiäkään hedelmien ja vihannesten tuotannolle. Jos me ylipäätään haluamme maksaa maataloustukia ja pitää hinnat alhaisina, meidän pitäisi menetellä niin terveellisten tuotteiden tapauksessa.
Toinen näkökohta on Lissabonin prosessi. Euroopan unioni haluaa olla viiden vuoden kulutta maailman dynaamisin ja innovatiivisin talous. Kyseiseen tavoitteeseen pitäisi pyrkiä kaikin voimin, ja kyseistä tarkoitusta varten pitäisi myös irrottaa riittäviä varoja. Parlamentti lausui kauniita sanoja tästä aiheesta juuri kuluvalla viikolla. On vaikeaa ymmärtää, miten sokerintuotannolle maksettavat tuet voisivat edistää Lissabonin tavoitteiden saavuttamista.
Euroopan unionin on taattava kehitysmaiden maanviljelijöille vapaa pääsy markkinoille. Minä kannatan täydestä sydämestäni tämänsuuntaisia tarkistuksia. On tarpeetonta sanoakaan, että eurooppalaisia sokerintuottajia ja sokerialan työntekijöitä varten on luotava tukeva järjestelmä, mutta pitkällä aikavälillä tuen maksamisen jatkaminen epäterveelliselle tuotteelle ja sellaiselle alalle, joka jokseenkin vieroksuu innovaatioita, on epäjohdonmukaista. Meidän on mahdollisimman nopeasti tehtävä loppu moisesta järjettömyydestä. Jo tämä itsessään on riittävä syy äänestää kyseistä päätöslauselmaa vastaan. 
Figueiredo (GUE/NGL ),
    Me olemme tietoisia väitteistä, joiden mukaan sokerialan tämänhetkiset järjestelyt ovat vääristäneet markkinoita ja johtaneet korkeisiin kuluttajahintoihin sekä aiheuttaneet kielteisiä vaikutuksia maailmanmarkkinoihin erityisesti kehitysmaiden kannalta.
Kyseisten väitteiden vuoksi komissio esitti heinäkuussa 2004 ehdotuksen sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistamiseksi. Ehdotus perustui kaksivaiheiseen hintojen alentamiseen, joka otetaan käyttöön kolmen vuoden aikana ja jossa takuuhinta alenee 37 prosenttia ja viitehinta 33 prosenttia, interventiohinnan – joka on tällä hetkellä kolme kertaa maailmanmarkkinahinta – lakkauttamiseen sekä julkisen intervention lakkauttamiseen, joka korvataan yksityisten varastojen järjestelmällä. Interventiohinta on tarkoitus korvata viitehinnalla. Lisäksi myös sokerin tuotantokiintiöitä ja vientitukia alennetaan.
Ainoa kaavailtu tuki on tulotuen käyttöönotto tuotannosta irrotetun tuen muodossa sokerijuurikkaan tuottajille, jotta heille voidaan osittain – 60 prosenttia kokonaissummasta – korvata hintojen alenemisesta aiheutuva tulonmenetys. Lisäksi otetaan käyttöön mahdolliset kiintiöiden siirrot eri jäsenvaltioiden toimijoiden välillä.
Me emme voi hyväksyä edellä mainittuja ehdotuksia, ja me jätimme siksi useita tarkistuksia. Ikävä kyllä niitä kaikkia ei hyväksytty.
Goudin, Lundgren ja Wohlin (IND/DEM ),
    Me kannatamme Euroopan unionin sokerimarkkinoiden radikaalia uudistamista, jotta ne voidaan vapauttaa mahdollisimman pian ja antaa unionin ulkopuolisille sokerintuottajamaille mahdollisuus kilpailla reiluin edellytyksin. Koska kaikki jäsen van den Bergin sekä muiden parlamentin päätöslauselmaesitykseen jättämät tämänsuuntaiset tarkistukset hylättiin, kyseinen päätöslauselma ei vie Euroopan unionin sokerimarkkinoita toivomaamme suuntaan. Me äänestimme näin ollen päätöslauselmaesitystä vastaan.
Malmström (ALDE ),
    Minun mielestäni Euroopan unionin maatalouspolitiikan uudistaminen sokerimarkkinoiden järjestäminen mukaan lukien on erittäin tärkeää. Nykyinen järjestelmä tulee hyvin kalliiksi. Lisäksi nykyiset korkeat maataloustuet aiheuttavat sen, että Euroopan unionin tuotteet ovat dumping-myynnin kohteena maailmanmarkkinoilla, millä on vakavia seurauksia kehitysmaiden kannalta.
Euroopan parlamentti on tänään äänestänyt päätöslauselmasta jäsenten Daulin ja Fruteaun esittämän suullisen kysymyksen johdosta. Minä päätin äänestää päätöslauselmaa vastaan kokonaisuudessaan, koska se suuntautuu lähinnä vallitsevan asiaintilan säilyttämiseen.
Sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistaminen vaikuttaa myös joidenkin kehitysmaiden sokerintuottajiin. Nykyjärjestelmä ei ole täysin niiden etujen vastainen. Niiden tilannetta ei kuitenkaan pitäisi korjata vähemmän kauaskantoisella sokerimarkkinoiden uudistuksella. Sen sijaan kyseisiä maita pitäisi tukea muilla toimenpiteillä, kuten lisäämällä kehitysyhteistyötä ja teknistä kaupan tukemista.
Parish (PPE-DE ),
    Brittiläiset konservatiivit kannattavat sokerin yhteistä markkinajärjestelyä koskevaa suullista kysymystä ja päätöslauselmaa. Sokerimarkkinoita on välttämätöntä uudistaa, jotta ne voidaan saattaa yhdenmukaisiksi yhteisen maatalouspolitiikan uudistamisen kanssa. Euroopan unionin, AKT-maiden ja vähiten kehittyneiden maiden sokerintuotannolle on kuitenkin annettava aikaa sopeutua avoimiin markkinoihin. Me olemme pettyneitä siihen, ettei mietinnössä kannateta rajat ylittävää kiintiöiden siirtämistä Euroopan unionin sisällä, vaikka sen avulla Euroopan sokerintuottajista voisi tulla tehokkaampia ja kilpailukykyisempiä.
Queiró (PPE-DE ),
    Käsiteltävänä oleva päätöslauselmaesitys sokerin yhteisestä markkinajärjestelystä oli viime kädessä tulosta kompromissista, joka turvaa keskeiset kansalliset edut varsinkin siihen saakka, kunnes Portugalissa parhaillaan valmisteilla oleva sokerijuurikasmarkkinoiden supistaminen toteutuu. Vielä vakavampaa on, että jos näin ei kävisi, vahingot tuntuisivat kaikkein syrjäisimmillä alueilla, kuten Azoreilla, joiden taloudellista kehitystä vaivaavat jo nyt moninaiset ongelmat.
Ribeiro e Castro (PPE-DE ),
    Minun tärkein varaukseni sokerialan uudistuksen suhteen liittyy pääasiassa komission ehdotuksessa kaavailtuun sokerijuurikkaan tuotantokiintiöiden tuntuvaan leikkaukseen.
Tuottajajärjestöjen ja joidenkin Euroopan valtioiden hallitusten tapaan minäkin uskon, että tämäntapainen toimenpide johtaa sokerijuurikkaan tuotannon keskittymiseen vain joihinkin jäsenvaltioihin. Minun mielestäni tuotantoa pitäisi jatkossakin tapahtua koko yhteisön alueella, ei ainoastaan ympäristönsuojelullisista ja taloudellisista syistä, vaan myös siksi, että muuten on olemassa tuhansien työpaikkojen katoamisen riski. Kyseisiä työpaikkoja olisi vaikeaa korvata, minkä vuoksi tilanteesta aiheutuisi väistämättömiä sosiaalisia seurauksia.
Minun mielestäni on ensiarvoisen tärkeää, että kaavailtu sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistaminen varmistaa sellaisen hintatason, joka takaa asianmukaisen tulotason sekä yhteisön tuottajille että kehitysmaiden tuotteiden toimittajille, mutta samalla on tarpeen välttää houkutusta häiritä sokerialalla vallitsevaa tasapainoa. Muussa tapauksessa uskon kyseisestä asiasta koituvan vakavaa vahinkoa sekä yhteisön tuottajille, jotka joutuvat kärsimään romahdusmaisesta tulojen laskusta, että yhteisön kuluttajille, jotka eivät edes hyödy kokonaisuudessaan markkinamekanismien syövereihin katoavasta sokerin hinnan halpenemisesta, kuten aiempien uudistusten tapauksessa kävi.
Minä äänestin kyseisen päätöslauselman puolesta. 
Wijkman (PPE-DE ),
    Euroopan parlamentti on tänään äänestänyt päätöslauselmasta jäsenten Daulin ja Fruteaun esittämän suullisen kysymyksen johdosta. Minä päätin äänestää päätöslauselmaa vastaan kokonaisuudessaan, koska se suuntautuu lähinnä vallitsevan asiaintilan säilyttämiseen.
Euroopan unionin maatalouspolitiikkaa on ehdottoman tärkeää uudistaa sokerin markkinajärjestely mukaan luettuna. Tähän on osaksi syynä se, että nykyisen järjestelmän ylläpitäminen tulee unionin veronmaksajille varsin kalliiksi, sekä osaksi se, että nykyiset korkeat maataloustuet johtavat siihen, että Euroopan unionin tuotteet ovat dumping-myynnin kohteena maailmanmarkkinoilla, millä on vakavia seurauksia kehitysmaiden tuotannolle ja viennille.
Sokerin yhteisen markkinajärjestelyn uudistaminen ei vaikuta ainoastaan eurooppalaisiin sokerintuottajiin, vaan myös joidenkin tiettyjen kehitysmaiden tuottajiin, joita nykyinen järjestelmä ei tällä hetkellä aseta täysin epäsuotuisaan asemaan. Heidän tilannettaan ei kuitenkaan pitäisi korjata vähemmän kauaskantoisella sokerimarkkinoiden uudistuksella. Sen sijaan kyseisiä maita pitäisi tukea lisäämällä kehitysyhteistyötä ja teknistä kaupan tukemista, ja kyseiset toimet voitaisiin ehkä kattaa sokerimarkkinoiden uudistuksen yhteydessä vapautuvista resursseista. Lopuksi todettakoon, että kyseisille maille on tärkeää suoda riittävä siirtymäaika, jonka kuluessa ne ehtivät sopeutua uuteen tilanteeseen.
Wynn (PSE ),
    Haluaisin kertoa Ison-Britannian työväenpuolueeseen kuuluvien Euroopan parlamentin jäsenten ryhmän puolesta, miksi me emme äänestä Fruteaun/Daulin päätöslauselman puolesta. Kyseinen päätöslauselma seuraa maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnan esittämää suullista kysymystä, ja siinä pyritään tosiasiassa esittämään Euroopan parlamentin kanta sokeriin liittyvään asiaan ennen komission lainsäädäntöehdotuksia. Tämä monimutkainen kysymys koskee yhtä lailla myös kehitysyhteistyövaliokuntaa, kansainvälisen kaupan valiokuntaa, budjettivaliokuntaa, sisämarkkina- ja kuluttajansuojavaliokuntaa sekä ympäristöasioiden valiokuntaa. Sokerialan uudistaminen ei ole tarpeen ainoastaan Maailman kauppajärjestön aiheuttamien paineiden vuoksi, vaan myös siksi, että me tarvitsemme kilpailukykyisen Euroopan unionin elintarviketeollisuuden säilyttääksemme työpaikat ja elinkelpoisen teollisuudenalan. Me tarvitsemme sokerin kunnolliset yhtenäismarkkinat, joita kyseisessä päätöslauselmassa ei käsitellä lainkaan. Meidän on autettava vähiten kehittyneitä maita suomalla niille pääsy Euroopan unionin markkinoille, mutta tästä on keskusteltava perinpohjaisesti eikä vain suullisen päätöslauselman johdosta. Meidän on tuettava komissiota sen ponnisteluissa kyseisen monimutkaisen alan saattamiseksi yhdenmukaiseksi muiden yhteiseen maatalouspolitiikkaan liittyvien uudistusten kanssa sen sijaan, että puhuisimme vallitsevan asiaintilan säilyttämisen puolesta.


Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana komission julkilausuma Tiibetin tilanteesta. 
Kallas,
    Arvoisa puhemies, Tiibetin tilanne on edelleen tärkeällä sijalla poliittisella ja ihmisoikeuksiin liittyvällä asialistalla Euroopan unionin suhteissa Kiinaan. EU on huolissaan Tiibetin kansan kulttuurisen, uskonnollisen ja kielellisen identiteetin säilyttämisestä ja erityisesti keskusviranomaisten asettamista ehdoista, joilla rajoitetaan uskonnonvapauden harjoittamista Tiibetin autonomisella alueella.
Eräille tiibetiläisille munkeille määrättiin hiljattain rangaistus, koska heidän väitettiin omistavan Dalai Laman muotokuvia. Kuulimme, että joitakin heistä pidätettiin ja pahoinpideltiin. Jatkuvista pyynnöistä huolimatta emme myöskään ole saaneet vielä tietoja Dalai Laman yhdenneksitoista Panchen-lamaksi valitseman Gedhun Choekyi Nyiman olinpaikasta.
Olemme käyttäneet säännöllisin väliajoin kaikki mahdolliset tilaisuudet ottaa nämä ongelmat puheeksi kiinalaisten neuvottelukumppaneidemme kanssa. Olemme tehneet näin kaikkein korkeimmalla poliittisella tasolla, esimerkiksi seitsemännessä kahdenvälisessä huippukokouksessa, joka pidettiin Haagissa 8. joulukuuta 2004, sekä säännöllisesti ihmisoikeuksista käytävän kahdenvälisen vuoropuhelun yhteydessä. Asiaa käsiteltiin jälleen laajasti kyseisen vuoropuhelun yhteydessä viimeksi järjestetyssä kokouksessa Luxemburgissa 24.–25. helmikuuta 2005.
Olemme myös saattaneet Kiinan viranomaisten tietoon niiden tiibetiläisten yksityishenkilöiden sekä eri puolilla Kiinaa olevien yksityishenkilöiden tilanteen, joille on määrätty rangaistus siitä, että he ovat ilmaisseet vapaasti mielipiteensä tai uskonsa. Tenzin Deleg Rinpochen tapauksesta on muodostunut vertauskuvallinen. Yhdymme täysin siihen näkökantaan, jonka Euroopan parlamentti ilmaisi tammikuussa Tiibetistä antamassaan päätöslauselmassa, ja vetoamme jatkossakin Kiinan viranomaisiin munkin mahdollisimman pikaisen vapauttamisen puolesta.
Toivomme, että asialle löydetään pikaisesti sekä Kiinan valtaapitäville sopiva että Tiibetin väestöä kunnioittava ratkaisu. Mielestämme ainoa vaihtoehto tämän lopullisen tavoitteen saavuttamiseksi on vuoropuheluun perustuva rauhanomainen prosessi. Olemme pyytäneet tällaista vuoropuhelua jo vuosia ja pyydämme vastedeskin. Siksi annammekin täyden tukemme Beijingin ja Dalai Laman edustajien välillä viime vuosina käydyille neuvotteluille. Olemme iloisia siitä, että Dalai Laman kaksi erikoislähettilästä saivat tilaisuuden vierailla Kiinassa viime syyskuussa kolmannen kerran sen jälkeen kun yhteydenpitoa jatkettiin syyskuussa 2002.
Tapasimme – kuten olemme tavanneet usein aiemminkin – Kelsang Gyaltsenin, toisen Dalai Laman kahdesta erikoislähettiläästä, tämän palatessa Kiinasta, ja rohkaistuimme hänen vierailusta antamastaan myönteisestä arviosta. Ymmärtääksemme molemmat osapuolet ovat lähestyneet toisiaan. Toivomme, että tämä kehitys kannustaa aloittamaan Beijingin ja Dalai Laman välillä mielekkään ja suoran vuoropuhelun, joka johtaa Tiibetin alueen todellisen itsehallinnon tunnustamiseen. Uskomme vakaasti, että ainoastaan suora vuoropuhelu voi johtaa pysyvään ratkaisuun Tiibetin kysymyksessä.
Suoran vuoropuhelun aloittamiselle ei mielestämme pitäisi asettaa mitään ennakkoehtoja. Toisaalta molempien osapuolten olisi pidättäydyttävä ryhtymästä toimiin, jotka saattaisivat vaarantaa luottamuksen hengen, sillä sen syntyminen näyttää olevan välttämätön edellytys ratkaisun saavuttamiselle. Tuomitsemme aina kaikkien tahojen turvautumisen väkivaltaan Tiibetin ongelman ratkaisuna. 
Komissio on tietenkin valmis osallistumaan aktiivisemmin ratkaisun etsintään, jos asian tärkeimmät osapuolet niin haluavat. Tiibetin tilanne on tietenkin tulevaisuudessakin mitä suurimman huomiomme kohteena, ja vaadimme oloja, joissa tiibetiläiset voivat harjoittaa täysin vapaasti poliittisia, uskonnollisia ja kulttuurisia perusoikeuksiaan ja joissa Tiibetin kulttuuri-identiteetti voidaan säilyttää. 
Mann, Thomas,
   .  Arvoisa puhemies, haluan kiittää Euroopan kansanpuolueen ryhmän (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmän puolesta kaikkia niitä – myös teitä arvoisa komission jäsen Kallas – jotka ovat kannattaneet pyyntöämme aloittaa keskustelu maasta, jonka kansalaiset tarvitsevat meitä rinnalleen enemmän kuin koskaan. Tänään on kulunut neljäkymmentäkuusi vuotta siitä, kun kiinalaiset joukot kukistivat Lhasassa tiibetiläisten rauhalliset protestit maansa aseellista miehitystä vastaan. Selkkauksissa kuoli 87 000 tiibetiläistä ja tuhansia pidätettiin. Tähän päivään mennessä yli miljoona tiibetiläistä on kuollut nälkään, kidutukseen ja teloituksiin, ja yli kolme neljäsosaa heidän pyhätöistään, temppeleistään ja luostareistaan on järjestelmällisesti tuhottu. Maaliskuun 10. päivä on surun päivä, mutta se on myös päivä, jolloin vastustetaan vaitioloon pakottamista, ihmisoikeusloukkauksia sekä kulttuurisen, uskonnollisen ja inhimillisen identiteetin kieltämistä. Aiempien vuosien tapaan myös tänään Tiibetin liput nostetaan salkoon joka puolella maailmaa, Euroopan unionin 2 000 kaupungissa ja kunnassa, joista yksin 650 Saksassa – omassa kotimaassani. Ylihuomenna Berliinissä liitymme tuhansiin ihmisoikeustaistelijoihin, joista yhä useampi on nuorisoa ja poliittisen viran haltijoita, muistelemaan uhreja Brandenburgin portin eteen. Euroopan parlamentti on antanut tärkeitä päätöslauselmia, jotka ovat valaneet tiibetiläisiin rohkeutta. Esimerkkinä mainittakoon asevientiä koskeva Romevan merkittävä mietintö, jossa neuvostoa kehotettiin säilyttämään Kiinaa koskeva puolustustarvikkeiden myyntikielto – vetoomus, jota tuki yhteinen päätöslauselmamme Geneven ihmisoikeussopimuksesta.
Ylihuomenna 3 000 Kiinan kansankongressin edustajaa kokoontuu Beijingiin vahvistamaan antiseparatistisen lain, jonka tarkoituksena on tukea mahdollista sotilaallista iskua Taiwaniin. Tällaisen selkkauksen hyväksyminen, vaikka vain välillisestikin, on kohtalokas ja korjaamattomissa oleva virhe, kuten me, arvoisa komission jäsen, olemme toistuvasti tähdentäneet ja pyytäneet samalla Dalai Laman ja Kiinan viranomaisten edustajien välisen vuoropuhelun jatkamista. Ei riitä, että tärkeiden valtiovierailujen alla ilmoitetaan neuvottelujen olevan käynnissä, jos ne kerta toisensa jälkeen osoittautuvat turhiksi. Kansannousun vuosipäivänä pitämässään puheessa Hänen pyhyytensä Dalai Lama ilmoitti, että hänen vakaa aikomuksensa on löytää ratkaisu, jossa otetaan huomioon Kiinan edut ja annetaan samalla Tiibetin kansalle mahdollisuus elää rauhassa, vapaudessa ja arvonsa mukaisesti. Tiibetin asioita käsittelevä parlamenttimme laajennettu työryhmä, jossa on edustajia kaikista poliittisista ryhmistä, jatkaa taistelua ihmisoikeustaistelijoiden, kansalaisjärjestöjen ja muiden kansallisten parlamenttien jäsenten puolesta, jotta nämä saisivat äänensä kuuluviin parlamentissamme uudelleen ja uudelleen. Juuri tämä päivä, 10. maaliskuuta, on sopivin päivä osoittaa solidaarisuutemme Tiibetin kansalle ja sen oikeutetuille vaatimuksille. Haluankin toivottaa kaikille niille, jotka ovat mukana tunnustamassa värejämme kaupungeissa, kunnissa ja parlamenteissa – "Tashi delek" – hyvää onnea. 
Roure,
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Kiinaa koskeva EU:n politiikka perustuu poliittiseen vuoropuheluun ja molemminpuoliseen todelliseen yhteydenpitoon. Vain tämän yhteydenpidon avulla voimme auttaa kiinalaisia ystäviämme siirtymään avoimeen yhteiskuntaan ja kunnioittamaan enemmän ihmisoikeuksia ja oikeusvaltioperiaatetta.
Tämän molemminpuolisen yhteydenpidon on myös oltava Tiibetiä koskevien keskustelujemme perustana. Tenzin Delek Rinpochen tapaus tarjosi meille hiljattain tilaisuuden vedota Kiinan hallitukseen vankien olojen parantamiseksi. Jos Kiina haluaa laajentaa asemaansa maailmalla, sen on noudatettava vangitsemista koskevia kansainvälisiä vaatimuksia, myös Tiibetissä. Kaikilla ihmisillä on erityinen oikeus kansainvälisesti tunnustettuun, puolueettomaan ja oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin. Tästä syystä ilahdummekin aina, kun mielipidevankeja vapautetaan Tiibetissä.
Pyydämme heitä jälleen kerran lakkauttamaan kuolemanrangaistuksen. Euroopan unioni on onnistunut poistamaan kuolemantuomion alueeltaan. Se oli suuri voitto ihmiskunnalle, ja toivomme, että Kiina seuraa meidän jälkiämme.
Haluaisimme nähdä Tiibetin ihmisoikeustilanteen paranevan jatkuvasti. Kehotamme Kiinaa ratifioimaan kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan YK:n kansainvälisen yleissopimuksen. Kaikkien ihmisten on voitava ilmaista poliittiset mielipiteensä vapaasti ja ilman vangitsemisuhkaa.
Euroopan unionin ja Kiinan parlamenttien välisistä suhteista vastaava valtuuskunta sai tilaisuuden matkustaa Tiibetiin kaksi vuotta sitten. Vierailumme oli hyvin opettavainen. Seurasimme eurooppalaisia ohjelmia ja ymmärsimme, miten tärkeät suhteemme Kiinaan ja Tiibetin autonomiseen alueeseen ovat. Tiibetissä tarvitaan sähköä, juoksevaa vettä ja sairaaloita.
Haluaisin myös Euroopan unionin jakavan vähemmistöjen oikeuksista saamiaan kokemuksia. Voisimme jakaa tietoa parhaista toimintatavoista, jotka koskevat vähemmistöjen oikeuksia kulttuuriperintönsä ja perinteidensä säilyttämiseen; asia vaatii kipeästi hoitamista Lhasan pilattuja maisemia katsellessa.
Lopuksi haluan todeta, että kannustamme Kiinaa pitämään yllä vuoropuhelua Dalai Laman edustajien kanssa. Vuoropuhelua on käytävä, jotta Tiibetin kysymykseen voitaisiin löytää molempia osapuolia tyydyttävä ratkaisu mahdollisimman pian. 
Onyszkiewicz,
    Arvoisa puhemies, Kiina on selvästi pyrkinyt levittämään valta-aluettaan jo kymmenien vuosien ajan. Se on myös pyrkinyt lujittamaan asemaansa muiden maiden ja kansojen kustannuksella. Voin esittää tästä runsaasti todisteita. Muistettakoon esimerkiksi Kashmirin osan liittäminen Kiinaan, Kiinan ja Intian välinen sota Himalajalla sekä Kiinan hyökkäys Vietnamiin vuonna 1979.
Järkyttävin ja häpeällisin tämänkaltaisista toimista tapahtui jo aiemmin ja on jo mainittu parlamentissa. Viittaan Tiibetin alistamiseen. Viimeisten 50 vuoden aikana on ollut vain vähän tämänkaltaisia tapahtumia eivätkä ne koskaan ole jääneet rankaisematta. Tämänkaltaisten valloitusten ei ole sallittu jatkua. Voin muistuttaa parlamentin jäsenten mieliin Itä-Timorin tapauksen tai Kuwaitin ja Irakin tapaukset, jotka ovat meille hyvinkin tuttuja.
Kiinan ja Tiibetin tapauksessa asiat kehittyivät eri tavalla. Kyse on ollut lähes pelkästään valloituksista, koska Kiina on vallannut kaikki tiibetiläisen elämän osa-alueet väkipakolla. Tiibetiin on perustettu lukuisia kiinalaisia siirtokuntia, jotka ovat tietenkin keskushallinnon valvonnassa. Tiibetiläiset eivät löydä työtä omasta maastaan, koska kaikki uudet työpaikat on varattu kiinalaisille. Tiibetin kansallista identiteettiä ollaan tuhoamassa, ja sen suurta historiallista perintöä ollaan kuluttamassa loppuun.
Mainitunlaiset toimintatavat merkitsivät tietenkin sitä, että tulilinjalle otettiin ensimmäisenä Tiibetin suuri uskonto. Tämä on käynyt selvästi ilmi Dalai Laman saamasta kohtelusta ja toiseksi suurimman uskonnollisen edustajan, Panchen Laman katoamisesta. Hänen kohtalostaan ei ole vieläkään tietoa. Lisäksi buddhalaisiin munkkeihin ja nunniin on kohdistettu suurimittaisia käännytystoimia. Aivopesu päättyy aina samalla tavalla. Ihmiset pakotetaan valitsemaan kahdesta vaihtoehdosta: he joko allekirjoittavat lausunnon, jossa sanoutuvat irti Dalai Lamasta, tai heidän ei anneta palata takaisin uskonnollisiin yhteisöihinsä. Tämä on johtanut siihen, että noin 12 000 buddhalaista munkkia ja nunnaa on karkotettu yhteisöistään. Kuten parlamentti hyvin tietää, jopa Dalai Laman kuvan omistaminen on rangaistava rikos. Aikomuksena on pyyhkiä hänet kokonaan pois Tiibetin kansan kollektiivisesta muistista.
Tämä muistuttaa hälyttävästi Venäjällä toteutettuja toimia, joissa Buharin, Trotsky ja monia muita poistettiin valokuvista. Niille, jotka ovat sitä mieltä, että tämä on Kiinan sisäinen asia eikä meidän pitäisi sekaantua siihen, muistuttaisin mieliin sen vanhempiensa murhasta syytetyn henkilön, joka pyysi tuomioistuimelta lievempää rangaistusta vetoamalla siihen, että hän on orpo.
Lichtenberger,
    Arvoisa puhemies, kiitos, että sain tänään tilaisuuden huomauttaa parlamentille jälleen kerran Tiibetin kysymyksestä, joka onkin muistutettava mieliin uudestaan ja uudestaan, mikäli siinä aiotaan päästä lopulta ratkaisuun. Muistaminen on erityisen tärkeää aikana, jolloin Tiibetin ja Kiinan ihmisoikeustilanne saa taloussuhteiden parantamisen halussa yhä vähemmän julkisuutta ja huomiota.
Arvoisa komission jäsen, mainitsitte, että komissio sekaantuu asiaan, jos ja kun molemmat osapuolet ottavat siihen yhteyttä. Pelkään, että sitä meidän on odotettava todella kauan, sillä julkiset keskustelut Tiibetin ja sen kulttuurin tukahduttamisesta sekä asian tuominen julkisuuteen eivät ole varsinaisesti Kiinan edun mukaista.
Euroopan parlamentin asiana – ja myös kaikkien Kiinaan matkustavien eurooppalaisten valtuuskuntien asiana – on tuoda julki se seikka, että juuri Tiibetin kysymys ratkaisee – ja sen on ratkaistava – lisätäänkö Euroopan ja Kiinan välistä yhteistyötä parantamalla kauppasuhteita tai harkitaanko vientikiellon mahdollista poistamista. Annetaan Kiinan hallituksen huomata, että viimeisimmät hyökkäykset Tiibetin uskontoa vastaan vaikuttavat kielteisesti tähän prosessiin. 
Sjöstedt,
    Arvoisa puhemies, haluan aluksi kiittää arvoisaa komission jäsentä hänen vastauksestaan kysymykseen. Kuten on aivan oikein tähdennetty, tiibetiläisiltä ollaan kieltämässä heidän perustavanlaatuisimmat poliittiset ja demokraattiset oikeutensa. Lisäksi olemme todistamassa, ja olemme jo pitkän aikaa todistaneet, miten heidän kulttuuriperintöään ja heidän kykyään harjoittaa uskontoaan ollaan lähes järjestelmällisesti tuhoamassa. Arvoisan komission jäsenen antama esimerkki munkeista, joita vangitaan Dalai Laman kuvan hallussapidon perusteella, on vain yksi esimerkki siitä, miten järjetöntä tämä sorto on. Kuten hyvin tiedetään, EU on tuonut näkemyksensä ilmi hyvinkin useassa tilaisuudessa. Kysymys kuuluukin: onko tämä riittävää? Olisi kiinnostavaa kuulla lisää tulevaisuuden suunnitelmista. Miten Kiinan painostusta lisätään Tiibetin kysymyksessä?
Kiina on nykyään taloudellinen ja poliittinen mahti, joka on myös nousemassa maailmanlaajuiseksi toimijaksi. Kiinan tapauksessa ongelmaa ei kuitenkaan voida kiertää kuin kissa kuumaa puuroa. Myönteinen talouskehitys ei ole millään tavalla merkinnyt vastaavasti myönteistä demokraattista kehitystä. Siitä ei ole tällä hetkellä nähtävissä jälkeäkään. Päinvastoin: Kiinan talouskehitys perustuu osittain siihen, että se on järjestelmällisesti kieltänyt omilta työntekijöiltään näiden perustavanlaatuisimmat oikeudet. Kiinan politiikassa testataankin EU:n politiikan uskottavuus ihmisoikeuskysymyksissä. Taloudelliset edut kilpailevat tiibetiläisten ja muiden Kiinan kansalaisten poliittisille ja demokraattisille oikeuksille annettavan tuen kanssa. Se testi EU:n on läpäistävä. Siksi onkin aivan järjetöntä noudattaa ehdotusta, jonka mukaan Kiinan asevientikielto olisi purettava. Se merkitsisi, että annamme samanaikaisesti kaksi eri viestiä. Olisimme puheissa kriittisiä mutta samalla osoittaisimme käytännössä, että haluamme Kiinan kanssa myös muunlaisia suhteita, jolloin maan harjoittamalle sorrolle ei annettaisi todellista merkitystä. EU:n on otettava johdonmukaisempi kanta asiaan. 
Libicki,
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, olen erittäin iloinen siitä, että parlamentti on ottanut Tiibetin kysymyksen esiin kolmessa tilaisuudessa lyhyen ajan sisällä, koska asia on äärimmäisen tärkeä. Olen myös iloinen siitä, että Euroopan komissio käsittelee asiaa, ja haluaisinkin kiittää arvoisaa komission jäsentä hänen selvityksestään.
Haluan tehdä selväksi, että en voi hyväksyä joitakin osia arvoisan komission jäsenen selvityksestä. Mikäli ymmärsin jäsen Onyszkiewiczin puheen oikein, niin ei hänkään voi hyväksyä. Arvoisa komission jäsen näytti antavan ymmärtää, että kyse on Kiinan sisäisestä asiasta. Rohkenen olla eri mieltä. Tämä ei ole Kiinan sisäinen asia, ja olemme kaikki tietoisia siitä, että Kiina loukkaa ihmisoikeuksia omalla alueellaan. Kuten jäsen Onyszkiewicz totesi, kyse on Kiinan valloittamasta kansakunnasta, ja olen hänen kanssaan täysin samaa mieltä.
Arvoisa komission jäsen, rohkenitte ehdottaa, että meidän pitäisi etsiä sekä Kiinan vallanpitäjille sopivaa että Tiibetin kansan oikeuksia kunnioittavaa ratkaisua. Tuo on paljon vaadittu, koska Kiinan johdon pyrkimyksille ei ole mitään rajoja. Voimme ainoastaan myöntyä niin pitkälle kuin mihin Dalai Lama on valmis myöntymään eli siihen, että Kiina voisi edustaa Tiibetiä kansainvälisillä areenoilla.
Tiibetin on hoidettava itse omat sisäiset asiansa. Itsehallinnosta ei voi olla puhettakaan. Minusta näyttääkin siltä, että keskinäisen luottamuksen ilmapiirin tavoittelu ei ole oikea lähestymistapa. Tarvitaan muutosta kiinalaisten asenteisiin. Tiibetin kansa on osoittanut täysin selvästi toimivansa asianmukaisesti ja rakentavansa luottamuksen ilmapiiriä. Heidän suostumuksensa siihen, että Kiina edustaa heitä ulkomailla, on täysin riittävä esimerkki heidän ansaitsemastaan luottamuksesta. On todettava, että luottamus on huono sana käytettäväksi tämän valloitetun ja nöyryytetyn kansan yhteydessä.
Hyvät kollegat, meidän on ymmärrettävä, että valloittaessaan Tiibetin Kiina rinnasti uskonnon kulttuurisiin ja kansallisiin kysymyksiin. Tiibetin kansaa vainotaan kaikilla näillä kolmella osa-alueella, ja tämän vainon on loputtava. Arvoisa puhemies, kiitos. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Haluan kiittää teitä varsinkin siitä, että annoitte minulle puheenvuoron. Olin aikonut käyttää puheenvuoron sitoutumattomien jäsenten puolesta, mutta olen eri mieltä kuin kollegani siinä mielessä, että haluan esittää arvoisalle komission jäsenelle Kallakselle suuret kiitokset hänen selvityksestään.
Mielestäni Euroopan komission on löydettävä oma tapansa käsitellä Tiibetin kysymystä. Komission tapa on todennäköisesti tehokas mutta ei niin dramaattinen kuin meidän tapamme. Uskon, että komissio on esitellyt tänään tällaista politiikkaa ja osoittanut poliittista tahtoa viedä se läpi, ja haluan kiittää arvoisaa komission jäsentä siitä. Pidän erittäin merkittävänä Dalai Laman viimeisintä julkilausumaa, jossa hän viittaa Kiinan alueellisen koskemattomuuden kunnioittamiseen. Toinen merkittävä kehityssuunta on luonteeltaan poliittinen. Tarkoitan Kiinan johdon sitoutumista aloittamaan arvoisan komission jäsenen mainitsema vuoropuhelu.
Mielestäni jopa niin sanottu vaiheittainen politiikka on tehokasta. Olen vakuuttunut siitä, että parlamentin antama tuki ja myös parlamentin puolesta toimiva komissio kykenevät tulevaisuudessa varmistamaan, että kaikki edellisten puhujien hyvällä syyllä esiin tuomat ongelmat ratkaistaan. Ennen minua puhuneet jäsenet esittelivät pohjimmiltaan yhteenvedon todellisuudesta. Toivon todellakin, että tulevat yhteenvedot ovat täysin erilaisia. Toivon vilpittömästi, että tänään käsitellyt ongelmat ovat muutaman vuoden kuluessa vaipuneet unohduksiin.
Haluan esittää arvoisalle komission jäsenelle kiitokseni hänen selvityksestään. Arvostelen usein Euroopan komissiota mutta tällä kertaa uskon, että se on ottanut askeleen oikeaan suuntaan. Haluan lopuksi vielä kiittää arvoisaa puhemiestä uudelleen siitä, että hän antoi minulle puheenvuoron aiempaa sopimusta noudattaen. Kiitos. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, tänään on vuonna 1959 tapahtuneen Tiibetin kansannousun 46. vuosipäivä, ja tänä vuonna Kiinan hallitus viettää Tiibetin autonomisen alueen perustamisen 40:ttä vuosipäivää. PPE-DE-ryhmä kannattaa keskitien lähestymistapaa, jossa Tiibetin autonomiaa tai itsehallintoa lisätään kulttuurista, uskonnollista ja kielellistä monimuotoisuutta kunnioittavan, yhtenäisen Kiinan sisällä.
Tämä on juuri se, minkä Dalai Lama toisti tänään olevan hänen ja Tiibetin kansan lähestymistapana. Lainaan hänen tämänpäiväisiä sanojaan: "Haluan jälleen kerran vakuuttaa Kiinan viranomaisille, että niin kauan kuin olen vastuussa Tiibetin asioista, olemme täysin sitoutuneita keskitien lähestymistapaan, jossa ei tavoitella Tiibetin itsenäisyyttä vaan halutaan jäädä Kiinan kansantasavallan alaisuuteen." Myönnän, että hänen ylhäisyytensä Guan Chengyuan, Kiinan suurlähettiläs EU:ssa, totesi tänään Kiinan valtuuskunnan kokouksessa vastatessaan kysymykseen, että ovi on auki Dalai Lamalle varsinkin, jos hän luopuu kaikista separatistisista toimista ja tunnustaa, että Kiina on yksi ja jakamaton.
Minusta näyttää siltä, että Dalai Lama ja hänen ylhäisyytensä Kiinan suurlähettiläs ovat löytäneet tämän asian osalta yhteisen sävelen, ja pyydän heitä hartaasti etenemään asiassa. Dalai Lama hyväksyy keskitien ainoana ratkaisuna eteenpäin. Hän on tehnyt sen erittäin selväksi ja toisti sen tänään. Tämä on myös oman ryhmäni näkemys, ja haluamme kiihkeästi kannattaa tätä tietä eteenpäin.
Kiinan talouskehitys on mennyt merkittävästi eteenpäin viime vuosikymmenten aikana, ja se on nykyään keskeinen toimija maailmanlaajuisessa toimintaympäristössä, mikä ilahduttaa meitä kaikkia. Me näemme ne voimavarat ja sen merkittävän osan, joka Kiinalla ja Kiinan kansalla voi olla maailmanlaajuisesti. Joillakin ihmisoikeuksien osa-alueilla on yhä ongelmia, kuten arvoisa komission jäsen Kallas aiemmin totesi. Meidän pitäisi kyetä istumaan neuvottelupöydän ääreen ja etenemään näillä osa-alueilla. Kiinassa, jonka väkiluku on 1,5 miljardia, ongelma saa erilaiset mittasuhteet, mutta Kiina on edistynyt merkittävästi talouden puolella. Uskon, että hyvällä tahdolla ja kaikkien osapuolten tuella Kiina voi edistyä samalla tavalla ihmisoikeuskysymyksissä, ja haluamme kannustaa sitä tekemään näin.
Tiibet on kuitenkin kansainvälinen aarre, ja kansainväliset aarteet eivät ole minkään yhden kansan yksityisomaisuutta. Haluamme auttaa kiinalaisia säilyttämään Tiibetin, jolla on ainutlaatuinen kulttuurinen, uskonnollinen ja kielellinen perintö. Pyydänkin Kiinan viranomaisia säilyttämään sen keskitien lähestymistavan avulla ja tukemalla Tiibetin autonomista aluetta, jotta voimme kaikki vastedeskin nauttia tämän koko maailman ehdottoman aarteen arvosta. 
Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, haluan jälleen kerran onnitella parlamenttia ja komissiota Tiibetin kysymyksen käsittelystä.
Uskon, että tämä tarjoaa meille hyvän tilaisuuden osoittaa, että Kiinan ja Tiibetin välisessä vuoropuhelussa ja Tiibetin kansan kannalta pysyvän sekä oikeudenmukaisen ratkaisun löytämisessä aloitteen pitäisi tällä hetkellä tulla varsinkin Kiinan hallitukselta eikä Tiibetin hallitukselta tai Dalai Lamalta, jotka ovat jo oman osuutensa tehneet. 
Kiinan lisätessä yhteyksiään Euroopan unioniin on mielestäni tärkeää lähettää Kiinalle selkeä viesti siitä, että sen on suhtauduttava myönteisesti vuoropuhelun etenemiseen. Sen vuoksi onkin erittäin huolestuttavaa, että puhutaan myös Kiinan asevientikiellon mahdollisesta purkamisesta. Tämä on mielestäni vakava virhe. Sen lisäksi, että se merkitsisi epäasianmukaisen viestin lähettämistä Euroopan unionin kaksinaisista vaatimuksista sen arvioidessa ihmisoikeuksia maailmalla, se olisi myös osoitus sen toimielinten epäjohdonmukaisesta toiminnasta, koska meidän on muistettava, että Euroopan parlamentti antoi hiljattain päätöslauselman, jossa esitettiin täysin vastakkainen kanta.
Olen siis ehdottomasti sitä mieltä, että Kiinaa koskevan asevientikiellon purkaminen tänään ennen kuin Tiibetin tilanne on ratkaistu, olisi selvästikin vääränlainen viesti. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, olen erittäin iloinen käymästämme keskustelusta, koska tänä vuonna tulee kuluneeksi 23 vuotta siitä, kun parlamentti hyväksyi täällä Strasbourgissa Habsburgin mietinnön Baltian valtioiden itsenäistymisestä ja pyysi dekolonisaatiokysymyksiä käsittelevää YK:n alakomiteaa (decolonisation sub-committee) ottamaan esille heidän asiansa.
Olin tuolloin esittelijän palveluksessa ja muistan vastaväitteet, joiden mukaan Baltian valtioiden itsenäisyys ei olisi koskaan mahdollista, että se oli epärealistista haaveilua, että balteilla ei ole mitään oikeutta itsemääräämisoikeuteen ja niin edelleen.
Sen, että täällä istuu tänään niin parlamentin kuin komission jäseniä Baltian valtioista, pitäisi kannustaa meitä olemaan poikkeamatta Tiibetiä koskevista tavoitteistamme. Tiibet ei ole – kuten täällä on tänään jo moneen kertaan todettu – pohjimmiltaan pelkästään ihmisoikeusongelma vaan paljon enemmän. Joidenkin mielestä sen on vähemmistökysymys, mutta he ovat käsittäneet tosiseikat väärin. Tiibet ei ole vähemmistöongelma; ongelmana on se, että se on maa, jonka siirtokuntien perustajat ovat tallanneet jalkoihinsa. Kiina on siirtomaavalta – siinä kaikki. Jos kiinalaiset haluavat jatkaa yhdessäeloa tiibetiläisten kanssa– mahdollisuus, johon Dalai Lama on viitannut – juuri heidän on otettava ensimmäinen ja ratkaiseva askel ja voitettava Tiibetin kansan luottamus. Se saavutetaan ainoastaan myöntämällä tiibetiläisten itsemääräämisoikeus, oma kulttuuri ja uskonto sekä heidän ihmisoikeutensa ja puolustamalla niitä. Yhdentyminen saavutetaan ainoastaan kumppanuudella. Sorto ei yhdistä ketään; se vain hajottaa.
Siksi on niin vaikuttavaa, että niin monet aiemmat ihmisoikeusaktivistit – Milan Horáček, joka istuu parhaillaan täällä, hänen aiempi taistelutoverinsa Václav Havel, monet puolalaisista jäsenistämme – antavat voimakkaan tukensa Tiibetille, sillä se osoittaa selvästikin, että Euroopan ja Tiibetin vapautta ei pitkällä aikavälillä voi erottaa toinen toisistaan ja että vapaus on jakamatonta.
Osoitan siis kiitokseni Thomas Mannille ja kaikille Tiibetistä pääasiallisen vastuun kantaville muille ryhmämme jäsenille siitä, että he ovat liittyneet yhteen muiden ryhmien jäsenten kanssa varmistamaan, että käymme tämän keskustelun ajankohtaisesta aiheesta ennen kuin siirrymme käsittelemään kiireellisen tärkeitä asioita. Minulla ei ole Kiinan johdolle muuta sanottavaa kuin että me Euroopan parlamentissa emme anna periksi ennen kuin tämä vapaata Tiibetiä kuvastava symboli, jonka olemme tänne pystyttäneet, voi todellakin loistaa tästedes vapaasti, ja ennen kuin tiibetiläiset voivat kulkea omaa demokraattisesti valittua polkuaan.
Kallas,
     Arvoisa puhemies, haluan kiittää erityisesti jäsen Posseltia, joka on ottanut puheeksi ilmeisen tärkeän seikan. Se, mitä hän sanoi oman kansakuntani historiasta, on totta. Minä ja muut virolaiset olemme hyvin selvillä Tiibetin historiasta ja varsinkin vuoden 1959 tapahtumista.
Meidän Euroopassa on oltava huolissamme Tiibetin tilanteesta, ja voin tyytyväisenä todeta, että komissio pitää tätä kysymystä asialistallaan tärkeänä. Mitä voidaan tehdä? Komissio kannattaa todellista itsehallintoa sekä kulttuurisen, uskonnollisen ja kansallisen identiteetin säilyttämistä. Olemme saaneet myönteisiä merkkejä siitä, että kehitys kulkee oikeaan suuntaan. Olemme neuvotelleet Dalai Laman edustajien kanssa ja tiedämme, että hänen edustajansa ovat neuvotelleet Kiinan viranomaisten kanssa. Toivomme, että neuvottelut tekevät ratkaisun mahdolliseksi.
Vapaan maailman laajamittainen, kokonaisvaltainen, ja yksimielinen rauhallinen painostus on johtanut aiemmin vaikuttaviin tuloksiin. Olen vakuuttunut siitä, että Euroopan parlamentti ja Euroopan komissio osoittautuvat jälleen kerran tällaisen painostuksen merkittäviksi eteenpäin viejiksi.
Sinnott (IND/DEM ).
    Arvoisa puhemies, pyydän saada ottaa puheeksi ihmisoikeuksia koskevan asian. Olen lähettänyt asiasta kirjeitä. Tiibetin,Valko-Venäjän ja muiden ihmisoikeusongelmia on vaikea käsittää. Se ei kuitenkaan tarkoita, etteikö meillä olisi ongelmia omissa maissamme. Viime viikolla otettiin huostaan lapset perheestä, jossa on viisi erityistarpeista lasta. Perheen tapauksesta oli kerrottu kansallisissa tiedotusvälineissä ja tuotu esiin, että perheen lapsille ja lapsille yleensä ei ole tarjolla palveluita. Irlannissa palvelut ovat hyvin hajanaisia ja paikoittain erittäin kehnoja, ja joillekin perheille on kerrottu, että jos he tarvitsevat apua, valtio saattaa ottaa heiltä lapset pois. Ainakin kuusi perhettä on ottanut minuun yhteyttä tässä asiassa.
Kyseiset viisi lasta piti palauttaa vanhemmilleen maanantaina mutta näin ei ole vielä tapahtunut. He ovat autistisia eikä heille voida mitenkään selittää, mitä tapahtuu tai miksi he eivät voi mennä kotiin. Heille ollaan aiheuttamassa elinikäisiä vammoja.
Vetoan parlamenttiin, että se keskustelee Irlannin hallituksen kanssa siitä, miten se kohtelee vammaisia ja heidän perheitään. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Valko-Venäjää koskevasta päätöslauselmaesityksestä.(1).
Sjöstedt (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, meillä on käsiteltävänämme erittäin jyrkkä päätöslauselma Valko-Venäjää vastaan, mutta valitettavasti se myös osoittaa julman todellisuuden. Valko-Venäjä on vaipumassa pimeyteen, ja kehitysnäkymät ovat entistäkin vähäisemmät.
Mielestäni yhtä päätöslauselman kohtaa olisi voitu korostaa vielä enemmän, nimittäin Valko-Venäjän vapaan ammattiyhdistysliikkeen tukahduttamista. Liike on merkittävä osa maan demokraattista oppositiota. Osaa liikkeestä ollaan parhaillaan tukahduttamassa Lukašenkan hallituksen toimesta.
Valko-Venäjä on nykyään maa, josta on tulossa yhä eristäytyneempi Euroopassa. Tämä koskee tietenkin myös sen suhteita EU:hun – suunta, jonkaValko-Venäjän presidentti on ilmeisestikin valinnut ja joka näin ollen myös vaikuttaa Valko-Venäjän kansalaisiin. Siksi on entistäkin tärkeämpää näyttää, että Valko-Venäjän eristämispolitiikka kohdistuu maan vallanpitäjiin eikä Valko-Venäjän kansaan. Tarvitsemme nyt enemmän yhteyksiä Valko-Venäjän kansalaisjärjestöihin, demokraattiseen oppositioon, riippumattomiin tiedotusvälineisiin ja vapaisiin ammattiyhdistyksiin, jotka yhä taistelevat presidentti Lukašenkan johtamaa autoritaarista hallitusta vastaan. Samalla meidän pitäisi ehkä harjoittaa vieläkin kovempaa sanktiopolitiikkaa Valko-Venäjän yhteiskuntaa hallitsevia nykyisiä voimia vastaan. Vaihtoehtoja ei ole.
Alueen eri maat, esimerkiksi Ukraina ja muut maat, ovat muuttumassa demokratioiksi. Sekin päivä varmasti tulee, jolloin myös Valko-Venäjästä tulee demokratia, ja se voidaan ottaa mukaan tulevaan eurooppalaiseen yhteistyöhön. 
Kušķis (PPE-DE ).
    Hyvät kollegat, viime vuonna Euroopan parlamentti myönsiSaharov-ihmisoikeuspalkinnon valkovenäläiselle lehtimiesliitolle. Tänään olemme vastuussa eurooppalaiselle yhteiskunnalle ja Valko-Venäjän kansalle siitä, että todistamme, voimmeko säilyttää tohtori Saharovin ja Euroopan parlamentin asettamat korkeat vaatimukset. Akateemikko Andrei Saharovin nimissä myönnettävä ihmisoikeuspalkinto on nimittäin ihmiskunnan arvon, henkisen vapauden ja järjen voiton symboli.
Tänään meidän on jatkettava sitä, minkä olemme aloittaneet. Meidän vastuullamme on vastata valkovenäläisen demokraatin Mihail Marynitšin ihmisoikeustaisteluun antamalla päätöslauselma, jossa vaaditaan hänen sekä muiden poliittisten vankien välitöntä ja ehdotonta vapauttamista. Meidän vastuullamme on vastata Valko-Venäjän lehtimiesten taisteluun totuuden puolesta tuomitsemalla julkilausumassamme voimakkaasti Lukašenkan hallituksen hyökkäykset tiedotusvälineitä, lehtimiehiä ja kaikkia niitä vastaan, jotka ilmaisevat vapaasti mielipiteensä. Meidän vastuullamme on vastataValko-Venäjän kansan taisteluun oikeudesta kuulua uuteen demokraattiseen maailmaan tuomitsemalla Lukašenkan diktaattorihallitus. 
Euroopan on edistettävä kansalaisyhteiskunnan muodostumista Valko-Venäjälle, jossa yhteiskunta ei ole niin tehoton kuin Euroopassa joskus luullaan. Ihmiset haluavat ilmaista mielipiteitään ja ovat valmiita niin tekemään, ja olen vakuuttunut siitä, että Valko-Venäjän kansan ja demokraattisten johtajien taistelu on ansainnut EU:lta laajimman – niin moraalisen kuin taloudellisen– tuen, koska rikollinen Lukašenkan hallitus taistelee säälimättä heitä vastaan. Meidän velvollisuutenamme on kutsua asioita niiden oikeilla nimillä. Valko-Venäjällä ollaan tällä hetkellä toteuttamassa poliittista, taloudellista ja ideologista valtaa, hallitusta, joka tunnistetaan diktatuuriksi. Minskissä todellinen päätösvalta, lainsäädäntövalta, toimeenpanovalta ja jopa tuomiovalta kuuluu yhdelle henkilölle – diktaattorille, joka on kaapannut rajoittamattoman, absoluuttisen ja hallitsemattoman vallan ja herruuden yhteiskunnasta ja ihmisistä. 
Pyydän Euroopan parlamenttia ja neuvostoa myöntämään, että Valko-Venäjän nykyinen hallitus on diktatuuri ja presidentti Lukašenka diktaattori, ja tuomitsemaan molemmat. Valkovenäläisen demokratian nimessä pyydän yhdistämään näkemyksen ja taloudellisen vallan, Euroopan parlamentaarisen kokemuksen ja komission hallinnollisen kapasiteetin. Valko-Venäjän demokratian suojelemiseksi tarvitsemme kunnollisen suojan, ei sateenvarjoa. Pyydän, että yhteinen hankkeemme aloitetaan jo tänään!
Onyszkiewicz (ALDE ).
    Kiitos, arvoisa puhemies. Valko-Venäjä on tumma läiskä Euroopan kartalla, ja valitettavasti tämä läiskä on muuttumassa mustemmaksi ja mustemmaksi. Demokratia etenee muualla, jopa arabimaissa, vaikka eteneminen on hidasta emmekä ole siihen tyytyväisiä. Valko-Venäjällä kuitenkin tilanne vain pahenee.
Lukašenka, Valko-Venäjän , tekee kaikkensa saadakseen maan yhä enemmän eristyksiin. Hän totesi hiljattain, että Valko-Venäjän ei pitäisi lähettää nuoria ihmisiä kouluttautumaan ja opiskelemaan länteen, koska heidän opinnoistaan lännessä ei ole mitään hyötyä heidän palatessaan kotimaahansa varsinkinValko-Venäjän poliittisen tilanteen vuoksi. On tuskin yllättävää, että läntinen tietämys tuomitaan höydyttömäksi Valko-Venäjällä, koska maa on varmaan Euroopassa ja ehkä laajemmallakin alueella ainoa, jossa vallitsee virallinen valtioideologia. Viranomaisia on kaikkialla valvomassa valtioideologian noudattamista ja kehittymistä. Heitä on jokaisella työpaikalla. Siksi meidän onkin ratkaisevan tärkeää lähettää voimakas viesti tästä asiasta. Haluan sanoa aivan suoraan, että Valko-Venäjän tapahtumat eivät ole ainoastaanValko-Venäjän asia vaan tärkeä asia koko Euroopalle. Kiitos. 
Casaca (PSE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, elämme aikakautta, jossa demokraattisia arvoja ollaan nostattamassa pintaan joka puolella maailmaa. Kukaan meistä ei tietenkään voi seurata välinpitämättömästi Lähi-idän tapahtumia eikä suuressa muutoksessa olevaa Libanonia, jossa sielläkin ihmiset vaativat oikeutta vapauteen ja demokratiaan.
Parlamentillamme oli hiljattain tilaisuus kuulla Ukrainan uutta presidenttiä, joka kiinnitti huomiomme maansa uuteen todellisuuteen ja maassa tapahtuneeseen mittavaan muutokseen. Tätä taustaa vasten on täysin törkeää, että mantereemme kuvaa rumentaa jatkuvasti täällä jo hyvin osuvasti kuvattu musta tahra, joka muuttuu päivä päivältä mustemmaksi. Valko-Venäjältä saapuu todellakin levottomuutta herättäviä uutisia. Hallitus ei ole osoittanut pienintäkään halua avautua kansalaisyhteiskunnalle: se on päinvastoin lisäämässä kovempia sortotoimia. Olenkin sitä mieltä, ettäValko-Venäjästä on tullut yksi Euroopan suurimpia poliittisia ongelmia, ja tilanteen vakavuuden vuoksi meidän pitäisi mielestäni tehostaa tukeamme maan kansalaisyhteiskunnalle kaikin mahdollisin tavoin. Meidän pitäisi myös lisätä pakotteita entisestään niin paljon kuin mahdollista.
Euroopan unionin ja Venäjän välinen vuoropuhelu on saanut erityistä merkitystä tässä yhteydessä. Kuten tiedämme, yksi vuoropuhelun osana keskusteltavista tärkeimmistä ongelmista ovat olot Euroopan unionin ja Venäjän välillä sijaitsevissa naapurimaissa, ja – kuten päätöslauselmassammekin todetaan hyvin selvästi – on valitettavaa, ettei komissio ole ottanut esille tätä asiaa, jota käsitellään päätöslauselmamme 21 kohdassa. Arvoisa komission jäsen, toivon, että valaisette meitä tässä asiassa; pidän sitä välttämättömänä. Niinpä kannatamme tätä päätöslauselmaesitystä toivoen, että Valko-Venäjältä saadaan hyviä uutisia ennen vuoden loppua. Toivon tätä vilpittömästi. 
Libicki (UEN ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, onnekkailla ja itsenäisillä mailla on taipumusta unohtaa niiden kohtalo, jotka eivät ole yhtä onnekkaita. Parlamentissamme keskusteltiin tänään Tiibetistä. Onneksi Tiibet ja Dalai Lama eivät anna itsensä tulla unohdetuiksi. He lähettävät jatkuvasti muistutuksia olemassaolostaan. Minun on todettava, että omalla maallani oli aivan yhtä katkera historia. 1800-luvulla Eurooppa yritti usein unohtaa, että Puolan kansa oli olemassa ja että sillä oli oikeus itsenäisyyteen. Vain monet puolalaiset kansannousut pitivät niin sanotun Puolan kysymyksen pinnalla ja varmistivat sen, ettei Puolaa unohdettu.
Lähihistoriassamme suuri osa maailmaa unohti, että kokonainen alue Euroopassa oli kommunistisen ikeen alla vuoden 1945 Jaltan konferenssin jälkeen. Sitten saapui vuosi 1989, kommunistisen hallituksen kaatuminen Puolassa, ja sen jälkeen Berliinin muurin sortuminen. Haluan muistuttaa parlamenttia siitä, että kommunismi kaatui Puolassa ennen Berliinin muurin sortumista. Puolassa alkoivat onnelliset ajat. Meidän onkin nyt ymmärrettävä, että nykyisen Euroopan unionin itärajan toisella puolella oleva alue ei ole eri planeetta vaan oma takapihamme. Kun Ukrainan kansa vaati itsenäisyyttä, Euroopan unioni onnistui osoittamaan tukensa. Näin olisi tapahduttava myös nyt. Meidän vastuullamme on puolustaa Valko-Venäjän kansakuntaa ja sen oikeutta todelliseen itsenäisyyteen eikä Lukašenkan ja hänen kavereidensa valvomaan näennäisitsenäisyyteen.
On tärkeää ymmärtää, että niin kauan kuin Lukašenka taistelee kansaansa vastaan, hän taistelee myös heidän kulttuuriaan ja uskontoaan, ja varsinkin katolista uskontoa vastaan. Valko-Venäjällä on paljon katolilaisia, ja katolisuus yhdistetään siellä helposti itsenäisyysmielisiin ja länsimielisiin suuntauksiin. Katolisten pappien karkotuksesta on tullutValko-Venäjällä vakiokäytäntö. Siksi meidän on tuettava Valko-Venäjän kansaa kaikin mahdollisin tavoin sen vapauspyrkimyksissä. 
Schroedter (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, demokratiaa ei ole silloin, kun ihmisiä otetaan kiinni ja heitetään vankilaan siksi, että he ajattelevat eri tavalla, sillä silloin vallitsevat mielivalta, pelko ja kaksinaamaisuus. Monet parlamentissa tietävät, miltä tuntui, kun tällaiset olosuhteet vallitsivat kotivaltioissamme. Olemme tilanteessa, jossa meidän ei pitäisi kavahtaa diktatuuri-sanan käyttämistä, sillä juuri se on valtaamassa alaa Valko-Venäjällä. Tämä on juuri se tilanne, jossa poliittisilta vangeilta, kuten Mihail Marynitšilta, Valerij Levonevskilta ja Aleksander Vasiljevilta sekä Jauhen Afnagelilta ja professori Juri Bandaževskilta – muutamia ajankohtaisia esimerkkejä mainitakseni – riistetään henkilökohtaiset vapaudet. Tämä on asia, joka meidän on tuotava ihmisten huomioon, ja pyydän tässä ja nyt neuvostoa – joka ei ole paikalla – sekä komissiota kutsumaan kokoonValko-Venäjän suurlähettiläät ja välittämään heille poliittisen viestin, jossa vaaditaan näiden poliittisten vankien välitöntä vapauttamista ja tehdään selväksi, että mielipiteenvapauden perusteella emme suvaitse uusia vangitsemisia.
Samaan hengenvetoon haluan myös toistaa pyyntöni komissiolle ja neuvostolle, jotta nämä tekisivät jotain myös kadonneiden ihmisten hyväksi ja veisivät eteenpäin Euroopan neuvoston aloittamaa työtä. Niiden on pantava alulle kansainvälinen tutkimus, joka antaa Valko-Venäjän kansalle vihdoinkin toivoa, kun kansainvälinen yhteisö ei enää vaikene Valko-Venäjän laajamittaisten ihmisoikeusloukkauksien edessä. 
Duka-Zólyomi,
    Arvoisa puhemies, kun sanon sanan "Valko-Venäjä" reagoitte ehkä sillä aivan tavallisella tavalla, että se on "Euroopan viimeinen diktatuuri". Ihmisoikeusloukkaukset ovat todellakin jokapäiväinen ilmiö EU:n uudessa naapurimaassa.
Sallinette, etten kuitenkaan puhu suoraan Valko-Venäjän ihmisoikeusloukkauksista vaan otan puheeksi Euroopan unionin tuen maan kansalaisyhteiskunnalle. EU on myöntänyt Tacis-ohjelmasta 10 miljoonaa euroaValko-Venäjällä vuosina 2005–2006 toteutettaviin kansalaisyhteiskunnan ja riippumattomien tiedotusvälineiden tukihankkeisiin. Koska tuki kulkee Valko-Venäjän hallituksen kautta, se ei ole riittävän tehokasta ja joustavaa kansalaisyhteiskunnan järjestöille, joista useimmat on jo poistettu rekistereistä poliittisten syiden vuoksi.
Ministerineuvoston marraskuussa 2004 antamasta päätöslauselmasta ja Valko-Venäjän demokratian edistämiseksi laaditusta EU:n yksityiskohtaisesta toimintasuunnitelmasta huolimatta Euroopan komissio haluaa ehdottomasti käyttää Valko-Venäjän kansalaisyhteiskunnan tukemiseen nykyistä tukijärjestelmää. Eräät jäsenvaltiot ja karkotettu valkovenäläinen yhteisö puolestaan haluavat, että perustetaan joustavarakenteisempi erityisrahasto tukemaan rekisteröimättömiä kansalaisjärjestöjä, jotka ovat Valko-Venäjän suurimpia ja aktiivisimpia mutta eivät saa mitään tukea nykyisestä EU:n järjestelmästä.
Meidän on myönnettävä, että Euroopan komissio on edistynyt Valko-Venäjän kysymyksessä. Komission on kuitenkin viimeinkin tunnustettava, että todellisten kansalaisyhteiskunnan järjestöjen, kutenSaharov-palkinnon saaneen Valko-Venäjän lehtimiesliiton tukea on lisättävä. Pyydänkin Euroopan parlamenttia korottamaan äänensä tässä asiassa, käyttämään vaikutusvaltaansa ja painostamaan riittävästi komission lisäksi myös Valko-Venäjää. 
Czarnecki, Ryszard (NI ).
    Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, on harvinaista, että esitystä viedään eteenpäin Euroopan parlamentissa yksimielisesti, mutta olen vakuuttunut siitä, että näin tapahtuu tänään äänestäessämme Valko-Venäjästä. Uskon todellakin, että näin voi käydä.
Kansainvälisillä areenoilla tai jopa sisäpolitiikassa syntyy harvoin mustavalkoisia tilanteita. Valko-Venäjän tilanne on kuin mustavalkoelokuva. Toisella puolella ovat totuus ja vapaus ja toisella hallitus. Kiitän esittelijöitä heidän päätöslauselmaesityksestään. Se ei välttämättä ole liian ankara. Se sopii nykyiseen tilanteeseen Valko-Venäjällä, joka on kuitenkin eurooppalainen maa.
Tämä päätöslauselmaesitys on taisteluhuuto vapaan, demokraattisen ja eurooppalaisen Valko-Venäjän puolesta. Maa ansaitsee paremman tulevaisuuden. Euroopan parlamentti on muistanut poliittisia vankeja ja kadonneita henkilöitä Valko-Venäjällä, suljettuja sanomalehtiä ja oppilaitoksia korostamalla, että vapaus on jakamaton eikä siihen tarvita lupaa Lukašenkalta. Mielestäni esittelijät ansaitsevat tästä kiitoksen.
Lopuksi haluan todeta, että puolustaessaan tänään Valko-Venäjän asiaa parlamentti puolustaa myös eurooppalaista solidaarisuutta ja kunniaa. Kiitos. 
Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, liettualaiset, puolalaiset ja valkovenäläiset muodostivat keskiajalla kolmikantaliiton, Keski-Euroopan kuningaskunnan. Tänään puolalaiset ja liettualaiset istuvat joukossamme, ja ihmiset puhuvat aivan kuin Valko-Venäjä olisi kuussa.
Sain hiljattain sähköpostiviestin kansalaiselta, joka vastusti voimakkaasti sitä, että me hänen mielestään laiminlyömme kyseistä maata. Asia ei ole kuitenkaan näin; me täällä Euroopan parlamentissa annamme Valko-Venäjän ihmisoikeuksille mittavaa taustatukea, myönnämme Saharov-palkinnon maan kansalaisille, käymme asiasta säännöllisesti keskusteluja ja olemme todellakin panneet toimeksi. Tuo on kuitenkin yleisön saama käsitys, ja se johtuu neuvoston täydestä passiivisuudesta ja varsinkin kansallisvaltioidemme omaksumista poliittisista toimintaperiaatteista. Niiden kiinnostus tähän asiaan on – muutamaa kiitettävää poikkeusta lukuun ottamatta – täysin riittämätön. Sen vuoksi onkin tärkeää tehdä selväksi, että päätöslauselman 3 ja4 kohta on ratkaistava mahdollisimman nopeasti; tarkoitan tällä kadonneiden ihmisten tapausten tutkimista ja poliittisten vankien vapauttamista. Pyydänkin muita ryhmiä antamaan tukensa tarkistuksellemme, jonka avulla me ehkä voimme tehdä jotain valkovenäläisten nuorten hyväksi. Olemme yhtä mieltä siitä, että demokratiaa ja oikeusvaltioperiaatteita on vietävä eteenpäin ja että kansallisvaltioiden on vihdoinkin herättävä horroksestaan. 
Kallas,
     Arvoisa puhemies, haluan aluksi todeta, että jaan pitkälti Valko-Venäjästä annetussa päätöslauselmaesityksessä ilmaistut tunteenne. Olemme huolissamme monista samoista asioista.
EU:n tavoitteena on luoda läheiset suhteet kaikkiin naapureihimme, myös Valko-Venäjään. Haluamme nähdä Valko-Venäjän demokraattisena, vakaana ja vauraana maana, joka voi nauttia täysin naapuruuspolitiikkamme suomista eduista. Valitettavasti maan hallituksen politiikka estää sitä ottamasta oikeutetun paikkansa Euroopan kansojen perheessä.
Parlamenttivaalit vakavine vaalivilppeineen ja lokakuun 2004 kansanäänestys osoittavat, kuinka paljon Valko-Venäjä on jäljessä demokratiakehityksessä. Olemme kaikki syvästi huolissamme siitä, että demokratiakehitys sekä perusvapauksien ja oikeusvaltioperiaatteiden kunnioittaminen ovat menossa pikemminkin huonompaan kuin parempaan suuntaan hallituksen ottaessa demokraattisista voimista, riippumattomista tiedotusvälineistä ja oppositiovoimista yhä tiukemman otteen.
Valko-Venäjän vaalien jälkeen marraskuussa 2004 EU:n ulkoministerit antoivat päätelmiä, joissa esitettiin selkeä EU:n politiikka. Vahvistimme, että ministeritason yhteyksiä Valko-Venäjän viranomaisiin rajoitetaan mutta lähetimme samalla kansalle selkeän viestin siitä, että heitä ei ole unohdettu ja että yritämme tukea kansalaisyhteiskuntaa ja demokraattisia voimiaValko-Venäjällä.
Seuraamme tarkasti maan ihmisoikeustilannetta. EU määräsikin viime vuonna viisumikiellon tietyillekorkea-arvoisille valkovenäläisille virkamiehille, koska Pourgouridesin laatimassa Euroopan neuvoston raportissa esitetty selvitys osoitti, että maassa oli kadonnut henkilöitä poliittisten syiden vuoksi. Laajensimme viisumikiellon koskemaan myöhemmin myös virkamiehiä, joiden katsottiin olevan vastuussa vilpillisistä vaaleista ja kansanäänestyksestä, sekä niiden jälkeisten rauhanomaisten mielenosoitusten tukahduttamisesta vastuussa olevia henkilöitä.
Marynitšin ja muiden vangittujen poliittisen opposition edustajien tapaukset ovat mielestämme erittäin huolestuttavia. Mielestämme kyseisellä oikeudenkäynnillä oli poliittiset vaikuttimet ja olemmekin antaneet julkilausuman, jossa pyydetään tämän kohtuuttoman rangaistuksen ottamista uudelleen käsiteltäväksi. Olemme vakavasti huolissamme yleensäkin Valko-Venäjän oikeuslaitoksen riippumattomuudesta ja seuraamme näitä tapauksia vastedeskin tarkkaan. EU antoi tammikuussa julkilausuman Marynitšin tapauksesta.
Siltä osin kuin pyydätte komissiota nopeuttamaan Valko-Venäjällä toteutettavia avustushankkeita, voin tyytyväisenä todeta, että olemme jo niin tehneetkin viime marraskuussa annettujen EU:n ulkoministerien päätelmien johdosta. Komissio johtaa Valko-Venäjän kansalaisyhteiskunnalle ja demokratiakehitykselle annettavan EU-tuen koordinointia ja jakamista. Vilnassa pidetään ensi viikolla konferenssi tästä hyvin tärkeästä aiheesta. Valko-Venäjän kaltaisissa vaikeissa tapauksissa, joissa maa eristäytyy muusta maailmasta, toiminta on erityisen vaikeaa, ja tutkimme parhaillaan, miten työt voidaan jakaa tarkoituksenmukaisesti yhteisön jäsenvaltioiden ja muiden avunantajien välillä.
Olemme erittäin tyytyväisiä siihen, että Euroopan parlamentilla voi olla tärkeä osa Valko-Venäjän kannustamisessa demokraattisiin muutoksiin ja demokraattisten voimien tukemisessa. Tutkimme parhaillaan huolellisesti Valko-Venäjän suhteista vastaavan valtuuskuntanne laatimaa toimintasuunnitelmaa selvittääksemme, miten se voidaan sovittaa yhteen samaa asiaa koskevien omien hankkeidemme kanssa. Tehtävää on paljon, ja odotamme saavamme työskennellä parlamentin ja Valko-Venäjän demokraattisten voimien kanssa.
Esititte puheenvuoroissanne joitakin kysymyksiä, joihin haluaisin vastata. Ensiksi kysyttiin, onko EU:n ja Venäjän välisissä korkean tason kokouksissa keskusteltu Valko-Venäjästä. Vastaus on kyllä; asia otetaan aina esiin kyseisissä kokouksissa.
Kysymys esitettiin myös siitä, miten varat kanavoidaan ja miten Valko-Venäjän kansalaisyhteiskuntaa tuetaan taloudellisesti. Tärkein kysymys on se, miten asianomaiset järjestöt kykenevät käyttämään varat. Komissio on valmis tutkimaan kaikki mahdolliset keinot tukea taloudellisesti valkovenäläistä kansalaisyhteiskuntaa, jotta varat voidaan käyttää tehokkaasti. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänä iltapäivänä keskustelun jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Kambodžaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä(1).
Meijer (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, Kambodžan politiikka on ollut erittäin turmeltunutta yli kolmenkymmenenviiden vuoden ajan. Ranskalaiset lopettivat miehityksensä Indokiinana aiemmin tunnetussa paljon laajemmassa siirtomaassa lähinnä nykyisen Vietnamin itsenäisyystaistelun johdosta. Sen jälkeen amerikkalaiset, venäläiset ja kiinalaiset olivat valmiit ottamaan Kambodžan ja Laosin pienemmät uudet valtiot omiin vaikutuspiireihinsä. Kukin näistä supervalloista yritti aseistaa kyseisissä valtioissa omia satelliittivaltioliikkeitään ja saada ne sotilaallisen tuen avulla valtaan tukahduttaakseen kaikki muut voimat myöhemmin pysyvästi. Kiivaassa reaktiossa Amerikan vastuuttomaan hyökkäykseen valta siirtyi punakhmer-liikkeelle, joka oli siinä harhaluulossa, että kaupunkien ja älymystön tuhoaminen merkitsisi suurta edistystä köyhälle maanviljelijäväestölle. Haluan muistuttaa teille, että Yhdistyneet Kansakunnat tunnustivat juuri tämän murhanhimoisen hirmuhallituksen eikä Vietnamin tukemia kapinallisia, jotka halusivat kumota kyseisen hallituksen. Tuolloisilla vapaustaistelijoilla on yhä suuri kannatus kansan keskuudessa, vaikka heidän mielestään ulkopuolinen maailma suhtautuu heihin yhä epäluuloisesti.
Turmeltuneen menneisyytensä vuoksi Kambodžan on yhä käytännössä mahdotonta kannattaa tavanomaisia kokoomushallituksia ja tavanomaisesti toimivaa parlamentaarista demokratiaa. Poliittiset puolueet kieltävät toistensa olemassaolon oikeuden ja haaveilevat toinen toisensa lopullisesta tuhoamisesta. Tämä selittää sen, miksi parlamentaarisen opposition jäseniä voidaan kohdella yhteiskunnan vihollisina ja sulkea lukkojen taakse. Koska rikkaat länsimaat ovat aiemmin vaikuttaneet merkittävästi tähän myrkylliseen ilmapiiriin, meidän moraalisena velvollisuutenamme on auttaa kambodžalaisia pääsemään siitä eroon. Arvostelua ja tuomitsemista tarvitaan valtavasti, mutta meidän on myös otettava opiksemme siitä, että asiat olisi voitu tehdä paremmin kuin mitä ulkopuolinen maailma on aiemmin tehnyt. 
Ribeiro e Castro (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, meidän parlamentaarikkojen on helppo ymmärtää tänään käsiteltävänämme olevan päätöslauselmaesityksen yhteydessä kuvattu kauhu ja väkivalta. Kolme kollegaamme, Sam Rainsy, Cheam Channy ja Chea Poch menettivät parlamentaarisen koskemattomuutensa erityisen raa'alla tavalla, kädennostoäänestyksenä suljetuin ovin pidetyssä parlamentaarisessa istunnossa– jos sitä voidaan siksi kutsua – yleisöltä piilossa ja ilman, että istunnosta laadittiin mitään virallista pöytäkirjaa. Lisäksi yksi näistä parlamentaarikoista pidätettiin pian istunnon jälkeen. Nämä tapahtuvat olivat isku suoraan parlamentin ominaispiirteen – demokratian – sydämeen.
Yksi toimenpiteen uhreista, Sam Rainsy, joka on itse asiassa puolueensa johtaja, oli kirjoittanut kaksi päivää aiemmin -lehteen artikkelin, jossa hän kuvasi selkeästi maansa tilanteen vakavuutta. Hyvät kollegat, haluan kiinnittää huomionne tähän tilanteeseen. Meidän on toimittava tässä tapauksessa päättäväisesti. Emme ole ensimmäistä kertaa joutuneet korostamaan Kambodžan tilanteen vakavuutta, ja meidän pitäisi pyytää komissiota, neuvostoa ja jäsenvaltioita ottamaan erityisen selkeä kanta tähän asiaan 10. ja 11. maaliskuuta järjestettävässä seuraavassa kokouksessa.
Asiaa käsitellään kuitenkin myös Yhdistyneiden Kansakuntien ihmisoikeuskomitean seuraavassa kokouksessa, joka järjestetään Genevessä tämän kuun lopussa ja joka jatkuu huhtikuussa. Parlamentin valtuuskunta on läsnä kokouksessa. Velvollisuutemme on seurata erittäin tarkkaan kaikkia keskusteluja, koska maan hyvin vakava tilanne tuodaan myös mitä selkeimmin julki YK:n erityislähettiläs Peter Leuprechtin raportissa. Siteeratakseni hänen käyttämäänsä englanninkielistä ilmaisua hän kutsui Kambodžan tilannetta "demokratian paksuksi kulissiksi". Näin huonoa tilannetta olemme siis todistamassa.
Sen sijaan, että Kambodža tarjoaisi meille merkkejä toivosta ja luottamuksesta tulevaisuudessa, se toimii juuri päinvastoin. Hallituksen asenne on kovenemassa, ja ihmisoikeusloukkaukset lisääntyvät. Hyvät kollegat, ehdotankin, että tarkastelemme asiaa uudelleen ennen kesälomia, sen jälkeen kun Geneven kokousten päätelmät ovat saatavilla ja jos Kambodžan tilanteessa ei ole tapahtunut merkittävää edistymistä. 
Neyts-Uyttebroeck, Annemie (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, haluan ensinnäkin pyytää komission jäseniltä ja kollegoiltani anteeksi, koska en lentoaikatauluni vuoksi voi valitettavasti jäädä tämän keskustelun loppuun saakka. Pyydän, että annatte sen anteeksi.
Sam Rainsy – kuten tiedätte, Sam on hänen sukunimensä ja Rainsy hänen etunimensä – ja hänen vaimonsa ovat erittäin hyviä ystäviäni, joten minulla on ensikäden kokemusta parhaillaan käytävän taistelun vaikeudesta. Sam Rainsyn puolueen nimi on esimerkiksi "Sam Rainsy", koska se on ainoa nimi, jota Hun Senin puolue ei hylännyt. Kaikki hänen ensiksi ehdottamansa nimet oli hylätty. Näin saatte kuvan maan valtamekanismista.
Erityisen valitettavaa – vielä valitettavampaa kuin Kambodžan parlamentin kolmen kollegamme kohtalo– on se, että Kambodža on tähän saakka ollut yksi Kaakkois-Aasian köyhimmistä maista, jonka yhteiskuntaa leimaavat epätavallisen korkeat päivittäiset rikollisuusluvut – sekä poliittisesti innoittunut, rikollisesti innoittunut väkivalta, jonka suhteen tehdään hyvin vähän.
Meidän ei pidä myöskään unohtaa, että kaikista hienoista lupauksista huolimatta Kambodžan hallitus – kuten tiedätte, Hun Senistä on tullut jälleen pääministeri – ei ole oikeastaan tehnyt vakavaa aloitetta tuodakseen oikeuteen henkilöt, jotka ovat eniten vastuussa joukkotuhosta, punakhmerien tekemästä kansanmurhasta, eikä todennäköisesti tule niin tekemäänkään lyhyen ajan sisällä. On siis itsestään selvää, että olemme huolissamme kollegoidemme kohtalosta, joka saattaa koitua myös muiden opposition jäsenten kohtaloksi. Pyydän, ettette kuitenkaan unohda sitä seikkaa, että Euroopan unioni on Kambodžan suurin avunantaja. Yksin se merkitsee, että meillä on selvästi käytössämme keinoja tämän karmean hallituksen suostuttelemiseksi tekemään muutoksia parempaan suuntaan. 
Tarabella (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Kambodžan tilanne on todellakin huolestuttava. Kannatan tätä parlamentin kuuden ryhmän laatimaa yhteistä päätöslauselmaa Kambodžasta ja haluan korostaa kahta seikkaa, vaikka saatankin ehkä käsitellä samoja asioita kuin eräät aiemmat puhujat.
Ensimmäinen seikka, jota haluan tänään korostaa, koskee Sam Rainsy -puolueen kolmen jäsenen parlamentaarisen koskemattomuuden poistamista. Ensimmäinen heistä on Cheam Channy, joka on myös vangittu ja joutuu sotilastuomioistuimen eteen huolimatta siitä, että Kambodžan kansalaista ei voida viedä sotilastuomioistuimen tuomittavaksi. Seuraavana ovat Chea Po ja itse Sam Rainsy, jotka ovat molemmat paenneet Kambodžasta voidakseen puhua tehokkaammin maan tilanteesta. Heille on ehdottomasti annettava takaisin heidän koskemattomuutensa, jotta he näin voisivat jatkaa tehtäväänsä vaaleilla valittuina edustajina. Sen tehtävän ovat kambodžalaiset äänestäjät heille antaneet.
Ottakaamme huomioon, että Sam Rainsy saapui parlamenttiimme kaksi viikkoa sitten helmikuun istuntojaksolla ASEAN-maiden valtuuskunnan vierailun yhteydessä. Hän ilmoitti tuolloin toivovansa meiltä jotain elettä. Meidän velvollisuutenamme olikin tehdä tämä ele tänään.
Haluaisin myös, että Kambodžalle annettavia erilaisia tukia valvottaisiin tehokkaammin, kuten juuri todettiinkin. On käsittämätöntä, että Yhdistyneiden Kansakuntien kehitysyhteistyöohjelmien mukaan maan tilanne on pahentunut kymmenen viime vuoden aikana kolmen keskeisen kehityskriteerin osalta; kehityskriteerit ovat köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten lukumäärä, aikuisten lukutaidottomuus ja imeväiskuolleisuus. Pelätään, että apu ei välttämättä tavoita niitä, joille se oli alun perin tarkoitettu, ja että se ei täytä väestön todellisia tarpeita. Apua on valvottava ja ohjattava tehokkaasti, jotta tämä valitettava suuntaus saadaan loppumaan.
Kambodžan hallituksen olisi ilmaistava hyvät tarkoituksensa varmistamalla maan hyväksi toteutettavien ja jo toteutettujen toimenpiteiden tehokkuus ja selvitettävä etenkin, mihin tarkoitukseen eurooppalaista tukea on käytetty. 
Isler Béguin (Verts/ALE ).
   – Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, hyvät kollegat, Kambodža on poistanut parlamentaarisen koskemattomuuden parlamentin kolmelta oppositiojäseneltä – heistä yksi on ystävämme Sam Rainsy, jonka useat meistä ovat tavanneet – koska he olivat kiinnittäneet huomion Kambodžan nykyisiin tapahtumiin ja tuoneet julki maata turmelevan korruption. Näin Kambodža on jälleen kerran osoittanut olevansa riittämätön demokratia, jossa itsevaltias pakottaa poliittisen, sosiaalisen ja talouselämän sattumanvaraisen johdon alaisuuteen.
Meidän on muistettava, kuten kollegamme juuri totesi– ja on tärkeää, että ihmiset ovat tästä tietoisia – että vaikka Kambodža on saanut viisi miljardia dollaria kansainvälistä apua kymmenen viime vuoden aikana, se on kuitenkin ainoa maailman maa, jossa lukutaidottomuus, imeväiskuolleisuus ja köyhyysrajan alapuolella elävien ihmisten lukumäärä ovat yhä nousussa. Kuten YK ja Maailmanpankki ovat korostaneet, poliittiset vallanpitäjät käyttävät väärin kansainvälistä apua, maan resursseja, jättäen kambodžalaiset ihmiset säälittävään köyhyyteen. Avunantajamaat – joihin mekin kuulumme – ovat osasyyllisiä tähän tilanteeseen, koska valvontaa ei uloteta todellisiin avunsaajiin, ja korruptiosta ja autoritaarisesta sorrosta tunnettua hallitusta ei vaadita asiasta vastuuseen.
Mitä sitten voimme sanoa talonpojista, jotka on pakotettu työskentelemään kiinalaiselle yhtiölle? Se, kuten muutkin yritykset, laskee häikäilemättömästi jätteitä hehtaarien suuruisille metsäalueille. Vuoden 1993 jälkeen 50 prosenttia Kambodžan metsistä on tuhottu korruptoituneen hallituksen suostumuksella. Euroopan unionin on jo aika alkaa tukea niitä, jotka todella taistelevat korruptiota vastaan ja kamppailevat oikeusvaltion vakiinnuttamisen ja demokraattisten periaatteiden noudattamisen puolesta. Tuen myöntämisen ehdoksi voidaan esimerkiksi asettaa demokratian, ihmisoikeuksien ja ympäristön kunnioittaminen.
Lopuksi haluan kehottaa meitä pakottamaan Kambodžan hallitus tekemään sen, mikä on jokaisen demokraattisesti valitun hallituksen velvollisuutena, eli kunnioittamaan ja tukemaan demokraatteja. 
Posselt,
   .  Arvoisa puhemies, sinä vaikeana aikana, jolloin Kambodža lähti uuteen alkuun punakhmerien diktatuurin ja julmuuksien jälkeen, vapauden ja demokratian alkuunpanijaksi astui maan parlamentin puhemies Son San. Hän vieraili usein täällä Strasbourgissa ja oli parlamenttimme merkittävä yhteistyökumppani.
Siksi onkin erityisen kauhistuttavaa, että Kambodžan parlamenttia ja sen suurta demokraattista perinnettä yritetään nyt vaientaa pääministerin aloittamalla uhkailulla ja hirmuvallalla. Saanen todeta, että Sam Rainsyn vierailu kaksi viikkoa sitten noudatti täysin vapaustaistelija Son Sanin luomaa vierailuperinnettä ja että Sam Rainsy ansaitsee varauksettoman tukemme, sillä ilman toimivaa parlamenttia kaikki YK:n ja kansainvälisen yhteisön hankkeet Kambodžassa ovat olleet turhia.
Vaikka kansainvälinen yhteisö onkin investoinut valtavasti rahaa ja hankkeita Kambodžaan, näyttää siltä, että hankkeemme epäonnistuvat vielä yleisemmin, jos emme onnistu lopettamaan maan hallituksen autoritaarisia suuntauksia ja lujittamaan demokraattisia voimia ja parlamentaarista elämää. 
Maaten,
   .  Arvoisa puhemies, Euroopan unioni on tukenut Kambodžan demokratiakehitystä vuodesta 1992. Olemme aina olettaneet, että Kambodža etenee vähitellen demokratian tiellä, mutta kärsivällisyytemme on nyt tietenkin käynyt vähiin. Kambodžan tilanne on viime vuoden aikana kääntynyt dramaattisesti huonommaksi, ja viimeisin rimanalitus on ajojahti, joka kohdistui kolmeen opposition jäseneen, muun muassa täällä kaksi viikkoa sitten vierailleeseen urheaan Sam Rainsyyn. Oli kuitenkin hyvä nähdä hänet täällä, vaikka parempi olisi ollut, jos hän ei olisi ollut täällä vaan olisi voinut olla hoitamassa opposition tehtäväänsä Phnom Penhissä. Teidän ei tarvitse luottaa minun sanoihini, koska muutaman päivän kuluttua YK:n Kambodžan lähettiläs Peter Leuprecht esittelee havaintojaan Yhdistyneissä Kansakunnissa. Hänen johtopäätöksensä on kerta kaikkiaan masentava. Hänen neljänä lähettiläsvuotenaan ei ole tapahtunut lähes lainkaan edistystä.
Euroopan unioni, komissio ja jäsenvaltiot ovat tähän mennessä käyttäneet yhteensä 1 miljardi euroa Phnom Penhin toimistoon, vaalien aikana järjestettyihin tarkkailukäynteihin, miinanraivaustoimiin myönnettyyn taloudelliseen tukeen ja muuhun sellaiseen. Eikö meidän pitäisi tehdä tästä se johtopäätös, että EU:n politiikka on todellakin epäonnistunut? Meidän pitäisi pystyä se tekemään.
Minun mielestäni kompromissin aika on ohi. Jos Kambodžan hallitus ei pian ala noudattaa demokraattisen oikeusvaltion perusperiaatteita, kuten avoimuutta ja tilivelvollisuutta, meidän on keskeytettävä tuen myöntäminen. Meidän on joka tapauksessa suunnattava tukemme aivan uudelleen. 
Krupa,
    Kiitos. On kulunut jo useita vuosia Kambodžan taistelujen päättymisestä, mutta maan tilanne herättää yhä jatkuvaa huolta. Parlamentissamme siirryttiin hiljattain keskustelemaan Kambodžan ihmisoikeusloukkauksista sekä naisten ja lasten törkeästä kohtelusta, joka loukkaa heidän ihmisarvoaan.
Vallassa oleva ryhmä valittiin niin sanotuilla vapailla vaaleilla. Sillä ei ole mitään käsitystä valtiosta, ja se on joko kykenemätön aloittamaan vuoropuhelun opposition kanssa tai ei edes halua tehdä niin. Jo ensimmäisten paikallisvaalien aikana kuoli kaksikymmentä ihmistä, ja valtaa pitävät eivät antaneet opposition esiintyä tiedotusvälineissä. Monet aktivistit ovat tällä hetkellä pidätettyinä. Jo aiemmin vangitut ovat yhä vankilassa eikä heille ole julistettu tuomiota. Lausuntojen hankkiminen voimakeinoin tai lahjonnan avulla on jokapäiväinen ilmiö. Korruptio on levinnyt laajalle. Nämä ovat kaikki Kambodžan poliittisen elämän piirteitä ja osoittavat, miten oikeusjärjestelmä maassa toimii. Paljonpuhuvaa on Kambodžan kulteista ja uskonnosta vastaavan ministeriön suhtautuminen. Se antoi hiljattain käskyn, jossa kiellettiin kristillisten kirkkojen lähetystyö, mikä johti kristillisten vastaisiin protesteihin. Uskonnollinen syrjintä, kokoontumisoikeuden ja sananvapauden rajoitukset, sekä uhkaukset ja pelottelu poliittisten johtajien taholta muodostavat yhdessä vakavia rikkomuksia kansakunnan ja yksilön vapausoikeutta vastaan. Pyydämmekin ihmisoikeuksien kunnioittamista sekä ihmisoikeuksien puolustajien vainoamisen ja pelottelun lopettamista. Kannatamme myös Euroopan parlamentin päätöslauselmaa. Kiitos. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Kambodžan kansa on kärsinyt suunnattomasti usean vuosikymmenen ajan totalitaarisen hallituksen ja korkean tason virkamiesten korruption katastrofaalisista vaikutuksista. Tällä hetkellä niitä maan kansalaisia, jotka ovat taistelleet taukoamatta oikeuden ja uudistuksen puolesta, vainotaan jälleen ankarasti hallituksen johdolla. Heitä ovat muun muassa kolme opposition johtajaa, Sam Rainsy, Chea Poch ja Cheam Channy, joiden parlamentaarinen koskemattomuus poistettiin hiljattain ilmeisen poliittisista syistä ja käyttämällä epäilyttäviä ja perusteettomia menettelyjä.
Hyväksymällä tämän päätöslauselman me, Euroopan kansalaisten edustajat haluamme lähettää voimakkaan ja selkeän viestin Phnom Penhin itsevaltaisille johtajille ja heidän tukijoilleen siitä, että Kambodžan ystävät eivät sulje silmiään jatkuvilta yrityksiltä poistaa demokraattinen oppositio maasta. He antavat jatkossakin täyden tukensa niille pluralistisille poliittisille voimille, jotka taistelevat uudistuksen, demokratian, ilmaisuvapauden ja sosiaalisen oikeuden puolesta.
Kallas,
    Komissio on seurannut huolestuneena tapahtumia, jotka koskevat parlamentaarisen koskemattomuuden poistamista 3. helmikuuta Sam Rainsylta, Kambodžan opposition Sam Rainsy -puolueen johtajalta, sekä kahdelta muulta kansalliskokouksen jäseneltä. Komissio uskoo, että kyseiset tapahtumat voivat heikentää oppositiota entisestään ja saattavat vaarantaa maan demokratiakehityksen jatkumisen. Komission edustajat Brysselissä ovat myös hiljattain tavanneet Rainsyn, joka selvitti heille lyhyesti viimeaikaisia tapahtumia.
Komissio antoi vankan tukensa asiaa koskevan EU:n julkilausuman antamiselle, ja voin ilmoittaa teille, että EU:n puheenjohtajavaltion paikallinen edustaja saattoi EU:n julkilausuman henkilökohtaisesti pääministerin tietoon.
Komissio ottaa huolestumisensa kyseisistä asioista esiin Kambodžan viranomaisten kanssa käytävässä poliittisessa vuoropuhelussa, esimerkiksi EU:n ja Kambodžan sekakomitean kokouksessa, joka pidetään myöhemmin tänä vuonna. Voin myös vakuuttaa teille, että komissio nostaa demokratian, hyvän hallinnon ja ihmisoikeuksien kunnioittamisen etusijalle kaikissa yhteistyötoimissaan Kambodžassa.
Käytän tilaisuutta hyväkseni pyytääkseni Kambodžan poliittisia johtajia tekemään rakentavaa yhteistyötä asianmukaisen ratkaisun löytämiseksi tähän ongelmaan, jotta Kambodža voisi jatkaa etenemistään kohti täysin toimivaa demokratiaa. Samalla haluan vakuuttaa parlamentille, että komissio seuraa näitä tapahtumia tarkkaan jatkossakin Phnom Penhissä sijaitsevan lähetystönsä välityksellä ja yhdessä Kambodžassa sijaitsevien EU:n jäsenvaltioiden lähetystöjen kanssa.
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan tänään iltapäivällä keskustelujen jälkeen. 
Puhemies.
   Esityslistalla on seuraavana keskustelu kuudesta Saudi-Arabiaa koskevasta päätöslauselmaesityksestä (1).
Pflüger (GUE/NGL ).
    Arvoisa puhemies, on hyvä, että käsittelemme tänään Saudi-Arabian ihmisoikeustilannetta koskevaa yhteistä päätöslauselmaa. Arabian niemimaalla, samoin kuin joissain Sveitsin kantoneissa, naisilta evätään heidän perusoikeutensa. Saudi-Arabian ensimmäiset paikallisvaalit pidettiin vasta 1970-luvulla. Silloin naisilla ei ollut äänioikeutta. Kun suhteista Persianlahden valtioihin vastaava valtuuskuntamme matkusti Riadiin paikallisvaaleihin helmikuun alussa, saatoin todeta, että tilanne on yhä sama.
Jäsenvaltioidemme valtioiden ja hallitusten päämiehet ovat kuitenkin kaksinaismoralistisia. He arvostelevat silloin tällöin vaimeasti Saudi-Arabian ihmisoikeustilannetta, mutta kaupankäynti kukoistaa silti, etenkin asekauppa. Tässäkin Saksa on valitettavasti johtoasemassa. Saksan liittokanslerin Gerhard Schröderin Saudi-Arabian matkallaan antamat lausunnot puhuvat puolestaan. Hänen mukaansa Saudi-Arabia on suurten mahdollisuuksien ja valtavien rahavarojen maa. Ei olekaan yllättävää, että hänen vierailunsa aikana tehtiin monenlaisia asekauppoja, joilla ei varmastikaan edistetä alueen rauhanponnisteluja tai paranneta sen ihmisoikeustilannetta. Ehdotan, että Euroopan unionin jäsenvaltiot kieltävät aseidenviennin Kiinan lisäksi Saudi-Arabiaan. Meidän on luovuttava kaksinaismoralismista ja lopetettava aseidenvienti.
Haluan lisäksi muistuttaa ulkomaalaisten työntekijöiden asemasta Saudi-Arabiassa. EU:n diplomaattipiirien jäsenet sanoivat, että paras sana kuvaamaan ulkomaalaisten työntekijöiden asemaa Saudi-Arabiassa on orjuus. Ulkomaalaisten työntekijöiden tilanne Saudi-Arabiassa on perustavaa laatua oleva kysymys, josta Euroopan parlamentin on todellakin keskusteltava. 
Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Saudi-Arabiassa ovat meneillään maan historian ensimmäiset valtakunnanlaajuiset vaalit. Riadissa paikallisvaalit saatiin päätökseen viime kuussa ja muualla maassa ne jatkuvat huhtikuuhun saakka. Riadissa äänestysprosentti oli 82 prosenttia. Kaikki äänestäjät olivat miehiä, vaikka Saudi-Arabian vaalilain mukaan kansalaiset saavat äänestää. Viranomaiset ovat ilmoittaneet, että naiset saavat tulevaisuudessa äänestää. Olen tyytyväinen siihen, että maa ratifioi viime lokakuussa kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevan YK:n yleissopimuksen. Vaaleja oli tarkkailemassa Euroopan parlamentin valtuuskunta. Haluan kiittää viranomaisia ystävällisyydestä ja vieraanvaraisuudesta, joista kaikki valtuuskunnan jäsenet saivat nauttia.
Kannatan EU:n ja Saudi-Arabian välisten suhteiden tuntuvaa vahvistamista ja pyydän EU:n toimielimiä lisäämään läsnäoloamme alueella. Olen tyytyväinen uusien tuomioistuinmenettelyä ja rikosoikeudellista menettelyä koskevien lakien hyväksymiseen, kidutussyytteitä tutkivan pysyvän komitean perustamiseen ja köyhyyden poistamiseen tähtäävään kansalliseen ohjelmaan. Toivon, että tämä myönteinen kehitys näkyy pian myös käytännössä.
Tiedän, että Euroopan ja Saudi-Arabian kulttuuriset ja uskonnolliset käytännöt ovat vuosisatojen ajan olleet erilaiset. Meidän on kuitenkin pyydettävä Saudi-Arabian viranomaisia poistamaan naisten vapautta koskevat rajoitukset, mukaan lukien kielto ajaa autoa, käydä töissä ja hoitaa julkisia virkoja. Nämä ovat rajoituksia heidän oikeuskelpoisuuttaan kohtaan. Terrorismin- ja fundamentalisminvastainen toiminta on todella tärkeää, mutta samalla on taattava perustavaa laatua olevat ihmisoikeudet ja kansalaisvapaudet. Pyytäisin myös enemmän suvaitsevaisuutta uskonnonvapauden kysymyksessä.
Toivon todella hedelmällisten suhteitten jatkuvan EU:n ja Saudi-Arabian välillä. Olen erityisen huolestunut, sillä olen nainen ja edustan pientä valtiota, jossa vielä 30 vuotta sitten oli käytössä naisten oikeuksia koskevia rajoituksia monilla aloilla. Naiset eivät edes saaneet käydä työssä mentyään naimisiin. Olemme päässeet paljon eteenpäin. Emme aina onnistu omassa maankolkassammekaan, mutta meidän on tarkasteltava Saudi-Arabian naiskysymystä ja pyrittävä edistämään sitä yhdessä. 
Matsakis (ALDE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, maailman demokratioiden joukkoon ei voi lukea maata, joka ei vielä 2000-luvulla anna naisten käyttää äänioikeuttaan. Sivistyneenä kansakuntana ei voida pitää valtiota, joka 2000-luvulla kohtelee naisia sosiaalisesti ja poliittisesti Saudi-Arabian tavoin. Tällaisen valtion olisi pitänyt olla todella kovan kansainvälisen paineen alla ja täysin erityksissä siihen saakka, kunnes huomattavia uudistuksia olisi ripeästi tehty.
Me itseämme ylpeästi ihmisoikeuksien valvojina ja tasa-arvokysymyksen puolustajina pitävät eurooppalaiset tyydymme kuitenkin julkaisemaan kohteliaita, hiukan moittivia päätöslauselmia, joilla emme edes usko olevan pienintäkään vaikutusta. Samaan aikaan annamme täyden tukemme Saudi-Arabiassa vallassa olevalle diktatuurille tuottoisien kauppa- ja puolustusmateriaalisopimusten muodossa – jotkut jäsenvaltiot enemmän kuin toiset. Tämä on häpeällistä. 
Gruber (PSE ).
   – Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, suhteista Persianlahden valtioihin vastaavan valtuuskunnan matka Riadiin ja Jeddaan osoittautui todella hyödylliseksi. Lisäsimme osaltamme Euroopan parlamentin ja Lähi-idän vakauden kannalta tärkeiden valtioiden, kuten Saudi-Arabian, välistä yhteistyötä ja eri kulttuurien ja uskontojen välistä yhteisymmärrystä.
Tapasimme monia politiikan, talouselämän, tiedotusvälineiden ja niin sanotun siviiliyhteiskunnan edustajia. Siviiliyhteiskuntaa ei Saudi-Arabiassa oikeastaan vielä ole, sillä järjestöt ja poliittisten puolueiden perustaminen ovat kiellettyjä. Vierailimme Saudi-Arabian pääkaupungissa viikolla, jona pidettiin ensimmäiset vaalit. Kyseessä olivat paikallisvaalit, mutta ne olivat silti varovainen ensiaskel kohti välttämättömiä poliittisia ja sosiaalisia uudistuksia.
Se, etteivät naiset saaneet äänestää, loi kuitenkin varjon koko prosessin uskottavuuden ylle. Huomautimme kaikille keskustelukumppaneillemme, ettei naisten äänioikeuden epäämistä voida hyväksyä. Toimme asian esiin myös keskustellessamme hallitsijan, prinssi Abdullahin kanssa. Hän vaikutti olevan samaa mieltä kanssamme, mutta totesi, että maa tarvitsee lisää aikaa. Muutama päivä sitten Saudi-Arabian ulkoasiainministeriö ilmoitti, että naiset saavat osallistua seuraaviin vaaleihin. Luotamme siis siihen, että sanat johtavat tekoihin.
Naiset ovat tällä hetkellä todella tärkeä voimavara toivottujen demokraattisten instituutioiden kehittämisessä. Monet heistä ovat sivistyneitä ja hyvin koulutettuja, ja heillä on vastuuasema monella yhteiskunnan alalla. Tapaamamme naisasian kannattajat yrittävät tarmokkaasti ja uutterasti saada naiset tiedostamaan paremmin omat oikeutensa. Naisten oikeuksien saralla on tietenkin vielä paljon tekemistä. Tekemistä riittää ylipäätään kansalaisoikeuksien ja etenkin ihmisoikeuksien kunnioittamisessa, mukaan lukien monien maassa työskentelevien ulkomaalaisten oikeudet. Saudi-Arabiassa on tällä hetkellä vallalla vastakkaisia näkemyksiä. Toiset haluavat yhteiskunnan avautuvan enemmän, toiset taas haluavat säilyttää kaiken ennallaan. Näyttäisi kuitenkin siltä, että kelloa on vaikeaa kääntää taaksepäin.
Kaikki keskustelukumppanimme korostivat lisäksi saudien intoa terrorismin ja Saudi-Arabiasta huolestuttavan hedelmällisen maaperän löytäneen uskonnollisen fundamentalismin torjunnassa. Korostan vielä moneen otteeseen esitettyä pyyntöä, jota on mielestäni kannatettava. Pyyntö koskee Euroopan ja Saudi-Arabian välisten suhteiden lähentämistä yhteisiin rauhaa, vakautta, poliittisia uudistuksia ja taloudellista yhteistyötä koskeviin tavoitteisiin pääsemiseksi. Meidän on yhdessä tuettava erityisesti toimia terrorismin syiden poistamiseksi ja Israelin ja Palestiinan välisen selkkauksen päättämiseksi. Saudi-Arabia pyytää lisäksi Euroopan unionin toimielimiä lisäämään näkyvyyttään maassa ja vahvistamaan taloudellisia suhteita ja kauppasuhteita. Mielestäni on todella tärkeää vahvistaa yhteyksiä kaikilla aloilla, etenkin herkän muutosvaiheen aikana.
Lopuksi muistuttaisin siitä, että myös uudistuksiin myönteisimmin suhtautuvat saudit pyytävät meiltä länsimaalaisilta, ettemme yrittäisi pakottaa heitä omaksumaan yhteiskunta- ja demokratiamalliamme. Lisäksi he pyytävät meitä antamaan heille aikaa uudistusten toteuttamiseen, vaikkei aika aina vastaisikaan odotuksiamme. 
Romeva i Rueda (Verts/ALE ).
    Arvoisa puhemies, arvoisa komission jäsen, Saudi-Arabian paikallisvaalit ovat merkittävä ja tärkeä askel kohti poliittisia uudistuksia, jotka maa on aloittamassa. Niille on siis annettava tunnustusta, kuten tänään esittelemässämme päätöslauselmassa annetaankin. On kuitenkin täysin vanhentunut käytäntö, että naisia syrjitään edelleen. He eivät saaneet äänestää eivätkä asettua ehdolle vaaleissa.
Naisiin kohdistuu käsittämättömiä rajoitteita, joita ei voida hyväksyä. Heidän liikkumisvapauttaan rajoitetaan. He eivät edes saa ajaa autolla. Heidän työskentelymahdollisuuksiaan, oikeuskelpoisuuttaan ja oikeudellista edustustaan oikeudellisissa menettelyissä rajoitetaan.
On myös valitettavaa, miten epävarmoissa oloissa kaikki maahanmuuttajat joutuvat elämään, tässäkin tapauksessa etenkin naispuoliset.
Jos Saudi-Arabia haluaa tulla kansainvälisesti tunnustetuksi nykyaikaisena, ihmisoikeuksia kunnioittavana valtiona, sen on vähintäänkin kunnioitettava kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa YK:n yleissopimuksessa esitettyjä oikeuksia. Muistuttaisin, että Saudi-Arabia on sopimuspuoli.
Yleissopimuksen 7 artiklassa säädetään erityisesti, että sopimuspuolten on ryhdyttävä kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin naisten syrjinnän lopettamiseksi poliittisessa ja julkisessa elämässä. Lisäksi maiden on erityisesti taattava naisten oikeus äänestää ja olla ehdolla kaikissa vaaleissa sekä oikeus osallistua maan politiikan suunnitteluun ja toteutukseen. On selvää, ettei tämä artikla toteutunut äskettäin pidetyissä paikallisvaaleissa.
On myös syytä muistaa, että Amnesty Internationalin mukaan vuonna 2004 teloitettiin ainakin 31 ihmistä. On siis syytä toistaa Euroopan unionin jo pitkän aikaa toistama kehotus kuolemanrangaistuksen poistamisesta.
On tärkeää pitää yllä hyviä suhteita Saudi-Arabian kanssa. Näin molemmat osapuolet saavat tilaisuuden edistää kansojen ja kulttuurien välistä yhteisymmärrystä.
Juuri näiden hyvien suhteiden takia Saudi-Arabian ei kuitenkaan pitäisi olla jälleen uusi esimerkki kaksinaismoralistisesta suhtautumisesta, johon Euroopan unioni joskus syyllistyy tarkastellessaan demokratiakehitystä ja ihmisoikeuksien noudattamista maailmassa. Euroopan unionin uskottavuus on taas kerran puntarissa. 
Grossetête,
   – Arvoisa puhemies, Saudi-Arabian ensimmäiset paikallisvaalit eivät voi olla herättämättä toivonsekaista mielipahaa.
Toivoa, sillä vaalit ovat ensimmäinen merkittävä askel kohti maan poliittista demokratisoitumista. Meidän on annettava kehitykselle selvä tukemme. Saudien kannalta on nimittäin todella myönteinen esimerkki yhteiskuntakehityksestä se, että he voivat valita monista äänestyslipuista yhden ja laittaa sen vaaliuurnaan.
Kaikilla ei kuitenkaan ollut oikeutta äänestää, mistä olen todella pahoillani. Vaikka vaaleissa oli yleinen ja yhtäläinen äänioikeus, Saudi-Arabian naisilla tätä oikeutta ei ollut. Naisilta puuttuu muitakin oikeuksia, kuten oikeus ajaa autoa. Euroopan parlamentti lähetti paikalle valtuuskunnan. Sen jäsenet toivat esiin, miten epätodellinen ja kestämätön tilanne heidän mielestään on. Emme ole onneksi kannassamme yksin, sillä Saudi-Arabian korkea-arvoiset henkilöt ovat julkisesti ilmaisseet haluavansa tilanteen muuttuvan, mistä olen todella iloinen.
Maailmanlaajuistuminen tuo mukanaan uhkia ja riskejä, mutta se tarjoaa samalla loistavan tilaisuuden avautua ulospäin. Internetin ja satelliittien aikakaudella mikään yhteiskunta ei voi olla niin eristyksissä, ettei se olisi kuullut tarpeesta kunnioittaa miesten ja naisten yhtäläistä tasa-arvoa. Toivon, että tämä viesti kuullaan myös Riadissa. En tietenkään halua pitää demokratian oppituntia, mutta uskonnonvapauden kunnioittamisesta Saudi-Arabiassa ja terrorisminvastaiselle toiminnalle maassa kohdistuvista valtavista haasteista olisi vielä paljon sanottavaa.
Lopuksi pieni myönteinen viesti: Saudi-Arabian kanssa käymämme poliittisen keskustelun on edelleenkin oltava kiihkotonta ja ystävällistä, mutta meidän on sanottava asiat suoraan. Olkaamme tarpeeksi rohkeita tarttumaan todellisiin ongelmiin ja ratkaisemaan ne! 
Kallas,
    Arvoisa puhemies, Euroopan komissio kiittää parlamenttia Saudi-Arabiaa koskevan päätöslauselman esittämisestä. Päätöslauselma on hyvin laadittu ja tasapainoinen. Siinä tuodaan ansiokkaasti esiin Saudi-Arabian vaalien ja meneillään olevan uudistusprosessin niin myönteiset kuin vähemmänkin myönteiset puolet. Komissio on tyytyväinen myös siihen, että suhteista Persianlahden valtioihin vastaava Euroopan parlamentin valtuuskunta vieraili Saudi-Arabiassa, ja kannustaa valtuuskuntaa jatkamaan työtään.
Komissio on parlamentin kanssa samaa mieltä siitä, että EU:n ja Saudi-Arabian suhteita on edistettävä huomattavasti. Eurooppa-neuvosto hyväksyi heinäkuussa 2004 EU:n strategisen kumppanuuden Välimeren ja Lähi-idän maiden kanssa. Asiakirjassa näkyy EU:n poliittinen tahto voimistaa toimiaan konfliktien ratkaisemiseksi, jännitteiden purkamiseksi, luottamuksen rakentamiseksi, hallinnon vahvistamiseksi ja Välimeren rannikkoseutujen ja Lähi-idän asukkaiden elämän laadun parantamiseksi sekä tietenkin naisten tilanteen parantamiseksi joissakin näistä maista.
Euroopan unionin ja Persianlahden yhteistyöneuvoston nykyisellä sopimuksella ja tulevalla vapaakauppa-aluetta koskevalla sopimuksella, jonka olennaisena osana ovat ihmisoikeudet, määritetään jatkossakin yhteistyömme ulottuvuudet. Lisäksi kehitämme kuitenkin suhteitamme kuhunkin yksittäiseen Persianlahden maahan sen erityistarpeiden, mahdollisuuksien ja etenemishalun mukaisesti.
Tämän kehityksen lähtökohtana on Euroopan unionin vakaa tahto edistää niin vakautta kuin muutostakin koko alueella. Meidän onkin tavoiteltava vakautta muutosten ja uudistusten kautta: alueen kehittämiseen ja sen kansojen hyvinvointiin tarvitaan poliittisia ja taloudellisia uudistuksia.
Kuten tiedätte, komissio haluaa, että uudistusaloite lähtee alueelta itseltään. Edellytyksenä siis on, että alue ilmaisee selvästi kannattavansa poliittista, taloudellista ja sosiaalista uudistusta. Uudistuksiin voidaan rohkaista, vaikkei niitä voidakaan ulkopuolelta pakottaa. EU:n olisi esimerkiksi kannustettava Saudi-Arabian hallitusta nopeuttamaan naisten asemaa parantavien uudistusten tekemistä.
EU aikoo ottaa esille näitä kysymyksiä Saudi-Arabian kanssa käymissään virallisissa neuvotteluissa, etenkin Bahrainissa 5. huhtikuuta pidettävässä EU:n ja Persianlahden yhteistyöneuvoston ministerikokouksessa.
Saudi-Arabia on lisäksi nyt mukana niiden maiden joukossa, joihin voidaan soveltaa eurooppalaista ihmisoikeus- ja demokratia-aloitetta. Tämä tarkoittaa, että arvioimme alueen kehittämistä kannattavien kansalaisjärjestöjen aloitteita. 
Puhemies.
   Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan seuraavaksi. 
Puhemies. –
   Siirrymme äänestyksiin.

Posselt (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, haluaisin huomauttaa, että joidenkin kieliversioiden mukaan Euroopan kansanpuolueen (kristillisdemokraatit) ja Euroopan demokraattien ryhmä ei olisi allekirjoittanut päätöslauselmaa. Olemme sen tietenkin allekirjoittaneet ja tuemme sitä täysin. 
Puhemies.
   Hyvä parlamentin jäsen Posselt, olette oikeassa. Päätöslauselma on selvästi kuuden poliittisen ryhmän aloite, PPE-DE-ryhmä mukaan lukien. 

Doyle (PPE-DE ).
    Arvoisa puhemies, Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän suostumuksella haluaisin tehdä seuraavan tarkistuksen uuden kappaleen 2a sanamuotoon: "kehottaa Saudi-Arabian hallitusta poistamaan esteet, jotka liittyvät naisten vapaaseen liikkumiseen ( mukaan luettuna)" – sanamuotoa on tässä kohtaa muutettu – "työmahdollisuuksiin, oikeuskelpoisuuteen ja edustukseen oikeudellisissa menettelyissä." 

Puhemies.
   Julistan Euroopan parlamentin istuntokauden keskeytetyksi.
