Преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения, сключени между държавите-членки и трети държави (разискване) 
Председател
Следващата точка е докладът на г-н Carl Schlyter, от името на комисията по международна търговия, относно предложението за регламент на Европейския парламент и на Съвета за установяване на преходни разпоредби за двустранните инвестиционни споразумения между държавите-членки и трети държави
- C7-0172/2010 -.
Carl Schlyter
Г-жо председател, този въпрос се оказа сложен. Ние имаме над хиляда двустранни инвестиционни споразумения. Съгласно Договора от Лисабон този въпрос е от компетентността на ЕС. Как да се справим с това положение?
Оказва се, че не е лесно. Ние имахме многобройни срещи и се опитахме да намерим обща позиция, но без успех. Искам да съм честен, когато става дума за това. Ще трябва да гласуваме и ще видим каква ще бъде позицията на Парламента. Бих искал да имам становище, по което всички сме постигнали съгласие, за да съм в по-добра позиция, когато преговарям със Съвета. Тогава бихме могли да защитим правомощията и принципите на Парламента, така както са залегнали в Договора. Това не се получи, тъй като става въпрос за чувствителна тема, особено когато възникне въпросът какво да правим със старите споразумения. По отношение на новите споразумения, които държавите-членки продължават и имат право да сключват, ние несъмнено можехме да постигнем съгласие по политика, в която е намерен разумният баланс между правата на инвеститорите и останалите права.
Това обаче се оказа трудно за постигане по отношение на старите споразумения и затова аз запазих компромисните предложения, които внесохме в комисията, тъй като резултатите от гласуването бяха много изравнени. Продължавам да се надявам, че ще имаме едно по-актуално разбиране за инвестиционните споразумения, отколкото при случая със старите споразумения, когато ние бяхме тези, които инвестираха в други държави. В днешно време поне толкова са инвестициите и в нашите държави-членки. Ето защо трябва да гарантираме, че политиката ни е с необходимия обхват, както и че инвестициите отговарят по-добре на изискванията, свързани с околната среда и социалните въпроси. Ние трябва да защитим тази част от Договора. Инвестиционната политика също трябва да я вземе под внимание. Както казах, трябва да видим как ще премине гласуването утре.
Друг проблем, пред който сме изправени, е фактът, че ние дори нямаме достатъчно аргументи за осигуряване на максимална защита на инвестициите. Това не е правилният начин за създаване на правна сигурност. Тъй като новата търговска политика е по-балансирана, ние трябва също така да имаме един по-балансиран възглед за това, какви може да са последствията от максималната защита. Ние със сигурност не искаме да предоставим максимална защита тук на чуждестранните държавни дружества или на дружества, притежавани от диктаторски режими, за сметка на правата на човека и околната среда. Надявам се, че това е баланс, който ще сме в състояние да постигнем. Идеята не е, че следва да използваме инвестиционните споразумения за постигане на социални цели, а че те не би трябвало да ни попречат да постигнем целите си в социалната област или по отношение на околната среда. Това е едно разискване с дългосрочни последствия.
Друг важен въпрос, който е обект на разисквания, е прозрачността. Даваме си сметка, че на Парламента и на ЕС бяха предоставени нови правомощия. Сега Комисията носи отговорност. Следователно тя също така трябва да има достъп до документите. Ние трябва да увеличим прозрачността. Много от тези споразумения са сключени по време, когато почти е нямало случаи на уреждане на спорове. Към този момент имаме над 300 такива случая и процедури, които са в ход. Следователно всичко това трябва да е отворено за едно по-добро наблюдение. Не можем да си позволим такава пълна секретност и много се надявам, че независимо какво мислим относно връзката между политиката и инвестициите, когато стане дума за прозрачността, ще можем да се обединим и да защитим откритостта и новите компетентности предоставени ни от Договора. Искрено се надявам, че точно това ще се случи. Затова се надявам, че изменение 13 ще бъде подкрепено. Без него определено няма да имаме никакъв демократичен контрол върху тези процедури. Нуждаем се от това, ако искаме да запазим и защитим правната сигурност.
Наблюдаваме също така в много други държави - сред които са например Съединените щати, Австралия и Канада - тенденцията да се разглежда възможността за подновяване на инвестиционните споразумения. Би било добре, ако можем да се споразумеем за актуализиране на съществуващите механизми за уреждане на спорове и на съдебните процедури, тъй като те са остарели и е нужно да бъдат осъвременени и по-прозрачни. Едва тогава ще имаме инвестиционна политика, насочена към бъдещето. Това ще бъде разглеждано в един различен контекст - в контекста на самия дебат за бъдещето.
Карел Де Гухт
Г-жо председател, регулирането на преходните разпоредби за двустранните инвестиционни договори е важна законодателна инициатива. Договорът от Лисабон предостави на Съюза нова изключителна компетентност по отношение на преките чуждестранни инвестиции.
Продължаващото съществуване - след влизането в сила на Договора от Лисабон - на повече от 1 200 свързани с инвестициите международни споразумения, сключени от държави-членки, не се поставя под въпрос от международното право. То обаче е несъвместимо съгласно правото на ЕС с новата изключителна компетентност на Съюза в областта на преките чуждестранни инвестиции. В същото време тези споразумения служат като ценен източник на правна защита на европейските инвеститори, развиващи дейност в чужбина. Тъй като в Договора от Лисабон няма разпоредби, уточняващи статута на двустранните споразумения, ние трябва да създадем правна сигурност за инвеститорите, които извличат ползи от тези споразумения, като разрешим по-нататъшното им съществуване.
Макар да е важно да разрешим съществуващите инвестиционни споразумения, не по-малко важно е да предвидим възможността за предприемане на действия по пътя на сътрудничеството за справяне с важни проблемни въпроси, които биха могли да възникнат във връзка със съдържанието на тези споразумения и тяхното взаимодействие с инвестиционната политика на ЕС. Ние трябва да запазим определени механизми за действия на Съюза с цел развитие и провеждане на политиката на равнището на ЕС. Разбирам, че по отношение на предложението на Комисията обхватът на подобни действия е най-трудният въпрос за Парламента, а дори още повече за Съвета.
Така че предизвикателството, пред което сме изправени, е намирането на решение, което защитава принципите, които току-що очертах, и е приемливо както за Парламента, така и за Съвета. Във връзка с това си даваме сметка, че все още има значителни несъответствия между институциите, които предстои да бъдат преодолени, но в крайна сметка трябва да намерим компромис в интерес на ЕС и инвеститорите му.
Ние считаме, че измененията, приети от комисията по международна търговия, представляват основа за намиране на такова решение. Те поддържат базисното доверие в предложението на Комисията, а в същото време търсят възможния компромис. Отбелязваме със задоволство, че членове 5 и 6 предоставят на Комисията правомощието да преразглежда инвестиционните споразумения и да оттегля разрешението си, в случай че някое споразумение създава големи проблеми.
Като се имат предвид позициите на основните заинтересовани страни в този процес, всички ние ще трябва да проявим определена степен на гъвкавост. Комисията е готова да изиграе ролята си, да бъде гъвкава и да улесни постигането на споразумение между Парламента и Съвета, но не и на всяка цена. Ние много ще внимаваме за спазване на основните принципи на нашето предложение. Съществуването на двустранни инвестиционни споразумения трябва да се защити, но в същото време ние не можем безусловно да даваме съгласието си за споразумения, ако те създават значителни проблеми.
Комисията напълно споделя разбирането на Парламента, че компетентността в областта на инвестициите следва да се упражнява преди всичко на равнището на ЕС и ние подкрепяме целта за европеизиране на преговорите за инвестиционни споразумения. Трябва ясно да заявя обаче, че Комисията няма да бъде в състояние да преговоря с всички държави, които държавите-членки са набелязали като обекти на инвестиционна защита. Нашите държави-членки имат инвестиционни договори с повече от 100 държави. Замяната на тези споразумения ще бъде поетапен процес, който ще отнеме години. Ето защо е важно да се създаде ефективен механизъм, който дава право на държавите-членки да продължат при определени условия да преговарят и сключват двустранни инвестиционни споразумения. Този механизъм следва да спазва процедурите и прерогативите на участващите институции.
Накрая, необходимо е да се подчертае, че в момента навлизаме в решителен етап от законодателния процес и времето се превръща в основен фактор. Това е важно, тъй като колкото по-дълго време отнеме приемането на регламента, толкова по-дълъг ще е периодът на неяснота и съответно възможността за създаване на правна несигурност за инвеститорите. Надявам се, че след вота Парламентът и Съветът ще седнат на една маса заедно, за да постигнат бързо съгласие по този въпрос. Ние сме готови активно да ги подкрепим в това начинание.
Paweł Zalewski
Г-жо председател, бих искал да започна, като изкажа благодарността си на г-н Schlyter, който в качеството си на главен докладчик създаде подходящата рамка за работата на комисията по постигане на мнозинство с цел изготвяне на предложение, което да постигне - и което вече постигна - мнозинство в комисията. Както посочи г-н Schlyter, каквото и да се случи утре - за резултатите от вота можем само да гадаем - аз се надявам резултатите от гласуването да бъдат отражение на извършеното от комисията. Създаването на обща инвестиционна политика на Европейския съюз представлява една много важна стъпка напред към интеграцията на Съюза. Ако предприятията в Европейския съюз се конкурират помежду си в една рамка и на базата на еднакви принципи, това би трябвало да става и навън - те следва да имат същата система на правна защита.
Съгласен съм и с г-н Де Гухт. Много съм доволен, че той подкрепя предложението, договорено от комисията, тъй като то наистина е един много добър компромис между различните гледни точки: компромис между гледната точка на Комисията, от една страна, и становищата на държавите-членки, от друга страна, като същевременно отговаря на интересите на инвеститорите, но най-вече отваря добри перспективи пред бъдещата инвестиционна политика на Съюза, като обслужва интересите на Съюза като цяло. Много важно е да създадем една нова система, като започнем от установяването на солидна правна основа, създадена от споразуменията, които понастоящем са в сила и които бяха договорени от държавите-членки, така че в крайна сметка да можем да създадем една обща система за защита на целия Европейски съюз. Важно е бързо да се постигне съгласие със Съвета по резолюцията, която ще се гласува утре. Това е нещо, което е много важно. Надявам се това да стане през тази година с активното участие и подкрепа на Комисията.
Monika Flašíková Beňová
Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, в епохата на глобалната икономика ни се струва съвсем естествено Европейският съюз да има обща търговска политика.
В светлината на това инициативата Европейският съюз да координира инвестиционната политика изглежда напълно в реда на нещата. Настоящата система, разчитаща на многобройните застъпващи се, а понякога и противоречащи си двустранни инвестиционни споразумения, сключени от държавите-членки, следва да бъде заменена в един разумен срок от една нова рамка на инвестиционните споразумения на Европейския съюз, която е в съответствие с хоризонталните цели на политиките на ЕС. Лично аз подкрепям виждането, че основното ударение следва да се постави върху политиката за развитие. Съгласна съм с докладчика, че преминаването към новия режим не следва да стане за един ден, а да се осъществи в продължение на предварително определен преходен период, чиято продължителност и условия следва да бъдат уточнени предварително, за да се избегне каквато и да било правна несигурност. Без такъв времеви график регламентът би дал възможност за възникване на паралелни, потенциално несъвместими инвестиционни схеми.
Въпреки че безспорно има нужда от достатъчно дълъг преходен период, безсрочно прилагане на двойствени практики в инвестиционната политика на ЕС би било неприемливо за Парламента, като се има предвид, че в Договора за функциониране на Европейския съюз ясно е заявено, че инвестиционната политика е от компетентността на Съюза.
Niccolò Rinaldi
Г-жо председател, г-н член на Комисията, госпожи и господа, благодарен съм на г-н Schlyter за отличния му доклад по този чувствителен въпрос, за който е необходима сериозна доза здрав разум. Не всички инвестиционни споразумения могат да бъдат заменени от европейски споразумения, но дори и Комисията не може си позволи да не обърне внимание на споразумения, които нарушават европейските разпоредби, и затова ние сме съгласни с докладчика, че акцентът следва да се постави върху прозрачността.
В идеалния случай ще имаме клауза, която автоматично анулира всичките 1 200 споразумения, които са в сила в настоящия момент. За съжаление обаче, това би означавало правна несигурност за инвеститорите и вероятно твърде много работа за Комисията. Измененията, които направихме в комисията по международна търговия, успяха, първо, да гарантират пълното зачитане на правомощията на Комисията, и второ, да заявят ясно, че правната сигурност следва да бъде гарантирана.
Някои от измененията, които ще гласуваме утре в пленарна зала, може да променят този компромис и баланс, и аз призовавам колегите си, и особено докладчика и докладчиците в сянка, да излязат с една балансирана мярка, която е приемлива за всички.
Helmut Scholz
Г-жо председател, г-н Де Гухт, госпожи и господа, искам да изкажа благодарността си на докладчика, г-н Schlyter, за усилената му работа и за опита му в духа на Европейския парламент да намери задоволителен за всички страни компромис, както и за усилията му за намиране на най-доброто решение и за работата на базата на сътрудничеството. Това не е прост въпрос.
Той е свързан с общата инвестиционна политика на Европейския съюз в контекста на международната търговска политика с всички съпътстващи последствия за положението в ЕС и държавите-членки по отношение на социалната, икономическата и трудовата политика, като следва да се преценяват интересите на финансовите групи, големите стопански субекти и икономическите предприятия, от една страна, и на профсъюзите и работниците, от друга.
Затова е важно едно такова споразумение да бъде постигнато на демократична основа, а гражданите следва да запазят доверието си в контролиращата роля на Парламента. Поради тази причина се надявам, че утрешният вот ще покаже, че търсеният компромис се подкрепя от Парламента.
William  Dartmouth
Г-жо председател, Договорът от Лисабон обикновено се счита за конституционен по своя обхват, но в момента виждаме пример за това, как този Договор ще влияе, и то ще влияе неблагоприятно, върху търговията на държавите-членки. Знам, че обсъждаме преходните разпоредби, но това, което има значение, е, че Договорът от Лисабон отне на държавите-членки правото да договарят двустранни инвестиционни договори.
Някога в бъдещето, все още не е ясно кога точно, инвестиционните договори ще влязат в обхвата на компетентност на Комисията. Вследствие на Договора от Лисабон инвестиционните договори могат да се превърнат в инструмент за постигане на политическите цели на Комисията, а и не само на Комисията, тъй като можем да сме напълно сигурни, че Зелените ще се опитат да наложат своята политическа програма - нещо, което многократно сме виждали в търговските договори. Ще се правят опити към всеки търговски договор да се прикачи пълната политическа програма на Зелените.
Разбира се, Зелените са талантливи политици - казвам това с възхищение. Те често ще успяват и вследствие на това инвестициите, а следователно и търговията във всички държави-членки, ще бъдат спъвани и поставяни на колене. За разлика от тях държавите извън ЕС няма да са подложени на тази организирана от Зелените пантомима на ентите, ако си спомняте тези същества от "Властелинът на пръстените". Всичко това е много, много тягостно.
Daniel Caspary
(DE) Г-жо председател, сигурността на инвестициите както у дома, така и в чужбина, е от ключово значение за икономическото развитие в Европа и в съответните страни партньори. Единственият начин за запазване на съществуващите работни места или за създаване на нови е посредством гарантиране на сигурността на инвестициите.
Ето защо има две неща, които считам за важни. Първо, вече наличните над 1 000 споразумения трябва да бъдат запазени. Няма никакъв смисъл да хвърляме в състояние на правна несигурност инвеститорите, държавите-членки и другите заинтересовани страни.
Второ, и това е особено важно за нас: в бъдеще ще ни се наложи да имаме много общи европейски споразумения, които ще се отнасят до всичките 27 държави-членки и инвеститорите от тези държави-членки, ако искаме да имаме еднакво ниво на защита в рамките на европейския вътрешен пазар.
Поради тази причина съм много благодарен на колегите си - г-н Schlyter, а така също и на г-н Zalewski, г-н Sturdy и г-н Rinaldi - тъй като те се опитаха и успяха да постигнат един широк консенсус. Мисля, че ще е добре, ако и останалите групи преразгледат този въпрос и признаят, че разглежданият компромис всъщност представлява едно много добро решение, което се опитва да отговори на нуждите на всички.
Що се отнася до моята група, искам отново ясно да заявя, че ние искаме едно добро решение за инвеститорите, работниците и държавите-членки. Ние желаем едни бързи преговори със Съвета, така че скоро да се намери решение и въпросът да не се протака.
Във връзка с различията между групите, моята група подкрепя предложението за приключване на първото четене тази седмица. Накрая, бих искал да добавя, че ние ще бъдем много отворени за намиране на едно бързо решение на второ четене - и ще сме много благодарни, ако това се окаже възможно - или с други думи, бихме предпочели, вместо да се следва обичайната процедура на второто четене, да се опитаме да постигнем така нареченото бързо споразумение на второ четене.
Искам още веднъж да благодаря на всички ангажирани с този процес. Мисля, че като приема този законодателен процес, комисията по международна търговия показва, че сме способни да се справим със сложни въпроси и сложни досиета в разумни срокове.
George Sabin Cutaş
(RO) Г-жо председател, от 2009 г. насам търговската политика е от изключителната компетентност на Европейския съюз и сега трябва да намерим общ знаменател за огромна част от политиката в областта на чуждестранните инвестиции.
Следователно ще има преходен период, през който компетентностите, свързани с двустранните инвестиционни споразумения между държавите-членки и трети държави, ще бъдат прехвърлени на равнище ЕС. При това положение аз считам, че приемането на процедура на равнището на ЕС за верифициране и преразглеждане на двустранните инвестиционни споразумения е за предпочитане пред някаква формална междуправителствена договореност. Ролята да доведе докрай осъществяването на промените трябва да бъде дадена на Европейската комисия, а не на държавите-членки, за да се гарантира защитата на общите интереси.
Ето защо европейският изпълнителен орган трябва да гарантира както правната сигурност за инвеститорите, която ще бъде засегната от преходния процес, така и еднаквите инвестиционни условия за дружествата от всички държави-членки на Европейския съюз.
Bastiaan Belder
(NL) Г-жо председател, Нидерландия, която е моя родина и държава-членка, е търговска нация от векове и г-н членът на Комисията следва да се съобразява с това, тъй като ние създадохме единна държава, като работехме заедно. Нидерландската бизнес общност е сред най-големите инвеститори в световен мащаб. Всъщност Нидерландия е сключила 98 двустранни инвестиционни споразумения с много високо равнище на защита.
Предложената система за даване на разрешения предоставя на Комисията прекалено големи правомощия да оттегля одобрението си от настоящи инвестиционни споразумения, при което правната сигурност на тези споразумения е твърде малка. Неприемлива е опасността държавите-членки да трябва да анулират настоящите си двустранни инвестиционни споразумения по искане на Комисията, преди ЕС да е сключил ново споразумение с еквивалентна степен на защита. Разрешението за дадено двустранно инвестиционно споразумение следва да бъде оттегляно единствено при положение, че ЕС е договорил ново споразумение с идентична степен на защита.
Godelieve Quisthoudt-Rowohl
(DE) Г-жо председател, четири са въпросите, на които бих искала да се спра съвсем накратко. Първият е, че този проект следва да се осъществява под надслова за гарантиране на сигурност и надеждност за инвеститорите, които желаят да инвестират в ЕС, а така също и за инвеститорите в ЕС, които искат да инвестират другаде. И двете групи инвеститори трябва да могат да разчитат на подкрепата на съществуващите договори.
На второ място, макар че трябва да сме много благодарни на докладчика за наистина мащабния обем на извършената от него работа, ние следва да избягваме опитите за вкарване на прекалено много неща в търговските споразумения. Трябва да вляза в противоречие с докладчика, тъй като това е твърде обичаен начин за справяне с различието в мненията на равнището на дадена комисия или на Парламента, а не всичко може да се уреди чрез компромиси. Същевременно бих искала да благодаря на докладчика за честността му по време на сътрудничеството ни. Нека изчакаме да видим как утре ще премине гласуването.
На трето място, приветствам декларацията на г-н Де Гухт, че Комисията не поставя под въпрос съществуващите споразумения. Това не означава, че ЕС не следва бързо да сключва нови споразумения, особено след като Съюзът вече беше преобразуван съгласно Договора от Лисабон. Същевременно, ако г-н Де Гухт счита, че това е така, той непременно ще се съгласи със значителното отслабване на инструмента за разглеждане на съществуващите споразумения, за което гласувахме едно изменение, а така също и с ограничаването до четири ясни критерии на основанията за оттегляне на одобрение.
С което стигаме до последната си бележка: съвсем ясно стана по време на настоящите обсъждания и по време на работата в комисията, че се защитават различни интереси, в зависимост от това, колко двустранни споразумения е сключила държавата, чийто представител се изказва. Ето защо е добре в настоящата директива да бъде ясно определен един преходен период.
John Bufton
(EN) Г-жо председател, от съществуващите в света около 2 500 двустранни инвестиционни договора 1 500 са свързани с държавите-членки на ЕС. Външната търговия и инвестициите са важни за икономическото възстановяване. Съмнявам се дали са много външните пазари, които се доверяват на търговските споразумения с ЕС в светлината на провалящото се евро и нескопосаните опити на Комисията да спаси икономиките на три от държавите-членки. Какво ще бъде въздействието на изключителната компетентност на ЕС по отношение на двустранните инвестиции върху държавите-членки?
Обединеното кралство има търговски дефицит с ЕС и разчита на преговорите с трети държави, много от които се водят от години и са свързани с Британската общност.
Ужасен съм, че ЕС се опитва да реализира механизъм за предлагане на национални пакетни споразумения на равнището на Съюза чрез гласуване с просто мнозинство, с което подкопава възможностите на отделните държави-членки да спечелят или запазят определени предимства, които биха могли съществено да подкрепят местните икономики. Бих искал да запитам Комисията дали наистина признава pacta sunt servanda в международното право.
Georgios Papastamkos
(EL) Г-жо председател, приемането на обща политика в областта на чуждестранните инвестиции, която да защитава равнопоставеното третиране на всички европейски инвеститори, е един много важен ход. Същевременно, докато стане възможно сключването на инвестиционни споразумения на равнището на Съюза, трябва да не допускаме правен вакуум - правна несигурност, за която говореше г-н Caspary - така че необходимата сигурност на законодателството да е налице за европейските инвеститори. Искам да посоча, че законодателствата на държавите-членки на Съюза, заедно с общото законодателство, предоставят всички необходими гаранции на инвеститорите от трети държави. От друга страна, ако искаме да се запази високата степен на защита на европейските инвестиции в трети държави, настоящите двустранни споразумения, сключени от отделните държави-членки на Съюза, трябва да останат в сила.
Предложението за резолюция според мен не гарантира по какъвто и да е начин необходимата сигурност в законодателството. Имам предвид по-конкретно текстовете, отнасящи се до: първо, правомощията на Комисията по свое усмотрение да оттегля разрешенията си за запазване на съществуващите споразумения, да одобрява нови споразумения, които изменят настоящите, както и да изготвя нови споразумения; второ, разпоредбата за преразглеждане на правната рамка до пет години; и трето, отнемащата прекалено много време процедура за изготвяне на нови споразумения. Измененията, приети от комисията по международна търговия, по мое мнение са стъпка в правилната посока. Нека повторя, целта следва да бъде запазването на съществуващите споразумения и опростяване на процедурата за изготвяне и прилагане на нови двустранни споразумения.
Elena Băsescu
(RO) Г-жо председател, инвестиционните политики на държавите-членки трябва да бъдат хармонизирани на равнището на ЕС, като част от общата търговска политика. Държавите-членки следва да направят така, че двустранните инвестиционни споразумения да са съвместими с политиките за развитие на Съюза. Комисията трябва постепенно да замени съществуващите споразумения с нови, с което да се намери една идеална система за защита на инвестициите. Поради рисковото естество на преките чуждестранни инвестиции през преходния период трябва да се гарантира висока степен на правна сигурност.
Във връзка с това приветствам подхода, възприет от Комисията и докладчика, в основата на който е съвместното съществуване на различни видове споразумения. От решаващо значение е двустранните споразумения да останат в сила и държавите-членки да успеят да доведат докрай водените преговори или да инициират нови преговори за инвестиционни споразумения. Накрая, аз подкрепям определянето на времева рамка за прехода от двустранни споразумения, сключени от отделните държави-членки, към международни споразумения на равнището на ЕС.
Jaroslav Paška
(SK) Г-жо председател, г-н член на Комисията, защитата на трансграничните инвестиции на държавите членки на ЕС се превърна в изключително комплексен и деликатен въпрос след приемането на Договора от Лисабон.
Повече от 1 200 двустранни инвестиционни споразумения, сключени от държавите-членки при различни, често несъвместими правни режими, трябва да се поставят изцяло под закрилата на Европейския съюз, без при това да се нарушават правата на засегнатите страни. Единственият възможен изход от правната стагнация, произтичаща от прехвърлянето на правомощията на държавите-членки към Съюза, е принципът, позволяващ двете групи споразумения да съществуват съвместно през един период на преход, за да могат държавите-членки да предоговорят наличните двустранни споразумения или в съответствие с инвестиционната политика на ЕС да завършат преговорите по подготвяни споразумения.
Дори и при това положение през целия този процес Комисията и държавите-членки трябва да поддържат тясно сътрудничество, така че да няма абсолютно никаква загуба на правна сигурност за инвеститорите или договарящите се страни.
Карел Де Гухт
Г-жо председател, бих искал да се спра накратко върху въпроса повдигнат от няколко членове на Парламента относно съвместимостта на политиките на ЕС. Ние се стремим да бъдем гъвкави и да постигнем един добър компромис за преходния регламент.
Тези изменения отиват дори по-далеч от първоначалното предложение на Комисията относно регламента, тъй като те значително разширяват обхвата на механизмите за преразглеждане и оттегляне на одобрението, които и без това вече са основен източник на безпокойство за държавите-членки и много членове на Парламента. Тези нови критерии, свързани с несъвместимостта с установените политики на Съюза или с основните принципи на Съюза, изложени в член 21 от Договора, биха могли да се разглеждат като отварящи вратата за всякакъв вид допълнителни изисквания, на които съществуващите инвестиционни споразумения следва да отговорят. Считам, че подобен подход ще срещне твърдата съпротива на държавите-членки, тъй като значително повишава степента на правна несигурност за инвеститорите, извличащи ползи от тези споразумения.
За да се върна към следващата стъпка от тази процедура, нека кажа, че считам утрешното гласуване за важен сигнал към всички заинтересовани страни в този процес, и най-вече за Съвета, що се отнася до законодателната процедура. Изходът от утрешното гласуване ще се обсъжда с министрите по време на общественото разискване следващия петък. Следващият петък в Съвета по външни работи ще обсъждаме търговията и това ще бъде една от темите.
Надявам се - и съм уверен - че с гласовете си ще осигурите основата за споразумение. Давам си сметка, че утре ще се гласуват измененията и докладът като цяло, но - както, наред с останалите, каза и г-н Caspary - се надявам това да не ни попречи да постигнем едно бързо споразумение на второ четене.
Carl Schlyter
Г-жо председател, искам да благодаря на всички, които участваха в разискването. Някои от бележките на г-жа Quisthoudt-Rowohl и някои други оратори бяха свързани със сигурността и справедливостта. Тъкмо по това всички сме съгласни: инвестициите трябва да се правят по честен и справедлив начин, трябва да се отнасяме към хората справедливо и трябва да имаме разумна степен на сигурност. Същевременно не можем да им предоставяме прекалено голяма защита, сякаш са малки деца. Понякога всичко прилича на минно поле. От време на време понасяме удари и развиваме уменията си. От друга страна, рисковете трябва да са разумно предсказуеми и трябва да сме в състояние да знаем какви рискове поемаме. Ако прекалим със защитата, ще си запазим стария тип промишленост и ще пропуснем промяната и обновяването, от които се нуждаем, само защото не сме били достатъчно смели да вземем нови решения. Това би било жалко. Ето защо не съм съвсем съгласен с критиките, отправени от г-н члена на Комисията към някои от компромисните предложения, които отново бяха внесени, тъй като ние се позоваваме на Договора, а вие сте тези, които тълкувате как той следва да се прилага. Много добре разбираме, че не сте в състояние да преразгледате всяко едно споразумение и да проучите всичко, а само сериозните нарушения.
Добре е също така, че сме съгласни и относно запазването на членове 5 и 6. Би било жалко, ако единственото средство, с което разполага Комисията, за да оспори дадено споразумение, е да постави този въпрос в Съда на Европейския съюз. Ако дадено споразумение е поставено под въпрос и Съдът на Европейския съюз го обяви за невалидно, стотици споразумения изведнъж и без никакво предупреждение ще станат невалидни. Очевидно това не е практика, която ще доведе до правна сигурност. Важно е членове 5 и 6 да бъдат запазени.
Напълно съм съгласен с г-н Caspary, че следва да преговаряме бързо. Независимо какъв ще бъде изходът от утрешното гласуване, е важно да проведем преговорите бързо. Вече разговарях с унгарското председателство и то е готово и желае да започне работата по този въпрос веднага след нашето гласуване. Иска ми се да стигнем до решение още на първо четене, но ми се струва, че това няма да стане.
Не мисля, че Earl of Dartmouth има основания да се тревожи, че Зелените ще поставят инвестиционната политика под свой контрол. Има много сили, които желаят тази политика да остане точно такава, каквато е била през последните 50 години. Трябва да кажа, че дори ако се възхищавате на способността на политиците ни да прокарват предложения, моля ви, не я преувеличавайте. От моя страна аз се възхищавам на ораторските ви умения. С тяхна помощ ние може би ще можем да прокарваме зелената политика дори в по-голяма степен.
Както вече отбелязах, тази седмица ще трябва да гласуваме и ще видим какво ще се получи. Искам да благодаря на всички, които взеха участие, а също и на унгарското председателство, с което имах срещи по редица поводи.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе във вторник, 10 май 2011 г.
Писмени изявления (член 149)
Andreas Mölzer
Беше направен опит на ниво СТО и OИСР да се въведат всеобхватни мултинационални регламенти за преките чуждестранни инвестиции, или ПЧИ, които да се отнасят до всички икономически сектори. Правната защита, предлагана от двустранните инвестиционни договори (ДИД), е важна, за да се гарантира, че стопанските субекти са насърчени да инвестират в чужбина - стъпка, която може да им струва много милиони. ЕС е както реципиент, така и доставчик на инвестиции. Предстои ни да видим дали решението да се координират тези 200 действащи двустранни инвестиционни договора в Европейския съюз може в крайна сметка да реши проблема. Преките инвестиции определено не са вълшебното лекарство, за каквото бяха обявени в Централна и Източна Европа например по време на икономическия преход. Въпреки че по-голямата предсказуемост по отношение на възможностите за ПЧИ за инвеститорите от ЕС е нещо, което следва да се приветства, потенциалните негативни аспекти на инвестиционната политика, например опасенията на местното население от съкращения и намаляване на заплатите вследствие на аутсорсинг, не трябва да се смитат под килима. Също така трябва ясно да заявим на развиващите се страни, че ПЧИ могат да доведат до подобряване на стандарта на живот само ако са изпълнени основните институционални изисквания, например ясни имуществени права, независимост на съдебната система и политическа стабилност. Считам, че не сме достатъчно честни по отношение на тази псевдохуманитарна помощ за развитие.
