Pöytäkirjan hyväksyminen
Puhemies
Eilisen istunnon pöytäkirja on jaettu.
Onko huomautettavaa?

Terrón i Cusí
Arvoisa puhemies, haluan vain sanoa, että nimeni ei ole eilisen pöytäkirjan läsnäololistalla. Se on luultavasti oma vikani, koska en muista, allekirjoitinko nimeni listalle mutta olin kuitenkin paikalla.

Murphy
Arvoisa puhemies, haluaisin vain ilmoittaa parlamentille, että olin eilen läsnä, mutta nimeäni ei ole merkitty pöytäkirjaan. Olisin kiitollinen, jos asia voitaisiin korjata.

Puhemies
Selvä on, kyseiseen asiaan tehdään korjaus.

Cot
Arvoisa puhemies, haluaisin tuoda esille, että kollegamme Kansallisesta rintamasta kehottivat meitä eilen juhlistamaan heinäkuun 14. päivää ja tanssimaan carmagnolia, vaikka samanaikaisesti Toulonin pormestari kielsi SOS-rasismin ranskalaisen vapaudenpäivän johdosta järjestämän tapahtuman. Selvästikin Strasbourgissa ja Toulonissa mitataan asioita eri tavalla.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, eilen kirjattiin keskiviikon esityslistaan äänestys ilman keskustelua eri instituutioiden välisestä ulko- ja turvallisuuspolitiikan rahoitusta koskevasta sopimuksesta. Tällä menettelyllä oli tarkoitus soveltaa työjärjestyksen 143 artiklaa, jonka mukaan budjettivaliokunnan on ensin hyväksyttävä parlamentille esitettävä mietintö. Vaikka budjettivaliokunta kokoontui eilen illalla, se ei ajanpuutteen takia pystynyt tutustumaan kyseessä olevaan asiakirjaan. Ja vaikka se olisi ehtinytkin, työjärjestyksen 143 artiklaa sovellettaessa se olisi merkitty vasta seuraavaan istuntojaksoon.
Lisään vielä, että kysymyksessä on EU: n eri toimielinten välinen sopimus, jota sovelletaan kaikkiin toimielimiin, mutta josta ei ole käyty keskustelua yhdessäkään kansallisessa parlamentissa eikä ulkoasianvaliokunnassa, ja joka meidät täällä halutaan saada hyväksymään ilman keskustelua! Toisaalta, kun oikeutetusti puhutaan Euroopan unionin demokratiavajeesta, niin tällainen menettely todistaa räikeästä välinpitämättömyydestä Euroopan unionin kansalaisia kohtaan.
Ehdotankin siis, ettei sitä osaa pöytäkirjasta hyväksytä, joka koskee tämän kyseisen kohdan hyväksymistä ja esityslistaan kirjaamista. Tästä johtuen onkin sovellettava 143 artiklassa esitettyjä muita mahdollisuuksia, jottei keskustelua tukahdutettaisi. Normaalisti olisi lisäksi odotettava, että jäsenvaltiot hyväksyvät Amsterdamin sopimuksen.

Samland
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, FabreAubrespyn puheenvuoro ei ollut yllätys, sillä hän esitti saman jo eilisiltana budjettivaliokunnan kokouksessa.
Kysymyksessä on toimielinten välinen sopimus, joka on laadittu Maastrichtin sopimuksen yhteydessä neuvoston ja komission kanssa ulkopoliittisten toimien rahoittamiseksi toisessa pylväässä.
Amsterdamin neuvotteluista asti asiakirja on ollut valmiina. Se, että asiakirjan etusivulle päivämääräksi on asetettu 4. heinäkuuta, johtuu siitä, että kyseessä on mietintö. Asiakirja on kuitenkin ollut olemassa Amsterdamin kokouksesta lähtien, mikä tarkoittaa sitä, että tarkistuksia on voinut tehdä 30. kesäkuuta alkaen.
Budjettivaliokunta on sopinut täksi iltapäiväksi vielä ylimääräisen kokouksen tämän mietinnön tarkastelemiseksi, sillä on esitetty, että mietintöä käsiteltäisiin keskiviikkona ilman keskustelua 143 artiklan mukaan. Olen sitä mieltä, arvoisa puhemies, että muotoseikat on näin hoidettu, siksi tämä on otettu esityslistaankin. Pyydänkin teitä hylkäämään Fabre-Aubrespyn pyynnön.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Samland. Itse asiassa ottaen huomioon sen, mistä te puhutte - budjettivaliokunta kokoontuu tänä iltapäivänä tai iltana -, minusta tuntuu, että tämän keskustelun voi siirtää huomisen istuntoon, aivan niin kuin on suunniteltu.
Onko pöytäkirjasta muuta huomautettavaa?

Ahern
Arvoisa puhemies, pöytäkirjaan ei ole merkitty, että olin eilen läsnä. Haluaisin, että asia korjataan.

Puhemies
Paljon kiitoksia, jäsen Ahern. Tämä kirjataan.
(Parlamentti hyväksyi pöytäkirjan.)

Päätös kiireellisen menettelyn noudattamisesta
Puhemies
Kysyn maatalousvaliokunnan edustajalta, jäsen Colino Salamancalta, haluaako hän sanoa jotain perustiedoista.

Colino Salamanca
Arvoisa puhemies, maanviljelyä ja maaseudun kehittämistä käsittelevä valiokunta päätti eilen hyväksyä, että komission ehdotus käsitellään kiireellisesti ja että se otetaan täysistuntokäsittelyyn perjantaina ilman mietintöä. Pyydän kuitenkin, että Funk, jonka tehtäväksi aihe on annettu valiokunnassamme, voisi esittää täysistunnossa suullisen selonteon asiasta työjärjestyksen 97 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
(Parlamentti päätti noudattaa kiireellistä menettelyä.)

Bioteknologian keksintöjen oikeudellinen suoja
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Rothleyn oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0222/97) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta (KOM(95)0661 - C4-0063/96-95/0350(COD)).

Rothley
Arvoisa puhemies, Wall Street Journalin toimittaja kysyi minulta tänään, olenko teollisuusoikeusasiamies. En ole, vastasin, enkä ole patenteista kovin kiinnostunutkaan. Olen sitä vastoin kiinnostunut siitä, että geneettisesti sairaat ihmiset paranevat! Olen kiinnostunut myös siitä, että ihmiset saavat työtä!
Olen kiinnostunut siitä, että Eurooppa ei jää bio- ja geeniteknologian alalla yhä jälkeen!
(Suosionosoituksia) Tämä direktiivi ei avaa uusia ovia. Täytämme vain kolmannen osapuolen kanssa solmitusta sopimuksesta aiheutuvan velvollisuutemme. Kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot ja itse Euroopan unioni ovat sitoutuneet myöntämään patenttisuojan tuotteille ja menetelmille kaikilla tekniikan aloilla. Tällainen patenttien oikeudellinen suoja on jo Yhdysvalloissa ja Japanissa. Kyse on nyt vain siitä, että Euroopan unioni nostaa patenttioikeutensa kansainväliselle tasolle. Siinä kaikki. Euroopan patenttivirastohan myöntää tämän alan patentteja. Nämä patentit voidaan kuitenkin kyseenalaistaa kansallisella tasolla, ja näin ollen vaarana on oikeuden hajaantuminen Euroopassa, mikä taas voi haitata investointien syntymistä Eurooppaan. Tästä syystä me tarvitsemme tämän direktiivin.
Kerroinkin jo, että Yhdysvalloissa ja Japanissa on voimassa tällainen patenttien oikeudellinen suoja. En kuitenkaan usko, että amerikkalaiset ja japanilaiset olisivat meitä moraalittomampia. On naurettavaa uskotella, että olisimme moraaliltamme muita parempia! Tämän keskustelun aikana tullaan varmasti väittämään, että tällä direktiivillä estetään tutkimuksen harjoittamista. Väite on tietysti väärä! Keksintöjen oikeudellinen suoja on luonnollisesti tutkimuksen edellytys! Miten tutkimus olisi ylipäätään mahdollista ilman keksintöjen julkaisemista? Tiedämme kokemuksesta, että toimiva patenttisuoja ja tutkimus kulkevat käsi kädessä. Vai onko mielestänne tutkimus Yhdysvalloissa tai Japanissa heikkotasoista? Niin ei kai kukaan voi väittää!
Vaikka emme saisi luotua tätä oikeudellista suojaa keksinnöille, tutkimusta harjoitetaan varmasti edelleenkin. Tutkimusta harjoitetaan kuitenkin tällöin suljettujen ovien takana. Meillä ei silloin ole mahdollisuutta seurata bioja geeniteknologian kehitystä, eikä keskustella siitä. Kaiken lisäksi me tuhoamme samalla ne pienet ja keskisuuret yritykset, jotka saavat toimeentulonsa myymällä keksintöjään farmasian alan yrityksille! Se, joka tätä haluaa, äänestäköön tätä direktiiviehdotusta vastaan! Hänen ei kuitenkaan jatkossakaan pidä allekirjoittaa yhtäkään työttömyyden helpottamiseen pyrkivää päätöstä.
(Suosionosoituksia) On väitetty, että näin voitaisiin patentoida löytöjä. Se ei tietenkään pidä paikkaansa. Tällaista ei väitä kukaan, joka vähänkin tuntee patenttioikeutta lukuun ottamatta Greenpeacen patenttioikeuden asiantuntijoita. Väitetään, että jatkossa patentoitaisiin myös terapioita. Sekin on väärin! Diagnostisia ja terapeuttisia menetelmiä patentoitaisiin yhtä vähän kuin nytkin. Tämä on selvästi tuotu esille direktiiviehdotuksen perusteluissa. Väitetään, että ihmisruumiin osia patentoitaisiin. Se ei tietenkään pidä paikkaansa! Olemme selostaneet tämän hyvin selvästi direktiivin tekstissä: ihmisruumiin osia ei voi patentoida. Sitä vastoin ihmiskäden valmistamia tuotteita voidaan patentoida, mutta ei muuta! Olemme esittäneet tämän hyvin selvästi 3 artiklassa. Löydöt määritetään 1 kohdassa ja 2 kohdassa keksinnöt. En voi ottaa vastuuta tietynlaisista lukihäiriöistä.
(Naurua) Euroopan parlamenttiin on kohdistunut viime aikoina valtavia paineita, eikä vain täällä parlamenttitalossa. Oma kirkkoni, Saksan evankelinen kirkko, salli Greenpeacen järjestää kirkkopäivillään lasten ristisaaton tämän direktiiviehdotuksen vastustamiseksi.
(Välihuomautuksia) Oletan, että tähän osallistuneet lapset kuulivat tällöin ensimmäisen kerran sanan " patentti" . Tällaiset typeryydet on syytä lopettaa!
(Suosionosoituksia) Lopettakaamme tällaiset tyhmyydet ja palatkaamme käsittelemään keksintöjen oikeudellista suojaa. Patenttioikeus ei ratkaise bio- ja geeniteknologiaan liittyviä eettisiä kysymyksiä. Niitä patenttioikeus ei voi ratkaista: se on yhteiskunnan ja lainsäädännön tehtävä. Patenttioikeus ei voi niitä yksin ratkaista. Patenttioikeus estää vain muita käyttämästä keksijän keksintöä taloudellisesti hyödyksi. Siinä kaikki! Kyse on niin haluttaessa kilpailuoikeuden osasta. Me tarvitsemmekin tämän direktiivin kilpailun vahvistamiseksi Euroopan unionissa. Tarvitsemme sitä kiireellisesti! Tämän vuoksi pyydänkin tukeanne.
(Suosionosoituksia)
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kyse on vakavasta asiasta. Nyt ollaan ensimmäistä kertaa ihmiskunnan historiassa myöntämässä patentteja elävälle ainekselle. Rothley sanoi, että kyse on ihmiskäden valmistamien tuotteiden suojelemisesta, mihin on todettava, että sen, mille nyt ollaan myöntämässä patenttioikeutta, ihmiskäsi on luonut jo sukupolvia sitten, kollega Rothley. Useat sukupolvet ennen meitä ovat luoneet ne mittaamattomat kulttuurisaavutukset, joista me nykyaikana elämme, jotka muodostavat elämämme perustan.
Nyt ovat astuneet esiin sitten tahot, jotka sanovat haluavansa osan siitä itsestäänselvyyksien kakusta, jonka avulla maanviljelijät ovat kasvattaneet siemenviljaansa ja kylväneet viljansa, kasvattaneet eläimensä ja tehneet näistä ravintoa.
Annamme geneettiselle kehitykselle ja kulttuurisaavutuksille geneettisen lähtölaukauksen, jonka sitten patentoimme ja pääsemme sitten käsiksi koko siemenviljaan ja karjaan.
Tässä on kysymys, Rothley, kauppojen tekemisestä sellaisesta, mikä aina on ollut itsestäänselvää. Tämän maatalousvaliokunta halusi ehdottomasti estää. Olemme esittäneet ns. maanviljelijän oikeutta. Kyse on vain maanviljelijöiden oikeudesta kasvattaa karjaansa ja kylvää viljaansa. Emme ole saaneet tätä kokonaan hyväksytyksi, mutta olemme saaneet jotakin tästä oikeudesta lävitse. Jäsen Rothley, maatalousvaliokunta on vaatinut, että tässä patenttien oikeudellista suojaa käsittelevässä direktiiviehdotuksessa esitetty todistemenettely ei tulisi sellaisenaan hyväksytyksi. Pyydän parlamenttia noudattamaan tässä kohdin maatalousvaliokunnan ehdotusta, jotta patenttia hakevat joutuisivat todistamaan, että heillä on oikeus haettavaan patenttiin.

Secchi
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, talousvaliokunta on ilmoittanut hyväksyvänsä suurella enemmistöllä tänään käsittelemämme direktiiviehdotuksen ja vaatii oikeusvaliokunnalta sen hiomista. En voi muuta kuin täysin yhtyä Rothleyn tekemiin huomioihin ja haluan vain korostaa kysymyksen kahta tai kolmea näkökulmaa. Bioteknologian tutkimuksen tuotteilla on kansalaisten - ennen kaikkea poikkeavissa olosuhteissa olevien kansalaisten - taholta jatkuva kysyntä, joka koskee ensisijaisesti lääkealaa. Kysyntää on myös maatalouden kaltaisilla alueilla, joille tämän tyyppiset tuotteet voisivat tarjota huomattavia etuja monestakin näkökulmasta. Kyse on näin ollen sen määrittelemisestä, haluaako Eurooppa, Euroopan unioni, olla ainoastaan kuluttaja ja siten bioteknologian tutkimustulosten maahantuoja alan tuotteiden välityksellä vai myös niiden tuottaja ja siten potentiaalinen viejä.
Bioteknologian tutkimuksen tulosten suojelu, jota tarvitaan myös yhtenäismarkkinoiden paremmaksi toimimiseksi, on välttämätöntä jotta voitaisiin tarjota suotuisat puitteet alan eurooppalaisen teollisuuden kehitykselle. Siitä koituisi ilmeisiä etuja työllisyydelle - kuten kollega Rothley jo korosti ja jonka voin vain vahvistaa -, nopeasti kasvavan alan tutkimuksen kehitykselle sekä lisäarvon, tulojen ja hyvinvoinnin tuotannolle ja - saanen korostaa tätä - paremman valvonnan ylläpitämiseksi tällä alalla, kun joudutaan kohtaamaan juuri eettisiä ja muita huolenaiheita, joita monet ilmaisevat. Näitä huolia emme voisi missään tapauksessa ilmaista, jos pysyisimme edelleen riippuvaisina ja siten marginaalisina muualla maailmassa, etupäässä - kuten on jo todettu - Yhdysvalloissa ja Japanissa tehtyyn ja myös eurooppalaisen teollisuuden tekemään tutkimustyöhön ja teolliseen kehitykseen nähden.

Telkämper
Arvoisa puhemies, maailmantalous perustuu tällä hetkellä noin 40-prosenttisesti kehitysmaiden geneettisiin resursseihin. Niin sanotuista kehitysmaista on peräisin 86 % kaikista maailman kasveista. Joka neljäs lääke valmistetaan trooppisten kasvien geenivaroista. 83 % tunnetusta geneettisestä monimuotoisuudesta ja siihen liittyvästä paikallistuntemuksesta on peräisin Afrikasta, Latinalaisesta Amerikasta ja Aasiasta. Saksan liittotasavallan taloudellisen yhteistyön ministeriö esittää, että kansainvälisen etnobotaanisen yhteisön mukaan alkuperäiskansat omaavat 99 % biologiseen monimuotoisuuteen liittyvästä hyödyllisestä tiedosta.
Toisin sanoen suurin osa resursseista, joista me nyt puhumme, bioteknologian keksintöjen raaka-aineista ja niille mahdollisesti myönnettävistä patenteista on siten peräisin kolmannesta maailmasta. Näitä biologisia voimavaroja hyödynnetään usein ilman alkuperäiskansojen tai paikallisten yhteisöjen suostumusta ja jopa vastoin näiden tahtoa, vaikka resurssit ovat peräisin niiden omistamilta mailta. Voitaisiin siis puhua myös ryöstämisestä.
Näiden voimavarojen käyttö bioteknologian keksintöihin käsittää myös perinteisen tiedon soveltamisen kuten lääketieteen ja maatalouden tuntemuksen hyödyntämisen. Tämä tarkoittaa, että monikansalliset konsernit tekevät suunnattomia voittoja hyödyntämällä biologista monimuotoisuutta ja kehitysmaiden perinteistä tietoa jopa patentoimalla inhimillistä ja biologista materiaalia ilman kyseisten kansojen päätöstä asiasta, antamaa suostumusta ja saamaa oikeudellista suojaa sekä ilman näiden osallistumista. Tunnetuin esimerkki tästä ovat ehkä guayami-intiaanit Panamassa, hagahait Papua-Uusi-Guineassa tai Solomonin saarilla. Tästä syystä älyllisen ja kulttuurisen omistusoikeuden vahvistaminen kolmannessa maailmassa ja erityisesti alkuperäiskansojen osalta on erittäin tärkeää.
Rothleyn väite, että kyse on työpaikoista, on vain poliittista puhetta. Kyse on monikansallisten konsernien maailmankansojen omistusoikeuden hävittämisestä! Tarvitsemme siten sopimuksen perinteisistä oikeuksista. Tämän vuoksi valiokunta hylkäsi tämän mietinnön. Olemme Rothleyn kanssa samaa mieltä vuodelta 1993 olevan biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen 8 J artiklan hyväksymisestä. Valiokunta jättää äänestyksen kuitenkin avoimeksi. Hyväksyttäessä artikla tilanne muuttuu. Kolmannen maailman etua ajavana poliitikkona voin sanoa, että kyse ei ole työpaikoista, vaan monikansallisten konsernien pääoman moninkertaistamisesta. Euroopan patenttisopimuksen aikaisemmat säännöt olivat tätä paremmat. Tässä harmonisoinnissa ei ole kyse maailman kansojen yhteensovittamisesta yhteiseen sopimukseen.

Sandbæk
Arvoisa puhemies, ympäristövaliokunnan lausunnossa koetetaan rajata Rothleyn mietintöä. Kun tavalliset ihmiset kuulevat, että me keskustelemme geenien patentoimisesta, välitön reaktio on kaikkialla sama, nimittäin että eihän sellaiselle voi hankkia patenttia, siitä riippumatta, että aine voidaan patentoida, jos se voidaan luonnehtia rakenteensa kautta. Meidän on otettava tämä spontaani vastareaktio vakavasti ja tehtävä geenien patentoitavuudesta joka tapauksessa niin rajoitettua kuin ylipäätään on mahdollista, niin että patentti kattaa vain sen erityisen teollisen käytön, jolle on haettu patenttia. Meidän on tehtävä näin myös potilaiden takia. Potilaat, joilla on harvinaisia sairauksia tai syöpä, joka vaatii monien erilaisten geenien tuntemusta, ovat erittäin huolestuneita siitä, että tutkimus ei muussa tapauksessa oikein kannata. Mitä tulee diagnosointimenetelmiin, niiden ei pitäisi olla patentoitavia.
Virallisella tanskalaisella taholla on pidetty tärkeänä varmistaa, että ihmisen solujen geneettisen identiteetin muunteluun liittyviä menettelytapoja ei voida patentoida. Tällä tavoin vältetään se, että esimerkiksi ihmisiin kohdistuville kosmeettisille toimenpiteille voitaisiin hankkia patentti. Siksi haluan kehottaa äänestämään 9 artiklan 2 a kohtaa koskevan tarkistukseni puolesta eikä 2 b kohdan puolesta, niin kuin on virheellisesti ilmoitettu. Tarkistuksessa poissuljetaan kyseinen patentointi.
Lopuksi on biologista monimuotoisuutta koskevan yleissopimuksen mukaisesti varmistettava, että on solmittu sopimus oikeudenmukaisesta taloudellisesta jakautumisesta ennen patentin myöntämistä niissä tapauksissa, joissa on kyse kehitysmaasta peräisin olevasta biologisesta materiaalista.
Tarkistuksessani nro 65 haluan syistä, joita ei ole aikaa puida tässä, koska puheaikahan on valitettavasti hyvin, hyvin lyhyt, pyytää, että julkistamista koskeva virke jätetään pois.

Cot
Arvoisa puhemies, nyt kahdeksan vuoden kuluttua voimme vihdoin toivoa saavamme päätökseen tämän tärkeän asiakirjan, jonka eri vaikutukset herra Rothley palautti mieliimme. Tästä saamme kiittää esittelijän - jolle haluan esittää tunnustukseni - sekä oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puheenjohtajien, aikaisemmin herra Casinin, nyt herra De Clercqin, yhteisiä ponnisteluja.
Kolme huomiota, koska minulla on kolme minuuttia aikaa. Ensimmäinen huomio. Direktiiviehdotuksessa, joka meille on esitetty, on otettu huomioon vastalauseet, jotka johtivat edellisen ehdotuksen hylkäämiseen, varmaan muistattekin, maaliskuussa 1995: sukusoluihin kohdistuvan geeniterapian kieltäminen, eläinten oikeuksien turvaaminen, eettisen komitean muodostaminen ja ennen kaikkea selkeän hyväksynnän antaminen ihmisruumiin patentoimisen kieltämiselle. Tähän kohtaan liittyen valiokunnalta saatu selvitys, josta on poistettu komission alkuperäisen selvityksen ristiriidat, voisi tuskin olla yksiselitteisempi.
Toinen huomioni perustuu lauseeseen " elämää ei patentoida" , jota meille kaikille on tyrkytetty varoja säästämättä, mitä olen ihmetellyt, kirjeiden, korttien ja tiedonantojen muodossa. Ikään kuin direktiivin vastustajilla olisi hallussaan elämän suojelua koskeva monopoli ja sen puolustajat olisivat jollakin tavalla kuoleman lähettiläitä!
Haluan voimakkaasti korostaa, että minulle elämän suojeleminen on lääketieteellisen tutkimuksen edistyksen sallimista. Elämän suojeleminen on sitä, että annetaan limaa erittävien rauhasten sairaudesta kärsiville lapsille toivoa. Elämän suojelemista on löytää uusia mahdollisuuksia taistelussa malariaa vastaan. Elämän suojelemista on myös maailman nälänhädän hillitseminen saatavilla olevaa ravintoa lisäämällä. Elämän suojelemista on etsiä uudenlaisia viljelymuotoja, jotka säästävät enemmän maaperäämme ja kaipaavat vähemmän lannoitteita ja kasvimyrkkyjä. Tuo niin sanottu varovaisuuden periaate, johon jotkut viittaavat, on vain hyvinvoivien länsimaalaisten etuoikeus!
Lopuksi kolmas huomio. Haluaisin sanoa pari sanaa patenttisuojan ulkopuolelle sulkemisesta, joka koskee sikiöihin liittyviä toimenpiteitä. Olkoon tämä asia selvä: kyseessä ei millään muotoa ole sikiön patentoiminen, mikä on suljettu patenttisuojan ulkopuolelle samoin kuin ihmisruumis ja sen osat. Tämä määräys aiheuttaa kuitenkin ongelmia, sanottakoon se, meidän ja PPE: n poliittisen ryhmän välillä. Määräys on lähtöisin PPE: hen kuuluvan kollegamme aloitteesta ja se ulottuu, myöntäkäämme se, patenttisuojan ja tutkimuksen aluetta pidemmälle, koska se viittaa yleiseen järjestykseen ja moraaliin.
Kuten tiedämme, sikiöihin kohdistuva tutkimus on kielletty Saksan liittotasavallassa. Minä kunnioitan tällaista päätöstä ja politiikkaa, mutta kuitenkin sama tutkimus on sallittua ja lainsäädännöllisin ja eettisin määräyksin tarkasti valvottua Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Espanjassa, Belgiassa ja Ranskassa. Sen lisäksi, että se on välttämätöntä edistykselle - jota on tapahtunut muun muassa keinohedelmöityksen alalla - se on tarpeen myös mahdollisuuksien luomiseksi hermostollisten sairauksien ja Alzheimerin taudin voittamiseksi.
Hyvät kollegat, ymmärtänette varmaan, ettei ryhmäni voi hyväksyä tässä alakohdassa säädettyä kieltoa. Me kunnioitamme vakaumuksianne, joka perustuu historiaanne, kulttuuriinne ja uskontoonne. Kunnioittakaa te myös meidän. Ymmärtäkää se, että äänestimme tätä alakohtaa vastaan. Mutta äänestämme kuitenkin ilman muuta herra Rothleyn mietinnön puolesta.

Casini C.
Arvoisa puhemies, uskon, että tähän direktiiviin liittyvä vaivannäkö on oikeutettua, koska siinä on kyse oikeudellisen säädöksen laatimisesta ihmisen katseelle ja käsille. Ihminenhän on jo katsonut ja tunkeutunut aineen kaikkein sisimpään, atomiin, ja tunkeutuu nyt elävän aineen sisimpään. Ongelmia on, eivätkä ne ole toissijaisia. Vaivannäköä myös pahentaa se, että aihe on hankalasti käsitettävissä niin juridisesta kuin biologisestakin näkökulmasta. Patenttikysymys on oikeudellisesti vaikea, alue on uusi ja biologia vaikeasti selitettävissä asiaan vihkiytymättömille. Lopuksi on vielä voimakkaita paineita eurooppalaisen lääketeollisuuden puolelta, joka vaatii päästä säätelemään Yhdysvaltain ja Japanin kilpailua ja ennakoi suuremman työllisyyden mahdollisuutta. On kuitenkin tehtävä suuria investointeja, koska nykyään keksinnöt eivät ole enää mitään neronleimauksia, vaan monen ihmisen pitkälle ohjelmoidun vaivannäön tulosta.
Toisaalta kulttuuri- ja ympäristöpiirit asettavat toisenlaisia paineita: pelätään ympäristön saastumista, suurten resurssien soveltamista harvojen hyväksi ja monien vahingoksi. Kuinka ottaa kantaa? Luin tänään sattumalta New Yorkin entisen kaupunginjohtajan Cuomon haastattelun, joka vaikuttaa minusta suuntaa antavalta ja jota haluan siteerata teille. Entinen kaupunginjohtaja toteaa puhuessaan bioteknologiasta: " Uskon, että meidän on pitäydyttävä yhdessä ainoassa painopisteessä: elämässä, kaikkein kallisarvoisimmassa mitä ihmisellä on vaalittavanaan. Jos kykenemme asettamaan poliittisten, filosofisten ja tieteellisten arvioidemme keskipisteeseen elämän, joka on kaikkein pyhintä mitä meillä on, sujuu edistys tuskattomasti."
Puollan niin ollen direktiivin kokonaisvaltaista hyväksymistä, koska ajattelen elämää, niiden lukemattomien sairaiden elämää, jotka odottavat ja ovat kirjoittaneet meille. Joillakuilla on ehkä ollut suhteita siihen teollisuuden lobbyyn, joka haluaa direktiivin hinnalla millä hyvänsä. On kuitenkin totta, että sairaat ovat keskuudessamme; on totta, että on jo löydetty lääkkeitä geenimanipulaation uusien tekniikoiden avulla ja että muita vielä merkittävämpiä voidaan löytää. Sama syy, joka saa minut suosiolliseksi tämän direktiivin perusajatukselle, saa minut uskomaan, että on asetettava linjoja ja ylittämättömiä rajoja. Nämä ylittämättömät rajat on määritelty oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistuksessa 9 artiklaan. Haluan ehdottomasti puoltaa tätä direktiiviä ja uskon että se tuomittaisiin ennalta pitkällä matkallaan (joka ei pääty tänään), jos kaikki 9 artiklassa ennakoidut rajoitukset olisi vaihdettava ja poistettava.
Tässä suhteessa minun on sanottava, että Rothley on oikeassa todetessaan, että tahdomme suojella patentilla keksintöjä emmekä geenejä tai DNA-sekvenssejä. Tässä tapauksessa on kuitenkin vietävä viimeisiin seuraamuksiinsa asti se periaate, että suojeltavana on nimenomaan keksintö eikä geeni, mikä merkitsee sitä, että keksintö on sidoksissa tietyn erikoisalan teollisuuden valtapiiriin. Sanoimme sen jo oikeusvaliokunnan istunnossa, toistamme sen tässä istunnossa ja toivomme, että lopullinen teksti olisi tämän suuntainen. Saman suuntaisesti pyydän teitä ottamaan huomioon - juuri direktiivin tärkeyden vuoksi - että valiokunnan tekemä tarkistus 9 artiklaan on ehdottomasti säilytettävä sellaisenaan.
Hyvä Rothley, kyseessä ei ole ikivanha ideologia, puhe ei ole abortista eikä edes ihmisalkioilla tehtävistä kokeista yleensä. On sanottu vain että ihmisalkioita ei pidä hyödyntää taloudellisen edun vuoksi, ja tämä sanotaan artiklassa jossa määrätään aivan oikein, ettei tule tuottaa kärsimyksiä eläimille. Vain tämä sanotaan! Minusta näyttää, että Euroopan parlamentilla, joka pitää ihmisarvoa perustana ihmisen palvelemiseksi tehtäville investoinneille, pitäisi olla rohkeutta tehdä yksinkertainen rauhoittamistyö hyväksymällä tämäkin rajoitus muiden ohella.

Florio
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, Rothleyn mietinnön teksti on ahdistavan ja vaikean tien tulosta. Vuonna 1995, niin kuin kaikki muistamme, parlamentti hylkäsi sovittelukomiteasta tulleen tekstin, koska katsoi että siinä ei yksilöity selkeästi suuntaviivoja ja rajoituksia, jotka ovat välttämättömiä sellaisessa sangen herkässä aiheessa, joka liittyy bioteknologian keksintöjen patentoitavuuteen.
Rothleyn - jota minäkin onnittelen ryhmäni puolesta - tekemän uuden tiiviin työn ansiosta meillä on nyt huomattavasti selkeämpi teksti, joka pystyy vastaamaan sekä vaatimuksiin suotuisien oikeudellisten puitteiden takaamiseksi eurooppalaisyrityksille jotka eivät jatkaisi olemassa olevaa haittaa amerikkalaiseen ja japanilaiseen kilpailuun nähden, että toisaalta vaatimuksiin, ettei - aivan oikein - lakattaisi takaamasta ihmisolennon ja muiden elävien olentojen suojelua.
Uudessa direktiiviehdotuksessa, joka perustuu EY: n perustamissopimuksen 100 A artiklaan, on joitakin tärkeitä kiintopisteitä: erityisesti siinä erotetaan toisistaan löytö ja keksintö, vedotaan olemassa olevan oikeuden periaatteisiin, suljetaan pois ihmiseen sovellettujen iturataan kohdistettavien geeniterapioiden patentoitavuus, määrätään että ihmisruumista ja sen osia luonnollisessa tilassaan ei voida pitää patentoitavina keksintöinä ja pyritään - vaatimus, joka on esitetty ja joka olisi muistettava - suojelemaan maanviljelijöiden etuja, mitä tulee kotieläimiin.
Oikeusvaliokunnassa hyväksytyissä tarkistuksissa pyritään sulkemaan pois muun muassa seuraavien patentoitavuus: eri kasvit ja eläimet, biologiset menetelmät kasvien ja eläinten tuottamiseksi, ihmisruumiin osat eri kehitysvaiheissaan, DNA-sekvenssien yksinkertainen löytäminen geeneistä, menetelmät ihmisen kloonaamiseksi tai toiminta ihmisolennon geneettisen perimän muuttamiseksi, menetelmät joiden piirissä hyödynnetään ihmisalkioita, keksinnöt, joiden käyttö ja julkaiseminen ovat yleisen järjestyksen ja hyvän tavan vastaisia.
Viimeksi mainitusta nimenomaan koituu tulevaisuudessa paljon työtä oikeustieteelle ja asianajajille, koska tiedämme mainiosti, kuinka paljon yleisen järjestyksen ja hyvän tavan käsite voi vaihdella ajan ja paikan mukaan. Siitä huolimatta se tulee oikeusvaliokunnassa tehdyn kokonaiskompromissin piiriin. Uskomme, että tämä kompromissi on säilytettävä kaikilta osiltaan, koska muutoin olisi vaarana että parlamentti palaisi taas nollapisteeseen. Uskomme, että tällä hetkellä jona kaikki Euroopan eikä ainoastaan Euroopan silmät ovat suuntautuneet parlamentin tekemään työhön, pahin asia olisi osoittaa jälleen kerran kyvyttömyytemme tehdä päätöksiä.

Monfils
Arvoisa puhemies, kuten todettiin, kyseinen direktiivi on erityisen tärkeä, koska sen avulla yhdenmukaistetaan jäsenvaltioiden patenttilainsäädäntöä bioteknologian keksintöjen alalla oikeudellisen epävarmuuden poistamiseksi ja hajaannuksen vaaran välttämiseksi.
Tässä suhteessa on muistutettava patenttien olemassaolon syistä, kuten herra Rothley tekikin loistavassa esityksessään ja josta onnittelen häntä. Patenttien tarkoituksena on palkita keksijät luovasta työstä, innostaa keksintöjen tekemiseen ja edistää teknistä innovaatiota, joka on taloudellisen kasvun olennainen tekijä. Patenttisuojalla varmistetaan investoinnit, tutkimusalaan kohdistettavien hyvinkin suurien taloudellisten investointien tuottavuus sekä tutkimustulosten teollinen hyödyntäminen.
Bioteknologisten tuotteiden markkinat laajenevat huomattavasti koko ajan. Vuonna 2000 markkinoiden arvioidaan vastaavan 80 miljardia ecua, josta neljäsosa tulee uusista lääkkeistä. Valitettavasti Eurooppa on kuitenkin tällä hetkellä huonossa tilanteessa: bioteknologian ja immunologian alalla amerikkalaiset yhtiöt vievät meistä voiton omalla mantereellamme. Ensimmäinen kysymykseni onkin siis: annetaanko Euroopan teollisuudelle mahdollisuus kuroa välimatka umpeen ja tehdä meistä näin vähemmän riippuvaisia Yhdysvalloista uusien lääkkeiden ja maatalouteen liittyvien tuotteiden osalta? Onko tarkoitus jollakin tavalla täsmentää niitä keinoja, joiden avulla pystymme vaikuttamaan omaan terveyteemme? Tämä on direktiivin tarkoitus. Mutta tietenkin, koska on kysymys elävillä olennoilla tehtävästä tutkimuksesta ja patentoinnista, on eettinen näkökulma pitkään keskittänyt huomiomme. Kuten jo sanottiin, direktiivissä säädetään selvästi, että ihmisruumis ei ole patentoitavissa, että ihmisen kloonaaminen on kiellettyä ja että ihmisen geenien muuttaminen on kiellettyä mikäli se koskee perimää. Mahdollisten kielteisten vaikutusten estämiseksi on ryhdytty kaikkiin varotoimenpiteisiin ja tästä johtuen geenimanipulaation vaaroihin perustuva vastustus ei ole perusteltua, varsinkin kun direktiivissä säädetään eurooppalaisen eettisen komitean muodostamisesta.
Toteankin siis yhteenvetona, että direktiivillä, sellaisena kuin se on valiokunnassa äänestettyine tarkistuksineen, luodaan tasapaino bioteknologian alan tieteellisen kehityksen jatkumisen ja ihmisen koskemattomuuden ja kunnioittamisen välille. Kaikille niille, jotka jälleen kerran haluaisivat pysäyttää ihmiseen liittyvään tiedon edistymisen ja kieltää kaikki biologian alaan liittyvät tutkimukset ja keksinnöt, mitä he tutkimuksen viivästyttämiseen liittyvän ehdotuksen avulla jokin aika sitten yrittivät, haluaisin sanoa ainoastaan, että he ottavat erittäin suuren vastuun sairaiden paranemiseen liittyvien odotusten tuhoamisesta. Tällaisille sairaille geneettiset toimenpiteet ovat ainoa mahdollisuus vammaisena elämisen, jopa kuolemisen välttämiseksi.
Kaikessa inhimillisessä kehityksessä voidaan nähdä synkkä puoli, keksintöjen kieroutunut hyödyntäminen. Meidän, demokraattisten maiden ja instituutioiden on vältettävä tämä vaara, mutta ei kulkemalla tieteenhistoriassa taaksepäin, vaan varmistamalla sopivin valvontatoimenpitein, että ihmiskunnan yhä perusteellisempi tuntemus käytetään ainoastaan taisteluun fyysisiä ja psyykkisiä tragedioita vastaan. Tämä on muutetun direktiivin tarkoitus ja tämän vuoksi ELDR: n poliittinen ryhmä äänestää ilman muuta herra Rothleyn esityksen puolesta.

Sierra González
Arvoisa puhemies, tämän direktiivin ja samalla Rothleyn mietinnön pyrkimyksenä on oletettavasti puolustaa julkisen edun nimissä patentoitavuuden laajentamista biologiseen aineistoon.
Tällaiseen pyrkimykseen on suhtauduttava kuitenkin varauksella, koska geenien ja solujen patentointi antaa yksityisiin käsiin elämän perustekijöiden lähes rajattoman hallinnan, ja tämä se vaara, jota ei pohdita ja joka suoranaisesti sivuutetaan mietinnössä, jossa sen sijasta korostetaan, että eettiset ongelmat eivät liity patenttioikeuteen.
Moraaliset kysymykset jätetään siis käsittelyn ulkopuolelle. Se on arveluttava teko, kun otetaan huomioon, että niin patenttioikeudessa kuin kaikessa muussakin oikeudessa on kyse vastuusta, velvollisuudesta ja sitoumuksista, ja kun otetaan huomioon, että kaikki mikä koskee elämän perustekijöitä, aiheuttaa moraalisia kysymyksiä. Mutta vaikka moraalisten kysymysten sivuuttaminen on arveluttavaa, niin vielä arveluttavammalta tuntuu - johdonmukaisuuden näkökulmasta - väite siitä, että kyseessä on julkisen edun puolustaminen, kun todellisuudessa ollaan luomassa oikeudellisia välineitä, joilla teollisuus voi väittää, että se on keksinyt luonnollisia prosesseja ja joilla edistetään niiden siirtymistä monopolistiseen hallintaan.
Mitä takeita meillä on siitä, että tällainen hallinta tapahtuu julkisen edun puolesta? Ei mitään muuta kuin hallintaa harjoittavan hyvä tahto.
Taloudelliset näkökohdat - eivät julkiset - määräävät päätöksentekoa siitä, miten ja milloin jotakin keksintöä hyödynnetään ja ketkä siitä hyötyvät, ja on selvää, että jos kyseessä on patentoitu keksintö, hyöty tulee patentin haltijalle, joka päättää hyödyntämisestä tietenkin omien etujensa mukaisesti.
Tällaiset näkymät ovat huolestuttavia, mutta Rothleyn mietinnössä painotetaan kuitenkin tarvetta poistaa oikeudellinen epävarmuus ja varmistaa, että patenttilakia sovelletaan yhdenmukaisesti unionin jäsenvaltioissa. Käytännössä epävarmuus ei kuitenkaan häviä, koska direktiivi törmää Euroopan patenttisopimuksen periaatteisiin laajentamalla patentoitavuutta nykyisten rajojen ulkopuolelle.
Mielestäni asiaa on harkittava. Patenttien myöntäminen ei saa perustua ainoastaan teknisille näkökohdille vaan patenttihakemukset ovat tutkittava perinpohjaisesti ottaen huomioon niiden mahdollisimmat laajat sosiaaliset vaikutukset.
Komission uudessa ehdotuksessa ei ole yritetty tarkastella mahdollisimman laajoja sosiaalisia vaikutuksia eikä etsiä vaihtoehtoja oikeuksista henkiseen omaisuuteen, joilla turvattaisiin aitoja keksintöjä antamatta patenttien suomia monopolistisia hallintaoikeuksia.
Nämä kysymykset edellyttävät syvällistä pohdintaa ja poliittista päätöstä, joka ulottuu laajemmalle kuin yksinomaan bioteknologian keksintöjen kysynnän tyydyttämiseen. On tehtävä myös eettisiä puolia koskeva päätös. Minun ryhmäni edellyttää, että parlamentti tekee moraalisten periaatteiden mukaisen päätöksen.

Roth
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, nyt kaikki, mikä on mahdollista on sallittua, mutta voiko kaikki, mikä on mahdollista, olla sallittua, parlamentin jäsen Rothley? Keskustelemme tänään periaatteesta, joka ylittää rajoja ja jossa tarvitaan myös aivan uusia rajoja. Tässä keskustelussa on kysymys ennen kaikkea vastuusta; kyse on moraalista ja etiikasta. Kysymys on elävien olentojen arvosta, luonnon koskemattomuudesta. Kyse on myös ihmisoikeuksista. Eikö tässä kasvun ja kehityksen peräänkuuluttamisessa sekä petollisessa työpaikkojen lisääntymisen lupailussa aseteta samalla kyseenalaiseksi niin sosiaalinen oikeusvaltio kuin luonnon kunnioittaminenkin? Elävien olentojen patentoimisen mahdollistaminen ja yksilön koskemattomuuden kieltäminen ovat ylimielisyyttä, joka ei tunne rajoja. Keitä me sitten olemme, kun katsomme evoluution yksityiseksi omaisuudeksi ja esitämme omistusvaatimuksia elämälle, joka on kehittynyt miljoonien vuosien aikana miljoonista elävistä olioista ja joka on meidän yhteinen perimämme ja jonka lajien moninaisuus on kuvaamaton rikkaus? Keitä me sitten olemme, jos me uskomme omaavamme oikeuden nostaa itsemme eläimien ja kasvien yläpuolelle alistaessamme itsemme ihmisille, tehdessämme ihmisestä uudelleen käytettävän, pelkän biologisen materiaalin?
Vastuu itsestämme ja lapsenlapsiamme kohtaan voi vain tarkoittaa ehdotuksen jyrkkää ja johdonmukaista kieltämistä. Ei patenttioikeutta geeneille, kasveille, eläimille, ihmisille tai näiden osille! Asetumme tutkimuksen ja kehityksen vapauden puolelle. Estämme kuitenkin kehityksen rajoittamisen keksintöjen liiallisella oikeudellisella suojalla, sillä tieteelliset keksinnöt eivät olisi tällöin enää vapaasti käytettävissä, vaan yksittäisten konsernien tuotantomassojen käytössä ja niistä tulee siten taloudellisten etujen kohteita, jolloin keksintöihin osalliseksi pääsemisestä tulee pelkkä rahakysymys. Olemme politiikassa moraalin kannalla. Moraali tarkoittaa tällöin ennen kaikkea riippumattomuutta. Emme ole estottomien kilpailuideologioiden vaalijoita, jotka alistavat ja sopeuttavat politiikkansa näiden etujen mukaiseksi.
Vetoankin yhteiskunnallispoliittiseen vastuuseemme, joka on aivan muuta kuin riippuvuutta BASF: n, von Boehringerin ja muiden vastaavien politiikasta. Olisin toivonut esittelijältä tällaista riippumattomuutta, sillä politiikan ja moraalin erottamisesta toisistaan tulokseksi saadaan vain moraalitonta politiikkaa.

Scarbonchi
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kaksi vuotta sitten parlamentti hylkäsi kolmannessa käsittelyssä ensimmäisen ehdotuksen direktiiviksi bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta. Tämä oli ainutlaatuinen tapaus yhteispäätösmenettelyn vuosikirjoissa, sillä tämä negatiivinen äänestys osoitti, ettei parlamentti ollut valmis hyväksymään huonosti määriteltyä säädöstä, joka käsitteli ihmisen arkaluontoisinta kysymystä: geneettistä perintöä, elämän kirjan aukaisemista.
Vuosi sitten oikeusasioita käsittelevän valiokunnan järjestämässä julkisessa kuulemistilaisuudessa saimme seurata niin jännittäviä kuin ristiriitaisiakin keskusteluja asiantuntijoiden välillä, joita oli kutsuttu esittämään mielipiteensä patentoimisen tarpeellisuudesta tutkimukselle ja tieteelliselle kehitykselle. Sehän oli eilen, voisi melkein sanoa. Kyllä, mutta eilisen ja tämän päivän välillä keskustelu on valitettavasti muuttunut vain vähän ja huomiotta jääneitä asioita on vielä jäljellä. Kaupalliset haasteet ovat yhä pakottavampia, samat lobbarit ovat esiintyneet samoin argumentein ja komissio on näiden kahden vuoden aikana, sekoitettuaan nopeuden hätiköintiin, laatinut uuden huomattavasti erilaisen asiakirjan, jonka perusajatukset ovat kuitenkin pysyneet täysin samoina.
Täytäntöönpanosta vastaava valiokunta onkin määrännyt perusperiaatteen, jonka mukaan patenttioikeus on joka tapauksessa tekninen oikeus, jossa tällä perusteella ei juurikaan tarvitse ottaa eettisiä kysymyksiä huomioon, ei edes silloin, kun tätä oikeutta sovelletaan ihmisen elävään materiaaliin. Patenttisuojan rajat määräytyvät siis ainoastaan keksinnön ja löydön välille. Hyvä tapa katkaista kertaheitolla kaikenlainen ihmiskunnan tulevaisuutta koskeva filosofinen ja poliittinen keskustelu.
Kysymyksiä herää. Miksei komissio ole missään vaiheessa pohtinut elävään materiaaliin ja ennen kaikkea ihmisen elävään materiaaliin sovellettavan patenttioikeuden periaatteiden asianmukaisuutta tai näiden periaatteiden mukauttamisen asianmukaisuutta? Tämä kuitenkin on perustavaa laatua oleva kysymys. Mitä voidaan sanoa oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa äänestetystä mietinnöstä? Kysymyksessä on epätäydellinen klooni täytäntöönpanosta vastaavan valiokunnan ehdotuksesta. Klooni se on siinä mielessä, että oikeusasioita käsittelevällä valiokunnalla on selvästi samanlainen oikeudellisesti tinkimätön käsitys patenttioikeuden soveltamisesta ihmisen elävään materiaaliin. Se on myös epätäydellinen, mutta on kuitenkin korostettava niitä tuntuvia parannuksia, joita parlamentin jäsenet ovat tehneet asiakirjan 3 ja 9 artiklaan, joissa määrätään asiaa koskevista eettisistä periaatteista. Silti nämä eettiset periaatteet eivät vieläkään ole tyydyttäviä. Minkäänlainen ylempi periaate, kuten ihmisyyden kunnioittaminen tai ajatus, ettei ihmisruumista voi omistaa, ei toimi eettisiä kysymyksiä koskevien määräysten perustana.
ARE-ryhmän esittämässä tarkistuksessa 81 on tarkoituksena palauttaa ihmisen ensisijaisuus ja ajatus, että tieteen on ennen kaikkea palveltava ihmistä. Bioteknologia siis palvelee ihmistä eikä päinvastoin. Silloinkin kun eettiset periaatteet on selvästi kirjattu näkyviin - viittaan oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tarkistukseen 11, jossa vahvistetaan periaate, jonka mukaan ihmisruumis, sen kudokset tai sen tuotteet eivät ole patentoitavissa -, periaate olla käyttämättä ihmisen kehosta eristettyjä tuotteita kuten verta, kyyneleitä, hikeä tai spermaa ei esiinny 3 artiklan tarkistuksessa 49, jossa todetaan, ettei ihmisruumis ole patentoitavissa. Minua ihmetyttää tällainen johdonmukaisuuden puute lakimiehiltä, jotka vaativat patenttioikeuden tiukkaa soveltamista.
Toinen epäjohdonmukaisuus on 4 artiklassa esiintyvä periaate sulkea patenttisuojan ulkopuolelle kasvilajit ja eläinrodut, vaikka eläinrodun käsitettä ei edes ole määritelty. Pahoittelen myös sitä, että eettiset periaatteet ovat sekoittuneet epäyhtenäiseen kokonaisuuteen. Minkä takia 9 artiklassa viitataan yleisiin lainsäädännöllisiin periaatteisiin kuten yleiseen järjestykseen ja moraaliin, laaditaan tarkka luettelo ehdottomasti kielletyistä geneettisen identiteetin muuttamisen muodoista, joita siis ei voi patentoida, sekä viitataan koe-eläinten kärsimyksen määrään? Eikö jonkinlainen lainsäädäntö täsmennä ihmisruumin erityisen aseman? On tahditonta ja harhaanjohtavaa laatia yhteinen etiikka eläimille, kasveille ja ihmisille. Täytäntöönpaneva valiokunta ja oikeusasioista vastaava valiokunta eivät siis ole palauttaneet ihmisen ensisijaisuutta. Ryhmämme tulee vaikeuttamaan heidän työtään, mikäli ehdotuksiamme ei jatkossa oteta huomioon.

Fabre-Aubrespy
Arvoisa puhemies, herra Rothleyn mietinnössä on käsitelty vaikeaa aihetta, joka, kuten on jo sanottukin, koskettaa suoraan jokaista edustajaa ja jokaisen syvimpiä vakaumuksia. Muistan maaliskuussa 1995 pidetyn vaikean äänestyksen yhteydessä esitettyjä pohdintoja. En usko, että tästä aiheesta on mahdollista äänestää ryhmittäin, kuten olen kuullut siellä täällä sanottavan. Jokaisen on määritettävä kantansa sisimpänsä ja omantuntonsa mukaan, ja minä puhunkin nyt omasta puolestani.
Ensinnäkin kannatan ajatusta, jonka mukaan direktiivissä säädetyt toimet ovat Euroopan unionin tasolla välttämättömät. On toki olemassa myös kansainvälisen tason patenttilainsäädäntö; siitä on maininta meille esitetyssä ehdotuksessa. On myös kansallisen tason asiakirjojen tarjoamia mahdollisuuksia. Ranskassa esimerkiksi 29. heinäkuuta 1994 säädetty laki. Mutta tarvitaan kuitenkin ehkä enemmän, jotta lainsäädäntöä saadaan yhdenmukaistettua edes vähimmäismäärä ja jotta Euroopan tasolla pystytään toimimaan tehokkaammin. Mitä meillä ei tehdä, tehdään ehkä muualla.
Myönnän kannattavani myös ajatusta, jonka mukaan terapiat ovat tarpeellisia, sillä ne ovat välttämättömiä lukuisien tautien hoidossa. Vakavat, usein geneettiset taudit koskettavat miljoonia ihmisiä. Mutta minäkin pohdin monien kollegoideni tavoin eettisiä ongelmia. Onko ne otettu riittävästi huomioon?
Tarvitaan sellainen direktiivi, joka antaa mahdollisuuden patentoida bioteknologian keksintöjä silloin, ja vain silloin, kun ne todella hyödyttävät yhteiskuntaa. Direktiivi, joka todella auttaisi kärsimyksen poistamisessa. Ihmisruumista ei voi patentoida, vain ihmisen luomia tuotteita voi. Oikeusasioista vastaavan valiokunnan työ on ollut tärkeää. Olemmeko menneet liian pitkälle? Ajattelen erityisesti eläinten patentoimista.
Me kaikki siis määritämme kantamme tarkistuksista tehtävien äänestysten tulosten perusteella. Vaikka tällä hetkellä alustavasti puoltaisinkin ehdotusta, odotan äänestysten tuloksia ennen kuin päätän lopullisesta kannastani.

Gebhardt
 Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ei ole pienintäkään syytä, miksi Euroopan parlamentin pitäisi lyödä itseään kasvoihin. Tänään tämä vaara on. Hylkäsimme 1. maaliskuuta 1995 pitkien ja vakavien neuvottelujen jälkeen ehdotuksen neuvoston direktiiviksi bioteknologian keksintöjen patentoimisesta ja vieläpä selvällä enemmistöllä. Nyt keskustelemme jälleen samasta asiasta. Muotoseikat ovat vain uusia, mutta sisältö on vanha. Voisin tehdä asian helpoksi vain ehdottamalla, että äänestämme " ei" . Se olisi kuitenkin väärin. Bioteknologian keksinnöt hyödyttävät ihmistä, eivätkä vain lääketieteen alalla, vaan myös muilla aloilla. Niitä pitää siis suojata, mutta ei niihin liittyvän pääoman hyväksi, vaan kansalaistemme hyväksi.
Ihmisruumiista löydettäviä osia ei saa määritellä patentoitaviksi keksinnöiksi. Ne eivät saa olla jonkun yksinomaisuutta! Geenien ja geenisekvenssien pitää pysyä ihmiskunnan yhteisomaisuutena, tutkijoiden vapaasti käytettävänä kaikkien ihmisten hyväksi. Tällainen poliittinen päätös meillä on nyt tehtävänämme. Voimassa oleva keksintöjen oikeudellisella suojalla ei ole mitään merkitystä asiassa. Se ohjautuu pääoman mukaan eikä ihmisten. Tehtävänämme Euroopan parlamentin jäseninä on palvella 370 miljoonaa lasta, naista ja miestä. Tämä velvoite on muutostarkistusten 71-76 takana. Sen vuoksi olemme ne tehneet.
Haluan vielä kerran sanoa, että en vastusta bioteknologian keksintöjen patentoimista. Vastustan ihmisruumiin osien, eläimien, kasvien ja löydösten julistamista keksinnöiksi ja siten patentoitaviksi.

Mosiek-Urbahn
Arvoisa puhemies, bioteknologian keksintöjen oikeudellista suojaa koskevasta direktiivistä keskustellaan nyt jo kymmenettä vuotta.
Päättymättömissä neuvotteluissa on kyse myös siitä, että tämän direktiivin oikeusjärjestelmällisestä luokittelemista sisämarkkinadirektiiviksi, jonka tavoitteena on patenttioikeuden harmonisointi Euroopassa, ei aina oteta huomioon. Toistuvasti yritetään rajoittaa tai jopa kokonaan poistaa ammatillisen oikeussuojan antaman suojan laajuutta yrittämällä ylikuormittaa direktiiviehdotusta säännöksillä, jotka eivät kuulu patenttioikeuden piiriin. Direktiiviä käsitellään kolmesta näkökulmasta: oikeudelliselta, taloudelliselta ja eettiseltä kannalta. Jäsenvaltioiden oikeusmääräysten yhteensovittaminen tällä alalla on tullut tarpeelliseksi lainsäädännön ja oikeuden kehittymisen eri suuntiin eri jäsenvaltioissa estämiseksi. On estettävä oikeuden hajaantuminen edelleen. Tarvitsemme tämän vuoksi oikeusturvaa. Taloudellisissa näkökohdissa kyse on keksintöihin ja innovaatioihin kannustamisesta eikä matkimisen tukemisesta. Eurooppalaisen teollisuuden kilpailukykyä on tuettava, eurooppalaisia tutkijoita on kannustettava pysymään Euroopassa, harjoittamaan tutkimusta täällä ja pyrittävä estämään heidän muuttamisensa Euroopan ulkopuolelle. Näin ollen direktiivi palvelee ratkaisevasti myös eurooppalaista työllisyyspolitiikkaa.
Se, miten ja kuinka pitkälle eettiset näkökohdat on sovitettava direktiiviin, on tämän direktiiviehdotuksen ikuisena kiistakapulana. Tämän on osoittanut myös tänään pidetyt puheenvuorot. Ammatillinen oikeussuoja säätelee keksijän ja kolmannen osapuolen välistä oikeussuhdetta. Se ei säätele kuitenkaan keksinnön käyttöoikeutta. Patenttioikeus ei kata sellaisia patentoivia keksintöjä, joiden julkaiseminen ja käyttö sotii yleistä järjestystä vastaan. Tutkimusta ja tutkimustulosten hyödyntämistä säätelevät joka tapauksessa muut lait, esimerkiksi geenitekniikkalaki tai alkioiden suojaamista koskeva laki. Yleinen järjestys määräytyy yksittäisen kansakunnan perustuslain ja siitä johdettujen lakien mukaan. Toisin sanoen teknologian ohjaus ei ole patenttilaitosten tehtävä.
Direktiiviehdotus ansaitsee täyden tuen siinä asussa kuin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta sen on laatinut. Nyt on koottava voimat, jotka tuntevat ammatillisen oikeussuojan merkityksen ja siten myös sen rajat, ja tehtävä nopeasti päätös direktiivistä.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, kun maaliskuussa 1995 äänestimme ensimmäisestä bioteknologian patentoitavuutta koskevasta direktiivistä, minä äänestin puolesta. Nyt olen ainakin kahdesta syystä tyytyväinen, että tätä direktiiviä on tarkistettu: ensinnäkin koska olen vakuuttunut, että tämä direktiivi on parempi koska se on täsmällisempi määritelmissään - kuten minua edeltäneet puhujat korostivat -, toiseksi kloonatun lampaan karmean tieteellisen tapauksen ja äskettäisen ilmoituksen vuoksi, että on mahdollista valmistaa bioteknologian keinoin veriplasmaa. Näiden uutuuksien ansiosta on voitu syventää julkista keskustelua, verrata konkreettisesti mielikuvituksellista ja mahdollista, käsityksiä ja tietoja. Voidaan kysyä, onko bioteknologinen tutkimus ja teollisuus Euroopassa tämän puolentoista vuoden myöhästymisen aikana kärsinyt kilpailullista vahinkoa amerikkalaisiin ja japanilaisiin kilpailijoihin nähden, ja onko menetetty pääomaa ja työpaikkoja. Pelkään pahoin, että teollisuuden vastaus olisi myönteinen.
Tämän direktiivin merkittävyyden ja tämän uuden elämän alueen vuoksi meidän on oltava hyvin varovaisia ja hienotunteisia. Tälle alueelle tunkeutuu epäluulo, jolla julkinen mielipide seuraa tieteen ja tekniikan edistysaskelia ja sekoittaa ne välillä eräisiin hyödyltään kyseenalaisiin urotekoihin ihmisen lisääntymisen alueella. Minusta tuntuu siksi tärkeältä, että tämän direktiivin ohella, jota me olemme hyväksymässä, kaikki asianosaiset sitoutuisivat syventämään tietoa tällä moniulotteisella ja monitieteellisellä alueella siten, että helpotettaisiin ymmärtämistä ja poistettaisiin tietämättömyydestä syntyviä pelkoja. Luotan suuresti perustettuun eettiseen komiteaan ja keskusteluun, jota vastedes jatkamme elollisia olioita tutkivasta tieteestä tutkimusvaliokunnassa viidennen puiteohjelman piirissä.

De Clercq
Arvoisa puhemies, bioteknologisten keksintöjen patenttisuojasta on keskusteltu eurooppalaisissa toimielimissä jo yli kymmenen vuotta. Ja koska minulla on kunnia olla oikeusasioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja, tämän vuoden tammikuun ja kesäkuun välillä pidettiin 15 kokousta, joissa käsiteltiin komission uutta esitystä ja joiden tuloksena syntyi 250 tarkistusta ja 47 kompromissitarkistusta. Sanon tämän kaiken osoittaakseni, että toimielimemme eivät yleensä, eikä etenkään parlamentti, ole lähteneet heikoille jäille käsitellessään tätä arkaluontoista aihetta, jonka yhteydessä on normaalia kuulla kaikkia mielipiteitä.
Olemmeko bioteknologisen tutkimuksen alueella inhimillisesti saavutettavan rajoilla? Toiset sanovat " kyllä" , tutkijat ovat sitä mieltä, että olemme vasta alkuvaiheessa. Onkin meidän poliitikkojen tehtävä luoda asianmukaiset ja samalla selkeät oikeudelliset puitteet tälle. Ja objektiivisesti tarkasteltuna olen sitä mieltä, että nykyinen teksti pyrkii saavuttamaan kohtuullisen tasapainon jatkoa haluavien ja jokaista tutkimusta vastustavien välillä. Tekstissä pyritään tasapainoon teknisen ja eettisen puolen välillä. Haluaisin vedota jokaiseen, että me ihmisinä uskaltaisimme ottaa myös uusia haasteita vastaan ja huolehtisimme siitä, että hallitsemme omaa kekseliäisyyttämme ja tarvettamme kokeilla rajojamme yhä uudestaan selkeästi ja asianmukaisesti sopivissa lainsäädännöllisissä puitteissa.

Ainardi
Arvoisa puhemies, kuten kaikki täällä ovat arvioineet, bioteknologia on kehittynyt nopeasti monilla aloilla.
Taloudelliset ja kaupalliset edut ovat valtavat ja ne lisäävät huomattavasti rahoituksellista kiinnostusta. On pakko todeta, että Eurooppa on tällä alalla selvästi kansainvälisiä kilpailijoitaan jäljessä. Yksi keino ottaa tämä tieteeseen, teollisuuteen ja kauppaan liittyvä haaste vastaan on kuroa tämänhetkinen välimatka kiinni ja yhdenmukaistaa kansallisia lainsäädäntöjä. Näin vapautettaisiin tutkimustoiminta ja pysäytettäisiin markkinoiden segmentoituminen.
Euroopan parlamentti hylkäsi direktiivin yhteispäätösmenettelyssä maaliskuussa 1995, koska eettistä ulottuvuutta ei oltu otettu tarpeeksi huomioon. Komissio on esittänyt uuden direktiiviehdotuksen bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta, jossa määritetään patentoitavuuden ehdot ja poikkeukset. Parlamentin ehdotuksia on kyllä kuunneltu, mutta jälleen kerran ihmisiin liittyvän patentoinnin edellyttämiä eettisiä vaatimuksia ei riittävästi ole otettu huomioon.
Muistutan teitä, että maani lainsäädäntö kieltää sekä ihmisruumiin, sen osien ja sen tuotteiden, mutta myös ihmisen geeneihin tai niiden osaan perustuvan tiedon patentoimisen. Näiden eettisten periaatteiden olisi näkemykseni mukaan oltava myös direktiiviehdotuksessa. Tämä olisi välttämätöntä vakavien kielteisten vaikutusten estämiseksi ja ihmisarvon säilyttämiseksi.
Täällä esitetyn väitteen mukaan tämänkaltaiset vaatimukset haittaisivat tutkimusta. Mielestäni tällaista väitettä on kuitenkin mahdoton hyväksyä, tutkijat itse ovat siitä varoittaneet. Katsonkin, että direktiivi sellaisena kuin se on nyt antaa vapaat kädet kaikenlaisille kielteisille vaikutuksille ja toimii puhtaasti kaupallisesta näkökulmasta.

Ahern
Arvoisa puhemies, geneettiset resurssit, patentit ja niiden taloudellinen valvonta ovat tulevan vuosituhannen pääkysymyksiä. Elämästä itsessään ja kaikista elävistä kasveista ja eläimistä tulisi teollinen tuote, jos niiden patentoitavuutta ei rajoiteta. Jopa ihmiselämää käytettäisiin hyväksi tässä direktiivissä. Planeettamme geneettisiä resursseja ei saa luovuttaa vain muutamien yksityisten yritysten monopoliksi.
Tällä hetkellä Euroopan patenttiyleissopimuksessa tehdään selvä ero keksintöjen ja elävien materiaalien välillä. Ensinnäkin geenien kaltaiset keksinnöt eivät ole patentoitavissa; kasvi- ja eläinlajikkeet ja kasvien ja eläinten kasvatusmenetelmät on jätetty patentoitavuuden ulkopuolelle. Geenien kopiointi ja kopion julistaminen keksinnöksi on tieteen irvikuva. Ala on painostanut voimakkaasti poliitikkoja, jotta elävät materiaalit sisällytettäisiin patenttijärjestelmään. Tapa, jolla tätä direktiiviä on ajettu läpi, on hyväksyttävän poliittisen päätöksenteon vastainen. Tämä vaatii avointa keskustelua ja tietoon pohjautuvia päätöksiä niiltä, jotka äänestäjät ovat valtuuttaneet.
Jos komissio on pyrkinyt kieltämään komission työntekijöitä jakamasta vapaasti tietoa yleisölle, tämä on hyökkäys eurooppalaista demokratiaamme vastaan, ja haluan komissaarilta vastauksen tähän kysymykseen.
Komissaari Cresson lupasi parlamentille, että ihmiskloonaus kielletään, mutta direktiivissä ei kielletä ihmiskloonauksesta syntyneiden tuotteiden patentoimista. Ihmisen prototyypin purkamista varaosiksi ei voida edes harkita.
Perinnöllisistä sairauksista kärsiville on kerrottu, että patentoiminen on välttämätöntä hoitomuotojen kehittämiseksi. Asia on aivan päinvastoin: ihmisgeenien patentoiminen aiheuttaa ongelmia hoitomuotojen kehittämiselle. Vapaa ja välitön tiedonsaanti, esim. ihmisten perintötekijät -hankkeessa, on tiedon hyväksikäytön edellytys. Geenejä koskevat patentit tarkoittaisivat, että yksi biolääketieteellinen yritys valvoisi kaikkea tietyn geenin eristämiseen liittyvää tutkimusta ja lääketieteen kehitystä tulevaisuudessa. Tämä ei edistä tutkimusta, vaan tukahduttaa sen. Tämän seurauksena rintasyövän kaltaisten sairauksien geneettinen testaus voisi tulla niin kalliiksi, että se ei enää kuuluisi julkisen terveydenhuollon piiriin. Uudet tekniikat sallivat pian geenien nopean ja edullisen analyysin, mutta jos jokaisesta analysoidusta geenistä on maksettava patentti, rintasyöpää aiheuttavan geenin testaaminen voi tulla aivan liian kalliiksi.
Yksi pääkysymyksistä on, voivatko lääkärit ja hoitohenkilökunta tehdä vapaasti diagnoosin ja hoitaa ihmisiä tarvitsematta maksaa rojaltia patentinhaltijalle. Voimassa oleva laki kieltää ihmiskehon kirurgisten tai terapeuttisten hoitomenetelmien patentoimisen sekä ihmiskehon diagnostisten hoitomenetelmien patentoimisen. Tämä on kumottu direktiiviluonnoksella. Kehotan kollegojani äänestämään vihreän ryhmän tarkistuksen 91 puolesta, sillä siinä ehdotetaan, että tätä ei sovelleta lääkäreihin. Yksi esimerkki ongelmista on jo edellä mainittu rintasyöpää aiheuttava geeni. Yhdysvaltalainen patentinhaltija Myriad on hakenut Euro-patenttia ja aikoo vaatia yli 2 000 dollaria sen käytöstä seulonnassa.
Jos direktiivi hyväksytään, sillä on suuri vaikutus elintarvikkeiden ja lääkkeiden saatavuuteen. Meidän geenisolumme, kehonosamme ja vastustuskykymme perinnöllisiin sairauksiin olisivat niiden yritysten monopoliomaisuutta, joille on myönnetty kyseiset patentit. Tämä laillistaisi kaupankäynnin veriplasman ja siirtoelinten kaltaisilla osilla, joiden kauppa on tällä hetkellä kielletty monissa jäsenvaltioissa ja joihin sovelletaan monimutkaista lahjoitusverkostoa, jonka kansalliset terveysministeriöt ovat organisoineet yleiseksi hyödyksi. Esimerkiksi napanuoraverelle myönnettävän patentin seurauksena verisolut eivät välttämättä olisi sellaisten ihmisten käytettävissä, joilla ei ole varaa maksaa niistä.
Hyvät kollegat, Clintonin hallitus on pyrkinyt kehittämään USA: n terveydenhuoltoa kohti eurooppalaista mallia. Jos me nyt muutamme eurooppalaista terveydenhoitoa kohti amerikkalaista mallia emmekä ota huomioon yleistä etua, jäsenvaltioiden kansalaiset eivät anna meille sitä anteeksi.

Hory
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat. Keskustelu, joka näyttäisi perustuvan puhtaasti lainsäädännöllisiin seikkoihin saattaa kätkeä alleen merkittävämpiä kysymyksiä. Tänään ovatkin tulleet esille ne valtavat taloudelliset panokset, joista herra Monfils äsken muistutti ja jotka tiivis lobbaus, jonka kohteina olemme olleet, on säälimättä paljastanut. Esille on tullut myös seikka, jota voidaan kutsua humanismin ja liberalismin väliseksi ideologiseksi törmäykseksi, sekä joitakin yksittäisiä poikittaisia, perinteiset poliittiset erot ylittäviä näkemyksiä, joita on tullut esille esimerkiksi kollegani Casinin puheenvuorossa ja herra Fabre-Aubrespyn moraalisia vaatimuksia käsittelevässä puheenvuorossa.
Onko kysymyksessä todellakin siis lainsäädännöllinen ongelma? Jos näin on, niin onhan meillä kansalliset lainsäädännöt, Euroopan patenttiyleissopimus, Euroopan seurantakeskuksen jo antamat ohjeet ja Maailman kauppajärjestön kanssa tehty maailmanlaajuinen sopimus. En siis usko, että kyseessä onkaan puhtaasti lainsäädännöllinen ongelma, vaan - ja tässä meidän on oltava valppaina - patenttioikeuden soveltamisalan laajentaminen elävään materiaaliin.
Jos taas kysymyksessä on tekninen ja taloudellinen ongelma, perustuvat direktiiviehdotus ja mietintö seuraavanlaiseen ennakko-oletukseen: patentoitavuus luo mahdollisuuden tekniselle kehitykselle. Pitääkö tämä paikkansa? Itse uskon päinvastoin niin, että patentin avulla, kuten herra Telkämper äsken sanoi, vahvat ryöstävät heikompiansa. Taloudellisista syistä voi kyynisesti päättää olevansa vahvemman puolella, mutta se ei ole minun valintani tässä asiassa. Sitä paitsi, takaako patentoiminen aina kehityksen? Tunnen tuhansia tapauksia, jotka osoittavat, että patentti voi takaisinostomahdollisuutensa takia tukahduttaa teknisen ja tieteellisen kehityksen.
Uskon, että kysymyksessä on ennen muuta eettinen ongelma. Täytäntöönpaneva valiokunta ja esittelijä, kukin omalla tavallaan, kertovat meille: " kuulkaa, älkäämme puhuko moraalista, älkäämme etiikasta, älkäämme humanismista, ongelma ei ole siellä; kysymys on lainsäädännöstä, kaupankäynnistä, liiketoiminnasta, ruuanlaitosta. Puhukaamme ruuanlaitosta" . En tue lainkaan tällaista näkökulmaa enkä usko, että herra Monfilsiä tai muita puhujia voidaan syyttää edistyksen vastustamisesta, vaikka he tuntisivatkin teknisen kehityksen edessä jonkinlaista keskiaikaista kauhua. Olen kuullut rouva Rothin, rouva Ainardin ja herra Scarbonchin puheet: monet meistä ovat sitä mieltä, että ehdotukseen olisi pitänyt liittää moraalia ja etiikkaa käsittelevä johdanto-osa, joka olisi selittänyt niitä teknisiä valintoja, joita meidän myöhemmin on tehtävä.
Huomatkaa, että ihmisellä on kyky tuhota itsensä täydellisesti ja keinot luoda itsensä loputtomasti uudelleen. Tämä kehitys ei voi rajoittua vain tekniseen ja kaupalliseen näkökulmaan. Minä en ole se, joka on sanonut, että " tiede ilman omaatuntoa on sielun turmelusta" .
On totta, että lainsäädännöstä vastaava valiokunta on tehnyt asiakirjaan parannuksia. Otammekin tämän aamun keskustelun huomioon: kuuntelemme komission antamat vastaukset ja mahdolliset ehdotukset, arvioimme tarkistusten kohtalon ennen kuin lausumme mielipiteemme, mutta direktiivin hyväksymistä sellaisena kuin se tällä hetkellä on ei ryhmämme tule kannattamaan.

Van der Waal
Arvoisa puhemies, tästä direktiivistä käyty keskustelu on viime vuonna suuntautunut enemmän oikeudellis-tekniseen puoleen kuin eettiseen puoleen. En vastusta tätä sinällään. Tekstiä on parannettu oikeudelliselta kannalta. Se ei silti poista epäilyjäni asian suhteen. Komissio ja esittelijä valitsevat TRIP-sopimusten laajemman tulkinnan, jolloin tunnistettu ja eristetty ihmisgeeni voi saada patentin. Heidän mukaansa tämä tulkinta on ainoa oikea tekninen ratkaisu, mitkään muut ratkaisut eivät ole teknisiä, sillä niihin vaikuttavat tunteet.
Reaktioni tähän on kaksiosainen. Ensimmäinen reaktio on luonteeltaan eettinen. Se ei pohjaudu halpoihin tunteisiin, vaan siihen vakaumukseen, että ihminen on Jumalan luoma ainutlaatuinen olento, jota, ei edes mitään hänen osaansa, ei voida koskaan nimittää ihmisten keksimäksi. Geenin eristäminen on sinänsä teknisesti korkeatasoinen saavutus. Mutta ruumiin ulkopuolisen perinnöllisen aineen nimittäminen keksinnöksi on jokseenkin röyhkeää. Lisäksi tällaisen patentin kattavuusalue ulottuu hyvin laajalle geenin pohjalta tehtävien uusien sovellutusten suhteen.
Toiseksi, olen sitä mieltä, että ongelman oikeudellis-tekninen lähestyminen ei merkitse sitä, että on olemassa vain yksi ainoa oikea vastaus, kuten kollega Rothley sanoi. Jäljelle jää valinnan mahdollisuus, jota poliitikkojen on käytettävä vastuullisella tavalla. Komission asiakirjassa ja Rothleyn mietinnössä käsitteet keksintö, uutuus ja tekninen sovellutus irrotetaan mielestäni täysin yhteyksistään, jotta ihmisgeeni saadaan pakotettua patenttioikeuden alaisuuteen. Mitä tähän tulee, Gebhardtin tarkistuksen tulkinta on mielestäni luonnollisempi. Olen siksi sitä mieltä, että kun valitaan geenin keksimiseen perustuvien tuotantotapojen tai niistä syntyvien tuotteiden patentointi, valinta on erittäin hyvin puolustettavissa.

Belleré
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, arvoisat kollegat, myös Casini on muiden puhujien ohella kiinnittänyt huomiota Rothleyn mietintöön, joka koskee direktiiviehdotusta bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta. Lopullisen mietinnön kulku on ollut kylläkin hankala, mutta minusta tuntuu että tavoite on saavutettu kun on todettu, että on suojeltava elämää, kiellettävä ihmisalkioiden hyväksikäyttö voiton tavoittelemiseksi ja pelastettava teollisuus japanilaisten ja amerikkalaisten kilpailulta.
En puutu tarkistuksiin, joista keskustelemme huomenna äänestyksen yhteydessä. Me Alleanza Nazionale - puolueen edustajat äänestämme sekä mietinnön että elämän, ihmisalkion ja moraalin suojeluun tähtäävien tarkistusten puolesta - ja tällä kertaa moraalin on nivouduttava politiikkaan - ei siis niiden suojeluun, jotka juridisten ja biologisten verukkeiden turvin pyrkivät sen sijaan vääristämään fysiologiaa sanan ahtaassa merkityksessä.
Saanen nyt tehdä erään huomautuksen patenteista. Olen samaa mieltä kehitys- ja yhteistyövaliokunnan kanssa kun se vahvistaa, että elävien muotojen patentoitavuudella on kielteisiä seurauksia ihmislajille, eläinkunnalle ja ympäristölle eettisellä ja käytännön tasolla. Lopuksi sanoisin, että patenttien antamista on vältettävä seuraavissa tapauksissa: ihmisruumis, ihmisruumiin osat, ihmisen kudokset ja kaikki ihmisperäinen geneettinen materiaali; eläimet, eläinten osat, eläinten kudokset, geenimuunteluprosessit, kasvit, siemenet, kasvikudokset ja muu lisääntyvä materiaali.
Arvoisat kollegat, on suojeltava elämää ja vaalittava moraalia eikä pidä turmella sitä minkä Luoja on meille antanut. Vain siten voidaan vastata ajan haasteisiin ja kuitenkin edetä tutkimuksessa. Asioilla on rajansa!

Verde i Aldea
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu siltä, että käsittelyn tärkeyttä ei tarvitse korostaa uudelleen. Riittää että tarkastelemme, kuinka paljon tietoa - ja välillä tiedon vääristelyä - me parlamentin jäsenet olemme saaneet tämän direktiivin tiimoilta.
Haluan muistuttaa periaatteellisella tasolla, että meidän on vastustettava kaikkia manipulointiyrityksiä tämän direktiivin kohdalla. Manipulointia on se, että sanotaan asioita, joita direktiivissä ei ole tai puolletaan tarpeellisina pidettäviä asioita, jotka jo ovat direktiivissä.
Olen kuunnellut puheita moraalista ja oikeudesta, moraalista ja politiikasta ja kannatan niitä täysin, mutta ne eivät liity millään tavalla direktiiviin. Direktiivi sisältää moraaliset periaatteet, hyvien tapojen ja yleisen järjestyksen huomioon ottamisen, ja siinä mainitaan myös useampia asioita, joita ei suvaita.
Direktiiviltä on edellytetty myös sellaisia asioita, joita se ei voi tarjota. Espanjassa on laulu, jossa sanotaan " lähdin merelle hakemaan appelsiineja, joita ei meressä kasva" ja sehän on selvää. Myös täällä halutaan joskus appelsiineja eri puusta.
Edessämme on patenttioikeus. On muita eettisiä sääntöjä. Komissiolla on eettisiä sääntöjä käsittelevä työryhmä. Juuri täällä on hyväksytty Euroopan neuvoston ihmisoikeuksien suojelua lääketieteellisessä työssä koskeva yleissopimus. Kaikki tämä on olemassa ja se muodostaa osan siitä kontekstista, johon direktiivi liittyy.
Meidän ei pidä taipua iskulauseidenkaan alle. Olen sitä mieltä, että aikaisempi direktiivi sortui joka asiassa siihen, että oli olemassa iskulause, jossa sanottiin " Ei patenteille elämästä" . Valitettavasti tässä keskustelussa on syntynyt uusi sanonta: " Patentteja elämän puolesta" . On myös niitä, jotka haluavat patentteja, jotta elämä voisi jatkua.
Lopuksi en voi olla suosittelematta kaikille, että he lukisivat direktiivin ennen äänestystä.
Haluan päätteeksi onnitella Rothleya paitsi siitä, että hän on onnistunut sisällyttämään tekstiinsä suuren osan tarkistusten sisällöstä, myös siitä, että hän on käytännöllisesti katsoen muuttanut koko direktiivin systematisoiden sitä alusta alkaen. Uskon että suurin osa meistä oikeusasioiden valiokunnan jäsenistä tuntee olevansa edustettuna hänen työssään.

Liese
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluaisin ensin kiittää mietinnön esittelijää. Käsiteltävällä direktiiviehdotuksella on epäilemättä valtava taloudellinen merkitys Euroopalle. Yhdeksän miljoonaa työpaikkaa riippuu suoraan tai epäsuoraan siitä, millaiset reunaehdot me luomme bioteknologialle.
Patenttioikeus on kuitenkin vain yksi osa näistä puitteista ja uskon, että on myös paljon muita tärkeitä seikkoja kuten esimerkiksi vallitsevat byrokratiaesteet, jotka on ensin raivattava.
Lääkärinä varoitan välineellistämästä potilaita tässä keskustelussa, joka on lähinnä taloudellinen keskustelu.
Huomioni koskee molempia osapuolia, joten aplodit tulivat ehkä liian aikaisin. Keskustelussa on tuotu esiin aivan kuin direktiivistä päättäminen välttämättä edistäisi huomattavasti geneettisten sairausten hoitoa, mistä tieteessä kuitenkin ollaan monta mieltä. Myös ne, jotka sanovat, että DNA: n absoluuttinen ainesuoja voi aiheuttaa ongelmia, ovat esittäneet varteenotettavia perusteluja. Haluan siis sanoa selvästi molemmille osapuolille: Me emme tiedä sitä! Poliitikot haluavat aina selkeitä vastauksia, mutta tiede ei tällä hetkellä pysty antamaan yksiselitteistä vastausta.
Haluan vielä kerran tuoda esille, että diagnoosien kehittyminen entistä paremmiksi ei välttämättä ole potilaiden etu, jos keksimme kyseisen sairauden hoitomenetelmän vasta ehkä kahden- tai kolmenkymmenen vuoden päästä. Nyt siis tarvitaan yksinkertaisesti varovaisuutta ja huomaavaisuutta.
Ryhmällemme on äärimmäisen tärkeää, että tähän direktiiviin liitetään tiettyjä eettisiä rajoja. Tällaisia rajoja ovat puuttuminen ihmisen sukusoluihin, patenttien myöntäminen menetelmille, joissa käytetään ihmisalkioita, sekä eläinten suojelun kunnioittaminen. Erityisesti ihmisalkioiden kloonaaminen on estettävä, sillä kloonaaminen loukkaa ihmisarvoa. Kaikki poliittiset voimat täällä parlamentissa olivat yhtä mieltä Dolly-lampaan kloonaamisesta, mikä toi selvästi esiin ihmisen kloonausmahdollisuuden.
Nyt meidän ei pidä enää vain keskustella, vaan toimia! Esittämistäni syistä meidän on yksiselitteisesti estettävä ihmisalkioiden kloonaaminen tässä direktiiviehdotuksessa. Emoon istuttamisen eli reproduktiivisen kloonauksen kieltäminen ei yksistään riitä, mitä komission neuvonantajaryhmä ehdotti. Ensinnäkin jo kokeiden suorittaminen alkioilla on tuomittavaa ja hyvien tapojen ja yleisen järjestyksen vastaista. Toiseksi pyydän teitä kuuntelemaan tarkoin, sillä olen päättämässä puheenvuoroani: Mikä sitten on uutta? Istuttaminen emoon on ennestään tuttua. Synnytys on onneksi vielä luonnollinen tapahtuma. Näin ollen näitä tapahtumia tuskin voidaan patentoida. Raja ihmisen kloonaamiseen, jota me ylipäätään vielä voimme rajoittaa jossakin määrin, kulkee alkion kloonaamisessa. Matka Dolly-lampaan kloonaamiseen kulki monien lammasalkioiden kautta. Emme halua, että matka ihmisen kloonaamiseen kulkee monien ihmisalkioiden kautta. Näin ollen kehotankin hyväksymään tarkistuksen 55, erityisesti sen kahden viimeisen kohdan osalta.

Mezzaroma
Arvoisa puhemies, kävimme Langerin kanssa kovan kädenväännön vuonna 1995, jotta tätä direktiiviä ei hyväksyttäisi. Silloin Langer puolusti kiivaasti kasveja ja eläimiä, kun minä taas pidin ihmisalkion ja siten ihmisyksilön puolta. Kun on yhdistetty nämä kaksi todellisuutta, ihmisyksilö kasvien ja eläinten kanssa, on hämmennetty paljon ajatuksia ja hukattu paljon aikaa. Jos ne olisi pidetty erillään, olisimme jo aikoja sitten antaneet vapaat kädet kilpailulle Yhdysvaltojen ja Japanin kanssa, joka on välttämätöntä Euroopan kehitykselle ja työpaikkojen luomiselle.
Nyt esitetään Rothleyn mietintö. Vaikuttaa siltä, että oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on tehnyt suuren työn. Henkilökohtaisesti olen samaa mieltä tehdystä työstä. Etenkin mitä tulee 9 artiklaan, pyydän että sitä ei muutettaisi ja kehotan parlamenttia äänestämään siitä sellaisenaan muuttamatta mitään.

Cox
Arvoisa puhemies, tämä keskustelu on herättänyt suurta julkista mielenkiintoa, mikä ei ole yllättävää, ja mielestäni se haastaa tämän parlamentin lainsäätäjänä täyttämään velvollisuutensa.
Pitkitetyn keskustelun johdosta Rothleyn mietintö on mielestäni tehokas, tasapainoinen ja järkevä ehdotus, ja onnittelen esittelijää.
Roth, joka puhui aikaisemmin vihreän ryhmän puolesta, sanoi uskovansa, että politiikassa tarvitaan moraalia. Yhdyn täysin tähän mielipiteeseen, ja sen tähden voin hyvillä mielin kannattaa tätä mietintöä ja teen sen hyvällä omallatunnolla. Siinä on tehty selvä ero löydön ja keksinnön välillä. Oikeusasioita käsittelevän valiokunnan luonnoksessa kielletään ihmiskehon, ihmisen kloonauksen, alkioiden ja DNA-ketjun muutosten patentoiminen. Maanviljelijöiden oikeutta hedelmöittää ja kasvattaa eläimiä omalla maallaan on erikseen suojattu, kuten tänäkin päivänä. Parlamentti korostaa tarvetta kunnioittaa Yhdistyneiden kansakuntien biologista monimuotoisuutta koskevaa yleissopimusta ja poistaa kehitysmaiden ja ympäristön bio-piratismia koskeva pelko, ja nämä kaksi ovat tärkeitä velvoitteita, joita ei voida jättää huomiotta.
Tänään postilaatikkoni on jälleen täynnä kirjeitä, varsinkin ryhmiltä, jotka edustavat geneettistä tai muuta parantumatonta sairautta sairastavia henkilöitä ja jotka pyytävät tukea tälle toimenpiteelle, sillä se antaa heille jonkinlaista toivoa. En voi hyvällä omallatunnolla äänestää tätä toivoa vastaan. Olemme myös ehdottaneet eettisen komitean perustamista, ja kaikkien näiden syiden takia uskon, että tämä mietintö on tehokas, mutta myös tasapainoinen, ja voin tällä kertaa, päinvastoin kuin aikaisemmin, tyytyväisenä kannattaa sitä.

Eriksson
Arvoisa puhemies, aluksi haluaisin kiittää Sierra Gonzálezia tämän työstä, jota tuen täysin, koska myös minun mielestäni lainsäädännön on elettävä yhteiskunnan uusien vaatimusten mukaisesti, erityisesti mitä tulee eettisiin ja sosiaaliseen seuraamuksiin. Koneteknisissä, teollisissa keksinnöissä ja siinä, mistä me nyt puhumme, pitäisi olla ja on suuria eroja. Mietinnössä annetaan enemmän kuin yksi syy patentinhaltijoille käyttää enemmän valtaa ja valvontaa sen monopoliaseman avulla, jonka ne voivat saada, mitä pidän pikemminkin esteenä muun muassa pienten ja keskisuurten yritysten kehityksen esteenä.
Mielestäni esimerkiksi geenin toimintojen keksimisen pitäisi olla juuri niin upea löytö kuin se on ja siksi sen pitäisi myös maailmanlaajuisen yleisön palveluksessa, eikä vain yksityisten ja taloudellisten voitontavoittelijoiden intresseissä. Minusta on todella valitettavaa, että me emme ole päässeet poliittisesti niin pitkälle, että me todella käytännössä käsittelisimme ehdotuksia maailmanlaajuisen yhteistyön edistämisestä yrityskilpailun sijaan, erityisesti, kun on kyse vakavista asioista kuten nyt eli ihmisten terveydestä ja biologisesta monimuotoisuudesta eikä vain Euroopan unionissa, vaan koko maailmassa.

Breyer
Arvoisa puhemies, hyvä komission jäsen Monti, Euroopan parlamentti menettäisi uskottavuutensa hyväksyessään eettisesti ja moraalisesti täysin kestämättömän Rothleyn mietinnön. Parlamentti tekee itsestään naurettavan hyväksyessään mietinnön, jonka se jo 1. maaliskuuta 1995 hylkäsi, sillä periaatteella, että komissio äänestyttää parlamenttia niin kauan, kunnes tulos miellyttää ja parlamentti on asetettu polvilleen geenitekniikkateollisuuden edessä. Myös uudessa ehdotuksessa on kyse elävien olioiden patentoimisesta. Jopa ihmisen geenejä voidaan patentoida, kun ne on vain ensin eristetty ihmisruumiista.
Hyväksyessään mietinnön parlamentti sinetöi suurimman ja häpeällisimmän omaisuuden uusjaon! Elämästä tulee tällöin tavara, tuote. " Biologisessa kullankaivuussa" ihminen alennetaan hyödynnettäväksi raaka-ainevarastoksi. Tämä loukkaa ihmisarvoa. Ihminen alennetaan biologiseksi materiaaliksi, ihmisruumis uhrataan kaupallisuudelle.
Euroopan parlamentin hyväksyessä mietintö uhkaa eettinen pato murtua. Ihmisarvo ja itsemääräysoikeus asetetaan alennusmyyntiin. Ensimmäisen kerran orjuuden poistamisen jälkeen ihminen voi jälleen olla omistusoikeusvaateiden kohteena. Olemmeko me keksittyä elämää? Elämä ei ole geeniteknologian keksintö. Mahdollisuutta kloonata soluja kuten Dolly-lampaan kohdalla tai patentoida biologisia aseita ei suljeta oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnössä pois. Ensimmäisen kerran ihmisen hoitomenetelmät ja diagnoosit olisivat patentoitavissa. Tämä johtaisi hoitomahdollisuuksien rajoittamiseen, mikä voisi vaarantaa ihmishenkiä.
Elävien olioiden patentoiminen johtaa lääketieteen valtavaan kaupallistumiseen. Lääkärit eivät enää voisi vapaasti valita käyttämiään hoitomenetelmiään. Luotaisiin perusta toisen luokan lääketieteelle. Direktiiviehdotuksessa ei tehdä kuitenkaan periaatepäätöstä geeniteknologiasta. Geenitekniikan avulla valmistettujen lääkkeiden patentoiminen olisi täysin kiistatonta. Vastakohtana voidaan estää vuosisatoja esiintyneen geenin patentoiminen keksinnöksi. Perintötekijöiden patentoiminen rajoittasi sovellettua tutkimusta ja estäisi innovaatioita. Tämän osoittaa selvästi napaverisolujen patentoiminen. Sovellettu leukemiatutkimus on jumissa. Patenteilla monopolisoidaan kaikki geenien, myös tulevat, käyttömahdollisuudet. Direktiivillä yksityistämme luonnon.
Niinpä vetoankin sen puolesta, että mietintö hylättäisiin tässä muodossa ja että te äänestäisitte vihreän ryhmän muutostarkistuksien puolesta! Vain siten voimme estää Euroopan parlamenttia murtamasta eettistä patoa.

Blot
Arvoisa puhemies, kahdeksan vuoden epäröinnin jälkeen bioteknologian keksintöjen oikeudellista suojaa koskevan eurooppalaisen lainsäädännön muuttaminen vaikuttaisi tarpeelliselta.
Komission ehdottamassa asiakirjassa on otettu laajasti huomioon luontoisoikeuden eettiset normit, joita tässä asiassa on ehdottomasti noudatettava erityisesti ihmisruumin jättämiseksi patenttioikeuden ulkopuolelle. Koska tässä asiassa olisi tarpeen olla hiukan täsmällisempi, me kannatamme sitä, että asiakirjaan sellaisena kuin se nyt on lisätään rouva Sandbækin tekemä tarkistus 84, jonka mukaan kaikki sekä ihmisruumiiseen että ihmisalkioon liittyvät toimenpiteet on kiellettävä. Lisäksi on tietysti otettava huomioon potilaat, jotka toivovat kehitystä tapahtuvan, jotta heitä voitaisiin uusien teknologioiden avulla hoitaa tehokkaasti.
On myös tärkeä muistuttaa siitä, mikä loppujen lopuksi on patentin tarkoitus: palkita keksijöitä luovasta työstä myöntämällä heille keksintöjensä yksinomainen hallintaoikeus parinkymmenen vuoden ajan. Patentin avulla edistetään innovaatioita, investointeja ja, näiden seurauksena, työpaikkojen luomista. Tiedämme kuitenkin, että nykyinen lainsäädäntö tekee meistä kykenemättömiä kilpailemaan amerikkalaisten ja japanilaisten kanssa.
Esittelijänkin perustelujen mukaan ainoastaan 24 prosenttia Euroopan patenttiviraston myöntämistä patenteista ovat lähtöisin Euroopasta. Moraalista närkästystä sisältäneiden puheenvuorojen lisäksi, joita olemme saaneet kuulla ja joista osa varmasti on vilpittömiä, uskon kuitenkin, että valittujen kannanottojen takana ovat hyvin usein Atlantin takaiset vahvat taloudelliset vaikuttimet. Eikä tämä olisi ensimmäinen kerta.
Kaikkien esittämieni syiden perusteella äänestän ehdotuksen puolesta, sillä se on hyvä kompromissi lainsäätäjiä sitovien erilaisten velvoitteiden välillä. Mutta korostan vielä sitä, että rouva Sanbaekin tekemä tarkistus 84 olisi otettava mukaan esittelijän tekstiin.

Adam
Arvoisa rouva puhemies, viime viikkoina vihreä liike on pommittanut parlamentin jäseniä aihetta koskevilla virheellisillä tiedoilla. BBC: n Prime Time -ohjelmassa kello 7 tänä aamuna esitetty uutinen ei vastannut direktiiviluonnoksen sisältöä. Vihreiden propagandakoneiston avainfraasi on ollut: " elämä ei ole patentoitavissa" . Kuten Verde i Aldea juuri mainitsi, näin tapahtui myös kaksi vuotta sitten.
Yksi nykyisen keskustelun hyvin surullisista puolista on ollut se, että direktiivin vastaisessa kampanjassa ei ole otettu huomioon tosiasioita ja neuvotteluissa saavutettuja merkittäviä muutoksia, joiden tarkoituksena on hillitä huolia ja pelkoja siitä, että geneettinen tutkimus pitää sisällään suvunjatkamisjärjestelmän. Direktiivin vastustajat eivät valitettavasti ole tunnustaneet saavutettuja muutoksia.
Meidän on tunnustettava - vaikka se on erittäin valitettavaa - että useimmat nauttimistamme lääkkeistä eivät itse asiassa paranna tauteja: ne vain lievittävät oireita. Rokotukset ja antibiootit ovat hävittäneet monia aikaisemmin hengenvaarallisia tauteja. Koska elämme kauemmin, altistumme erityyppisille sairauksille: syövälle, sydäntaudeille, Parkinsonin ja Alzheimerin taudille. Nämä ovat kaikki geneettisiä sairauksia, ja bioteknologian ja geeniteknologian kehitys tuo mukanaan toivon parannuskeinosta.
Kannatan direktiiviä paitsi lääketieteellisistä syistä myös siksi, että bioteknologia tuo mukanaan puhtaamman maailman, energiatehokkaan maailman, ja uskon, että se antaa meille toivon pidemmästä ja terveemmästä elämästä tulevaisuudessa. Direktiivin vastustajien tulisi miettiä, mitä he yrittävät estää.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, mikäli voisimme saavuttaa suurimman mahdollisen hyödyn dnatutkimuksista ja samalla hallita seurauksina olevat vaaratilanteet, olisimme löytäneet parhaan tavan vahvistaa sijoituksia tällä alalla. Nykyään on käytössä keksintöjä palkitseva järjestelmä ja se on hyvin tehokas keino piristää sijoituksia bioteknologian alalla. Palkitsemalla keksijöitä korvaukseksi heidän käyttämästään ajasta ja voimavaroista sekä heidän kokemuksestaan tarjotaan kiihokkeita sijoittaa kyseisiin kohteisiin.
Käytännössä kuitenkin sosiaaliset, eettiset, tieteelliset ja oikeudelliset asiat vaikeuttavat tarpeellisen säännöstön laatimista. Sen jälkeen kun Euroopan parlamentti ei onnistunut kaksi ja puoli vuotta sitten luomaan lainsäädäntöä bioteknologian sovelluksista, asiasta on muodostunut hyvin arkaluonteinen ja avoin. Se johtuu osittain siitä, että bioteknologian sovellus kohdistuu terminsä mukaisesti eläviin organismeihin ja ihmisiinkin. Elävään organismiin kohdistuvat keksinnöt herättävät, kuten luonnollista onkin, voimakkaita tunteita.
Tämänpäiväisen keskustelun avulla on tarkoitus selvittää sellaisia kysymyksiä, jotka synnyttävät epäilyksiä, jotta siten voidaan jatkaa lainsäädäntötyötä. DNA-teknologian ollessa kyseessä keskustelussa kohdataan vaikeuksia siinä, missä määrin on kyseessä uusi keksintö ja sovellus ja missä määrin on kyseessä vain teoreettinen löytö. Minun mielestäni tulee palkita ja tukea sellaisia keksintöjä, jotka ovat sovellettavissa ja jotka palvelevat biotekniikan tieteellistä tarvetta, ei pelkkiä teoreettisia löytöjä. Esimerkiksi dna: n ollessa kyseessä, koska geeni tai solu tai ihmisen elimistö on jo olemassa, kysymyksessä ei ole keksintö, joten niitä ei voi patentoida. Jos taas tutkijat onnistuvat kehittämään keinon eristää sellainen geeni, jota voidaan käyttää ex vivo hallitsemansa ihmisproteiinin tuottamiseen, on kyseessä patentoimisen mahdollistava keksintö. Tähän nimenomaiseen asiaan liittyy vaatimuksemme komissiolle ja esittelijälle selvittää 3 artiklan 2 kohdan sisältöä. Artikla ei selvitä, annetaanko patentti myös geeneille, joissa on kysymys käsittääkseni löytämisestä, ei keksimisestä.
On korostettava, että riippumatta siitä, mitä geeneillä voidaan tehdä, geeni ja sen informaatio ovat olleet olemassa sellaisina jo ennen niiden käyttämistä, joten geeni itse itsessään ei ole keksintö. Sitä vastoin sen sellainen käyttö, joka uuden teknologian avulla voisi johtaa uuden teollisen sovelluksen tuotantoon, on työtä, jonka on oikeutettava patentointiin. Samoin mahdollinen geenin muuttaminen, joka johtaa uuteen alueeseen, on oikeutettu patentointiin edellyttäen, että se soveltuu teollisiin tarpeisiin.
Niinpä esitämme vakavan epäilyksemme siitä, että teksti nykyisessä muodossaan esittää patenttien myöntämistä sellaisillekin luonnollisille geeneille, jotka jo ovat olemassa ja joiden kuvauksessa on kyse löytämisestä. Jos hyväksymme patenttien myöntämisen luonnollisille geeneille, se johtaisi meidät sanoisinko oligopoliseen geenien ja niiden sisältämien proteiinikoodien hyväksikäyttöön.
Kokonaisuudessaan ja esittämäni varaukset, joihin toivon kiinnitettävän huomiota, huomioon ottaen hyväksyn direktiiviehdotuksen. Uskon nimittäin, että oikeudellinen suoja biotekniikalle mahdollistaa sen tutkimusalueen laajentamisen erityisesti sellaisille alueille, jotka koskevat terveyttä ja terveydenhuoltoa, elintarvikkeita, ympäristönsuojelua, maataloutta sekä muita yhteiskunnan kannalta tärkeitä aloja.

Pompidou
Arvoisa rouva puhemies, en aio palata patentoimisen teknisiin näkökulmiin, vaan korostaa pikemminkin elävän materiaalin patentoimiseen liittyviä seikkoja. Esittelijän ja Euroopan parlamentin tekemän suuren työn ansiosta uudessa direktiivissä, joka perustuu yhtenäiseen lähestymistapaan, otetaan huomioon eettiset ja yhteiskunnalliset näkökohdat.
Löydön ja keksinnön välillä on ero: geeni itsessään ei ole elämä, on erotettava kokonaisuus sen osista. Geeniteknologia ei ole alkioiden manipuloimista: on erotettava solujen toiminta ja periytyvien ominaisuuksien siirtyminen toisistaan. Kompromissiin pyrkivillä muutoksilla turvataan ihmisen kunnioittaminen siittämisen hetkestä kuolemaan asti, ihmisen ja ihmisen osien kaupallistamisen estäminen, alkion tai sukusolun manipuloinnin kieltäminen sekä ihmisten lisäämiseen tähtäävän kloonaamisen kieltäminen.
Omasta mielestäni on eettistä taata ihmisen älykkyyteen ja luovuuteen liittyvän arvostuksen tunnustaminen, sillä ilman niitä kestävää edistystä ei tapahdu. Uusi direktiivi pohjautuu patenttilainsäädännön yhdenmukaistamiseen, mutta siinä otetaan huomioon myös ihmisen ja elävän materiaalin erityispiirteet; sen tarkoituksena on suojella keksijää, turvata maanviljelijän etuoikeudet sekä taata bioteknologian avulla valmistettujen tuotteiden kehittyminen, jonka avulla vastataan sairaiden ja heidän perheittensä odotuksiin leukemian ja syövän hoidossa solun kasvutekijöiden avulla, verenvuototaudin ja diabeteksen hoidossa puhdistettujen, ei saastuttavien - korostan erityisesti tätä seikkaa - tuotteiden avulla, jotka ovat paljon tehokkaampia kuin tähän asti käytetyt tuotteet. Direktiivin ansiosta voidaan hoitaa vaikeita geneettisiä vitsauksia kuten limaa erittävien rauhasten sairautta ja lihasrappeumatautia, mutta myös harvinaisia tauteja.
Älkäämme unohtako, että patentti ei ole lupa hyväksikäytölle. Ei pidä sekoittaa keksintöjen suojelemista ja bioteknologian avulla valmistettujen tuotteiden kaupallistamista keskenään. Tämän direktiivin valmistelussa parlamentti on hoitanut demokraattisen valvontavastuunsa turvatakseen tutkimuksen ja tutkijoiden arvon tunnustamisen sekä Euroopan unionin kilpailukyvyn, kuitenkin elämää, ihmistä ja ihmisten oikeuksia kunnioittaen.

Thors
Arvoisa puhemies, tämä on oikeastaan asia, josta on sanottu kaikki, mitä voidaan sanoa. Valitettavasti on kyse vähän myös vuoropuhelusta kuurojen kesken; kyse on vähän myös perättömyyksistä, mihin Adam aikaisemmin jo viittasi.
Se, mikä oli ratkaisevaa, kun minä ja ryhmäni otimme asiaan kantaa, kuten Pompidoukin sanoi, on että kyse on todellisuudessa patenttilainsäädännöstä, sillä kaikki mitä voidaan patentoida ei tule saamaan lupaa esimerkiksi kansalliseen käyttöön.
Aivan liian monta kertaa me olemme keskustelussa unohtaneet, että me olemme Euroopassa. Meillä on eurooppalainen patenttiperinne, johon kuuluu se, että meillä on perinteisesti ollut tiukemmat vaatimukset patenteille ja että hakemusten on oltava eriteltyjä. Meillä on eurooppalainen sopimus ihmisarvon suojelemiseksi lääketieteen ja biologian sovellusten yhteydessä ja se pätee myös patentteihin.
Toivon, että me tulemme bioteknisen tutkimuksen avulla edistymään kaikkien niiden lääketieteellisten vaatimusten suhteen, joista asiantuntijat ovat tässä salissa puhuneet. Todellinen epätasa-arvoisuus koskee niitä, jotka voisivat elää, jos heillä olisi maksaa 200 000 markkaa lääketieteelle, mutta joilla ei tällaisia summia ole.
Rakkaat ystävät! Meidän on tänään oltava toisaalta myös niin nöyriä, että voimme sanoa, että on kyse uudesta patenttimuodosta ja että me emme tänään ehkä tiedä, mitä tutkimus tuo tullessaan. Siksi meidän on oltava valmiita korjaamaan lainsäädäntöä, jos tapahtuu jotain, mitä ei voida hyväksyä. Siksi on tärkeää, että komissio ja eettinen komitea raportoivat meille asiasta.

Lannoye
Arvoisa rouva puhemies, lukuisat kollegani ovat loistavasti tuoneet esille sellaisia herra Rothleyn muistiossa esiintyviä seikkoja, joita me emme voi hyväksyä. Haluan osaltani esittää yhden tätä muistiota koskevan näkökohdan.
Kansallisten lainsäädäntöjen pohjana toimivan Euroopan patenttiyleissopimuksen 52 artiklassa 4 kohdassa kielletään ihmis- tai eläinruumiiden hoito kirurgisesti tai terapian avulla sekä diagnostiset menetelmät. Tämä määräys ei kuitenkaan esiinny komission direktiiviehdotuksessa, eikä herra Rothley tai oikeusasioista vastaava valiokuntakaan ole ottanut sitä esille, vaikka se edellisessä ehdotuksessa olikin.
Vihreän ryhmän tekemien kahden tarkistuksen tarkoituksena on saada määräys otettua mukaan direktiiviin. Miksi? Koska me ajattelemme, että on vaarallista myöntää patenttia tällaisille menetelmille jos ajatellaan potilaiden oikeuksia sekä lääketieteen ja yleisen tietämyksen kehitystä.
Annan esimerkin havainnollistaakseni näkemystäni: Amerikkalaiselle yritykselle nimeltä " Biocyte" myönnettiin patentti liittyen ihmisen napanuoran verisoluihin. Patentti kattaa kyseiset verisolut, mutta myös niiden terapeuttisen käytön. Lukuisat lääkärit ja tutkijat, jotka työskentelevät luuydinsiirtojen alalla, vastustavat patenttia mainitsemistani eettisistä syistä johtuen ja koska heidän mukaansa kyseessä ei ole varsinainen keksintö, vaan erikoistekniikka, jossa solut yksinkertaisesti vain eristetään ja jäädytetään, mutta joka ei tuo tiedon alalle varsinaisesti mitään uutta.
Mielestäni tämänhetkisessä keskustelussa, joka koskee kyseistä monien tutkijoiden ja lääkärien vastustamaa patenttia, vaaka uhkaa kallistua " Biocyten" puolelle. Herra Rothleyn mietintökin antaa väistämättä etusijan keskustelun taloudellisille ja teknisille näkökohdille. Mietinnössä sekoitetaan geneettisiin tauteihin sairastuneiden edut lääketeollisuuden etuihin, sillä sairastuneista tulee lääketeollisuuden vankeja. Tästä johtuen emme todellakaan voi hyväksyä ehdotusta.

Raschhofer
Arvoisat parlamentin jäsenet, otettaessa huomioon käsiteltävän direktiiviehdotuksen merkitys nykyajalle ja sitäkin suurempi merkitys tulevaisuudelle en halua käsitellä direktiiviehdotukseen liittyviä mahdollisuuksia. Niistä on jo riittävästi keskusteltu. Haluan muistuttaa vain vaaroista, jotka kohtaamme hyväksyessämme tämän ehdotuksen ja joita meidän tulisi ajatella äänestäessämme. Tarkoitan, että tavoittelemalla lyhytaikaista hyötyä ei pidä sitoutua tulevaisuudessa liian suuriksi muodostuviin panttauksiin. Pitäisi ottaa entistä vakavammin lukuisten asiantuntijoiden esittämät pohdinnat ja käsitellä niitä.
Haluan valaista päätöksen kauaskantoisuutta esimerkin avulla: käsiteltävässä ehdotuksessa esitetään ihmisen geeniperimän ja geenisekvenssien olevan patentoitavissa. Tämä on estettävä, sillä ihmisen geeniperimä on yhteistä omaisuutta, johon jokaisella pitää olla esteetön pääsy. Tämän oikeuden kieltäminen merkitsisi hyödyntämistä ja soveltamista koskevan tiedon monopolisoimista. Inhimillisten DNA-sekvenssien patentoimista vastaan puhuu sekin seikka, että niin rajoitettaisiin tiettyjen sekvenssivariaatioiden käyttämistä muissa sekvensseissä ja siten estettäisiin tutkimuksen harjoittaminen. Tästä syystä me hylkäämme tämän direktiiviehdotuksen. Näin me tiedämme olevamme niiden 1, 2 miljoonan itävaltalaisen puolella, jotka ovat allekirjoittaneet kansalaisvetoomuksen asiasta.

Barzanti
Arvoisa puhemies, en halua lyhyessä puheenvuorossani puuttua tämän erittäin tärkeän direktiivin moniin kohtiin yksityiskohtaisesti enkä myöskään teknis-tieteellisiin syväluotauksiin, joiden esiin tuomiseen tai selventämiseen tämä ei ole oikea paikka.
Me sosialistiryhmän italialaisvaltuuskunnan edustajat arvioimme lopputuloksen, johon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on päätynyt ennen kaikkea esittelijä Rothleyn ansiosta, olevan kaiken kaikkiaan tasapainoisen ja huolellisen ja asiaan paneutuneen vertailun hedelmä. Meidän nähdäksemme sitä on tuettava, joskin sen parantelemiseksi tai selventämiseksi voidaankin tehdä tarkistuksia. Meidän on otettava huomioon, hyvät kollegat, että olemme tekemisissä oleellisesti hyvin täsmällisen näkökannan eli patentoimisoikeuden ja sen kanssa, että kyseisessä direktiivissä tehdään selvä ero löydön ja keksinnön välillä. Löytö ei ole eikä voi olla patentoimisen kohteena. Patentoimisen kohteena voi olla vain keksintö eli älyllisen prosessin ja tutkimuksen tulos, joka tarvitsee tätä takuuta muodostaakseen keskeisen viitekehyksen myös teolliselle kehitykselle.
Olemme sitä mieltä että eettisellä komitealla, joka aiotaan perustaa, on tässä merkittävä rooli, joskaan sen ei tarvitse olla luonteeltaan suoraan lainsäädännöllinen. Emme ole käymässä ideologista tai teologista debattia elämästä vaan maallisesta takuu- ja sääntelyvälineestä ja Euroopan alueen yhdenmukaistamisesta bioteknologian alalla. Tämä alue on nykyään välttämättömämpi kuin koskaan, jos otetaan huomioon mitä tapahtuu kansainvälisellä tasolla. Jos Eurooppa seuraa amerikkalaisen järjestelmän esimerkkiä ja puhaltaa yhteen hiileen, vuoteen 2005 mennessä - asiantuntijoiden arvioiden mukaan - bioteknologian alat kasvavat räjähdysmäisesti ja tulevat kilpailukykyisiksi, antavat työtä 1, 5-3 miljoonalle hengelle Euroopassa ja takaavat samalla oikeuden terveyteen ja tutkimuksen ja teollisuuden kehityksen.
Jos tätä ei tehdä eli jos teollisuus, politiikka, tutkimus ja joukkotiedotusvälineet eivät kohtaa, silloin Euroopan hädin tuskin nupulle puhjennut bioteknologinen teollisuus kuihtuu ja - kuten on jo käynyt ATK: n alalla - Euroopasta tulee bioteknologian siirtomaa.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa rouva puhemies, puheenvuoron käyttäminen keskustelun tässä vaiheessa antaa mahdollisuuden sanoa melko yksinkertaisesti joko " vastustan" tai " kannatan" . Niinpä minä vastustan sitä tyhjää retoriikkaa, jota olemme kuunnelleet istuntosalissamme tänään, vastustan arvoihin perustuvia arvostelmia ja täysin tarpeettomia pyrkimyksiä, joiden tarkoituksena on ainoastaan epäpäteväksi julistaminen - olinpa vähällä sanoa, että puhujan omalta osalta -, ja kannatan niitä tärkeitä asioita, joita myös on kuultu. Ensimmäiset niistä toitte esille te, Rothley; siitä teille tunnustukseni ja arvonantoni. Kannatan myös niitä tärkeitä asioita, jotka sanoi arvostamani ja ihailemani Casini, sekä Cotin selkeitä näkemyksiä, Fabre-Aubrespyn teräviä huomioita ja Pompidoun äärimmäisen syvällisiä huomioita. Voisin siis yksinkertaisesti päättää tähän puheenvuoroni; otan siitä huolimatta kuitenkin yhden askeleen vielä edemmäksi. Äänestän Rothleyn mietinnön puolesta, äänestän siitäkin huolimatta, että siinä on mielestäni joitakin merkittäviä teknisiä puutteita, esimerkiksi tarkistukset 42 ja 43 johdanto-osan 39 ja 40 kappaleeseen, jotka ovat mielestäni vääriä, tai tarkistus 45 1 artiklan 2 kohtaan. Äänestän mietinnön puolesta myös riippumatta siitä, mihin tulokseen pääsemme 9 artiklan 2 kohdan d alakohdasta eli ihmisalkioiden käyttöön perustuvien keksintöjen hyödyntämisestä ja patentoitavuudesta.
Entä miksi olen tehnyt tämän päätöksen? Tein sen siksi, että on olemassa mitä vaikeatajuisimpia, perinpohjaisimpia ja atavistisimpia vakaumuksia, jotka liittyvät bioteknologisen tutkimuksen äärettömän lukuisiin muotoihin, teollisuuteen, jonka arvioitu volyymi on 83 000 miljoonaa ecua vuonna 2000. Sen lisäksi tämä tilanne vaikuttaa ehdottomasti meihin kaikkiin, mutta Eurooppa vain jatkaa menneisyyteen katsomista ja oikeus ei ole enää ainoastaan kolme askelta sosiaalisen todellisuuden takana - kuten saksalainen klassikko totesi - vaan hyvin paljon kauempana sosiaalisesta todellisuudesta. Älkäämme unohtako - mainitakseni vain jäävuoren huipun - että vuosien 1981 ja 1995 välillä annettiin koko maailmassa 1 175 patenttia DNA: han liittyville keksinnöille; me emme luo lakeja tulevaisuutta varten; meidän on päästävä ajan tasalle sen todellisuuteen kanssa, jossa me elämme, ja se todellisuus meidän on kanavoitava oikeussäädöksiksemme. Äänestän mietinnön puolesta myös esitettyjen taloudellisten syiden vuoksi mutta, arvoisa rouva puhemies, äänestän mietinnön puolesta ennen kaikkea siitä keskeisestä syystä, joka on mielestäni koko keskustelumme perustana.
Tämä direktiivi ei ole todellakaan bioteknologian säätelyyn tähtäävä hanke; sen tavoite on paljon suppeampi eli, kuten jo on tullut esille, siinä on kyse bioteknologian keksintöjen suojelemisesta, ei sen enempää eikä vähempää. Direktiivin tarkoituksena ei ole eikä voikaan olla se, että se olisi bioteknologian oikeutta; sen ainoana tarkoituksena on olla - ja tulee olla - osa patenttioikeutta. Se saa meidät tietenkin muistamaan - olen tässä taistelussa puolellanne, Casini - että meiltä puuttuvat materiaalisen oikeuden systemaattiset ja yleiset oikeudelliset puitteet, joihin direktiivi voitaisiin sovittaa, ja että tilanteen lieventämiseksi ei voida tehdä nykyisellään paljon mitään; ja että meidän on korjattava se puute, että rakennuksen pystyttämistä ei ole aloitettu sen nimenomaisesta perustasta.
Kaikesta huolimatta - päätän puheenvuoroni tähän - äänestän direktiivin puolesta vakuuttuneena siitä, että se on tarvittava edistysaskel, ja siitä, että meillä on vielä paljon aikaa parantaa sitä.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, kollegat, on kaksi teollisuuden alaa, jotka tulevina vuosina tulevat maailmanlaajuisesti luomaan paljon työpaikkoja, ne ovat tietoteknologia ja bioteknologia ja molemmilla alueilla Euroopan parlamentilla on valta määrätä, missä näitä työpaikkoja syntyy. Euroopassa vai muualla maailmassa? Parlamentti ei ole tähän asti edesauttanut bioteknologisen teollisuuden kasvua jättämällä säätämättä patenttilainsäädännön, joka tukisi tätä alaa taloudellisesti. Yhdeksän vuoden aikana ei ole saatu aikaan eurooppalaista yhdenmukaisuutta.
Hyvät kollegat, parlamentti kärsii erityisestä oireyhtymästä, nimittäin patentti elämälle -oireyhtymästä. Eurooppalaisista bioteknologian yrityksistä runsas 95 prosenttia on pk-yrityksiä, pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Juuri näistä yrityksistä löytyvät Euroopan innovatiiviset ja työpaikkoja luovat mahdollisuudet. Mutta tätä innovatiivisuutta rajoitetaan epäyhtenäisellä ja Yhdysvaltoihin ja Japaniin verrattuna erittäin kalliilla bioteknologisten keksintöjen suojalla. Patenttihakemus Euroopan patenttitoimistosta maksaa keskimäärin 19 000 ecua, mikäli sen on oltava voimassa kahdeksassa valtiossa ja tätä markkinaosuutta voidaan verrata Yhdysvaltoihin. Siellä tällainen patentti maksaa 1 500 ecua. Eurooppa on tieteellisesti huipputasolla, mutta emme hyödynnä tietojamme ja se, arvoisa puhemies, tapahtuu työllisyyden kustannuksella.
Bioteknologialla on erittäin lupaavia sovellutuksia, joista haluan mainita etenkin perinnöllisten sairauksien estämisen ja hoidon.
Hyvät kollegat, meillä ei ole oikeutta päättää toisten puolesta, elävätkö he elämänsä terveinä tai vammaisina. Siksi ryhmäni tulee äänestämään Rothleyn erinomaisen mietinnön ja patenttidirektiivin puolesta.

Ullmann
Arvoisa puhemies, kristinuskon yhtenä perusajatuksena on kaikkien elävien olentojen kohteleminen kanssaelävinä. Mikäli tuota ajatusta ei haluta pitää vain hurskaana puhetyylinä, se tarkoittaa, että näiden kanssaelävien fyysinen, geneettinen ja kreatiivinen koskemattomuus on suojaa vaativa oikeuskohde, jota tulee suojata kaikilla oikeusaloilla, siis myös patenttioikeudessa, Rothley.
Käsiteltävä direktiiviehdotus suojaa tätä oikeutta riittämättömissä määrin ja joiltakin osin se poistaa koko suojan kuten tarkistuksessa 74. Se tekee tämän sen vuoksi, kuten esittelijä itsekin mietintönsä sivulla 32 sanoo, että se kannattaa elämän teollista hyödyntämistä. Tämän me haluamme kieltää! Emme kiellä tutkimuksen vapautta, hoitomenetelmien kehittämistä, biotekniikkateollisuuden kehittymistä, vaan sen, että kaikki saatetaan riippuvaisiksi melko osittaisista taloudellisista eduista kuten melko selvästi on esitetty.
Sen, joka näin toimii, ei pidä ihmetellä, jos hän joutuu melko nopeasti kumoamaan asetetut kloonauskiellot samoista syistä kuin nyt on esitetty tämän direktiivin puolesta. Elämän ei pidä palvella teollista hyötyä, vaan päinvastoin teollisen hyödyntämisen tulee palvelle elämää. Se on oikeus!

Martin, David
Arvoisa rouva puhemies, joskus politiikassa, kuten elämässä yleensä, on nostettava kädet ylös ja sanottava: olin väärässä. Minun on sanottava, että Euroopan parlamentti erehtyi vuonna 1995, kun hylkäsimme alkuperäisen bioteknologiaa koskevan direktiivin, ja minä erehdyin äänestäessäni samalla tavalla kuin parlamentin enemmistö.
Asian ydin ei ole siinä, tekeekö virheitä, vaan siinä, että oppiiko virheistä. Olen iloinen voidessani sanoa, että Euroopan parlamentti on oppinut virheestään ja että Rothley on asiantuntevasti ohjannut tämän uuden ehdotuksen oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan läpi. Osoitan kunnioitusta Rothleylle, kuten moni muukin parlamentin jäsen, siitä työstä, jonka hän on tehnyt viimeisen noin vuoden aikana.
Nyt meillä on käsiteltävänä ehdotus, jossa otetaan tasapuolisesti huomioon tarve suojata keksintöjä ja tiedemiehiä ja tutkijoita, jotka työskentelevät näiden keksintöjen parissa, sekä, todellakin, näitä tutkimuksia rahoittavia yrityksiä. Ne ansaitsevat tuoton sijoituksilleen.
Nykyinen ehdotus on myös oikeudenmukainen potilaille. Tästä aiheesta saamistani sadoista tai jopa tuhansista kirjeistä vaikuttavimmat ovat tulleet potilailta. Ehdotus on oikeudenmukainen potilaille. Se antaa heille toivoa, että tämä suhteellisen uusi tieteenala tulee auttamaan geneettisten sairauksien hoidossa ja parantamaan syövän ja AIDSin kaltaisia sairauksia.
Toisaalta, mikä on aivan yhtä tärkeää, uudella ehdotuksella suojataan ympäristöä; siinä suojataan eläinten hyvinvointia; siinä kunnioitetaan voimassa olevia kansainvälisiä sopimuksia; siinä varmistetaan, että ihmisten kloonaus kielletään.
Kaksi vuotta sitten bioteknologiaa vastustavien kauhukertomukset kauhistuttivat ja johtivat meitä harhaan. Haluaisin muistuttaa siitä, mitä Liese sanoi aikaisemmin, eli meillä on ainoastaan toivoa, mutta tällä kertaa meidän tulisi muistaa niiden tuhansien eurooppalaisten toiveet, jotka ovat tällä hetkellä parantumattomasti sairaita, ja antaa heille toivoa kannattamalla tätä direktiiviä ja tuomalla jonkinlaista järjestystä bioteknologian alalle.

Cassidy
Arvoisa rouva puhemies, yhdyn monilta osin siihen, mitä Martin äsken sanoi, vaikka päinvastoin kuin hän, myönnän mielelläni kannattaneeni ehdotusta, kun äänestimme siitä viimeksi kaksi vuotta sitten, enkä aio muuttaa mieltäni tälläkään kertaa.
Kuten Adam huomautti aikaisemmin, useita parlamentin jäseniä on pommitettu aihetta koskevilla virheellisillä tiedoilla. Minulla on tässä kooste virheellisistä tiedoista. Kuten monet kollegani tietävät, en anna kenellekään periksi, mutta katson, että lobbaajien toiminta on tärkeää, sillä se auttaa meitä tekemään työmme kunnolla; kuitenkin parlamentin jäsenten on viime kädessä päätettävä, mitä argumentteja he kannattavat. Minulle on aivan selvää, mitä argumentteja kannatan: potilaiden sekä yhtenäismarkkinoiden etuja.
Erittäin harva puhuja on tänään huomauttanut, että kyseessä on sisämarkkinatoimenpide. Komissio toi asian ensimmäistä kertaa parlamentin käsiteltäväksi vuonna 1988. Kohta on jo vuosi 1998. Euroopan yhteisö on jäänyt jälkeen Yhdysvaltojen nopeasta kehityksestä tällä nopeasti etenevällä teollisuudenalalla. Itse asiassa on väitetty, että bioteknologian keksintöjen patenteista on eniten hyötyä monikansallisille yrityksille. Tämä on täyttä puppua. Omassa maassani on 165 tärkeää pientä ja keskisuurta yritystä, jotka toimivat bioteknologian alalla. Yhdysvalloissa niitä on 1 300. Meidän eurooppalaisten on päästävä ainakin samaan kuin mihin amerikkalaiset ovat yltäneet tai jopa pidemmälle.
Toinen harhakuvitelma on, että tällä hetkellä Euroopassa ei ole lainsäädäntöä bioteknologian keksintöjen patenttien suojaamiseksi. Tämä ei pidä paikkansa! Euroopassa on 15 eri bioteknologian keksintöjen patenttia koskevaa lakia, mikä aiheuttaa hämmennystä ja sekasortoa ja lisää huomattavasti patentin rekisteröintikustannuksia. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on korvata 15 kansallista sääntelyjärjestelmää yhdellä eurooppalaisella sääntelyjärjestellä.
Etiikan osalta - vaikka mielestäni eettiset näkökulmat eivät ole tarkoituksenmukaisia tässä direktiivissä - oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta ja sen esittelijä ovat sisällyttäneet tarkistukseen 56 uuden 9 a artiklan, jossa mainitaan eettisen komitean perustaminen. Kuten on jo sanottu, olemme myös ottaneet huomioon eläinten edut sekä tietenkin ihmisten edut, vaikka näyttääkin siltä, että joidenkin parlamentin jäsenten mielestä eläinten oikeudet ovat tärkeämpiä kuin ihmisten oikeudet.
Lopuksi totean, että kannatan tätä direktiiviä, ja toivon, että komissio voi hyväksyä useimmat, jos ei kaikki, oikeusasioita käsittelevän valiokunnan tarkistukset.

Tamino
Arvoisa puhemies, minusta tuntuu että esittelijän ainoana selkeänä ajatuskulkuna on ollut, että Euroopan on hyväksyttävä toimenpide patentista bioteknologian alalla, koska USA: lla ja Japanilla jo on vastaava säädös. Tämä, hyvä Rothley, on naurettavaa, koska se merkitsee meidän roolimme alistamista muissa maissa jo tehdyille valinnoille. Sen sijaan ei ole naurettavaa kysellä sellaisen valinnan seuraamuksia, mutta sitähän esittelijä on tarkkaan varonut tekemästä.
Mitä elävän, vaikkakin geneettisesti muunnetun organismin patentoiminen sitten merkitsee? Se merkitsee organismin pitämistä ihmisen keksinnön tuloksena, mutta tämähän on tieteellisesti ja loogisesti väärin ja vaikuttaa suorastaan noidan oppipojan kaikkivoipaisuuden houreelta. Todellisuudessa ainoana tavoitteena on bioteknologian alan löytöjen taloudellinen hyväksikäyttö - löytöjen, koska geenejä voidaan vain löytää ja muuttaa, ei keksiä. Joissakin tarkistuksissa esitetyt viisastelut eivät ole mistään kotoisin: on todellista tekopyhyyttä sulkea patentoitavuuden piiristä pois ihminen tai ihmisen osat, koska biologisesta näkökulmasta ihminen on yksi eläinlajeista. Meidän on siis tehtävä se johtopäätös, että sen mikä ei ole hyväksyttävää ihmiselle ei pitäisi olla myöskään muille eläville organismeille. Sen sijaan joidenkin harvojen monikansallisten yhtiöiden taloudellisten etujen nimissä halutaan vakiinnuttaa kriteeri, joka tuo mukanaan uusia eläinkokeita ja uusia kärsimyksiä eläimille.
Sanotaan, että geenejä ja geeniterapioita pitää patentoida, jotta vastattaisiin sairaiden vaatimuksiin. Haluan muistuttaa, että vastaavia terapioita voidaan käyttää ilman patenttiakin; päinvastoin, patentoitavuuden hyväksyminen merkitsee tutkimuksen suosimista ainoastaan ylikansallisten yhtiöiden hyödyksi. Se tarkoittaa, että sellaiset terapiat ovat vain rikkaiden kansalaisten ja kansojen, eivät maailman köyhien ulottuvilla - eivätkä etenkään niiden joilla on jokin harvinainen sairaus, joka ei takaa ylikansallisille yhtiöille riittävää voittoa. Kaikkea muuta kuin sairaiden puolustamista siis! On syytä lisätä myös että näitä geenejä, kuten on jo sattunut USA: ssa, ryöstetään niiden laillisilta omistajilta, jotka tosin omistavat ne kehossaan, mutta eivät voi patentin jälkeen käyttää niitä enää vapaasti. On kyse vakavista seurauksista ihmiskunnan tulevaisuudelle, joita ei voi ottaa kevyesti, kuten esittelijä tahtoo. Tästä syystä olemme vastaan.

Berger
Arvoisa puhemies, haluaisin käyttää puheenvuoroni tässäkin keskustelussa yhä uudelleen esitettyjen väärinkäsitysten oikaisemiseen. Vastoin joidenkin parlamentin jäsenien esityksiä Rothleyn mietintö käsittelee todellakin inhimillisten geenien, kasvien ja eläimien patentoitavuutta. Kaikkia, jotka uskovat päinvastaista, pyydän katsomaan 3 artiklan 2 kohtaa ja 1 b) artiklan 9 kohtaa.
Eristetystä ihmisgeenistä puhutaan 3 artiklan 2 kohdassa, mutta on mainittava, että myös eristetty ihmisgeeni on kuitenkin geeni. Yhdessä parlamentin jäsenen Gebhardtin kanssa esittämäni tarkistukset 71-75 eivät pyri estämään bioteknologian keksintöjen patentoimista. Haluamme estää vain liian pitkälle menevät patentit, sillä potilaat ja vaikeiden sairauksien hoito sekä työpaikkojen säilyminen Euroopassa ovat meille tärkeitä asioita. Ehdotuksemme mahdollistavat vastuullisen tutkimuksen nimissä menetelmä- ja sovelluspatenttien sekä tuotepatenttien myöntämisen proteiineille, lääkkeille, rokotteille ja monelle muulle. Tämän pitäisi olla eurooppalaiselle biotekniikan alan teollisuudelle riittävä yllyke ja palkkio; monet teollisuuden edustajat näkevätkin sen niin.
Me haluamme sulkea geneettisiltä alkuaineilta aineen suojan pois sekä eettisistä että tutkimuspoliittisista syistä. Tiedon ihmisruumin toiminnoista pitäisi edelleen olla vapaasti käytettävissä. Sen ei pitäisi olla rajoitettujen suojaja käyttöoikeuksien kohteena. Geneettisille alkuaineille myönnettävä aineen suoja turvaa joidenkin eurooppalaisten yritysten monopolin Euroopassa pitkäksi aikaa; se turvaa ainakin amerikkalaisten ja japanilaisten yritysten monopolin, sillä ne ovat yksinkertaisesti nopeampia. Nämä yritykset voivat sitten estää muita yrityksiä käyttämästä patentoitua geneettistä materiaalia ja vaatia suuria summia lisensseistä.
Kolmanneksi ehdotetut sääntelyt tulevat kalliiksi eurooppalaisille maanviljelijöille, eläinten- ja kasvienkasvattajille ja lopulta myös kuluttajalle. Mikä on kallista Euroopan oloissa, se on jo mahdotonta kolmannen maailman oloissa. Jos eläimet ja kasvit ovat nyt patentoitavissa, eivätkä vain ensimmäisessä sukupolvessa, vaan jos patenttioikeus kattaa kaikki luonnollisen lisääntymisen kautta syntyneet seuraavat sukupolvet, suunniteltu maanviljelijäoikeus ei auta paljoakaan.
Lopuksi kehotan kaikkia parlamentin jäseniä, jotka etsivät kompromissia näiden erilaisten oikeutettujen mielipiteiden välillä, tukemaan tarkistuksiamme 71-75.

Gahrton
Arvoisa puhemies, patenttidirektiivistä käydyn keskustelun aikana minusta on pahinta ollut se, että tietyt potilasjärjestöt, muun muassa tanskalainen cystisk fibros -yhdistys, ovat väittäneet että on olemassa jonkinlaista " vihreää lobbausta" , joka ei välitä vakavasti sairaiden tarpeista. Tämä on tietysti väärin! Erityisen huomiota herättävää on väite, että ilman patenttidirektiiviä suuryritykset salaisivat tutkimustuloksensa. Mutta demokraattisessa yhteiskunnassa, jossa tutkimus on vapaata, on kai itsestään selvää, että tutkimustulokset ovat kaikkien tutkijoiden vapaasti saatavissa ilman lisenssimaksuja. Patenttidirektiivi merkitsee sitä, kuten pohjoismainen tuskallisten eläinkokeiden yhdistys on väittänyt, että yritykset voivat saada monopolin tärkeisiin geeneihin, mikä voisi aiheuttaa vaikeuksia uusin lääkeaineiden kehittämisessä.
Rothleyn mietintö esittää myös hoitomenetelmien patentointia, koska niin kutsuttua lääkäripoikkeusta ei ole olemassa. Ruotsin kristillisten mielestä tämä tarkoittaa tutkimuksen jarruttamista ja vähävaraisten ryhmien sulkemista parhaan mahdollisen hoidon ulkopuolelle.
Adam sanoi aiemmin, että on olemassa " vihreä propagandakoneisto" , joka on omistautunut harjoittamaan painostusta ennen tätä keskustelua. Tämä on todella järjetöntä , jos ajatellaan, kuinka valtavaa propagandaa biotekniikan teollisuus on harjoittanut saadakseen pienen määrän tämän parlamentin jäsenistä muuttamaan kantaansa suhteessa siihen kantaan, jonka me annoimme täällä kaksi vuotta sitten. Siksi minun on sanottava, että jos tämä direktiivi hyväksytään, se on paitsi demokratian tappio, myös häpeä Euroopan parlamentille!

White
Arvoisa rouva puhemies, en epäile ollenkaan, etteikö bioteknologia olisi tulevaisuuden tiedettä. Tämän todettuani sanon, että mielestäni se tuo esiin perimmäisiä eettisiä ongelmia, ja minun eettinen ongelmani voidaan esittää yhteenvetona seuraavasti: Mitä sanon rakkulamaista sidoskudosgeeniä sairastavan lapsen vanhemmille ja perheelle, jos merkittävä tieteellinen tutkimus ei voi antaa mitään toivoa tällä alalla? Entä mitä tapahtuu, kun kuulemme ihmisten tosissaan haluavan suunnitella omat jälkeläisensä? Ihmisille, jotka haluavat sanoa " Lapsellani tulee olemaan keltainen tukka ja pienempi nenä" ?. Miten suhtaudumme tähän ongelmaan? Se on eettinen ongelma, herra Cassidy, ja etiikka liittyy tähän olennaisesti. Maaliskuussa 1995 olin yksi niistä, jotka ylpeinä äänestivät viimeistä direktiiviluonnosta vastaan sen tähden, että se ei mielestäni sisältänyt tarpeeksi eettisiä suojatoimenpiteitä. Tämä oli selvä syy, miksi äänestin sitä vastaan. Minun on sanottava, että kun saimme direktiiviluonnoksen ympäristövaliokunnassa, olin hämmästynyt, koska siinä ei ollut mainittu eettisiä näkökohtia; tarkistus, jonka Rothley otti esittelijänä esille oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa ja johon Cot ja minä teimme myöhemmin lisäyksiä, oli peräisin ympäristövaliokunnasta.
Mitä tulee eettiseen komiteaan, toisessa tarkistuksessa emme todenneet mitään eettisen komitean kokoonpanosta vaan ainoastaan sen, että komissio tulee tekemään ehdotuksen. Kun se antaa kyseisen ehdotuksen, voimme keskustella eettisen komitean viitekehyksestä ja sen kokoonpanosta. Asettakaamme tämän direktiivin voimaantulon ehdoksi sen, että eettinen komitea perustetaan ja että se tulee olemaan merkittävä osa päätöksentekoprosessia.

Hautala
Arvoisa rouva puhemies, biotekniikasta puhuttaessa teollisuus toistaa kilpailukykymantraa vähän samaan tapaan kuin keskiaikainen kirkko. Mielestäni meidän poliittisten päätöksentekijöiden pitää olla paljon kriittisempiä näitä lupauksia kohtaan, joita tehdään miljoonista tulevista työpaikoista tällä alalla. Itse asiassa ei ole olemassa mitään selkeää näyttöä siitä, että yritysten toimintaympäristön parantaminen juuri tällä direktiivillä olisi omiaan lisäämään työpaikkojen määrää. Tämän päivän lehdessä eräs itävaltalainen maataloustieteilijä toteaa, että pienet kasvinjalostusyritykset voivat suorastaan menettää työpaikkoja, koska suuremmat yritykset tulevat kilpailemaan ne hengiltä. Patenttihan merkitsee eräänlaista monopolia.
Myös komissio olisi voinut valita toisenlaisia lähestymistapoja kysymykseen oikeudellisesta suojasta. Se olisi voinut tarkastella erikseen esimerkiksi mikrobiologisia prosesseja ja siirtogeenisiä eläimiä, mutta nyt kaikki nämä hyvin erilaiset elämän muodot on sisällytetty samaan direktiiviehdotukseen, vaikka ne itse asiassa ansaitsisivat paljon sävykkäämmän käsittelyn. Esimerkiksi kasvin jalostajan oikeus on perinteinen oikeudellinen suoja jalostetuille kasveille ja tältä pohjalta olisi voitu rakentaa myös eläimille oikeudellinen suoja.

Desama
Arvoisa rouva puhemies, kuunneltuani tätä pitkää keskustelua haluaisin täsmentää joitakin asioita, ja ennen kaikkea kahta asiaa.
Ensimmäinen koskee patentin käsitettä. Ilmeisesti on vielä korostettava, että patentti on tärkeä tekijä, joka antaa sekä oikeudellisen, mutta myös taloudellisen turvan, jota ilman keksintöjä ei synny. Joka kerta kun näistä ongelmista keskustellaan, tuodaan esille Euroopan heikkous innovaatioiden alalla. Kuitenkin innovaatioprosessi on läheisessä yhteydessä keksimisprosessiin ja näin ollen myös sen suojaamiseen.
Kuusi kuukautta sitten äänestimme laatimastani muistiosta, jossa korostettiin Euroopalle tyypillistä paradoksia, vahvuutta keksintöjen alalla, mutta heikkoutta innovaatioiden alalla. Muistiosta äänestettiin yksimielisesti. Minun on siis todettava, että jos jotkut täällä potevat, herra Rothleyn äskeisiä sanoja lainatakseni, " legastheniaa" , niin he kummallista kyllä potevat myös amnesiaa ja pahoin pelkään, että näitä vaivoja tuskin pystytään geeniteknologian keinoin parantamaan.
Toinen asia, jonka haluaisin tuoda esille koskee humanismia ja moraalia, joista on puhuttu paljon. Humanismi on selvästi käsite, jonka perusteella asioita mitataan ihmisen mittapuun mukaan ja johon voivat vedota ne miehet ja naiset, jotka ruumissaan ja mielessään kärsivät taudeista, joita ei vielä voida voittaa, mutta joiden hoitoon geeniteknologia antaa paljon toivoa. Tällaisella humanismilla ei ole mitään tekemistä naturalismin kanssa, josta nykyään puhutaan ja jossa asioita arvioidaan, en edes tiedä millä mittapuulla, jumalan tasolle korotetun luonnon näkökulmasta. Sanoisin rouva Rothille, että jos moraali elävöittääkin politiikkaa, niin moralisointi tukahduttaa sen varmasti.
Jos meidän tänään olisi keskusteltava Pasteuristä ja hänen keksinnöistään, niin pahoin pelkään, että osa tässä salissa istuvista tuomitsisi hänet kuten jotkut muutama vuosisata sitten tuomitsivat Galilein!

Tannert
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, mietinnön esittelijä ja minä pääsimme pitkissä ja rehdeissä kompromissikeskusteluissa tarkistuksista 16 ja 49 yhteisymmärrykseen. Kyseiset tarkistukset koskevat johdanto-osan 16 a-16 e kappaleita ja 3 artiklaa. Niiden tarkoituksena on muun muassa estää väärinkäytökset. Väärinkäytös, jota on jo kokeiltukin, voi esimerkiksi olla sellainen, että geenisekvenssejä patentoidaan ilman konkreettista tieteellisesti todistettavaa käyttötarkoitusta.
Sanamuodolla " konkreettinen teollinen hyödynnettävyys" asetetaan selvä rajoitus: DNA-sekvenssit eivät ole patentoitavissa, koska ne on löydetty. Ne voivat muuttua patentoitaviksi konkreettisesti kuvatun hyödynnettävyyden perusteella käytettäessä niitä esimerkiksi vaikutusaineiden tuotannossa.
Se, joka on ollut joskus tekemisissä suurien kustannusten kanssa, joita tällaisten aineiden kehittäminen vaatii, ymmärtää moraalisen oikeutuksen sekä tutkimuksen ja kehityksen stimuloinnin tarpeellisuuden potilaan näkökulmasta ja hyväksyy nämä. Kyse ei ole kuten demagogisesti väitetään, elämän patentoimisesta, vaan patenteista elämän puolesta.
Geeniteknologian avulla valmistetut ihmishormonit ovat huomattava apu verisairauksista tai anemiasta kärsiville ja perinnöllisiä aineenvaihduntasairauksia sairastaville.
Jotkut parlamentin jäsenet nimittävät Euroopan parlamentin tähtihetkeksi sitä, kun parlamentti hylkäsi vuonna 1995 ns. biopatenttidirektiivin. Eurooppalaiset bioteknikot olivat järkyttyneitä, sillä vaihtoehdoton hylkääminen ei tietenkään saanut aikaan sitä, mikä ehdotuksen tarkoitus oli eli motivointia. Tämän vuoksi hyvät kollegat olemme tänään mukana parlamentin todellisessa huippuhetkessä! Tehkäämme vihdoinkin yhdeksän vuoden keskustelun jälkeen päätös laista!

Ettl
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen Rothley, puhuitte tänään hyvin suostuttelevaan sävyyn käsiteltävän asian puolesta ja visioitte koko aiheen tulevaisuudennäkymän. Suullisen esityksenne ja kirjallisen mietintönne välillä vallitsee kuitenkin jonkinlainen epäsuhta. Haluan selventää muutamaa kohtaa. Kyse on kuten ennenkin lääketehtaiden monopolista, joka aiheutuu esimerkiksi pitkistä patenttiajoista. Näin estetään pieniä laitoksia harjoittamasta tutkimusta. Lisenssin- ja aineenomistajat tutkivat ensisijaisesti aloja, joilla on suuria potilasryhmiä. Tämä on todellisuutta, emmekä me voi sitä ohittaa.
Mietintönne mukaan geenien löytäjät on asetettava tasaveroisiksi aineenomistajien kanssa kuten ennenkin. Liiketoiminnan harjoittaminen ja uusien tutkimustulosten markkinoiminen jätetään kuitenkin lähes yksinomaan aineenomistajalle. Koska tällä alalla vallitsee lähes oligopolinomaisia keskittymiä, vaarana on, että pienet ja keskisuuret yritykset sekä pienet tutkimuslaitokset jäävät jalkoihin. Kyse on aivan päinvastaisesta kuin te väitätte, siksi katsonkin, että tarvitaan joitakin korjauksia ennen kuin voin äänestää mietintönne puolesta, tarvitaan nimittäin Gebhardtin ja Bergerin muutostarkistuksia.

Collins, Kenneth
Arvoisa rouva puhemies, mielestäni on aivan selvää, että virheelliset tiedot ja tahalliset sensaationhakuiset väitteet ihmiskehon ja muiden vastaavien osien patentoimisesta ovat varjostaneet tätä keskustelua. Meidän on unohdettava ne ja tarkasteltava tosiasioita.
Bioteknologia on tärkeä teollisuudenala Euroopan unionissa; se on valtavan tärkeä ala, ja meidän on oltava varovaisia käsitellessämme sitä. Vaikka kieltäisimme tämän, patentoiminen jatkuisi kuitenkin edelleen. Ei Euroopan unionissa, mutta muualla, emmekä pystyisi valvomaan sitä yhtä hyvin.
Patentti on käytännössä palkkio riskin ottamisesta ja sijoituksista uusien lääkkeiden kehittämiseen, ja meidän tulisi palkita yrityksiä tällaisten riskien ottamisesta.
Tämä ei kuitenkaan pääty tähän. Jos me aiomme patentoida bioteknologian keksintöjä, meidän on otettava huomioon eettiset näkökohdat. Ei ole riittävää, että omaksumme lähestymistavan, jossa kaikki teknologian ihmeet hyväksytään kritiikittä. Meidän on tunnustettava, että eettisiä kysymyksiä on esitettävä ja niihin on löydettävä ratkaisuja. Tämän takia Ian Whiten tarkistus, jossa ehdotetaan eettisen komitean perustamista, antaa meille sellaisen direktiivin, jonka haluamme ja tarvitsemme. Me tarvitsemme tätä, sillä kyse ei ole pelkästään yritysten oikeuksista, vaan myös potilaiden oikeuksista saada helpotusta geneettisiin sairauksiin. Tämä on erittäin tärkeää, mutta meidän on tunnustettava nämä eettiset kysymykset.
Jokaista patenttihakemusta ei ole mahdollista arvioida eettisestä näkökulmasta, sillä ymmärtääkseni Euroopan unionissa haetaan joka vuosi noin 10 000 patenttia, eikä meillä riitä filosofeja tarkastelemaan jokaista patenttia. Meillä on kuitenkin oltava viitekehys, jonka puitteissa näitä päätöksiä voidaan tehdä. Tämä on ensimmäinen käsittely, ja on tärkeää, että näytämme komissiolle, neuvostolle ja suurelle yleisölle, että olemme tosissamme ja tunnustamme direktiivin tarpeellisuuden, mutta direktiiviin on lisättävä eettinen ulottuvuus. Tämä on edistyksen välttämätön edellytys.

Monti
Arvoisa puhemies, arvoisat edustajat, Euroopan parlamentti valmistautuu saattamaan päätökseen tämän ensimmäisen käsittelyn, joka koskee uutta direktiiviesitystä bioteknologian keksintöjen patentoitavuudesta - vaikea haaste! Me kaikki muistamme ja jotkut teistä mainitsivatkin 1. maaliskuuta 1995 käydyn äänestyksen. Siinä yhteydessä ja yleensä koko aiemman esityksen tarkastelumenettelyn aikana parlamentti oli ilmaissut huolensa niistä seuraamuksista joita esityksen hyväksymisestä olisi vaarana koitua ja esittänyt tärkeitä kysymyksiä. Tuossa 1. maaliskuuta 1995 käydyssä äänestyksessä ja kaikkien sovittelumenettelyn aikana tekemistä ponnisteluista huolimatta Euroopan parlamentti sanoi selvästi yhden asian - ettei ollut vakuuttunut esitetyistä perusteluista ja selityksistä. Yksinkertaisiin eettisiin ja poliittisiin kysymyksiin ei ilmeisesti ollut saatu yhtä lailla yksinkertaisia ja selkeitä vastauksia.
Komissio on loppujen lopuksi asettanut itselleen oleellisen tavoitteen uuden direktiiviesityksen myötä: vastata ilmaistuun huoleen ja vetää rajaviivat, joista ei aiemmin ollut riittävää selvyyttä - tämä tietenkin niissä puitteissa kuin alakohtainen direktiivi patenteista voi tehdä. Mikä on siis keskeinen kysymys? Varmistaa pitävästi, että tutkimukseen, teollisuuteen ja kilpailuun liittyvät näkökohdat ovat selvien rajojen sisällä, jotka estävät ihmisruumiin, sen pienimmänkin elementin kaikkinaisen riistokäytön. Muistutan, että myös Amsterdamin Eurooppa-neuvoston johtopäätöksissä todettiin selkeästi ihmisolennon koskemattomuuden kunnioittamisen ehdoton periaate. Kyse on siitä että tiedetään, voiko biologista materiaalia patentoida. Siksi on määriteltävä selvästi ero luonnossa olemassa olevan löydön ja ihmisen tarkasti määriteltyihin tarkoituksiin tekemän keksinnön välillä.
Bioteknologian, erityisesti ihmisruumiin erillisiä osia koskevien keksintöjen eettinen ulottuvuus on siksi ollut komissiolle lähtökohtana syvälliselle harkinnalle sopivimman ratkaisun löytämiseksi näin arkaluontoisessa ja herkässä aihepiirissä.
Komissio on haastatellut bioteknologian etiikasta vastaavaa neuvonantajaryhmää ihmisperäisiä elementtejä koskevien keksintöjen patentoitavuuden eettisten näkökohtien suhteen. Lausunto julkistettiin 25. syyskuuta 1996. Tämä myönteinen lausunto on vahvistanut komission omaa näkemystä ja saanut lisää puhtia. Totean muuten, että tarkistuksessa 1 viitataan siihen eksplisiittisesti.
Tämän täysistunnon valmistelujen aikana peräti kuusi parlamentin valiokuntaa on työskennellyt direktiiviluonnoksen parissa ja pitänyt lukuisia pitkiä kokouksia. Keskustelu on ollut avointa ja syvällistä ja sitä on luonnehtinut pohjia myöten käyty argumenttien vaihto. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on niin ollen äänestänyt laajalla asiantuntemuksella mietinnöstään viime kesäkuun 18. päivänä ja tahdon kiittää tässä erityisesti esittelijä Rothleya hänen tekemästään erinomaisesta työstä, joka ansaitsee suurta ihailua.
Haluan myös kiittää kaikkia, niitäkin jotka ovat suhtautuneet asiaan vähemmän myönteisesti, koska kyse on ollut ihmiskunnan kannalta merkittävästä keskustelusta. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on siis äänestänyt 64 tarkistuksesta. Komissio on valmis hyväksymään kaikki nämä tarkistukset, koska niissä on riittävät täsmennykset...
...niihin arkaluontoisiin kysymyksiin, jotka nyt ovat keskusteltavina. Kyse on perimmältään seuraavista kohdista: kohta, jossa määritellään hyvin selvästi löydön ja keksinnön välinen ero, mitä tulee ihmisruumiin erillisiin osiin; eläinrotujen tai kasvilajikkeiden patentoitavuuden poissulkeminen; ihmisen lisääntymiskloonaustoimenpiteiden patentoitavuuden ja ihmisyksilön geneettisen perimän muuntelutoimenpiteiden eksplisiittinen poissulkeminen; että muistetaan ehdottomasti aina eettinen ulottuvuus ja mahdollisuus ottaa se sopivan ennalta ehkäisevän arvioinnin kohteeksi; tiettyjen keksintöjen mahdollisesti eläimille aiheuttamien kärsimysten ja niiden lääketieteelle tuoman olennaisen hyödyn välisen tasapainon saavuttaminen; että esitetään paremmin maanviljelijöiden etuoikeus kotieläinten kasvattamiseen.
Kaikista näistä ja tietenkin monista muistakin kohdista komissio on sitä mieltä, että oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan osuus on olennainen, jotta saavutettaisiin päätavoite eli tasapaino taloudellisten vaatimusten ja etiikan kunnioittamisen ehdottoman vaatimuksen välillä. Toistan, että komissio on siten valmis hyväksymään kaikki oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistukset ja liittämään ne muutettuun ehdotukseensa. Jotkut toimitukselliset muokkaukset ovat välttämättömiä, joskin muuttamatta millään tavoin tarkistusten sisältöä, ainoana tavoitteena niiden muodon parantaminen juridis-institutionaalisten vaatimusten huomioimiseksi.
Esimerkiksi tarkistus 1, jota jo lainasin, on komission mukaan aiheellista liittää johdanto-osan kappaleeseen. Mitä tulee tarkistukseen 56, jossa pyydetään eettisen komitean perustamista, komissio viittaa jo perustettuun biotekniikan etiikkaa käsittelevään neuvonantajaryhmään.
Parlamentti muuten äänesti äskettäin päätöslauselmasta tällaisen neuvonantajaryhmän toimeksiannon uudistamiseksi. Muistuttamani tasapainon suhteen komissio on myös valmis harkitsemaan joitakin jälkikäteen esitettyjä tarkistuksia, esimerkiksi tarkistuksia 67, 69, 77, 79 ja 99. Muutettu ehdotus esitetään neuvostolle, jotta se voisi määritellä yhteisen kantansa. Neuvostolle direktiiviluonnos on perustavaa laatua merkitykseltään, koska kyseessä on yksi yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelman neljästä aloitteesta, jotka Eurooppa-neuvosto kehottaa jäsenvaltioita hyväksymään mahdollisimman nopeasti, joka tapauksessa 1. tammikuuta 1999 mennessä.
Voimme siis toivoa, että Luxemburgin puheenjohtajuuskaudella, joka on erittäin herkkä ongelmalle, onnistutaan saavuttamaan yhteinen kanta ensi marraskuun 27. päivänä pidettävän sisämarkkinaneuvoston yhteydessä. Tässä yhteydessä Euroopan parlamentti voi luottaa komission sitoutumiseen, jotta sen osuutta kunnioitetaan ja ylläpidetään. Tästä osuudesta kiitän teitä komission puolesta, mutta ilmaisen myös henkilökohtaisen erityisen arvostukseni.

Puhemies
Kiitos komissaari Monti! Tämä näyttää olevan esimerkki ihanteellisesta tilanteesta, jossa komissio ja parlamentti työskentelevät hyvin yhteistyössä. Tämä toimii todellakin! Haluan erityisesti kiittää komissaari Montia!

Telkämper
Arvoisa puhemies, haluaisin esittää kysymyksen komissaari Montille tarkistuksesta 49.

Puhemies
Olemme ylittäneet jo kauan sitten tälle keskustelulle varatun ajan. Voitte ehkä kääntyä henkilökohtaisesti komissaari Montin puoleen.

Telkämper
Komissaari Montin pitäisi selvittää, hyväksyykö hän tämän ehdotuksen vai ei, koska periaatteessa kyse on elämän patentoitavuudesta.

Puhemies
En hyväksy enää lisäkysymyksiä, sillä keskustelu on ollut kattava. Ehkä voitte keskustella komissaari Montin kanssa toisen kerran.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Bioteknologia ja valkoinen kirja
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bowen ympäristö-, terveys- ja kuluttujansuojavaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0239/97) komission kertomuksesta direktiivin 90/220/ETY uudelleen tarkastelusta bioteknologiasta ja valkoisesta kirjasta annetun komission tiedonannon yhteydessä (KOM(96)0630 - C4-0008/97).

Bowe
Arvoisa rouva puhemies, olemme jo kuulleet tänä aamuna monia puheenvuoroja erittäin tärkeästä bioteknologiaan liittyvästä aiheesta. Meillä on nyt tarkasteltavana mietintö, jossa käsitellään toista yhtä tärkeää bioteknologiaan liittyvää kysymystä. Tässä tapauksessa meille on annettu tilaisuus kommentoida mietinnössä esitettyjä komission ajatuksia direktiivin 92/20 tarkistamisesta ennen kuin komissio antaa lainsäädäntötekstin parlamentille. Tässä direktiivissä määrätään geneettisesti muunnettujen organismien tarkoituksellisesta levittämisestä ympäristöön. Parlamentti ottaa tyytyväisenä vastaan tämän mahdollisuuden ja odottaa innokkaana komission tarkistetun ehdotuksen pikaista julkaisemista.
Kuten jo sanoin, direktiivin 92/20 tarkoituksena on varmistaa ihmisten ja ympäristön turvallisuus geneettisesti muunnettujen organismien (GMO) levittämisen yhteydessä ja ottaa käyttöön yhtenäinen sisäänmenokohta GMO: eja sisältäville tuotteille. Parlamentti on epäilemättä samaa mieltä komission kanssa siitä, että direktiivin toiminnassa ilmenneiden ongelmien vuoksi tarkistus on tarpeen, ja esitämme seuraavat komission ehdotuksia koskevat huomiot sekä lukuisia muita muutosehdotuksia.
Näyttää selvältä, että meidän on edelleen vahvistettava ja käytettävä ennalta varautumisen periaatetta direktiivin perustana. Onhan parempi varoa kuin katua. Direktiivissä tarvitaan kuitenkin ehdotettujen tuotteiden riskianalyysiä ja tavoitteiden keskitettyä määrittelyä ja riskianalyysimenetelmää, jolla varmistetaan, että kaikki mahdolliset riskit ihmisten terveydelle ja koko ympäristölle otetaan huomioon.
Tunnustamme ja hyväksymme sen, että saatujen kokemusten valossa on mahdollista perustaa luokitus, joka vastaa GMO: ien levittämiseen liittyviä tunnettuja riskejä. Emme kuitenkaan ole vielä saaneet komissiolta vakuuttavia perusteluja, jotka tukisivat useissa jäsenvaltiossa tapahtuvaa levittämistä koskevia ehdotuksia, ja meidän mielestämme direktiivissä mainitusta yksinkertaistetusta menettelystä olisi saatava enemmän kokemusta, ennen kuin voimme harkita vaatimusten lieventämistä.
Uskomme vakaasti, että direktiivi olisi vieläkin parempi, jos tieto ja tietojen keruu olisi yhdenmukaisempaa ja perusteellisempaa kokeellisen levittämisen yhteydessä. Tämä mahdollistaisi täysmittaiseen kaupalliseen levittämiseen liittyvien riskien arvioinnin ja antaisi hyödyllisen lisän tietokantaan, joka komission on luotava tietojen vaihdon helpottamiseksi jäsenvaltioiden välillä, ja helpottaisi yhteistyötä näiden tietojen pohjalta.
Mielestämme direktiivi toimisi paljon paremmin, jos komission sisäisiä päätöksentekomenettelyjä nopeutettaisiin ja tehtäisiin avoimemmiksi ja demokraattisemmiksi. Mielestämme on sen tähden tärkeää, että tieteellis-teknisen komitean ja teknisen komitean menettelytavat vastaisivat modus vivendinä tunnettua sopimusta ja että nämä komiteat kohtaisivat julkisesti ja julkaisisivat pöytäkirjansa. Ehdotettuihin levityksiin liittyvien tietojen tulisi olla kansalaisten saatavilla, ja heitä tulisi kuulla.
Lisäksi tiedostamme, että jotkin levittämiset herättävät eettisiä kysymyksiä. Me pyydämme, että myös komissio tunnustaa tämän ja etsii keinoja, joilla sosiaalisia ja eettisiä kysymykset voidaan ottaa huomioon päätöksentekomenettelyssä.
Meidän on tunnustettava kansalaisten oikeus saada tietoa ja kuluttajien oikeus saada tietää heille tarjottujen tuotteiden alkuperä. Otamme näin ollen tyytyväisinä vastaan komission pakkausmerkintöjä koskevan direktiivin määräyksiin hiljattain tehdyt parannukset.
Meidän mielestämme GMO: eja sisältävien tuotteiden valmistajien on viime kädessä oltava vastuussa tuotteistaan. Sen tähden pyydämme komissiota sisällyttämään direktiiviin vastuuta koskevia erityisiä määräyksiä, jotta varmistetaan, että kyseiset valmistajat saadaan vastuuseen ja kärsivät rangaistuksia, jos onnettomuuksia tai ongelmia syntyy.
Lopuksi totean, että vaikka bioteknologian käyttöön etenkin elintarviketuotannossa ja farmaseuttisissa tuotteissa liittyy monia vakavia ja merkittäviä huolenaiheita, Euroopan parlamentti uskoo kuitenkin, että poliitikkojen pitäisi suhtautua bioteknologian käyttöön näillä alueilla vakavasti ja harkiten ja perustaa päätöksensä vankkaan tieteeseen eikä yksinkertaisesti hylätä suoralta kädeltä tätä teknologian alaa, jolla on monia selkeitä etuja, mikäli sitä käytetään turvallisella ja järkevällä tavalla.

Görlach
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ensin on kiitettävä esittelijä Bowea siitä, että hän on ottanut mietinnössään huomioon käytännössä kaikki maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan ehdotukset. Näin ei useinkaan käy maanviljelijöiden ja luonnonsuojelijoiden ehdotusten kohdalla. Olenkin erittäin tyytyväinen.
Meidän on ensin tehtävä selväksi, että maataloudessa käytettävien geenitekniikan avulla muunneltujen kasvien ja eläinten kohdalla hyöty ja vaara kulkevat rinta rinnan. Bowe esitti selvästi, että lopputuotteen kuluttajalla on oikeus siihen, että menettelytapa on avoimesti esitetty ja selvästi havaittavissa. Positiiviset ja negatiiviset mielipiteet asiasta ovat hyvin lähellä toisiaan niin maanviljelijöiden kuin kuluttajienkin parissa, minkä osoittaa esimerkiksi tapaus maissi. Vain harvat vastustavat tarkan harkinnan jälkeen maissin vastustuskyvyn parantamista geeniteknologian avulla tällöin pystyttäessä pitämään maissia syövät hyönteiset kurissa. Ekologian kannalta etuna on, että tällöin ei enää tarvitse käyttää hyönteismyrkkyjä. Samanaikainen rikkakasvimyrkyn käyttö haluttaessa parantaa maissin kestävyyttä rikkakasveja vastaan aiheuttaa kuitenkin jo harkintaa. Samalla vedotaan teollisuuteen, että hyödyllinen pitäisi voida erottaa vähemmän hyödyllisestä. Saavutettiin kuitenkin päinvastainen tilanne kuten ennenkin eli kuluttajien täydellinen hylkääminen tai hyväksyntä vähäisessä määrin.
Kysymykset, joita Bowe käsitteli, kuten esimerkiksi vastuukysymykset on selvitettävä. Ei voida olettaa, että tällä alalla yleinen vastuu pätee aina. Ala on aivan liian nuori, ja vastuukysymykset on siten tutkittava tarkoin.
Uskon, että tämän asian käsittely olisi helpottunut, jos meillä olisi ollut selviä vaihtoehtoja käsiteltävänä. Jatkossa on panostettava siihen, että ehdotukset ovat oikeudellisesti oikein muotoiltuja ja kuunneltava niitä, jotka asian kanssa työskentelevät.

Matikainen-Kallström
Arvoisa rouva puhemies, haluan kiittää esittelijää vaikeasta työstä, jossa hän on pyrkinyt ottamaan ainakin osittain huomioon tutkimusvaliokunnan näkemykset. Direktiiviin 220 on saatava sellaiset muutokset, joilla pyritään yksinkertaistamaan turhan hankalia menettelyjä. Myös tehokkaampaa ja avoimempaa tiedonvaihtoa kansallisten viranomaisten ja komission välillä on lisättävä. Avoimuuden merkitystä geneettisesti muunneltuja organismeja koskevan sääntelyn kaikissa vaiheissa ei voida liikaa korostaa. Kuluttajien on itse saatava valita, mitä tuotteita he haluavat käyttää. Tästä syystä, jos geneettisesti muunnellut organismit muodostavat osan tuotteesta tai jos niitä käytetään tuotteen valmistamiseen, se on ehdottomasti merkittävä tuotteeseen ja luotava selkeät, ymmärrettävät ja yhtenäiset merkinnät. Merkintätapaa on kehitettävä. Pyydänkin komissiota kunnioittamaan tätä parlamentin kantaa.
Komission on myös otettava huomioon ympäristöriskien arviointia ja riskien hahmottamista koskevan yhteiskuntaja käyttäytymistieteellisen tutkimuksen tulokset. Tiede menee koko ajan eteenpäin ja tietoa saadaan lisää. On tärkeää, että arviot perustuvat tieteelliseen tietoon ja että näiden tulosten avulla pyritään selkeyttämään ja laajentamaan perusteita, joita käytetään arvioitaessa geneettisesti muunneltujen organismien tarkoituksellisen levittämisen riskejä ja näiden ympäristövaikutuksia.
Geenitekniikalla elintarvikkeeseen saadaan perinteistä jalostusta nopeammin ja tarkemmin haluttu uusi ominaisuus. Esimerkiksi kasvien laatua ja satoisuutta voidaan parantaa kehittämällä bakteeri-, virus- ja sienitaudeille vastustuskykyisiä lajikkeita. Torjunta-aineiden käyttöä ja samalla niiden jäämiä elintarvikkeissa ja ympäristössä voidaan vähentää torjumalla kasvitauteja geenitekniikan avulla. Toisaalta geenitekniikka saattaa vaikuttaa siten, että torjunta-aineiden käyttöä lisätään. Ensimmäiset kaupalliset geenitekniikan sovellukset on tehty soija- ja maissilajikkeilla, jotka kestävät torjunta-aineita keskimääräistä paremmin.
Geenisiirto voi toivotun ominaisuuden ohella johtaa myös haitallisen ominaisuuden ilmestymiseen. Luontaisten myrkkyjen pitoisuudet saattavat olla korkeampia muunnetussa kasvissa. Geneettisesti muunneltujen organismien tuotteissa tulee ehdottomasti kunnioittaa varovaisuuden periaatetta. Kokemuksen ja tieteellisen tiedon lisääntyessä direktiivin säännöksiä täytyy tietysti pystyä muuttamaan.

White
Arvoisa rouva puhemies, pidän tätä melkein edellisen keskustelun jatkona, sillä perusteluissaan Bowe sanoo: " Tällä alalla tapahtuvan lisäkehityksen myötä tiettyjä eettistä hyväksyttävyyttä koskevia kysymyksiä tulee väistämättä eteen. Tämän vuoksi komission on syytä tutkia, miten eettiset näkökohdat voitaisiin ottaa mukaan direktiiviin liittyvään päätöksentekoprosessiin." Tämä on aivan totta ja kuitenkin komissaari Monti näytti sanovan vastauksena muutamia minuutteja sitten käytyyn keskusteluun, että komissio välittää parlamentin eettistä komiteaa koskevan pyynnön neuvoa-antavalle ryhmälle. Tämä ei kuitenkaan ole, eikä se tule olemaan riittävää. Jos tarkastelette oikeusasioita ja kansalaisoikeuksia käsittelevän valiokunnan esittämää tarkistusta Rothleyn mietintöön, huomaatte, että olemme pyytäneet komissiota antamaan ehdotuksia. Asian siirtäminen neuvoa-antavalle ryhmälle, joka on parlamentin ulkopuolinen elin, ei ole riittävää. Haluaisin tehdä tämän selväksi. Haluaisin läsnä olevan komissaarin vastauksen, sillä tiedän, että hän oli läsnä myös silloin, kun komissaari Monti antoi mielestäni riittämättömän vastauksen.
GMO: ien levittäminen maailmaan tulee herättämään laajempia eettisiä kysymyksiä. Juuri tällaisia kysymyksiä tulisi esittää eettiselle komitealle. Kun keskustelemme tästä Bowen mietinnön yhteydessä, siinä ei ole mitään viittausta kyseiseen komiteaan, sillä sitä ei ole vielä perustettu. Meidän tulisikin miettiä nyt ennen kuin Rothleyn mietintö tulee toiseen käsittelyyn ja ennen kuin bioteknologian alalla edetään, miten tulemme käsittelemään koko kysymystä. Ei riitä, että asia siirretään jo olemassa olevalle neuvoa-antavalle komitealle. Tämä on järkevä ensiaskel, mutta se ei vie meitä eteenpäin asianmukaisen eettisen komitean kokoonpanon osalta, ja kyseisen komitean on enemmin tai myöhemmin tarkasteltava kysymystä laajemmassa maailmanlaajuisessa kontekstissa Euroopan unionin puolesta.

Trakatellis
Arvoisa puhemies, geenitekniikalla muunnettujen organismien käyttöönoton sallimista koskeva mietintö direktiivin 90/220 muuttamiseksi liittyy pyrkimykseen nykyaikaistaa bioteknologiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä. Siten otetaan huomioon kokemukset ja tiedot, joita tieteen kehitys ja direktiivin soveltaminen viimeisten seitsemän vuoden aikana ovat tuottaneet. Muutosesityksen tärkeimpiä kysymyksiä on riskien arviointi ja luokittelu, niin että se on vertailukelpoinen vastaavien viranomaisten jo käyttämien luokittelujen kanssa geenitekniikalla muunnettujen organismien käyttöönotosta. Direktiivissä esitettyjen menettelysäännösten ja säädösten antama joustavuus ei saa tietenkään vaarantaa turvallisuutta, ja siksi vaatimus turvallisuudesta on oltava mukana todistettavasti matalankin riskin tapauksissa. Sen vuoksi komission esittäessä muutosta direktiiviin 90/220 on mukana oltava selkeät ohjeet riskien arvioinnista. Toivon, että komissio ottaa huomioon seuraavat asiat, kun se täyttää itse valkoisessa kirjassa asettamiansa tavoitteita uskottavuudesta kansalaisten silmissä, eurooppalaisen teollisuuden kilpailukyvystä, sekä kansanterveyden ja ympäristön suojelemisesta: ensiksi, minkälaisesta geeniteknisestä muunnoksesta on kyse, liittyykö se hedelmän väriin tai muotoon vai sen vastustuskykyyn tiettyä kasvitautia vastaan. Näin siksi, että viimeksi mainittu toimenpide saattaa vaikuttaa luonnon tasapainoon sekä myös yleiseen kilpailukykyyn, koska monet maanviljelijät ovat riippuvaisia yhtiöistä, joilla on patentti geenitekniikalla muunnellusta kasvista ja sen vastustuskyvystä tiettyä tautia kohtaan. Toiseksi, siirtyykö geenin siirron mukana vastustuskykykin tietylle antibiootille. On myös selvitettävä mahdollisuutta siirtää geenitekniikalla myös vastustuskykyä mikro-organismeille. Kolmanneksi, jos geenitekniikalla muunneltu organismi on kasvi, jota viljellään kokeilutarkoituksiin ja kaupallisesti, samaan lajiin kuuluvat kasvit, joita ei ole geenitekniikalla muunneltu, on voitava suojella. Näin siksi, että varmasti tapahtuu siitepölyn siirtämistä ja siksi kehittyy saman kasvin uusia lajikkeita, joilla voi olla erilaisia ja epätoivottuja ominaisuuksia.
Haluan korostaa tässä, että direktiivin liitteet 2, 3 ja 4 kattavat hyvin monta asiaa. Puutteena on se, että niihin ei ole sisällytetty geenitekniikkaan liittyviä vaaratilanteita. Tuon esille muutamia muitakin ajatuksia ja toivon saavani komissiolta vastauksen. Ensiksi, mihin perustuu riskien arviointi ja luokittelu? Toiseksi, millä ehdoilla suhteutetaan riskien luokittelu ja hallinnolliset säädökset toisiinsa? Olen samaa mieltä esittelijän kanssa turvallisuuskysymyksestä. Elintarvikkeiden merkinnästä olen sitä mieltä, että se täytyy yleistää kaikkiin tuotteisiin, jotta kuluttajat saisivat aina tietää, mitä he ostavat. Sitä paitsi lähes kaikki kuluttajat haluavatkin saada tiedot ostamiensa tuotteiden kaikista ominaisuuksista. Vain näin voidaan saavuttaa heidän luottamuksensa. On myös lisättävä kuluttajavalistusta ostosvalintojen auttamiseksi. Haluan korostaa, että tämä ala edellyttää seurantaa sekä jäsenvaltioiden että komission taholta.

Dybkjær
Arvoisa rouva puhemies, tämä aihe - josta myös muut valmistelijat ovat puhuneet - on suoraa jatkoa sille aiheelle, josta keskustelimme aikaisemmin tämän päivän aikana. Voidaan kai sanoa, että ne ovat toistensa edellytyksiä. Haluan aloittaa kiittämällä esittelijää hänen työstään ja sanoa, että olen samaa mieltä niistä suuntaviivoista, joita mietinnössä on esitetty. Se, mitä voisin kuvitella haluavani täsmentää, liittyy siksi joihinkin yksittäisiin spesifisempiin aiheisiin, ja ensimmäinen asia, jota voisin kuvitella kysyväni komissiolta suoraan, on se, onko edelleen loogista, että tämä direktiivi säilytetään yhtenä direktiivinä. Nythän on puhetta sellaisen asian toisaalta koeluontoisesta levittämisestä ja toisaalta markkinoinnista, joka on ollut joissakin kokeissa aiempana ajankohtana. Ei ole kuitenkaan loppujen lopuksi millään muotoa kyse samoista säännöistä, ja olen sitä mieltä, että koska on pantu täytäntöön muita direktiivejä, täytyy kysyä itseltään, onko edelleen loogista pitää direktiivi yhtenä direktiivinä vai voitaisiinko kuvitella, että asian käsittely olisi helpompaa, jos olisi kyse kahdesta erillisestä direktiivistä.
Haluan lisäksi sanoa, että kannatan tietenkin muiden tavoin komission esittämää yksinkertaistamista koskevaa toivetta ja siten myös mahdollista jakamista riskiluokkiin. Kaikkiin geneettisesti muunnettuihin organismeihinhan ei liity yhtä suuria riskejä, ja koska tämä kuuluu niihin asioihin, joita olemme tehneet myös geneettisesti muunnettujen organismien suljetuissa oloissa tapahtuvan käytön osalta, on loogista tehdä niin nytkin. Komissio on myös mielestäni oikeassa ehdottaessaan, että pitää kokeilla joidenkin menettelytapojen määrittämistä, jolloin voidaan tehdä välittömiä vertailuja, ja uskon tosiaan, että tämä on se tapa, jolla voidaan saada yksittäiset maat hyväksymään muiden maiden tulokset, pikemmin kuin sanomalla yleisemmin, että jos tuote on tutkittu ensin yhdessä maassa, sen on kelvattava myös muissa maissa. On joka tapauksessa välttämätöntä, että huolehdimme tällä hetkellä asioiden yhdenmukaistamisesta. Kun sanon tämän tällä tavalla, se johtuu siitä, että siitä huolimatta, mitä me saatamme ajatella asiasta, se on vieläkin erittäin arkaluontoinen aihe julkisuudessa, ja siksi on tärkeää, että otamme huomioon yhteiskunnassa tällä alalla vallitsevan huolestuneisuuden, kun keskustelemme yksinkertaistamisprosesseista.

Blokland
Arvoisa puhemies, komissio on pitänyt kiltisti valkoisessa kirjassa antamansa lupauksen arvioida direktiiviä 90/220 ensin mietinnössä. On harmi, ettei rajoitettua käyttöä koskevan direktiivin käsittelyssä tapahtunut mitään. Se olisi ollut hyödyllistä. Aihe on nimittäin liian tärkeä ja monimutkainen käsiteltäväksi nopeasti.
Näyttää siltä, että Euroopassa tulee markkinoille koko joukko uusia kasveja tulevina vuosina. Yhdysvalloissa on viime vuosina otettu käyttöön 3 600 uutta kasvia. Eurooppaa odottaa suurinpiirtein samanlainen kehitys. Tällaiset luvut eivät kuitenkaan saa aiheuttaa sitä, että me suhtaudumme kevyesti uusiin tuotteisiin. Ennaltaehkäisyn periaatteen on oltava lähtökohtana ja se tarkoittaa suurinta mahdollista huolellisuutta sekä koevaiheessa että käyttöönoton markkinavaiheessa.
Mielestäni komissio on tehnyt hyvää työtä arvioinnin suhteen. Se on unohtanut vain yhden asian, nimittäin katsoa itseään peilistä. Jäsenvaltiot on sidottu tiukkoihin aikarajoihin, mutta komissiolla ei ole tiettyä aikataulua tuotteen lopullisesta sallimisesta päätettäessä. Seikkaperäisten sisäisten neuvottelujen tuloksena asia juuttuu joskus kuukausiksi komissioon. Olen täysin samaa mieltä komission ehdotuksesta sisällyttää uuteen direktiiviin vaatimus siitä, että käyttöönoton edut ja riskit on mainittava. Kansalaisilla on oikeus tietoon. Hehän joutuvat syömään uusia elintarvikkeita.
Päätöslauselmaluonnos ei ole mielestäni kaikilta osin aivan selvä. Ensimmäisistä kohdista ei käy ilmi, että tässä on kyse vain kenttäkoevaiheesta. Myös muissa kohdissa on käytetty hämäriä muotoiluja. Kohdassa 12 ei ole otettu huomioon liitteeseen III hiljattain hyväksyttyjä muutoksia.
Olen utelias näkemään komission uuden esityksen. Tämä arviointi on joka tapauksessa kasvattanut luottamustani.

Kronberger
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, 1900-luvulla on kehitetty kaksi riskejä aiheuttavaa teknologian haaraa: nimittäin ydinvoima ja geenimanipulaatio. Tällä hetkellä kukaan ei pysty sanomaan, kumpi näistä loppujen lopuksi on vaarallisempi vaihtoehto.
Bowen mietintö osoittaa selvästi, että tuota virhettä, jonka yksi poliittisten vastuunkantajien sukupolvi ennen meitä teki, ollaan nyt toistamassa uudelleen. Ydinvoiman kohdalla ei ole arvioitu mahdollisia vaaroja. Päätös ydinvoiman rakentamisesta tehtiin mahdollisista vaikutuksista olevan virheellisen tiedon perusteella. Tiedämme nyt geenimanipulaation todellisesta seurauksista. Tästä huolimatta geenimanipulaatiota ajetaan nyt eteenpäin hyvin nopeassa tahdissa.
Meidän on kysyttävä itseltämme, kuka tätä teknologiaa tarvitsee. Kuka tarvitsee sitä heti ja mihin tarkoitukseen? Kyse on muutamasta konsernista, jotka haluavat maksimoida voittonsa osallistumatta kuitenkaan vaarojen minimointiin. Komission mietinnössä yritetään antaa tälle pyrkimykselle etusija. Bowe rajasi vahinkoja mielestäni täällä hyvin vaikuttavalla tavalla. Yksi on kuitenkin selvää: nopeuteen, jolla geenimanipuloitujen organismien vapauttamista ajetaan, on syynä se, että mitä enemmän ihmiset tietävät mahdollisista seurauksista ja vaaroista, sitä vaikeampi asialle on saada hyväksyntää.
Tehtävänämme kansanedustajina on pitää ihmisille aiheutuvat vaarat mahdollisimman vähäisinä.

Tannert
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, tämän direktiivin on varmistettava geneettisesti muunneltujen organismien turvallisuus ihmisten ja eläinten kannalta. Muutoin näitä tuotteita ei saa päästää yhteismarkkinoille. Jos yhteisön alueen tutkimuksen on pystyttävä vahvistamaan bioteknologian avulla valmistettujen tuotteiden kilpailuasemaa, on sovellettava yhtenäisiä sääntöjä ja luotava kattava koko yhteisön alueen käsittävä tietojenkeruujärjestelmä, jolla kerätään tietoa kokeiden tuloksista, erityisesti ympäristövaikutuksista. Mikäli tämä on komission tarkoitus, mietintö on toivotettava tervetulleeksi. Ei voida kuitenkaan välttyä ajatukselta, arvoisa komissaari Bjerregaard, että komission tarkoituksena on muuttaa direktiivin vaikutusaluetta kuulematta parlamenttia kuten komissio mietinnössään tuo esiin. Voin vain varoittaa, että se ei olisi vahingollista vain demokratian kannalta.
Bioteknologian tutkimuksessa kokeiden vapauttaminen on ihmisten ja biosfäärin kannalta välttämätöntä GMO: n tarkastamiseksi. Direktiiviä muutettaessa vapauttamiselle tulisi määrittää selvät vaaraluokat ja näihin liittyvät hallinnolliset kriteerit. Tällöin on selvitettävä, tarvitaanko ollenkaan ns. yksinkertaistettua menettelyä. Minusta se ei näytä loogiselta. Alimman vaaraluokan tulisi loogisesti olla yksinkertaistettu menettely, jotta ylimääräistä yksinkertaistamista ei tarvita.
Lopetan puheenvuoroni vetoamalla komissioon yksinkertaistetun menettelyn puolesta direktiivin selventämiseksi ja johdonmukaisen soveltamisen varmistamiseksi!

Bjerregaard
Arvoisa rouva puhemies, haluan aloittaa kiittämällä esittelijä David Bowea ja valmistelijoita Matikainen-Kallström ja Willi Görlach mietinnöstä, jossa käsitellään komission kertomusta geneettisesti muunnettujen organismien levittämistä ympäristöön koskevan direktiivin 90/220 uudelleen tarkastelusta. Puhumme nyt menettelytapadirektiivistä, jonka tavoitteena on taata korkea terveyden- ja ympäristönsuojelun taso, jolloin varmistamme GMO-teknologian säännönmukaisen kehityksen.
Direktiivillä on suuri käytännön merkitys, ja komissio on tänään käsittelemässämme kertomuksessaan tehnyt analyysin siitä, miten direktiivi on toiminut siitä lähtien, kun se tuli voimaan. Haluaisin ottaa esille muutamia niistä ongelma-alueista, jotka on mainittu täällä tänään ja joita korostamme kertomuksessamme. Esimerkiksi riskien arviointia koskevat ohjeet ovat riittämättömät, mitä myös esittelijä Bowe korosti puheenvuorossaan. Puuttuu levittämistä koskevan luokittelun järjestelmä, puuttuu järjestelmä, joka mukauttaa hallinnolliset menettelyt levittämisluokan mukaan, ja on vaikea päästä kuulemaan tiedekomiteaa aiheista, jotka koskevat terveyttä ja ympäristöä. Lisäksi käytössä on hallinnollisesti hankalia tuotteiden markkinointiin liittyviä menettelyjä ja hyväksymisjärjestelmiä. Tarvitaan suurempaa avoimuutta ja - minkä me kaikki tiedämme ja mitä meillä on ollut tilaisuus pohtia aiemmin - ennen kaikkea merkintöjä tuotteisiin.
Kuten parlamentissa tiedetään, komissio hyväksyi minun ehdotuksestani väliaikaisen teknisen muutoksen direktiivin 90/220/ETY liitteeseen 3, jonka mukaan vaaditaan kaikkien markkinoille päästettyjen tuotteiden merkitsemistä. Tämä muutos on nyt lopultakin hyväksytty, ja tämän vuoden elokuun 1. päivästä lähtien on siten voimassa pakollinen merkitsemisvelvollisuus kaikkien niiden tuotteiden osalta, jotka tämä direktiivi kattaa. Komissio pitää tätä erittäin pitkänä askeleena oikeaan suuntaan, ja katsomme, että olemme näin antaneet kuluttajille sitä ohjausta, jota erityisesti parlamentti on kaipaillut useaan otteeseen.
Minua ilahduttaa kovasti huomata, että kertomus on ollut erittäin perusteellisen pohdinnan kohteena Euroopan parlamentissa. Parlamentin käsittely tulee juuri oikeaan aikaan, sillä nyt voin ottaa parlamentin ehdotuksen mukaan siihen tarkistusehdotukseen, joka on käsiteltävänä komissiossa. Minulla on vain joitakin yksittäisiä huomautuksia parlamentin päätöslauselmaesityksestä. Ensimmäinen koskee erityistä vastuuta koskevaa säännöstä, jonka parlamentti haluaa liittää tähän direktiiviin. Se on tärkeä aihe, ja parlamentti tietää, että olen sen kanssa samaa mieltä siitä, että meillä on käyttöä vastuuta koskeville säännöksille useilla aloilla, mm. myös bioteknologian alalla. Niiden aikaansaamiseksi komissio on laatimassa aiheesta valkoista kirjaa, ja toivon, että valkoinen kirja antaa meille tarvittavan pohjan yhteisön sääntöjen vakiinnuttamista varten ja samalla mahdollisuuden siihen, että konkreettisessa ympäristölainsäädännössä voidaan asettaa asiaa koskevia vaatimuksia.
Toinen kohta, jota haluaisin korostaa ja jota monet puhujatkin ovat käsitelleet, on etiikkaa koskeva kysymys. Olen jälleen samoilla linjoilla parlamentin huomautusten kanssa, mutta kuten myös edellisestä keskustelusta kävi ilmi, komissio on päättänyt käsitellä eettistä ulottuvuutta laajemmassa yhteydessä eikä vain silloin kun on kyse geneettisesti muunnettujen organismien levittämisestä ympäristöön. Siksi yleisemmän tason keskustelu on otettava huomioon, ennen kuin voimme alkaa suunnitella kysymykselle konkreettista muotoa lainsäädäntöön.
Mitä tulee kertomuksen ehdotukseen, jota niin ikään korostettiin tänään käydyssä keskustelussa ja joka koskee jäsenvaltioiden välisen tietojen vaihdon parantamista ja tietokannan perustamista, olen erityisen iloinen voidessani ilmoittaa, että pääosasto XI on jo ryhtynyt kaikkiin tarvittaviin toimenpiteisiin. Se merkitsee sitä, että geneettisesti muunnettujen organismien levittämistä koskevia niin tieteellisiä kuin kaupallisiakin tietoja tulee myöhemmin tänä vuonna saataville Internetiin. Tuen siis täysin esittelijän toivetta paremman tiedotuksen ja suuremman avoimuuden saamisesta tälle alalle.
Haluan näin ollen kiittää parlamenttia vielä kerran sen esityksestä. Päätöslauselmaesitys on ollut merkittävä tuki pääosasto XI: lle laadittaessa ehdotusta direktiivin 90/220/ETY muuttamisesta, ja toivon voivani saada sen hyväksytyksi komissiossa heti kesäloman jälkeen.

Puhemies
Kiitos komissaari Bjerregaard.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan klo 12.00.

Green
Arvoisa rouva puhemies, kuten useimmat tässä parlamentissa tietävät, tämä on viimeinen kerta, kun johdatte puhetta täysistunnossa, ennen kuin otatte vastaan viran kansalliskokouksessa.
Oman ryhmäni ja varmastikin kaikkien tämän parlamentin jäsenten puolesta haluaisin toivottaa teille hyvää jatkoa urallanne ja haluaisin erityisesti sanoa, että kunnioitamme teidän lahjomattomuuttanne ja pidämme suuressa arvossa sitä, miten olette johtaneet tätä täysistuntoa monien vuosien ajan. Toivotamme teille onnea, ja haluaisin oman ryhmäni ja koko parlamentin puolesta ojentaa teille nämä kukat.
(Voimakkaita suosionosoituksia)

Puhemies
Olen hyvin otettu, sanoisinpa jopa hyvin liikuttunut. Kanssanne viettämäni kuusitoista vuotta on ollut minulle hyvin rikas kokemus ja toivonkin, että siitä on minulle hyötyä työssäni Ranskan kansalliskokouksessa, erityisesti Euroopan unionia koskevissa asioissa. Voitte luottaa uskollisuuteeni. Teen kaiken voitavani niiden päämäärien eteen, joiden hyväksi olemme yhdessä kuusitoista vuotta työskennelleet. Suuret kiitokset!

Äänestys
Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, meillä on nyt edessämme hieman epätavallinen äänestys. Mietinnöstä äänestettiin jo täysistunnossa keväällä 1995, jolloin mietintö palautettiin takaisin valiokuntaan, koska komissio ei hyväksynyt parlamentin tekemiä tarkistuksia. Näiden kahden vuoden aikana olemme neuvotelleet komission kanssa ja päässeet yksimieliseen tulokseen, joka on nyt esillä.
Sovimme hallintomenettelyjen osalta, että silloin hyväksytyistä tarkistuksista äänestetään tänään vielä kerran. Lisäksi äänestetään tarkistuksista, jotka tehtiin yksimielisesti komission kanssa, jotta voimme äänestää tänään koko mietinnöstä. Minä lähden siitä, että komissio hyväksyy näin tarkistukset ja että täten pääsemme tänään lopulliseen äänestykseen.
Tämä menettely on osoitus siitä, että vaikka olemmekin 43 artiklan mukaan vain lausunnon antava elin, voimme vaikuttaa yhteispäätökseen oikeudellisen menettelyn kautta neuvottelemalla komission kanssa. Parlamentin päästyä yhteiseen kantaan komission kanssa neuvosto voi hylätä tämän päätöksen vain yksimielisesti, ja täten parlamentilla on myös sisällön osalta paljon vaikutusvaltaa.

Fischler
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, en halua pitkittää keskustelua, joten yhdynkin siihen, mitä Graefe zu Baringdorf esitti. Haluan vain viitata niihin tarkistuksiin, jotka koskevat geneettisesti muunneltuja organismeja, enkä vain siksi, että ne luultavammin ovat tärkeimpiä, vaan koska ne tarvitsevat myös vähäisiä toimituksellisia muutoksia.
Ensinnäkin tarkistuksen 22 sanamuotoa ympäristövaikutusselostuksesta tulee hieman muuttaa oikeusturvan vuoksi siten, että kohdan 4 kirjain b) kuuluu: " Menettelyjen, joilla varmistetaan, että ympäristövaikutusselostus on verrattavissa direktiivissä 90/220 olevaan ympäristövaikutusselostukseen, johdetaan komission ehdotuksesta neuvoston asetuksella sopimuksen Euroopan unionista oikeudelliselta perustalta" .
Toiseksi haluaisin käsitellä tarkistusta 23, joka liittyy lajikeluetteloihin ja merkintöihin. Komissio ja parlamentti ovat huolissaan siitä, että siementen käyttäjä on tietoinen, mikäli hänen käyttämänsä siemenet ovat geneettisesti muunneltuja. Merkintämääräykset on liitettävä oikeusmääräyksiin, jotka liittyvät kyseiseen tuotteeseen, tässä tapauksessa siemeniin. Tämän vuoksi merkintälausekkeen ei pitäisi olla lajikeluetteloita käsittelevässä direktiivissä, vaan siemeniä koskevassa direktiivissä. Nämä muutokset eivät kuitenkaan vaikuta sopimuksen perusajatuksen, ja ne voidaan ottaa huomioon komission ehdotuksessa annetussa ajassa.
Haluaisin vielä lyhyesti palata tarkistukseen 8, joka liittyy ehdotukseen molemmin puolin tunnustettujen virallisten tarkastusten eli Euroopan laajuisten tarkastusten käyttöönotosta. Komission arvion mukaan tätä tarkistusta ei enää kannatettu. Mikäli näin ei ollut, ehdotus ei ole hyväksyttävä, koska direktiivissä on jo tyydyttävät säännökset.
Ylipäätään olen iloinen voidessani ilmoittaa, että komissio hyväksyy kaikki tarkistukset otettaessa huomioon nämä pienet muutokset. Haluaisinkin vielä kiittää esittelijä Graefe zu Baringdorfia hyvästä yhteistyöstä.
Tarkistus 21:

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, tarkistuksessa 21 on kaksi huomioitavaa kohtaa: ranskaksi on ilmeisesti vaikea kääntää toisessa kappaleessa esitettyä asiaa, jossa esitetään, mitä ei kaupan pitämisellä tarkoitetaan. Siinä esiintyy kaksoiskieltomuoto; ei kaupan pitämisellä tarkoitetaan, että kauppaan tulevia siemeniä ei hyödynnetä kaupallisesti. Ranskaksi tämä näyttää olevan hieman vaikeaa, sillä sanat ei kaupan pitäminen, kaupallinen hyödyntäminen ja kauppa ovat hyvin samanlaisia. Pyydänkin ranskankielisiä jäseniä luottamaan alkuperäistekstiin ja vertaamaan tekstejä keskenään. Toiseksi vaadittiin erillistä äänestystä. Kyse on kolmannesta kohdasta, jossa ei kaupan pitämiseksi määritellään siementen paikallinen vaihto maatilojen välillä lopullisena hyödyntämismuotona omassa yrityksessä. Tätä on käsitelty komission myötävaikutuksella näin. Siementeollisuudessa on kuitenkin esiintynyt valtavia paineita, että tätä kaikissa maissa hyvin yleistä maatalouskäytäntöä eli naapurien välistä vaihtoa ei otettaisi mukaan tähän direktiiviin, koska pelätään kauppojen menetyksiä.
Pyydän parlamentin jäseniä puoltamaan kuitenkin tätä kolmatta kohtaa paineista huolimatta.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Macartney
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Viittaan 53 artiklan 5 kohtaan. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on pettänyt parlamentin, sillä se ei ole kunnolla käsitellyt ehdottamiani oikeudellista perustaa koskevia tarkistuksia. Tämän vuoksi on olemassa vaara, että parlamentti hyväksyy jotain sellaista, mikä ei ole lain mukaan pätevää. Asian vieminen myöhemmin oikeuteen saisi parlamentin näyttämään hölmöltä.
Haluaisin, että tämä työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro merkitään pöytäkirjaan, ja vakuutan jäsenille, että ainoa tapa selviytyä tästä on kannattaa tarkistuksia 3 ja 4, jotka selvästi suojaavat yhteistä kalastuspolitiikkaa oikeudellisen perustan peukaloimiselta.

Souchet
Arvoisa rouva puhemies, uskon, että herra Macartneyn puheenvuoron jälkeen saattaisi asioiden selkiyttämiseksi olla hyödyllistä kuulla oikeusasioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtajan esittävän valiokuntansa kannan.

De Clercq
Arvoisa rouva puhemies, valiokunnan ei ole pakko ottaa ehdotettuja tarkistuksia huomioon. Valiokunta on antanut lausuntonsa eikä minulla ole siihen mitään lisättävää.

McKenna
Arvoisa rouva puhemies, työjärjestyksen noudattamista koskeva puheenvuoro. Se, mitä Macartney sanoi, pitää paikkansa. Herää todellakin kysymys, miten oikeusasioita käsittelevä valiokunta hoitaa asioita.

Ewing
Arvoisa rouva puhemies, kysymys on siitä, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta ei antanut asiakirjoja valiokunnan jäsenille. Asiakirjoja, joita tarvittiin, jotta oikeusasioita käsittelevä valiokunta olisi voinut antaa oikeudellisen lausunnon, ei ollut saatavilla. Niitä ei annettu valiokunnalle. Tämä on tämän asian ydin.
(Parlamentti hyväksyi lainsäädäntöpäätöslauselman.)

Graefe zu Baringdorf
Arvoisa puhemies, haluaisin vielä käyttää puheenvuoron sen puolesta, että voisimme äänestää tästä mietinnöstä näin ja sen puolesta, että parlamentin ehdottamat sisällölliset tarkistukset on onnistettu viemään lävitse neuvotteluissa komission kanssa.
Näihin sisällöllisiin kohtiin kuuluvat mm. geneettisesti muunneltujen siementen merkitseminen, merkitsemissopimus, joka menee uuselintarvikedirektiiviä pidemmälle ja toimii toivoakseni esimerkkinä, jotta saamme muutoksen tähän ja samanlaisen merkinnän myös kuluttajia varten.
Erityisen tärkeää tässä mietinnössä on, että jälleen on hyväksyttyä käsitellä maatiaislajikkeita ja että siten geneettisen monimuotoisuuden turvallisuus varmistetaan. Olen pahoillani siitä, että Euroopan kansanpuolueen ryhmä hylkää tämän kolmannen kohdan, jossa käsitellään siementen vaihtoa paikallisesti naapurien välillä omaan käyttöön, mitä en ymmärrä, koska PPE-ryhmä yleensä asettaa maanviljelijöiden edut etusijalle. Näin ollen tarkistus menettää joitakin ääniä. Toivon, että komissio ottaa tämän tekstin, jota olemme yhdessä käsitelleet, täydennysmääräyksiinsä, jotta pääsemme vielä naapurien välisen käytännön laillistamiseen.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat jättäneet tänään äänestämättä yllä mainitusta mietinnöstä.
Siemenpaketti perustuu EY: n perustamissopimuksen 43 artiklaan, minkä tanskalaiset sosiaalidemokraatit voivat hyväksyä niin kauan kuin on kysymys maatalousalan kauppadirektiivien yhdistämisestä. Tässä tapauksessa on kuitenkin kysymys myös geneettisesti muunnettujen organismien levittämistä koskevan direktiivin osittaisesta liittämisestä siemeniä koskevaan direktiiviin. Koska levittämistä koskevaa direktiiviä käsitellään normaalisti 100 a artiklan mukaan, mikä mm. antaa yksittäisille jäsenvaltioille mahdollisuuden soveltaa ympäristölauseketta, tanskalaiset sosiaalidemokraatit eivät voi hyväksyä sitä, että tämä mahdollisuus häviää.
Muilta osin mietintö on tyydyttävä.

Souchet
Ryhmämme äänesti kaikkien niiden tarkistusten puolesta, jotka maataloutta käsittelevä valiokunta esitti koskien direktiiviehdotusta siementen kaupan pitämiseksi, lukuunottamatta tarkistuksen 21 kolmatta luetelmakohtaa.
Ryhmämme on tyytyväinen täysistunnon äänestyksen tuloksen perusteella syntyneeseen kompromissiin. Siemeniä kaupan pitävien yritysten on noudatettava tiettyjä lainsäädännöllisiä velvoitteita kuten pakkausmerkintöjä ja kuluttajien tiedottamista. Tällaiset määräykset auttavat kyseistä alaa kehittymään ja pääsemään eroon epätarkoista toimijoista.
Maanviljelijöiden osalta maanviljelijän etuoikeusperiaate ei tule kärsimään täysistunnossa esitettyjen ja hyväksyttyjen tarkistusten ansiosta.
Ryhmämme vastusti tarkistuksen 21 kolmatta luetelmakohtaa ja on tyytyväinen, että se poistettiin. Vaikka siementen vaihto naapurien välillä tuntuisikin lailliselta, on vältettävä rinnakkaisten markkinoiden luomista ja etenkin vaaraa, ettei geneettisesti muunnelluista organismeista peräisin olevien siementen alkuperää pystytä jäljittämään.
Souchetin mietintö (A4-0144/92)
Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet tänään Souchet´n mietinnön puolesta.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit kannattavat sitä, että yhteinen kalastuspolitiikka perustuu rationaalisuuden ja kestävyyden periaatteisiin.
Meriviljely on huomattava saastumisen aiheuttaja kalastusalalla. Siksi tanskalaiset sosiaalidemokraatit eivät kannata meriviljelyn käyttöä työllisyysstrategian eivätkä myöskään ympäristöstrategian osana. Tämä koskee myös vastaavanlaisia saastumisen aiheuttajia kalastusalalla.

Macartney
Äänestin Souchet'n mietintöä vastaan, sillä en usko, että Euroopan parlamentti on harkinnut tarpeeksi oikeudellista perustaa liittyvää kysymystä, jonka otin esille YKP: tä koskevan perusasetuksen tarkistamista koskevan komission ehdotuksen oikeudellista perustaa koskevissa tarkistuksissa.
Uskon, että oikeusasioita käsittelevä valiokunta on pettänyt parlamentin tutkimalla vain osaa komission ehdotuksesta, eikä sitä ehdotuksen osaa, joka on mielestäni kaikkein ongelmallisin.
Tämän takia en usko, että parlamentti voi luottaa oikeusasioita käsittelevän valiokunnan lausuntoon ja sulkea pois sen mahdollisuuden, että komission ehdotuksen hyväksyminen voisi vaarantaa YKP: n suhteellisen vakauden perusperiaatteen ja luoda valitettavia ennakkotapauksia EU: n kalastuspolitiikan tulevalle kehitykselle.
YKP: n suhteellisen vakauden perusperiaate on vaakalaudalla, ja on mieletöntä, että Euroopan parlamentti äänestäisi näin arkaluonteisesta ja monimutkaisesta aiheesta harkitsematta riittävästi mahdollisia vahinkoja, jotka voivat syntyä, jos tämä rajaamaton ja harkitsematon komission ehdotus hyväksytään.

Souchet
Herra Macartneyn mietintööni esittämät muutokset aiheuttivat oikeudellisen ongelman, joka ylitti mietinnön toimialueen ja jonka tutkinta siirsi äänestystä kahdella kuukaudella. Euroopan parlamentin oikeusasioita käsittelevä valiokunta on esittänyt meille johtopäätöksensä: valiokunnan selvän enemmistön mukaan komission käyttämä oikeudellinen perusta on oikeaoppinen. Äänestyksen yhteydessä herra Macartney huomautti, että hänen mielestään oikeusasioita käsittelevä valiokunta ei ollut perehtynyt riittävän tarkasti hänen esille tuomaansa ongelmaan. Vastaukseksi puheenvuorooni oikeusasioita käsittelevän valiokunnan puheenjohtaja ilmoitti, että vastoin Macartneyn väitettä heidän johtopäätöksensä olivat riittävän tarkat. Näihin tietoihin nojautuen ryhmämme on päättänyt olla ottamatta herra Macartneyn tarkistuksia huomioon ja äänestää luonnollisestikin lopullisen päätöslauselman puolesta.
Mietinnön osalta harmittelen sitä, että täysistunnossa käydyn keskustelun yhteydessä komission jäsen Emma Bonino ei myöntänyt mietinnössäni esittämieni kahden tarkistuksen oikeutusta, joiden puolesta parlamentin jäsenet lähes yksimielisesti äänestivät. Ei ole normaalia, että komissio yrittää anastaa itselleen oikeuksia, joita sillä ei ole, jottei sen neuvottelutapoja pystyttäisi valvomaan. Jos komissio kansainvälisen konferenssin puitteissa hyväksyy uusia teknisiä velvoitteita, joita Euroopan unionin kalastajien on noudatettava, on mielestämme välttämätöntä, että neuvosto ja parlamentti saavat esittää näkemyksensä näiden velvoitteiden oikeutuksesta. Koska neuvoston on pystyttävä valvomaan joka hetki komission toimia, ei mielestämme ole tarpeellista muuttaa nykyistä valvonnan mahdollistavaa päätöksentekomenettelyä. Totean tyytyväisenä, että parlamentin jäsenet päättivät siitä lähes yksimielisesti.
Peryn mietintö (A4-0220/97)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Haluamme kiittää esittelijää hyvin tehdystä työstä. Me haluamme kuitenkin korostaa periaatteellista suhtautumistamme tämäntyyppisiin kalastussopimusasioihin. Meidän mielestämme Euroopan unionin pitää lopettaa tämäntyyppiset kalliit kalastussopimukset ja ryhtyä sen sijaan tukemaan erityisesti kehitysmaiden omaa kalastustoimintaa. Tällainen ratkaisu auttaisi paremmin kehittämään kalastuksen tärkeyttä maailmanlaajuisessa elintarvikehuollossa, vahvistamaan näiden maiden taloudellista kehitystä sekä poistamaan ne vaarat, joita kalastussopimuksissa voi piillä siinä, että eräiden jäsenvaltioiden kalastustoiminnalle annetaan tukea epäsuorasti toiminnan jatkamiselle tilanteessa, jossa koko Euroopan kalastusta on tarvis rajoittaa merkittävästi.

Sandbæk
Äänestämme sellaisen sopimuksen pöytäkirjan voimassaolon pidentämisestä, joka ei ole edes voimassa, vaan joka on jo kulunut umpeen. Tilanne on groteski. Jätän äänestämättä, koska en voi antaa täyttä tukeani näiden Senegalin kanssa solmittujen kalastussopimusten sisällölle, kun samaan aikaan tiedetään, että paikalliset kalastajat eivät sopimuksia halua.
Gallagherin mietintö (A4-0229/97)
Ahlqvist, Andersson, Hulthén, Lööw, Theorin, Waidelich ja Wibe
Me haluamme ilmaista periaatteellisen suhtautumisemme tämäntyyppisiin sopimuksiin sen johdosta, että Euroopan parlamentti käsittelee edellä mainittua mietintöä. Meidän mielestämme Euroopan unionin pitää lopettaa tämäntyyppiset kalliit kalastussopimukset ja ryhtyä sen sijaan tukemaan erityisesti kehitysmaiden omaa kalastustoimintaa. Tällainen ratkaisu auttaisi paremmin kehittämään kalastuksen tärkeyttä maailmanlaajuisessa elintarvikehuollossa, vahvistamaan näiden maiden taloudellista kehitystä sekä poistamaan ne vaarat, joita kalastussopimuksissa voi piillä siinä, että eräiden jäsenvaltioiden kalastustoiminnalle annetaan tukea epäsuorasti toiminnan jatkamiselle tilanteessa, jossa koko Euroopan kalastusta on tarve rajoittaa merkittävästi. Mielestämme Euroopan parlamentin tulee myös aina tilaisuuden tullen harkita sitä, että se pyrkisi aikaansaamaan tämänsuuntaisen periaatteellisen muutoksen.
Papakyriazisin mietintö (A4-0211/97)
Striby
Arvoisa rouva puhemies, hyvät kollegat, oikeusasiamiehen vuosittainen toimintakertomus on hyvä tilaisuus muistuttaa tehtävien laajuudesta, jotka tälle elimelle lankeavat. Vetoomusvaliokunnan jäsenenä voin vain onnitella oikeusasiamiehen työtä osana prosessia, jonka tarkoituksena on tuoda jäsenvaltioiden kansalaiset lähemmäksi liian etäisiä Euroopan unionin instituutioita.
Minulla on kuitenkin yksi huolenaihe: herra Papakyriazisin mietinnössä sanotaan, lainaan nyt suoraan, että " oikeusasiamiehen roolin tulee tukea perustamissopimuksen säätelemää toimielinten välistä tasapainoa, erityisesti komission, Euroopan parlamentin ja Euroopan tuomioistuimen toimivaltojen oikeaa käyttöä" . Koska toimivaltaa on kuitenkin määritelmän mukaan voitava käyttää täysin itsenäisesti, eli ilman jälkeenpäin tapahtuvaa valvontaa, on selvää, että Euroopan unionin instituutiot ja toimielimet eivät missään tapauksessa voi välttää tasapuolisuuden ja oikeellisuuden sääntöjä, jotka sen jäsenvaltiot itse ovat laatineet. Yhtä selvää on, että yhteisön hallinta kaipaa joustavuutta siinä kuin mikä tahansa hallinto. Illman joustavuutta se pysyy raskaana ja muodollisena, tai kehittyy vieläkin raskaammaksi ja muodollisemmaksi.
Haluamme esittelijän kanssa korostaa, että on tärkeää määritellä selkeästi oikeusasiamiehen tehtävät ja erityisesti huonon hallintotavan käsite, jotta minkäänlaiset interventionistiset pyrkimykset eivät olisi mahdollista. Haluan vielä painottaa uudistamisen merkitystä silloin kun se on tarpeellista eikä niin, että tyydytään vain oikeusasiamiehen toiminnan mukanaan tuomien väliaikaisten korjauksien luomaan hyvään omaantuntoon. Älkäämme unohtako, että eri kansojen edustajina me olemme kansojemme parhaita välikäsiä Euroopan unionissa.
Lopuksi haluan muistuttaa, että parlamentin 9. maaliskuuta 1994 tekemän oikeusasiamiehen asemaa käsittelevän päätöksen 13 artiklan mukaan oikeusasiamiehen toimipaikka on sama kuin Euroopan parlamentin. Kuitenkin, kuten HVK: n johtopäätöksissä muistutettiin, parlamentti toimii Strasbourgissa. Pidän, oikeusasiamiehen kertomusta lainatakseni, " pienen Brysselin haarayksikön" luomista vain käytännön järjestelynä, joka ennakoi ylimääräistä toimielinten keskittämistä ja joka tekee ajan mittaan Strasbourgista Brysselin pienen haarayksikön.

Lindqvist (ELDR), Eriksson, Seppänen, Sjöstedt ja Svensson (GUE/NGL), Gahrton, Holm ja Lindholm (V), Lis Jensen (I-EDN)
Pohjoismaisesta näkökulmasta katsottuna meistä on edistysaskel, että on perustettu oikeusasiamies, joka palvelee suuren yleisön etuja. Tämä on erittäin tärkeää, kun ajatellaan EU: n demokratiavajetta sekä byrokraattista yksityiskohtaisten sääntöjen laatimisen intoa, joka on ominaista unionin viranomaisille. Me äänestimme ehdotuksen puolesta, jonka tarkoituksena on parantaa kansalaisten mahdollisuuksia esittää kanteita. Sitä vastoin me äänestimme mietinnön 4 kohtaa vastaan, jossa sanotaan muun muassa " että oikeusasiamiehen roolin tulee tukea perustamissopimuksen säätelemää toimielinten välistä tasapainoa..." .
Tämä on ristiriidassa oikeusasiamiehen varsinaisen tarkoituksen kanssa palvella suuren yleisön etuja ja viedä eteenpäin sen tekemiä kanteita. Lisäksi muotoilu ei kata perustamissopimuksen keskeisiä osia eli 8 d, 138 d ja 138 e artikloja.
Lariven mietintö (A4-0219/97)
Holm
Julma todellisuus osoittaa, että monet suuryritykset panostavat valitettavasti suuria summia syytääkseen meille kuluttajille iloisia mainoksia tuotteista, joita emme tienneet olevan olemassakaan. Vielä vähemmän olemme tienneet niiden puuttuvan elämästämme.
Mainoksista eli niin sanotusta kaupallisesta viestinnästä säätäminen EU: n tasolla on mielestäni kielteistä meidän kuluttajien kannalta. Parempi on, että kansalliset valtiot laativat itse säännöt siitä, minkä katsotaan olevan hyväksyttävää kulttuurinäkökohdat huomioon ottaen.
Komission vihreästä kirjasta puuttuu mielestäni erityisesti asian merkitys kuluttajille. Suuntaus on selvä eli se, minkä sääntöjen on määrä koskea yrityksiä, mutta minusta on tärkeää korostaa kuluttajien asemaa.
On tärkeää, että on vahvoja kuluttajajärjestöjä tai julkinen viranomainen, jonka tehtävänä on ottaa vastaan valituksia ja valvoa että vahvistettuja sääntöjä noudatetaan. Tämä on erityisen tärkeää, kun on kyse " rajoja ylittävästä" mainonnasta, johon me kuluttajat törmäämme. Parasta olisi ollut, että tämä palvelu olisi ilmaista kuluttajille.
Ilman muuta on tärkeää, että markkinoilla on itse itsensä uudistava tehtävä. Yritykset eivät pysty selviytymään tästä itse, minkä nykyinen tilanne todistaa (asiaahan ei olisi muuten otettu käsiteltäväksi...).
Erityisen suuria vaatimuksia pitää viimekädessä asettaa mainoksille, jotka kohdistetaan lapsiin ja nuoriin, koska he ovat erityisen alttiita vaikutuksille.

Kirsten Jensen, Blak, Sindal ja Iversen
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit ovat äänestäneet tänään Lariven mietinnön puolesta, mutta vastustavat kahta kohtaa, joissa käsitellään alkuperämaatai määräpaikkaperiaatteen noudattamista koskevaa kysymystä.
Tanskalaiset sosiaalidemokraatit kannattavat kuluttajien huomioon ottamiseksi kyseisten kahden periaatteen kompromissia, siten että kuluttajan, joka ostaa tuotteen yhdestä maasta toisesta maasta peräisin olevan mainoksen perusteella, ei tarvitse tuntea toisen maan lainsäädäntöä ja alalla vallitsevaa käytäntöä voidakseen valittaa tuotteessa mahdollisesti ilmenevistä virheistä.
Tämän vuoksi kannatamme kahta niistä neljästä tarkistuksesta, jotka koskevat kahta kyseessä olevaa kohtaa.

Wolf
Arvoisa puhemies, kaupallisen viestinnän ongelma Euroopan sisämarkkinoilla on valitettavasti tällä hetkellä erityisen silmiinpistävä esimerkki siitä, miten ja millä ehdoin EU toimii " purkavana yhteisönä" . Toisin sanoen EU toimii voimakkaasti olemassa olevien sääntelyjen purkamisen puolesta jäsenvaltioissa luomatta kuitenkaan Euroopan tasolla vastaavia sääntelyjä.
Käsiteltävä mietintö myötäilee täysin kritiikittömästi tätä purkamissuuntausta ja altistaa siten inhimillisen kulttuurin ja persoonallisuuden kehittymisen ydinalueen rajattoman kaupallistumisen kohteeksi. Me vihreät emme halua emmekä voi asettaa uudelleenkansallistamista tätä suuntausta vastaan, mutta haluamme käyttää kaikki mahdollisuudet jo ennen saatavaa, kauan myöhässä ollutta Euroopan laajuista puitesääntelyä, jotta vähitellen rajoitettaisiin tätä haitallista kehitystä komission aloiteoikeutta käyttämällä ja toissijaisuusperiaatetta järkevästi hyödyntämällä. Tätä Euroopan laajuinen puitedirektiivi ei voi korvata, mutta se voi olla apuna sen läpiviemiseen tarvittavan ajan.
EU: n yhteiset sisämarkkinat voivat olla olemassa jäsenvaltioiden kulttuurisen monimuotoisuuden ja alueiden rinnalla. Ei ole mitään syytä käyttää sisämarkkinoita samankaltaistavana työkaluna. Päinvastoin jaotellut markkinat, jonka keskipisteenä ovat ihmisten tarpeet, tarvitsevat juuri tällaista monimuotoisuutta ja sen antamaa suojaa. Markkinakehityksen kaataminen itsetarkoitukseen, jolle ihmisten tarpeet ovat vain pelkkä tuotantoväline, voi osoittaa sääntelyn puuttumisen olevan, kuten tässä on ehdotettu, ylipäätään järkevää...
Bowen mietintö (A4-0239/97)
Souchet
Kantamme komission bioteknologiaa käsittelevään kertomukseen on, että haluamme taata tämän huomispäivän teollisuudenalan hallitun kehityksen kuitenkin siten, että pyritään huolella ennakoimaan mahdolliset kielteiset vaikutukset.
Mielestämme onkin ehdottoman välttämätöntä laatia pakkausmerkintöjä koskevat määräykset, jotta geeniteknologian avulla valmistettuja tuotteita voidaan todella valvoa.
Lukuisten geneettisesti muunneltuja organismeja koskevien keskustelujemme yhteydessä ovat teollisuuden edustajat useasti korostaneet, että näiden tuotteiden levittäminen on täysin heidän hallinnassaan. Tämän takia ryhmämme on tukenut komissiolle osoitettua kiireellistä pyyntöä eri toimijoiden vastuuta koskevien tarkkojen määräysten laatimisesta.
BSE-tautiin liittyvä toiminta on osoittanut, mitä yksinomaan maatalouden tuotantokyvyn tehostamiseen keskittyvä tutkimus voi saada aikaan ja kuinka tärkeää on luoda taloudellisesta ja poliittisesta vallasta täysin riippumaton valvontajärjestelmä. Tästä johtuen olemme tukeneet suunnitelmaa yhteisen tiedekomitean muodostamiseksi. On kuitenkin kehitettävä sopivia menetelmiä, jotta hullun lehmän taudin yhteydessä havaitut toimintahäiriöt eivät toistuisi.
Yhteenvetona voin siis todeta, että ryhmämme haluaa korostaa ennalta ehkäisevien toimien säilyttämistä, jotta kuluttajien ja ympäristön suojelu voidaan turvata. Jäsenvaltioidemme kansalaiset eivät koskaan tule täysin hyväksymään bioteknologiaa, jollei heille esitetä todellisia turvallisuustakeita.

Puhemies
Äänestys on päättynyt.
(Istunto keskeytettiin klo 13.10 ja se jatkui klo 15.00.)

Televiestintä - Kilpailu televiestintäalalla
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Van Velzenin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0215/97) vihreästä kirjasta Euroopan telepalvelujen numerointipolitiikasta (KOM(96)0590 - C4-0658/96); -Argyrosin talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A40213/97) komission luonnoksesta tiedonannoksi kilpailusääntöjen soveltamisesta televiestintäalan liittymäsopimuksiin (KOM(96)0649 - C4-0010/97); -Hermanin parlamentin sovittelukomiteavaltuuskunnan puolesta laatima mietintö (A4-0240/97) sovittelukomitean hyväksymästä yhteisestä ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi 97/EY neuvoston direktiivien 90/387/ETY ja 92/44/ETY muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla (C4-0306/97-95/0280(COD)).
van Velzen, W.G.
Arvoisa puhemies, aion puuttua sekä numerointia käsittelevään vihreään kirjaan että Argyrosin mietintöön. Sen jälkeen kun olemme käsitelleet lainsäädäntöä, joka liittyy televiestintämarkkinoiden asianmukaiseen toimintaan, kuten liitäntöihin ja lupiin, olemme nyt käsittelemässä direktiivejä ja vihreitä kirjoja, jotka liittyvät etenkin kuluttajien etuihin, nimittäin maailmanlaajuisten palvelujen sisältöä ja toimintaa ja vihreää kirjaa Euroopan unionin numerointipolitiikasta. On selvää, että etenkin kuluttajan pitää saada nauttia telviestintämarkkinoiden vapautumisesta paremman hinta/laatusuhteen ja paremman ja kattavamman palvelun muodossa. Tällä alueella on vielä paljon tehtävää, kuten käy ilmi laskevista hinnoista ja paremmista palvelutarjouksista, joita uudet palvelujen tarjoajat tekevät.
Mitkä ovat ne keinot, joita kuluttajalla on paremman laadun ja hinnan saamiseksi? Ne löytyvät etenkin numeroiden siirrettävyyden alueelta ja carrier preselection -alueelta, se tarkoittaa sitä, että kuluttaja voi itse valita operaattorin kaukopuheluita soittaessaan. Kaukopuheluiden korkeiden hintojen takia tämä on kannattavinta kuluttajalle.
Numeroiden siirrettävyys, joka tarkoittaa sitä, että numero säilyy, kun käytetään toista operaattoria, on tässä etusijalla. Se on hyvin tehokas väline, joka pakottaa operaattorit tekemään parhaansa kohdellakseen asiakasta hyvin, koska asiakkaalla on suhteellisen yksinkertainen mahdollisuus vaihtaa operaattoria. Älkäämme unohtako sitä, että Euroopan parlamentti on pitkällä matkalla kohti yhteenliittymädirektiiviä vaatinut toistamiseen numeroiden siirrettävyyden nopeaa toteuttamista. Olen tyytyväinen, että neuvosto on viime kokouksessaan muuttanut mielensä ja päättänyt tukea Euroopan parlamentin ikivanhaa kantaa numeroiden siirrettävyyden pikaisesta käyttöönotosta.
Esitän mietinnössäni parlamentille, että niitä maita, joissa numeron siirrettävyyttä ei ole otettu käyttöön 1. tammikuuta 2000, pidetään maina, joissa ei vallitse täyttä kilpailua televiestintämarkkinoilla, jotta suurelle yleisölle tulisi selväksi, että sen kotimaa ei ole vielä valmis ja että kuluttaja maksaa siksi enemmän. Tämä numeroiden siirrettävyys on ajan mittaan otettava käyttöön myös matkapuhelinmarkkinoilla, mutta tiedän, että teknisesti asiassa on vielä monenlaisia esteitä.
Toinen tärkeä asia on carrier selection ja carrier preselection . Ellei eurooppalaisilla kuluttajilla ole mahdollisuutta valita kaukopuheluoperaattoria, vapauttamisesta ei ole paljonkaan hyötyä. Koska me haluamme rehellistä kilpailua koko unionin alueella, olen sitä mieltä, että jokaisen valtion tulee täyttää velvollisuutensa carrier selection in ja carrier preselection in suhteen. Haluan vedota kollega Readiin, että hän peruuttaisi tarkistuksensa nro 1. Se ei ole kuluttajan etujen mukainen ja se suojelee suurten operaattoreiden velottamia korkeita kustannuksia kaukopuheluista samalla, kun samat operaattorit hyötyvät suotuisista kilpailumahdollisuuksista mantereella. Tässä ei ole kyse vastavuoroisuudesta.
Esitän, että sekä numerojen siirrettävyys että carrier selection ja carrier preselection taataan lakisääteisesti uudistamalla yhteenliittymädirektiivi. Toivon, että komission jäsen Bangemann toteuttaa tämän toiveen.
Seuraava mietinnössäni esille tuleva asia on niin sanottujen " yleiseurooppalaisten palvelunumerojen" kehittyminen. On odotettavissa, että näihin numeroihin perustuva palvelujen tarjonta kasvaa suuresti tulevina vuosina. Olen korostanut, että eurooppalaisten numerojen kehityksen myötä ei pidä unohtaa maailmanlaajuisten numeroiden kehitystä. Olen kuullut ristiriitaisia selvityksiä erityisten eurooppalaisten numeroiden mahdollisuuksista. Kuulisin mielelläni komission jäseneltä, mikä on tilanne näiden numerojen kehityksessä maailmanlaajuisesti ja mikä on hänen mielestään Euroopan unionin rooli tässä.
Mielestäni Euroopan pitää joka tapauksessa ottaa johtava rooli, mikäli maailmanlaajuinen kehitys on hidasta, kuten monet pelkäävät. Se joka katselee joskus sivuja, joilla esitellään Eurosportin tarjouksia - tiedän, että molemmat komission jäsenet pitävät paljon urheilusta, joten he kuluttanevat tähän useita tunteja - tietää, että numeroiden suuri eroavaisuus ei ainakaan edistä yleiseurooppalaisten palvelujen kehitystä. Olen myös sitä mieltä, että kuluttajien on tiedettävä, soittavatko he ilmaiseen vai maksulliseen numeroon. Joissakin jäsenvaltioissa ero ei ole aina selvä ja kuluttajien täytyy odottaa useita minuutteja ennen kuin on heidän vuoronsa tietämättä, että puhelu maksaa suuria summia. Kansalaisia ei voida rasittaa numerosuunnitelmien ajoittaisilla muutoksilla. Se aiheuttaa epäluottamusta ja kustannukset ovat kansalaisille ja yrityksille liian suuria. Siksi on parempi suorittaa yksi hyvä operaatio esimerkiksi kerran viidessä vuodessa, kuin tehdä joka vuosi uusia muutoksia. Mielestäni eurooppalaisten maannumeroiden muuttaminen numeroksi kolme, on tässä vaiheessa askel liian pitkälle. Asiaa pitää tutkia enemmän.
Ryhmäni kannattaa pääpiirteittäin vihreää kirjaa ja odotamme kiinnostuneina komission jäsenten reaktioita esityksiimme ja tarkistuksiimme.
Sitten muutama sana Argyrosin mietinnöstä. Haluaisin todeta, että loppujen lopuksi on kyse selvyyden saamisesta niin sanottuun erityiseen verkkoon pääsemisestä ja toisaalta siitä, kuinka asia on tulkittava. Kuulisin mielelläni tästä jotakin komission jäseneltä.

Argyros
Arvoisa puhemies, arvoisat kollegat, komissio pyrkii julkilausumassaan takaamaan tasavertaiset kilpailuehdot osallistumiseen moniin sopimuksiin, jotka solmitaan jo toimivien televiestintäyhtiöiden ja -laitosten ja markkinoille tulevien uusien kilpailijoiden välillä televiestintäalan vapautuessa säätelystä 1. tammikuuta 1998 lähtien.
Mietinnön esittelijänä tästä komission julkilausumasta pyrin komissiolle ja neuvostolle antamillani kommenteilla selvittämään ja selkeyttämään vääristelemättömän kilpailun edellytyksiä, jotka edistävät televiestintäalan kehitystä ja teknologian nykyaikaistamista.
Aiheet, joita mietinnössä koskettelen, ovat seuraavat:
1.Säätelyn purkamisaikataulu ja televiestinnän säädösten pääpiirteet eli selkeys, joustavuus ja yhdenmukaistaminen kansainvälisten säädösten kanssa.2.Alan uudistaminen ja teknologinen kehitys.3.Periaatteet tehokkaan ja tasavertaisen kilpailun käyttöönottamiseksi keinoina helpottaa siirtymistä vapaaseen kilpailuun eli yhdenmukaiset säädökset ja niiden yhdenmukaistaminen kansallisten säädösten kanssa sekä yleispätevät kriteerit vääristyneiden kilpailutapauksien tutkinnassa.Lopuksi pyrin selvittämään televiestinnän yleismaailmallista ulottuvuutta.
Täsmällisemmin, koskien vapauttamisaikataulua ja säädösten pääpiirteitä, ajankohdaksi vapauttamiselle on määrätty 1. tammikuuta 1998. Panen merkille, että kaikki Euroopan unionin jäsenvaltiot eivät kykene noudattamaan määriteltyä aikataulua. Tämä on jo yksi ongelma kilpailusäädösten soveltamisessa. Siksi komission tulisi selvittää keinot, joilla se aikoo hoitaa siirtymävaiheessa vapautettujen ja ei vapautettujen markkinoiden rajan yli ilmaantuvia vääristyneitä kilpailutapauksia. Mielestäni kaikkien jäsenvaltioiden on ponnisteltava vapauttamisehtojen täyttämiseksi. Televiestintää koskeva lainsäädäntö sisältää monenlaisia direktiivejä, jokainen eri asioista. Vallitseva säädösten kirjavuus vaikeuttaa kiinnostuneita saamaan selkeää kuvaa voimassa olevasta lainsäädännöstä, mikä luo alalla huonoa sijoitusilmastoa.
Muistutan siis tarpeesta saada selkeä ja joustava lainsäädäntö ja esitän yhdenmukaisuutta ja yhteensoveltuvuutta liittymiä ja alalle pääsyä koskevissa säädöksissä. Lisäksi komission tulisi mielestäni laatia yhtenäinen asiakirja, jossa määriteltäisiin selkeästi televiestintää koskeva lainsäädäntö.
Toinen tärkeä asia mietinnössä koskee teknologian nopean kehityksen aiheuttamia seurauksia. Jotta Eurooppa kykenisi saamaan televiestintäalansa kilpailukykyiseksi kansainvälisellä tasolla, sen täytyy omaksua nykyaikainen ja teknologisen kehityksen mukainen lainsäädäntö, joka ennakoi uusien teknisten ratkaisujen käyttöönottoa. Sen tulee myös tarjota oikeudellista suojaa asianomaisille. Halutessani välttää vanhentuneesta teknologiasta johtuvaa alan syrjäytymistä ja ottaessani huomioon televiestinnässä, sähköisessä viestinnässä ja tiedonsiirrossa tapahtumassa olevan yhdenmukaistumisen, olen arvioinut, että kilpailusäädökset on sovellettava digitaaliviestinnän alalla.
Televiestintä on perinteisesti monopolinen ala, jonka tarkoituksena on taata kaikille kansalaisille sen peruspalvelujen saatavuus. Siirtyminen monopolitilanteesta kilpailuperusteiseen on herkkä asia ja se edellyttää erityistä huomiota unionin kilpailusäädösten soveltamisessa. Siirtyminen onnistuu kokonaislaajuudessaan vain, jos laaditaan selkeät säädökset ja niitä noudatetaan kirjaimellisesti, tasapuolisesti ja yhdenmukaisesti. Tähän vaikuttavat kansallisetkin televiestintäalan viranomaiset. Niiden on oltava täysin riippumattomia julkisista alan laitoksista ja noudatettava eurooppalaista kilpailuperiaatteita kunnioittavaa lainsäädäntöä.
Komissio kiinnitti huomiota siihen, että olemassa olevat alan laitokset saavat kilpailuetua siihen asti, kunnes uudet tulevat markkinoille. Saadaksemme vallitsevissa olosuhteissa tasapuoliset kilpailuehdot on kaikkien asianomaisten tarjottava tasapuoliset edellytykset markkinoillepääsyyn. Komission on lisäksi säädöksellisen aseman tarkistamiseksi selvennettävä ne tekijät, jotka se ottaa huomioon seuratakseen joustavampaa ja kokonaisvaltaisempaa lähestymistapaa ja omaksuakseen yleispätevät kriteerit.
Viimeinen mutta hyvin tärkeä seikka, joka koskee Euroopan asemaa maailmanlaajuisessa järjestelmässä, kun ottaa huomioon televiestinnän kansainvälisen luonteen ja ponnistukset avata markkinoita, koskee unionin lainsäädännön yhdenmukaisuutta kolmansissa maissa vallitseviin nähden. Yhdenmukaisuus ja eurooppalaisen kilpailukyvyn suoma etu antavat Euroopan yhtiöille mahdollisuuden kilpailla vahvasta asemasta unionin ulkopuolisten kilpailijoittensa kanssa, mikä tuottaisi taloudellista hyötyä ja hyvinvointia Euroopan kansalaisille.
Lopuksi haluan kiittää kollegojani heidän yhteistyöstään ja tuestaan.

Herman
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, tehtävä, joka minulle lankeaa on erityisen miellyttävä, koska saan selvittää teille erittäin hyvin kehittynyttä hanketta, jonka edistymistä kaikki osapuolet ovat suhteellisen hyvin seuranneet. Haluan antaa tunnustukseni hollantilaiselle puheenjohtajalle, joka osoitti erinomaista tehokkuutta, koska hänen onnistui saada neuvosto hyväksymään ratkaisuja, jotka olivat lähempänä parlamentin ja komission suosituksia.
Haluan kiittää myös komissiota, joka varsin aikaisessa vaiheessa ymmärsi, että parlamentin tarkistukset olivatkin loppujen lopuksi erinomaisia. Kiitän komissiota myös yleisestä politiikastaan. Lopuksi kiitän kollegoitani, jotka luottivat minuun neuvoston johdolla käytyjen neuvottelujen loppuunsaattamiseksi.
Kerron nopeasti, mistä on kysymys. Tarkoituksena oli sopia kiinteiden johtojen tarkasta määrittelystä. Tämä kohta hyväksyttiin. Oli myös varmistuttava numeroiden siirrettävyydestä - herra van Velzenin äsken esittelemä muistio käsittelee tätä aihetta - sillä kilpailuympäristössä numeroiden siirrettävyys on olennainen tekijä. Mutta jos telelaitoksen vaihtamiseksi on joka kerta täytettävä muodollisuuksia tai valittava yhä vain pidempiä numeroita, se latistaa kilpailua, vaikka kuinka laaditaan parempia asiakirjoja. Myös tämä kohta hyväksyttiin.
Pari ongelmaa askarruttaa vielä parlamenttia, eikä niiden ratkaisu riipu yksinomaan komissiosta, vaan myös neuvostosta. Mitä nämä ongelmat ovat? Ensinnäkin kansallisten sääntelyviranomaisten riippumattomuus. Me tiedämme, että joissakin maissa näitä viranomaisia todella on: niillä on asiantuntemusta ja ne ovat riippumattomia ja toimivaltaisia. Näin ei kuitenkaan ole kaikkialla. Joissakin maissa nämä tahot ovat vasta alkuasteella ja toimivat pikemminkin kuin viiniköynnöksen lehdet peittäen sen mitä ei tule nähdä, eli täydellisen voimattomuuden tärkeimmän teleorganisaation rinnalla. Tätä kohtaa ei ole vielä ratkaistu. Tiedämme, että vika ei ole komission, vaan ongelma on neuvostossa, joka kuitenkaan ei ole edustettuna täällä.
Toinen ongelma, joka meitä kiinnostaa ja josta ollaan yhä tietoisempia, on direktiivien oikeaoppinen soveltaminen. Meillä on nykyään direktiivejä, jotka jo muodostavat kiinteän ja yhtenäisen kokonaisuuden, mutta niitä ei sovelleta läheskään samalla tavoin kaikkialla. Olisi hyvä, että olisi joku, joka pystyisi ratkaisemaan ongelmat, joita syntyy tai on jo syntynyt. Komissio on tehnyt kirjallisen sitoumuksen, jota nyt lainaan: " Komissio on sitoutunut varmistamaan, että jäsenvaltioiden yleispalveluiden täytäntöönpanoon liittyvät järjestelyt eivät aiheuta kilpailun vääristymistä." Tämä on tärkeä kysymys.
Kuten parlamentissa olemme todenneet, yleispalvelu on mielenkiintoinen ajatus, mutta sillä on selviä aatteellisia ongelmia: yleispalvelu, julkinen palvelu, kaikki sekoitetaan hiukan keskenään. On siis valvottava, ettei kilpailun vääristymistä synny sellaisella kätevällä ja kansaanmenevällä tekosyyllä, että laajennetaan yleispalvelun käsitettä, vaikka tosiasiassa yritetäänkin suojella paremmin kansallista aluetta ja kansallisia markkinoita. Näin on tapahtunut joissakin maissa, myös minun maassani sitä nimeltä mainitsematta. Toivomme, että komission sitoumuksen avulla nämä asiat saadaan järjestykseen.
Haluaisin kiinnittää huomionne seikkaan, jonka suhteen komissio on suhteellisen varovainen: tarve saada Eurooppaan sääntelyviranomainen. Ymmärrän hyvin, ettei komissio tällä hetkellä halua itse ehdottaa tällaista viranomaista, sillä hetki ei ole poliittiselta kannalta sopiva. Mutta jonakin päivänä Euroopan sääntelyviranomaista kuitenkin tarvitaan. Komission toimivaltaa olisi pystyttävä lisäämään - ja tästä moitin Amsterdamiin kokoontuneita valtioiden päämiehiä - etenkin ulkopuolisten kanssa käytävien neuvottelujen osalta. Palveluita, eli televiestintää, ei ole otettu huomioon.
Rooman sopimuksen mukaan komissio on tärkein elin, joka vastaa ulkopuolisten kanssa käytävistä neuvotteluista. Tämän olisi suonut toteutuvan hyödykkeiden ja pääomien lisäksi myös palvelujen osalta. Amsterdamin kokouksessa pari kolme maata kuitenkin täysin epäloogisista, täysin käsittämättömistä ja kansalaistensa etujen vastaisista syistä vastustivat asiaa. He noudattivat Ranskan ja muiden sellaisten maiden esimerkkiä, jotka eivät ole tyytyväisiä komission tapaan ajaa heidän etujaan tietyissä neuvotteluissa. Tämä ongelma toistuu säännöllisesti. Kaiken tämän tuloksena ei tässä asiassa siis ole vielä saatu aikaan tyydyttävää ratkaisua.
Lopuksi on vielä komitologiaa koskeva ongelma, jota ei myöskään ratkaistu Amsterdamissa. Mutta koska ennen Euroopan unionin laajentumista on tarkoitus järjestää hallitusten välinen konferenssi, on meillä vielä tilaisuus korjata tämä erehdys.

Plooij-van Gorsel
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat ja komission jäsenet, jotta vapaat televiestintämarkkinat voisivat toimia hyvin, numeroiden siirrettävyys on välttämätöntä. Sen pitäisi tapahtua kaikissa jäsenvaltioissa samanaikaisesti, jotta yrityksillä olisi rehelliset kilpailumahdollisuudet yhtenäismarkkinoilla. Lainsäädännön tulee tapahtua huolellisesti ja markkinoita pitää kehittää tasapuolisuuden pohjalta. Televiestintäala on suuri työnantaja, siksi sillä on myös paljon menetettävää ja komission onkin katsottava, etteivät jäsenvaltiot hidasta numeroiden siirrettävyyden samanaikaisesti tapahtuvaa voimaantuloa protektionistisista syistä.
Yksi numerointipolitiikan lähtökohdista on uudistusten edistäminen. Televiestintäalan uudistukset voivat johtaa parempaan palveluiden tarjontaan ja palveluiden lisääntyneeseen käyttöön ja tällä tavoin parempaan työllisyystilanteeseen. Tutkimus ja teknologinen kehitys voivat antaa tärkeän panoksen tähän. Markkinaosapuolten tutkimukseen tekemät investoinnit voivat edistää sellaisten ohjelmistojen ja laitteistojen kehitystä, joiden avulla numerosuunnitelma saadaan nopeasti ja kuluttajaystävällisesti kuluttajan käyttöön. Numeroiden siirrettävyyden käyttöönoton yhteydessä tulee ottaa huomioon uusi teknologinen kehitys, joka johtaa televiestinnän ja tietojenkäsittelyn lähentymiseen. Eri teknologioiden toisiinsa kietoutuneisuutta ja jatkuvaa yhdentymistä ei pidä estää liiallisella tai puutteellisella lainsäädännöllä.
Viimeinen kohtani, arvoisa puhemies, koskee nimenantoa koskevaa lainsäädäntöä Internetissä. Tutkimusta ja teknologista kehitystä käsittelevä valiokunta on sitä mieltä, että Internet-yhteisön on itse ratkaistava Internetin nimenantokyvyn puute maailmanlaajuisella tasolla. On toivottavaa, että ylhäältä päin annettavia säädöksiä rajoitetaan, jotta tämän tietoyhteiskunnan tärkeän rakennusaineen kehitystä ei estettäisi ja tutkimusta ja teknologista kehitystä käsittelevä valiokunta toivottaa esittelijä van Velzenille onnea.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, käytän puheenvuoron oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puolesta tuodakseni esille kantamme van Velzenin mietinnöstä, joka käsittelee komission vihreää kirjaa Euroopan telepalveluiden numerointipolitiikasta.
Aluksi haluan kiittää van Velzeniä siitä tavasta, jolla hän on suhtautunut oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnon johtopäätöksiin - johtopäätöksiin, jotka hyväksyttiin äänin 10 puolesta ja 1 vastaan - sillä menettelytapoihin liittyvistä syistä hän on muuttanut ne omikseen esittämällä ne tarkistuksina täysistunnossa. Suosittelen näin ollen lämpimästi oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puolesta jäseniä äänestämään van Velzenin esittämien tarkistusten puolesta.
Vihreän kirja osalta ja oikeudellisesta näkökulmasta tarkasteltuna - joka oli oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan omaksuma näkökulma - kyse on epäilemättä tarpeellisesta ja ajankohtaan sopivasta aloitteesta.
Aloite on tarpeellinen ja ajankohtaan sopiva, koska televiestinnän sisämarkkinat on asia, jota ei ole vielä ratkaistu ja joka on ratkaistava viipymättä. Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausunnossa korostetaan yleisestä näkökulmasta sitä, että suojeltavia legitiimejä etuja ovat paitsi teollisuuden edut niin ennen kaikkea myös kuluttajien edut. Lisäksi korostamme näkökohtia, jotka eivät ole puhtaasti taloudellisia: esimerkiksi teknologian nopeaan kehitykseen liittyviä näkökohtia ja sosiologisia näkökohtia, kuten missä määrin me kukin samaistumme omaan puhelinnumeroomme, sillä meidän on vältettävä suuret kustannukset ja siinä mielessä on tärkeää, että numeroita voidaan siirtää ja yhdistää tehokkaasti.
Näiden kysymysten ohella oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on puuttunut myös metodologisempiin kysymyksiin. Ensinnäkään oikeudellisesta näkökulmasta katsottuna ei ole mitään järkeä siinä, että matkapuhelimia sorretaan muiden puhelimien kustannuksella. Toiseksi meidän on korostettava yleisen systematisoinnin tarvetta.
Ja kuten lausunnon esittelijä, jouduin ottamaan lähes kilon verran valokopioita pelkästään niistä säädöksistä, joita suoraan tarvittiin tämän vihreän kirjan tutkimiseksi, ja olen pahoillani siitä, että joudun mittaamaan oikeudellista hajanaisuutta kiloina.
Amsterdamin loppupäätelmien mukaisesti meidän on edettävä selkeämpään ja yksinkertaisempaan suuntaan. Tällä alalla meidän on siis ehdottomasti saatava aikaiseksi yhteensovitettu teksti ja luotava järjestys alan lainsäädännölliseen viidakkoon. Toiseksi, alan moitteettoman systematisoinnin varmistamiseksi ei tarvita uusia lainsäädännöllisiä välineitä, sillä sellaisten näkökohtien kuten valinta, ennaltavalinta ja siirrettävyys huomioon ottamisessa voidaan hyödyntää jo olemassa olevia lainsäädännöllisiä välineitä: pientaajuuspuhelinviestitystä koskevaa direktiiviä ja yhteenliittämisdirektiiviä.

Read
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa esittämällä tavanomaiset, mutta sydämelliset kiitokset kolmelle esittelijälle Hermanille, Argyrosille ja van Velzenille. Palacio on aivan oikeassa siinä, että tätä alaa koskevaa lainsäädäntöä ja asiakirjoja on paljon. Joskus ajattelenkin, että tämän alan esittelijän ainoa pätevyysvaatimus on suuri lukunopeus. Ymmärrän kuitenkin, että lainsäädäntötekstit ja muut tekstit ovat edellyttäneet kovaa työtä. Olen tyytyväinen nähdessäni molemmat tästä alasta vastuussa olevat komissaarit läsnä, ja toivon, että heillä molemmilla on mahdollisuus osallistua tähän keskusteluun.
Haluaisin puhua erityisesti van Velzenin mietinnöstä ja hänen ajatuksistaan operaattorin ennaltavalinnasta. Olen ehdottanut tarkistusta, ja monet kollegani ovat kannattaneet sitä, ja toivon että, voin taivuttaa van Velzenin peruuttamaan hänen minulle osoittamansa pyynnön peruuttaa tarkistus ja myös kannattamaan sitä. En missään nimessä pyydä komissiota peruuttamaan operaattorin ennaltavalintaa koskevaa ehdotusta, mutta haluaisin kuitenkin kysyä heiltä, miksi tämä on yhdistetty kiinteästi numerointiin. Voisi olla hyvä ajatus laatia erilliset direktiivit näistä kahdesta eri aiheesta, ja pyydän komissiota tekemään lisätutkimuksia operaattorin ennaltavalinnan mahdollisista seurauksista.
Nämä seuraukset eivät suinkaan ole itsestään selvät. Ei ole etumme mukaista, jos sijoittamisesta kilpaileviin verkkoihin paikallisella tasolla tulee vähemmän houkuttelevaa, jos nykyisten operaattoreiden asema vahvistuu, jos paikallispuheluja suosivien paikallisten kuluttajien mahdollisuudet vähentyvät ja suositaan kauko- tai ulkomaanpuheluja soittavia. Tarkistuksessani pyydän komissiota - ja tämä on järkevä aika tehdä esittää pyyntö, sillä komissio aikoo laatia asiaa koskevan direktiivin - vain miettimään uudestaan seurauksia. Jos pelkoni ja tarkistukseni kannattajien pelot eivät ole perusteltuja, ongelmaa ei ole. Jos pelkoni on kuitenkin aiheellinen, nyt on sopiva aika tarkastella asiaa tarkemmin, ja toivon, että kollegani tukevat minua.
Argyrosin mietintö ja Hermanin huomautukset sääntelystä herättivät kysymyksen, johon palaamme yhä uudelleen, nimittäin sen, ovatko nykyiset sääntelyjärjestelyt hiljattain vapautuneella televiestintäalalla riittävät. Kysymys on vaikea, sillä vapautuminen on edennyt eri vauhtia eri jäsenvaltioissa. Parlamentti on jatkuvasti pyytänyt komissiolta - ja tiedän, että komissaari on tehnyt kovasti työtä tämän puolesta, mistä me olemme kiitollisia - ja neuvostolta ehdotuksia eurooppalaiseksi sääntelyksi. Argyros ja minä olemme jättäneet yhteisen kompromissitekstin, jota toivon tämän parlamentin kannattavan.
Haluaisin vähän arvostella - vaikka epäröinkin kutsua sitä arvosteluksi - Argyrosin mietintöä: joistakin sanamuodoista ehkä kuvastuu liiallinen vapauttamisinto, mutta tämän ei kuitenkaan tarvitse vaikuttaa äänestykseen. Haluaisin vielä sanoa, että joillakin vanhoilla valtion monopoleissa oli omat etunsa ja olisi hirvittävää, jos päätyisimme uusiin yksityisiin monopoleihin, joissa olisi kaikki vanhojen monopolojen puutteet mutta ei mitään niiden etuja.

Malerba
Arvoisa puhemies, arvoisat komissaarit, arvoisat kollegat, haluaisin ensinnäkin onnitella kolmea esittelijää heidän tekemästään erinomaisesta ja laajasta työstä, erityisesti Hermania jonka työ saa päätöksensä tämän teeman osalta todella loistavan sovittelun jälkeen.
Haluaisin nyt perehtyä hetkeksi puhelinnumeroiden siirrettävyyteen, joka on todella olennainen osa kilpailupolitiikkaa televiestinnän alalla. Teknologialla voidaan saada ihmeitä aikaan: voidaan yhdistää liikkuva osoite reaaliajassa liikkeessä olevaan käyttäjään käyttämällä solutekniikkaa, jota voidaan laajentaa satelliittitekniikalla. Näin voidaan kuitenkin luoda kilpailua estäviä byrokraattisia raja-aitoja, jotka kestävät erittäin hyvin siirron carrier ilta toiselle.
Olen samaa mieltä komission tiedonannossa mainituista periaatteista ja talousvaliokuntamme suosituksista ja rohkaisenkin komissiota etenemään nopeasti samaa rataa, myös kun otetaan huomioon sähköisen kaupan ja uusien Internetin tyyppisten palvelujen kasvu.
Haluaisin kiinnittää kollegojeni ja komissaarien huomion erääseen siirrettävyyden ja yhdenmukaistamisen näkökohtaan, joka minusta näyttää unohdetulta: puhelinkortit ja rahakortit. Tehtyäni vertauksen Yhdysvalloissa saatuun kokemukseen minusta näyttää, että myös tämä puhelujärjestelmä kuuluu laajassa mielessä siirrettävyyden ja yhtenäismarkkinoiden aihepiiriin, koska se on väline jonka avulla käyttäjä pystyy soittamaan puheluita miltä hyvänsä julkiselta tai yksityiseltä paikalta yksinkertaisin toimenpitein. Euroopassa sen sijaan on lukematon määrä erilaisia puhelinkortteja, rahakortteja ja luotolla toimivia, magneettisia ja mikrosirulla toimivia kortteja, joiden tariffit eivät ole kovin avoimia ja jotka yllyttävät käyttämään teknologialtaan paljon kalliimpaa matkapuhelinta myös silloin kun puhelu julkisesta paikasta tulisi halvemmaksi.
Kysynkin komissiolta, eikö myös tällä alueella pitäisi tehdä jotain, jolla edistettäisiin paitsi oman osoitteen myös oman tilin siirrettävyyttä.

Boogerd-Quaak
Arvoisa puhemies, haluan kiittää liberaalien ryhmän nimissä komissiota ja kolmea esittelijää tehdystä työstä, josta tänään keskustellaan. Komissiolla on tärkeä rooli kilpailukyvyn suhteen, koska se voi poistaa estävää lainsäädäntöä ja kehittää edistäviä toimenpiteitä. Tänään käsiteltävät esitykset ja mietinnöt ovat askel oikeaan suuntaan. Iloitsen siitä, että yritetään päästä televiestintäalan erilaisten oleellisten ehtojen yhdenmukaistamiseen. Se on välttämätöntä, koska jäsenvaltioiden väliset erot, liittyen esimerkiksi lainsäädäntöön televiestinnän alalla, kuten numeroiden siirrettävyyteen ja carrier (pre)-selection -käsitteisiin, mutta myös muilla aloilla ovat johtaneet hyvin hajanaiseen eurooppalaiseen viestintäteknologiapolitiikkaan. Numeroiden siirrettävyys on tässä olennaisen tärkeää yhtenäismarkkinoiden sujuvan toiminnan varmistamiseksi. Tämä koituisi todellakin telviestintäalan kilpailun hyödyksi. Me kaikki tunnemme esimerkit vapauttamisesta, joka ei vieläkään toimi, ei edes maissa, joissa sitä on yritetty jo kymmenen vuotta. Siksi on tärkeää, että kaikki unionin toimielimet pyrkivät siihen, että meillä on 1. tammikuuta 1998 mahdollisimman täydellinen lainsäädäntö.
Pyydän komissiota valvomaan, että jäsenvaltiot pyrkivät saamaan lainsäädäntönsä televiestinnän alalla lyhyellä tähtäimellä yhdenmukaiseksi. On vältettävä mahdollisuuksien mukaan pidempiä ylimenokausia tiettyjen valtioiden kohdalla. Kiitän esittelijä Van Velzeniä etenkin siitä, että hän on ottanut huomioon PPE: n tarkistuksessa 8 talousasioiden valiokunnassa jättämäni esityksen saada numeroiden siirrettävyys toteutettua mahdollisimman nopeasti Euroopan laajuisesti. Moni asia on teknisesti mahdollista, nyt on kyse poliittisesta tahdosta. Muistutan vielä Bonnin onnistuneesta konferenssista, jossa nämä esitykset saivat kovasti kannatusta. Toivon, että nämä lupaukset täytetään myös todellisuudessa.

Theonas
Arvoisa puhemies, olemme tänään keskustelleet vakavista 1.1.1998 tapahtuvan televiestinnän täyden vapauttamisen aiheuttamista aspekteista sekä sen aiheuttamista tietyistä dramaattisista sivuvaikutuksista, kuten esimerkiksi numerojärjestelmästä. Televiestinnän alalla tapahtuva teknologinen kehitys sekä alaan vaikuttavat moninaiset ja monenlaiset tekijät aiheuttavat uusia, entistä monimutkaisempia ja vaikeampia ongelmia. Tätä suuntausta tukee sekin, että televiestintäalan vapauttamista suunniteltiin pääasiassa poliittistaloudellisin kriteerein ja tieteellisiä, teknisiä, hallinnollisia ja muita yhteiskunnallisia ulottuvuuksia ja seurauksia selvästi aliarvioiden. Vallalla oli käsitys alan julkisen merkityksen täydellisestä poistamisesta. Vallalla oli suuren monikansallisen pääoman laajeneminen ja tunkeutuminen alalle päämääränään hyödyntää omiin tarkoituksiin alan valtavia voittoja, jotka televiestinnän vallankumouksellinen kehitys ja merkitys tuo markkinoiden tullessa maailmanlaajuisiksi. Näin ollen tärkeitä päätöksiä tehtiin poliittisella tasolla jättäen huomiotta vaarallisin seurauksin asianomaisten kansainvälisten järjestöjen, kuten televiestinnän kansainvälisen liiton ja Euroopan postija telekonferenssin merkitys ja tehtävä alan kehittämisessä ja kansainvälisessä yhteistyössä. Sellaiset ongelmat, jotka aiheuttavat rakenteellisia muutoksia perinteisten puhelinyhteyksien, matkapuhelimien ja tietoliikenteen yleiseurooppalaistuessa ja -maailmallistuessa yhdessä täydellisen markkinoiden vapauttamisen ja monenlaisten palveluyritysten kirjon kanssa saattavat olla räjähdysalttiita tulevaisuudessa. On olemassa myös vaara, että suuret yritysfuusioiden kautta entisestään voimistuvat yritykset saavat aikaan kaoottisen tilanteen ja täydellisen monopoliaseman markkinoilla. Näin todistetaan vielä kerran, että huolimatta esittelijöiden ehdottamista tai komission soveltamista toimenpiteistä televiestintämarkkinoiden vapauttaminen ei tarjoa kansalaisten suurelle enemmistölle muuta kuin julkisten palvelujen alasajoa, suurten monopolien hallitsemia markkinoita, lopullisia hintojen korotuksia ja tuhansien työntekijöiden irtisanomisia. Komission velvollisuus on olla mukana kansainvälisissä järjestöissä, jotta se kykenee kantamaan oman osansa kansainvälisessä yhteistyössä tärkeiden ongelmien ratkaisemiseksi siltä osin kun se on enää mahdollista.

Torres Marques
Arvoisa puhemies, olemme täällä tänään keskustelemassa neljästä mietinnöstä, jotka koskevat televiestintäpolitiikkaa, ja haluan onnitella esittelijöitä tehdystä työstä.
Haluaisin sitä ennen ottaa esille esittelijä Hermannin mietinnön ehdotuksesta direktiiviksi neuvoston direktiivien muuttamisesta niiden mukauttamiseksi kilpailuympäristöön televiestinnän alalla, jonka lopullisesta versiosta äänestämme yhteispäätösmenettelyssä tällä viikolla ja jonka sovittelukomiteaan minä kuuluin.
Haluaisin onnitella jäsen Hermannia Euroopan parlamentin puolesta, ei pelkästään mietinnön vuoksi, vaan myös tehokkuudesta, jolla hän ajoi eteenpäin sovittelukomitean prosessia ja joka mahdollisti sen hyväksymisen erittäin lyhyessä ajassa ja todisti taas kerran, että yhteispäätösmenettely on hyvä keino, joka demokraattisuutensa lisäksi on tehokas, jos osallisilla on poliittista tahtoa.
Se, että uusi Amsterdamin perussopimus on laajentanut huomattavasti aloja, joilla Euroopan parlamentti voi käyttää yhteispäätösmenettelyä, on hyvä tae Euroopan unionin kansalaisille siitä, että heidän oikeuksiaan puolustetaan jämäkästi, mutta myös tehokkaasti, ilman että ne, jotka kansalaiset ovat valinneet, eivät hukkaa aikaa turhaan.
Mietinnöt, joita analysoimme tänään, ovat osa lakikokoelmaa, jolla on tavoitteena televiestinnän palvelujen tuleva vapauttaminen, jonka on ennakoitu tapahtuvan 1. tammikuuta vuonna 1998, koska Kreikassa, Irlannissa, Espanjassa, Portugalissa ja Luxemburgissa on muutettu lakia ajoista, joita pitäisi vielä lyhentää.
Katson, että komission täytyy kiinnittää huomiota seuraaviin viiteen keskeiseen kohtaan. Ensimmäisenä on etu televiestinnän asioiden sovittamisesta yhteen ainoaan lakikokonaisuuteen, jonka olisi tarkoitus helpottaa kaupallisen alan toimintaa ja ennen kaikkea pk-yritysten toimintaa. Toiseksi kanavien ja palveluiden pääsy samanlaisiin lähtökohtiin on yksi tärkeimmistä tutkivien yksiköiden velvoitteista. Kolmantena on tarve taata yleinen palvelu niin, että infrastruktuurien ja televiestinnän palveluiden vapautuminen ei koidu käyttäjien haitaksi. Neljäntenä on hintajärjestelmän läpinäkyvyyden takaaminen ja oikean laskutusjärjestelmän laatiminen. Viidentenä tehtävänä on taata Euroopan unionin tasolla kilpailuilmapiiri, joka mahdollistaa yhteisön yrityksille televiestinnän, joka voi kilpailla maailman tasolla, niin kuin on ennakoitu maailman kauppajärjestön vähän aikaa sitten tekemässä sopimuksessa, joka koskee televiestinnän avautumista.
Näissä oloissa katson, että kansalaiset ja eurooppalaiset yritykset voivat hyötyä tulevaisuudessa televiestinnän palveluista ja heillä on mahdollisuus pääsyyn...
(Puhemies keskeytti puhujan.)

Lindqvist
Arvoisa puhemies, on tärkeää, että telejärjestelmän muutoksissa lähtökohtana on puhelimen käyttäjä ja että järjestelmä on siksi yksinkertainen, halpa ja johdonmukainen. Uusien numeroiden ja järjestelmien on oltava hyvin harkittuja, kun ne toteutetaan, koska muuten se saattaisi aiheuttaa suuria käytännön ongelmia käyttäjille sekä kustannuksia yhteiskunnalle.
Minulla on komissiolle yksi kysymys. En oikein havainnut mietinnöstä, puhun pääasiassa W.G. van Welzenin mietinnöstä, että EU: n sisäinen yhteinen suuntanumero vähentäisi automaattisesti kustannuksia ja parantaisi palvelua. Haluaisin komission kommentoivan tätä.
On olemassa vaara, että moninumeroiset puhelinnumerot, esim. 9-10 numeroa, tuottavat vaikeuksia käyttäjille, erityisesti sen tiedon perusteella, jonka olen saanut Ruotsin televiranomaisilta. On tärkeää, että totutut puhelinnumerot voidaan säilyttää, niin että järjestelmää, joka ehkä muuten toimii hyvin, ei muuteta. On myös merkityksellistä, että kansallisia televiranomaisia kuunnellaan tarkoin ja katsotaan EU-tason muutoksia maailmanlaajuisesta, kansainvälisestä perspektiivistä.
Muilta osin me liberaaliryhmässä suhtaudumme myönteisesti tarkistuksiin. Me haluamme korostaa sitä, että kaikissa järjestelmämuutoksissa lähtökohtana pidetään käyttäjiä.

Ribeiro
Arvoisa puhemies, kilpailu, tai pikemminkin kilpailukyky, tai pikemminkin vielä valtavat kauppamahdollisuudet televiestinnässä ovat keskeisellä sijalla siinä, mitä alalla on nyt hyväksytty. Meillä on vielä tämä paketti, joka pitää sisällään näennäisesti teknisiä mietintöjä, joista yksi koskee kilpailun säännöksiä. Tämän viimeksi mainitun mietinnön ajatukset vastaavat meidän huoltamme kilpailun säännöksistä, joita olemme aina vastustaneet.
Olemme tehneet kaksi samantapaista huomiota kuin muut, mutta tarkemmin, ja haluaisimme ilmaista vastustuksemme yksityistämisen vapauttamisen suunnan ja mallin suhteen.
Ensinnäkin maksujen tasapainotusta uudelleen kulujen maksamiseksi ei saa tehdä, niin kuin on käynyt ilmi, hintojen nousun kustannuksella paikallisilla palvelualueilla ja liittymissä niin, että pienet yritykset, paikalliset yleiset palvelut ja erikoisuudet, joilla on vähemmän taloudellista kykyä, kärsisivät.
Toiseksi yleispalvelun velvoitteet käsitetään velvollisuudeksi, ne eivät saa muuttua universaalisti yksityiseksi sijoitusmalliksi, joka hyötyy alan vapauttamisesta.

Paasilinna
Arvoisa herra puhemies, arvoisat kollegat, tänä päivänä tietoyhteiskunnan keskeisin ja avoimin kysymys on demokratia. Tietointensiiviset yritykset ovat tärkeitä, tuottoisia ja toimivat usein globaalisti. Mutta missä viipyy se toinen puoli, demokratia, jota me olemme täällä tekemässä? Ei voi olla uutta yhteiskuntaa ilman demokratiaa. Tietoverkkojen hallinta on myös ihmisten hallintaa. Tarvitsemme komissiolta kokonaisohjelman tietoyhteiskunnan demokratian toteuttamiseksi. Kysymys on tärkeästä, ei pelkästään taloudellisesta asiasta.
Demokratia on valvontaa, mutta myös kaikkien kansalaisten omaehtoista osallistumista esimerkiksi sähköiseen vuoropuheluun. Herra van Velzen esittääkin mietinnössään, että Internetiä koskevan eurooppalaisen keskustelufoorumin perustamista tulisi tukea. Hän toteaa vielä, että sähköpostiosoitteet tulisi jakaa kaikille reilulla ja syrjäyttämättömällä tavalla - oikein. Mutta sähköpostiosoitteiden reilu jako ei poista demokratian ja televerkkojen välistä ongelmaa. Sekä käyttäjän että tuottajan mahdollisuudet käyttää tietoyhteiskunnan palveluja ovat näet riippuvaisia modernin konekannan ja yleisen infrastruktuurin olemassaolosta sekä sivistys- ja varallisuustasosta. Nämä kalliit, lähes yksinomaan yksityiset investoinnit keskittyvät helposti tiheästi asutuille alueille ja sielläkin hyvinvoivien keskuuteen. Tämä lisää sellaisten väestöryhmien ja alueiden marginalisoitumista, joilla on jo ennestäänkin riittämättömästi viestintävälineitä.
Nyt on oikea aika kehittää televiestintää demokratian näkökulmasta. Silloin kehitämme koko yhteiskuntaa emmekä pelkästään verkkoja. Informaatioverkkojen tekninen laajakaistaisuus tuleekin ymmärtää myös yhteiskunnallisena, laajana osallistumisena ilman taloudellisia tai kulttuurisia esteitä.
Meillä Suomessa numerokysymys on ratkaistu. Operaattorin vaihto on ongelmatonta ja arkipäiväistä. Kilpailu on täysin avointa. Olemme Internetin käyttäjinä maailman huipulla. Etäinen maa, mutta meillä on vielä hyöty saamatta siltä osin, mitä tulee demokratian toteuttamiseen uusissa verkoissa, ja sitä me tarvitsemme. Olen kiitollinen huomatessani, että etupenkki ymmärtää mistä täällä puhutaan. Kiitoksia, odotan teiltä paljon.

Bangemann
Arvoisa puhemies, haluaisin käsitellä van Velzenin laatimaa mietintöä ja ystäväni Hermanin mietintöä. Komission jäsen Karel van Miert käsittelee Argyrosin mietintöä. Haluaisin ensin kuitenkin kiittää van Velzeniä todella asiantuntevasta mietinnöstä, joita hänellä aina on tapana laatia. Kehitys, jonka hän mietinnössään selvästi osoittaa, samoin kuin muutostarkistuksetkin menevät vihreän kirjan osoittamaan suuntaan, johon myös komissio haluaa kulkea.
Ensinnäkin on aivan selvää, että molemmat käsiteltävät asiat, siis puhelinnumeroiden siirrettävyys ja ennen kaikkea operaattorin valinta, tuovat käyttäjälle välitöntä etua kilpailussa. Haluaisin kuitenkin vielä kerran korostaa realiteettien tunnustamista vastoin Theonasin lausuntoa, jossa kuvattiin jälleen kerran marxilainen Jurassic Park, jossa yksityiset monopolit ajavat kaiken alas niin, että käyttäjälle ei jää mitään. Aina on mukava kiistellä, mutta tunnustettaessa realiteetit havaitaan, että jäsenvaltioihin, joissa syntyi kilpailua, jäljelle on vielä jäänyt myös joitakin vanhoja suuria yrityksiä. Ne säilyivät, koska ne olivat pitkään toimineet julkisesti laillistettuina monopoleina. Tilanne on nyt kuitenkin parantunut huomattavasti kuluttajan kannalta. Tämä selittää ehkä sen innokkuuden, jota Argyrosilla on hänen kuvatessaan tilannetta ja toisaalta sen saman innokkuuden puutteen, jota on havaittavissa Readissa, sillä piiloteltaessa vielä julkisesti laillisten monopolien hetteikössä kaivataan juuri eniten tilanteen muuttumista. Vaikka Theonas ei sitä uskoisikaan, niin kerrottakoon, että laadun ja suorituskykyisen televiestintäverkon Universal Service -merkin ohella puhelinmaksut ovat alentuneet niissä maissa, joissa monopoleja purettiin, osittain vain puoleen tai kolmannekseen niiden maiden kustannuksista, joissa vielä on valtiollinen monopoli.
Esimerkkinä voimme tarkastella Kreikkaa: Kreikassa puhelinmaksut ovat suurimmat. Miten tämä hyödyttää kuluttajaa, sitä komissio ei tiedä. Tämän vuoksi olemme operaattorin ennaltavalinnan kannalla. Siten olen samaa mieltä Readin kanssa. Olen televiestinnän osalta hänen kanssaan useimmiten samaa mieltä, sillä hän edustaa hyvin avointa ja kuluttajan etua ajavaa näkökulmaa. Vain operaattorin valinnan osalta hän mielestäni asettaa oman maansa tilanteen liian vahvasti näkökantansa lähtökohdaksi.
Niin, jokainen on tottunut siihen, miten asia on hoidettu kotona, ja usein omaa tilannetta pidetään vieläpä muita parempana. Tässä tapauksessa kuitenkin 14 jäsenvaltiota ovat kanssamme samaa mieltä siitä, että operaattorien valinta on kilpailun, kuluttajien ja tietysti myös puhelinmaksujen alenemisen kannalta tärkeää. Isossa-Britanniassa ei ole mahdollista valita operaattoria ennalta. Voi vain valita paikallisen operaattorin, jolla on taasen kiinteät sopimukset kaukopuheluiden operaattorien kanssa. Tällöin valitessaan paikallisen operaattorin valitsee käytännössä samalla tämän valitseman kaukopuheluoperaattorin ilman, että voisi itse todella valita vapaasti. Tätä emme pidä ensinnäkään kuluttajan kannalta hyvänä ja toiseksi jokainen, joka tarkastelee tätä järjestelmää, johon van Velzen viittasi, on varmasti samaa mieltä, että hyväksyttäessä yhdessä maassa muu järjestelmä kuin 14 muussa maassa kilpailu vääristyisi, mitä emme voi tietenkään hyväksyä. Tämän vuoksi emme voi tukea tarkistusta. Luonnollisesti voimme aina laatia tutkimuksen ja sitä olemme ajatelleetkin, mutta minusta olisi nyt väärin kytkeä aikataulu tähän kysymykseen. Haluamme toimia nyt nopeasti, minkä vuoksi olemme päätyneet vastoin aikaisempia mietintöjämme määräaikaan 1.1.2000. Tämä vastaa van Velzenin esitystä.
Oikeudellinen perusta on jo luotu Interconnection-direktiivissä call by call -periaatteen osalta ja oikeudellinen perusta operaattorin esivalinnalle saadaan luultavammin täydentämällä jo olemassa olevaa Interconnectiondirektiiviä. Numeron siirrettävyydestä voidaan vain todeta, että on täysin selvää, että numeron siirrettävyys kannustaa kuluttajia vaihtamaan puhelinyhtiötä.
Myös tässä tapauksessa haluaisimme toimia aiottua nopeammin ja toivonkin, että Euroopan parlamentti tukee tätä. Asia on esitetty myös tarkistuksessa 8, joten tuemme mielellämme sitä. Lisäksi voin mainita tarkistuksen, jota emme tue, nimittäin tarkistusta 6. Emme pidä tarpeellisena luoda laillista perustaa call by call -periaatteelle. Olen jo käsitellyt tarkistusta 1 ja Gibraltaria koskevaan tarkistukseen 10 ei ole puututtu keskustelussa. Haluaisinkin todeta sen osalta seuraavaa: on parempi, että käsittelemme Gibraltaria tässä yhteydessä. Jos emme olisi näin menetelleet, olisi siitä voinut seurata poliittisia kannanottoja. Kyse on vain puhtaasti teknisestä seikasta. Gibraltarin tapaukseen ei liity minkäänlaista poliittista kannanottoa.
Nyt käsittelen Euroopan laajuista numerointia tai eurooppalaisia puhelinnumeroita. Olemme saaneet ITU: lta yhteisen maatunnuksen koko Euroopalle. Yhteistä maatunnusta tullaankin nyt kokeilemaan. Toivon, että kokeiluista saadaan antoisia tuloksia. Katsotaan sitten asiaa uudelleen.
Vielä lyhyesti Hermanin mietintöön. Haluan kiittää häntä virallisesti, mutta myös henkilökohtaisesti, ja se, että neuvoston puheenjohtaja saapui juuri äsken, korostaa luonnollisesti onnitteluni merkitystä. Parlamentin valtuuskunta, jonka muodostivat varapuhemies Verde I Aldea, parlamentin jäsen Wogau ja mietinnön esittelijä Herman, on tehnyt todella erinomaista työtä. Olemme saaneet jäsenvaltioille näin selviä asetuksia, jotka ovat menneet pidemmälle kuin ministerineuvosto aikoi. Parlamentin valtuuskunnan ponnistelujen merkitys piilee siinä, että näin varmistetaan, että riippumattomat markkinoiden teknistä perustaa tarkastelevat sääntelyviranomaiset huolehtivat siitä, että kaikkialla on tarjolla vähimmäismäärä liittymiä ja että ennen kaikkea vallitsee reilu kilpailu. Voin vakuuttaa Hermanille, että luonnollisesti olisimme halunneet enemmän ja sanonkin, että tulemme myös saamaan enemmän. Ensiksi kuitenkin jäsenvaltioiden on osoitettava valmiutensa. Olette nyt opetteluprosessin alussa ja lähdette alkuperäisestä asemastanne todennäköisesti vasta myöhemmin löytääksenne eurooppalaista solidaarisuutta ja yhteisymmärrystä. Muutoin olisimme jo ehdottaneet riippumatonta eurooppalaista sääntelyviranomaista. Käännyn läsnä olevan neuvoston puheenjohtajan puoleen: mikäli hän lupaa tämän täällä paikan päällä, komissio esittää välittömästi vastaavan ehdotuksen. Tämä ei ole meistä kiinni.
Sitten pyydän vielä anteeksi, että en vielä käsitellyt aiemmin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan lausuntoa. Luonnollisesti olette oikeassa, arvon rouva, kyse on määräysviidakosta. Voimme asian muuttaa vasta sitten, kun saamme Euroopan laajuiset määräykset. Tällä hetkellä käsittelemme direktiiviehdotusta. Harkitsemme kuitenkin vakavasti, miten saamme raivattua tätä viidakkoa. Niin meidän on meneteltävä myös lähentymisen vuoksi, koska meidän on valmisteltava aivan muita määräyksiä. Haluan mainita yhden ongelman puhelinpalvelujen osalta: voimme nyt unohtaa mahdollisuuden tulevaisuudessa soittaa Internetiin 5-10 prosenttia nykyisiä kustannuksia edullisemmin palvelun pysyessä kuitenkin samantasoisena. Silloin ei nimittäin kukaan käytä nykyisten puhelinyhtiöiden linjoja ja rakenteita, vaan kaikki käyttävät uusia palveluja. Tämä meidän on ymmärrettävä. Toivottavasti silloin on saatu aikaan Euroopan laajuisia määräyksiä, jotta teidän ja Readin pahoittelema viidakko poistuu. Tällä hetkellä kuljemme vielä viidakossa. Jurassic Parkin olemme jo jättäneet taaksemme, vaikkakin muutamat ovat sinne vielä jääneetkin. Me olemme nyt niin sanoakseni savannilla ja meillä on valoa kiikarissa. Toivon, että kun pääsemme täältä, meillä on tarjota käyttäjille järkeviä säännöksiä.

Van Miert
Arvoisa puhemies, kuten jotkut teistä ovat havainneet, Martin Bangemann ja minä olemme viime vuosien aikana esiintyneet yhdessä sekä parlamentissa että ministerineuvostossa. Olemme näin yrittäneet edistää yhtenäistä ja määrätietoista politiikkaa ja seurata päämääriä, joista Martin Bangemann muistutti, eli toimia siten, että Euroopan unionissa saataisiin kyseessä olevan asian osalta aikataulu kiinni, että luodaan kuluttajia suosiva politiikka oli kyse sitten yrityksistä tai yksityisistä kuluttajista ja että näin toimien vahvistetaan unionin kilpailukykyä. Olemme nyt lähellä tavoitteita, ainakin lainsäädännön osalta. Mutta tämä on vain alku, tai alun loppu, jos voin sanoa näin, ja uuden kilpailupolitiikan ja -järjestelmän soveltamisen alku koko Euroopan unionissa, vaikka joissakin jäsenvaltioissa tämä tapahtuukin pienellä viiveellä.
Haluaisin keskittyä puheenvuorossani herra Argyroksen mietintöön - jonka työn laadusta onnittelen häntä erittäin lämpimästi - analysoimalla komission tiedonantoa, jossa selvennetään ja yritetään kertoa miten kilpailusääntöjä aiotaan soveltaa tällä alalla. Tiedonannossa on kaksi osaa: ensimmäiseen kuuluvat perustamissopimuksen 90 artiklaan perustuvat direktiivit, toinen on Martin Bangemannin johdolla tehty 100 a artiklaan perustuva osa. Tarkoitukseni on selventää ennen kaikkea sitä, miten kilpailusääntöjä on käytännössä tarkoitus soveltaa.
On kolme syytä, miksi tämä tiedonanto on laadittu. Ensinnäkin olemme halunneet poistaa markkinoilla toimivien teleorganisaatioiden epävarmuutta ja kertoa niille etukäteen, miten pelisääntöjä aiotaan soveltaa ja taata näin välttämättömän avoimuuden. Tämä on siis komission osalta avoimuuteen perustuva toimenpide.
Toiseksi siinä yritetään määritellä - jotkut teistä ovat syystäkin tuoneet tämän ongelman esille - raja Martin Bangemannin ja hänen osastojensa tekemän, 100 a artiklaan perustuvan ONP: tä koskevan työn ja muiden, 90 artiklaan perustuvien direktiivien välillä. Näissä asioissa on tarpeen olla mahdollisimman tarkka, sillä kyseessä on suuri joukko asiakirjoja, joita on laadittu, kehitelty, puolustettu ja päätetty viime vuosien aikana ja ymmärrän hyvin, että joistakin niistä puuttuu jo käsitys kokonaisuudesta. Tarkoitus on siis myös selkeyttää asioita.
Ei pelkästään televiestintäalalla, vaan myös multimedia-alalla on tapahtunut huikeaa kehitystä. Toimintamuodot ja alat ovat lähentyneet toisiaan ja siksi onkin hyvä selventää, miten kilpailusääntöjä on tarkoitus soveltaa näillä aloilla.
Muutama sana itse mietinnöstä. Ensinnäkin olen erittäin tyytyväinen, että siinä suhtaudutaan myönteisesti komission aloitteeseen. Siinä on tietysti sarja kysymyksiä, joita esittelijä ja valiokunta mielestäni oikeutetusti ovat esittäneet. Näihin kannattaa paneutua muutamaksi minuutiksi. Ensin haluaisin kuitenkin sanoa parlamentin päätöslauselmaesitykseen sijoitetusta, digitaalisia lähetyspalveluita koskevasta uudesta johdanto-osan kappaleesta A, että komission tiedonanto ei ole paras mahdollinen asiakirja tämän kysymyksen käsittelyyn. Olen samaa mieltä asiasta ja ymmärrän huolestumisenne ja, kuten hyvin tiedätte, kun on kyse todellisten tapausten ratkaisemisesta, tämä ongelma askarruttaa myös meitä. On kuitenkin tehty joitakin päätöksiä, joissa tällä asialla on ollut ratkaiseva rooli, joista esimerkkinä Saksassa muutama vuosi sitten sattunut MSG: n tapaus. Olen siis asiasta samaa mieltä, vaikka esitänkin, että tämä lisäys jätetään asiakirjasta pois.
Olette myös lisäksi ja aivan oikeutetusti viitanneet tämänhetkiseen varsin vaikeaan ajanjaksoon. Tällä hetkellä kilpailua ei vielä ole täysin vapautettu: se tapahtuu vasta ensi vuoden alusta, mihin asti suurimmassa osassa jäsenvaltioita on vallalla monopoli erityisesti puhelinliikennealalla. Ja aivan totta: osuitte juuri oikeaan sen ongelman suhteen, jonka takia meidän on silloin tällöin puututtava joidenkin jäsenvaltioiden asioihin, vaikka katsommekin, että ongelmat olisi parempi ratkaista kansallisella tasolla.
Otan esimerkiksi hinnat Saksassa. Tavallisesti tällaiset ongelmat pitäisi voida ratkaista kyseisen valtion sisällä, mutta näin ei vielä ole. Lukuisten valitusten seurauksena meidän oli puututtava asiaan - ja teemme näin edelleen -, koska " Deutsche Telekomin" ehdottamat erityisesti Saksan yhteenliittämishintoja koskevat hinnat olivat mielestämme liian korkeat. Niitä on laskettava. Konflikti on siis olemassa ja me yritämme selvittää sitä, toivoen kuitenkin, että tulevaisuudessa tämänkaltaiset ongelmat voidaan ratkaista kansallisella tasolla.
Voisin tietysti antaa teille monia muitakin esimerkkejä, mutta tämä riittänee selittämään, miten me tällä hetkellä näitä ongelmia hoidamme. Ymmärrän siis huolenaiheenne, mutta uskon voivani sanoa, että todellisuudessa me yritämme hoitaa nämä asiat parhaiten soveltuvalla tavalla. Kuten tiedätte, Martin Bangemann ja minä julkaisimme muutama viikko sitten tilannearvion, jos näin voin sanoa, jäsenvaltioiden suorittamasta direktiivien täytäntöönpanosta. Totesimme tuolloin, että suurimmassa osassa maita edettiin sopimusten mukaisesti - jotkut ovat aikataulusta edellä, kuten esimerkiksi Alankomaat. Joidenkin taas on otettava aikataulu kiinni. Näin on esimerkiksi Italian kohdalla, mutta niin Italia käsittääkseni on tekemässäkin. Muutama päivä sitten sain myös Belgian kuninkaalliset asetukset, joissa määrätään lakien soveltamisesta.
Kuten huomaatte, asiat etenevät, mikä juuri onkin tavoitteemme. Voin kertoa teille, että Martin Bangemannin ja minun osastoni ovat muodostaneet yhteisen ryhmän, joka seuraa tapahtumia, sanoisinpa jopa aamusta iltaan, ja jos jotkut asiat näyttävät menevän vinoon tai suistuvan raiteiltaan, niin me puutumme niihin välittömästi tai niin pian kuin mahdollista.
Muut muistiossanne esittämänne kysymykset kuuluvat paremminkin kollegani Bangemannin vastuualueeseen, nimenomaan tiettyjen tuotteiden kodifiointia koskevat asiat, joihin hän puheenvuorossaan vastasikin. Asiat edistyvät niin nopeasti, että pian joitakin tämän politiikan kohtia on tarkistettava, mikä ei kuitenkaan tarkoita sitä, ettemmekö voisi ponnistella asioiden hyväksi tulevien kuukausien aikana. Toistaiseksi etusijalla kuitenkin on yhdessä parlamentin ja ministerineuvoston kanssa sovitun lainsäädännön soveltaminen käytäntöön.
Lopetan tähän. On varmasti muitakin kysymyksiä - toivon ettette ole minulle vihaisia -, mutta niistä voidaan keskustella suoraan tai kahdenkeskisesti, jos niin toivotte. Lopuksi haluaisin sanoa, saatuani huomautuksenne ja saatuani kymmeniä muitakin tiedonantoa koskevia huomautuksia teleorganisaatioilta, viranomaisilta jne., että olemme valmiit laatimaan keväällä tiedonannon lopullisen version. Toivomme saavamme tämän asian ehdottomasti päätökseen ennen vuoden loppua ja voivamme vähentää siten turvattomuutta ja lisätä avoimuutta. Mutta vielä kerran suuri kiitos mietinnöstä ja tuesta, joka siinä annetaan komission politiikalle.

Palacio Vallelersundi
Arvoisa puhemies, kysymys on tarkistuksesta 10. Herra Bangemann, en käyttänyt puheaikaani puhuakseni tästä tarkistuksesta juuri siksi, että jäsenvaltioiden kahdenkeskiset konfliktit eivät saisi viedä oikeusasioita käsittelevän valiokunnan puolesta puhuvan esittelijän aikaa.
Te kuitenkin sanoitte lisänneenne Gibraltarin tähän luetteloon, koska ajattelitte, että se olisi teknisesti parempi niin. Mielestäni tämä on erittäin omalaatuinen tapa ymmärtää tekniikkaa, sillä kyse on jäsenvaltioiden koodeja koskevista epätäydellisistä luetteloista. Teknisyys ei siis päde, ei ainakaan lainsäädännöllisesti, jos viiden esimerkin joukossa annetaan esimerkiksi Gibraltar ja se on luokiteltu maaksi.
Herra Bangemann, en ole lainkaan samaa mieltä teknisyyden määritelmästänne. Tarkoitukset ovat poliittiset, erittäin poliittiset.

Bangemann
Arvoisa puhemies, kuten huomaatte, edes ne kymmenen minuuttia, jotka tunnustan käyttäneeni niiden viiden sijaan, jotka te ja avustajanne minulle myönsitte, eivät riitä vastausten antamiseen! Ongelma onkin siinä, että kolme muistiota on käsitelty samanaikaisesti ja ne ovat herättäneet paljon kysymyksiä. Uskon, että näihin kysymyksiin kannattaisi vastata, mutta se vaatisi jonkin verran aikaa.
Hyvä rouva, kerroin jo, mitkä ovat meidän aikomuksemme. Toistin sen vielä ja näin asiat vain ovat. Jos mielestänne asiat eivät ole näin, niin en ymmärrä miksi vastustatte meidän aikeitamme. Sanomani oli selvä. Nyt te vastustuksellanne saitte aikaan epäselvän tilanteen, mutta se on nyt teidän vastuullanne.

Argyros
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä hänen selvityksestään. Haluan tässä puhua vain digitaalisesta lähetystekniikasta. Ainoa syy siihen, että otin sen mukaan laatimaani mietintöön, on se, että esitellessäni mietintöä talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevässä valiokunnassa, kysyin herra van Miertzin johtaman pääosaston edustajilta, aikovatko he tehdä erityisiä töitä digitaalisen lähetystekniikan suhteen. He vastasivat selkeästi, että eivät aio. Tämän jälkeen pidin velvollisuutenani sisällyttää asia mietintööni. Olen kuitenkin iloinen komission jäsenen antamasta vakuutuksesta, että digitaalisesta lähetystekniikasta tehdään erityisselvitys.

Theonas
Arvoisa puhemies, kiitän komission jäsentä, herra Bangemannia, hänen minulle osoittamastaan kunniasta hänen viitatessaan puheenvuorooni. Haluaisin kuitenkin tuoda esille seuraavan asian. Jokaisella on oikeus käyttää sekä ideologisia että poliittisia seikkoja kantansa perustelemiseksi. Niiden täytyy kuitenkin perustua todellisuuteen. Haluan ilmoittaa komission jäsenelle, että kreikassa televiestinnän kustannukset eivät ole Euroopan kalleimmat. Jos hän on sitä mieltä, että asianlaita on toinen, pyydän häntä esittämään luettelon, jossa vertaillaan Euroopan unionin jäsenvaltioiden vallitsevia hintoja. Niistä kävisi ilmi, että Kreikan hinnat ovat Euroopan halvimpia.

Bangemann
Arvoisa puhemies, annan tämän listan parlamentin jäsenelle, jotta hän näkee, että todellisuus ei valitettavasti ole niin kuin hän sen puheessaan esitti.

Puhemies
Arvoisa komission jäsen, pyytäisin teitä lähettämään sen meillekin. Asia kiinnostaa meitä kovasti.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys kolmesta mietinnöstä toimitetaan huomenna klo 12.00.

Traktoreiden suurin nopeus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Hautalan talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan puolesta laatima suositus toiseen käsittelyyn (A4-0218/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi neuvoston direktiivien 74/150/ETY, 74/151/ETY, 74/152/ETY, 74/346/ETY, 74/347/ETY, 75/321/ETY, 75/322/ETY, 76/432/ETY, 76/763/ETY, 77/311/ETY, 77/537/ETY, 78/764/ETY, 78/933/ETY, 79/532/ETY, 79/533/ETY, 80/720/ETY, 86/297/ETY, 86/415/ETY ja 89/173/ETY muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pyörillä varustettujen maatalous- ja metsätraktoreiden suurimmasta rakenteellisesta nopeudesta (C4-0150/97-96/0129(COD)).

Hautala
Arvoisa herra puhemies, opiskelin nuorena maataloustieteitä yliopistossa ja silloin minulle tarjoutui mahdollisuus suorittaa traktorikortti. Mutta valitettavasti en käyttänyt sitä mahdollisuutta hyväkseni. Jos olisin tiennyt, että Euroopan parlamentissa esittelen säädöksiä, jotka koskevat traktorien enimmäisnopeuksia, olisin hyvinkin saattanut tarttua tähän tilaisuuteen.
Euroopan unionissa on tällä hetkellä voimassa tyyppihyväksyntä traktoreille, jotka kulkevat enintään 30 kilometriä tunnissa. Tässä puhutaan siis rakenteellisista enimmäisnopeuksista, ei varsinaisista sallituista ajonopeuksista tai nopeusrajoituksista. Mutta tekniikan kehittymisen myötä traktorivalmistajat ovat tuoneet markkinoille myös vahvempia traktoreita, jotka kulkevat 40 kilometriä tunnissa. Nyt on tarkoitus laatia uusi tyyppihyväksyntä, siten että rakenteelliselta nopeudeltaan jopa 40 kilometriä tunnissa kulkevat traktorit voisivat saada Euroopan unionin laajuisen tyyppihyväksynnän. Tämä on erityisen tärkeää traktorien valmistajille, jotta traktorit voivat liikkua vapaasti sisämarkkinoilla. Tällä ei sinänsä ole mitään tekemistä traktorimarssien kanssa, joista tulisi nyt entistä pidempiä, vaan kyse on todellakin lähinnä traktorinvalmistajien tarvitsemasta uudistuksesta.
Ensimmäisessä käsittelyssä parlamentti suhtautui luonnollisesti hyvin myönteisesti tähän ajatukseen, mutta edellytti, että samalla myös tutkittaisiin eräitä ajoturvallisuuteen liittyviä seikkoja. Onhan aivan maalaisjärjellä ajateltavissa, että kun teille tulee isompia traktoreita, niin silloin on myös huolehdittava paremmin ajoturvallisuudesta. Otimme esiin tällaisia kysymyksiä kuten mahdolliset turvavyöt. Myös ajovaloihin pitäisi kiinnittää huomiota. Parlamentti pyysi myös, että näiden uusien nopeampien koneiden pakokaasupäästöihin kiinnitettäisiin huomiota. Kolmas asia, jota parlamentti vaati selvitettävän, oli mahdollisuus säännöllisiin katsastuksiin.
Komissio ja neuvosto suhtautuivat mielestäni hyvin asiallisesti näihin parlamentin vaatimuksiin. Nyt tässä yhteisessä kannassa on huomioitu, että haluamme kiinnittää huomiota näiden vahvempien koneiden pakokaasupäästöihin. On myös otettu huomioon se, että ajoturvallisuuteen täytyy kiinnittää huomiota. Kolmas parlamentin vaatima, katsastuksiin liittyvä muutos ei ollut mahdollinen. Syynä oli se, että ei ole olemassa laillista perustaa. Esittelijänä voin vallan mainiosti hyväksyä sen, että emme tässä yhteydessä puutu katsastuksiin ja suosittelen voimakkaasti, että parlamentti hyväksyy toisessa käsittelyssä tämän yhteisen kannan.
Kun parlamentti käsitteli ensimmäisen kerran tätä asiaa, tuli esille, että pitäisi myös laatia tyyppihyväksyntä traktoreille, jotka ovat rakenteelliselta nopeudeltaan yli 40 kilometriä tunnissa, koska myös näitä koneita alkaa jo olla markkinoilla. Neuvosto on ratkaissut hyvin taitavasti tämän kysymyksen. Se on ilmoittanut, käyvänsä tämän kysymyksen kimppuun heti kun päästään edes tähän 40 kilometriin tunnissa, joten mielestäni tältäkin osin parlamentin toivomukset ja vaatimukset on otettu huomioon. Voin vain suositella, että tämä ehdotus hyväksytään ja että säädös saadaan nopeasti toteutettua.
Eräissä jäsenmaissa on ilmeisesti ollut pientä pelkoa siitä, että nyt Brysselistä taas tulee uusia hankalia teknisiä määräyksiä maanviljelijöille, jotka muutenkin ovat vaikeassa tilanteessa. Mutta voin lohduttaa kaikkia viljelijöitä, että tässä on kyse uusien, tulevien traktorien ominaisuuksista, eli että me emme nyt tällä kertaa ole taas Brysselistä kiusaamassa maanviljelijöitä yhä uusilla ehdotuksilla. Kaikki voivat huokaista helpotuksesta ja niin saadaan tämä ehdotus voimaan toivottavasti mahdollisimman pian.

Barton
Arvoisa puhemies, kannatti hyvinkin tulla tänne ja olla kerrankin samaa mieltä Bangemannin kanssa - mikä sattuu minulle harvoin parlamentissa, mutta tässä tapauksessa teen sen ilomielin - ja onnitella esittelijää.
Tämä on esimerkki siitä, miten Euroopan unionin on otettava huomioon laitteiden kehitys. Voidaan jo hyvinkin väittää, että joitakin laitteita voitaisiin hyvinkin käyttää suuremmilla nopeuksilla kuin mitä tässä direktiivissä on ehdotettu. Ennen kuin hyväksymme nämä suuremmat nopeudet, meidän on kuitenkin ymmärrettävä niiden kaikki seuraukset: on sopimatonta yksinkertaisesti vain olettaa, että kaikki on hyvin.
Mielestäni esittelijä on tuonut tämän seikan hyvin esiin toteamalla: " Päättäkäämme asia nyt, kun olemme varmoja siitä, että olemme harkinneet asiaa turvallisuuden, lisääntyvän tehokkuuden ja muiden näkökohtien kannalta, mutta odottakaamme erillisiä ja kattavia tutkimuksia; tuokaamme julki, että on perusteltua siirtyä suurempiin nopeuksiin, mutta toimikaamme harkitusti ennen lopullisen päätöksen tekemistä, sillä se on peruuttamaton." Voin vain sanoa, että toivon, että tällaista perusteellista lähestymistapaa olisi käytetty kaikissa aikaisemmissa kysymyksissä.

Bangemann
Arvoisa puhemies, haluan ensiksikin kiittää esittelijä Hautalaa. Hän kertoi kaiken, mitä asiasta tässä yhteydessä on kerrottavaa. Olemme päässeet nopeasti päätökseen, joka käsittelee kaikkia traktoreita, joiden nopeus on enintään 40 km/h. Traktoreista, joiden nopeus ylittää 40 km/h, esittelemme ehdotuksen myöhemmin.
Olin ensin huojentunut huomatessani, että ystäväni Barton, ei ollut paikalla. Hänen saapuessaan kauhistuin, koska ajattelin, että hän vaatii samaa kuin moottoripyöriltä: nimittäin nopeusrajoituksien, hevosvoimien, pakokaasu- ja melumääräysten poistamista kokonaan. Huomaan kuitenkin, että hän on oppinut jotakin. Kun me sitten käsittelemme traktoreita kokonaisuudessaan, voimme uudelleen käsitellä myös moottoripyöriä. Se olisikin ehkä mielenkiintoista, sillä huomaan Bartonin ajatusten kehittyneen myös tässä suhteessa.

Puhemies
Tunnustan, että en ole koskaan oppinut tekemään sellaisia kotikorttelini torikauppaa koskevia laskelmia. En ollut perillä siitä, että herra Bangemann, joka on kokenut mies ja paljon kierrellyt ja kaupunkeja nähnyt, osaa tehdä sellaisia laskelmia. Merkitsen sen tiedoksi, koska kyseessä on ainutlaatuinen asia.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

KTT N: o 1/97 - Maatalousmenot
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
Brinkhorstin ja Fabra Vallésin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0232/97) alustavasta esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi N: o 1/97 (SEK(97)750-9210/97 - C4-0299/97); -Tillichin budjettivaliokunnan puolesta laatima mietintö maatalousmenoja koskevasta ad hoc -menettelystä.
Brinkhorst
Arvoisa puhemies, olemme edistyneet huomattavasti vuoden 1997 korjaavassa ja täydentävässä lisätalousarvioesityksessä. Komissio suhtautui aluksi melko torjuvasti ajatukseen, että osa viroista saataisiin uudelleenjärjestelyillä vuoden 1998 aikana. Olemme nyt kuitenkin tehneet järkevän kompromissin. Myönteistä on, että BSE-tautia käsittelevä väliaikainen tutkintavaliokunta voi aloittaa työnsä nopeasti, sillä yhteisö pitää tätä kysymystä etusijalla. Kolmellekymmenelleviidelle uudelle viralle tulee olemaan käyttöä. Toivon, että näemme ensimmäiset tulokset tämän vuoden loppuun mennessä, ja vuonna 1998 pitäisi tehdä uudelleenjärjestelyjä.
Kysymykseni komissiolle kuuluu: koska todella alatte tehdä asialle jotain? Henkilöstön siirtäminen Dubliniin olisi osittain väliaikainen ratkaisu odotettaessa lopullisen eläinlääkintäviraston perustamista. Toivon, että komissio lupauksensa mukaan peruuttaa pian Grangea koskevan ehdotuksen ja mukauttaa sen muihin virastoihin.
Tämänpäiväisen keskustelumme pääaiheena on ad hoc -menettelyä koskeva Tillichin mietintö. Ensinnäkin haluan kiittää vuoden 1998 esittelijää Tillichiä, sillä tämä on erittäin tärkeä kehitysaskel. Aloitimme käsitellä maataloutta jo jokin aika sitten, ja alamme vähitellen saada vastinetta rahoillemme. Kun viime vuonna tarkastelimme ensimmäistä kertaa komission laatimia arvioita, tämä oli totta vain vähäisessä määrin. Tänä vuonna maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan ja budjettivaliokunnan välinen yhteistyö on kuitenkin ollut erittäin myönteistä. Lisäksi komissio on tänä vuonna korjannut itse arvioitaan siten, että olemme ensimmäistä kertaa asettaneet 329 miljoonaa ecua erityisvarantoon. On tärkeää, että parlamentti tekee näistä varauksen, sillä se tarkoittaa, että jäsenvaltioiden ei tarvitse heti aloittaa rahojen maksamista. Tämä on tärkeä tekijä Maastrichtin kriteerien ja euron käyttöönoton kannalta vuonna 1999.
Maatalousneuvoston kesäkuun loppupuolella tekemän päätöksen tuloksena komission ehdottama budjetti ylittyy 1, 4 miljardilla eculla, ja parlamentissa puhutaan yleensä tätä pienemmistä summista. Budjetti ylittyy 1, 4 miljardilla eculla, koska neuvosto ei hyväksynyt viljan hintojen mukauttamista koskevaa komission ehdotusta.
Budjettivaliokunnan mielestä meidän tulisi palata alustavaan talousarvioesitykseen. Otan tyytyväisenä vastaan Tillichin ehdotuksen muokata talousarvion painotuksia viimeisen kolmen vuoden osalta siten, että tosi asiassa palaamme komission alkuperäiseen alustavaan esitykseen. Tämä voi olla parempi ratkaisu kuin lineaarinen leikkaus, ja olemme tyytyväisiä seuratessamme maataloutta käsittelevän valiokunnan esimerkkiä, vaikka emme voikaan missään olosuhteissa hyväksyä sen ratkaisua, joka edellyttää luovaa kirjanpitoa siirtämällä öljysiemeniä koskevat maksut vuoteen 1998. Olen valitettavasti eri mieltä esittelijän kanssa maatalouden budjetista, sillä hän väitti, että tämä oli viime vuoden ratkaisu. Itse asiassa se ei ollut viime vuoden ratkaisu: se oli ehkä tarkoituksena, mutta sitä ei toteutettu. Neuvoston istuva puheenjohtaja sanoi kolmen osapuolen vuoropuhelumenettelyn aikana, että emme kaipaa luovaa kirjanpitoa.
Tämä tarkoittaa, että vuoden 1998 talousarvion maataloutta koskeva osa on arvioitava uudestaan, ja rahat otetaan viimein tuotteista, joiden kohdalla varojen alikäyttö on ollut suurinta viimeisen jakson aikana. Tämä kaikki osoittaa, että ad hoc -menettely - vaikka se kuuluukin muodollisesti pakollisten menojen luokkaan - toimii vihdoinkin. Sillä on nyt todellinen vaikutus myös budjettivaliokunnan ja maataloutta käsittelevän valiokunnan toimiin. Kumpikin tekee nyt enemmän yhteistyötä. Odotan innokkaana komission oikaisukirjelmää. Komissaarin lisäksi näen istuntosalissa kunnialegioona-merkin haltijan, ja haluaisin onnitella häntä sydämellisesti - vaikka onkin 15. heinäkuuta. Tämä tilanne vaikuttaa ehkä myönteisesti myös siihen, miten nopeasti oikaisukirjelmä saadaan aikaan.

Fabra Vallés
Arvoisa puhemies, uskon että me kaikki muistamme vielä täysin hyvin, että vuoden 1997 talousarvioiden tärkein kohta oli muiden toimielinten kohdalla henkilöstömenojen nollakasvu.
Todellisuudessa ainut toimielin, joka pääsi täysin tähän tavoitteeseen, oli tilintarkastustuomioistuin itse. Tästä syystä on selvää, että juuri tilintarkastustuomioistuimella on suuria vaikeuksia saada tehtyä kaikki sille kuuluva työ. Vaikka siis talousarvion on toki oltava tiukka, niin meidän on kiinnitettävä yhtä paljon huomiota asianmukaiseen taloushallintoon ja ennen kaikkea kustannus-hyöty-suhteeseen; siihen että meitä palvelevat vähän maksavat toimielimet, joiden meidän ei pidä antaa kasvaa niin, että lopulta niiden tehokkuus ei enää vastaisikaan odotuksiamme.
Tilintarkastustuomioistuimelta pyydettiin yleistä tutkimusta siitä, mitä se tarvitsee, ja tutkimuksen - jonka se esitti meille - mukaan tilintarkastustuomioistuimeen tarvittiin 107 uutta tointa.
On selvää, että talousarviosta vastuussa olevien on vaikea hyväksyä tällaista lukua, mutta yhtä selvää on se, että tilintarkastustuomioistuimessa on pulaa tilintarkastajista. Tähän on lisättävä tilintarkastustuomioistuimen tekemien tarkastusten toimintasäteen laajeneminen ja työmäärän lisääntyminen. Ottakaamme huomioon virastojen myötä lisääntynyt työ ja luotettavuuslausuntojen kasvanut määrä. Tähän haluaisin vielä lisätä jotakin kaikkien läsnäolijoiden tiedoksi: jo pelkästään monikielisyyden vuoksi tilintarkastustuomioistuimen tapainen toimielin tarvitsee 25 prosenttia enemmän työvoimaa.
Pääsimme siis siihen lopputulokseen, että kompromissina sen välillä, mitä tilintarkastustuomioistuin pyysi ja mikä oli meidän mielestämme mahdollista myöntää, oli 48 henkilön lisäys. Keskusteltuamme asiasta Tomlinsonin kanssa - joka on vastuussa vuoden 1998 talousarviosta - päädyimme siihen, että voisimme myöntää 23 tointa vuoden 1997 korjaavaan ja täydentävään talousarvioon, jota nyt esittelemme, ja loput 25 tointa voitaisiin lisätä Tomlinsonin alustavaan talousarvioesitykseen. Koska neuvosto on jo myöntänyt 5 tointa, vuodelle 1997 tulee mainitsemieni 23 toimen sijasta itse asiassa 18 tointa. Toimien myöntäminen jo vuodelle 1997 KTT: n avulla on perusteltua toisaalta siitä syystä, että uudet työntekijät pystyvät 100 prosentin työpanokseen toimielimessä vasta koulutusjakson jälkeen, ja toisaalta siksi, että käytössämme on liikkumavara, joka johtuu talousarvion laadinnasta tähän asti jatkuneesta suotuisasta vaihtosuhteesta. Viittaan ecun ja Belgian frangin väliseen vaihtosuhteeseen.
Lisäksi nyt luotavat 18 uutta tointa (toistan: 18 plus neuvoston myöntämät 5 eli 23 tointa) jaettaisiin seuraavasti: tilintarkastuksen osalta yksi A-3, 12 A-7 ja C-5 -tointa; hallinnon osalta 2 tointa: yksi A-7 ja yksi C-5. Jumalan kiitos siitä, että tämä henkilöstön lisääminen ei johda suurempaan tilantarpeeseen eli emme joudu puhumaan toimitiloista, asiasta josta emme kovin paljon haluaisi keskustella täällä parlamentissa.
Siinä on siis kaikki. Olen vakuuttunut siitä, että tällä henkilökuntalisäyksellä tilintarkastustuomioistuin pystyy vielä lisäämään tiukkuuttaan, johon olemme jo tottuneet kyseisen toimielimen kohdalla, ja parantamaan mahdollisesti sitä hienoa yhteistyötä, jota se on aina tehnyt parlamentin kanssa.

Tillich
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, ad hoc -menettelyä käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1995 talousarvion yhteydessä. Käsiteltävän mietinnön tarkoituksena on antaa yhdessä torstaina pidettävän äänestyksen kanssa Euroopan parlamentin neuvotteluvaltuuskunnalle neuvottelutoimivaltuudet. Ad hoc -menettely ja Euroopan parlamentin ja neuvoston väliset neuvottelut pakollisista menoista komission alustavaan talousarvioesitykseen ehdotettavien muutosten sopimiseksi ovat jokavuotisen talousarvion käsittelyn lähtölaukaus. Lehterillä olevien katsojien ja myös joidenkin parlamentin jäsenien mielestä nämä neuvottelut ovat lähinnä teknis-älyllistä ajatustenvaihtoa, mutta kyse on kuitenkin neuvoston ja komission kanssa käytävistä vakavista poliittisista neuvotteluista.
Menettelyssä Euroopan parlamentti, neuvosto ja komissio sopivat parlamentin ja neuvoston tai neuvoston yksinään esittämästä pyynnöstä menettelyn käyttämisestä. Näin tapahtui 26. heinäkuuta kolmen osapuolen vuoropuhelussa muodollisesti. Sovitun menettelyn muuttamisen yhteydessä neuvosto ja Euroopan parlamentti sopivat, että ad hoc -menettelystä ei sovita ennen neuvoston talousarvioesityksen ensimmäistä käsittelyä, vaan komissiolle jätettiin mahdollisuus esittää oikaisukirjelmän muodossa reaaliaikainen vuoden 1998 talousarvioesitys syksyllä, koska silloin tunnetaan markkinat paremmin. Neuvoston ja Euroopan parlamentin on siten vielä hyväksyttävä ehdotus. Näin meillä on mahdollisuus vihdoinkin saada talousarvio, joka vastaa entistä paremmin todellista tilannetta. Menettely on aikaisempien talousarvion kurinalaisuutta ja tämän toteuttamista koskevien päätöksiemme mukainen.
Mietinnössä on perehdytty tähän saakka ratkaisemattomaan menojen luokitteluongelmaan. Komissio on ottanut tässä asiassa ensimmäisen askeleen, mutta ei tosin aivan täysipainoisesti. Komissio on kerännyt luokiteltuja menoja Euroopan parlamentin mielestä muiksi kuin välttämättömiksi menoiksi. Ratkaisevaa askelta ei ole otettu näiden muiden kuin välttämättömien menojen luokittelemiseksi myös muiksi kuin välttämättömiksi.
Mietinnössä ehdotetaankin erikoisvarauksen luomista markkinoiden epävakaisuuden varalta, jolloin varaus rasittaisi jäsenvaltioita vasta, kun varoja tarvittaisiin. Maatalousmenojen kokonaismäärään ei kosketa tässä yhteydessä. Tällä hetkellä toimimme näin humanitäärisen avun ja valuuttavarauksien kohdalla. Lisäksi mietinnössä kehotetaan neuvottelemaan neuvoston ja komission kanssa seuraavista kohdista: toisaalta komission alustavan talousarvioesityksen kunnioittamisesta ja siten siinä esitetystä maatalousmenojen 0, 45 prosentin kasvusta. Kyse ei ole lineaarisesta maatalousmenojen leikkaamisesta, vaan erityisistä leikkauksista jättämällä käyttämättä vuosien 1994 ja 1995 varat. Brinkhorst esitti tämän ajatuksen tavoitteenaan, että se otettaisiin huomioon komission alustavassa talousarvioesityksessä.
Maatalousasioista vastaava ministerineuvosto ei kuitenkaan päässyt sopuun asiasta huhtikuun puolivälissä pitämässään kokouksessaan. Näin ollen neuvoston on löydettävä jokin ratkaisu komission alustavan talousarvioesityksen ylittävän 1, 4 miljardin ecun osalta, ja ratkaisuun on päästävä ennen ensimmäistä käsittelyä. Olemme tietenkin tyytyväisiä neuvoston puheenjohtajiston ehdotukseen luovan kirjanpidon hylkäämisestä. Parlamentin ehdotus takaa talousarvion puolueettomuuden ja vahvistaa siten parlamentin neuvotteluasemaa.
Haluaisin kiittää erityisesti maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan jäseniä osoittamastaan hyvästä yhteistyökyvystä tämän ad hoc -menettelyn yhteydessä, ennen kaikkea mietinnön esittelijä Mulderia käytännön panoksestaan. Komission ja IXX pääosaston jäsenille haluan sanoa, että teidän on nyt päätettävä, onko neuvotteluosapuolenne Euroopan parlamentti vai neuvosto. Olemme neuvotelleet myös kanssanne yhteisestä ratkaisusta, jos te nyt löydätte yhtäkkiä virheitä erityisistä leikkauksista, se tulee myös teidän osaksenne alustavassa talousarvioesityksessä. Siihen, mitä meillä kaksi A-luokan virkamiestä tekee, ei teillä edes 600 A-luokan virkamiestä pysty!
Haluan vielä käsitellä hieman kansainvälisiä kalastussopimuksia. Kolmen välisessä kokouksessa itse vastaava komission jäsen vahvisti periaatteen, että tästä sopimuksesta ei makseta minkäänlaisia maksusitoumuksia ennen parlamentin kannanottoa. Tästä sovittiin kolmen välisessä kokouksessa eikä sen vuoksi enää pidä esittää kritiikkiä kuten eräät osastonne edustajat tekevät.
Kehotan täysistuntoa hyväksymään mietintö ja antamaan siten Euroopan parlamentin valtuuskunnalle neuvottelutoimivaltuudet harkitun talousarvion saamiseksi vuodelle 1998.

Mulder
Arvoisa puhemies, heti kun talousarvioluonnoksen luvut julkaistiin tänä vuonna, maatalousvaliokunta aloitti keskustelun niistä. Olemme olleet ilahtuneita budjettivaliokunnan ja etenkin esittelijöiden kanssa tehdystä hyvästä yhteistyöstä. Mitkä olivat maatalousvaliokunnan tärkeimmät johtopäätökset talousarvioluonnoksesta? Ensiksi, me tuemme komission esitystä kasvattaa talousarviota vain 0, 45 prosentilla. Olemme vahvistaneet vielä kerran, että me tuemme sitä kantaa, joka on ilmaistu useita kertoja parlamentissa: ei leikkauksia peltotukiin. Päätös ei ole siis yksinään neuvoston, se on yhtä hyvin parlamentin itsensä päätös. Kuinka tämä 1, 4 miljardia saadaan kokoon? Sitä ei voida saada luovalla kirjanpidolla. Olemme esittäneet yksinkertaisesti uudestaan viimevuotisen esityksen, jota ei tosin ole toteutettu, johon sisältyi öljypitoisille siemenille maksettavien tukien maksamisen lykkääminen. Budjettivaliokunta hyväksyi kaksi ensimmäistä kohtaa, muttei viimeistä. Valitamme sitä. Emme ymmärrä, miksi toimenpide, joka oli viime vuonna periaatteessa mahdollinen, mutta jota ei suoritettu, ei ole tänä vuonna mahdollinen, ei edes erityistapauksissa. Maatalousvaliokunta vastustaa varantoja. Tässä asiassa olemme hyvässä seurassa, mikäli olen ymmärtänyt Brinkhorstia oikein, nimittäin itsensä neuvoston seurassa. Brinkhorst lainasi neuvostoa monissa kohdin ja ymmärsin, että neuvostokin vastustaa varantoja. Samoin tekee myös maatalousvaliokunta.
Koko maatalousvaliokunta on esittänyt joukon tarkistuksia, jotka ovat neutraaleja talousarvion suhteen. Yhteensä miljoonan nousu 41 miljardin talousarvioon. Tämä ei mielestäni ole liioiteltua. Olemmekin sitä mieltä, että budjettivaliokunnalla ei ole oikeutta muuttaa paljoakaan maatalousvaliokunnan etusijalle asettamia teknisiä seikkoja. Palaamme asiaan täysistunnossa ja odotamme myös komission myöhemmin tänä vuonna ilmestyvää lettre rectificativea , josta tulemme ilmaisemaan mielipiteemme.

Souchet
Arvoisa puhemies, haluan muistuttaa, että Euroopan parlamentin pyynnöstä budjettikohta B7-800 jaettiin kahteen osaan: uuteen B7-8000 -kohtaan " kansainväliset kalastussopimukset" ja uuteen B7-8001 -kohtaan " avustukset kansainvälisille järjestöille" . Tämän uuden tilinpidollisen näkökulman ansiosta kalastusalaan liittyviä menoja on helpompi seurata.
Tilapäisen menettelyn puitteissa on budjettivaliokunnalle toimitettu ensimmäinen tutkimus siitä, miten 12. joulukuuta 1996 annettu yhteinen julistus budjettivallan käyttäjälle annettavan kalastussopimuksia koskevan tiedon parantamisesta on pantu täytäntöön. Tutkimus voidaan vahvistaa samoin ehdoin menettelyn tässä vaiheessa. Talousarvion alustavaan esitykseen kirjattavien määrärahojen osalta komissio noudatti kirjaimellisesti yhteisen julistuksen 1A kohdassa esitettyä varojen jakautumista. Komissio itse asiassa ehdotti, että kansainvälisille järjestöille varainhoitovuoden 1998 alusta suunnattavat määrärahat merkittäisiin B7-8000 kohtaan ja että uudistettaviin ja mahdollisiin uusiin sopimuksiin vaadittavat määrärahat merkittäisiin varaukseen.
Kalatalousvaliokunta katsoo, että sellaisia jo hyväksyttyjä sopimuksia, joista parlamentti ei ole vielä antanut lausuntoaan, koskevat määrärahat voisi myös sisällyttää varaukseen. Tässä on siis otettava huomioon viimeisimmät, Senegalin ja Guinea-Bissaun kanssa tehdyt sopimukset. Käytävien neuvottelujen lopputulosten ja parlamentin lausuntojen perusteella on varaukseen sisällytettäviä määrärahoja tarkistettava koko budjettimenettelyn ajan.
Lopuksi haluan todeta, että kalatalousvaliokunnan ja budjettivaliokunnan välillä ei ole tilapäistä menettelyä koskevia mielipide-eroja. Haluaisin vain muistuttaa kansainvälisten sopimusten merkityksestä niin Euroopan kalastuslaivastolle kuin kolmansille maillekin, joista suurin osa on sidoksissa Euroopan unioniin AKT-sopimusten kautta. Hyvä kansainvälinen kalastussopimus on kompromissi, jonka avulla turvataan työpaikat sekä kalastusaluksilla että rannikkoalueilla ja edistetään kolmansien maiden kalavarojen kestävää hallintaa. Esimerkiksi tänä aamuna tarkastellun Senegalin kanssa tehdyn kalastussopimuksen osalta olemme korostaneet sen asian tärkeyttä, että osa Euroopan unionilta saatavasta rahallisesta korvauksesta suunnataan paikalliseen pienimuotoiseen rannikkokalastukseen ja erityisesti koulutukseen, kuten Senegalin viranomaiset ovat päättäneet tehdäkin.

Samland
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, haluan ensin käsitellä hieman Brinkhorstin ja Fabra Vallésin mietintöä esityksestä korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi N: o 1 varainhoitovuodeksi 1997.
Haluan tässä yhteydessä korostaa, että olemme luomassa budjettivaliokunnan täysistunnossa esittämällä päätöksellä aivan uutta linjaa henkilöstöpolitiikkaan. Tämä on sitäkin tärkeämpää, koska ehdotettu linja toimii yhteisön henkilöstöpolitiikan kehityksen symbolina seuraavina viikkoina ja kuukausina.
Komissio pyysi ensin lähemmäs 160 paikkaa, jotta BSE-ongelmalle annettaisiin yhteisössä etusija. Nyt meillä on käsillä 35 uutta paikkaa ja tämän olemme kytkeneet komission rakenteen sisäiseen uudistamiseen, sillä itse asiassa on hieman epäselvää, miksi C-paikkoja ja A-paikkoja on yhteisössä saman verran.
Vaadittaessa kuten me nyt ehdotamme C-paikkojen poistamisesta A-paikkojen lisäämisen kustannuksella asia lyödään lukkoon vuoteen 1999 asti. Uusien tehtävien, jotka esitetään laajan Agenda 2000 -mietinnön yhteydessä huomenna, selvittäminen on nyt tarpeen asettamalla uusi tärkeysjärjestys kysymyksille ja siten myös jakamalla henkilökunta uudelleen eikä vain palvelemalla suuressa Eurooppa-kaupassa uusia työpaikkoja luomalla.
Toinen asia, jota haluan käsitellä on ad hoc -menettely, johon haluan esittää pari huomautusta. Ad hoc -menettely luotiin toimielimien välisissä sopimuksissa, joihin päästiin lopulta pitkän keskusteluvaiheen ja kiistelyn jälkeen pakollisten ja muiden kuin välttämättömien menojen rajoittamisesta. Näissä keskusteluissa parlamentille oli aina selvää, että budjettikohta ei voi olla periaatteessa pakollinen. Markkinasääntö voi olla pakollinen, mutta sen seurauksena käytettävä summa ei voi olla pakollinen, sillä eihän säätä tai maailmamarkkinahintaa voida etukäteen määritellä pakollisiksi. Viime vuosina on keskusteltu ja kiistelty paljon siitä, mitkä menot ovat pakollisia menoja. Viidentoista vuoden kokemuksemme mukaan käytetyt varat ovat aina olleet suuremmat kuin yhteisön todelliset suoritukset.
Näin ollen on syytä kehottaakin käyttämään luovaa kirjanpitoa. Mulder esitti uudelleen kuten myös Sonneveld eilen illalla valiokunnan kokouksessa, että te haluatte siirtää luovaksi kirjanpidoksi määrittelemämme öljysiemenet toiselle vuodelle. Tällöin kaikkien on vastattava kysymykseen: mitä tapahtuu vuonna 1999. Silloin suoritetaan nimittäin talouden esikatselu eikä silloin voida asiaa enää siirtää. Ongelmana on, että vuonna 1999 öljysiemeniä on rahoitettava kahteen kertaan: kerran siirretylle vuodelle ja kuluvalle talousvuodelle 1999. Tätä ei ole kuitenkaan otettu huomioon talousarviossa. Sen tähden kannatamme neuvoston puheenjohtajan kolmen välisessä kokouksessa tekemää ehdotusta. Emme halua luovaa kirjanpitoa, vaan ratkaisun. Tillichin mietinnön suhteen ehdotamme vain, että kutsutaan talousasioista vastaava ministerineuvosto täyttämään itse laatimansa ehdot. Kutsua ei tarvitse hyväksyä: kyseessähän olisi vain neuvostolle esitettävä neuvottelutarjous. Olemmehan me sopineet neuvotteluissa, että saamme korjatut luvut tämän vuoden syksyllä, joten emme päätä tilapäisestä menettelystä tänään.

McCartin
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää ryhmäni puolesta Brinkhorstia, Fabra Vallésia ja Tillichiä ja sanoa, että kannatan heidän mietintöjään. Haluaisin kiittää Brinkhorstia ja Fabra Vallésia henkilökohtaisesti siitä, että he ovat pyrkineet ratkaisemaan Grangen eläinlääkintävirastoa koskevan ongelman ja sanoa, että olen tyytyväinen lopputulokseen.
Olen samaa mieltä kuin Tillich mietinnössään, ja kannatan erityisesti esittelijän budjettimenettelyjen parantamista koskevaa strategiaa, jolla pyritään parantamaan oikeiden arvioiden laadintaa siten, että budjettiarvio vastaa todellista budjettia, jolla budjetin päämäärät voidaan toteuttaa.
Toisaalta haluaisin kiinnittää huomionne Mulderin maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan puolesta laatimassaan mietinnössä esittämään seikkaan: hän huomauttaa, että hankkeen 2000 huomioon ottaen emme voi odottaa, että Euroopan unionin laajentuminen katetaan maatalousmenojen säästöillä. Maatalous on ainoa osa maaseutupolitiikkaa, josta yhteisöllä on täysi vastuu. Emme voi heikentää tätä politiikkaa, jotta voisimme toteuttaa tai rahoittaa toista päämäärää. Kaikki säästöt, jotka maatalouden alalla voidaan tehdä, tarvitaan Euroopan maaseudun ympäristön ja tosiaankin myös talouden heikkenemisen ehkäisemiseen. Meidän tulisi muistaa, että tällä hetkellä voisimme rahoitusnäkymissä meille varattujen rahojen puitteissa lisätä seuraavan vuoden budjettia vielä 10 mrd. ecua. Tällä summalla rahoittaisimme ensimmäisen laajentumiskierroksen yhteisen maatalouspolitiikan tarpeet. Meidän on kuitenkin muistettava, ettemme voi rahoittaa uuden Euroopan tarkoituksenmukaista aluepolitiikkaa nykyisistä budjettivaroista. Kuvittelisin, että uuden ja laajemman Euroopan uuden aluepolitiikan rahoittamiseen vaadittaisiin vähintäänkin nykyisten rakennerahastojen kaksinkertaistamista, jos emme halua, että liittyvien maiden kansalaiset ovat erittäin tyytymättömiä ja että moni yhteisön nykyisistä kansalaisista vieraantuu yhteisöstä.
Hyväksyn Tillichin mietinnössä esitetyt yleiset menettelyt, mutta en hyväksy joitakin niiden mukana tulevia käsitteitä. Järjestämällä uudelleen ja vähentämällä nykyisiä politiikkoja voimme löytää varat, jotka tarvitsemme 100 miljoonan ihmisen liittymistä varten. Jos nämä ihmiset liittyvät yhteisöön ja jos aiomme hyödyntää laajentumista kaupan ja talouden kasvun myötä, meillä on oltava jonkinnäköinen Marshall-ohjelma, jolla autamme heitä pääsemään alkuun, jotta me voimme kaikki hyötyä laajemman unionin eduista.

Giansily
Arvoisa puhemies, kollegamme Tillich on ryhtynyt vaikeaan, jopa tulenarkaan tehtävään tehdessään varainhoitovuoden 1998 talousarvioon kirjattaviin maatalousmenoihin liittyviä ehdotuksia.
Vaikka esittelijän näkökulma onkin rationaalinen ja pohjautuu Euroopan parlamentin itsepintaiseen haluun supistaa koko maatalouden ohjaus- ja tukirahastoa, perustuu se mielestäni kuitenkin vääristyneeseen näkemykseen maatalousmenoista. Maatalousmenot nimittäin ovat muihin talousarvion menoihin verrattuna hyvin omaleimaisia. Ne ovat markkinoiden taloudellisen sääntelyn väline, joka vain esitetään talousarvion muodossa.
Olen toistanut tätä samaa asiaa jo pitkään ilman, että minua juurikaan on kuunneltu. Kaikesta Stanislas Tillichiä tuntemastani kunnioituksesta huolimatta minun on sanottava hänelle, että hänen kantansa, joka pohjautuu käsitykseen aikaisempien talousarvioiden maatalouden määrärahojen käyttämättä jättämisestä ja harkitusta ylibudjetoinnista, on peräisin täysin aritmeettisesta maatalouspolitiikan näkemyksestä.
Hänen ehdottamillaan toimenpiteillä saattaisi olla hyvinkin haitallisia seurauksia tietyillä maatalouden tuotantoaloilla. Ajattelen erityisesti liitännäistoimenpiteiden rahoitusta, jota on huomattavasti pienennetty esimerkiksi naudanlihan osalta. Epävarmassa tilanteessa taistelussa BSE-tautia vastaan ja komission paljastamien viimeaikaisten tapahtumien valossa voidaan kysyä, voiko kukaan väittää, että yhteisön naudanlihantuottajille osoitetut määrärahat olisi arvioitu liian suuriksi.
Huomasin hämmästyksekseni, että esittelijä on merkinnyt päätöslauselmansa liitteeksi luettelon EMOTR: n budjettikohtien luokittelusta, jossa on muutettu ei-pakollisiksi menoiksi sellaiset menot, jotka sopimukset viisaudessaan ovat säätäneet pakollisiksi menoiksi. Tämänkaltaista toimenpidettä on mahdotonta hyväksyä ja tästä johtuen UPE: n poliittinen ryhmä ei voi kannattaa herra Tillichin mietintöä, joka saattaisi aiheuttaa huomattavia riskejä maatalouspolitiikalle.
Mitä tulee esitykseen korjaavaksi ja täydentäväksi lisätalousarvioksi n: o 1 varainhoitovuodeksi 1997, haluan onnitella herra Laurens Brinkhorstia erinomaisesta esittelystä, jossa hänen onnistui tuoda selvästi esille komission uusien työpaikkojen luomisen ensisijaisuus. Haluan tuoda kuitenkin esille ryhmäni huolestumisen sen asian johdosta, että Alicantessa sijaitsevalle yhdenmukaistamisvirastolle myönnetty koko tuki, eli 12, 5 miljoonaa ecua, on siirretty varaukseen.
Oikeudenmukainen päätös olisi merkitä varaukseen vain puolet tästä määrästä, mitä yhdenmukaistamisviraston johto itsekin esittää, jotta taataan tämän dynaamisen elimen toimintaohjelman kehittyminen. Uskonkin, että tämä jyrkkä päätös määrärahojen poistamisesta on peräisin väärinkäsityksestä ja sekaannuksesta valtionkassan ja kirjanpidollisten sitoumusten välillä, ja että tämä erehdys olisi korjattava täysistunnossa. Tästä syystä ryhmämme esittää tarkistuksen, jonka mukaan varaukseen merkityt määrärahat eivät ylittäisi 6, 5 miljoonaa ecua.

Anttila
Arvoisa herra puhemies, maatalouspääluokan menot ovat unionin budjetin suurin menoerä. Maatalousmenojen ad hoc -menettelyllä on tarkoituksena saada aikaan viimeisimpien ennusteiden mukainen realistinen talousarvio. Menojen tarkka arviointi on monestakin syystä vaikeaa. Viljan satotason ja maailmanmarkkinahintojen vaihteluista johtuen muun muassa budjetin vientituen tarpeen arviointi ei ole helppoa. Lisäksi budjettia ovat rasittaneet BSE-kriisi ja sikarutto, joihin on ollut vaikea etukäteen varautua. Helppoja nämä leikkaukset eivät ole myöskään viljelijöille, joiden tulotasoon vuosittaiset EU-tukien leikkaukset tuovat jatkuvaa epävarmuutta.
EU: n maatalouspolitiikan uudistamisessakin korostetaan entistä enemmän EU: n kykyä kilpailla globaaleilla markkinoilla, joilla muun muassa USA: n tuottajat kilpailevat seitsemän vuoden ajalle hyväksyttyjen maatalous- ja budjettiraamien antamin ehdoin. EU: ssa onkin panostettava pidemmälle ajalle, esimerkiksi seitsemästä kymmeneen vuodeksi hyväksyttyjen maatalouspolitiikan ja budjettiraamien aikaansaamiseksi. Nykyiset leikkaukset soveltuvat nimittäin huonosti maatalouselinkeinon kehittämiseen ja kilpailukyvyn parantamiseen. Jan Mulder, maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan lausunnon valmistelija, onkin esittänyt keinoksi varausjärjestelmää, jossa budjetista säästyviä varoja varastoitaisiin tulevia tarpeita varten. Lopuksi kysynkin komissaari Liikasen kantaa tähän Mulderin esittämään varausjärjestelmään.

Miranda
Arvoisa puhemies, vain muutama sana ad hoc -menettelystä, koska kaksi muuta mietintöä eivät aiheuta suuria vaikeuksia.
Näistä kahdesta ad hoc -menettelystä meillä on jo kättelyssä hyvä käsitys. Tämä johtuu siitä, että ne muodostavat meille ainoan mahdollisuuden osallistua parlamentissa pakollisten menojen oikeaan määrittelyyn, varsinkin maatalouden kohdalla. Tämän pitäisi olla itse asiassa näiden menetelmien varsinainen tarkoitus, eli niiden kautta parlamentin täytyisi antaa tärkeä apunsa antaakseen sopivan ja järkevän kuluennusteen alalla, jolle ei ole vielä tunnustettu toimivaltaa.
Meistä ei tunnu kuitenkaan, että tämä olisi pääsyy budjettivaliokunnassa eilen hyväksyttyihin ehdotuksiin. Huoli saada aikaan säästöjä maataloudessa on pääsyy ja varsinkin ajatus pakottaa se järkeistämään enemmän. Me kaikki tiedämme tälle syyn. Nyt kun tällainen suuntaus on vallalla, emme voi olla tietenkään samaa mieltä. Emmekä voi olla samaa mieltä, koska tiedämme, että jos komissio hyväksyy kokonaisuudessaan tällaisia vähennyksiä maatalouskustannuksista ja tällä kertaa myös kalastussopimuksista, niistä seuraa väistämättömästi muita leikkauksia muissa talousarvion luokissa. Viime vuoden kokemus vahvistaa tämän selvästi.
Vastustamme ehdottomasti, että parlamentti hylkäisi mahdollisuuden vaikuttaa pakollisten kulujen määrärahojen korrektiin jakamiseen ja että se tekisi samalla itsestänsä rajoittavan politiikan mestarin. On myös toinen periaatteellinen syy, joka saa meidät vastustamaan eilen budjettivaliokunnassa hyväksyttyä mietintöä. Hyväksyessään sen ja kehuessaan itseään jäsenmaat vain muuttavat talousarviolle varamäärärahat niin, että ne otetaan käyttöön; tämä aiheuttaisi tilanteen, jolla ei ole ennakkotapauksia ja joka olisi ilmeisen vakava. Pian tulisi ilmeiseksi, että ennen kaikkea yritetään toteuttaa säästöjä, mutta se asettaa keskeisesti kyseenalaiseksi yhteisön talousarviomenettelyn luonnon. Jos jatkamme näin, ennemmin tai myöhemmin päädymme à la carte - talousarvioon, ja sitä me emme voi hyväksyä.

Dell'Alba
Arvoisa puhemies, kiitän ensinnäkin komissaari Liikasta, joka halusi liittää tähän korkean tason esiintymiseensä parlamentissa myös pääosaston, josta on vastuussa. Hänen esiintymisensä täällä on meidän mukaamme tärkeää sen sanoman välittymiseksi jonka haluamme tänään esittää erityisesti tämän täydentävän ja korvaavan talousarvion suhteen, sanoman jonka joka tapauksessa tulkitsen niin ja joka koskee tunnettua tiedotetta lisäviroista pääosasto XXIV: ään. Minusta viime viikkojen tapahtumat osoittavat aivan selvästi, kuinka myöhässä olemme. Sysäämättä kenenkään niskoille syytä tähän myöhästymiseemme, joka johtuu sen sijaan olosuhteista, on kuitenkin korostettava, että edellä mainittua osastoa on välttämättä vahvistettava erittäin pikaisesti ja varustettava se välineillä, joiden ansiosta voidaan - niin paljon kuin mahdollista - parantaa valvontaa, minkä ansiosta taas voidaan välttää uusia dramaattisia tilanteita kuten hullun lehmän tapaus.
Tänään käymässämme äänestyksessä aiomme kylläkin antaa luvan 35 viran perustamiselle mutta pyydämme ennen kaikkea, lopputuloksen velvoittamina, että komissio tekee kaikkensa - näyttää siltä, että se paneutuu tähän asiaan laajalti - voidakseen todella luoda PO XXIV: n tarvitsemat virat muiden välttämättömien inhimillisten resurssien sisäisen järjestelyn kautta, 1. tammikuuta 1998 alkaen.
Tämä on parlamentin aikomuksena ja tähän henkeen ryhmäni - joka aluksi epäröi seuratun menettelyn suhteen - pitää nyt oikeana juuri menettelyä, jonka esittelijä Brinkhorst on esittänyt mielestäni suurella viisaudella myös varmistaakseen asianmukaisen toimielinten välisen vuoropuhelun, menettelyä jossa on kyse näiden virkojen luomisesta heti ja siitä että vaaditaan, että vuonna 1998 tämä sisäinen järjestely koskisi oleellisesti PO XXIV: n vaatimuksia.

des Places
Arvoisa puhemies, jos nyt halutaan mutkistaa kaikkia asioita, ja vaikka maataloutta sekä maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan ehdotukset yleensä tarkoittavat hyvää, ovat realistisia ja aina lähellä maanviljelijöitä, niin eikö päämäärä näyttäisi kuitenkin pidemmän päälle olevan rahoittaa muuta kuin Euroopan maatalouspolitiikkaa ja osoittaa, että ainoa yhteisön politiikka, joka Rooman sopimuksesta lähtien on toiminut parhaiten, ei toimi enää, ja pienentää siksi sen rahoitusta.
Tekosyitä ei puutu: alueidemme ja tuotteidemme erilaisuus, suuret eurooppalaiset ja maailmanlaajuiset erääntyvät velat, lähentymiskriteereiden noudattaminen. Vääriä alibeja ei myöskään puutu: BSE-taudin synnyttämän kriisin aiheuttamat kustannukset, yliarvioidut ja käyttämättä jääneet määrärahat, mehiläistenhoidolle tehdyt lahjoitukset - kolme miljoonaa ecua -, petosten valvonta. Siis 310 miljoonaa merkittäviksi varaukseen.
Maaseudun ja erityisesti maanviljelyksen vaikeudet tuntien voin vain pahoitella tuota symbolista 0, 45 prosentin korotusta, joka varainhoitovuoden 1998 talousarvioon on suunniteltu, ja todeta, että talousarviosta on leikattu 2, 4 miljardia ecua Edinburghin kompromissin päälinjasta välittämättä.
Mietinnössään kollegamme Tillich vahvistaa pakollisten menojen salatut muutokset ei-pakollisiksi menoiksi varauksen luomisen varjolla. Vuosi sitten kollegamme herra Brinkhorst kertoi meille, että varausvaihtoehto on tehokas, koska sen avulla voidaan mukauttaa maatalouden menoja maailmanmarkkinahintojen, tuotannon ja kulutuksen vaihteluiden mukaan. Ryhmämme vastusti ajatusta. Saatoimme todeta, että vuodelle 1997 suunniteltu miljardin ecun varaus poistettiin kokonaan.
Vaikka emme vielä edes tiedä sikaruton laajuutta, leivän valmistukseen käytettävän viljan laatua tai satojen tasoa yleensä, budjettivaliokunta suunnittelee joidenkin talousarvion kohtien poistamista, jotta tämä varaus pystytään luomaan.
Ryhmämme haluaa lopuksi muistuttaa, että neuvostolla on viime kädessä päätäntävalta niin sanotuista pakollisista menoista. Emme siis halua hyväksyä keinottelua, jonka tavoitteena on ainoastaan maatalousbudjetin pienentäminen Euroopan parlamentin valtaa kuvitteellisesti lisäämällä. Toivomme, että Agenda 2000: n puitteissa luodaan tasapuolinen, realistinen maatalouspolitiikka, jonka avulla voidaan pysäyttää maaseudun autioituminen.

Lukas
Arvoisa puhemies, Brinkhorstin ja Fabra Vallésin mietintö käsittelee hyvin arkaa aihetta Euroopan unionissa. Tosiasiahan on, että Eurooppa-ajatuksen maine tuhotaan petoksella, tuhlauksella ja huonolla taloudenpidolla. Näin ollen on tehtävä kaikki kehityksen aikaansaamiseksi. Ennen kaikkea jäsenvaltioita on vaadittava estämään näiden epäselvyyksien syntyminen. Samanaikaisesti komission on kuitenkin tarpeellista varustaa valvontaelimet henkilökunnan ja materiaalien osalta siten, että ne voivat hoitaa tehtävänsä entistä tehokkaammin. Tämä koskee luonnollisesti myös tilintarkastustuomioistuinta, jonka pitää todeta epäselvyydet suoritettavan tarkastuksen yhteydessä ja tehdä parannusehdotuksia kulutuksen alentamiseksi.
Näin ollen uudet työpaikat komissioon ja tilintarkastustuomioistuimeen ovat tervetulleita. On kuitenkin lähdettävä siitä, että hallintomenettelyjen tehostamisella komissiossa katetaan ainakin osa tarvittavista paikoista. Haluan lisäksi korostaa sitä, että on käytettävä jokainen avautuva mahdollisuus lisävarojen myöntämiseen tutkimusta ja kehitystä varten konkreettisten toimenpiteiden toteuttamiseksi. Näin ollen esittelijän ehdotusta 100 miljoonaa ecun jakamisesta erilaisista talousmenoja koskevista varauksista ja varojen käyttämisestä järkevällä tavalla on kannatettava mitä lämpimimmin.

Tappin
Arvoisa puhemies, haluaisin kiittää Brinkhorstia siitä työstä, jota olemme yhdessä tehneet KTT: n osalta. Haluaisin kommentoida KTT: n kahta erityistä ulottuvuutta: ensinnäkin kuluttajansuojayksikköä ja toiseksi varojen siirtoa Alicantessa sijaitsevalle yhdenmukaistamisvirastolle.
Haluaisin ensiksi käsitellä KTT: n kuluttajansuojayksikköä. Ensimmäisen tutkintavaliokunnan tulosten perusteella oli aivan selvää, että oli tarpeellista ryhtyä todellisiin toimenpiteisiin elintarvikkeiden turvallisuuden varmistamiseksi EU-tasolla. Yhtä selvää kuitenkin on, että komission alkuperäinen ja melko rajoittunut ehdotus perustaa eläinlääkintävirasto Grangeen oli meille yllätys. Siitä ei ole epäilystä. Tämän lisäksi se oli harkitsematonta, eikä komissio esittänyt kunnollista oikeudellista perustaa tällaisen tärkeän viraston perustamiselle.
Haluaisin korostaa, että kuluttajansuojayksikköä koskevan alkuperäisen suunnitelman vastustaminen ei tarkoittanut, että viraston perustamista Irlantiin tai kuluttajien turvallisuuden parantamista vastustetaan. Vastustimme tapapolitiikkaa ja avointen sekkien kirjoittamista tulevaisuutta varten. Komission ehdotuksessa perustaa virasto Irlantiin minua huolestutti se, että komissio oli jo vuokrannut työtilat Dublinista Euroopan unionin tavanomaisten työpaikkojen ulkopuolelta sellaisia työntekijöitä varten, joiden rekrytointia ei oltu vielä hyväksytty - mikä on sitäkin käsittämättömämpää, kun otetaan huomioon olemassa oleva sopimus komission henkilöstön määrän jäädyttämisestä. Tämä komission välinpitämättömyys parlamentin toiveista ei ennusta hyvää toisen tutkintavaliokunnan tulevaisuutta ajatellen. Olen kuitenkin tyytyväinen voidessani sanoa, että Brinkhorstin, komission henkilöstön ja Tillichin kanssa on päästy jonkinlaiseen sopimukseen terveys- ja turvallisuusyksikön tulevaisuutta koskevissa kokouksissamme, ja tämä voidaan nyt nähdä KTT: ssa. Komissio on suostunut perumaan eläinlääkintävirastoa koskevan nykyisen ehdotuksen ja esittämään uuden elintarvike- ja eläinlääkintävirastoa koskevan kattavan ja yksityiskohtaisen ehdotuksen, joka sisältää työohjelman, suunnitellun henkilöstön, rakennukset, politiikan, sijainnit jne. Parlamentilla on sen jälkeen mahdollisuus keskustella kattavasti tästä ehdotuksesta.
Myös parlamentti tulee budjettivaliokunnassa hyväksymään päätöksen perustaa 35 ylimääräistä komission virkaa, joilla autetaan XXIV pääosaston uudelleenjärjestelyssä ja parannetaan tiedekomiteoiden välistä yhteensovittamista ja kolmanneksi varmistetaan terveempi ja tehokkaampi hallinto. Voimme hyväksyä 70 väliaikaisen uuden viran perustamisen Dubliniin ja 35 viran säilyttämisen Brysselissä, kunnes eläinlääkintä- ja kasvinsuojeluvirasto on kunnolla perustettu. Lopuksi on sovittu, että kuluttajansuojayksikkö jää Brysseliin, mikä on kaikkein tärkeintä.
Mitä tulee Alicanteen ja siirtoon, mielestäni erittäin tärkeää, että virasto voi tarvittaessa pyytää budjettivallan käyttäjältä avustusta. Sen säännöissä on tätä koskevia määräyksiä. EU perusti tämän viraston osana sisämarkkinoiden edellyttämiä toimia. Tämän viraston menestys on ylittänyt odotukset huimasti. Emme voi sallia, että sitä rangaistaan tehokkuudesta. Sen tähden ehdotan, että komission ehdotus luoda 12, 5 milj. ecun negatiivinen varaus hylätään ja koko varaus jätetään odottamaan, kunnes yhdenmukaistamisvirasto antaa yksityiskohtaisen hakemuksen, jolla voidaan perustella koko summan tai sen osan summan siirtäminen viraston käyttöön. Giansilylle haluaisin sanoa, että jos emme tee näin, parlamenttina ja budjettivaliokuntana menetämme kyseisen viraston rahoituksen valvonnan. Tätä ei tule unohtaa. Voinen sanoa Brinkhorstista, kuten Margaret Thatcher sanoi Mihail Gorbatshovista, että hän on henkilö, jonka kanssa oli ilo työskennellä. On ollut ilo työskennellä kanssanne KTT: ta koskevassa kysymyksessä ja erityisesti uudessa kuluttajansuojapolitiikassa.

Sonneveld
Arvoisa puhemies, ad hoc -menettely talousarvion pakollisten menojen suhteen saa parlamentissa ja neuvostossa yhä suuremman merkityksen. Yleinen esittelijä Tillich ja maatalousvaliokunnan esittelijä Mulder ovat tiiviissä valmisteluissa yrittäneet toteuttaa tasapainoisen mandaatin talousarviopolitiikalle, jonka yhteydessä piti yhdistää yleinen poliittinen toive vaatimattomasta talousarvioista ja jo vahvistetun politiikan turvaaminen.
Maatalousmenot eivät tule nousemaan yli 0, 45 prosenttia, vaikka toimielinten välisen sopimuksen mukaan nousun olisi pitänyt olla 2, 1 prosenttia. Joillakin momenteilla säästetäänkin suuresti, koska taas toiset ovat suurempia, kuten esimerkiksi naudanlihan vientikorvaukset.
On keskusteltava muun muassa kolmesta välineestä. Kaikkia momentteja koskeva lineaarinen leikkaus. Maatalousvaliokunta ja esittelijä Tillich ovat asianmukaisesti hylänneet tämän. Se sijaan tulee leikkaus, joka perustuu viimeisen kolmen budjettivuoden perusteella laskettuun ylijäämämahdollisuuteen.
Lisäksi parlamentti ottaa käyttöön Tillichin mietinnön myötä uuden varannon, joka on suuruudeltaan runsaat 300 miljoonaa ecua. Tiettyjen maatalouden talousarvion momenttien ylijäämiä on tämän takia mahdollista käyttää muihin leikattuihin maatalousmenoihin. Olisi hyvä, jos tämä lähestymistapa hyväksyttäisiin yleisesti. Neuvosto saisi myös toimia tässä asiassa luovemmin ja joustavammin.
Lopuksi oli mahdollista siirtää yksi tietty tyypillinen talousarvion momentti: öljypitoisille siemenille maksettavien tukien etumaksut 1, 4 miljardin ecun arvosta. Ei ole mitenkään epätavallista siirtää näitä etukäteismaksuja, jotka suoritetaan lokakuun paikkeilla, tämän tai seuraavan talousarviovuoden rasitteeksi. Neuvosto ja nähtävästi myös budjettivaliokunta hylkäävät nyt tämän valinnanmahdollisuuden, joka on jo muutamia kertoja osoittautunut käyttökelpoiseksi, nimittämällä sitä " luovaksi kirjanpidoksi" . Se on väärin. Mikäli tämä mahdollisuus, tällainen väline, halutaan tehdä täysin mahdottomaksi, sitä voidaan nimittää budjettimasokismiksi. Älkäämme viekö itseltämme liikkumavaraa parlamenttina, vaan säilyttäkäämme riittävät mahdollisuudet, jotta voimme saada pakollisten menojen vaikean ongelman sopimaan mahdollisimman hyvin järjestelmälliseen ja kurinalaiseen talousarvioon.

Nicholson
Arvoisa puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijöitä heidän mietinnöistään. Haluan kuitenkin tehdä selväksi, että komission, neuvoston ja parlamentin velvollisuutena on varmistaa, että Euroopan maanviljelijöiden tulotaso pysyy ennallaan etenkin aikana, jona monilla aloilla on erittäin suuria taloudellisia vaikeuksia. Minusta on selvää, että maanviljelijät voivat odottaa, että heidän tulonsa pienenevät ja että heillä on edessä monta lamavuotta ja taloudellisesti vaikeat ajat.
On valitettavaa, että budjettivaliokunta ei hyväksynyt maataloutta ja maaseudun kehittämistä käsittelevän valiokunnan suosituksia, varsinkin kun se esitti niin selkeitä ehdotuksia. Haluaisin osoittaa kunnioitusta Jan Mulderille siitä, miten hän käsitteli näitä ongelmia. Vastustan kaikkea, mikä vähentää maanviljelijöiden tuloja, ja maataloutta käsittelevän valiokunnan ehdotukset olivat erittäin rakentavia ja myönteisiä. Vastustan täysin maatalousalan yhden sektorin suosimista toisen sektorin kustannuksella.
Meidän on myönnettävä enemmän voimavaroja Euroopan unionissa harjoitettavan petoksen kitkemiseksi. Tästä aiheesta meidän tulisi voida olla yksimielisiä. Kukaan ei kannata petoksia, mutta kuitenkin niitä esiintyy, ja ne täytyy hävittää kaikista jäsenvaltioista.
BSE-tauti on ollut meille erittäin kallis opetus, jota ei voida ilmaista määrällisesti. Meillä esiintyy nyt myös sikaruttoa, emmekä tiedä sen lopullista hintaa. Nämä taudit aiheuttavat meille edelleen paljon haittaa. Meidän on myös muistettava, että vaikka Yhdistyneen kuningaskunnan karjankasvattajille on myönnetty tukea, heidän tulonsa ovat vähentyneet rajusti ja nyt joillakin heistä on erittäin vaikeita ongelmia.
Lopuksi totean, että meidän on aktiivisesti puhuttava maatalouden ja sen tuotteiden puolesta. Meidän on otettava haaste vastaan ja voitettava uudestaan kuluttajien luottamus. Tähän tarvitsemme lisää resursseja. Ajan myötä sijoitus maksaa itsensä takaisin eurooppalaisten tuotteiden lisääntyneenä kulutuksena.

Katiforis
Arvoisa puhemies, puhun Tillichin mietinnöstä sosialistiryhmän ja budjettivaliokunnan puolesta. Tänään käymämme keskustelu Tillichin mietinnöstä edustaa toista vaihetta sen jälkeen, kun komission määrärahoja koskevan vuoden 1998 talousarvioesityksen parlamentin valmistelutyötä koskevan päätöslauselman suuntaviivat annettiin maaliskuussa. Tämä menee neuvoston ensimmäiseen käsittelyyn 24. heinäkuuta ja parlamentin ensimmäiseen käsittelyyn 23. lokakuuta.
Sosialistiryhmän puolesta haluaisin onnitella Tillichiä hänen mietinnöstään ja kaikesta siitä työstä, jonka hän on tehnyt ohjatessaan meitä niiden määräysten, toimielinsopimusten, kolmen osapuolen vuoropuhelujen ja neuvottelujen läpi, jotka kuuluvat vuosittaiseen budjettineuvotteluohjelmaan. Lisäksi haluaisin onnitella ja kiittää Tillichiä hänen halustaan osoittaa joustavuutta, jotta saavuttaisimme mahdollisimman laajan yhteisymmärryksen.
Keskustelemme tänään täysistunnossa pakollisten menojen ad hoc -menettelystä, jolla voisimme antaa edustajillemme laajat valtuudet neuvoston ja komission kanssa käytävässä kolmen osapuolen vuoropuhelussa ja lisätä avoimuutta ja maksimoida maataloutta ja maaseudun kehitystä käsittelevän valiokunnan ja kalatalousvaliokunnan osallistumisen näiden valtuuksien määrittelyyn. Tämä ad hoc -menettely on palvellut meitä hyvin tänä vuonna, ja se saa lisämerkitystä, kun otetaan huomioon, että talousarvion päätöksentekoprosessia ei uudistettu Amsterdamissa pidetyssä hallitusten välisessä konferenssissa.
Haluaisin sen tähden lyhyesti käydä läpi tähän mennessä saavutetut tulokset. Tärkein tulos on ollut maatalousmenoja koskevan yhteisen julistuksen hyväksyminen, jonka ansiosta komissio voi jättää alustavaa talousarvioesitystä koskevan oikaisukirjelmän tarvitsematta noudattaa varainhoitoasetuksessa annettuja menettelyä koskevia määräyksiä. Tämän vuoksi on mahdollista laatia maatalouden talousarvio, joka toivon mukaan perustuu päivitettyihin ennusteisiin ja olettamuksiin, ja helpottaa jonkin verran maatalouden talousarvion vaatimusten ennustamiseen liittyviä jatkuvia ongelmia. Tällainen ad hoc -menettelyn laajentaminen oli maataloutta käsittelevän valiokunnan vaatimus, ja haluaisin korostaa budjettivaliokunnan ja maataloutta käsittelevän valiokunnan välistä tiivistä ja erinomaista yhteistyötä vuoden 1998 talousarvion valmistelussa.
Emme kuitenkaan ole kyenneet toteuttamaan kaikkia maataloutta käsittelevän valiokunnan vaatimuksia. Kun otetaan huomioon, että komissio on saattanut ajan tasalle vuoden 1998 pakollisia menoja koskevat vaatimuksensa ja vähentänyt niitä 329 miljoonaa ecua, meidän mielestämme näille määrärahoille on luotava varaus, ja toiseksi meidän ei tulisi turvautua minkäänlaiseen luovaan kirjanpitoon, jotta pysyisimme ennustetussa + 0, 45 %: n maatalousbudjetin lisäyksessä verrattuna vuoden 1997 budjettiin. Olemme iloisia, kun voimme olla samaa mieltä maataloutta käsittelevän valiokunnan kanssa siitä, että peltoja koskeva tulotuki on loppujen lopuksi toivottavaa, mutta suhtaudumme vieläkin myönteisemmin komission ehdotukseen leikata tulotukea noin 1, 4 miljardia ecua. Olemme valmiita keskustelemaan tällaisen leikkauksen toteuttamiseen liittyvistä erityisnäkökohdista.
Hyvän budjetoinnin periaatteiden mukaista lienee, että käytetään päivitettyjä ennusteita ja olettamuksia sekä luotettavia menettelyjä ja menetelmiä. Jos meille selviää, että nykyiset menettelyt ovat epäluotettavia ja että voimavarat siksi jakautuvat väärin, meidän ei tule epäröidä korjata näitä menettelyjä.
Meidän on myös oltava varovaisia, ettemme vaaranna liikaa budjettikohtien menojen välistä tasapainoa, sillä monissa ollaan aika lähellä määrärahojen minimitasoa. Jos jossain kohdin on yliarvioinnin vuoksi kohtuullista etsiä säästöjä, meidän tulisi tehdä niin, mutta meidän ei tulisi rasittaa liikaa tiettyjä sektoreita saavuttaaksemme sen erityisen talousarviota koskevan kurinalaisuuden, johon tämänvuotisessa yhteisön talousarviossa pyritään.

Goepel
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, neuvoston, komission ja Euroopan parlamentin välistä talousarvion maatalousmenoja koskevaa sopimusta nimitetään tilapäiseksi menettelyksi. Kiistatonta on, että me nostamme menoja 0, 45 prosentilla, toistan 0, 45 prosentilla. Kiistanalainen on sitä vastoin ehdotus lineaarisista lisäleikkauksista, jota en voi tällä hetkellä kannattaa. Luulin jo, että ehdotuksesta luovuttiin. Maanviljelijöinä emme voi kuitenkaan hyväksyä ehdotusta!
Mistä johtuu, että 1, 4 miljardia ecua puuttuu? Kyse on yksinkertaisesti rahoittamisen vakuuttamisesta, minkä me saimme kokea BSE-kriisin yhteydessä. Lokakuussa 1996 neuvosto siirsi öljysiemenet vuodelta 1996 vuodelle 1997. Meidän ei tarvinnut käsitellä niitä, joten ei ole reilua puhua tässä yhteydestä luovasta kirjanpidosta. Detlev Samland, esititte kysymyksen, mitä tapahtuu vuonna 1999 tai 2000, jos vuotta 1998/1999 siirretään. Lähden siitä olettamuksesta, että meillä on tätä vuotta vastaava tilanne, eikä siirtoa tarvita laisinkaan. Jo aivan teoreettisestikin Mulderin ehdotus lähtee ajatuksesta, että kun kaikkea ei käytetä ei-pakollisten menojen osaltakin voidaan päästä tasoitukseen. Palaamme asiaan varmaan vuoden sisällä. Luulen kuitenkin, että se on mahdollista.
Maataloudesta vastaava ministerineuvosto luopui hintapaketissa sitoumuksesta komissiota kohtaan pysyäkseen EMOTR: n takuuosaston menojen osalta vuodelle 1998 arvioiduissa talousmenoissa. Valitettavasti neuvosto ei siirtänyt uudelleen öljysiemenavustuksia. Se olisi säästäneet meidät monelta harmilta.

Otila
Arvoisa herra puhemies, haluan kiittää esittelijöitä heidän työstään. Budjettivaliokunnan ja maatalousvaliokunnan yhteistyö on ollut avointa ja melko rakentavaa.
Pitkäaikainen kokemus on osoittanut, että nopeasti muuttuvat markkinatilanteet ja jatkuva ylibudjetointi ovat vuodesta toiseen vaikuttaneet maatalousmenojen määrärahoihin. Talousarvioiden täytyy perustua mahdollisimman ajan tasalla olevaan tietoon, koska tätä tietoa on kyllä suhteellisen vaivattomasti saatavilla, jos halua sen hankkimiseen vain löytyy. Etenkin vilja-alaan vaikuttavat tunnetusti useat pysyvät epävarmuustekijät. Liha-alaa kohdanneet ongelmat, kuten BSE-kriisi ja sikarutto, ovat kaikessa vakavuudessaan yksittäisiä tapauksia, jotka toivottavasti eivät koskaan toistu.
Maatalousmenojen sopeuttamisessa budjettikehyksiin tulee ottaa nykyistä enemmän huomioon yhteisön äärialueet kuten Suomi ja Ruotsi. Näissä maissa on muita alueita selvästi heikompi tuottavuus ja kannattavuus. Vaikka on luultavaa, että maanviljelyksen tulotukien vähentäminen saattaa tulevaisuudessa tulla ajankohtaiseksi, haluan korostaa, että järjestelmän radikaali muuttaminen saattaisi koitua kohtalokkaaksi, etenkin pohjoisten jäsenvaltioiden maatalouden harjoittamiselle. Nykyisenkin järjestelmän vallitessa pohjoinen maatalous on vaikeassa asemassa. Julkisuuteen tulleet tiedot tulevista muutoksista muuttaisivat pohjoisten alueiden maatalouden vieläkin vaikeammaksi.
Ad hoc -menettelystä on tähän mennessä saatu kohtalaisen hyviä kokemuksia. Jotta tämä kehitys edelleen paranisi, on toivottavaa, että komissio ymmärtäisi jatkossakin rakentavan yhteistyön merkityksen.

Funk
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, viittaan valmistelemaani mietintöön, josta äänestimme muutama viikko sitten eli 12. heinäkuuta 1997. Parlamentti hylkäsi silloin suurella enemmistöllä tietyille viljelykasveille ja maan viljelykäytöstä poistamiselle myönnettävät tasausmaksut. Samanaikaisesti parlamentti neuvotteli budjettivaliokunnan kanssa öljysiemenille myönnettävien ennakkomaksujen siirtojen hylkäämisestä.
Yhdessä mietintööni esitetyssä tarkistuksessa ehdotettiin maatalousuudistuksen mukaisen hehtaarituen myöntämistä vuosina 1998 ja 1999 täysimääräisenä. Minusta on kummallista, jos nyt poiketaan tästä linjasta esittämättä kuitenkaan järkevää korvaavaa ehdotusta. Viimeksi eilen luin sanomalehdestä, että pinta-ala- ja eläinpalkkiot ovat jatkossakin EU: n maatalouspolitiikan perustana. Komission jäsenenä, Erkki Liikanen, olette ollut mukana päättämässä asiaa. Valitettavasti me saamme lukea sanomalehdistä ennen kuin asia esitetään täällä parlamentissa. Kysyttäessä sitten kerrotaan lehtijuttujen olevan oikeassa.
Odotan kiinnostuneena, mitä sanotte jälkeenpäin maanviljelijöiden tuen saamiseksi tulevalle maatalouspolitiikalle, mikäli tähänastista politiikkaa jatketaan. Luulimme nimittäin, että kannatatte uutta maatalouspolitiikkaa, jonka me voisimme kestää. Sen sijaan nyt on kyse hehtaarituista ja eläinpalkkioista. Ja te uskotte, että maanviljelijät uskovat lupaukseen, että me kestämme tämän. Odotan mielenkiinnolla, mitä sanotte jälkeenpäin. Haluan kiittää ennen kaikkea Mulderia, joka esitti hyvin järkeviä väitteitä. Ryhmäni yhtyy täysin hänen väitteisiinsä. Emme halua iskeä päätämme seinään, vaan haluamme edelleen työskennellä yhdessä budjettivaliokunnan kanssa.

Liikanen
Huomenaamuna komission puheenjohtaja Jacques Santer esittelee Agenda 2000 -ohjelmaa koskevan komission tiedonannon. Ensiesittely on täällä Euroopan parlamentissa. Euroopan lehdistön suunnaton spekulointi vastasi odotuksiamme, mutta asiakirjat esitetään ensimmäistä kertaa huomenna parlamentissa, joten Euroopan parlamentin kunnia-arvoiset jäsenet ovat etuoikeutetussa asemassa siinä mielessä, että he voivat aloittaa keskustelun ennen muita eurooppalaisia toimielimiä.
Pakollisten menojen ad hoc -menettely luotiin toimielinten välisellä sopimuksella vuonna 1993. Toimielinten ja niiden väliset perusteelliset keskustelut osoittavat, että tämä menettely vastaa odotuksia. Se sallii neuvoston, parlamentin ja komission tarkastella yksityiskohtaisesti summia, jotka varataan pakollisiin menoihin vuoden 1998 yhteisön budjetissa.
Tärkeintä vuoden 1998 maatalouden talousarviossa on, että neuvosto ei ole hyväksynyt komission ehdotusta supistaa suoria maksuja vilja-alalla. Neuvosto ei ole myöskään hyväksynyt mitään vastaavia todellisia säästöjä . Euroopan parlamenttikaan ei ole rohkaissut neuvostoa. Tämä on ollut pettymys. Tasapainotettu budjettikuri edellyttää myös todellisia budjettisäästöjä tällä alalla, jonka osuus yhteisön budjetista on 48 %.
Tässä tilanteessa määräysten ollessa edelleen samat budjettivallan käyttäjän suurin velvollisuus on ennustaa menojen tarve mahdollisimman tarkkaan. Sen tähden oli tärkeää, että kolmen osapuolen välisessä vuoropuhelussa 26. kesäkuuta saavutettiin yksimielisyys siitä, että syyskuun oikaisukirjelmässä otetaan huomioon viimeisin tieto. Lisäksi komission ja parlamentin välisissä keskusteluissa on parannettu ennusteita joillakin aloilla, joilla tarpeet vähenevät noin 300 milj. ecua. Yksi ensi viikon sovintomenettelyn aiheista tulisi olla, milloin ja miten tämä vähennys tulisi merkitä talousarvioon.
Kiinnitän huomiota parlamentin ehdotukseen luoda 310 miljoonan ecun varaus epävakaiden markkinoiden takia. Periaatteessa tällainen luokan I varaus tuntuu tutkimisen arvoiselta, mutta asetuksen vaatimukset näyttävät liian tiukoilta, jotta tämä voitaisiin saavuttaa lyhyellä ajalla.
Vuoden 1998 talousarvion yhtenä vaihtoehtona voisi olla kyseisten otsakkeiden mukauttaminen, joka auttaisi saamaan kokoon 400 miljoonan ecun suuruisen summan, joka on välttämätön, jotta päästäisiin takaisin alustavaan talousarvioesitykseen.
Sekä neuvosto että parlamentti näyttävät olevan yhtä mieltä siitä, että todellisten säästöjen puutetta tulisi korvata yleisillä ennusteiden leikkauksilla kaikissa budjettikohdissa. Käytettävät menetelmät ovat kuitenkin erilaisia. Neuvosto kannattaa lineaarista leikkausta, parlamentti puolestaan kannattaa monimutkaisempaa lähestymistapaa, joka perustuu budjetin huonoon täytäntöönpanoon lähimenneisyydessä. Menetelmää koskevan sopimuksen tulisi olla mahdollinen, kun otetaan huomioon, että molemmissa tapauksissa budjetin täytäntöönpano on riippuvainen siirroista, jotta budjetti saataisiin tasapainoon todellisten tarpeiden kanssa.
Kansainvälisten kalastussopimusten osalta vuoden 1996 käyttäytymissäännöstöä koskeva yhteinen julistus on hyödyllinen viitekehys annettaville tiedoille ja budjettiin kohdistuville vaikutuksille. Olen huomannut, että parlamentti on varovainen niiden sopimusten osalta, jotka on saatettu alulle mutta joita ei ole vielä ratifioitu. Mietin yhdessä komissaari Boninon kanssa, miten voimme saada parlamentin vakuuttuneeksi ensi vuoden alussa voimaan tulevista sopimuksista, joille tulisi sen vuoksi antaa varat budjettikohdassa.
Korjaavan ja täydentävän budjetin osalta haluaisin tehdä vain kolme huomautusta. Ensinnäkin haluaisin kiittää esittelijä Brinkhorstia ja Euroopan parlamenttia yhteisön kuluttajasuojayksikköjen uudelleenjärjestelyn tarvetta koskevasta rakentavasta keskustelusta. Parlamentin nyt hyväksyttäväksi ehdottama ratkaisu sallii kiireellisimpien tarpeiden täyttämisen vuonna 1997. Komissio tunnustaa tämän. Kysymys ei kuitenkaan ole ilmeisesti loppuunkäsitelty. Tarvitsemme myöhemmin lisävahvistusta.
Toiseksi keskustelu on myös selventänyt kyseisten yksiköiden tulevaan organisaatioon liittyviä muita näkökohtia. Erityisesti - haluaisin korostaa tätä jälleen - komissio on ollut aina sitä mieltä, että ainoastaan elintarvike- ja eläinlääkintävirasto siirrettäisiin Irlantiin, eikä muita XXIV pääosaston yksikköjä.
Haluaisin korostaa, että on toivottavaa, että korjaava ja täydentävä lisätalousarvio hyväksytään nopeasti. Toivon, että neuvoston ja parlamentin välinen hedelmällinen keskustelu 26. kesäkuuta 1997 pidettävässä kolmen osapuolen vuoropuhelussa johtaa lisätalousarvion hyväksymiseen yhdessä käsittelyssä.
Kiitän jokaista esittelijää, Tillichiä, Brinkhorstia ja Fabra Vallésia, sekä budjettivaliokunnan puheenjohtajaa Samlandia heidän ponnisteluistaan tässä menettelyssä.

Puhemies
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Kyselytunti (komissio)
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana kyselytunti (B4-0349/97). Käsittelemme komissiolle osoitettuja kysymyksiä.

Gradin
Arvoisa puhemies, jäsen Truscott kysyi matkustusrajoituksista Euroopan unionissa kolmansien maiden kansalaisille. Viisumiasetus, jonka ministerineuvosto hyväksyi vuonna 1995, säätää vain sitä, minkä maiden kansalaisilla on oltava viisumi matkustaessaan johonkin unionin jäsenvaltioon. Itse viisumin myöntäminen tapahtuu yksittäisessä jäsenvaltiossa. Tämä tarkoittaa sitä, että kaikille kolmansien maiden kansalaisille ei myönnetä viisumia.
Komissio on yrittänyt helpottaa viisumimenettelyä kolmansien maiden kansalaisille. Alkuperäisessä ehdotuksessa viisumiasetukseksi oli esimerkiksi kappale, jonka mukaan EU: n jäsenvaltiot tunnustaisivat toistensa viisumit. Ehdotus poistettiin kuitenkin ministerineuvostossa käytyjen neuvottelujen jälkeen. Tämä tehtiin Euroopan parlamenttia kuulematta. Sillä perusteella, että parlamenttia ei kuultu, EY: n tuomioistuin hylkäsi ministerineuvoston päätöksen. Nykyinen asetus on voimassa niin kauan, kunnes uusi asetus on hyväksytty. Ajatus vastavuoroisesta viisumien tunnustamisesta sisältyi myös ulkorajojen valvontaa koskevaan sopimukseen, jonka komissio esitteli vuonna 1994. Kuten tiedätte, silloinkaan ei onnistuttu saamaan yksimielisyyttä tästä sopimuksesta. Ongelmaa, jonka Truscott toi esiin, ei olisi syntynyt, jos viisumiasetuksen alkuperäinen versio eikä ulkorajojen valvontaa koskeva sopimus olisivat olleet paikallaan.
Oikeutta vaatia viisumia sellaisilta kolmansien maiden kansalaisilta, jotka ovat EU: n kansalaisten perheenjäseniä, säännellään yhteisön oikeudessa. On aivan selvää, että jäsenvaltioiden on myönnettävä näille henkilöille viisumi kustannuksitta.

Truscott
Haluaisin kiittää komissaaria hänen yksityiskohtaisesta vastauksestaan. Mahtaako hän kuitenkaan tietää, että Lontoossa viisumia hakevien kolmansien maiden kansalaisten on odotettava vähintään kolme viikkoa vieraillakseen Belgiassa ja että kaikki hakemukset käsitellään ulkoministeriössä Brysselissä, minkä takia hakemukset viivästyvät huomattavasti. Tämän vuoksi haluaisin kysyä komissaarilta, pitääkö hän tällaista liiallista byrokratiaa esteenä ihmisten vapaalle liikkuvuudelle Euroopan unionissa.

Gradin
Kuten vastauksessani sanoin, jokaisen maan on itse huolehdittava käytännön viisumijärjestelyistä ja, jos viisumit viivästyvät, jokaisen maan on itse järjestettävä työnsä uudelleen.

Ford
Tietääkö komissaari, että vuosi 1997 on Euroopan rasismin vastainen vuosi? Tämä on ajankohtainen aihe, kun otetaan huomioon, että suurin osa Euroopan unionissa asuvista 12-14 miljoonasta kolmansien maiden kansalaisista on mustia. Eikö Belgian viranomaisten tulisi komissaarin mielestä ottaa tämä huomioon, kun he pyrkivät ratkaisemaan tätä kysymystä etanan vauhtia? Rooman sopimuksen tavoitteena on tavaroiden, palvelujen, pääoman ja ihmisten vapaa liikkuvuus. Kolmen ensimmäisen vapaa liikkuvuus on selvästi toteutunut, mutta Belgian viranomaiset estävät ihmisten ja etenkin Euroopan unionissa laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten - joiden määrä on kaksinkertainen Belgian väkilukuun nähden - vapaan liikkuvuuden tavalla, jota ei mielestäni voida lainkaan hyväksyä. Onko komissaari samaa mieltä?

Gradin
Haluaisin muistuttaa arvoisaa jäsentä, että komissio yritti ottaa käyttöön ulkorajojen valvontaa koskevan sopimuksen, mutta tietty maa esti meitä sallimasta vapaan liikkuvuuden, jonka minäkin olisin halunnut suoda kolmansiin maiden kansalaisille. Tämä ei ollut mahdollista, ja olen siitä erittäin pahoillani, sillä jos asia olisi minusta kiinni, haluaisin, että laillisesti unionissa asuvilla ihmisillä olisi myös oikeus liikkua vapaasti.

Puhemies
Kysymys nro 39 Daniel Varela Suanzes-Carpegna (H-0525/97):
Aihe: Euroopan komission kanta espanjalais-brittiläisiin kalastusalan yhteisyrityksiin
Äsken pidetyn Amsterdamin huippukokouksen jälkeen brittipääministeri sanoi lehdistölle ja maan parlamentille Euroopan komission puheenjohtajan luvanneen kirjallisesti tukea suunnitelmia, joilla Yhdistyneen kuningaskunnan ulkopuolella sijaitsevilla yhteisön vesillä toimivien espanjalais-brittiläisten kalastusalan yhteisyritysten tämänhetkistä oikeudellista asemaa tarkistetaan.
Ottaen huomioon, että Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on jo useaan otteeseen hylännyt suunnitellut toimenpiteet sillä perusteella, että niillä rikotaan yhteisön oikeutta, niin miten komissio perustelee toimintaansa yhden jäsenvaltion hallituksen hyväksi asiassa, jonka osalta Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on jo useaan otteeseen antanut kielteisen päätöksensä lukuisiin brittien esittämiin ehdotuksiin, sillä niillä rikotaan järjestelmällisesti yhteisön oikeutta? Eikö komissio ole toiminut näiden yritysten hyväksi myöntämällä niille korvauksia sillä perusteella, että ne ovat täysin noudattaneet Euroopan unionin perustamissopimukseen sisällytettyjä periaatteita ja perusvapauksia?

Bonino
Siinä perusasetuksessa, jossa säädetään yhteisön kalastus- ja vesistönhoitojärjestelmästä, määrätään, että jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiota vuosittain kriteereistä, jotka on sovittu niille myönnettyjen kalastuskiintiöiden jakoa varten. Niin ollen on jäsenvaltioiden tehtävä jakaa kiintiönsä ja komission tehtävä valvoa, että tässä yhteydessä kunnioitetaan sopimuksen periaatteita, yhteisön kalastuspolitiikkaa säänteleviä säädöksiä ja oikeutta. Tässä hengessä jäsenvaltioiden ja komission välille on yli 20 vuoden aikana vakiintunut vuoropuhelu kiintiöiden jaon kansallisista ehdoista. Tässä yhteydessä Britannia kuten kaikki jäsenvaltiot on pyytänyt komissiolta sen lausuntoa kalastuskiintiöiden jakomekanismista, joka perustuu todellisen taloudellisen yhteyden olemassaolon osoittamiseen laivan ja sen lipun välillä, kuten käy ilmi muissa jäsenvaltioissa todetusta käytännöstä.
Kesäkuun 17. päivänä puheenjohtaja Santer vastasi komission puolesta Blairin esittämiin selvitysvaatimuksiin. Puheenjohtaja Santer muistutti tuomioistuimen myöntävän, että kiintiöjärjestelmän tavoite voi oikeuttaa sellaisten ehtojen hyväksymisen, joilla pyritään takaamaan että kalastusaluksen ja kyseisen jäsenvaltion välillä on todellinen taloudellinen side, jos näiden ehtojen tarkoituksena on saada kalastuksesta riippuvainen väestö ja alan teollisuus hyötymään kiintiöistä.
Komission puheenjohtaja korosti lisäksi kirjeessään, että esitettyjen toimenpiteiden on oltava yhteneväisiä yhteisön lain kanssa sillä ehdolla, että ne eivät ole diskriminoivia ja että ne on suhteutettu vaihtoehtojen saavuttamiseksi siinä määrin kuin ne tarjoavat kalastajille mahdollisuuden ottaa noudattaa yhtä tai useampaa toimenpidettä tai mahdollisia muita tekijöitä, joilla voidaan osoittaa taloudellisen siteen olemassaolo lippuvaltion kanssa.
Lopuksi komission on ilmaistava kantansa lisäksi niiden säädösten suhteen, joita Britannian viranomaiset aikovat tehdä; tämän käsittelyn yhteydessä komissio todentaa kaikkien hyväksyttyjen toimenpiteiden yhteensopivuuden yhteisön oikeuden kanssa todentaakseen nimenomaan, että ne eivät ole diskriminoivia, että ne ovat tarkoituksenmukaisia ja vaihtoehtoisia sekä täysin sopusoinnussa Euroopan yhteisön tuomioistuimen lainsäädännön kanssa ja ottamalla huomioon - niin kuin sen velvollisuutena on - kaikkien jäsenvaltioiden lailliset edut.

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa rouva komissaari, paljon kiitoksia selvennyksistänne tähän kysymykseen, joka on niin arkaluontoinen, että siitä on puhuttava kieli keskellä suuta.
Haluaisin kysyä ensinnäkin, ilmaisevatko komission puheenjohtaja Santerin julkilausumat - joihin te viittasitte - virallisesti komission eli komissaarien kollegion kannan; onko näitä julkilausumia kommentoitu, ja jos on, niin voisitteko te kertoa minulle sen päivämäärän, jolloin ne on esitetty, myös siinä tapauksessa, että ne on esitetty ohjaavissa oikeudellisissa asiakirjoissa. Jos tällaisia asiakirjoja on olemassa, haluaisin tietää, onko minulla oikeus tutustua niihin, koska olen erittäin kiinnostunut kyseisestä tulkinnasta. Kirjeessä oleva tulkinta on tuomioistuimen päätösten mukainen - kuten te sanoitte - mutta ei täysin, koska siinä on joitakin johdanto-osan alakohtia tai kohtia, joissa mennään vielä pidemmälle viittaamalla määrittelemättömiin oikeudellisiin käsitteisiin, kuten esimerkiksi sellaisiin, " jotka eivät koske perustamissopimuksessa tai yhteisön oikeudessa olevia yleisiä periaatteita" , " jotka eivät saa haitata yritysten tavanomaista toimintaa" jne. Kun siis sanotaan, että toimenpiteet eivät saa olla syrjiviä ja että niiden on oltava suhteutettuja, on selvitettävä ja tiedettävä, milloin ne ovat suhteutettuja ja ei-syrjiviä. Tämä tuo tietysti mukanaan suuria vaikeuksia, ja minä haluaisin tietää komissaarin kannan näihin konkreettisiin kysymyksiin, jotka nyt esitin teille.

Bonino
Mitään keskusteluja ei mielestäni ole todellakaan tarvittu komissaarien kollegiossa, koska kyse ei ole uusista tulkinnoista tai mistään uudesta asiasta.
Puheenjohtaja Santerin kirjeessä, kuten te itse voitte todeta, viitataan ainoastaan kahteen asiaan:
Ensinnäkin komission on varmistettava, että kaikki Britannian hallituksen aloitteet noudattavat perustamissopimusta. Britannian hallituksella ei siis ole keinoja, joilla se voisi toteuttaa toimenpiteitä kuulematta ensin komission kantaa, kuten muissakin jäsenvaltioissa tehdään.
Toiseksi kyse on nimenomaan taloudellisista suhteista, joista tuomioistuin on esittänyt kantansa Jaderowin tapauksen yhteydessä. Se ei siis ole uusi komission esille tuoma asia. Puheenjohtaja totesi vain muun muassa, että on olemassa erilaisia mahdollisuuksia, mutta Yhdistyneen kuningaskunnan on aina ennen kaikkea päätöksentekoa käännyttävä komission puoleen, joka antaa oman lausuntonsa siitä, ovatko toimenpiteet eisyrjiviä, suhteellisia ja vaihtoehtoisia.

Pérez Royo
Arvoisa rouva komissaari, kyseessä on tärkeä ja arkaluontoinen asia, kuten Varela totesi. Yhtenäismarkkinoista on etua kaikille maille ja kaikki maat hyödyntävät niitä omalla tavallaan. On heikompia maita ja vahvempia maita, ja Espanja voisi valittaa niistä haitoista, joita yhtenäismarkkinat tietyissä tapauksissa aiheuttavat sen taloudelle.
Konkreettisesti sanottuna kysymys, jonka haluaisin esittää komissaarille - keskittyäkseni asiaan - on seuraava: voitteko te vahvistaa, että on vastoin sijoittautumisvapautta - sijoittautumisvapauden perusperiaatetta - vaatia, että tietyn, tässä tapauksessa Britannian lipun alla purjehtivan aluksen miehistö asuu Britanniassa? Voitteko te vahvistaa, onko teidän mielestänne vastoin sijoittautumisvapautta vai sen mukaista vaatia, että kyseisellä aluksella pyydystetty kalalasti puretaan joko täysin tai osittain Britannian satamissa? Tuomioistuimen kanta on nimittäin ollut täysin päinvastainen: se - siis tällaisten asioiden vaatiminen - on vastoin sijoittautumisvapauden periaatetta.

Bonino
Mikään jäsenvaltio ei voi todellakaan vaatia, että kalalastit puretaan sen satamissa, että alusten miehistöllä olisi kyseisen maan kansalaisuus tai että yrityksiä perustetaan sen alueelle.
Ottaen huomioon, että tuomioistuimen mukaan kiintiöiden yhtenä tavoitteena on hyödyttää rannikkoseutuja, jäsenvaltio - esimerkiksi Yhdistynyt kuningaskunta - voi kysyä ilman syrjintää kaikilta yrityksiltä (ei ainoastaan " quota hopping" -aluksilta), millaisia taloudellisia suhteita ne aikovat solmia rannikkoalueille. On mahdollista ottaa käyttöön kriteerejä, joilla arvioidaan tiettyjen alusten taloudellisia suhteita johonkin maahan, mutta syrjivien toimenpiteiden toteuttaminen ei ole sallittua.

Gallagher
Olen iloinen, että komissaari Bonino on selvittänyt tilanteen, sillä Amsterdamin kokouksen jälkeen annetun lausunnon perusteella näytti siltä, että Yhdistyneen kuningaskunnan hallitukselle ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerille myönnettiin suosituimmuuskohtelu. Tänään annetusta vastauksesta käy ilmi, ettei tällaista kohtelua myönnetty, ja kiitän komissaaria tämänpäiväisestä lausunnosta.
Haluaisin kiinnittää komissaarin huomion siihen, että yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen mukaisesti se, mikä on hyödyksi Yhdistyneelle kuningaskunnalle, on hyödyksi myös Irlannille tai mille tahansa muulle maalle. Tiedän, että hän tunnustaa tämän teollisuuden ja kalastajien etujen valvojana. Mutta voisiko komissaari sanoa, mitä tarkoitetaan taloudellisella yhteydellä? Kuka siitä päättää? Kuka neuvottelee? Kuka tuomitsee ja kuka tekee tätä koskevan päätöksen?
Pyytäisin komissaaria varmistamaan, että taloudellinen yhteys ei merkitse ainoastaan, että Irlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai jossain muussa maassa sijaitsevaa satamaa käytetään kalojen maihintuontipaikkana, minkä jälkeen ne viedään suoraan Espanjaan tai johonkin muuhun maahan. Tämä ei riitä taloudelliseksi yhteydeksi, sen on oltava tätä merkittävämpi.

Bonino
Mitään suosituimmuuskohtelua ei itse asiassa ole. Se on vastoin Euroopan yhteisön lainsäädäntöä, jonka mukaan kaikki maat ovat yhdenvertaisia. En voisi hyväksyä sitä, päinvastoin.
Kuluneena vuonna olemme tehneet ehdotuksia Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille siitä, miten tuomioistuimen mainitsema taloudellista yhteyttä voitaisiin soveltaa. Komissio tutkii, miten taloudellista yhteyttä voidaan soveltaa syrjimättömällä ja suhteellisella tavalla heti, kun Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus on tehnyt sille ehdotuksen arviointiperusteista. Sitä ei kuitenkaan voida vaatia. Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus voi sanoa jokaiselle alukselle: saadaksenne kiintiön teidän on osoitettava, että teillä on taloudellinen yhteys. Tämä taloudellinen yhteys voi olla yksi komission hyväksymistä taloudellisista arviointiperusteista. Komissio ei kuitenkaan voi vaatia keneltäkään näiden perusteiden täyttämistä.
Haluaisin muistuttaa jäseniä, että esimerkiksi Tanskassa on säädetty laki, jossa vaaditaan, että 50 % kaloista on tuotava maihin tanskalaiseen satamaan. Tämä on yksi tapa luoda taloudellinen yhteys lippuvaltioon.

Puhemies
Varela on pyytänyt minulta puheenvuoroa työjärjestykseen liittyvästä asiasta. Mikä työjärjestyksen kohta on perustana kysymyksellenne, Varela?

Varela Suanzes-Carpegna
Arvoisa puhemies, minulla ei ole käsillä työjärjestystä enkä voi mainita mitään sen artiklaa, mutta en haluaisi millään tavalla puuttua asiasisältöön.
Komissaari puhuu " quota hopping" -aluksista, ja minä haluaisin pyytää, että hän ei käyttäisi brittiläistä terminologiaa; kääntäköön hän sanansa italiaksi tai tarpeen tullen espanjaksi, koska tällä terminologialla on kielteinen sävy. Me puhumme jäsenvaltiosta toiseen tehtävistä suorista investoinneista. Siitä syystä minä puhun yhteisyrityksistä.

Puhemies
Varela, en tiedä, missä määrin se oli työjärjestystä koskeva asia ja missä määrin puhtaasti sisällöllinen asia, mutta koska olen niin löyhä puhemies, annoin teille joka tapauksessa puheenvuoron ja kiitän teitä sanoistanne samoin kuin totesin rouva Boninon kiittävän teitä hänelle tunnusomaisella ystävällisyydellä.
Kysymys nro 40 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.
Kysymys nro 41 Sirkka-Liisa Anttila (H-0575/97):
Aihe: Ison-Britannian vientikiellossa olevan naudan mahdollisesta viennistä
Uutisissa olleiden tietojen mukaan Iso-Britannia on vienyt vientikiellosta huolimatta naudanlihaa mm. Hollantiin. Jos tämä tieto pitää paikkansa, on Iso-Britannia toiminut BSE-kriisin johdosta päätetyn naudanlihan vientikiellon vastaisesti. Siksi onkin ensiarvoisen tärkeätä selvittää, pitääkö uutisten mukainen tieto naudanlihan viennistä paikkansa. Jos kiellon vastaista vientiä on tapahtunut, on tarkkaan selvitettävä, mihin maihin ja kuinka paljon. Kysymyksen selvittäminen on erityisen tärkeätä myös koko Euroopan unionin uskottavuuden näkökulmasta. Emme saa unohtaa myöskään sitä, että Euroopan unioni on yrittänyt monin eri tavoin palauttaa kuluttajien uskon ja luottamuksen naudanlihaan mm. 32 milj. ecun menekinedistämiskampanjalla ja naudanlihalle säädetyillä alkuperämerkinnöillä. Nämä ponnistelut menevät hukkaan, jos edellä mainittuja määräyksiä näin rikotaan. Kuluttajien oikeusturvakin edellyttää, että he saavat tietoonsa ne maat, joissa BSE-taudin saastuttamaa lihaa mahdollisesti on. Kuluttajien terveyden turvaamiseksi tämä asia on erittäin kiireellinen ja vakava.
Mihin toimenpiteisiin komissio aikoo ryhtyä selvittääkseen uutisissa esiintyneen tiedon paikkansapitävyyden? Onko Iso-Britannia vienyt vientikiellossa olevaa naudanlihaa ja jos, niin mihin maihin ja miten paljon?

Bonino
Annoin eilen kattavan ja yksityiskohtaisen kertomuksen BSE: tä koskevien suositusten seurantaa varten perustetulle väliaikaiselle komitealle. Voinen kuitenkin käydä läpi muutamia perusseikkoja tässä täysistunnossa. Yksityiskohtainen kertomus on jokaisen parlamentin jäsenen saatavilla.
Hollannin viranomaiset epäilivät 29. huhtikuuta, että belgialaisen yrityksen Tragex-Gelin myymä 1 650 tonnin lihaerä, joka varastoitiin Vlissingeniin, sisälsi Britanniasta laittomasti tuotua naudanlihaa. Yli 100 tonnia myytiin eurooppalaisille vientiyrityksille, jotka myöhemmin veivät lihan kolmansiin maihin ja saivat vientitukea. Hollannin syyttäjäviranomainen takavarikoi jäljellä olevat 700 tonnia. Toukokuun alkupuolella Hollannin eläinlääkintäviranomaiset ilmoittivat Belgian viranomaisille ja Britannian maatalousministerille löydöistään.
Toukokuun 7. päivänä Hollannin terveysministeriö ilmoitti asiasta UCLAF: lle, mutta vaati tiukasti, että Hollannin syyttäjäviranomaisten samanaikaisesti tekemä tutkimus pidettäisiin salassa. Komission yksiköt saivat tiedon asiasta kesäkuun 26. päivänä, ja 26. ja 27. kesäkuuta elintarvike- ja eläinlääkintävirasto teki tarkastusmatkan. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset vahvistivat, että Alankomaiden viranomaisten takavarikoima liha oli peräisin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, ja vahvistivat täten vientikiellon rikkomisen.
Tarkastusmatkan tehnyt työryhmä oli sitä mieltä, että lihan valvonta on riittämätöntä, joten komissio lähetti 8. heinäkuuta 169 artiklan mukaisen ennakkokirjeen Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisille. Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaiset vastasivat tänään, ja komissio tutkii parhaillaan kirjettä. Ehkä tiedättekin, että maatalousministeri Cunningham osallistuu tällä hetkellä väliaikaisen BSE-komitean kokoukseen.
Komissio ilmoitti 2. heinäkuuta kaikille jäsenvaltioille, Euroopan parlamentille ja yleisölle lihan laittomasta viennistä, ja kolmansille maille, jotka on tässä vaiheessa tunnistettu mahdollisiksi kohdemaiksi, on myös ilmoitettu asiasta. Näitä maita ovat Venäjä, Egypti, Päiväntasaajan Guinea, Bosnia-Hertsegovina ja Puola. Kahteen belgialaiseen laitokseen tehtiin tarkastusmatka 3. heinäkuuta. Tilanteen valvontaa pidettiin epätyydyttävänä, ja Tragex-Gelin ja kyseisen brittiläisen laitoksen välisestä yhteydestä löydettiin todisteita.
Näiden löytöjen perusteella komissio pyysi 4. heinäkuuta Belgian viranomaisia peruuttamaan kahden yrityksen toimiluvat välittömästi, ja samana päivänä Belgian terveysministeri ilmoitti Tragex-Gel- ja Lefebre-yrityksille odotetuista toimilupien peruutuksesta ja päätti, ettei näistä yrityksistä ei saa viedä lihaa. Komissio tutkii myös, ovatko Belgian viranomaiset soveltaneet oikein yhteisön lainsäädäntöä. Saksan viranomaiset ilmoittivat 4. heinäkuuta komissiolle, että he olivat huomanneet, että edellä mainituista kahdesta belgialaisyrityksestä peräisin oleva 172 tonnin lähetys oli varastoitu Hampuriin. Tämän seurauksena tehtiin tarkastusmatka Saksaan 8. heinäkuuta, ja Saksan viranomaiset takavarikoivat kyseiset 172 tonnia lihaa.
Erityisesti brittiläisiin yrityksiin kohdistunut tarkastus aloitettiin 8. heinäkuuta yhteistyössä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa, ja komission yksikköjen antamien tietojen perusteella Yhdistyneen kuningaskunnan toimivaltainen tuomioistuin antoi etsintäluvat brittiläisiin yrityksiin, jotka mahdollisesti ovat osallisia laittomaan kauppaan. Löydettiin todisteita siitä, että brittilihan yhteisöalkuperäksi oli luultavasti esitetty muu kuin Yhdistynyt kuningaskunta. Safex Cold Store- ja Heine Goods -yrityksistä löydettyjen todisteiden perusteella pyysimme 14. heinäkuuta brittiläisiä viranomaisia peruuttamaan näiden yritysten toimiluvat. Cunningham vahvisti minulle eilen puhelimitse, että hän peruuttaa näiden kahden yrityksen toimiluvat.
Näin ollen olemme nyt löytäneet 1 650 tonnia lihaa. Viikossa olemme jäljittäneet kaikki lihat. Tiedämme, missä ne ovat. En voi kuitenkaan taata, että tässä on kaikki, sillä tutkimus on vielä kesken ja ehkä löydämme niitä lisää muualta.

Anttila
Arvoisa herra puhemies, kiitos komissaari Boninolle erinomaisesta vastauksesta. Tällainen EUsäädösten ja vientikiellon vastainen toiminta heikentää entisestään kuluttajien luottamusta naudanlihaan, mikä on tavattoman valitettavaa muutenkin jo vakavassa kriisissä olevalle EU: n naudanlihasektorille. Kysynkin, miten komissio aikoo jatkossa parantaa kontrollia ja valvontaa, jotta voimme estää sen, että vastaavanlaisia, ihmisten terveyttäkin vaarantavia petoksia ei enää tapahtuisi? Taloudellisen hyödyn hankkiminen petoksilla, jopa ihmisten terveyden vaarantaen, on sanktioitava nykyistä ankarammin. Siksi kysynkin vielä, onko komissiossa harkittu rangaistusten kiristämisen suosittamista jäsenvaltioille?

Bonino
Ensinnäkin muistuttaisin, että jäsenvaltiot ovat vastuussa tarkastuksista. Komissio voi ainoastaan koordinoida valvontaa. Muistuttaisin, että komissiolla on 27 eläinlääkintätarkastajaa 15 jäsenvaltiota varten ja he käsittelevät koko lainsäädäntöä, kolmansien maiden tuonteja ja niin edelleen. Tämän takia komissio on pyytänyt yhteensä ainakin 200 eläinlääkintätarkastajaa, ja olin iloinen kuullessani, että parlamentti tulee luultavasti antamaan komissiolle luvan palkata vielä 35 tarkastajaa lisää vuoden loppuun mennessä.
Tästä huolimatta komissiolla on ainoastaan kaksi mahdollisuutta. Jos saamme enemmän henkilökuntaa, voimme parantaa paikan päällä tehtävää tarkastusta ja siten parantaa myös, jos tarpeen, rikkomiseen liittyviä menettelyjä. Minun on kuitenkin tunnustettava parlamentille, että muiden, erittäin tärkeiden alojen tarkastukset ovat myöhässä. Meillä on kuitenkin vain 27 eläinlääkintätarkastajaa - enkä voi kloonata heitä, koska se on kiellettyä - joten emme voi tehdä paljoakaan enempää. Olen tyytyväinen, koska koko lihamäärän jäljittämiseen meni vain yksi viikko.

Redondo Jiménez
Arvoisa rouva Bonino, en puutu nyt komission harkitsemattomuuteen tai kiirehtimiseen - aiheeseen, josta keskustelimme eilen riittävästi seurantakomiteassa - enkä ole huolestunut sääntöjen rikkojista, koska heidän tekonsa selvitetään ja heihin sovelletaan lain voimaa.
Sen sijaan minua huolestuttavat tarkastus- ja valvontajärjestelmien toimimattomuus ja joiden valtioiden jatkuvasti harjoittama sääntöjen rikkominen. Kysynkin siis, eikö komissio ole sitä mieltä, että valvonta ei toimi nykyisellä valvontajärjestelmällä - riippumatta tarkastajien lukumäärästä, joka on ratkaistavissa oleva asia? Eikö olisi harkittava uudelleen entistä järjestelmää, jossa tuotteeseen liitettiin merkki, oli sitten kyseessä elävä tai teurastettu eläin, sen alkuperästä ja sen käyttötarkoituksesta, sillä nämä merkit - joita nimitettiin näin meidän maassamme - olivat täysin pätevien eläinlääkäreiden hyväksymiä? Tavara matkasi näin täysin identifioituna ja valvottuna alkuperämaastaan lopulliseen käyttöön. Eikö tämän järjestelmän käyttöönottoa pitäisi harkita uudelleen, koska se on halpa eikä edellytä lisäkuluja komissiolta?

Bonino
Voi olla, että aiempi menetelmä oli parempi mutta se ei estänyt ajautumista vakavaan kriisiin ja komission syyttämistä valvonnan puutteesta. Meillä on joka tapauksessa asetus, jota voimme soveltaa, ja minun mielestäni asioita voidaan aina muuttaa. Ennen asetuksen muuttamista me tarvitsemme kuitenkin välttämättömiä inhimillisiä resursseja kantamme muuttamiseksi. On hyvä tietää, että me saamme muutaman kuukauden kuluttua valmiiksi kertomuksen valvontajärjestelmistä. Se voisi tarjota parlamentille ja komissiolle mahdollisuuden käsitellä asiaa, vertailla näitä kahta menetelmää ja niistä saatuja kokemuksia ja päättää, kumpi olisi parempi. Se voisi olla esimerkiksi yhdistelmä kumpaakin menetelmää. Olen pohtinut asiaa mutta minusta on parempi, että me hankimme vielä enemmän kokemusta nykyisestä menetelmästä, jotta voimme laatia siitä kertomuksen, jota voitaisiin käsitellä parlamentissa ja josta komissio voisi selvittää, miten menetelmää voidaan parantaa.

Thors
Olen iloinen komissaari Boninon myönteisestä vastauksesta. Valitettavasti tilanne on sellainen, että huonot uutiset pääsevät otsikoihin, kun taas hyvät uutiset onnistumisista eivät saa niin paljon julkisuutta. Siksi ihmettelen ensinnäkin: voiko komissio, esim. pääkaupungeissa sijaitsevien tiedotustoimistojensa kautta, todellakin tiedottaa siitä, mitä on tehty eli siitä, kuinka komissio on onnistunut?
Toiseksi: eikö ole syytä kiirehtiä naudanlihatuotteiden merkitsemistä koskevan asetuksen voimaansaattamista? Minä nimittäin pelkään, että vastaavanlaisia tilanteita voi syntyä monia, jos asetus ei tule voimaan pikemmin.
Kolmanneksi olen kiitollinen siitä nöyryydestä, jota Bonino osoitti kysyessään, onko kaikki tässä, mitä on paljastettu. Onko mitään merkkejä muista huijauksista, esim. Isossa-Britanniassa?

Bonino
Väärinkäsityksen välttämiseksi toistan vielä, että olemme juuri onnistuneet jäljittämään koko 1 650 tonnin lihaerän, mutta en pysty sanomaan, onko tässä kaikki vai onko laitonta lihaa viety enemmän, sillä tutkimus on vielä kesken. Olemme vasta alussa. Uusia tarkastuksia ja tutkimuksia tehdään, esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaksi jo mainittua yritystä on tällä hetkellä suljettu, ja tutkimme kaikki paperit, asiakirjat ja muut vastaavat. Löydetyn 1 650 tonnin lihaerän osalta tiedämme, mitä on tapahtunut, mutta en voi luvata, että tässä on kaikki. Voi olla, että muitakin lihamääriä löytyy. Toivon, että näin ei tapahdu.
Toisen kysymyksen osalta: olette tietoisia komission alkuperämerkintöjä koskevasta kannasta. Päätöksessä sovittiin ja kaikki jäsenvaltiot toivoivat, että pakolliset alkuperämerkinnät otettaisiin käyttöön vuonna 2000, ja tällä hetkellä voimme soveltaa vapaaehtoisia merkintöjä, mikäli lihan alkuperä on mahdollista jäljittää. Toivon, että tämä kriisi ja kuluttajien tietoisuuden paraneminen saavat jäsenvaltiot mahdollisuuksien mukaan nopeuttamaan vapaaehtoista merkitsemistä.

Puhemies
Kysymys nro 42 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.

Pinheiro
Komissio on samaa mieltä arvoisan jäsenen kanssa siitä, että ohjelmasopimusten tekeminen voi auttaa selviytymään hankekohtaisten rahoituksen hallinnollisista vaatimuksista. Komissio suunnittelee sen tähden mahdollisuutta sisällyttää ohjelmasopimukset komission ja kansalaisjärjestöjen yhteisrahoitusta koskeviin tarkistettuihin yleissääntöihin. Yleissääntöjä tarkistetaan parhaillaan. Tällaiset ohjelmasopimukset otetaan käyttöön niiden kansalaisjärjestöjen kanssa, jotka osoittavat asianmukaista lähestymistapaa kehitykseen yhteistyössä paikallisten kansalaisjärjestöjen kanssa ja joiden kanssa komissaareilla on pitkä ja tyydyttävä yhteisrahoitussuhde, ja niitä rakennetaan asteittain.
Ohjelmasopimukset kattavat vain tietyn prosentin kunkin vuoden yhteisrahoitusvaroista, sillä komissio rahoittaa edelleen myös niiden eurooppalaisten kansalaisjärjestöjen yksityisiä hankkeita, jotka haluavat jatkaa yhteistyötä hankekohtaisesti tai jotka ovat liian pieniä saadakseen ohjelmasopimuksia. Komissio on jo käyttänyt tätä välinettä kumppanuuspuitesopimuksissa, etenkin humanitaarisen avun alalla. Kumppanuuspuitesopimusjärjestelmä otettiin käyttöön 1993, ja se muodostaa oikeudelliset puitteet komission ja humanitaaristen järjestöjen eli kansalaisjärjestöjen ja kansainvälisten organisaatioiden välisille suhteille ja auttaa täten tehostamaan ja nopeuttamaan humanitaaristen operaatioiden hallintomenettelyjä.

Lööw
Haluan kiittää erittäin myönteisestä vastauksesta, josta olen hyvin iloinen. Nythän on niin, että puitesopimuksen pitäisi voida vähentää sekä komission että yksittäisten elinten hallinnollisia kustannuksia. Meidän pitäisi siten voida saada enemmän tukirahoja varsinaiseen tukeen.
Puitesopimusta ei välttämättä voida soveltaa vain suuriin hankkeisiin. Monilla suurista muista kuin valtion elimistä on paikallisjärjestöjä, jotka haluavat mahdollisesti toteuttaa pienempiä hankkeita. Uskon, että suuret järjestöt, jos ne saavat puitesopimuksen, voisivat myös vastata pienemmistä hankkeista, joita niiden paikallisjärjestöt haluavat toteuttaa.
Kuten komissaari aivan oikein muistuttaa, on myös niin, että tätä on testattu hyvin tuloksin ECHO: ssa. Tämän pitäisi rohkaista jatkamaan myös muilla alueilla.

Pinheiro
Rouva Lööw, olen täysin samaa mieltä kanssanne siitä, että kansalaisjärjestöille annettava tuki on kasvanut valtavasti - onhan niille myönnettävä tuki on kahdessakymmenessä vuodessa kasvanut 2, 5 miljoonasta ecusta 175 miljoonaan ecuun - ja että käsiteltävien hankkeiden hallintoa on yksinkertaistettava mahdollisimman paljon.
Olemme tehneet yhteistyötä kansalaisjärjestöjen yhteyskomitean kanssa tämän niin sanotun yhteisrahoitustukiohjelman kehittämiseksi. Päämääränä on auttaa kansalaisjärjestöjä valmistautumaan kunnolla rahoitusta, raportointia jne. koskeviin vaatimuksiin. Me toivomme, että näiden yhteisrahoitustukiohjelmien avulla raporttien laatu ja tarkkuus paranevat, ja sen tähden tavoitteena on laajentaa asteittain näitä monivuotisia järjestelmiä mahdollisimman moneen kansalaisjärjestöön. Voin vakuuttaa, että yhteyskomitean kanssa tekemämme työ on tähän mennessä ollut erittäin rohkaisevaa, ja olen vakuuttunut siitä, että tämä on vasta alkua uudentyyppiselle suhteelle kansalaisjärjestöjen kanssa.

Posselt
Arvoisa puhemies, minulla on hyvin tarkka, lyhyt lisäkysymys. Onko täydellistä luetteloa kansalaisjärjestöistä, jotka toimivat meidän toimeksiannostamme ja meidän varoillamme, eivätkä vain kehitysyhteistyön alalla, vaan yleisesti kolmansissa maissa ja mistä tällaisen luettelon saisi?

Pinheiro
Kaikki AKT-maiden hankkeet voisivat kuulua kehityksestä vastaavalle VIII pääosastolle. Olen varma, että kussakin maantieteellisessä pääosastossa on kattava luettelo kansalaisjärjestöistä. Kuten tiedätte, tätä on hoidettu lähinnä maantieteelliseltä pohjalta. Jos olette kiinnostuneita ja teette tätä koskevan pyynnön, olen varma, että siihen vastataan hyvin nopeasti.

Puhemies
Kysymys nro 44 Graham Watson (H-0431/97):
Aihe: Vaalit Keniassa
Tämän vuoden aikana Keniassa järjestetään presidentin-, eduskunta- ja kunnallisvaalit.
Aikooko Euroopan komissio antaa lausunnon yhä voimassa olevista puolueiden kokoontumista ja yhdistymistä koskevista rajoituksista, ja tarjoutuuko se lähettämään vaalitarkkailijoita Keniaan? Pyytääkö komissio hallitusta antamaan Kenian vaaleista vastaavalle taholle itsenäisyyden, joka sille suodaan Kenian perustuslaissa, jotta Kenian äänioikeutetuilla on mahdollisuus osallistua vapaisiin ja oikeudenmukaisiin vaaleihin, joita ei leimaa epäluulo ja pelko?

Pinheiro
Euroopan komissio on osallistunut yhdessä Kenian niin kutsun lahjoittajien demokraattisen kehitysryhmän kanssa myöhemmin tänä vuonna Keniassa pidettäviä vapaita ja oikeudenmukaisia vaaleja koskevan yhteisen julistuksen laatimiseen.
Tässä julistuksessa korostetaan neljän edellytyksen merkitystä Kenian toisten monipuoluevaalien avoimemmalle toiminnalle. Nämä edellytykset ovat mahdollisuus osallistua äänestykseen, äänestyskunnan tavoitettavuus, tiedon saatavuus ja kokoontumisvapaus.
Komission mielestä nämä neljä asiaa ovat Kenian vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien välttämättömiä ehtoja. Julistus annettiin presidentti Daniel Arap Moille 6. toukokuuta. Tämän kokouksen aikana sovittiin, että lahjoittajien demokraattinen kehitysryhmä kokoontuisi säännöllisesti Kenian korkeimpien viranomaisten kanssa keskustellakseen Kenian tulevien vaalien peruskysymyksistä. Tämän seurauksena pidettiin toinen kokous presidentin kanssa 1. heinäkuuta.
Euroopan komissio on samaa mieltä siitä, että vaalikomission rooli ja itsenäisyys on ratkaisevaa vaalien järjestämiselle. Euroopan komissio sekä Euroopan unionin jäsenvaltiot tarkastelevat huolellisesti vaalikomission toimia lisätäkseen Kenian vaaliprosessin avoimuutta.
Tällä hetkellä lahjoittajien demokraattinen kehitysryhmä laatii suositusta, joka koskee vaalien valvontaa sekä mahdollisuutta lähettää tarkkailijoita ja perustaa vaalien valvontasihteeristö. EY: n rahoittama asiantuntija on osa teknistä ryhmää, joka avustaa lahjoittajan demokraattista kehitysryhmää.
Kenian viime viikon tapahtumien aikana kuoli 14 ihmistä väkivaltaisissa yhteenotoissa, jotka syntyivät poliisin yrittäessä hajottaa kokousta, joka oli kutsuttu koolle edistämään perustuslakiin liittyviä uudistuksia. Tämä osoittaa, että tilanne on pahenemassa ja että hallituksen, opposition ja lahjoittajayhteisön välinen vuoropuhelu on yhä välttämättömämpi ja kiireellisempi.

Watson
Olen kiitollinen komissaarille hänen vastauksestaan. Kuten hän ehkä tietääkin, Kenian talous ja turvallisuus ovat heikkenemässä. Tiet huononevat ja sairaaloissa ja kouluissa on pulaa perustarvikkeista ja ryöstöt kukoistavat; hallitseva puolue hajottaa väkivaltaisesti kokouksia, joissa vaaditaan perustuslain muutosta. All Saints -katedraaliin tehty äskettäinen hyökkäys ja pastori Timothy Njoyan pahoinpitely ovat vain yksi esimerkki tästä.
Olen kiitollinen siitä, että komissio harkitsee vaalitarkkailijoiden lähettämistä, mutta haluaisin, että komissio tarkastelee myös muita tarpeellisia kysymyksiä: vaaleista vastaavan itsenäisen vaalikomission nimittämistä; julkista kokoontumista koskevan lain, jolla hallitus voi valvoa opposition kokouksia, kumoamista sekä itsenäisiä radiolähetyksiä, joiden tulisi olla jokaisen puolueen saatavilla. Haluaisin erityisesti kysyä komissaarilta, voiko komissio harkita keskeyttävänsä avustuksen, jota se myöntää Kenialle Lomèn yleissopimuksen perusteella, sillä Kenia on selvästi rikkonut neljännen Lomén yleissopimuksen 5 artiklaa?

Pinheiro
On selvää, että oikeudenmukaisen pelikentän luomisen merkitys vapaiden ja oikeudenmukaisten vaalien edellytyksenä heijastuu juuri antamassani lausunnossa, ja mielestäni mainitsemani neljä edellytystä eli mahdollisuus osallistua äänestykseen, äänestyskunnan tavoitettavuus, tiedon saatavuus ja kokoontumisvapaus sisältävät muutamat mainitsemistanne seikoista, kuten mahdollisuus kuunnella radiolähetyksiä, joka ei tänä päivänä toteudu Keniassa. Me kaikki tiedämme, että Keniassa on lehdistön vapaus, mutta tiedämme myös, että radio on ainoa viestintäväline monilla syrjäisillä alueilla. Joten on tärkeää, ettei ainoastaan Euroopan unioni, vaan kaikki mainitsemani ryhmät valvovat vaalikomitean työskentelyä.
Minun on sanottava, että olemme erittäin huolestuneita niin kutsutusta huonosta hallinnosta, josta muutamat Kenian lähetystömme ja valtuuskuntamme ovat huomauttaneet. Kenian vierailuni aikana tein selväksi presidentti arap Moille ja hänen ryhmälleen, että olemme halukkaita tekemään yhteistyötä ja jopa lisäämään yhteistyötä, mutta meidän ehtomme ovat selkeät, ja ne on ilmaistu selkeästi uudistetussa Lomén yleissopimuksessa, erityisesti ihmisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa 5 artiklassa, mutta myös hyvän hallinnon yhteydessä.
Mainitsitte, että talouden tila on tällä hetkellä huono. Tämä on totta, ja tämän vuoksi IMF: n mielestä Kenia ei ole enää " oikeilla jäljillä" . Tämä tarkoittaa, että rakennemuutokseen tarkoitettu toinen erä, jonka IMF aikoi myöntää, on peruttu, ja siksi olemme myös päättäneet keskeyttää rakennemuutostuen Kenialle huolimatta siitä, että tunnustamme, että valtiovarainministeriä, jonka toiminta on erittäin positiivista, kannattaa tukea henkilökohtaisella tasolla. Olen myös maininnut, että olemme valmiita käyttämään 5 artiklaa, jos olemme vakuuttuneita siitä, että vapaita ja oikeudenmukaisia vaaleja koskevia ehtoja ei noudateta.

Puhemies
Kysymys nro 45 Clive Needle (H-0511/97):
Aihe: Komission toimenpiteet polion hävittämiseksi Afrikasta
Voiko komissio tuoda julki ne toimenpiteet, joita se toteuttaa kehitysmaissa - ja erityisesti Afrikassa - avustaakseen polion hävittämisessä rokotusohjelmilla?

Pinheiro
Arvoisa puhemies, komissio on tehnyt tärkeitä yrityksiä avustaa rokotusohjelmia, varsinkin Afrikassa. Näillä ponnisteluilla pyritään ennen kaikkea toisaalta takaamaan pysyvästi ensisijaiset rokotukset - viittaan erityisesti rokotuksiin kurkkumätää, jäykkäkouristusta, tuhkarokkoa, hinkuyskää, tuberkuloosia ja poliota vastaan - ja toisaalta kehittämään ja parantamaan rutiinirokotuskäytäntöä varsinkin perusterveydenhuollon avun kautta.
Näillä väliintuloilla on päämääränään lähitulevaisuudessa laajentua parantamalla kansallisia kykyjä valvoa tauteja ja parantaa epidemioiden levitessä toimintakykyä. Tämän lisäksi kansallisten viranomaisten erityispyynnöstä saada avustusta kansallisten rokotuspäivien organisoimista ja toteuttamista varten komissio pystynee osallistumaan niiden lisäkustannuksien takaamiseen, jotka liittyvät nimenomaan polion nujertamisohjelmaan. Toistan kuitenkin, että meidän tärkein päämäärämme on vahvistaa rokotehuoltoa ja vahvistaa säännöllisen rokottamisen mahdollistamista näiden kaikkien sairauksien rokotusten kohdalla, joita juuri luettelin.

Needle
Kiitän komissaaria hänen antamastaan yleisestä vastauksesta. Vastauksessanne sanoitte, että jos kansalliset viranomaiset esittävät laajentamista koskevia pyyntöjä, niin suostuisitte ystävällisesti harkitsemaan niitä. Olisin kiitollinen, jos kertoisitte, mitä vastasitte kirjeeseen, jonka Etelä-Afrikan presidentti Mandela on laatinut monien järjestöjen puolesta, jotka edustavat koalitiota, jonka päämääränä on hävittää polio Afrikasta. Olette tietääkseni ollut kirjeenvaihdossa Maailman terveysjärjestön ja muiden järjestöjen kanssa, jotka ovat tehneet erittäin selväksi, että yksi tärkeimmistä tehtävistä on laatia kattavia ohjelmia mainitsemillenne rokotuspäiville. Ne kertovat kuitenkin minulle, että EU on jäämässä huomattavasti jälkeen Yhdysvalloista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta ja kansallisista viranomaisista.
Haluaisitteko kertoa minulle, kuinka paljon tälle alalle tarkalleen ottaen myönnetään tukea, miten te tarkalleen ottaen aiotte vastata presidentti Mandelalle ja Afrikan maille, jotka pyytävät EU: n apua ja aiotteko tehdä tästä ensisijaisen tavoitteen siten, että EU on todellinen vaikuttaja, kun poliota hävitetään Afrikasta WHO: n tavoitteeksi asettaman vuoteen 2000 mennessä?

Pinheiro
Korostin vastauksessani kansallisten viranomaisten pyyntöjä, koska olemme torjuneet Maailman terveysjärjestön pyynnöt tukea niin sanottuja " rokotuspäiviä" . Miksi? Tämä johtuu siitä, että meidän mielestämme voimavaroilla on moninkertaistava vaikutus, jos ne ohjataan tavanomaisiin rutiinimenettelyihin ja joissakin maissa kehittyneeseen perusterveydenhuoltoon.
Me hyväksymme sen, että joissakin tapauksissa tämä palvelu ei tarjoa sitä rokotusrutiinia, joka on vakiintunut monissa Afrikan maissa ja jota käytetään kaikkien mainitsemieni tautien ehkäisyssä. Joten niissä tapauksissa, joissa tietyn maan kansalliset viranomaiset pyytävät tukemaan tämän kaltaista ad hoc -aloitetta, olemme valmiit antamaan tukea, sillä katsomme, että kansalliset terveysviranomaiset osaavat paremmin ratkaista, miten parhaiten sijoittaa voimavaroja.
Tämä on ollut joidenkin tautien ehkäisyä koskeva politiikkamme, kuten selitin Maailman terveysjärjestön pääjohtajalle ja toisella puolella Atlanttia ja muualla sijaitseville kansalaisjärjestöille, jotka vierailivat luonani kyseistä tarkoitusta varten. Tämä on joustava lähestymistapa, ja toistaiseksi maat ovat olleet tyytyväisiä siihen ja valinneet joko tavanomaisten ohjelmiensa tukemisen tai kampanjan, jolla lisätään väestön tietoisuutta.
Joten oletan, että vastaus presidentti Mandelan kysymykseen oli kyllä. On erittäin vaikeaa sanoa ei Nelson Mandelalle.

Puhemies
Kysymys nro 46 Glenys Kinnock (H-0556/97):
Aihe: Konfliktien ehkäisy ja kehitys
Kannattaako komissio sitä yleistä periaatetta, että turvallisuusasioissa avustaminen olisi sisällytettävä kehitysohjelmiin konfliktialttiilla alueilla (" turvallisuus ensin" -periaate)? Jos se kannattaa, kuinka se aikoo varmistaa, että kansalliset ja alueelliset alustavat ohjelmat organisoidaan siten, että tällainen apu on mahdollista lyhyellä varoitusajalla?

Pinheiro
Komissio kiinnittää edelleen suurta huomiota konfliktien ehkäisyyn. Komissiolla on tärkeä tehtävä Euroopan unionissa Afrikan yhtenäisyyden järjestön (OAU) kanssa käydyssä keskustelussa, erityisesti OAU: n konfliktien ratkaisumekanismin tukemista koskevassa kysymyksessä.
Komissio on ryhtynyt tarpeellisiin toimiin luodakseen niin kutsutun konfliktien ehkäisyverkoston, ja komissiolla on ollut merkittävä tehtävä SAC: n konfliktia, rauhaa ja kehitysyhteistyötä koskevien suuntaviivojen laatimisessa.
Komissio vaikutti myös voimakkaasti yhteisen kannan omaksumiseen ja neuvoston konfliktien ehkäisyä koskeviin johtopäätöksiin ja Afrikkaa koskevaan päätöslauselmaan, jonka yleisten asioiden neuvosto hyväksyi 2. kesäkuuta 1997. Nämä asiakirjat sisältävät 6. maaliskuuta 1996 annetun rauhan rakentamista ja konfliktien ehkäisyä Afrikassa koskevan komission tiedonannon tärkeimmät ajatukset ja suositukset. Komissio vaikutti myös osaltaan johdonmukaisuutta koskevaan päätöslauselmaan, jonka kehitysneuvosto hyväksyi 5. kesäkuuta ja jossa käsitellään erityisesti rauhan rakentamista ja konfliktien ehkäisyä.
Kaksi viimeksi mainittua asiakirjaa täydentävät toisiaan, ja ne muodostavat vankan pohjan lukuisille eri alan toimille. Näissä asiakirjoissa vahvistetaan, että kehitystuella on huomattava merkitys rauhan rakentamisessa ja konfliktien ehkäisyssä. Jos kuitenkin haluamme käyttää tukea tehokkaasti rauhan rakentamiseen, on oltava selvää, että meidän on harkittava uudestaan tuen päämääriä. Uskon vakaasti, että meidän ei tule enää yksinomaan keskittyä talouden kehitykseen ja meidän on uskottava periaatteeseen, että taloudellinen kasvu ei yksin ehkäise tai ratkaise konflikteja, ja käyttäydyttävä sen mukaisesti. Joskus taloudellinen kasvu voi jopa laukaista tai lisätä yhteiskunnan jännitteitä.
Uskon, että politiikka - toimivat poliittiset järjestelmät - on avain Afrikan hyvinvointiin. Valtion epäonnistuminen, tehoton ja lainvastainen hallinto, korruptio, vallan ja mahdollisuuksien epätasapaino, kansallisten rikkauksien varastaminen, johon pieni eliitti syyllistyy, demokratian, oikeuksien ja vapauksien tukahduttaminen; nämä ovat pääongelmat, jotka täytyy ratkaista. Nämä ovat väkivaltaisten konfliktien perussyyt ja meidän on annettava tukea niiden ratkaisemiseksi.
Nämä ongelmat on mainittu erittäin selvästi Afrikan konflikteja koskevassa tiedonannossamme alkuvuodelta 1996. Kehitysmaille annettava tuki, mukaan lukien Lomén yleissopimuksen ohjelmat, on suunniteltava ja toteutettava siten, että se auttaa selvittämään väkivaltaisten konfliktien perussyyt. Kannatan täysin ajatusta, että turvallisuustuki olisi sisällytettävä kehitysohjelmiin konfliktialttiilla alueilla. Tämän vuoksi komissio omaksui strategisen lähestymistavan neljännen Lomén yleissopimuksen toisen rahoituspöytäkirjan ohjelmoinnin aikana. Strategisiaasiakirjoissa korostetaan yksittäisten maiden ja alueiden rajoitteita ottaa huomioon aikaisemmat, nykyiset ja todennäköiset tulevat kriisit.
Haluaisin vielä lisätä, että nämä strategia-asiakirjat laadittiin ensimmäisen kerran jäsenvaltioiden, Maailmanpankin, UNDP: n ja joskus myös Yhdysvaltojen kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen. Uskon vakaasti, että tämä on rohkaiseva tulos, mutta se ei mielestäni ole vielä strategia-asiakirja, jossa perehdytään täydelliseen ja kattavaan kehitykseen.

Kinnock, Glenys
Kiitän komissaaria hänen vastauksestaan. Hän lienee tietoinen, että minä ja muut olemme hieman huolissamme siitä, että vihreässä kirjassa on erittäin vähän tai ei ollenkaan viittauksia konfliktien ehkäisyyn. Otan luonnollisesti tyytyväisenä vastaan sen, mitä hän äsken sanoi turvallisuuden sisällyttämisestä Lomén yleissopimukseen. Voinko kysyä komissaarilta, miten hän aikoo käytännössä varmistaa, että se todellakin sisällytetään Lomén yleissopimukseen?
Voinko myös esittää kysymyksen rauhan säilyttämisen tärkeydestä? Demobilisointi on tärkeä osa sitä. Olen kirjoittanut komissiolle, että suurin osa Angolan UNITA-joukoista voitaisiin demobilisoida. Mielestäni meiltä puuttuu mekanismi järjestää nopeasti rahoitusta näissä konfliktien jälkeisissä tilanteissa. Tiedän, että menettelymme ovat monimutkaisia, mutta se ei voi olla ainoa syy. Komissaarin on puututtava asiaan. Eikö olekin totta, että Lomén yleissopimuksen kumppanuusperiaate voi itse asiassa olla ongelman ydin? Aikooko komissaari harkita sellaisen rahoitusvälineen käyttöönottoa, joka ratkaisisi ongelman, johon hänen mielestään tulisi selvästi puuttua?

Pinheiro
Kiitän rouva Kinnockia siitä, että hän korostaa konfliktien ehkäisyn tärkeyttä ja sen puuttumista vihreästä kirjasta, vaikka sen tulisi sisältyä siihen. Siitä puuttuu myös muita näkökohtia, kuten ihmisten ja yhteiskunnan kehittyminen ja sukupuolia koskevat kysymykset, joita komissio äskettäin käsitteli. Koska niitä käsiteltiin aivan hiljattain, ajattelimme, että ne sisällytettäisiin vihreään kirjaan tärkeinä ajankohtaisina aiheina. Meidän tulisi epäilemättä käydä rakentavampaa poliittista vuoropuhelua ATK-kumppanien kanssa ja meidän on keskusteltava äsken mainitsemistani aiheista rakentavalta pohjalta. Muuten me kierrämme ympyrää selvittämättä todellista ongelmaa. Joten luulen, että konfliktien ehkäisyllä tulee olemaan merkittävä osa seuraavassa Lomén yleissopimuksessa.
Kinnockin mainitseman demobilisointia koskevan kysymyksen osalta voin mainita, että olen keskustellut Angolan viranomaisten kanssa Angolan ongelmasta. On totta, että yleissopimuksessa on rajoituksia, jotka tekevät tämän erittäin vaikeaksi. Mainitsen vain muutaman. Ensinnäkin, koska emme voi rahoittaa tai tukea sotilaallisia toimia, tulisiko armeijan tukemaa demobilisointia kohdella sotilaallisena vai ei-sotilaallisena kysymyksenä. Minusta se ei ole sotilaallinen kysymys, mutta tämän ratkaisun järkevyydestä voidaan olla toista mieltä.
Toiseksi herää kysymys, miten tämä rahoitetaan. Jokainen demobilisaatio on ainutkertainen. Esimerkiksi Liberiassa sovelsimme " aseilla työpaikkoja" -periaatetta ja se toimii. Angolassa lähestymistavan olisi oltava aivan erilainen, sillä kyliä ja kaupunkeja on poistettu kartalta. Joten kyse on kaupunkien ja kylien rakentamisesta uudelleen pienistä palasista. Tämä on jotain aivan uutta.
Jotkut ovat ehdottaneet, että voisimme ratkaista asian kansalaisjärjestöjen avulla, mutta kansalaisjärjestöille varatut varat ovat riittämättömät, kun otetaan huomioon, että noin 60 000 ihmistä täytyy välittömästi demobilisoida ja asuttaa kaupunkien ulkopuolelle. Tämä on siis yksi niistä aiheista, joita VIII pääosasto tutkii, lähinnä koska vierailen Angolassa lokakuun alussa ja Angolan viranomaisten ja UNITAn kanssa käytävien keskustelujen esityslistan kärjessä on, miten aiomme ratkaista lyhyellä aikavälillä 60 0-90 000 sotilaan - jotka ovat sotineet 30 vuoden ajan - demobilisoinnin. Olisin iloinen, jos voisitte tulla mukaani, sillä uskon, että matka ja keskustelut tulevat olemaan kannattavia.

Puhemies
Kysymys nro 47 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.
Barros Mouran laatima kysymys nro 48 on peruutettu.
Kysymys nro 49 Ian White (H-0494/97):
Aihe: Alueellisten kehitysrahastojen rajoitukset
Huhtikuun 7. päivänä jätetyssä kirjallisessa kysymyksessä (E-1395/97) tiedusteltiin onko Euroopan unionin alueellisten kehitysrahastojen käytölle asetettu mitään esteitä kohteiden siviili-/sotilaskäytön suhteen. Kysymyksessä viitattiin lentokenttäpalvelujen kehittämiseen Benbeculassa, Skotlannin läntisillä saarilla.
Komissio vastasi, että se on pyytänyt kyseiseltä jäsenmaalta lisätietoja asiasta. Onko näitä tietoja saatu?

Wulf-Mathies
Benbeculan lentoasemalle on myönnetty Euroopan alueellisen kehityksen rahastosta kaksi avustusta Highlands and Islands National Programm of Community Interest -ohjelman puitteissa vuosina 1988-1991. Ensimmäinen avustus annettiin terminaalin rakentamista varten ja toinen avustus myönnettiin kiitoradan ja varikon rakennushankkeita varten. Vastuussa olevien viranomaisten tietojen mukaan ensinnäkin puolustusvoimat eivät käytä aluerahaston rahoittamaa lentokenttäterminaalia, vaan se on kaupallisten lentojen maksavien asiakkaiden käytössä. Toiseksi kiitoradalla ei ole voimassa erityisiä rajoituksia. Armeija saa käyttää lentokenttää siirtotarkoituksiin, mutta siviililentokoneilla on aina etusija. Armeija voi käyttää satunnaisesti lentokenttää harjoituksissaan; kenttä on kuitenkin avoinna koko ajan siviililentoliikenteelle. Lentokentällä ei ole armeijan pysyviä asemia. Sotilaslentoihin pätevät normaalit tariffit, mikä tukee lentokentän kannattavuutta. Sotilaslennoilla on hyvin pieni osuus Benbeculan lentokentän koko lentoliikenteestä. Ratkaisevaa EU: n avustuksien myöntämisessä oli lentokentän vaikutus alueen taloudelle.

White
Olen kiitollinen komissaarille tästä erittäin hyödyllisestä vastauksesta. Epäilen, että komissaarin mainitseman " vastuullisen viranomaisen" antamat tiedot eivät ole aivan tarkkoja. Sanon näin, koska olin Benbeculan lentokentällä, ja syy, miksi kysyin tätä, oli yksinkertaisesti se, että olin lentokentällä siviilimatkustajana ja näin todistin lukuisten sotilaskoneiden laskeutumisen. Näin myös sen, että välittömästi lentokentän vieressä on RAF: n sotilastukikohta ja kadun päässä on kuninkaallisten ilmavoimien suuri tukikohta. Ettei Euroopan unioni vain tahtomattaan olisi osin tukenut Ulko-Hebrideillä sijaitsevaa suurta sotilastukikohtaa?
Haluaisin sanoa komissaarille, että vaikka olen kiinnostunut vastauksesta, meidän pitäisi mielestäni mennä asiassa eteenpäin.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, ymmärsin, että vastaukseni ei riitä. Päätös tehtiin jo vuonna 1988. Varat on jo myönnetty, ja saamieni tietojen mukaan varat käytettiin aiottuihin projekteihin.

Puhemies
Kysymys nro 50 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.
Kysymys nro 51 Gary Titley (H-0507/97):
Aihe: KONVER-ohjelman tulevaisuus vuoden 1999 jälkeen
Aikooko komissio lisätä KONVER-ohjelman merkittävyyttä vuoden 1999 jälkeen, kun otetaan huomioon parhaillaan käynnissä olevat Euroopan puolustusteollisuuden uudelleenjärjestelyt?

Wulf-Mathies
Gary Titley, tänään on huono ajankohta, koska kuten tiedätte huomenna komission puheenjohtaja Santer esittelee Agenda 2000 -asiakirjan ja siten myös rakennerahasto-ohjelmaa koskevat muutokset. Pyydänkin ymmärtämään, etten halua käsitellä kysymystä ennen komission puheenjohtajaa, vaan esitän nyt vain muutamia huomioita.
Tiedätte, että yhteisöaloitteita on arvosteltu voimakkaasti viime aikoina niiden liiallisen lukumäärän ja niihin liittyvien yksittäisten ohjelmien liiallisen lukumäärän vuoksi. Yhteisöaloitteita koskevia ohjelmia on 800 kokonaisohjelmasta kaikkiaan 400. Ne koskevat kuitenkin vain noin 9 prosenttia rakennerahastovaroista. Vaaditaan kuitenkin suhteettoman suurta hallintoa ja tavoiteohjelmien sisältöjen limittämistä.
Koska en halua käsitellä asiaa ennen puheenjohtajaa, haluan viitata tänään vain siihen, että yhteisöaloitteet, joita ei jatketa, liitetään mahdollisuuksien mukaan mainstream -ohjelmiin.

Titley
Kun otetaan huomioon, että vastaus oli käytännössä " odottakaa huomiseen" , kysymykseen on vaikeaa pyytää täydennystä. Olen kuitenkin huolestunut siitä, että jos jotkin kertomukset yhteisön välineistä ovat totta, KONVER-ohjelma tullaan todennäköisesti lopettamaan. KONVER-ohjelma kattaa alueita, joita tavoitealue 1 ja tavoitealue 2 eivät kata, eikä niitä voida helposti sovittaa muihin komission tavoitteisiin. Ne ovat kuitenkin olleet tärkeitä, kun puolustusteollisuuden rakennetta on uudistettu, mikä on yksi tärkeimmistä tehtävistä.
Voisiko komissaari kertoa minulle, hyväksyykö hän sen, että KONVER-ohjelmalla on laillinen päämäärä, ja haluaisiko hän, että nämä päämäärät toteutuvat riippumatta siitä, mikä ohjelma otetaan käyttöön vuoden 1999 jälkeen?

Wulf-Mathies
Herra Titley, ymmärrän KONVER-ohjelman puolesta esittämänne väitteet ja tiedän, miksi KONVER oli tietyille alueille erityisen tärkeä. Silti meidän on luotava kokonaissuunnitelma, joka ottaa kaikki näkökohdat huomioon. Meidän on tarkasteltava, miten aivan välttämättömintä voidaan tällä alueella tukea jatkossakin. Pyydän kuitenkin ymmärtämään, että tulee olemaan vaikeaa pitää kaikki nyt tekemämme vähintään yhtä hyvänä ja tekemään samanaikaisesti muilla aloilla entistä enemmän. Niinpä meidän onkin löydettävä reilu kompromissi, joka on kaikkien asianosaisten edun mukaista ja ennen kaikkea eniten apua tarvitsevien alueiden edun mukaista.

White
Kuten komissaari tietää, Euroopan unionin alueista Englannin länsiosa on kaikkein riippuvaisin puolustusteollisuudesta. Tämän vuoksi KONVER-ohjelma on meille niin tärkeä.
Haluaisin kysyä komissaarilta Länsi-Englannin ammattijärjestöjen puolesta, onko hänellä suunnitelma, jolla voitaisiin arvioida KONVER-ohjelman tehokkuutta niiden ensimmäisen viiden vuoden aikana, jona se on ollut käytössä yhteisön ohjelmana. Onko komissio tehnyt arviointeja ja onko mahdollista järjestää konferenssi tai jonkinlainen kokous, johon ammattijärjestöt kutsutaan, jotta ne voivat sanoa oman mielipiteensä? Voin kertoa komissaarille, että ammattijärjestöt ovat laajalti tyytymättömiä siihen, miten tämä ohjelma on toiminut aikaisemmin, sillä ne ovat kokeneet, että työntekijöiden panos ei ole ollut riittävä.

Wulf-Mathies
Herra White, tulemme luonnollisesti arvioimaan tulokset kuten muidenkin ohjelmien kohdalla. Pyydän kuitenkin huomaamaan, että arviointi on vasta sitten mahdollista, kun saamme tuloksia. KONVER-ohjelma on jo nyt huomattavasti myöhässä. Minulla ei nyt ole lukuja esitettävänä, mutta jos muistan oikein, olemme saavuttaneet 6 % kokonaisaloitteesta. Tarkistan erityisesti teitä varten vielä kerran Ison-Britannian tilanteen. Meillä ei vielä ole varoja myönnettäväksi KONVER-ohjelman puitteissa ja siten emme voi päästä minkäänlaisiin tuloksiinkaan.
Tarkastelemme tuloksia vasta, kun KONVER-ohjelman vaikutukset ovat kokonaisuudessaan nähtävissä. Toiseksi tarjoamme kyllä mahdollisuuksia kuten aiemminkin tiedonvaihtoon eri aloilla. Nyt jo on järjestetty konferensseja KONVER-alueilla.

García Arias
Arvoisa rouva komissaari, haluaisin esittää kysymyksen RECHAR-aloitteen tulevaisuudesta, jota ei ilmeisesti ole suunniteltu jatkettavaksi.
Minä tiedän, että huomenna esitellään Agenda 2000, mutta haluaisin teidän mielipiteenne siitä, että tullaanko uudelleenjärjestelyjä jatkamaan myös yhteisön tehtävien ja EHTY: n perustamissopimuksen Euroopan unionille antaman toimivallan vuoksi, joka vaikuttaa edelleen Saksan, Espanjan ja myös Ranskan tapaisiin maihin.
Haluaisin myös kysyä teiltä, oletteko ajatellut sitä, että kun EHTY: n perustamissopimuksen voimassaolo päättyy - ja sen myötä lakkaavat kaikki teollisuuden uusimiseen saadut avustukset - ja kun otetaan huomioon Amsterdamin neuvoston päätös ohjata jäljellä jäävät määrärahat - EHTY: n varaukset - muihin tarkoituksiin, olisi harkittava siirtymävaiheen ohjelmaa näitä alueita varten.

Puhemies
Wulf-Mathies, kuten olette voinut todeta, García Ariasin lisäkysymys ei liity alkuperäisen kysymyksen alaan. Voitte kuitenkin vastata siihen, jos haluatte.

Wulf-Mathies
Minun on oltava oikeudenmukainen. Jos en tänään kerro KONVER-ohjelmasta, en voi myöskään kertoa RECHAR-ohjelmasta. Pyydän, että ymmärrätte tilanteeni. Tiedätte, että yritämme ratkaista RECHAR-ohjelmaan liittyvät ongelmat, tunnemme ongelmat hyvin ja yritämme olla jatkossakin käytettävissä samankaltaisten ongelmien kohdalla kaikin mahdollisin tavoin. Pyydän kuitenkin ottamaan huomioon, että meidän on luonnollisesti kunnioitettava neuvoston päätöstä EHTY-ohjelmasta.

Puhemies
Kysymys nro 52 Miguel Arias Cañete (H-0515/97):
Aihe: Pääkaupunkialueiden verkosto
Onko Euroopan komissio tietoinen erityisongelmista, joita kohtaavat ne alueet, joilla valtion pääkaupunki sijaitsee?
Tunteeko Euroopan komissio pääkaupunkialueiden verkoston, johon kuuluu Madridin, Brysselin, Ile de Francen, Ateenan, Lissabonin, Rooman, Tukholman ja Helsingin alueet ja jossa Berliini, Dublin ja Wien ovat tarkkailijoina?

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, olen erityisen iloinen voidessani vastata valiokuntani puheenjohtajalle ja teenkin sen mielelläni sanomalla, että komissio on neuvotellut vuoden 1996 aikana pääkaupunkialueiden edustajien kanssa. Näissä keskusteluissa käsiteltiin valtioiden pääkaupunkialueiden erityisongelmia. Tässä yhteydessä komissio kehotti pääkaupunkialueiden ryhmää liittämään asiansa aluesuunnittelustrategiaan, jota tällä hetkellä laaditaan Euroopan alueiden kehityssuunnitelman puitteissa. Tämä Euroopan alueiden kehityssuunnitelma käsittelee Euroopan unionin kaupunkijärjestelmää ja erilaisten kaupunkien erilaisia tehtäviä kuten hyvin tiedättekin.
Komissio suhtautuu mielenkiinnolla Euroopan unionin pääkaupunkialueiden karttaan, jossa on esitetty tähän liittyvät ongelmat. Toukokuussa 1997 antamallaan tiedonannolla Euroopan kaupunkien kehittämisestä komissio kehotti kaikkia kiinnostuneita toimielimiä osallistumaan keskusteluun. Noordwijkissa epämuodollisessa ministeritapaamisessa kesäkuussa 1997 kokoontuneet EU-jäsenvaltioiden aluesuunnittelusta ja kaupunkipoliittisista kysymyksistä vastuussa olevat ministerit korostivat mielipiteiden ja kokemusten vaihdon merkitystä Euroopassa.
Eurooppalaisten toimielimien, Euroopan parlamentin, aluepoliittisen valiokunnan, talous- ja raha-asioita sekä teollisuuspolitiikkaa käsittelevän valiokunnan ja työllisyys- ja sosiaaliasiain valiokunnan lausunnot sekä kaupunkien toimielinten ehdotukset esimerkiksi verkostoista voivat toimia komission vuodeksi 1998 suunnitteleman kaupunkipoliittisen foorumin alkuunpanijoina. Odotan tämän vuoksi tämän elimen kannanottoa, joka auttaisi meitä luomaan oikeanlaisen kuvan erilaisten kaupunkien tilanteesta ja niiden erilaisista ongelmista.

Arias Cañete
Arvoisa rouva komissaari, suuret kiitokset vastauksestanne. Haluaisin sanoa teille, että pääkaupunkeihin on poliittisen, rahoituksellisen ja kulttuurialan päätöksenteon keskuksina kerääntynyt enemmän palveluja kuin minnekään muualle kyseisessä maassa. Keskittyminen vetää niihin kuitenkin myös muuttajia maan sisältä ja kolmansista maista, mikä lisää huomattavasti yhteiskunnan laidalla elävien ja työttömien määrää näissä kaupungeissa ja johtaa samalla väestömäärän vähenemiseen ja köyhtymiseen niitä ympäröivillä alueilla. Lisäksi työssäkäyvän väestön suhteellisen suuri tulotaso johtaa siihen, että rakennerahastojen tuet ohjautuvat muille alueille.
Näin ollen, arvoisa rouva komissaari, kysymykseni koskee sitä, onko komissio ajatellut ottaa huomioon Agenda 2000 -paketin tavoitteen 2 valintaperusteissa pääkaupunkialueiden tilanteen, joilla on hyvin erityislaatuiset ongelmansa, joilla asuu usein suuri osa kansalaisista, myös jäsenvaltion väestöstä laskettuna, mutta jotka eivät kuitenkaan tähän mennessä ole saaneet rakennerahastojen tukea.

Wulf-Mathies
Arvoisa puhemies, hyvä parlamentin jäsen, minun on pyydettävä, että tänään ei käsitellä Agenda 2000 -asiakirjaa, koska huomenna komission puheenjohtaja Santer käsittelee asiaa. Haluan sen sijaan vielä lisätä, että olisi todellakin tärkeää tutkia, miten pääkaupungit eroavat muista kaupungeista, joilla on samanlaisia ongelmia kuten esimerkiksi muuttoliike ja ympäristön likaantuminen ja joilla on tietynlainen merkitys jonkin alueen keskuksena. Niinpä kehotan ja olemme jo kehottaneetkin pääkaupunkialueita esittämään meille ongelmansa, sillä uskon, että ongelmien käsittely kaupunkeja ja kaupunkipolitiikkaa koskevien aloitteiden puitteissa johtaa tuloksiin riippumatta siitä, esiintyvätkö ongelmat pääkaupungeissa vai muissa kaupungeissa. Nämä ongelmat ovat noilla alueilla asuville ihmisille hyvin merkittäviä, ja pääkaupungissa asuvat kärsivät yhtä paljon tai yhtä vähän näistä ongelmista kuin muissakin kaupungeissa asuvat.

Puhemies
Koska komissaari Wulf-Mathiesille osoitetuille kysymyksille varattu aika on kulunut loppuun, kysymyksiin nro 53-58 vastataan kirjallisesti.

Puhemies
Kysymys nro 59 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.
Kysymys nro 60 Anne McIntosh (H-0440/97):
Aihe: Hiihdonopettajien pätevyysvaatimuksien tunnustaminen Ranskassa
Mihin toimiin komissio aikoo ryhtyä taatakseen, että sovellettava lainsäädäntö, joka koskee hiihdonopettajien pätevyysvaatimuksien tunnustamista Ranskassa, pannaan asianmukaisesti täytäntöön siten, että vältetään kelpoisuuskokeiden vaatiminen, jota käytetään muiden kuin ranskalaisten hiihdonopettajien syrjimiseen?
Sikäli kuin kyse on julkishallinnosta, mihin oikeudellisiin toimiin komissio aikoo ryhtyä Ranskan viranomaisia vastaan, jos ne eivät korjaa sääntöjä, jotka koskevat luvan myöntämistä muiden jäsenvaltioiden antamien todistusten haltijoille, erityisesti direktiivin 92/51/ETY perusteella?

Monti
Arvoisa puhemies, komissio on täysin perillä englantilaisen todistuksen omaavien hiihdonopettajien kohtaamista ongelmista tittelinsä tunnustamisessa Ranskassa. Itse asiassa komissio on jo paneutunut asiaan laajalti näiden vaikeuksien ratkaisemiseksi. Haluaisin muistuttaa, että komission väliintulon seurauksena Ranska on nyt ottanut asianmukaisesti käyttöön yhteisön oikeuden. Sijoittautumisvapauden rikkomisen osalta on käynnistetty asianmukainen menettely. Kysymyksen pitäisi selvitä lyhyen ajan sisällä ottaen huomioon, että Ranskan viranomaiset ovat hiljattain säätäneet säädöksen joka ottaa Ranskan lainsäädäntöön direktiivin 9251 (ETY) tutkintotodistusten vastavuoroisesta tunnustamisesta. Ranskan oikeuden uusien säädösten asianmukainen soveltaminen pitää nyt todeta käytännössä, ja komissio aikoo jatkaa toimimista tässä mielessä.
Komissio on myös nähnyt paljon vaivaa saadakseen aikaan vuoropuhelun britannialaisen yhdistyksen BASI: n (British Association of Ski Instructors) ja Ranskan viranomaisten välille. Sellaisen aloitteen tavoitteena on rohkaista molemminpuolista keskustelua ehdoista, jotka sääntelevät BASI-todistuksen vastavuoroista tunnustamista. Ranskalaisten virkamiesten ja BASI: n edustajien välillä on jo ollut tapaamisia. Komissio on myös kehottanut Ranskan viranomaisia laatimaan ensimmäisen arvion palvelujen lainaajiin liittyvästä säädöksestä, jonka pitäisi ilmestyä lähiviikkoina. Mikäli vastaisuudessa todettaisiin, että kelpoisuuskokeita vaaditaan automaattisesti, komissio kehottaa Ranskan viranomaisia muuttamaan sellaista käytäntöä.

McIntosh
Arvoisa puhemies, vaikka olenkin tyytyväinen komission tähänastiseen toimintaan, pelkään pahoin ettei se yksinkertaisesti riitä. Koska Ranska on Euroopan unionin perustajamaa, sen hallituksen tulisi olla viisaampi ja sen tulisi tietää, kuten komissaari on todennut, että se rikkoo perustamissopimuksen sijoittautumivapautta koskevia määräyksiä ja erityisesti täytäntöönpanodirektiiviä, joka - saanen muistuttaa - hyväksyttiin 1992. Kysyn brittiläisten hiihdonopettajien puolesta, joista monet ovat kirjoittaneet minulle ja muille brittiläisille parlamentin jäsenille, voiko komissaari kertoa meille milloin Britannian kansalainen, jolla on brittiläinen todistus, voi saada paikan, jossa häneen sovelletaan samanlaisia ehtoja kuin Ranskan kansalaiseen perustamissopimuksen 7 artiklan mukaisesti? Tämä ei yksinkertaisesti ole oikeudenmukaista, ja sanon vielä kerran, että Ranska on rikkonut perustamissopimusta ja täytäntöönpanodirektiiviä.

Monti
Arvoisa puhemies, voin ehkä antaa viimeisimmät yksityiskohtaiset tiedot tästä asiasta, josta komissio on yhtä kiinnostunut kuin te, McIntosh.
Ensinnäkin viime vuonna ponnistelimme kovasti pitämällä kokouksia, ottamalla epävirallisti yhteyttä ja kirjoittamalla virallisia kirjeitä, jotta olisimme ratkaisseet Ranskassa elinkeinoaan harjoittavien ulkomaisten hiihdonopettajien ongelmat, ja edistyimme todella asiassa. Emme kuitenkaan voi unohtaa kahta ranskalaista asetusta. Toiseksi komissio on pyytänyt Ranskaa tutkimaan kaikki komission tiedossa olevat vireillä olevat tapaukset. Kolmanneksi komissio on juuri saanut uuden valituksen BASI: n lakimieheltä Holmesilta. Se on nyt virallisesti rekisteröity valitukseksi. Holmesin huolenaiheena on, että palvelujen tarjoajilta voitaisiin systemaattisesti vaatia kelpoisuuskokeita. Jos tämä pitää paikkansa, komissio voi päättää toimenpiteistä. Neljänneksi 17. kesäkuuta 1997 luokseni saapui hiihdonopettajien valtuuskunta, jota johti Billingham. Lopuksi 3. huhtikuuta 1997 päivätty kirje, jonka oli allekirjoittanut pääjohtaja Mogg, lähetettiin Ranskan viranomaisille, ja heitä pyydettiin lähettämään komissiolle ensiarvio palvelujen tarjoajia koskevasta asetuksesta. Komissio on hiljattain, tämän vuoden kesäkuussa, saanut perusosat. Joten mielestäni näiden tosiasioiden tulisi saada teidät, McIntosh, vakuuttuneeksi, että komissio seuraa tarkasti tätä tärkeää kysymystä.

Billingham
Kiitän teitä, komissaari Monti. Teille ei varmaankaan tule yllätyksenä, että esitän asiaa koskevan puheenvuoron, vaikka kysymykseni vuoro on vasta myöhemmin. Kiitän teitä siitä, että mainitsitte erittäin tärkeän kokouksen, jonka pidimme brittiläisen hiihdonopettajien liiton puheenjohtajan ja toimitusjohtajan kanssa. Huomaatte McIntoshin puheenvuorosta, että tämä aihe herättää erityistä ärtymystä. Olen tyytyväinen kuullessani, että asiassa edistytään, vaikka sitä epäilläänkin. Haluamme tässä asiassa pikemminkin toimintaa kuin puhetta.
Minun ei tarvitse sanoa teille, että tämä edustaa sisämarkkinoiden koko toimintaohjelman mikrokosmosta. Jos emme osaa ratkaista tätä asiaa oikein, mitkä ovat mahdollisuutemme ratkaista muita, paljon monimutkaisempia asioita? Hiihdonopettajien riita Ranskan kanssa on vain osa argumenttia. Olen varma, että tämä tulee herättämään vastakaikua myös muualla Euroopassa.

Monti
Haluaisin kiittää Billinghamia siitä mielenkiinnosta, jota hän on osoittanut komission toimintaa kohtaan tässä asiassa. Sallikaa minun sanoa, että sanat, jotka esitin, ovat todellakin vain sanoja, mutta ne ovat totuuden sanoja. Nämä tosiasiat eivät ehkä vielä ole riittäviä. Me ryhdymme kaikkiin tarpeellisiin toimenpiteisiin. Puhumme toiminnasta käyttämällä sanoja, mutta toiminta on tämän asian ydin. Olen samaa mieltä kanssanne siitä, että ihmisten vapaa liikkuvuus on laajassa merkityksessä olennaista sisämarkkinoille. Tämän takia olemme hyvin kiinnostuneita ratkaisemaan asian.

Puhemies
Kysymys nro 61 jätetään väliin, koska sen esittäjä ei ole paikalla.

Puhemies
Kysymyksiin nro 62 ja 63 vastataan yhteisesti, koska ne liittyvät samaan aiheeseen.
Kysymys nro 62 María Izquierdo Rojo (H-0482/97):
Aihe: HVK ja uudet ehdotukset tavaran vapaan liikkuvuuden takaamiseksi, erityisesti Ranskassa
Millä toimenpiteillä voitaisiin komission jäsenen mielestä tehokkaimmin estää vastaisuudessa kauppatavaran vapaan liikkuvuuden vastaisten rikkomusten toistuminen ilman rangaistusta? Mitä ehdotuksia tekisitte HVK: ta ja EU: n uutta perustamissopimusta varten? Minkälaista konkreettista politiikkaa ja toimenpiteitä ehdottaisitte? Kysymys nro 63 Felipe Camisón Asensio (H-0492/97):
Aihe: Toimet kauppatavaroiden vapaata liikkuvuutta estävää ilkivaltaa vastaan
Ottaen huomioon, että yksi yhtenäismarkkinoiden toteutumista koskevan toimintasuunnitelman tavoitteista on alakohtaisten esteiden poistaminen kaikkien kansalaisten eduksi, mitä toimenpiteitä maataloustuotteiden vapaata liikkuvuutta estävän ilkivallan torjumiseksi on toteutettu?
Monti
Mitä tulee parlamentaarikkojen esiin tuomiin ja parastaikaa käsiteltävinä oleviin ongelmiin, komissio on jo ilmoittanut useita kertoja kantansa sen ongelman suhteen, että tietyt ranskalaistuottajien ryhmät tai tietyt edustusjärjestöt ovat tehneet vandaalitekoja kohteenaan Espanjasta peräisin olevat maataloustuotteet.
Lähetin itse muutama päivä sitten Ranskan Eurooppa-ministerille kirjeen tarkoituksenani painottaa komission tuntemaa huolta tästä tapauksesta. Sitä paitsi samanlaiset aiempina vuosina todetut tapaukset olivat saaneet komission käynnistämään perustamissopimuksen 169 artiklassa tarkoitetun menettelyn. Tämä menettely on parastaikaa tutkittavana tuomioistuimessa. Yleinen puolustusasianajaja Lenz on sitä paitsi hiljattain välittänyt tuomioistuimelle johtopäätöksensä komission ilmaiseman kannan mukaisesti. On selvää, että jos tuomioistuin toteaa, että Ranska ei ole täyttänyt perustamissopimuksen asettamia velvoitteitaan ja jos Ranskan viranomaisten omaksumien toimenpiteiden vuoksi tätä laiminlyöntiä ei voida vielä lopettaa, komissio voi vedota Maastrichtin sopimuksen 171 artiklaan ja pyytää tarvittaessa yhteisön tuomioistuinta määräämään Ranskan maksamaan kiinteämääräisen hyvityksen tai uhkasakon.
Mitä tulee yleisluontoisiin aloitteisiin, joita voitaisiin tehdä lähitulevaisuudessa - toisen kysymyksen aihe -, komissio on tietoinen siitä, että menettelyjen soveltamisehtojen - 169 ja 171 artiklan mukaisesti - vuoksi ei voida kohdata ja ratkaista nopeasti niitä ongelmia, jotka syntyvät olosuhteissa, joihin parlamentaarikot viittaavat. Komissio on sitä paitsi kehottanut jäsenvaltioita kiinnittämään huomiota tähän kohtaan helmikuussa 1996 hallitusten välisen konferenssin yhteydessä julkaistussa lausunnossa. Sittemmin komissio on yhtenäismarkkinoiden toimintasuunnitelmassa täsmentänyt, että kun on kyse vakavista rikkomuksista yhteisön lainsäädäntöä kohtaan, joilla on vakavia jälkivaikutuksia yhteismarkkinoiden toiminnalle, sen pitäisi voida ottaa käyttöön kiireellisiä toimenpiteitä laiminlyönteihin syyllistyviä jäsenvaltioita vastaan ja tarpeen vaatiessa langettaa rangaistuksia.
Komission täytäntöönpanovaltuuksien lujittamisen ansiosta voidaan vähentää viivästyksiä ongelmanratkaisussa. Hallitusten välinen konferenssi saatiin kuitenkin päätökseen ilman että uuteen sopimukseen olisi lisätty yhtään tarkistusta tässä tarkoituksessa. Samassa Amsterdamin Eurooppa-neuvostossa tosin pyydettiin komissiota tutkimaan keinoja tavaroiden vapaan liikkuvuuden takaamiseksi tehokkaasti, mukaan lukien mahdollisuus langettaa rangaistuksia jäsenvaltioille, ja kehotettiin esittämään ehdotuksia tässä tarkoituksessa ennen seuraavaa Eurooppa-neuvostoa joulukuussa 1997. On liian aikaista, arvoisa puhemies, osoittaa kuinka komissio aikoo toimia tämän asian suhteen. On kuitenkin varmaa, että se on aloittanut sopimuksen tarjoamien mahdollisuuksien tutkimisen vastatakseen täysin valtion ja hallitusten päämiesten sille suuntaamaan kehotukseen asian suhteen.

Izquierdo Rojo
Arvoisa komissaari, hallitusten välinen konferenssi on tuottanut tämän ongelman osalta pettymyksen, koska se on edelleen olemassa. Esitän parhaat kiitokseni komissiolle siitä, että se on puuttunut asiaan hallitusten välisessä konferenssissa ja - kuten saatoin havaita sanoistanne, arvoisa komissaari - myös sen jälkeen.
Tätä molemminpuolista tukea ilmentävän asenteen osoituksena - koska ongelma on edelleen olemassa - olisin teille hyvin kiitollinen, jos voisitte antaa kopion parlamentille ja konkreettisesti minulle itselleni sen jäsenenä - parlamentin ja Euroopan julkisen mielipiteen tiedottamiseksi asiasta - siitä kirjeestä, jonka olette lähettänyt Ranskan ministerille. Kiitän teitä siitä, että olette ottanut asian hoitaaksenne, ja olisin tulevaisuudessa kiitollinen myös siitä, että kaikki tällaiset komission toimet, joilla pyritään ratkaisemaan ongelmia, toteutettaisiin mahdollisimman avoimesti ja niistä tiedotettaisiin mahdollisimman laajasti. Euroopan komissio tekee varmasti paljon enemmän kuin mitä ihmiset tietävät.

Monti
Haluan sanoa Izquierdolle, että 8. heinäkuuta - päivä jolloin lähetin Ranskan Eurooppa-ministerille kirjeen josta puhuin - komissio julkisti painetun tiedonannon, jossa on tämän kirjeen sisältö.

Camisón Asensio
Arvoisa komissaari, te olette selvillä siitä, että huolimatta muistutuskirjeistänne Rankan Euroopan asioiden ministerille - entisen ja nykyisen hallituksen aikana - hyökkäykset espanjalaisia rekkoja vastaan jatkuvat Ranskan poliisin seuratessa tilannetta passiivisesti. Esimerkiksi Cintegabellessä sattui välikohtaus tämän kuun 2. päivänä.
Te, arvoisa komissaari, olette varmaankin hyvin turhautunut huomattuanne, että hyvät aikomuksenne asian ratkaisemiseksi hallitusten välisen konferenssin aikana, jolloin ehdotitte automaattisten rangaistusten käyttöön ottoa, ovat jääneet hedelmättömiksi.
Ymmärrän turhautuneisuutenne, sillä me eurooppalaiset olemme tietoisia tiedän vilpittömästä ja jopa jääräpäisestä halustanne puolustaa tuulta ja tuiskua vastaan tavaroiden vapaata liikkuvuutta unionissa ehdottomana tavoitteenamme olevien yhtenäismarkkinoiden toteutumiseksi. Minä ymmärrän teidän turhautuneisuutenne, arvoisa komissaari, mutta teidän on ymmärrettävä, että me olemme vielä turhautuneempia - kuten edellinen puhuja sanoi - koska ongelma on edelleen ratkaisematta.

Monti
Turhautuneisuutta varmastikin on, mutta ollaan myös tietoisia siitä, että toimielinten ja julkisen mielipiteen piirissä on kasvava halu ratkaista konkreettisesti nämä ongelmat. Komissio ja minä henkilökohtaisesti olemme saaneet rohkaisua siitä, mitä yleinen puolustusasianajaja Lenz välitti tuomioistuimelle aikaisemmista, vuonna 1995 todetuista samanlaisista tapauksista. On tietenkin kulunut paljon aikaa ja tällaiset asiat vievät oman aikansa, mutta mikäli tuomioistuin tunnustaa yleisen puolustusasianajajan Lenzin esittämät johtopäätökset, on se konkreettinen tapaus, jossa on otettu huomattava askel tavaroiden vapaan liikkuvuuden vahvistamisessa.

Puhemies
Koska komission kyselytunnille varattu aika on kulunut loppuun, kysymyksiin nro 64-114 vastataan kirjallisesti.
(Istunto keskeytettiin klo 19.20 ja se jatkui klo 21.00.)

Maanteiden henkilöliikenne
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana yhteiskeskustelu seuraavista mietinnöistä:
liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0234/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen antamiseksi muualle kuin tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautuneiden liikenteenharjoittajien edellytyksistä harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä kyseisessä jäsenvaltiossa (C4-0172/97-96/0002(SYN)) (Esittelijä: Killilea); -liikenne- ja matkailuvaliokunnan suositus toiseen käsittelyyn (A4-0233/97) neuvoston vahvistamasta yhteisestä kannasta neuvoston asetuksen antamiseksi yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N: o 684/92 muuttamisesta (C4-0173/97-96/0125(SYN)) (Esittelijä: Killilea).
Killilea
Arvoisa rouva puhemies, parlamentti ei voi olla täysin tyytyväinen siihen, miten neuvosto on päättänyt toimia linja-autoilla harjoitettavan kansainvälisen matkustajaliikenteen yhteydessä. Komissio hyväksyi vain 9 parlamentin 26 tarkistuksesta ja neuvosto jopa vähemmän. On kuitenkin tunnustettava, että päätös ottaa käyttöön yhteisön lupa on sinänsä merkittävä edistysaskel. Neuvoston yhteisellä kannalla on tehty lisämuutoksia komission asiakirjaan. Siinä määrätään muun muassa neuvoa-antavan komitean perustamisesta komission avuksi liikenneasiakirjoja koskevien toimenpiteiden hyväksymisessä ja täytäntöönpanemisessa.
Vaikka monia Euroopan parlamentin ensimmäisessä käsittelyssä hyväksymiä tarkistuksia ei ole otettu yhteiseen kantaan, liikenne- ja matkailuvaliokunta on halunnut keskittää toiminnan vain muutamiin tavoitteisiin, joita se pitää tärkeimpinä. Nämä on esitetty periaatteessa ensimmäisen käsittelyn tarkistuksissa 15 ja 16, toisin sanoen tämän suosituksen tarkistuksissa 1 ja 2, jotka liittyvät kuljettajien ja ajoneuvojen markkinoille pääsyn osalta sosiaaliturvaa ja tieturvallisuutta koskevien säännösten noudattamiseen. Halusin myös esittää uudelleen ensimmäisen käsittelyn tarkistuksen 24, joka on tämän suosituksen tarkistus 3, jossa komissiota kehotetaan esittämään ennen joulukuuta 1999 uusi ehdotus asetukseksi nykyisen ehdotuksen soveltamisalan laajentamiseksi. Kun otetaan huomioon tämän asetuksen pitkät toimeenpano- ja soveltamisajat, näyttää todella tarpeelliselta ryhtyä heti toimiin uutta ehdotusta varten, jotta vapauttamiskehityksen edistämistä ei siirrettäisi epämääräiseksi ajaksi.
Luulen, että kabotaasia koskevan toisen mietintöni johdannoksi kannattaa esittää lyhyt historiallinen katsaus tähän ehdotukseen, jolla on ollut omalaatuinen kohtalo ja todellakin hyvin vaivalloinen tie. Neuvosto hyväksyi 23. heinäkuuta 1992 asetuksen N: o 2454/92, jolla määrätään niistä ehdoista, joita muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien liikenteenharjoittajien on noudatettava saadakseen harjoittaa jäsenvaltiossa kansallisia tieliikennepalveluja eli niin kutsuttua kabotaasiliikennettä. Tuomioistuin kumosi myöhemmin tämän asetuksen parlamentin alkuun saattaman käsittelyn jälkeen annetulla päätöksellä 1. kesäkuuta 1994. Samaan aikaan tuomioistuin päätti, että asetuksen uuden toiminnallisen osan on pysyttävä voimassa, kunnes uusi lainsäädäntö on annettu. Tuomioistuin päätti kumota asetuksen, koska neuvosto muutti olennaisesti komission ehdotusta, josta parlamentti oli antanut lausuntonsa hyväksyessään asiakirjan lopullisen version; ja kaikki tietävät - etenkin neuvosto - että tällaisen merkittävän muutoksen tekemiseksi sen olisi tullut kuulla parlamenttia uudelleen. Lopullisessa tekstissä määrätyt muutamat menettelyt ja muodollisuudet olisivat voineet tehdä vaikeammaksi harjoittaa vapautta tarjota matkustajaliikennepalveluja.
Vuosi ja seitsemän kuukautta 1. kesäkuuta 1994 annetun päätöksen jälkeen komissio teki ehdotuksen, joka on nyt tarkasteltavana ja joka on laadittu pitkälti kumotun asetuksen mukaisesti, mutta sillä tietysti vapautetaan entisestään kabotaasiliikennettä. Parlamentin ensimmäisen käsittelyn jälkeen komissio hyväksyi 9 parlamentin 16 tarkistuksesta, mutta valitettavasti neuvosto hyväksyi vain 3.
Muutamia myönteisiä edistysaskeleita on kuitenkin tehty. Neuvoston yhteisellä kannalla on toteutettu huomattavampi vapauttamisen aste kuin vanhalla asetuksella N: o 2254/92, sillä kaikki säännölliset erityispalvelut, kuten työpaikka- ja opiskelijakuljetus, on vapautettu edellyttäen, että niitä säädellään järjestön ja liikenteenharjoittajan välisellä sopimuksella. Tämän lisäksi pääsy kansainvälisessä liikenteessä harjoitettujen henkilöliikennepalvelujen kansallisiin markkinoihin on ensimmäinen neuvostolta tunnustusta saanut kohta kabotaasiliikenteen periaatteesta yhteisön sisällä.
Näistä syistä jätän esittämättä useita ensimmäisessä käsittelyssä hyväksytyistä mutta neuvoston hylkäämistä tarkistuksista, sillä ymmärrän, ettei yhteinen kanta ei merkitse parannusta aikaisempaan lainsäädäntöön. Parlamentin ei kuitenkaan tulisi vetäytyä vastuustaan edistää alan myöhempää kehitystä.
Suositusluonnoksen tarkistuksella 1 pyritään tämän vuoksi kannustamaan komissiota sen alan vapauttamissa koskevissa tulevissa toimissa parlamentin aiemman kannan mukaisesti. Tarkistuksessa viitataan lopulliseen julistukseen, jonka komissio liitti neuvoston yhteiseen kantaan ja jossa esitetään sen sitoumus laatia uusia alaan liittyviä lainsäädäntöaloitteita kansalaisten verkkoa koskevasta vihreästä kirjasta saadun palautteen perusteella. Liikennevaliokunta haluaa tukea komissiota liittämällä tekstiin johdanto-osan, jossa vaaditaan vapauttamisen jatkamisesta tulevaisuudessa ja jolla tehdään neuvoston alkuperäiseen ehdotukseen tekemät tarkistukset väliaikaisesti hyväksyttäviksi. Tämän johdanto-osan hyväksyminen on siis tärkeämpää kuin miltä näyttää, sillä se osoittaa parlamentin olevan kiinnostunut matkustajaliikennettä koskevan lainsäädännön kehittämisestä. Tarkistuksessa 2 korostetaan Euroopan parlamentin kiistatonta valvontatehtävää ja selvitetään. että komission velvollisuus on tiedottaa parlamentille sekä kyseisen asetuksen että tuomioistuimen mitätöimän asetuksen toiminnasta. Komission olisi ennen kaikkea esitettävä ennen kesäkuuta 1998 kertomus vanhan asetuksen toiminnasta ja ennen joulukuuta 1999 kertomus nykyisen asetuksen toiminnasta jäsenvaltioiden säännöllisesti keräämien tietojen perusteella. Tarkistuksessa otetaan esille myös mainitun johdanto-osan sisältö ja viitataan alan myöhempään lainsäädäntökehitykseen.
Tämän vuoksi toiseen käsittelyyn esitetään vain kahta tarkistusta. Ne ovat kuitenkin tarkistuksia, joissa tuodaan esille parlamentin päättäväinen aikomus tarkkailla valppaasti yhteisön kabotaasiliikennettä ja matkustajaliikennettä henkilöiden vapaan liikkuvuuden periaatteen ja sisämarkkinoilla vallitsevan sijoittautumisvapauden sekä yleisemmin Euroopan kansalaisten edun kannalta. Nämä ovat poliittisten ryhmien esittämät tarkistukset. PPEryhmän Grosch esitti vain yhden tarkistuksen. Tarkistus koskee sanan " alueellinen" lisäämistä. Kuultuani Groschia näyttää siltä, että Belgian ja Saksan liikennejärjestöt harjoittavat linja-autoliikennettä kaupunkialueilla mutta että toimintaa harjoitetaan alueelliselta pohjalta. Kun otetaan huomioon hänen yksiselitteinen selvityksensä ja linjaautoliikennejärjestöjen moninaisuus EU: ssa, ehdotan, että tätä tarkistusta kannatetaan. Kiitän liikennevaliokuntaa siitä, että se on saattanut mietinnön tähän vaiheeseen, ja kiitän itse komissaaria ja hänen henkilöstöään heidän tuestaan ja avustaan pyrkimyksissä tehdä tästä säädöksestä mahdollisimman hyvä.

Watts
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensiksi puhua lyhyesti Euroopan sosiaalidemokraattisen ryhmän puolesta komission ehdotuksesta, jolla muutetaan neuvoston asetusta kansainvälisestä henkilöliikenteestä.
Kuten totesimme ensimmäisessä käsittelyssä, ryhmämme panee tyytyväisenä merkille komission ehdotuksen, jonka uskomme edistävän tämän alan vapauttamista etenkin yksinkertaistamalla kansainvälistä linja-autoilla harjoitettavaa henkilöliikennettä koskevia määräyksiä. Haluaisin myös käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella ja kiittää esittelijää hänen ponnisteluistaan, ja olen hänen laillansa pettynyt siihen, että emme ole edenneet tarkistuksissamme. On tärkeää, että tutkimme tänä iltana tarkkaan tämän ehdotuksen erittäin myönteisiä näkökohtia.
Eritoten meidän tulisi kiinnittää jokaisen huomio siihen seikkaan, että esimerkiksi satunnaispalvelujen määritelmän sanamuodon parantaminen yksinkertaistaa huomattavasti asetuksen soveltamista ja edistää alan kehittymistä tehokkaammaksi.
Toiseksi kansainvälisten paikallisliikennepalvelujen määritelmän, jota ei koskaan esiintynyt kansallisessa lainsäädännössä, poistaminen selventää niin ikään asioita huomattavasti.
Viimeisimpänä vaan ei vähäpätöisimpänä, kuten esittelijä itse totesi, yhtenäisen, yksinkertaistetun valvontaasiakirjan, yhteisön linja-autoliikenneluvan, käyttöönotolla vältetään nykyinen sekava tilanne, jossa vanhoja asiakirjoja muutetaan käsin. Kaiken kaikkiaan uskon, että nämä ehdotukset ansaitsevat tämän parlamentin kannatuksen toisessa käsittelyssä.
Käsittelen seuraavaksi lyhyesti ehdotuksia, jotka koskevat muita kuin jäsenvaltiossa asuvia maanteiden matkustajaliikennettä harjoittavia liikenteenharjoittajia. Tämän ehdotuksen tavoitteena on, kuten esittelijä totesi, määrätä yhdenmukaisista ehdoista, joiden nojalla muut kuin jäsenvaltioissa asuvat liikenteenharjoittajat voivat harjoittaa kansallista linja-autoliikennettä jossain jäsenvaltiossa. Ryhmäni kannattaa tavoitetta vapauttaa liikennepalvelujen tarjonta ja poistaa kaikenlainen syrjintä, joka perustuu liikenteenharjoittajien kansallisuuteen. Tavoitteena on varmistaa perustamissopimuksen määräysten ja etenkin yhtenäismarkkinoita koskevien sääntöjen noudattaminen. Nämä toimenpiteet yhdessä muiden jo mainitsemieni toimenpiteiden ja rajatarkastusten poistamisen kanssa tarkoittavat, että kabotaasijärjestelmiä laajennetaan kaikkiin linja-autoliikennepalveluihin, myös säännöllisiin palveluihin. Panen tyytyväisenä merkille nämä toimenpiteet.
Mielestäni nämä toimet varsinkin yhdessä tarjoavat uusia mahdollisuuksia linja-autoliikenteenharjoittajille, mikä puolestaan synnyttää paljon kaivattuja uusia työpaikkoja liikenteen alalla. Uusia standardeja otetaan käyttöön, ja suuremman joustavuuden myötä avautuu uusia markkinoita. Nykyisten rajoitusten poistamisen jälkeen liikenneyritykset voivat optimoida toimiensa hallintoa ja ajoneuvokannan kannattavuutta.
Näin ollen sosiaalidemokraattinen ryhmä kannattaa tyytyväisenä näitä toimenpiteitä, sillä niillä luodaan uusi nopea reittijärjestelmä, jossa linja-autoliikennettä voidaan harjoittaa itse linja-autoyritysten, matkustajien, talouden ja ympäristön eduksi.

McIntosh
Arvoisa rouva puhemies, myös minä haluaisin onnitella komissiota yhteisen kannan hyväksymisestä ja esittelijää siitä ankarasta työstä, jonka hän on tehnyt näiden kahden ehdotuksen eteen.
Panen tyytyväisenä merkille yhteisen kannan hyväksymisen, sillä se on ensimmäinen askel kohti kabotaasiperiaatteen tunnustamista Euroopan unionin alueella.
Haluaisin kuitenkin ilmaista huoleni ja sekä oman että Euroopan kansapuolueen ryhmän tyytymättömyyden ja pettymyksen siihen, että tämän alan vapautumisprosessi on tuskallisen hidas. Muiden kuin jäsenvaltiossa asuvien liikenteenharjoittajien mahdollisuus harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jossain jäsenvaltiossa on valitettavasti yhä hyvin rajoittunut. Uneksin päivästä, jolloin linja-autot voivat liikennöidä Ranskan läpi Britanniasta Bordeaux'hon ja ottaa ja jättää matkustajia reitin varrella Pariisissa. Tämä toteuttaisi linja-autojen maantieliikenteen yhtenäismarkkinat ja rohkaisisi useampia ihmisiä käyttämään tällaista liikennemuotoa, ja se toisi todellista arvoa kansalaisten Euroopalle, josta me kaikki puhumme.
Tänä iltana tarkastelemiemme ehdotusten edut linja-autoliikenteenharjoittajille ovat konkreettiset ja myönteiset. Liikenteenharjoittajat voivat käyttää hyväkseen oikeutta tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa, ja ne todennäköisesti tekevät siten vain, jos osallistuminen näihin toimintoihin on niiden taloudellisen edun mukaista. Kansainvälistä linja-autoliikennettä harjoittavat liikenteenharjoittajat voisivat hyötyä tästä ilman lisäkustannuksia täyttämällä olemassa olevien palveluiden tyhjät paikat.
Yhteisessä kannassa ja Killilean mietinnöissä esitetty vapauttamisen lisääminen auttaisi alentamaan liikenteenharjoittajien kustannuksia ja säästämään niiden aikaa. Näitä hahmoteltuja menettelytapoja muutetaan vain hieman tarkasteltaessa yhteisön lupaa joka viides vuosi, mikä on tietenkin osa ehdotusta.
Haluaisin käyttää hyväkseni tätä tilaisuutta ja kannattaa yhteistä kantaa ja Killilean mietintöjä ja suositella niitä parlamentille.

Donnay
Arvoisa puhemies, hyvät kollegat, kollegamme Mark Killilean kahden mietinnön avulla saamme tänään päätökseen maanteiden henkilöliikennettä koskevan hyvin tärkeän lainsäädäntömenettelyn. Olen vakuuttunut siitä, että näiden säädösten ja soveltamisesta annettujen asetusten hyväksyminen antaa uuden sysäyksen henkilöliikenteelle tarjoamalla suuremman valikoiman palveluja houkuttelevampaan hintaan.
Kyse on linja-autoliikenteen huomattavasta avautumisesta. Kabotaasiliikenteen sallimisen ansiosta palvelujen tarjoaminen vapautuu samalla kun poistetaan kaikenlainen syrjintä, joka johtuu kansalaisuudesta tai siitä, että palveluiden tarjoaja on sijoittautunut muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, missä palvelu tarjotaan. On korostettava myös kansainvälisen henkilöliikenteen yksinkertaistumista yhteisöluvan käyttöönoton myötä. Yhteisöluvasta tulee todennäköisesti ajan myötä ainoa tarvittava asiakirja kuljetettaessa matkustajia Euroopan unionissa. Näiden syiden vuoksi kehotan teitä äänestämään Killilean kahden suosituksen puolesta ja haluan kiittää häntä.
Näiden huomattavien edistysaskelten vuoksi emme kuitenkaan saa unohtaa ehdotonta vaatimusta eli turvallisuutta. Liikennöitsijän ammatinharjoittamisen edellytysten yhdenmukaistamisen on vastattava palvelujen tarjoamisen vapautta koskevia yhteisiä sääntöjä. Tätä aihetta käsitellään Bergerin laatimassa mietinnössä, josta meitä pyydetään ilmaisemaan mielipiteemme Killilean mietintöjen jälkeen. Tässä yhteydessä olen todella pahoillani, ettei liikenne- ja matkailuvaliokunta ole tutkinut perusteellisesti minusta olennaisen tärkeiltä vaikuttavia kohtia eli kuljettajien koulutusta, yksilöllistä luotettavuutta ja soveltuvuuskokeiden sisältöä. Nämä osatekijät tulevat aivan ilmeisesti ajankohtaisiksi maanteiden henkilö- tai tavaraliikenteen laajan avautumisen vuoksi.

Grosch
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, kuten mietinnön esittelijäkin Euroopan kansanpuolueen ryhmä näkee neuvoston kannan tärkeänä, mutta ei viimeisenä sanana rajat ylittävän liikenteen vapauttamisessa. Parlamentin toiveen mukaisesti henkilöliikenne jätetään edelleen vapauttamisen ulkopuolelle. Sen sijaan meistä on ihmeellistä, että alueellinen henkilölähiliikenne jätetään esityksen ulkopuolelle. Huomisessa äänestyksessä saatetaan esitys tosin vielä muotoilla tähän suuntaan.
Kiitän jo nyt esittelijää tälle muutokselle antamastaan tuesta. Euroopan kansanpuolueen ryhmä pitää esittelijän tekemää ehdotusta järkevänä eli sitä, että hän ehdotti muutoksia painopisteiden mukaan, eikä hämääntynyt esittämään kaikkia ensimmäisessä käsittelyssä esitettyjä tarkistuksia. Sosiaalialan oikeusmääräykset ja tieliikenteen turvallisuus ovat varmasti markkinoille pääsyn olennaisia edellytyksiä. Meille kaikille on kuitenkin selvää ja toivomme, että neuvostokin näkee asian näin, että vapauttaminen ja siihen liittyvät kilpailuehdot eivät johtaisi sosiaali- ja turvallisuusmääräysten kustannuksella toimimiseen.
Esittelijän viimeiseksi tekemä tarkistuskin on meistä järkevä, mikäli emme tarkastele tätä viimeisenä toimenpiteenä. Mainitut määräajat ovat meille ehdottomasti viimeinen ajankohta uuden lainsäädäntömenettelyn saamiseksi. Siihen mennessä toivoakseni parlamentti on pystynyt ilmaisemaan kantansa voimakkaammin liikenteen alalla. Toivomme ja jopa hartaasti, että neuvosto ottaa tämän jo nyt huomioon. En halunnut jättää tätä toivetta lausumatta.

Kinnock, Neil
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa kiittämällä Killileaa niistä ystävällisistä sanoista, jotka hän osoitti henkilökunnalleni - henkilöille, jotka työskentelevät kanssani - ja itselleni mutta myös pyytämällä anteeksi sitä, että olen kolme minuuttia myöhässä ja että olen sen vuoksi hukannut muutamia niistä helmistä, jotka hän on syöttänyt komission sialle. Pyydän sitä todellakin anteeksi. Voin vain kertoa, että olin uponnut toimistossani syvälliseen keskusteluun Euroopan parlamentin jäsenen kanssa keittiömme maalaamiseen liittyvästä pulmallisesta aiheesta, ja viivästyin enemmän kuin meidän kummankaan tarkoituksena oli. Toivon, että hän antaa minulle anteeksi. Olen varma siitä.
Parlamentissa esitetyt kaksi yhteistä kantaa saavat ilmeisesti laajan kannatuksen, kuten tämäniltaisessa keskustelussa on todistettu. Tämä on epäilemättä kunnianosoitus Killilean yleisesti tunnetulle taidolle edistää yksimielisyyttä sekä hänen omassa maassaan että täällä Euroopan parlamentissa.
Yhteisessä kannassa on esitetty useimmat komission ja parlamentin aiemmin esittämistä kansainvälistä linjaautoliikennettä koskevista muutoksista, ja se sisältää myös yhteisön luvan, jota on ehdotettu sovellettavan linjaautoihin.
Vaikka parlamentti, kuten kunnioitettavat jäsenet muistanevat, suostui komission toiveeseen poistaa niin kutsuttu " rautateiden suojelulauseke" , tämä ei saanut riittävää kannatusta neuvostossa huolimatta siitä, että lausekkeen ehtoja ei ole koskaan sovellettu yhdessäkään jäsenvaltiossa. Sen sijaan neuvosto päätyi kompromissiin, jolla suojalauseke säilytetään vuoden 1999 loppuun asti, jonka jälkeen se korvataan turvalausekkeella. Komissio tulee tietenkin seuraamaan tiiviisti, miten jäsenvaltiot käyttävät näitä lausekkeita, jotta vältetään eri liikennemuotojen välisen kilpailun vääristyminen.
Kollegat muistanevat, että sekä komissio että neuvosto hylkäsivät ensimmäisessä käsittelyssä tarkistukset 1 ja 2, jotka ovat tänään parlamentin käsiteltävänä. Ymmärtääkseni liikenne- ja matkailuvaliokunta on halukas varmistamaan, että ajo- ja lepotaukoja koskevaa lainsäädäntöä noudatetaan, ja tämä on tietenkin myös minun tavoitteeni. Voin vakuuttaa parlamentille, että nykyisessä tekstissä tämä on kuitenkin jo otettu huomioon, ja tämän vuoksi pyydän arvoisia jäseniä harkitsemaan tätä, etenkin siitä syystä, että tässä tapauksessa liikennevaliokunnan ehdottamalla sanamuodolla ei selvennettäisi voimassa olevaa määräystä.
Minun on kerrottava arvoisille jäsenille, että tarkistusta 3 ei voida hyväksyä, ei niinkään periaatesyistä vaan lähinnä käytännön syistä. Komissio tulee luonnollisesti laatimaan kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta, mutta kertomusta ei ole järkevää laatia ennen vuoden 1998 loppua. Asetus hyväksytään joskus tämän vuoden lokakuussa, ja se tulee voimaan noin 12 kuukautta myöhemmin. Tämä merkitsee, että aika on selvästi liian lyhyt, jotta voitaisiin tehdä järkeviä johtopäätöksiä sen soveltamisesta, ja kun parlamentti ottaa huomioon ajan puutteen, toivon, että arvoisat jäsenet päätyvät samankaltaiseen tulokseen.
Linja-autoilla harjoitettavaa kabotaasiliikennettä koskeva tilanne on tyydyttävä, vaikka neuvoston kanta ei ole yhtä vaativa kuin komission ehdottama kanta. Se on kuitenkin hyväksyttävä ensimmäinen askel kohti säännöllisen linjaautoliikenteen palvelujen tarjonnan vapauttamista. Haluaisin myös lisätä, että komissio tulee tarkastelemaan niitä säännöllisen linja-autoliikenteen palveluja, jotka eivät kuulu nykyisen asetuksen soveltamisalaan, kun tarkastelemme julkisia palveluja koskevien määräysten tarkistamista, kuten kansalaisten verkkoa koskevassa vihreässä kirjassa viime vuonna mainitsimme.
Olen myös tyytyväinen voidessani kertoa parlamentille, että komissio tulee hyväksymään tarkistuksen 1 uudelleenlaaditun version sekä tarkistuksen 2 sen osan, jossa käsiteltiin asetuksen N: o 2454/92 soveltamista koskevaa kertomusta. Tämä esitetään ensi vuoden aikana, kuten parlamentin käsiteltäväksi jätetyssä tarkistuksessa on pyydetty.
En kuitenkaan voi hyväksyä Groschin tarkistusta, jolla pyritään jättämään alueellinen linja-autoliikenne tarkistetun asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle - se merkitsisi taantumista jo saavutettuun edistykseen nähden.
Olen hyvin kiitollinen Killilealle ja hänen kollegoilleen heidän työstään ja etenkin heidän jatkuvasta mielenkiinnostaan, joka on tietenkin edistänyt suuresti yhteisön linja-autoliikenteen yhteisten sääntöjen toimivuuden jatkuvaa kehittämistä.

Puhemies
Kiitän arvoisaa komission jäsentä Kinnockia ja huomaan Killilean haluavan käyttää uuden puheenvuoron.

Killilea
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin vain ilmoittaa komissaarille erään asian. Sanoitte, että tarkistus 1 ei selkeytä tilannetta. Sen sisällyttäminen ei sen tähden tee asiasta myöskään vähemmän selkeää, joten en ymmärrä, mikä logiikka tässä piilee. Nyt haluaisin kuitenkin tarkastella hetken Groschin tarkistusta, sillä mielestäni teidän, komissaari, tulisi pyytää Groschia tulemaan toimistoonne huomenna keskustellaksenne hänen kanssaan, kuten myös minun piti tehdä, jotta hän voi selvittää tämän tarkistuksen teknisen merkityksen. Olette tulkinnut sen täysin eri tavalla, ja toivon, että tästä nimenomaisesta asiasta voidaan neuvotella, jotta se voidaan tehdä kerralla selväksi. Odotan teidän toimivan näin, sillä tiedän, että kunnioitatte pieniä toiveita, ja uskon, että kun Grosch on keskustellut kanssanne, teille on selvinnyt yksityiskohtaisesti, mitä hän tarkoittaa. Kuultuani hänen selvityksensä, en usko, että hän vakavissaan tarkoittaa aikomuksellaan mitään pahaa.

Kinnock, Neil
Arvoisa rouva puhemies, minun olisi pitänyt harkita tarkemmin, ennen kuin kehuin Killilean taitoa päästä yksimielisyyteen. Hänen esittämänsä puheenvuoron jälkeen tunnen, kuin olisin kylpenyt lämpimässä öljyssä ja ajelehtisin kohti paratiisia hänen esittäessä houkuttelevia perusteita, jotka tekevät minun ja Groschin tapaamisesta välttämättömän; jos näin saadaan aikaan yhteistä edistystä tukeva yhteisymmärrys teknisistä asioista, teen toki niin, mutta en todellakaan voi luvata, että pääsemme Killilean haluamaan tulokseen, ennen kuin harkitsen asiaa tarkemmin.
Uskon hänen myöntävän, että tarkistuksen 1 osalta komission jatkuvana tavoitteena on lisäarvo, selkeys, yksinkertaisuus ja avoimuus. Vaikka sanamuoto ei heikennä näitä millään tavoin, se on aina alempiarvoinen verrattuna näitä vahvistaviin ominaisuuksiin. Tämän vuoksi minun on pysyttävä kannassani, jonka esitin aikaisemmin parlamentille. Tulen varmasti viemään eteenpäin Killilean esille ottamaa asiaa, jotta tyydyttävään ratkaisuun päästäisiin, mutta en anna siitä takeita.

Puhemies
Kiitän Kinnockia tästä avoimuudesta, jota Grosch todennäköisesti arvostaa.
Luulen, että myös Watts haluaa esittää teille pyynnön.

Watts
Arvoisa rouva puhemies, puhun hyvin lyhyesti yhdestä paljon ikävämmästä asiasta. Kuten komissaari tietänee, kollegani Titley otti maanantaina esille Ranskan alpeilla sattuneen traagisen linja-autoonnettomuuden, jossa kolme hänen vaalipiiriinsä kuulunutta nuorta sai surmansa. Linja-auto oli vuokrattu paikan päällä Ranskassa, ja siinä ei ollut turvavöitä. Tiedän, että Titley on jo kiittänyt komissaari Kinnockia hänen pyrkimyksistään varmistaa, että linja-autot ovat mahdollisimman turvallisia. En todellakaan halua panna komissaaria lujille tänä iltana, mutta olen varma, että haluamme kaikki hyödyntää tämän tilaisuuden, vaikkakin surullisen, ja tarkastella, voimmeko jotenkin parantaa linja-autojen turvallisuutta kaikkialla Euroopan unionissa ja oppia tästä tragediasta, jotta varmistetaan, ettei se enää toistu.

Kinnock, Neil
Kuten Watts sanoi, tämä aihe on erittäin huolestuttava. Olen ollut yhteydessä hänen kollegaansa Titleyyn, joka syystäkin otti aiheen esille kanssani välittömästi Titleyn vaalipiiriin kuuluvan St. Jamesin koulun oppilaiden hirvittävän onnettomuuden tapahduttua. Kerroin Titleylle, että olemme jo laatineet lainsäädännön, jolla varmistetaan, että kaikki uudet linja-autot ja etenkin kaikki tämän vuosikymmenen loppuun mennessä valmistettavat linja-autot varustetaan turvavöillä kaikkialla Euroopan unionissa. Olemme myös laatimassa lainsäädäntöä, jolla turvataan paljon paremmin linja-autojen tieltä suistumisen yhteydessä syntyvät vahingot.
Erityisen traagista tässä tapauksessa on, että koulun, joka on tunnontarkasti käyttänyt ainoastaan turvavöillä varustettuja linja-autoja, oli turvauduttava toiseen ajoneuvoon linja-autossa ilmenneen vian vuoksi. Nämä nuoret menehtyivät mahdollisesti tämän välttämättömän ajoneuvon vaihdon vuoksi. Tulemme tarkastelemaan asiaa jatkuvasti siinä toivossa, että muutokset voidaan toteuttaa nopeammin ja laajemmin ja että linja-autojen turvallisuutta parannetaan, mitä jokainen sivistynyt henkilö parlamentissa, komissiossa tai missä tahansa muualla haluaisi.

Puhemies
Kiitos, arvoisa komission jäsen.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotus
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Jarzembowskin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0243/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tie- ja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa (KOM(96)0331 - C4-0027/97-96/0182(SYN)).

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, hyvä komissaari, hyvät parlamentin jäsenet, liikenneja matkailuvaliokunta on käsitellyt komission ehdotusta direktiiviksi maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksesta sekä tie- ja käyttömaksujen perimisestä; valiokunta pääsi onneksemme yhteisymmärrykseen ja teki päätöksen suurella enemmistöllä.
Komission ehdottama ajoneuvojen verotusjärjestelmä on mielestämme liian monimutkainen, ja sitä pitäisikin yksinkertaistaa. Enimmäisveromääristä tulisi luopua ja tulisi siirtyä käyttämään vain vähimmäisveroja. Vähimmäisverot tulee kuitenkin portauttaa ajonneuvojen vahinko- ja päästöluokitusten mukaan ja siten kannustaa ostamaan ympäristöystävällisiä ajoneuvoja. Valiokunnan mielestä Euro I ja Euro II -ajoneuvojen verojen tulee olla 80 % muiden ympäristölle vahingollisempien ajoneuvojen veroista.
Liikenne- ja matkailuvaliokunta on kuitenkin sitä mieltä, että näitä vähimmäisveroja ei voida enää alentaa siinä tapauksessa, että jäsenvaltio kantaa myös teiden käyttömaksuja. Jo nyt jäsenvaltioiden hyvin erilaiset verotuskäytännöt aiheuttavat yhteisön alueella sijaitsevien yritysten välisen kilpailun vääristymistä, mikä vahingoittaa sisämarkkinoiden perusajatusta ja oikeudenmukaista kilpailua.
Lisäksi liikenne- ja matkailuvaliokunta ehdottaa, että vähimmäisverojärjestelmää tarkastetaan säännönmukaisesti vasta 1. tammikuuta 2002. Henkilökohtaisesti olen sitä mieltä, että myös ajoneuvoveroista tulisi luopua kokonaan, sillä niillä ei ole ympäristön kannalta merkitystä.
Merkittävää on, että valiokunta pääsi yhteisymmärrykseen tie- ja käyttömaksuista. Ensinnäkin valiokunnan mielestä komission pitäisi sisällyttää valkoiseen kirjaansa liikenteen ulkoisten kustannusten kohdistaminen ja ennen kaikkea Schmidbauerin mietinnössä vaadittu selvitys yksittäisten liikennemuotojen ulkoisista kustannuksista. Valiokunta on yhä sitä mieltä, että ajoneuvomaksuilla ei voida yksipuolisesti kuormittaa kuormaautoja käyttömaksujen ulkoisten kustannusten kattamiseksi.
Valiokunta uskoo, että niin sanottujen arkojen reittien käytölle asetettavia korkeita tiemaksuja ei voida tällä hetkellä hyväksyä. Ensinnäkin yhteisön oikeudessa on selvitettävä erityissäännöt ekologisesti erityisen kuormitettujen reittien määrittelemiseksi. Näin ollen liikenne- ja matkailuvaliokunta kehottaa komissiota laatimaan arkoja alueita ja ulkoisia kustannuksia koskevan ehdotuksensa 12 kuukauden kuluessa. Liikenne- ja matkailuvaliokunta otti huomioon kuorma-autoliikenteestä Alppien alueelle kohdistuvan voimakkaan rasituksen ja teki sopimukseen erityisjärjestelyistä Brennerin moottorintien osalta. Komission on vielä selvitettävä asiaa yksityiskohtien osalta ottaen samalla huomioon toivottavasti pian Sveitsin kanssa käytävät liikennettä koskevat neuvottelut sekä tiedusteltava tämän jälkeen parlamentin ja neuvoston kantaa.
Komission ehdottamaa tienkäyttömaksujärjestelmää tulee yksinkertaistaa järjestelmän käyttökelpoisuuden varmistamiseksi. Ajoneuvojen päästö- ja vahinkoluokitusten osalta järjestelmää tulee porrastaa ehdotettua voimakkaammin. On muistettava, että jäsenvaltiot voivat vapaasti määrittää perimänsä maksut 50 ja 100 prosentin välille enimmäisveromäärästä. On myös muistettava, että viimeksi asetetun enimmäismäärän ja uuden enimmäismäärän asettamisen välillä, joka tulee tapahtua 1. tammikuuta 1999 mennessä, tulee olla viisi vuotta. Näin ollen liikenne- ja matkailuvaliokunta ehdottaa vuosittaisten enimmäismäärien huomattavaa korotusta: 1500 ecua ympäristöystävällisille ja 2500 ecua ympäristölle vahingollisille ajoneuvoille.
Odotamme innolla miten komissaari Kinnock suhtautuu ehdotukseemme. Komission edustaja piti päätöslauselmaesitystämme valiokunnan kokouksessa hyvin realistisena. Toivon, että myös sinä, Neil, suhtaudut ehdotukseen niin. Hyvän yhteistyön nimissä toivon, että komissio hyväksyy kaikki parlamentin tekemät tarkistukset, sillä on melko harvinaista, että parlamentti näin vaikeassa asiassa pääsee yksimieliseen kantaan lausunnosta näin suurella enemmistöllä. Uskon, että neuvosto joutuu päättämään nopeasti yhteisestä kannasta oman lausuntomme ja komission tiedonannon perusteella, sillä direktiiviä on myös päästävä soveltamaan ja niiden kuorma-autoilijoiden, joita direktiiviehdotus koskettaa, on tiedettävä hyvissä ajoin, mitä 1. tammikuuta 1999 tapahtuu.
Lopuksi haluaisin kiittää, arvoisa puhemies, liikenne- ja matkailuvaliokunnan jäseniä, valiokunnan sihteeristön jäseniä sekä myös komission edustajia. Uskoakseni komissio ja parlamentti kävivät neuvotteluja liikenne- ja matkailuvaliokunnassa hyvässä ilmapiirissä. Kiitän komissiota ja kollegojani ja toivon, että hyvä yhteisymmärrys säilyy edelleen tämän tärkeä asian käsittelyn edetessä.

Tamino
Arvoisa puhemies, Jarzembowskin puheenvuoron jälkeen haluaisin ennen muuta osoittaa, että joistakin ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan lausuntoon sisältyvistä tarkistuksista huolimatta liikenne- ja matkailuvaliokunta on ottanut huomioon julkisen terveydenhuollon ja kuluttajansuojelun, kuten esimerkiksi viittauksen Alppien aluetta koskevaan yleissopimukseen. Jarzembowskin mietinnön näkökulma eroaa kuitenkin huomattavasti minun esittelemästäni lausunnosta, jonka ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta on hyväksynyt.
Erityisesti tahtoisin sanoa komission meille esittelemän ehdotuksen arvioinnista, että olemme esittäneet myönteisen arvion ulkoisten kustannusten osuudesta tiemaksuissa ja käyttöoikeuksissa ja pitäneet itse asiassa välttämättömänä parantaa ja selventää edelleen näitä näkökohtia ehdotuksin ja tarkistuksin.
Lisäksi olemme pitäneet sopivana ja välttämättömänä laajentaa komission ehdotuksessa esiintyvää arkojen reittien käsitettä aroiksi alueiksi, jotta ei siirrettäisi liikennettä aroiksi määritellyiltä teiltä haavoittuvammille ja epävarmemmille teille kyseisellä alueella, kun pidettäisiin esimerkiksi koko Alppien aluetta arkana alueena. Tässä tarkoituksessa tahdon täsmentää, että koska myös liikenne- ja matkailuvaliokunta on sisällyttänyt johdanto-osan kappaleisiin tarkistuksena viittauksen Alppien aluetta koskevaan yleissopimukseen, uskon että on oikein todeta että koko Alppien alue tulee ottaa huomioon direktiivissä eikä vain Brennerin sola. Tästä syystä - joskin annan arvoa sille, että Brennerin kysymys otetaan käsiteltäväksi - emme voi unohtaa, että keskustelemamme ongelmat koskevat koko Alppien aluetta. Ajateltakoon vain, että vuodesta 1970 vuoteen 1995 Alppien kautta kulkeva liikenne on lisääntynyt 28 miljoonasta 112 miljoonaan tonniin ja että tämä lisäys koskee ennen kaikkea maantieliikennettä.
Näistä syistä olen pitänyt otollisena esittää joitakin tarkistuksia, jotka pyrkivät tuomaan jälleen esille ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan mietintöön sisältyvän näkökulman, ja toivon, että komissio ja parlamentti ottavat sen huomioon.

Castricum
Arvoisa puhemies, muistan että kun olin Hollannin parlamentin jäsen, kuulimme eräänä päivänä, että Saksan hallitus aikoi ottaa käyttöön Benutzungsgebührin ja niille kasvaville rekka-autovirroille, joita etenkin länsituuli sai aikaiseksi, oli esitettävä ennen pitkää lasku.
Tästä syntyi paljon kohua, myös pöytien ääressä ja EU: n tuomioistuin myönsi vastustajien olevan oikeassa. Näin ei voitu tehdä. Silti jotain oli tapahtunut: vaivalloisten neuvottelujen jälkeen saatiin eurotarra. Koska Euroopan parlamentti ei ollut riittävästi osallistunut menettelyyn, tuomioistuin julisti, ettei direktiivi ole lainvoimainen keskeyttämättä kuitenkaan sen voimassaoloa ja vaati komissiota laatimaan uuden esityksen, joka on nyt noin vuoden vanha ja josta kollega Jarzembowski on laatinut mietinnön. On todettava, että aiheesta ei olla yksimielisiä. Useat eri keskustelut neuvostossa eivät ole vielä johtaneet päätöksentekoon, ja mikäli olen saanut oikeaa tietoa, ei voida sulkea pois sitä, että lopullinen tulos, keskusteluja jatketaan 4. lokakuuta, tulee poikkeamaan suurestikin siitä, mitä komissio on ajatellut. Emme voi sulkea silmiämme todellisuudelta.
Toisestakin tosiasiasta on puhuttava. Vaikka arvostammekin kollega Jarzembowskin työtä, kuten haluan painottaa, emme ole erityisen ilahtuneita sen lopputuloksesta. Siitä käydyt keskustelut eivät johtaneet aluksi tuloksiin. Olimme oikeastaan samaa mieltä siitä, että olimme asiasta eri mieltä.
Ryhmäni oli ja on sitä mieltä, että sekä ulkoisten kustannusten että tiettyjen alueiden ongelmakohtien on muodostettava olennainen osa tasapainoista liikennepolitiikkaa. Ryhmäni oli ja on sitä mieltä, että Schmidbauerin mietinnön hyväksymisen jälkeen on pyrittävä mahdollisimman kiireellisesti ratkaisemaan jäljellä olevat ongelmat järkevällä tavalla ja että neuvostolla on velvollisuus itseään ja Euroopan kansalaisia kohtaan tehdä aktiivisesti työtä sellaisen politiikan eteen, joka tarjoaa näköaloja.
Eräs komission jäsen Kinnockin edeltäjä, hänen nykyinen kollegansa Van Miert teetätti joitakin vuosia sitten viisaiden komissiossa mietinnön suuresti kasvavan liikenteen seurauksista. Sen jälkeen asiaa on tutkittu paljon, on puhuttu ja kirjoitettu paljon kaikista ajateltavissa olevista mahdollisuuksista. On kuitenkin tapahtunut liian vähän, en sano, ettei ole tapahtunut mitään, mutta on tapahtunut liian vähän. Lisääntynyt liikenne ohittaa puhtaan liikenteen. Ympäristötavoitteita julistetaan juhlallisesti ja sen jälkeen niiden toteuttaminen lykätään tulevaisuuteen. Henkilö- ja tavaraliikenteen hyviä vaihtoehtoja ei kehitetä riittävästi. Olisi ollut huono merkki, jos parlamentin kaksi suurinta ryhmää olisi ollut vastakkain tässä asiassa. Hyvä ehkä poliittisen selkeyden kannalta, huono Schmidbauerin mietinnössä esitetyn linjan toteutumismahdollisuuden kannalta. Rehellisyyden nimessä on sanottava, että parlamentilla ei ole lopullista sananvaltaa kyseisten direktiivien suhteen. Sitä tärkeämpää on tehdä selväksi, että mielipide-erojen vallitessa yksi asia on selvä: parlamentin suuri enemmistö tulee, toivottavasti, tukemaan uudelleen sitä filosofiaa, joka on esitetty ulkoisia kustannuksia käsittelevässä vihreässä kirjassa. Tämä on monille kollegoille laiha lohtu, eikä minullekaan, kuten jo sanoin, toiveiden täyttymys, mutta pitkällä tähtäimellä tärkeämpi kuin nyt uskommekaan. Oli miten oli, annamme tukemme komissiolle ja niille voimille liikenneneuvostossa, jotka eivät vain sano, mitä pitää tapahtua vaan jotka haluavat tehdä asioista totta omissa maissaan ja unionissa.

Grosch
Arvoisa puhemies, hyvä komissaari ja hyvät parlamentin jäsenet, ensiksi haluaisin onnitella esittelijää erinomaisesta mietinnöstä ja kiittää häntä vaivannäöstään kompromissiehdotuksen löytämiseksi. Belgialaisena osaan arvostaa kompromisseja, kollega Jarzembowski, mutta tiedän myös, että kompromissin etuna on, että on löydetty ratkaisu vain siihen, mistä suurin osa oli eri mieltä. Tässä mielessä olemme varmasti kaikki samaa mieltä, että joissakin kohdin mietinnössä on onnistuttu löytämään hyviä kompromissiehdotuksia, mutta näitä ratkaisuja on myös tarkasteltava kompromisseina.
Maanteiden tavaraliikenne ei varmastikaan ole malliesimerkki ympäristöystävällisestä ja turvallisesta liikennepolitiikasta. Tavaraliikenne on kuitenkin sopeutunut parhaiten vastaamaan nykyaikaisten markkinoiden vaatimuksia. Mielestäni ja monien muidenkin parlamentin jäsenien mielestä maanteiden tavaraliikenteessä käytettävä maksut eivät auta muiden liikennemuotojen kuten rautatie- tai vesiliikenteen elvyttämisessä. Meidän ei pidä aivan unohtaakaan, että aloilla, jossa toimii paljon pieniä yrityksiä, tiemaksut voivat saattaa yritykset jopa konkurssin partaalle.
Tämän osoittaa selvästi kysynnän kasvu ja yritysten määrän lasku samanaikaisesti suurten yritysten kasvaessa edelleen. Perittäessä tienkäyttömaksuja näiden tulee vaikuttaa ratkaisevasti vahinko- ja päästömääriin. Mietinnössä esitetyt luokitukset sopivat mielestäni tähän tarkoitukseen erinomaisesti. Olemme samaa mieltä myös arkojen alueiden suojelusta. Ulkoistenkin kustannusten lisäksi komission on nyt syytä tutkia tilannetta vielä tarkemmin asiallisten ja loogisten ehdotusten löytämiseksi.
Mielestäni Brennerin moottoritien erityismaininta ei edellytä lisäanalysointia eikä lisäperusteluja. Vähimmäismaksujen säilyttäminen on mielestämme osa periaatetta, että vähimmäisveromäärät ovat tarpeellisia markkinoiden vääristymisen estämiseksi. Tämä ehdotus ei kuitenkaan takaa, että ehdotetut maksut rasittaisivat kaikissa jäsenvaltioissa samalla tavalla.
Lopuksi haluan toivottaa esittelijän ehdotuksen vähimmäismaksujen tarkistamisesta vuoteen 2001 mennessä tervetulleeksi. Teknologinen kehitys ja toivoakseni myös muiden liikenteen aloilla tapahtuva kehitys riittävät perusteluiksi.

Wijsenbeek
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin aloittaa onnittelemalla esittelijää hänen mietinnöstään ja komissaaria siitä, että uuden työväenpuolueen myötä hän tulee saamaan uutta väriä keittiöönsä, ja olen varma, että se tulee olemaan hyvin vaaleaa pinkkiä!
Arvoisa puhemies, olemme keskustelleet jo vuosia tästä asiasta. Asian täysistuntokäsittely osuu pahimpaan mahdolliseen aikaan. Käymmehän tällä hetkellä neuvotteluja Sveitsin kanssa ja käyttäydymme kuin pelaisimme pokeria avoimin kortein, samalla kun Sveitsi aikoo lakaista likansa naapureidensa rappusille. Meidän ei olisi pitänyt tehdä näin. Toinen epäonnekas asiantila koskee sitä tosiasiaa, että tässä on kyse maksuista, joista valtiovarainministerien tulee päättää. Siihen tarvitaan yksimielisyyttä, jota ei ole. Esittelijäkin tietää tämän ja siksi hänen mietintönsä merkitsee veden kantamista mereen.
Kolmas ongelma, jota esittelijä ei valitettavasti ole käsitellyt tai ei ainakaan ole riittävästi korostanut, on unionin sisäisen kaupan kasvu, eli se on ongelman syy ja se merkitsee sitä, että liikennettä on enemmän. Nykyisen modal split in suhteen, josta 75 prosenttia muodostuu maantieliikenteestä ja josta me olemme sanoneet: haluamme liikenteen siirtyvän enemmän rautateitse ja vesitse tapahtuvaksi, on kaikesta huolimatta varmaa, että maantieliikenne tulee olemaan tärkein liikennemuoto. Se tarkoittaa myös sitä, että meidän pitää tehdä kaikkemme saadaksemme maantieliikenteen aiheuttamat vahingot, en lainkaan kiellä, etteikö se aiheuttaisi niitä, mahdollisimman pieniksi. Se tarkoittaa sitä, että meidän olisi pitänyt käyttää tilaisuutta hyväksemme ja antaa tässä mietinnössä todellinen kannustin vähiten ympäristöä vahingoittavan ratkaisun löytämiseksi. Nyt sekä komission että esittelijän esityksissä ympäristöä eniten vahingoittavan Euro 0 -luokan ja Euro I -luokan ja Euro II -luokan ja parempien luokkien välinen ero on liian pieni. Se tarkoittaa sitä, että tämä esitys ei sisällä lainkaan kannustinta parempaan versioon siirtymiseksi. Se tarkoittaa myös sitä, että menetämme mahdollisuutemme, annan yhden esimerkin, arvoisa puhemies, kotimaassani typpidioksidin (NOx) päästöt ovat vähentyneet 3, 5 prosentilla viime vuonna, etenkin Euro II: n ansiosta. Vuosien 1990 ja 1996 välillä ajokilometrien määrä on noussut 13 prosentilla ja päästöt ovat vähentyneet 11 prosentilla, SO2 on laskenut 16 prosenttia. Meidän on siis edistettävä Euro II ja III -luokkia.

Linser
Arvoisa puhemies, keskustelu raskaita ajoneuvoja koskevien maksujen nostamisesta on äärimmäisen herkkä aihe koko Euroopassa teiden kalliin infrastruktuurin vuoksi. Tämä koskee erityisesti Itävaltaa: geopoliittisesti Euroopan keskipisteessä sijaitseva Itävalta on herkkää ja vaikeasti ylitettävää Alppialuetta. Herkkään ympäristöön kohdistuva rasitus on näin ollen tällä alueella hyvin suuri ja myös teiden rakennus- ja ylläpitokustannukset ovat muita korkeammat. Mietinnössä esitetty tiemaksujen suuntaaminen käyttömaksuihin sekä ajoneuvojen luokitus vahinko- ja päästömäärien mukaan ovat kannatettavia ehdotuksia. Lisäksi kannatamme vihreiden tekemiä rakenteellisia muutostarkistuksia, erityisesti tarkistuksia 31, 34 ja 41, jotka vastaavat eniten omia vaatimuksiamme. Yksi vaatimus eli ulkoisten kustannusten kohdistaminen on kuitenkin aivan välttämätön valiokunnan esittämästä hylkäyksestä huolimatta, vaikkakin tarkasta määritelmästä ei ole vielä päästy yksimielisyyteen. Kyse olisi kuitenkin tämänhetkistä ympäristöpoliittista tilannetta ajatellen hyvin tärkeästä signaalista.
Arkojen alueiden määrittäminen Euroopan unionin alueella ja Alppien määrittäminen kokonaisuudessaan araksi alueeksi ovat minusta kauaskantoisia ja tulevaisuutta ajattelevia päätöksiä. Ilmeisesti liikenteen suhteen Euroopan arimmalla alueella, Tirolin Inntalin ja Brennerin solan välittömässä läheisyydessä, asuvana tiedän kuinka tärkeää olisi, että siellä perittäviä käyttömaksuja voitaisiin nostaa kustannusten mukaisiksi ja siten luoda perusta ympäristöystävälliselle liikenteelle.

Schmidbauer
Arvoisa puhemies, Euroopan laajuisia tie- ja käyttömaksuja koskeva direktiivi on edelleen myöhässä sen jälkeen, kun se hylättiin vuonna 1995 ensimmäisen yrityksen jälkeen ennen Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta. Tänään käsiteltävä direktiiviehdotus menee tuolloista ehdotusta huomattavasti pidemmälle, ja periaatteessa kannatan tätä suuntausta. Olen itse esitellyt komission vihreän kirjan ulkoisten kustannusten kohdistamisesta liikenteestä, joten näenkin komission ehdotuksen ensimmäisenä askeleena nykyistä oikeudenmukaisemman aiheuttajaperusteisen hinnoittelujärjestelmän soveltamiseksi.
Näin jäsenvaltiot voisivat luokitella perimänsä tienkäyttömaksut järkevien perusteiden nojalla liikenteen ruuhkautumisen, ympäristön saastumisen ja onnettomuuksien mukaan. Lisäksi voitaisiin määrittää myös ns. arat alueet. Esittelijä oli poistanut ensimmäisestä luonnoksestaan radikaalit käsitteet " ulkoiset kustannukset" ja " arat alueet" . Ryhmäni suhtautuu varauksella kompromissiin jättää päätös avoimeksi vielä toisessa käsittelyssä. Itse sain tästä vatsanväänteitä.
Tarkistuksessa 1 komissiolle annetaan tehtäväksi laatia vuoden aikana selvitys ulkoisista kustannuksista ja niiden eri liikennemuodoille aiheuttamasta rasituksesta ja tekemään selvityksen perusteella ehdotus. Ensin pitäisi kuitenkin laatia teille koituvan rasituksen ja kohdistuvien päästömäärien mukaiset luokitukset ja arkojen alueiden sijaan ensiksi nämä tulisi kohdistaa vain Alppien alueelle. Lisämaksut ruuhka- ja yöajoista tulee myös hyväksyä luokituksen piiriin.
Kompromissi tarkoittaa, että ulkoisia kustannuksia ei selvitetä heti. Olen kuitenkin periaatteessa optimistinen. Toisaalta avautuu mahdollisuus laajemmalle ulottuvan lainsäädännön luomiseksi komission esittäessä yksityiskohtaisen ehdotuksen ulkoisista kustannuksista. Mikäli esittelijä haluaa käyttää tätä liikenne- ja matkailuvaliokunnan kompromissiehdotusta ja tällä viikolla pidettyä lehdistökatsausta, josta minä havaitsin tämän suuntauksen, haudatakseen keskustelun ulkoisten kustannusten kohdistamisesta, ryhmäni ei hyväksy tätä, sillä komission ehdotus on hieman epäselvä joistakin kohdin ja ennen kaikkea maksujen luokitusta koskevan liitteen osalta. Kokonaistavoitteena on kuitenkin liikenteen parantaminen ja ennen kaikkea halutaan oikeudenmukaista järjestelmää, jossa kustannukset määräytyvät aiheuttajaperiaatteen mukaisesti.

Sisó Cruellas
Arvoisa rouva puhemies, liikenteen maksut ja ulkoiset kustannukset on jo pitkään ollut yhteisön toimielinten huolenaiheena. Aihetta on käsitelty ja siitä on tehty muodollisia ehdotuksia jo 60-luvun alusta lähtien.
Ensimmäinen muodollinen ehdotus koski infrastruktuurikustannusten siirtämistä tieliikenteen ajoneuvoille, kustannusten ja verotuksellisen yhdenmukaistamisen sotaratsulle. Vuonna 1986 komissio antoi asiakirjan verotuksellisten kilpailun vääristymien poistosta maantieliikenteen tavarakuljetuksissa, jossa tarkasteltiin ajoneuvojen verotusta, polttoaineveroa ja tiemaksuja.
Vuoden 1988 alussa komissio antoi ehdotuksensa neuvoston direktiiviksi maanteiden infrastruktuurien käytöstä perittävistä maksuista raskailta ajoneuvoilta. Sillä pyrittiin siihen, että neuvosto olisi antanut lainsäädännöllisen voiman toimenpiteille, joita tarvittiin niiden kilpailuvääristymien poistamiseksi, joita oli havaittu ja jotka johtuivat infrastruktuurikustannusten erilaisesta velottamisesta.
Komission aloite ei saanut kuitenkaan vastakaikua. Ehdotusta muutettiinkin kahteen otteeseen jo vuosina 1990 ja 1992, jolloin edelleen pyrittiin löytämään mahdollisia ratkaisuja. Syynä epäonnistumiselle ovat tieliikenteeseen liittyvät erilaiset intressit ja jäsenvaltioiden erilaiset veloituskäytännöt.
Kun sitten neuvosto lopulta onnistui pääsemään yksimielisyyteen ja antoi direktiivin 93/89/ETY tiettyjen maanteiden tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ajoneuvojen verotuksen sekä tiettyjen infrastruktuurien käytöstä perittävien tieja käyttömaksujen soveltamisesta jäsenvaltioissa, niin Euroopan yhteisöjen tuomioistuin peruutti sen Euroopan parlamentin puutteellisen osallistumisen vuoksi.
Lisätkäämme tähän komission vihreän kirjan " Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta liikenteen hinnoittelua" , jonka ehdotukset antavat aihetta epäillä vakavasti, voidaanko niillä ratkaista niin monimutkainen ongelma, sillä siinä esiintyvä tieto on niukkaa ja epäluotettavaa, ja ottakaamme vielä huomioon, että itse neuvostokin myöntää epäilevänsä ulkoisten kustannusten laskutapoja.
Arvoisat läsnäolijat, toteamme siis, että kyse on hyvin monimutkaisesta asiasta, jonka selvittämiseksi tarvitaan kokonaisvaltaisia malleja, joissa kiinnitetään huomiota eri liikennemuotoihin, jos haluamme ratkaista ongelman lopullisesti; sillä niiden tietojen mukaan, joita minulla on, ministerineuvoston on vaikea päästä asiasta sopimukseen. Esittelijä Jarzembowski on siitä huolimatta tehnyt erinomaisen työn, josta onnittelen häntä, ja hän on tarkistuksillaan parantanut käsiteltävänämme olevaa direktiiviluonnosta.

Santini
Arvoisa puhemies, arvoisa komissaari, hyvät kollegat, minun on esitettävä onnitteluni ei ainoastaan eikä niinkään mietinnön sisällön kuin myös sen taitavuuden johdosta, jolla esittelijä Jarzembowski on harjoittanut varsinaista sukkulointia eri toimielimissä voidakseen tuoda mietinnön tänne parlamenttiin keskusteluun, joka on nähdäkseni melko tyyntä siitä huolimatta että kannat ovat väistämättä erilaisia. Otsikko oli kuitenkin mukava ja rauhallinen: oikeat ja tehokkaat hinnat liikenteen alalla. Se viittaa pitkän tähtäimen suuntaviivoihin politiikassa, joka on jo kypsä infrastruktuurikustannusten ja maantieliikenteen ruuhkakulujen perimiselle.
Eräänä perusperiaatteena, joka on vahvistettu myös tänä iltana, on varuste- ja hoitokustannusten määrärahojen takaisin periminen, jotka tulisi periä eri käyttäjiltä yhdenmukaisten kriteerien mukaisesti. On siteerattu Brennerin solan tapausta, joka on Alppien liikenteen monista tapauksista varmasti akuutein. Kyselyt, kannanotot ja tarkistukset ovat johtaneet siihen, että tässä rajanylityspaikassa nähdään lähes ennakkotapaus sen tutkimiseksi, kuinka voidaan hoitaa liikennettä ns. " aralla" alueella. Tähän tapaukseen sisältyy tosin joitakin pieniä ristiriitoja - sen ovat sanoneet selvästi saksalaiset edustajat italialaisten lisäksi - koska kyseessä on ehkä liian yksittäinen tapaus. Nykyään Saksa, Alankomaat, Tanska, Belgia, Luxemburg ja tästä vuodesta lähtien myös Ruotsi hoitavat yhteisön " Eurovignetteksi" nimettyä järjestelmää. Itävallalla on itsenäinen järjestelmä, joka näyttää myös jatkuvan. Itse asiassa Itävallan hallitus on ryhtynyt tiukkoihin toimiin Brennerin liikenteen, jota nykyisin rajoitetaan ekopistejärjestelmällä, rajoittamiseksi epäsuorasti myös 9 liittymispöytäkirjassa säädetyn umpeutumisen eli vuoden 2004 jälkeen.
Tässä tarkoituksessa Itävalta on Sveitsin tekemien aloitteiden mukaisesti esittänyt, että Brennerin liikenteeseen liittyvät tiemaksut olisivat korkeampia kuin olisi välttämätöntä infrastruktuurin kulujen takaisin perimiseksi, siten että vähennettäisiin tätä hyvin herkkää rajanylityspaikkaa painavaa läpikulkuliikennettä. Tämä on varmaankin kannatettava periaate, mutta kunhan se laajennetaan koskemaan myös muita alppialueita, erityisesti Brennerin rajanylityspaikan toisella puolella olevaa laaksoa. Ei voida itse asiassa ymmärtää, miksi identtisiin laaksoihin, joita jakaa vain yksi raja Pohjois- ja Etelä-Tirolin välillä, pitää soveltaa niin erilaisia säädöksiä, liioitellun eri tavalla.
Olemme samaa mieltä Euro 0- Euro I- ja Euro II-ajoneuvojen eriyttämisestä, mutta sääntöjä on kunnioitettava. Tulojen ei pidä ylittää rakennus-, hoito- ja kehittämiskuluja, vaan niiden on ennen kaikkea kunnioitettava tiettyjä arvioita, joita kukaan ei ole vielä osoittanut kovin selkeästi. Kuka esimerkiksi on säätänyt mittapuut sen päättämiseksi, onko alue arka ympäristöllisestä näkökulmasta vai ei? Näyttää siltä, että sellaisia ei ole, joten myös mahdollisiin mielivaltaisuuksiin törmätään. Kuka hyvänsä arvioi araksi, oikeastaan muita aremmaksi, omaa aluettaan ympäröivän alueen; mielessäni on tiemaksu " Eurooppa-sillalla" , jonka ylitän kolmen päivän päästä autollani ja jonka ylittämisestä maksan muiden tavoin huikean tiemaksun.
Lisäksi on eräs työllisyyttä koskeva ongelma: monia kuljetusyrityksiä on jo suljettu, emmekä varmaankaan haluaisi olla vastuussa muista vastaavanlaisista tapauksista.

Frischenschlager
Arvoisa puhemies, haluan yhtyä suoraan edellisen puhujan esitykseen. Hän on mielestäni oikeassa korostaessaan, että tämän ekologisen ongelman ratkaisussa on käsiteltävä Alppien aluetta kokonaisuudessaan. Olen myöskin vakuuttunut, että liikenne- ja matkailuvaliokunta teki virheen, kun se ei noudattanut ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunnan esitystä erityisen rasitetuista reiteistä siirtymisestä erityisen rasitettuihin alueisiin.
Alppialue ja siihen kohdistuva liikennerasitus ovat koko Euroopan ongelma. Kyse ei ole vain paikallisesta ongelmasta, vaikka tietysti asia on erityisen tärkeä alueella asuville ihmisille, mutta on myös hyvin tärkeää löytää koko Eurooppa koskeva ratkaisu, koska Alpit ovat koko Euroopan ongelma, eivätkä ainoastaan Itävallan, Sveitsin ja Italian ongelma. Niinpä haluankin esittää kiireellisen vetoomuksen liikenneasioista vastaavalle komission jäsenelle, että kaikki poliittiset pyrkimykset keskitetään koko Eurooppaa koskevan ekologisen ratkaisun löytämiseksi näille aroille Alppien alueelle. Vain tämä voi olla ratkaisu! Rasittavuusongelman siirtämistä vain toiselle alueelle tulee välttää, koska se ei olisi poliittinen ratkaisu!

Alavanos
Arvoisa puhemies, ryhmäni pyysi minua ottamaan kantaa tähän kysymykseen, vaikka se ei kuulu omaan alaani. Ensiksikin yhdymme Jarzembowskin mietintöön. Tahtoisin kuitenkin tehdä siihen seuraavat huomautukset:
Ensimmäinen oleellisena pitämämme kohta on, että siinä pyritään yksinkertaisempaan järjestelmään kuin mitä komission monimutkaiseen ehdotukseen sisältyy. Toinen kohta on, että sen lähestymistapa verojen ylimpiin maksuluokkiin on realistinen, ja tämä edesauttaa sopimuksen aikaansaamista neuvoston kanssa. Kolmas ja erittäin tärkeä kohta on, että vähimmäisverotuksen taso asetetaan ottaen huomioon teiden kuormitus sekä ajoneuvojen saastepäästöt tavoitteena ympäristöystävällinen ajoneuvoliikenne. Neljäs ja viimeinen kohta, jota haluaisin painottaa, on että uudelleenarviointi vuoden 2001 paikkeilla antaa mahdollisuuden edetä entistä joustavampiin järjestelmiin.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, haluan onnitella kollega Jarzembowskia hänen mietinnöstään, jota miltei koko liikenne- ja matkailuvaliokunta tuki. Minusta onkin tärkeää saada komission ja jäsenvaltioiden tuki ja luoda laaja yhteiskunnallinen pohja. Tyydyn kahteen huomautukseen.
Ensiksi, yritysten tuen saamiseksi on tärkeää, että yritykset eivät tunne itseään " kiinniotetuiksi" , toisin sanoen, että on kyse oikeudenmukaisesta kustannusten laskemisesta ja että kaikkien mahdollisuuksien kohdalla pätee samanarvoisuuden periaate.
Toinen huomioni koskee liitettä III. Olen kiitollinen esittelijälle, että hän on tarkistuksellaan 26 vastannut osittain toiveisiini erottelemalla käyttömaksut luokkien " Muu kuin Euro" ja " Euro II ja parempi" välillä. Menisin mielelläni pidemmälle ja nyt kun kollega Wijsenbeek on ollut niin ystävällinen ja ottanut liikenne- ja matkailuvaliokunnan kokouksessa tekemäni esityksen tarkistukseensa 28, haluan pyytää komission jäsentä reagoimaan nimenomaisesti tähän. Mielestäni on kysymys siitä, edistääkö suurempi ero eri luokkien välillä puhtaampien ajoneuvojen kehitystä ja käyttöä ja tästähän kaikki alkoi. Arvostaisin sitä, että komission jäsen puuttuisi nimenomaan tähän asiaan.

Ferber
Arvoisa puhemies, hyvät parlamentin jäsenet, direktiiviehdotus raskaita ajoneuvoja koskevista tie- ja käyttömaksuista työllistää jälleen Euroopan parlamenttia, ja jälleen kerran keskustellaan perusteellisesti maanteiden tavaraliikenteen hyvistä ja huonoista puolista. Tarkkaan ottaen tänään ei kuitenkaan ole kysymys siitä! Kysymys on kuorma-autojen saattamiseksi osalliseksi teiden ja infrastruktuurin ylläpidosta aiheutuviin kustannuksiin. Olemme jo päässeet sopimukseen, kuten mietinnön esittelijäkin asian esitti, selvityksen laatimisesta meille kohdistuvista ulkoisista kustannuksista. Niinpä niitä ei ole selvitetty tänään käsiteltävässä direktiiviehdotuksessa.
Sama koskee alkuperäisessä komission ehdotuksessa olleita arkoja alueita. Nekään eivät voi siten olla tämän direktiiviehdotuksen aiheena. Haluan nyt muotoilla asian toisin eli pitäisikö meidän todellakin nostaa tuotteiden ja toimitusten hintaa joillakin alueilla. Näiden alueiden väestö varmasti kiroaisi meidät, sillä säätely ei koske vain läpikulkuliikennettä, vaan luonnollisesti myös näiltä alueilta lähtevää ja sinne saapuvaa liikennettä. Yhtäkkiä huomaamme tilanteen olevan toisin kuorma-autoja koskevan sopimuksen kohdalla. Tämä pätee myös Brennerin moottoritiehen.
Olen eri mieltä Brennerin moottoritielle myönnettävästä erikoisjärjestelystä, mikä onkin ainoa kohta, josta olen eri mieltä mietinnön esittelijän ja liikenne- ja matkailuvaliokunnan kanssa. Toivon kuten monet kollegoistanikin, että pääsemme koko Alppien aluetta koskevaan ratkaisuun, siis kaikkia Alppien suojelua koskevan yleissopimuksen allekirjoittaneita maita koskevaan ratkaisuun. Ratkaisu ei täten voi koskea vain Sveitsiä kuten äsken ehdotettiin. Myöskään kyse ei voi olla yhteisen politiikan perustasta. Nyt tarvitsemme koko Alppien aluetta koskevaa lainsäädäntöä. Haluan sanoa selvästi, että pidän typeränä laatia yksittäisiä reittejä koskevia erikoisjärjestelyjä!
Lopuksi haluan kiittää mietinnön esittelijää erinomaisesta työstään kompromissin löytämiseksi parlamentissa. Olisin iloinen, jos te, komissaari Kinnock, hyväksyisitte kaikki esitetyt tarkistukset lukuunottamatta Brenneriä koskevaa tarkistusta.

Schierhuber
Arvoisa puhemies, hyvä komissaari Kinnock, hyvät parlamentin jäsenet, ensiksi haluan kiittää mietinnön esittelijä Jarzembowskia vaivannäöstä, jonka hän on uhrannut kompromissin löytämiseksi Euroopan unionissa liikenteen alalla vallitsevista erilaisista mielipiteistä, minkä hän on löytänytkin ensi yrittämällä.
Kannatan periaatteessa käsittelevässä mietinnössä esitettyjä raskaiden ajoneuvojen käyttömaksuja koskevia kompromissitarkistuksia. Olen kuitenkin sitä mieltä, että ulkoisten kustannusten osoittaminen yksistään kuormaautojen rasitukseksi aiheuttaa kilpailun vääristymistä. Luonnollisesti Brennerin moottoritien on oltava unionille tärkeä asia. Tärkeintä kuitenkin on, että herkkiin Alppialueisiin kohdistuva liikennerasitus otetaan vakavasti huomioon. Komissio katsoo ehdotuksessaan, että jäsenvaltiot voivat korottaa maksujen määrää ulkoisten kustannusten kattamiseksi, kuitenkin enintään 0, 03 ecua/kilometri. Liikenne- ja matkailuvaliokunta on ottanut vertailtavaksi esimerkiksi Brennerin moottorintien. Neuvostolle halutaan jättää mahdollisuus valtuuttaa jäsenvaltiot nostamaan käyttömaksuja kustannusten mukaan, minkä pitäisi auttaa liikenteen pysyvän jakaantumisen toteutumisessa koko Alppialueella.
Kannatan myös sitä, että liikenne- ja matkailuvaliokunta kehottaa komissiota tarkastelemaan ja määrittelemään ei vain arat reitit, vaan myös arat alueet. Tässä minusta on erityisen tärkeää, että mukana ei ole vain jäsenvaltioiden edustajia, vaan myös kyseisten alueiden edustajia kuullaan. Itävallalle on tärkeää, että neuvoston direktiivin perustana otetaan huomioon Alppien suojelua koskeva yleissopimus.
Kuten jo mainitsinkin ehdotan ulkoisten kustannusten kohdistamisen yksistään raskaille ajoneuvoille hylkäämistä, vaikka kannatankin kokonaisuudessaan tämän kompromissitarkistuksen hyväksymistä, mitä haluan korostaa, sillä toivoakseni Itävallan ja aran Alppialueen edut otetaan nyt lopultakin huomioon.
Yhteisen Eurooppamme asukkaat hyväksyvät paremmin yhteisen Eurooppamme ja rakastavat sitä, kun heidän lailliset etunsakin otetaan huomioon.

Kinnock Neil
Arvoisa rouva puhemies, Jarzembowskin mietintö on yhtä perusteellinen ja kekseliäs kuin aina, ja kiitän häntä näistä molemmista ominaisuuksista.
Direktiivissä ehdotetuissa yhteisön raskaan tavaraliikenteen ajoneuvojen nykyisen verotuksen ja käyttömaksujen asteittaisissa muutoksissa kuitenkin on löydetty oikea tasapaino tarpeiden ja toteutettavuuden välillä. Koska komissio haluaa pikemminkin edetä, kuin pysyä paikallaan, en voi hyväksyä montakaan Jarzembowskin esittämistä tarkistuksista.
Kuten parlamentti tietänee, komissio kiinnittää suurta huomiota ulkoisia kustannuksia koskevaan keskeiseen kysymykseen, ja teimme tämän selväksi vihreässä kirjassa " Kohti oikeudenmukaista ja tehokasta hinnoittelua" , joka julkaistiin joulukuussa 1995. Vaikka olenkin tyytyväinen huomatessani, että parlamentti korostaa ulkoisia kustannuksia - ja ymmärrän myös toiveen esittää kaikkia liikennemuotoja koskeva kattava ehdotus lähitulevaisuudessa - meidän on oltava käytännöllisiä ja edistyttävä, ja meidän on tehtävä se mahdollisuuksien mukaan käytännöllisellä tavalla. Siksi en voi hyväksyä tässä mietinnössä esitettyä ehdotusta poistaa ulkoisia kustannuksia koskevat vähäisetkin määräykset, kunnes hyväksytään kaiken kattava toimenpide. Itse asiassa tarkistusten esittäjien hyvistä aikomuksista huolimatta tämä tarkoittaisi tosiaankin, että paras olisi hyvän vihollinen, kun taas ihanne olisi mahdollisen vihollinen.
Olemme ehdottaneet direktiivissä, että jäsenvaltioilla olisi halutessaan mahdollisuus, ei velvollisuus, sisällyttää pieni ulkoisiin kustannuksiin perustuva osa tullimaksuihin. Tämä on tärkeä viesti, ja sen tähden en kannata tarkistuksia 9 ja 17.
Ulkoisia kustannuksia koskevaan kysymykseen liittyy tietenkin arkoja reittejä koskeva käsite ja sen tuomat mahdollisuudet ottaa käyttöön eriytetty maksujärjestelmä. Ehdotetun direktiivin arkoihin reitteihin liittyvät uudet määräykset ovat tärkeitä aikana, jona - ja haluaisin korostaa tätä - kehitetään yhä monimutkaisempia teknisiä maksumenetelmiä. Komissio ei voi sen tähden hyväksyä tarkistuksia 14, 18, 19, 20, 21 ja 22. Vaarana ei ole, että Jarzembowski nukkuisi työpaikalla, mutta tiedän, että tämä viittaus hänet hyvin aktiiviseksi.
Jarzembowskin kekseliäisyyttä kuvaa tarkistus 7, jossa ehdotetaan arkojen alueiden käyttöönottoa - monet arvoisat jäsenet ovat keskustelleet tästä asiasta tämän vuoropuhelun aikana. Arkojen alueiden käsite menee kuitenkin tietenkin paljon pidemmälle kuin mitä komissio ehdotti. Tämän käsitteen esiintyminen mietinnössä, jossa muuten pyritään hävittämään kokonaan arat reitit, todistaa arvoisien jäsenten kekseliäisyydestä. En voi kuitenkaan hyväksyä tarkistusta 7, sillä arkoja alueita koskeva käsite on epäkäytännöllinen. Koko maailma on loppujen lopuksi arkaa aluetta. Voin kuitenkin hyväksyä tarkistuksen 3, jossa pyydetään ottamaan huomioon Alppien aluetta koskeva yleissopimus.
Ajoneuvoverojen osalta haluaisin muistuttaa parlamenttia, että tavoitteena on asettaa ajoneuvoveroja koskevat enimmäistasot ja sallia jäsenvaltioiden alittaa ajoneuvoverojen vähimmäismäärät, jos ne soveltavat käyttömaksujärjestelmää, jolla varmistetaan, että yhteisön liikennemaksujen erot eivät nouse edelleen. Tunnustan kuitenkin, että nämä eivät ole mietinnön keskeisiä osia, joten voin hyväksyä tarkistukset 3, 5, 11 ja 12. Voin myös hyväksyä tarkistuksen 13, jossa vaaditaan, että ajoneuvoveroja tarkistetaan säännöllisesti.
En voi kuitenkaan hyväksyä tarkistusta 6, joka toisi mukanaan pikemminkin päättymättömän kuin määräaikaisen poikkeuksen vähimmäisveroista.
Useat puhujat ovat viitanneet tarkistukseen 1, ja arvostan parlamentin pyrkimystä johdonmukaisuuteen. Schmidbauerin mietinnössä tunnustettiin ulkoisten kustannusten tärkeys, kuten hän itse sanoi, ja komissiota pyydettiin esittämään kaikkia liikennemuotoja koskevia ehdotuksia. Tarkistuksessa 1 yhdytään tähän, ja tämä on, kuten Schmidbauer itse huomautti, täysin johdonmukaista ja suositeltavaa. Tällä hetkellä tämä tarkistus rajoittaa kuitenkin valitettavasti periaatteiden soveltamista maantieliikenteeseen. Sen tähden tarkistusta ei voida hyväksyä.
En voi myöskään missään tapauksessa hyväksyä tarkistusta 1, koska siinä ehdotetaan, että maksujen huomattava eriyttäminen infrastruktuurille aiheutuvien vahinkojen ja pakokaasukuormituksen mukaan voidaan toteuttaa alussa vain käyttömaksujen välityksellä.
Jarzembowskin esittämä tarkistus on ristiriidassa tarkistuksen 25 kanssa, joka on myös Jarzembowskin ehdottama. On selvää, että Jarzembowski ihailee Oscar Wildea, joka sanoi viisaasti, että " argumenttien johdonmukaisuus on pikkusielujen korsetti" . Tärkein seikka on kuitenkin, että ajoneuvoverojen eriyttäminen infrastruktuurille aiheutuvien vahinkojen mukaan, mikä ilmaistaan viittaamalla ajoneuvon kokonaispainoon ja ilman saastumiseen, kuten se on ilmaistu Euro-luokituksessa, ei ole ainoastaan mahdollinen, vaan myös suhteellisen yksinkertainen ja monien jäsenvaltioiden hyväksymä.
Luulen, että meidän ei tarvitse yksinkertaistaa ajoneuvojen vähimmäisverorakennetta, kuten tarkistuksessa 24 ehdotetaan, sillä tämä rakenne on sama kuin voimassa olevassa direktiivissä, eivätkä jäsenvaltiot ole esittäneet tätä koskevia valituksia.
Käyttömaksuja koskevien tarkistusten osalta voin hyväksyä tarkistuksen 9, jossa pyydetään maksujen eriyttämistä ruuhka-aikoina ja yöllä edellyttäen, että ne eivät ylitä sallittuja enimmäismääriä. Tämä vastaa toivetta eriyttää maksuja ajan mukaan. Voin myös hyväksyä tarkistuksen 15, jossa ehdotetaan, että käyttömaksuja alennetaan 50 prosenttia syrjäalueilla rekisteröityjen ajoneuvojen osalta, edellyttäen, että tarkistusta vielä muokataan. Tällekin on kuitenkin ilman muuta asetettava aikarajoitus.
Käyttömaksujen tasojen ja rakenteen osalta haluaisin painottaa, että tarkistuksessa 26 ehdotettu 1 0-2 500 ecun vuosittainen maksimikäyttömaksu on yksinkertaisesti liian korkea. Nykyiset tiemaksut nousisivat melkein 100 %, eikä tämä vastaisi vaatimusta muuttaa järjestelmää asteittain. Tämä ei selvästikään ole hyväksyttävää, enkä usko, että tarkistusten laatijat ovat kovinkaan yllättyneitä kannastani.
Ajoneuvojen luokitus kolmeen luokkaan niiden infrastruktuurille aiheuttamien vahinkojen mukaan johtaisi maksujen tarkistukseen todellisten kustannusten mukaan, mikä on parempi kuin nykyisen käyttömaksujärjestelmään perustuva tarkistus ja myös parempi kuin ajoneuvon akselien lukumäärään perustuva tarkistus, kuten parlamentin käsiteltävänä olevassa tarkistuksessa ehdotetaan. Tarkistuksia 16-25 ei voida sen tähden hyväksyä.
Liikenne- ja matkailuvaliokunnan esittämien muiden tarkistusten osalta, jotka eivät kuulu mihinkään tiettyyn aiheeseen, minun on todettava, että tarkistus 4 ei johda mihinkään erityiseen oikeudelliseen määräykseen tässä direktiivissä, ja se on sen tähden hylättävä; tarkistukset 8, 10 ja 23 voidaan kuitenkin hyväksyä.
Liikennevaliokunnan esittämien tarkistusten lisäksi on esitetty lukuisia muita tarkistuksia. Liikennevaliokunta käsitteli kaikki nämä tarkistukset aiemmin - tarkistukset 27-42 - ja hylkäsi ne. Minun on ilmoitettava parlamentille, etten minäkään hyväksy näitä tarkistuksia.
Käytyäni läpi kaikki ehdotetut tarkistukset yksityiskohtaisesti - paitsi tarkistuksia 27-42, joita käsittelin yksityiskohtaisesti aiemmin - haluaisin toistaa, että komission tavoitteena on laatia asteittain parannettu, eriytetty yhteisön tiemaksujärjestelmä ja varmistaa, että maksut vastaavat paremmin todellisia kustannuksia ja ovat oikeudenmukaisia sekä käyttäjille että muille.
Toivon, että parlamentin jäsenten asiaa harkittuaan voivat hyväksyä tämän käytännöllisen ja edistyksellisen mietinnön. Jouduin valitettavasti viemään paljon parlamentin aikaa, mutta tarkistukset olivat selvästikin erittäin mielenkiintoisia ja niitä oli paljon.

Puhemies
Arvoisa Kinnock, esittelijällä täytyi olla jo jonkinlainen käsitys vastauksistanne, sillä hän pyysi minulta uutta puheenvuoroa jo ennen kuin olitte lopettanut puheenne.
Kuten tiedätte, on jo myöhä ja meidän on vielä keskusteltava kahdesta mietinnöstä tänä iltana.
Hyvä Jarzembowski, voitte kommentoida komission jäsenen puheita, mutta en voi antaa uutta puheenvuoroa kaikille keskustelijoille. Muutoin syntyisi uusi keskustelu tästä aiheesta, mikä ei olisi kovin kohteliasta McIntoshin ja Bergerin kannalta. Kuulemme siis Jarzembowskin mahdollisimman lyhyen puheenvuoron.

Jarzembowski
Arvoisa puhemies, pyysin puheenvuoroa, koska halusin vastata Florus Wijsenbeekille, sillä hänen puheenvuoronsa oli erittäin ovela, mutta valitettavasti virheellinen. Meidän on keskusteltava ja päätettävä asiasta tänään ja huomenna, koska neuvosto painostaa tekemään päätöksen tie- ja käyttömaksuja koskevasta direktiiviehdotuksesta, myöskin sillä varauksella, että parlamentti ei pääsisi yksimielisyyteen. Näin ollen meidän on päätettävä kannastamme, minkä jälkeen neuvosto ei enää voi painostaa.
Komissaarille haluan huomauttaa, että olemme yleensä hyvin avoimia keskenämme, mutta tänään te ylläpiditte täällä näennäiskeskustelua. Toisaalta sanotte itkevänne, koska ulkoisia kustannuksia ei tällä hetkellä kohdisteta. Toisaalta sanoessamme, että teiden käyttömaksuihin on saatava aikaan päästöjä ja tiehen kohdistuvaa rasitusta koskevat luokitukset ja että maksuja on nostettava, te itkette ja sanotte, että ette halunnut käyttömaksuja ollenkaan. Tuo on kaksinaismoralistista!
Toiseksi herra komissaari: Täällä te taistelette alkuperäisen ehdotuksenne puolesta, mutta minun täytyy sanoa, että neuvotteluissa neuvoston kanssa olitte kaukana siitä, mistä me tänään täällä parlamentissa haluamme päättää.

Castricum
Arvoisa puhemies, teen teille esityksen ajan säästämiseksi tällaisissa keskusteluissa. Mielestäni on ala-arvoista käytöstä, että komission jäsen tulee lukemaan tänne listan niistä tarkistuksista, jotka hän voi hyväksyä ja joita hän ei voi hyväksyä. Se johtaa näennäiskeskusteluun, siitä ei ole mitään hyötyä ja se alentaa parlamentin arvovaltaa ja haluaisin pyytää teiltä, että tällaiset keskustelut käytäisiin jatkossa kirjallisina. Komission jäsenen panos huomioon ottaen näin oltaisi voitu menetellä tänä iltana ja pahoittelen sitä suuresti.

Kinnock Neil
Arvoisa rouva puhemies, olen erittäin kiitollinen varsinkin, koska minulla on mahdollisuus sanoa, että jos arvoisat jäsenet ilmestyvät kysymyksineen ja esittävät ne komissiolle ilmoittamasta niistä etukäteen, heidän on turha toivoa järkevää ja vakuuttavaa vastausta kysymyksiinsä. Tämä säästää parlamentin aikaa, ja se tarkoittaa, että minä voin pysyä poissa. Se ei paranna julkisuutta Euroopan yhteisön kansalaisten kannalta, mutta olen varma, että parlamentin jäsenet voivat siten esittää näkökantansa dramaattisesti. Joten, jos ette halua esittää kysymyksiä etukäteen ettekä halua, että minulla on vastaukset valmiina, sanokaa se, ja noudatan viipymättä parlamentin toivetta.
Haluaisin myös sanoa, että kun Jarzembowski käyttää käsitettä " hieman tekopyhä keskustelu" , kysyn häneltä kokeneena poliitikkona, mitä hän oikein odottaa? Jos hän ei osaa valita sen välillä, mikä on toivottavaa - ja olisin hänen kanssaan samaa mieltä siitä, mikä on toivottavaa - ja mikä on saavutettavissa, keskustelumme on tekopyhää. Jos Jarzembowski ei osaa erottaa asteittaista edistystä ja paikallaan pysymistä, meidän keskustelumme tulee myös olemaan aika epätodellista. Niinpä kun pohdimme niitä pulmia, joita arvoisat jäsenet nyt joutuvat pohtimaan (ja tunnen myötätuntoa Castricumia ja Jarzembowskia ja muita parlamentin jäseniä kohtaan ja ymmärrän heidän ongelmansa), meidän on päätettävä: edistymmekö, vaikka vain millimetri kerrallaan, vai nautimmeko periaatteellisuudestamme, pysymme paikallemme emmekä edisty? Nämä ovat vaihtoehdot: pyydän arvoisia jäseniä valitsemaan edistyksen.

Bazin
Arvoisa puhemies, olen hyvin yllättynyt komission jäsenen puheiden tämäniltaisesta sävystä, sillä valmistelutöiden aikana hänen ja valiokuntamme sekä komission ja meidän osastojemme välillä vallitsi erinomainen ilmapiiri.
Kollegamme Jarzembowski arvioi tätä asiaa poliittiselta kannalta ja Frits Castricum puolestaan teknisesti. Luulen kaikkien täällä yllättyneen näistä hylätyistä tarkistuksista. Hylkääminen tapahtui lisäksi usein ilman kunnollisia perusteluja. Henkilökohtaisesti yhdyn kollegoidemme käsityksiin, ja mielestäni meidän on tulevaisuudessa aloitettava uudelta pohjalta. Lisäksi komission jäsenen loppusanat olivat mielestäni hieman sopimattomat.

Kinnock, Neil
Arvoisa rouva puhemies, haluan vastata vilpittömästi ja vakuuttavasti, sillä kunnioitan tätä parlamenttia enkä kohtele sitä jonkinlaisena leikkiparlamenttina. Joten kun äskettäin valitut Euroopan parlamentin jäsenet sanovat minulle " älä tuo mukanasi vastausluetteloa" , minun on kysyttävä heiltä, mitä he odottavat Euroopan komissiolta julkisuuden osalta. En välitä, vaikka minua arvostellaan ja asiani sisältöä kohtaan hyökätään, mutta en halua, että minua arvostellaan siitä, että yritän vastata parlamentin jäsenten yksityiskohtaisiin väitteisiin ja kysymyksiin, etenkin kun yksikköni, kuten myös kabinettini ja minä itse, teemme pitkiä työpäiviä yrittäessämme tehdä yhteistyötä ja vastata parlamentin jäsenten huoliin. Vastaan poliittiseen huomautukseen poliittisesti, sillä olen luita ja ytimiä myöten poliitikko.

Puhemies
Tämä jokseenkin vilkas keskustelu osoittaa, että parlamentin jäsenet ja komission jäsen ovat kiinnostuneita aiheesta. Nyt julistan keskustelun päättyneeksi.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Lentoturvallisuuden parantaminen
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana McIntoshin liikenne- ja matkailuvaliokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0091/97) komission tiedonannosta " Ilmailun turvallisuutta parantavan yhteisön strategian määritteleminen" (SEK(96)1083 - C4-0423/96).

McIntosh
Arvoisa rouva puhemies, otan tyytyväisenä vastaan tämän tilaisuuden esittää kantamme komission tiedonantoon ilmailun turvallisuutta parantavasta yhteisön strategiasta. Haluaisin käyttää tilaisuutta hyväkseni ja onnitella komissaaria ja hänen yksikköjään tehdystä työtä, jonka tiedän jatkuvan meidän puhuessamme.
Joulukuun 10. päivänä viime vuonna komissio antoi mandaatin neuvotella siviili-ilmailun turvallisuudesta vastaavan eurooppalaisen järjestön perustamisesta. Liikenteestä vastaava ministerineuvosto vahvisti, että tällainen elin on perustettu 20. kesäkuuta tänä vuonna. Tietääkseni COREPER laatii ja määrittelee parhaillaan sen toimivaltuuksia ja institutionaalisia näkökohtia sekä hahmottelee, miten ja missä määrin Euroopan unioni tulee osallistumaan siihen. Toimivaltuuksia koskevat johtopäätökset tehdään tämän vuoden loppuun mennessä. Meidän tämäniltainen keskustelumme on näin ollen ajankohtainen.
Parlamentin vakavana toiveena on, että tällaiselle eurooppalaiselle ilmailuviranomaiselle annetaan todelliset valtuudet ja ettei se olisi liian byrokraattinen. Kuulemistilaisuuden johtopäätös oli, että yhteisen ilmailuviranomaisen nykyinen rakenne ja voimassa oleva asetus 3922 vuodelta 1991 ei yksinkertaisesti toimi kunnolla.
Uskomme, että tällaisen perustettavan viranomaisen tulisi olla demokraattisen vastuun alainen. Ehdotamme sen tähden, että Euroopan parlamentin tulisi olla edustettuna neuvoa-antavassa komiteassa, joka avustaa järjestön toimeenpanevaa elintä, ja että toimeenpaneva elin laatii vuosittaisen kertomuksen toiminnastaan ja esittää sen Euroopan parlamentille.
Haluamme esittää huolemme ilmailuliikenteen kysynnän jatkuvasta kasvusta, jonka odotetaan kaksinkertaistuvan vuoteen 2010 mennessä, mikä asettaa ennenkuulumattomia paineita turvallisuudelle. Yksinomaan Yhdistyneen kuningaskunnan luvut osoittavat, että vuonna 1986 Britannian lentokenttiä käytti 86 miljoonaa matkustajaa. Kymmenen vuotta myöhemmin tämä luku oli 135 miljoonaa matkustajaa. Olemme myös huolestuneita Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) turvallisuusstandardien tulkintojen ja toteuttamisen eroista sekä Euroopan että maailman tasolla. Ilman ilmaliikennetuotteiden vapaita markkinoita kustannusten nousu ja rajoitusten kasvu heikentävät Euroopan teollisuutta ja vähentävät täten sen kilpailukykyä.
Meillä ei ole varaa olla tyytyväisiä. Tällä hetkellä Euroopassa on erittäin korkea turvallisuustaso. Tällä viikolla Kuubassa tapahtui kuitenkin lento-onnettomuus ja viime vuonna Dominikaanisessa tasavallassa ja toinen Intiassa. Meidän on varmistettava, että turvallisuuden korkea taso säilyy, ja otettava huomioon lentoliikenteen lisääntyminen Euroopassa ja koko maailmassa ja kolmansien maiden, erityisesti kehitysmaiden, kilpailun lisääntyminen. Meidän on pyrittävä ehkäisemään onnettomuuksia eikä vain reagoitava tapahtuneisiin onnettomuuksiin.
Euroopan lentokenttiä käyttävien kolmansien maiden lentokoneiden turvallisuuden arviointia koskevan erillisen direktiiviehdotuksen osalta meidän on pyrittävä luomaan turvatarkastusjärjestelmä, joka vastaa meriliikennealan satamavaltion tarkastuksia. Tältä osin yksi mahdollinen tapa edistyä Euroopan vilkkaimpien lentokenttien osalta olisi vaatia lentoyhtiöiltä todisteita siitä, että ne täyttävät maailman turvallisuusstandardit ja kotimaan vaatimukset.
Minä itse suhtaudun tähän varauksellisesti. Liikenne- ja matkailuvaliokunta suosittelee, että Euroopan unionin olisi laadittava musta lista. Tähän listaan merkittäisiin ne kolmansien maiden lentoyhtiöt, joita eurooppalaiset matkustajat käyttävät eri puolilla maailmaa ja ne Euroopan unionin lentokenttiä käyttävät kolmansien maiden lentoyhtiöt, joilla ei ole asianmukaisia raportointijärjestelmiä ja jotka eivät täytä Euroopan unionin turvallisuusstandardeja, ja kyseisen listan tarkoituksena olisi estää kyseisten lehtoyhtiöiden lentokoneiden laskeutuminen tai lentoon lähtö Euroopan unionissa. Mahdollinen musta lista lentoyhtiöistä tuo mukanaan riskin kostotoimenpiteistä. Minun mielestäni sovinnollisempi lähestymistapa olisi antaa kolmansien maiden lehtoyhtiöille apua, etenkin navigointisatelliittien ja muun nykyaikaisen teknologian käytössä. Säännöksiä ja koulutusta koskevien neuvojen antaminen kehitysmaille voisi myös olla hyödyllistä.
Ehdotetun Euroopan ilmailun turvallisuusjärjestön tulisi laatia sitovia sääntöjä, jotka koskevat siviili-ilmailun turvallisuusnäkökohtia ja erityisesti lentokoneiden toimintaa ja huoltoa. Lisäksi tulisi ottaa käyttöön vaaratilanteiden pakollinen raportointijärjestelmä ja vaaratilanteiden vapaaehtoinen eurooppalainen raportointijärjestelmä, ja näillä toimenpiteillä vähennettäisiin vahinkoja onnettomuuksien sattuessa. Eniten kysymyksiä herättää kenties se, että pyydämme jäsenvaltioita yhteensovittamaan kaikki tarvittavat toimenpiteet lentokenttien turvallisuuden lisäämiseksi, kuten matkatavaroiden läpivalaisemisen ja sen varmistamisen, ettei matkustajille kuulumattomia matkatavaroita oteta koneisiin. Vaikka asia kuuluu tavallisesti kansallisille viranomaisille, Lockerbien onnettomuus on jättänyt auki lukemattomia turvallisuuskysymyksiä. Pyydämme komissiota tutustumaan Yhdysvaltojen tiedotusjärjestelmään, jossa kansalaisille annetaan turvallisuuteen liittyviä yksityiskohtaisia tietoja, ja, jos tarpeen, ottamaan käyttöön vastaavia säännöksiä. Matkajärjestäjien tulisi ilmoittaa, minkä lentoyhtiöiden koneilla lentomatka tehdään. Uskomme, että ehdottamamme toimenpiteet ja ilmaliikennevalvontajärjestelmän parantaminen edistäisi lentoturvallisuutta kaikkialla Euroopan unionissa.
Minulla on yksi varaus Euroopan sosialistiryhmän ehdottamaan tarkistukseen, joka koskee matkatavaroiden tuomista matkustamoon. Kokemukseni mukaan me naiset noudatamme tätä kansainvälistä sääntöä. Businessluokan miesmatkustajat eivät usein noudata tätä sääntöä. Ehkä meidän tulisi noudattaa myös niitä sääntöjä, jotka ovat parhaillaan voimassa.
Suosittelen ehdotuksiamme parlamentille, ja odotan innokkaana komissaarin vastausta.

Seal
Arvoisa rouva puhemies, toivon, ettette pidä minua kiittämättömänä, sillä en voi onnitella esittelijää hänen mietinnöstään, sillä mietintö, jonka hän esitti liikenne- ja matkailuvaliokunnalle, oli tosiaankin hyvin laiha. Onnittelen kuitenkin liikennevaliokuntaa sen tarkistuksista, jotka ovat antaneet tälle mietinnölle sisältöä. Ainoastaan yhtä tarkistusta ei hyväksytty - se koski matkustamoon tuotavia matkatavaroita - ja se palautetaan parlamenttiin.
Me olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että lentoliikenteen turvallisuuden merkitys kasvaa: yhä useammat ihmiset lentävät, eivät ainoastaan liikematkoilla vaan myös lomamatkoilla. Vuoteen 2010 mennessä lentoliikenteen määrä kaksinkertaistuu. Tällä viikolla Boeing arvioi, että tämän kasvun jatkuessa vuonna 2010 tapahtuu yksi vakava onnettomuus viikossa. Meidän on siksi ryhdyttävä toimenpiteisiin turvallisuusstandardien säilyttämiseksi ja parantamiseksi.
Lentoliikenteen vapauttaminen näyttää muodostuneen pakkomielteeksi esittelijälle ja komissiolle. Vapauttaminen ei saa merkitä turvallisuusstandardien heikkenemistä. Vapauttamisen tulee olla valvottua. Tästä aiheesta laaditaan myös toinen mietintö - en aio nyt mennä yksityiskohtiin. Omassa maassani British Airways on erinomainen esimerkki siitä, mitä voi tapahtua, jos vapauttamista ei valvota. Se aikoo vähentää matkustamohenkilökunnan kustannuksia, eikä lisätä niitä. Se ei kiinnitä huomiota toimiensa yhteiskunnallisiin kustannuksiin. Se tarvitsee enemmän henkilökuntaa, joka tarvitsee korkeampaa moraalia, parempaa koulutusta ja parempaa palkkaa. British Airways on kuitenkin päättänyt säästää 1 miljardia Englannin puntaa huolimatta - tältä vaikuttaa - sen vaikutuksesta turvallisuuteen. Tämän täytyy vaikuttaa turvallisuuteen! British Airways esimerkiksi vähensi lentokoneidensa hätäuloskäytävien määrää, jotta niihin mahtuu enemmän istuimia, ja nyt se pakottaa Ranskan tytäryhtiönsä vähentämään henkilökuntaansa. Miten tämä voidaan tehdä ilman, että se vaikuttaisi turvallisuustasoon?
Haluaisin kiinnittää British Airwaysin ja erityisesti sen pääjohtajan sekä muiden lentoyhtiöiden huomion tämän mietinnön 16 kohtaan, jossa todetaan, että " sosiaaliset, ammatilliseen terveydenhoitoon ja koulutukseen liittyvät seikat ovat olennaisia lentoliikenteen turvallisuuden korkean tason ylläpitämiseksi" , eivät henkilökunnan uhkailu, pelottelu ja komentelu, jotka näyttävät kuuluvan British Airwaysin uuteen johtamispolitiikkaan. Meidän on kulutettava enemmän rahaa turvallisuuteen, ei vähemmän.
Pyydän lentoyhtiöitä myös ottamaan käyttöön mahdollisimman pian 13 kohdan c alakohdan suositukset, erityisesti savusuojainten, sprinklerilaitteistojen ja koneen ulkopuolelle kiinnitettyjen kameroiden asentamisesta. Nämä voitaisiin ottaa käyttöön heti.
Kun esittelijä saapui liikennevaliokuntaan, hän totesi, että 40 Englannin puntaa istuinta kohti olisi liian korkea hinta savusuojaimista. Kun uuden lentokoneen hinta on 100 miljoonaa puntaa, tämä on roskapuhetta. Meidän on myös pantava merkille, että 15 kohdassa todetaan, että kaikki matkatavarat on läpivalaistava ja turvallisuutta on lisättävä. Lockerbien onnettomuuden viime tiedon mukaan pommi asennettiin Heathrow'n lentokentällä, jossa turvallisuus on erittäin hyvä. Emme halua enää uusia Lockerbie-tapauksia.
Olen myös huolestunut siitä, että kustannusten vähentäminen pakottaa lentäjät tekemään yhä pitempiä työpäiviä. On mahdollista, että lentäjä, esimerkiksi paluulennolla Manchesteristä Luxoriin, joutuu työskentelemään keskeytyksettä 17 tuntia. Sitä ei voida hyväksyä. Meidän on otettava käyttöön ohjaamossa ja matkustamossa työskentelevän henkilökunnan työaikaa koskevat yhteiset säännöt, jotka eivät perustu kustannuksiin vaan turvallisuuteen.
Lopulta haluaisin sanoa, että olen samaa mieltä esittelijän kanssa siitä, että meidän on poistettava se mahdollisuus, että lentoliikenne seuraa meriliikenteen esimerkkiä ja ottaa käyttöön lentoliikennettä koskevan mukavuuslippujärjestelmän. Yhtäkään lentokonetta, joka ei täytä kaikkia turvallisuusvaatimuksia, ei tulisi päästää Euroopan unioniin, ja tätä on sovellettava myös henkilökuntaan. Meidän on kannatettava turvattomien lentoyhtiöiden mustaa listaa. Lentoliikenteen kasvun myötä on aika ottaa käyttöön turvallisuusstandardit. Me tässä parlamentissa emme hyväksy Boeingin ennustusta yhdestä vakavasta lento-onnettomuudesta viikossa.

Stenmarck
Arvoisa puhemies, haluaisin aluksi kiittää McIntoshia erinomaisesta työstään tämän mietinnön suhteen.
Me matkustamme Euroopan parlamentin jäseninä valtavan paljon. Yhä useammat ihmiset tekevät näin. On osa nyky-yhteiskuntaa, että toimitaan monilla eri paikkakunnilla. Tämän seurauksena lentoliikenteen määrä kasvaa erityisen dramaattisesti. Kuten jo sanottiin, lentojen määrä tulee arviolta kasvamaan kaksinkertaiseksi vuoteen 2010. Se on monella tapaa myönteistä kehitystä, joka antaa uusia mahdollisuuksia hyvin monille ihmisille. Meidän pitää kuitenkin olla myös selvillä siitä, että se lisää riskejä, joita meidän on pyrittävä osaltamme vähentämään.
Valtavan monien vuosien aikana lento-onnettomuuksien määrä väheni voimakkaasti erityisesti teknisen kehityksen ansiosta. Vuosi 1996 katkaisi tämän kehityksen muutamien, valtaisien onnettomuuksien seurauksena. Tärkeää on osaltaan vaikuttaa siihen, että tästä ei tule kehityskulkua ja vuosittaista kasvua. Jos kehitys tapahtuu siten kuin Seal äskettäin sanoi, eli että me olemme tällä kehityksellä vaarassa aikaansaada tilanteen, jossa lähitulevaisuudessa tapahtuu suuri lento-onnettomuus kerran viikossa, mikä on kehitystä, joka ilman muuta pelottaa hyvin monia ihmisiä. Tämän estämiseksi kohdistuu jättimäinen vaatimus lentokoneiden valmistajiin. Se on vaatimus, jonka valmistajat ottavat erittäin tosissaan, mutta myös me voimme vaikuttaa siihen ehkä erityisesti ennaltaehkäisevän turvallisuustyön suhteen.
Haluaisin korostaa erityisesti kahta asiaa tässä työssä. Toinen on yhä suurempi kapasiteettien puute. Tämä on tilanne tänään ja kun lentoliikenne kaksinkertaistuu 12-13 vuodessa, tilanne vain huononee. Sitä voidaan parantaa teknisellä kehityksellä, mutta lentokenttäkapasiteettien laajentaminen tulee olemaan tarpeen, jos lähtö- ja saapumisaikojen saanti tulee kasvamaan kysynnän mukaan.
Toinen asia, joka on mielestäni tärkeä, on tehdä turvallisuudesta kilpailutekijä lentoyhtiöiden välille. Nyt kilpaillaan hinnoilla, lähtöajoilla ja palvelulla. Tulevaisuudessa turvallisuudesta on tehtävä kilpailutekijä. Olen saanut liikennevaliokunnan tuen vertailla eri lentoyhtiöiden tietoja turvallisuutta lisäävän työn osalta ehdotusta varten. Kyse voi olla tiedoista lentäjien harjoittelusta ja koulutuksesta, lentoyhtiöiden työntekijöiden keski-iästä, onnettomuuksista ja erilaisista välikohtauksista. Näin on tehty USA: ssa, muttei toistaiseksi vielä Euroopassa. Tämä on kuitenkin sellaista, jota on mielestäni syytä parantaa myös meillä.

Ainardi
Arvoisa puhemies, olen samaa mieltä McIntoshin mietinnössä esitetyistä tavoitteista, joiden tarkoituksena on säilyttää mahdollisimman korkea turvallisuustaso koulutetun henkilökunnan ja turvallisten laitteiden käytön avulla. Olen myös itse huolissani lentoliikenteen kysynnän jatkuvasta kasvusta, joka aiheuttaa uusia paineita turvallisuudelle.
Emme voi hyväksyä sitä, että nykyisen turvallisuustason vallitessa kahdenkymmenen vuoden kuluttua tapahtuu viikoittain yksi vakava onnettomuus. Meidän on tunnistettava turvallisuusuhkien taustalla olevat syyt. Emme voi yksinomaan noudattaa kansainvälisiä sääntöjä ja siirtää vastuuta kolmansien maiden yrityksille, emmekä voi olla piittaamatta valinnoista, jotka ovat useita vuosia olleet vallalla liikennepolitiikassa!
Kuinka voimme puhua turvallisuudesta ottamatta huomioon kaikkia liberalisointipolitiikan seurauksia? Rakennemuutosten ja sääntelyn purkamisen vuoksi lentoyhtiöitä uhkaa taloudellinen sota, jolla on hirvittäviä vaikutuksia työllisyyteen. Kilpailun kiihtyminen johtaa lentojen ja lentoyhtiöiden lukumäärän moninkertaistumiseen, mikä täyttää lentokenttien koko kapasiteetin ja uhkaa matkustajien ja lentokenttien lähellä asuvien ihmisten turvallisuutta tavalla, joka ei liity mitenkään matkustajamäärän lisääntymiseen. Tämän vuoksi myös työolosuhteet heikkenevät, epävarmuus kasvaa ja koulutustaso laskee.
Olen samaa mieltä henkilökunnan ja liikenteen käyttäjien huolenaiheista ja ymmärrän British Airwaysin työntekijöitä näiden lakkoillessa ensimmäistä kertaa sen vuoksi, että yhtiö suunnittelee henkilöstökulujen alentamista 30 prosentilla! Euroopan lentoliikenteessä tarvitaan nyt enemmän kuin koskaan yhteistyötä julkisten palveluyritysten välillä, joille on yhteistä korkean turvallisuustason vaatimus.
Lentoliikenteen turvallisuus edellyttää avoimuutta ja demokratiaa. Henkilökunnan ja heidän edustajiensa, liikenteen käyttäjien ja parlamentin jäsenten on pystyttävä puuttumaan uusilla tavoilla kaupallisiin valintoihin. Näin ollen eurooppalaista turvallisuusjärjestöä perustettaessa olisi otettava huomioon nämä vaatimukset ilman, että samalla korvattaisiin kansalliset rakenteet, joiden vastuulla on taata lentoliikenteen hallinta.

Taubira-Delannon
Arvoisa puhemies, lentoliikenne on demokratisoitunut huomattavasti. Näin massakulutuksen aikakaudella sitä uhkaavat myös massatuotannon uhat teknisine vikoineen, toisinaan riittämättömine palveluineen ja laatueroineen. Seuraukset ovat hirvittävät, sillä ne mitataan ihmishenkien menetyksenä.
Moraalinen velvollisuutemme on siten varmistaa, että parhaimman mahdollisen turvallisuuden edellytykset täyttyvät, ja harjoittaa tarvittavaa painostusta, jotta toimijat saataisiin mukautumaan niihin. Tämän painostuksen on kohdistuttava teknisiin parannuksiin ja teknologian siirtoon, sillä vähän kehittyneissä maissa onnettomuuksien ja vastoinkäymisten määrä on huolestuttava. Ihmiselämä on kuitenkin yhtä arvokas kaikkialla maailmassa. Painostuksen avulla on pyrittävä edistämään myös miehistön ja muun henkilökunnan jatkuvasti uudistuvaa kouluttamista sekä mahdollisen hyvät suoritukset mahdollistavia työolosuhteita. Joissakin sopimuksissa esiintyy erityisesti koulutusta vaativien tehtävien yhteydessä siirtoja muualle, mikä muistuttaa sosiaalista polkumyyntiä.
Tämä yhteisön strategia on tervetullut, sillä se ei ole nyrkinisku pöytään eikä myöskään jokapäiväisten asioidemme alle hautautuva hätähuuto. Se on sitoutumista harkittuun ja jatkuvaan toimintaan, jossa asetetaan tavoitteet, tarkennetaan keinot ja arvioidaan toimintaa. McIntoshin mietintö on askel oikeaan suuntaan, ja siinä perustellaan toimet asianmukaisesti. González Triviñon esittelemä ulkomaalaisen ilma-alusten turvallisuutta koskeva direktiiviehdotus täydentää hyödyllisellä tavalla tätä mietintöä.

Lüttge
Arvoisa puhemies, viime vuonna helmikuun 7. päivänä Birgen Air -lentoyhtiön lentokone syöksyi maahan Dominikaanisen tasavallan rannikolla ja 189 ihmistä sai surmansa. Euroopan parlamentti ei keskustele nyt ensimmäistä kertaa lentoliikenteen turvallisuudesta. Kyseinen lento-onnettomuus sai Brian Simpsonin ja minut tekemään viikko onnettomuuden jälkeen tarkistusehdotuksen, jota sitten liikenne- ja matkailuvaliokunta käsitteli jo viikon kuluttua tarkistuksen jättämisestä.
Puheenvuorossani haluan käsitellä vain tämän tarkistuksen kehittymistä. Voinkin iloisena todeta, että puolessatoista vuodessa olemme päässeet aimo harppauksen eteenpäin komission, Euroopan parlamentin ja neuvoston välisen yhteistyön ansiosta. Myös neuvosto hyväksyi tarkistuksen tärkeimmät osa-alueet Luxemburgissa pitämässä istunnossaan 17.-18. kesäkuuta 1997.
Me vaadimme kyseisessä tarkistuksessa mustan listan laatimista. Mielestäni tärkeää ei kuitenkaan ole minkä niminen tällainen luettelo olisi, jossa nämä syntiset ja heidän syntinsä olisi listattu. Neuvosto päätti pyytää asiassa parlamentin hyväksyntää. Yhteisestä kannasta tällaisen säätelyn hyväksymisestä päätetään tänä syksynä. Tullaan laatimaan lista puutteista, joita on havaittu epäilystä herättäneiden koneiden tarkistuksissa. Mielestäni tämä on suuri edistysaskel. Mustan listan julkaisemisella olisi varmasti myös ehkäisevä vaikutus.
Ehdotuksesta puuttuu kuitenkin mahdollisuus tarkistaa Euroopan unionin jäsenvaltioiden koneita. Komissio on tehnyt selvityksen asiasta, herra komissaari, nimittäin asetuksen 3922/91, jota voitaisiin vielä muuttaa. Pyydänkin teiltä, herra komissaari, selvitystä nyt siitä, onko mitään tehty sen hyväksi, että olisi mahdollista tarkistaa kaikki koneet, joiden lentoturvallisuuden heikkenemistä tarkastuksessa epäillään, siis myös kolmansien maiden ja ennen kaikkea Euroopan unionin koneet.
Me esitimme myös matkatoimistojen velvoittamista ilmoittamaan käyttämänsä lentoyhtiön jo matkaesitteissään. Toivon kuten monet muutkin parlamentin jäsenet, että asia etenisi. Monet yritykset ovat vapaaehtoisesti jo näin toimineetkin. Kolmansien maiden kanssa tehtyjen kahdenvälisten sopimusten puutteet turvallisuuden osalta tulisi tarkistaa. Tiedän, että komissiolla on toimivaltuus tällä alueella. Tämä tulisi kuitenkin nyt ulottaa myös kahdenvälisiin sopimuksiin.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, lentoliikenne on tunnettu erityisen turvallisena liikennöintimuotona. Etenkin eurooppalaisten lentoyhtiöiden taso on erinomainen. Silti on syytä huoleen ja toimenpiteisiin. Vuosi 1996 oli tähän mennessä huonoin vuosi siviili-ilmailussa, se vaati 1 600 kuolonuhria. On odotettavissa, että lentoliikenne tulee kaksinkertaistumaan tulevan kymmenen vuoden sisällä ja Euroopan ilmailuteollisuus on ilmoittanut, että jos säilytetään nykyinen turvallisuustaso, 20 vuoden kuluttua tapahtuu keskimäärin joka viikko suuri lentoonnettomuus. Emme saa emmekä voi hyväksyä tätä. Jotta voisimme vastata tähän haasteeseen menestyksekkäästi, on välttämätöntä, että kaikki asianosaiset toimivat yhdessä ja teknologista kehitystä, kuten satelliittijärjestelmiä on käytettävä täydellisesti hyödyksi. Komission ilmoitus on hyvä sysäys tähän suuntaan, kuten myös kollega McIntoshin mietintö. Haluankin onnitella molempia sydämellisesti.
Haluan puuttua lähemmin kolmeen kohtaan. Ensiksi, eurooppalaisen lentoturvallisuusjärjestön perustaminen. Se on minusta hyvä asia, sillä ehdolla, että toimintakyky ja tehokkuus taataan ja vältetään liiallista byrokratiaa. Haluan kysyä komission jäseneltä, tuleeko tämä järjestö puuttumaan myös sotilaalliseen lentoliikenteeseen? Muistutan sotilaslentokoneen traagisesta onnettomuudesta viime vuonna Eindhovenin lentokentällä. Tutkimuksesta on käynyt ilmi, että monet matkustajat olisivat todennäköisesti pelastuneet, mikäli palokunta olisi tiennyt, kuinka monta matkustajaa koneessa oli.
Toiseksi, turvallisuus lentokentillä. Odotetun kasvun vastaanottamiseksi lentokenttien kapasiteetin laajentaminen on välttämätöntä. Sitä varten tarvitaan kyseisen alueen asukkaiden hyväksyntä. Onko tämä komission tehtävä komission jäsenen mielestä? Tähän liittyen haluan kysyä häneltä, onko hän sitä mieltä, että nykyisten lentokenttien laajennus ja uusien paikkojen valinta on toissijaisuusperiaatteen mukaisesti jätettävä kokonaan jäsenvaltioille. Kysyn tätä, koska tällaisilla päätöksillä voi olla merkittäviä seurauksia etenkin naapurimaille. Nämä asiat ovat ajankohtaisia, muistutan esimerkiksi Amsterdamin lentokentän (Schiphol) tulevaisuudesta käytävästä keskustelusta. Haluaisin mielelläni nyt tai jollakin toisella kertaa kuulla komission jäsenen mielipiteen tästä asiasta.
Viimeinen kohtani, turvallisuus entisen Neuvostoliiton ilmatilassa. Ilmailumaailmasta saamieni viestin perusteella olen hyvin huolestunut entisen Neuvostoliiton ilmatilan turvallisuudesta. Saanko pyytää komission jäsentä kiinnittämään asiaan erityistä huomiota ja voiko hän sanoa, tarjoavatko hänen käymänsä keskustelut yleiseurooppalaisessa liikennekonferenssissa Helsingissä ja etenkin Venäjän viranomaisten kanssa, näköalan parannuksiin lyhyellä tähtäimellä. Arvoisa puhemies, se olisi välttämätöntä.

Sindal
Arvoisa rouva puhemies, kollegani ovat sanoneet useita järkeviä asioita tänä iltana, ja nyt kannan minäkin korteni kekoon. Kun nyt lähdemme elokuussa lomalle, arvoisa komissaari, saatan harkita, lähdenkö Guatemalaan, Itävaltaan, Venäjälle vai Kiinaan, sillä kun minulla nyt on tässä lista niistä yrityksistä, joilla on kaikkein huonoimmat ominaisuudet, ne ovat yrityksiä, jotka ovat lähtöisin juuri näistä maista. On selvää, että tutkimukset voivat olla subjektiivisia, mutta me olemme tosiaan saaneet laadittua listan huonoista yrityksistä. Siinä yksi asia. Toinen on se, minkä olemme kuulleet Cornelissenilta, että liikennevaliokunnassa käydyssä keskustelussa on korostettu, että ongelmia esiintyy. Siksi emme voi vain sanoa, että kyllä asia siitä lutviutuu ja että meillä tarvitaan vain jonkinlaista liberalisointia jne. Me puhumme lentoliikenteen valvonnassa tapahtuvista läheltä piti -tilanteista melkein jokaisessa kokouksessa. Meillä on kuitenkin jo sellainen liberalisoinnin muoto, joka itse asiassa ahdistaa miehistöjen jäseniä. Todellisuudessa - ja tämä ei ole mikään keksitty juttu - lentäjillä on huonommat työolosuhteet kuin Euroopan maanteillä ajavilla rekkakuskeilla. Joissakin tapauksissa he tekevät työtä 17 tuntia yhteen menoon, kuten kuulimme aiemmin. Tätä ei rekkakuskilta vaadita.
Rouva McIntoshille haluan sanoa, että minun mielestäni liberalisointi on hyvä asia, ja pidän sitä tervetulleena. Meidän pitää kuitenkin ottaa huomioon se tilanne, että siinä missä meillä oli aiemmin lentokone, joka lensi paikasta A paikkaan B ja oli ehkä aivan täynnä, meillä on nykyisin samalla reitillä kolme lentokonetta, jotka ovat puolillaan. Se maksaa, oli puhe sitten miehistöistä, ympäristöstä tai jostain muusta. Näemme myös, että yhä useammilla käytöstä poistetuilla koneilla on nyt alettu lentää. Se on erityisen valitettavaa.
Kolmas asia, jonka haluan mainita, on ehkä uusi joillekuille. Se on lentokenttien saastuminen. Muuan tanskalainen yritys käyttää 25 miljoonaa ecua vuodessa siihen saastaan, jota palaa lentokoneiden moottoreissa. Sen takia tapahtuu hätälaskuja, ja haluaisin mainita seuraavat lentokentät: Newark, Heathrow ja Milano. Ne ovat keskiarvon alapuolella, kun on kysymys puhtaudesta. Se maksaa lentoyhtiöille 25 0-80 000 ecua vuorokaudessa, kun lentokone on poissa käytöstä. Liberalisointiin liittyy siis monta asiaa.
Sen raportin, joka on julkaistu äskettäin maailman lentoyhtiöistä, ei ole ehkä tarkoitus olla blacklist tai musta lista tai mitä se nyt sitten eri kielillä onkin. Saattaa olla, että sen on tarkoitus vain pelotella ja varoittaa. Toisaalta, kun tunnetut lentoyhtiöt kuten Air France ja British Midlands saavat vain keskinkertaisen todistuksen, on syytä antaa hälytys myös täällä Euroopassa.
Tänään on esitetty monia hyviä ideoita. En aio nyt toistaa niitä. Haluan vain toivottaa komission aloitteen tervetulleeksi ja painottaa, että tuen komissiota tässä hankkeessa ja tietenkin myös esittelijää.

Simpson
Arvoisa rouva puhemies, kiitän komissiota tämän mietinnön esittämisestä. Meidän tulisi muistaa, että tämä on vain yksi lentoliikenteen turvallisuutta käsittelevistä mietinnöistä. Minun on painotettava, että meidän tulee tarkastella koko lentoliikennepakettia ja komissiosta tulleita kertomuksia, kun keskustelemme lentoliikenteen turvallisuutta koskevasta kysymyksestä kokonaisuudessaan.
Tässä tämäniltaisessa lyhyessä puheenvuorossani haluaisin korostaa yhä vakavammaksi tulevaa ongelmaa, joka vaikuttaa lentoturvallisuuteen, nimittäin lentokoneen matkustamoon kannettavien matkatavaroiden määrää.
Onnittelen esittelijää ja liikenne- ja matkailuvaliokuntaa siitä, että he ovat ottaneet esille tiettyjä lentoliikenteen turvallisuuteen liittyviä kysymyksiä, mutta pelkään pahoin, että he eivät ole onnistuneet käsittelemään matkustamon matkatavaroiden ongelmaa, jonka sekä lentoyhtiöt että matkustamohenkilökunta tunnustavat ja jonka he toteavat aiheuttavan suurta huolta. Esittelijä on oikeassa: meillä on jo matkustamon matkatavaroita koskevia määräyksiä. Näissä määräyksissä säädetään suurimmasta sallitusta painosta ja koosta ja määrätään esimerkiksi se, että kukin matkustaja voi viedä matkustamoon ainoastaan yhden matkalaukun käsilaukkujen tai kameralaukun ohella. Nämä säännöt on laadittu, jotta matkustamoon tuodut matkatavarat eivät estäisi tai rajoittaisi matkustajia, jos hätäevakuointi on tarpeen.
Meidän on nyt kysyttävä: miksi lentoyhtiöt ja kansalliset siviili-ilmailuviranomaiset eivät pysty pitämään kiinni omista säännöistään? Epäonnistuminen vaarantaa turvallisuuden ja voi asettaa ihmisiä vaaraan. Sen tähden tarkistuksessani ei ehdoteta uusia sääntöjä. Siinä ainoastaan pyydetään, että jo voimassa olevia sääntöjä noudatettaisiin. Tällä hetkellä matkustajat voivat aivan laillisesti tuoda lentokoneeseen mitä tahansa, vaikkapa keittiöaltaan, eikä tästä seuraa mitään. Business-luokan matkustajat saattavat onnistua ottamaan mukaansa jopa kaksi keittiöallasta, kannettavan tietokoneen, pukupussin, verovapaat ostokset, salkun ja urheilukassin, ja valtaamaan koko ylälokeron itselleen, koska he ovat pääsevät ensimmäisenä koneeseen tyrkättyään muut pois tieltä tämän etuoikeuden saamiseksi.
Matkatavaroiden, erityisesti business-luokan mies- ja naismatkustajien, ylikuorma matkustamossa on kasvanut räjähdysmäisesti, ja tämä vaarantaa turvallisuuden, eikä sitä voida hyväksyä. Säännöt ovat selvät, ja niitä tulisi noudattaa. Lentoyhtiöiden velvollisuutena on valvoa, että näin tapahtuu, ja parlamentin jäsenten tulisi lainsäätäjinä varmistaa, ettei heitä itseään syytetä siitä, että he tuovat lentokoneen matkustamoon kirjaimellisesti kaiken mahdollisen keittiöallasta myöten, sillä valitettavasti monet kollegamme tekevät niin.
Tarkistuksessani haluan ainoastaan muistuttaa lentoyhtiöitä ja kansallisia siviili-ilmailuviranomaisia niiden velvollisuuksista.

Kinnock, Neil
Arvoisa rouva puhemies, haluaisin ensiksi osoittaa myötätuntoa Simpsonille, sillä olen varma, että tekin haluatte sitä, koska hän on saanut haavan ohimoonsa. Haluaisin vain kertoa teille, arvoisa rouva puhemies, koska olette ranskalainen nainen, että hän sai tämän haavan, jos olen ymmärtänyt asian oikein, pelatessaan krikettiä, joka, kuten jokainen tietää, on arvokas ja taitoa vaativa peli, jota lähinnä herrasmiehet ja hienot naiset pelaavat. Selvästikin arvoisa parlamentin jäsen Simpson on poikkeus tästäkin säännöstä.
Haluaisin esittää kunnioitukseni tälle parlamentille ja erityisesti esittelijälle MacIntoshille hänen erinomaisesta työstään, ja haluan myös onnitella liikennevaliokuntaa sekä järkevästä mietinnöstä että sen aloitteesta järjestää lentoliikenneturvallisuutta koskeva kuulemistilaisuus, jossa kaikille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää kantansa tästä merkittävästä ja tärkeästä aiheesta. Olen tietenkin erittäin tyytyväinen siihen, että tässä mietinnössä kannatetaan komission lentoliikenteen turvallisuuden parantamista koskevaa strategiaa, ja otan myös tyytyväisenä vastaan ehdotuksen edetä ehdottamissamme aloitteissa sekä lukuisissa muissa aloitteissa, jotka liittyvät lentoliikenteen turvallisuuteen mutta jotka eivät sisältyneet meidän tiedonantoomme.
Kuten mietinnössä todetaan, komission tiedonannossa kuvattuja monia aloitteita koskeva työ on jo aloitettu. Selvin esimerkki on meidän uusi ehdotuksemme direktiiviksi, jossa ehdotetaan yhteisön lentokenttiä käyttävien kolmansien maiden lentokoneiden turvallisuuden arviointia. Tämä ehdotus oli yksi välitöntä toimintaa koskevista pääaloitteistamme, ja se on jo parlamentin ja neuvoston käsiteltävänä. Me harkitsemme myös tämän parlamentin ehdottamia ensisijaisia tavoitteita, joihin esimerkiksi Lüttge viittasi tämän vuoropuhelun aikana. Tämän vuoksi teemme kovasti töitä eurooppalaisen lentoliikenteen turvallisuudesta vastaavan viranomaisen perustamiseksi, eurooppalaisen vaaratilanteiden raportointijärjestelmän perustamiseksi ja tuleviin ilmailusopimuksiin sisällytettävän turvallisuuslausekkeen laatimiseksi, ja neuvottelemme tällä hetkellä tietenkin myös yhteisön jäsenyyttä hakeneiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa. Teemme kovasti töitä, jotta voimme tutkia kaikkien asianomaisten osapuolten kanssa työaikaa koskevaa ristiriitaista kysymystä, jonka muun muassa Seal otti esille, ja tuemme myös toimenpiteitä, joilla varmistetaan matkustajalentokoneiden matkustamohenkilökunnan yhdenmukainen ja perusteellinen koulutus. Olen varma, että parlamentti tukee ja rohkaisee meitä edelleen näissä ja muissa kysymyksissä.
Haluaisin sanoa parlamentille, että olen samaa mieltä siitä, että kuluttajilla on oikeus saada tietoa, jotta he voivat valita turvallisimman liikennemuodon ja turvallisimmat liikenteenharjoittajat. Tämäntyyppisen tiedon jakelu tulisi myös järjestää kunnolla. On erittäin tärkeää, että valitsemme tehokkaimman keinon antaa eurooppalaisille matkustajille käyttökelpoista tietoa; enkä ole vakuuttunut, että tällainen tieto jaetaan parhaiten antamalla hajanaista ja uutta tietoa pienistä vaaratilanteista tai perustamalla niin sanottu lentoyhtiöiden musta lista.
Kuten parlamentti ehkä tietää, missään maailmalla ei ole tällaista mustaa listaa. Ainoastaan Yhdysvalloissa julkaistaan listaa, jossa arvioidaan, miten eri maiden ilmailuviranomaiset täyttävät niiden turvallisuuden valvontaan liittyvät velvollisuutensa. Lento-onnettomuudet eivät onneksi ole yleisiä matkojen tai lentomailien mukaan mitattuna, mutta kukaan ei uskalla arvata, kenelle sattuu seuraava onnettomuus ja kenellä on puhtaat paperit tulevaisuudessa. Toivon sen tähden, että harkittuaan asiaa arvoisat jäsenet tulevat siihen johtopäätökseen, että musta lista ei anna tarpeeksi tarkkaa ja yksityiskohtaista tietoa, jotta asiakkaille voidaan antaa luotettavaa asiaa koskevaa tietoa. Vaikka tunnustankin tätä mustaa listaa ehdottavien henkilöiden oikeat motiivit, toivon, että he ymmärtävät, että painavat käytännön syyt estävät heitä viemästä tätä lähestymistapaa eteenpäin.
Mietinnössä mainitaan myös muita turvallisuuteen liittyviä näkökohtia, kuten eloonjäämistä parantavat ja vahinkoja vähentävät toimenpiteet onnettomuuksien sattuessa. Voin vahvistaa parlamentille, että komissio on tukenut ja tulee edelleenkin tukemaan tämän alan tutkimusta. Kansalliset viranomaiset Euroopan unionissa ja muualla maailmassa käsittelevät tällä hetkellä muita mietinnössä annettuja ehdotuksia, kuten lentokenttien esteitä koskevan eurooppalaisen tietokannan luomista, luvattomien varaosien laittoman ja hengenvaarallisen kaupan estämistä tai suurinta sallittua matkustajamäärää ja kokonaispainoa koskevien teknisten määräysten laatimista. Komissio on tietenkin edelleen kiinnostunut näistä asioista ja ryhtyy toimenpiteisiin, jos siihen on aihetta ja jos toissijaisuutta koskevat vaatimukset on täytetty.
Mietinnössä käsitellään myös lentokenttien turvallisuustoimenpiteitä, myös matkatavaroiden läpivalaisua, mutta, kuten on oikeutetusti korostettu, tämäntyyppinen toiminta kuuluu Maastrichtin sopimuksen niin sanottuun kolmanteen pilariin, ja sitä on tarkasteltava poliisiyhteistyötä koskevassa laajemmassa kontekstissa.
Komissio vie eteenpäin jo alulle saattamiaan aloitteita ja kiinnittää huomiota moniin muihin turvallisuusasioihin tulevaisuudessa. Me osallistumme ilmailuteollisuuden ponnisteluihin varmistaaksemme parhaan mahdollisen turvallisuustason kansalaisillemme ja muille, ja teemme tietenkin myös oman osuutemme ja varmistamme lentokenttien läheisyydessä asuvien ihmisten hyvinvoinnin. Näissä, kuten myös muissa toimissa, arvostamme edelleen tämän parlamentin jäsenten tukea ja innovatiivista ajattelua, joka on jälleen tullut ilmi tänä iltana käsittelemässämme mietinnössä.

Cornelissen
Arvoisa puhemies, haluan kiittää komission jäsentä sydämellisesti hänen vastauksestaan. Ymmärrän sen, ettei hän voinut puuttua joka kohtaan. Voinko olettaa, että hän vastaa niihin kysymyksiin kirjallisesti? Arvostaisin sitä erityisesti.

Kinnock, Neil
Kyllä, arvoisa rouva puhemies, se on minun tapani.

Puhemies
Kiitän komission jäsentä Kinnockia.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys toimitetaan huomenna klo 12.00.

Liikenteenharjoittajien ammattiin pääsy
Puhemies
Esityslistalla on seuraavana Bergerin oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan puolesta laatima mietintö (A4-0238/97) ehdotuksesta neuvoston direktiiviksi maanteiden kansallisen ja kansainvälisen tavara- ja henkilöliikenteen harjoittajien ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta sekä toimenpiteistä näiden liikenteenharjoittajien sijoittautumisvapauden tehokkaan käyttämisen edistämiseksi annetun direktiivin 96/26/EY muuttamisesta (KOM(97)0025 - C4-0087/97-97/0029(SYN)).

Berger
Arvoisa puhemies ja herra komissaari sekä hyvät parlamentin jäsenet, jotka täällä vielä sinnittelevät kanssamme! Liikenteenharjoittajan ammatti on tänä päivänä todellakin samalla tavalla eurooppalainen ammatti kuin moni muukin ala. Kabotaasin vapauttaminen tavaraliikenteessä 1. heinäkuuta 1998 alkaen luo alalle todelliset sisämarkkinaolosuhteet ja takaa rajattoman pääsyn markkinoille koko unionin alueella. Direktiiviehdotuksen välittömänä tavoitteenahan on yhteensovittamisen toteutuminen yhä laajemmin.
Viime vuosina muutkin liikenteen harjoittamista määrittävät olosuhteet ovat muuttuneet ratkaisevalla tavalla, mikä on otettu tässä direktiiviehdotuksessakin huomioon. Teollisuuden ja vähittäiskaupan ottaessa käyttöön toimintaja valmistusprosesseissaan just in time -periaatteen nopeiden, joustavien ja laadukkaiden kuljetuspalvelujen kysyntä on lisääntynyt. Palvelut ovat osa kehittyneitä ja monimutkaisia logistiikkajärjestelmiä, joissa lastit ovat aikaisempia pienempiä ja siten toimituksia tapahtuu entistä useammin.
Täten painopiste on siirtynyt tehdaskuljetuksista kohti kaupallista maanteiden tavaraliikennettä, ja alalle on tullut yhä enemmän logistiikka- ja kuljetuspalvelujen toimittajia. Joustavuuden ja kustannussäästöjen ansiosta alalle on syntynyt yhä useampia pieniä yksiköitä, jotka huolehtivat pienillä kuorma-autoilla ajettavasta rajat ylittävästä tavaraliikenteestä.
Julkisudessa on kohdistettu tavaraliikenteelle samaan aikaan yhä voimakkaampia vaatimuksia ympäristönsuojelun, teknisen turvallisuuden ja työnantajan sosiaalimaksujen suhteen. Meidän on myös varmistettava, että yritykset kolmansista maista, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maista, pystyvät kilpailemaan Euroopan unionin alueella täällä toimivien yritysten kanssa entistä paremmin. Haluan kannustaa tutkimaan tämän direktiivin ulkopuolella konkreettisesti, kuinka hyvin nämä maat voidaan sopeuttaa vaihe vaiheelta EU-määräyksiin maiden kanssa solmittujen Eurooppa-sopimusten puitteissa.
Oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta kannattaa kaikkia komission ehdottamia yhdenmukaistamistoimia eli vakavaraisuutta, hyvää mainetta, ammatillista pätevyyttä ja tämän direktiiviin sovellusalan laajentamista koskevien vaatimusten korottamista. Mietinnön esittelijänä otan vapauden esitellä joitakin muutoksia, joita myös oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta on kannattanut. Kysymys on lähinnä eläinkuljetuksia käsittelevien määräysten mukaanotosta liikenteenharjoittajan hyvää mainetta koskevien vaatimusten arvioimiseen.
Eläinten kuljetuksia koskevien määräysten tuntemus on esitetty yhtenä tarkastettavana ammatillisen pätevyyden osa-alueena direktiiviehdotuksessa; se ei kuitenkaan ole osa-alue, joka johtaisi tavaraliikenteenharjoittajan toimiluvan hylkäämiseen tai epäämiseen määräyksiä rikottaessa. Näin ollen eläinten kuljetuksia koskevat määräykset eivät ole muiden määräysten kanssa samanarvoisia, mikä minusta ei ole oikein.
Toisen minulle hyvin tärkeän asian toi oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevä valiokunta ja Euroopan parlamentin tutkintavaliokunta esille. Mietinnössään tutkintavaliokunta esittää, että liikenteenharjoittajat ja huolitsijat toimivat usein tahallaan tai tahattomasti petollisesti yhteisön passitusmenettelyissä. Näin ollen tällä ehdotuksella neuvoston direktiiviksi tulee varmistaa, että liikenteenharjoittajien ammattikoulutuksessa painotetaan voimassa olevien määräysten tuntemusta ja että rikottaessa toistuvasti yhteisön yhteisiä passitusmenettelyjä koskevia määräyksiä liikenteenharjoittajan toimilupa voidaan evätä.
Haluan esitellä myös joitakin ehdotuksia käsitteiden pääoma ja vararahasto selventämiseksi muutamalla oikeusteknisellä muutoksella. Mietinnön esittelijänä kannatan oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan ehdottamia muutostarkistuksia 1-14, mutta muutostarkistuksia 15, 16 ja 17 en voi kannattaa.
Haluan lopuksi kiittää komission edustajia sekä sihteeristöä. Tämä on ensimmäinen Euroopan parlamentissa esittelemäni mietintö. Sen vuoksi saamani tuki on ollut minulle erittäin arvokasta!

Puhemies
Kiitän ja onnittelen teitä, Berger, ensimmäisestä mietinnöstänne.

Sindal
Arvoisa rouva puhemies, käsiteltävänä oleva esitys on seurausta niistä edistysaskelista, joita on otettu toteutettaessa yhtenäismarkkinoita tieliikenteen alalla. Parlamentin liikennevaliokunta on erittäin huolissaan näistä olosuhteista. Yhtäläiset mahdollisuudet harjoittaa liikennettä yritystoimintana ovat ratkaisevan tärkeät sisämarkkinoiden toteuttamisen ja tuhansien liikenteenharjoittajien arkipäivän kannalta. Kilpailu on vain kilpailua, jos kilpaillaan samoin ehdoin. Voi sanoa hyvällä syyllä, että oli jo korkea aika saada edes säännöt. Käsiteltävänä olevassa esityksessä on sekä hyviä että huonoja uutisia. Huono uutinen on se, että esityksessä puhutaan mm. julkisen sektorin viranomaisista ja niiden harjoittamasta liikennöintiyritysten valvonnasta. Tämä on esityksen se puoli, josta en ole innostunut. Komissio esittää, että valvonnan on tapahduttava säännöllisin, kiintein väliajoin. Minä olen sitä mieltä, että tarvitaan joustava, jatkuva valvonta. Minun mielestäni ehdotus on tarpeeton ja rajoittaa viranomaisten valvontatoimintaa. Lisäksi olen sitä mieltä, että on huono asia, että ehdotetaan vakavaraisuuden vaatimuksen eriyttämistä, siten että on olemassa eri vaatimuksia sen mukaan, kuinka paljon ajoneuvo painaa. Vastustan myös sitä.
Hyvää on se, että saamme nyt yhteisötason toimenpiteet, jotka ovat ratkaisevia kilpailun vääristymisen kannalta, tai kääntäen, ratkaisevia sen kannalta, että kilpailun vääristyminen vältetään. Esitys, jota käsittelemme täällä tänään, raivaa tietä taloudellista valmiutta ja ammatillista pätevyyttä koskeville korotetuille vaatimuksille ammatin harjoittamisen osalta. Se koituu siis ympäristön ja liikenneturvallisuuden eduksi. Komission ehdotuksessa asetetaan liikenteenharjoittajille niin ikään kovennettuja vaatimuksia. Heillä on mm. oltava hyvä maine. Hyvän maineen vaatimusta ei ole täytetty, jos henkilö on tehnyt vakavan rikoksen tai jos hänet on todettu syylliseksi muun voimassa olevan oikeuden vakavaan rikkomukseen tai toistuviin vähäisiin rikkomuksiin, kuten tekstissä sanotaan. Uutta on se, että ympäristönsuojelua ja ammatillista vastuuta koskevia säännöksiä vastaan tehtyjä rikoksia pidetään liikenteeseen liittyvinä rikkomuksina. Siitä haluan kiittää. On korkea aika laajentaa lakia, niin että se ei kata pelkästään klassisia rangaistavia tekoja vaan myös ympäristönsuojelua ja ajo- ja lepoaikoja koskevien säännösten rikkomukset. Hyvä maine ja korkealaatuiset kuljetukset liittyvät läheisesti yhteen. Se on pantu merkille paikoitellen maantieliikenteessä tänä vuonna. Yhteinen kuljetusjärjestely ei toimi kovin hyvin.
Toinen liikenteenharjoittajiin kohdistuva vaatimus on se, että heidän on oltava ammatillisesti päteviä. On läpäistävä kirjallinen koe. Käsiteltävänä olevan esityksen ansiosta tarkennetaan ja kansainvälistetään ne asiakokonaisuudet, jotka kokeen suorittajan on hallittava. Haluaisin kehua tätä kohtaa.
Olen siten samaa mieltä siitä, että EU: ssa tarvitaan liikennettä, ympäristöä ja työaikaa koskevat yhteiset säännöt. Käsiteltävänä olevan esityksen hyvät uutiset jättävät samalla selvästi varjoonsa huonot uutiset. Siksi voin kannattaa mietintöä, joka on mielestäni hyvä, ja haluan toivottaa esittelijälle onnea tämän ensimmäisen mietinnön johdosta.

Kinnock, Neil
Arvoisa rouva puhemies, olen erittäin kiitollinen parlamentille Bergerin ja hänen kollegoidensa tämän aloitteen parissa tekemästä työstä tavaraliikenteenharjoittajien ammattiinpääsyn vaatimusten tiukentamiseksi, kolmen pääkriteerin soveltamisen yhdenmukaistamiseksi ja direktiivin soveltamisalan laajentamiseksi. Onnittelen myös Bergeriä erittäin ammattitaitoisesta ensimmäisestä mietinnöstä, etenkin kun otetaan huomioon, että hän on ollut tämän parlamentin jäsen ainoastaan yhdeksän kuukautta. Voin vain kuvitella, mihin hän pystyy 18 kuukauden kuluttua! Odotamme innokkaana tulevaa kehitystä.
Olen tyytyväinen, sillä voin hyväksyä useita oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan tarkistuksista. Ensinnäkin olen iloinen voidessani hyväksyä ne tarkistukset, joilla selvennetään tekstiä ja parannetaan ehdotusten kaikkien kieliversioiden johdonmukaisuutta. Täten tarkistukset 4, 8, 9, 10 ja 11 hyväksytään pienin muokkauksin, jos tarpeen.
Toiseksi suhtaudun myönteisesti joihinkin tarkistusten 1 ja 3 osiin, kun otetaan huomioon komission nimenomainen aikomus ottaa käyttöön mustia listoja muilla aloilla kuin maatalousalalla, ei kuitenkaan siviiliilmailualalla. Olen valmis hyväksymään yhteisön ja yhteisen passitusjärjestelmän petosten torjuntaa koskevan ehdotuksen. On tärkeää korostaa uudestaan komission päättäväisyyttä torjua petoksia tällä alalla ja sen halua poistaa " cowboyt" tällä lainsäädännöllä.
Olen myös valmis hyväksymään tarkistuksen 1 viimeisen osan ja tarkistuksen 3 vastaavan osan, jossa vaaditaan, että kyseisen yrityksen kuljetusten määrät otetaan huomioon, kun arvioidaan, onko olemassa todisteita toistuvista vähäisistä rikoksista. En voi kuitenkaan hyväksyä tarkistusten 1-3 eläviä eläimiä koskevaa osaa. Euroopan yhteisö on jo antanut kuljetettavien eläinten suojelua koskevia sääntöjä, ja jäsenvaltiot voivat jo ryhtyä toimenpiteisiin, kun ne täytäntöönpanevat kyseisen direktiivin määräykset.
Komissio ei voi myöskään hyväksyä hallintotuomioistuimia koskevaa lisäystä. Kun otetaan huomioon jäsenvaltioiden erilaiset tuomioistuinjärjestelmät, joissa rikosten sanktiot vaihtelevat huomattavasti, hallintotuomioistuinten sisällyttäminen tekstiin ainoastaan korostaisi jäsenvaltioiden välisiä eroja liikenteenharjoittajien vahingoksi.
Komissio voi hyväksyä tarkistuksen 7 ja olla joustava arvioidessaan, täyttääkö väliaikaisissa vaikeuksissa oleva yritys vakavaraisuuden vaatimuksen, vaikka tämä voi edellyttää joitakin muutoksia tähän aiheeseen liittyvien epäilysten poistamiseksi.
On vain muutamia tarkistuksia, joita komissio ei voi hyväksyä. Tarkistuksilla 2, 5 ja 14 muutetaan Itävallan, Suomen ja Ruotsin siirtymäkauden järjestelyjä, jotta niiden Euroopan talousalueen jäsenyys voidaan ottaa huomioon. Mielestäni siirtymäkauden tulisi kuitenkin vastata edellisten uusien jäsenten siirtymäkautta ja se tulisi sen tähden laskea siitä päivästä, jona kyseiset valtiot liittyivät Euroopan unioniin.
Tarkistus 6 - jossa otaksutaan, että hakijoita, jotka ovat jo täyttäneet ammatillisen pätevyyskokeen vaatimukset, ei tulisi vaatia suorittamaan koetta toiseen kertaan - johtuu komission ehdotuksen väärinymmärtämisestä. Meidän ehdotuksessamme pyydetään jäsenvaltiota yksinkertaisesti tarkistamaan, että yritysten palkkaamat johtohenkilöt täyttävät ammatillisen pätevyyden vaatimuksen. Tämän tarkistuksen taustalla olleet huolet voidaan sen tähden unohtaa, ja siksi toivon, että tarkistus peruutetaan.
Tarkistuksissa 12 ja 13 pyritään antamaan yksityiskohtaisesti ne tiedot, jotka on hankittava koulutuksen aikana ammatillisen pätevyyden kokeita varten. Minun on sanottava, että näissä tarkistuksissa esitetään liian paljon yksityiskohtia ja vaaditaan, että hakijoilla tulisi olla kohtuuttoman yksityiskohtaista tietoa erityistullilainsäädännön tietyltä alalta. Käytännön syistä ja oikeudenmukaisuuden vuoksi en voi hyväksyä näitä tarkistuksia.
Tarkistuksissa 15, 16 ja 17 ehdotetaan, että vähäiset rikokset poistetaan siten, että niitä ei oteta huomioon arvioitaessa liikenteenharjoittajan hyvää mainetta. Tämä on aivan selvästi ristiriidassa tämän ehdotuksen kanssa, jonka tarkoituksena on kiristää ammattiin pääsyn edellytyksiä ja hylätä ne liikenteenharjoittajat, jotka systemaattisesti rikkovat tai väärinkäyttävät lakia. Ymmärrän tarkistusten laatijoiden suvaitsevuutta, mutta määräykset, jotka sallivat uusia toistuvasti vähäisiä rikoksia, heikentävät selvästi tätä ehdotusta ja johtavat epäjohdonmukaisuuksiin ja epäoikeudenmukaisuuksiin jäsenvaltioiden tuomioistuimissa. Sen tähden minun on hylättävä nämä tarkistukset.
Bergerin mietinnössä tarkastellaan yksityiskohtaisesti ja perusteellisesti tähän aiheeseen liittyviä kysymyksiä. Sen vaikutus komission aloitteeseen on myönteinen ja rakentava, ja tämä parlamentin valiokunta, joka ei tavallisesti käsittele liikennettä koskevia kysymyksiä, antaa todellakin virkistäviä näkökulmia tähän aiheeseen. Me haluamme kaikki parantaa tavaraliikenteen harjoittajien vaatimuksia unionissa, vähentää jäsenvaltioiden välisiä eroja ja kehittää yhdenmukaisia kriteerejä, joilla varmistetaan, että ainoastaan luotettavat liikenteenharjoittajat pysyvät alalla ja tarjoavat korkealuokkaisia palveluja asiakkaidensa ja yhteiskunnan eduksi. Sen tähden otan tyytyväisenä vastaan näille pyrkimyksille annetun tuen ja luotan, että parlamentti tukee meitä myös jatkossa.
Haluaisin kiittää parlamenttia sen mielenkiinnosta ja tulkkeja heidän palveluistaan.

Puhemies
Me haluamme pikemminkin kiittää teitä, komission jäsen Kinnock.
Keskustelu on päättynyt.
Äänestys Bergerin mietinnöstä toimitetaan huomenna klo 12.00.
(Istunto päättyi klo 23.35.)

