Disainilahenduste õiguskaitse (arutelu) 
Juhataja
Järgmine päevakorrapunkt on härra Lehne poolt õiguskomisjoni nimel esitatud raport ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 98/71/EÜ disainilahenduste õiguskaitse kohta - C6-0119/2004 -.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Proua juhataja, esiteks tahaksin südamest tänada õiguskomisjoni ja raportööri hr Lehnet raske ja suurepärase töö eest, mida ta on teinud raporti ettevalmistamisel seoses disainidirektiivi muutmise ettepanekuga. Tervitan asjaolu, et see töö on ehk võimaldanud komisjonil sillutada teed varuosade järelturu avamiseks kogu ühenduses.
Praegu valitseb olukord, kus on erinevad vastandlikud disainilahenduste kaitserežiimid, kus 10 liikmesriiki on turu avanud ja 17 liikmesriiki laiendavad disainilahenduste kaitse varuosadele. Siseturu jaoks on see olukord täiesti ebarahuldav. Autosektoris, mis on kõige rohkem puudutatud, on autode ühisturg, kuid puudub nende varuosade ühisturg. See toob kaasa hinnamoonutused ja kaubandustõkked.
Esitatud ettepanek jätta disainilahenduste kaitse varuosade järelturult välja on õige ja ainuke tõhus tee ühisturu saavutamiseks selles valdkonnas. Seda näitab komisjoni laiendatud mõjuhinnang, milles analüüsitakse selle probleemi lahendamise võimalusi.
Komisjoni arvud näitavad, et praegu maksavad tarbijad liikmesriikides, kus disainilahenduste kaitse on tagatud, varuosade eest 6% kuni 10% lisatasu. Turu avamisel saavad tarbijad otseselt kasu suuremast konkurentsist ja siseturu lõpuleviimisest.
Sõltumatul jaekaubandussektoril on siis võimalik pakkuda laiemat varuosade valikut, sealhulgas originaalvarustuse tootjate varuosasid, samuti sõltumatute tootjate tavaliselt odavamaid varuosasid. See toob kaasa varuosade suurema valiku ja madalamad hinnad.
Turu avamine avab samuti ärivõimalused sõltumatutele varuosade tootjatele, peamiselt VKEdele ja loob piisava ulatusega Euroopa turu, mis võimaldab uutel tulijatel turule siseneda. Disainilahenduste kaitse põhieesmärk on soodustada vormide konkurentsi disainiuuenduste kaudu. See ei pruugi hõlmata varuosasid, mille disain peab olema originaalosadega samasugune, kui nad peavad oma eesmärki täitma. Tarbija maksab uut autot või uut toodet ostes disaini eest; teda ei tohiks sundida iga kord uuesti maksma, kui tal on vaja varuosa.
Esitatud remondi klausel loob õiglase ja ausa tasakaalu uuenduse kaitsmise vahel, kus see on asjakohane ja vaba kaubanduse ja konkurentsi säilitamise vahel, kus see on vajalik.
Euroopa kodanikud ja ettevõtted vajavad täna varuosade ühisturgu, mis võimaldab suuremat konkurentsi. Selle direktiiviga saame anda turule õige võtme selle saavutamiseks.
Klaus-Heiner Lehne
raportöör - (DE). Proua juhataja, daamid ja härrad, jõuame täna 17 aastat kestnud arutelu tingimusliku lõpuni. Meenutan, et püüdsime selles küsimuses otsusele jõuda juba siis, kui mind esimest korda 1994. aastal siia kotta valiti. Tol korral me otsuseni ei jõudnud. Kõik, mida me lepitusmenetluse vältel suutsime teha, oli asi külmutada. Paar aastat tagasi esitas komisjon uue ettepaneku, millega tegelemine on taas üpris kaua aega võtnud, kuid selle võib nüüd ometi lõpule viia, vähemalt esimese lugemise.
Mis siin välja pakutakse ning mis on esitatud, on põhimõtteliselt see, mille on esitanud komisjon, nimelt varuosade turu liberaliseerimise ehkki viie-aastase üleminekuperioodiga liikmesriikidele, kus varuosad on disainilahenduse õiguskaitse esemeks.
17 aastat olen ma kuulanud nii poolt- kui vastuargumente. Enamus neist ei ole veenvad. Lubage mul tsiteerida mõningaid näiteid. Esiteks oli argument, et tarbijahinnad muutuvad remondiklausli sisse viimisel madalamaks. Selle väite osas puudub igasugune empiiriline tõendusmaterjal - hoopis vastupidi. Võrreldavad andmed varuosade hindade kohta Ühendkuningriigis, kus turg on liberaliseeritud, ning Saksamaal, kus see pole, näitavad, et paradoksaalselt on Ühendkuningriigis varuosade hinnad kõrgemad kui Saksamaal.
Lisaks pole see raketiteadus: sõidukite tootjad peavad oma kulud disainile kuskil tasa tegema. Kui nad ei saa neid osaliselt teha tasa varuosade müügiga, on loogiline, et nad peavad need kandma edasi uute autode hindadesse ning autod muutuvad kallimaks. Ka sellisel juhul on tarbija selleks, kes maksab.
Sama kehtib muide kindlustusmaksete puhul. Nagu me teame, on osa uute autode hinnast kaetud kindlustuspoliisidega. Samaväärselt ei aita tarbijaid see, kui tõusevad kindlustusmaksed. Ühel või teisel viisil peavad alati nemad arve kinni maksma.
Samuti ei veena mind lõpuni argument, et autotööstus vajab disainilahenduste õiguskaitset selleks, et tõrjuda turgusid ohustavaid Kaug-Idast pärinevate konkurente, sest me näeme, kuidas tööstus leiab pea viivitamatult teised viisid oma varuosade kaitsmiseks: patenteerides leidlikke autokapotte ja küljepeegleid, kaitstes teisi osasid kaubamärgi õigusaktide kaudu, lisades neile lihtsalt vastavad logod, kohaldades garantiitingimusi või teisi tegevusi.
Nagu meie mõjuhinnang näitas, ei ole täielikult vettpidav ka ohutuse argument, sest ohutust, nagu me teame, saab kindlustada tüübikatsete kaudu.
Nimetan need, sest ma usun, et kõik esitatud argumendid on lõppeks võltsid ning ei ole andnud põhiküsimusele selgeid vastuseid.
Kui kõik on öeldud ja tehtud, jäävad alles kaks põhiargumenti, mida ma tunnustan. Üheks nendest on autoriõiguste argument, mis ütleb, et Euroopas tuleb intellektuaalomandiõigustele anda tegelik õiguskaitse ning ma olen tõesti arvamusel, et see, mida me oleme siin vastu võtmas, saadab Hiinale ja Indiale tõenäoliselt vale signaali ning et meie ülesandeks eurooplastena on tegelikkuses intellektuaalomandiga seonduvaid õiguseid kaitsta.
Esitan aga koheselt vastuargumendi. Meil on Euroopa siseturg - nagu volinik McCreevy õigesti täheldas - ning olukord, kus kaks kolmandikku liikmesriikidest on oma järelturud liberaliseerinud ning seega ei kaitse varuosade disaini, samas kui ülejäänud kolmandik kaitsevad. Faktiks on, et siseturu loomine Euroopas hõlmab ühiste õiguseeskirjade loomist ning sellistel juhtudel pole enamus otsustab põhimõtte järgimine ebatavaline.
Minu arvates on alati olnud olemas kompromisslahendus, mille ma kavandasin koos volinik Montiga juba üheksakümnendatel. Selleks oli kohustusliku litsentsi idee, mis oleks tähendanud, et iga tootja võis varuosasid reprodutseerida tingimusel, et tööstusdisainilahenduse omanikule maksti litsentsitasu.
Muuseas, meil on väga sarnane korraldus autoriõiguste valdkonnas, mistõttu ei saa keegi mulle öelda, et see ei ole valikuvõimaluseks. See oleks teeninud nii tööstusdisainilahenduse kaitsmise kui siseturu loomise eesmärki. Kahetsusväärselt ei saanud see täiskogu ega nõukogu enamuse toetust.
Seega lubati meil järeldada, et me peaksime liberaliseerima ning et me peaksime looma üleminekuperioodi, et kaitsta liikmesriike, mis vajasid teatud aega kohanemiseks. Üles jäi küsimus selle kohta, kas lubada tuleks viie- või kaheksa-aastast ooteaega. Minu fraktsioon nagu õiguskomisjongi otsustas viie aasta kasuks; olen kuulnud, et Sotsiaaldemokraatide fraktsioon pooldab kaheksat aastat.
Asja tuum on selles, et kui parlament hääletab homme küsimuses, kas tekstis peaks olema viis või kaheksa aastat, signaliseerib see, et nõukogu peab üleminekuperioodiga nõustuma. Tean vestlustest eesistujariik Sloveeniaga, et nende ettepanekud sihivad pigem pikema kui lühema ooteaja suunas. Soovin eesistujariik Sloveeniale selle pingutustes kindlasti head õnne.
On üks asi, mida ma usun, et me peaksime teise lugemise osas silmas pidama. Juhul, kui nõukogu peaks tõesti kokkuleppele jõudma, peaksime meie parlamendis otsustama teise lugemise ajal asju mitte komplitseerida. Venitatud kauplemine ei tule küsimusele kasuks ning on ülim aeg sellega lõpetada. Praegune projekt on panuseks selle eesmärgi saavutamisele.
Wolf Klinz
majandus- ja rahanduskomisjoni arvamuse koostaja - (DE). Volinik, daamid ja härrad, pika arutelu järel pooldas õiguskomisjon nähtavate varuosade järelturu täielikku liberaliseerimist. Nagu me just kuulsime, saavutati õiguskomisjonis kompromiss, mis lubab vaba turu viie-aastase ooteaja järel.
Tervitan seda sammu soojalt, kuigi ma isiklikult pean üleminekuperioodi pigem liiga pikaks kui lühikeseks. See on kõvasti hilinenud samm. Kuulsime just härra Lehnelt, et see küsimus on olnud arutluse all 17 aastat. Kaks ja pool aastat tagasi, 2005. aastal, majandus- ja rahanduskomisjoni raportöörina, kutsusin ma üles varasele liberaliseerimisele. Kahjuks esialgne juhtivkomisjoni, õiguskomisjoni, raportöör venitas protsessiga. Ma ei tea, kas tal olid selle projekti sisukuse osas isiklikud kahtlused või ei suutnud ta seista vastu tema enda föderaalriigi sõidukitootjate tugevale survele.
Mis iganes põhjuseks, on ebamõistlik, et meil on siseturg uutele sõidukitele, kuid mitte varuosadele. Järelturgude liberaliseerimine tugevdab konkurentsi, tavatseb omada alandavat mõju hindadele ning laiendab tarbijate valikut. See ei takista innovatsiooni; vastupidi, see võib tegelikkuses innovatsiooni tegevust stimuleerida, kuivõrd sõidukite tootjad püüavad disainida oma tooteid viisil, mis muudab üksikute osade tootjatel nende reprodutseerimise raskemaks. Muidugi ma toetan õigust intellektuaalomandile ning selle kaitsmist - selles pole kahtlustki - kuid see õigus ei ole barjäär turu liberaliseerimisele. Hoolimata asjaolust, et tegelikkuses on esinenud erinevate tootjate toodetud mudelite vahel silmapaistvaid sarnasusi on lõppude lõpuks esinenud vaid üks kaasus, kus sõidukitootja on esitanud nõude teise sõidukitootja vastu esmasel turul tööstusdisainilahenduse õiguse rikkumise alusel.
Samuti saavad liberaliseerimisest uute turu võimaluste tekkimise kaudu kasu väikese ja keskmise suurusega ettevõtted, mis peaks toetama ELi tööhõivet ning tootma asenduskaubad mitmele importkaubale. Viimasena on individuaalsetel tarbijatel võimalik edaspidi vabalt valida mitme pakkuja vahel. Olen kindel, et neil on selle võimaluse üle hea meel.
Manuel Medina Ortega
siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja - (ES). Proua juhataja, nagu raportöör Lehne mainis, on see küsimus olnud täiskogus juba 17 aastat. Mul on olnud privileeg jälgida seda algusest peale, kuna ma töötasin õiguskomisjoni raportöörina direktiivi osas, mis käsitles tööstusdisainilahendusi ja mudeleid. Järgnevalt olin ma samas küsimuses siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamuse koostaja ning olen samuti jälginud selle progressi Sotsiaaldemokraatide fraktsiooni esindajana õiguskomisjonis.
Soovin alustada härra Lehne õnnitlemisega tema tasakaalustatud lähenemise puhul. Arvan, et ta on selgitanud seonduvaid raskusi võrratult. See ei ole lihtne teema, üldsegi mitte lihtne; selles on nii õiguslikud raskused kui majanduslikud tagajärjed.
Nõustun temaga. Meenutan pikka arutelude ööd nõukoguga lepituskomitees lõpliku vormi üle - tol ajal kaalusime kohustusliku litsentsi võimalikkust, kuigi see lükati tagasi - kuid arvan, et nii raportöör kui mina ja samuti härra Klinz, kes võttis sõna enne mind, pooldame intellektuaalomandi õiguste kaitsmist.
Õiguslikust seisukohast vaadatuna seisneb mudelite ja tööstusdisainilahendustega seonduv probleem asjaolus, et me peame andma kaitse tootele kui tervikule. Kõige olulisemaks tunnuseks on toote üldine esteetiline väärtus, teiste sõnadega disain ning kõige tihedamini tõusetuvaks juhtumiks on auto disain.
Remonditarvikud, teiste sõnadega, osad, mis on peale õnnetust või mistahes muul põhjusel purunenud või lahti tulnud, tuleb asendada ning nagu volinik McCreevy ütles, on nende tavapäraseks vormiks osad, mis on asendatavate osadega samased. Kui keegi parandab osa või asendab selle identse osaga, ilma üleüldist disaini kahjustamata, ei tegele see isik kahtlemata mitte plagiaadiga vaid üksnes parandab objekti, millega osa peab sobima. See on see kuulus "peab klappima / peab sobima” kontseptsioon.
Leian, et raportööri välja pakutud formular on kohane lahendus, kuid ta on käsitlenud ka teist küsimust: muidugi esineb ka teine aspekt, milleks on küsimuse majanduslik pool. Teiste sõnadega on praegu mitu riiki, kus autotööstus vajab intellektuaalomandi õigustest saadavat täiendavat sissetulekut. Nagu volinik ütles, siseturu tagamiseks peame siiski ühildama õiguse kogu Euroopa Liidus ning asja tuumaks on see, kuidas ühte asja teisega lepitada.
Ainus viis selle tegemiseks on üleminekuperioodi kasutades. See tähendab, et peame andma tööstusele võimaluse teha pikema aja jooksul ettevalmistusi, et leida viis, kuidas korvata valmisosade omandiõigusest tulenevat lisanduvat sissetulekut - kontseptsioon, mis ei ole praegusel hetkel mõistlik, kuivõrd me tegutseme põhimõttel, et omand viitab tööstusdisainilahendusele tervikuna.
Nagu härra Lehne märkis, on peamiseks küsimuseks vastav periood. Osad leiavad, et see peaks olema viis aastat - kaks pluss kolm, võiksime öelda - samas kui teised leiavad, et see peaks olema pikem, kaheksa-aastane periood.
Homme saame teada kõigi poliitiliste fraktsioonide ning samuti erinevate riiklike delegatsioonide ja individuaalsete parlamendiliikmete positsioonid. Mulle ilmneb, et see ei ole küsimus, mida arutatakse poliitiliste parteide vaadete põhiselt vaid pigem vastavalt riiklikele eelistustele, isiklikele eelistustele või sektorite kaitseeelistustele.
Igal juhul tunnen, et asjaolu, et oleme arutanud seda asja nõukogu ja komisjoni vahel 17 aastat, ei ole halb, sest esineb üleüldine tendents kasutada õiguslikke instrumente juhuslike probleemide lahendamiseks, kuid siin on töötanud kaks kaasseadusandjat, nõukogu ja parlament, nüüd juba mõnda aega tasakaalustatud lahenduse leidmise nimel, lahenduse, mis tunnustaks õigust intellektuaalomandi kaitsele, autotootjate huvisid, tarbijate huvisid ning samuti - ja miks mitte? - väikeste remondikodade ja kindlustusettevõtete huvisid.
Leian, et raportööri pakutud valem on kohane lahendus. Nagu ma olen juba öelnud, on ainsaks asjaks, mis on vaja kindlaks määrata - ja me saame selle tulemuste põhjal teada - õige ajaperioodi pikkus. Arvan siiski, et neil asjaoludel annab parlament komisjonile võimaluse koostada lühikese aja jooksul uue õigusliku valemi, mis päästaks meid tavapärasest pöördumisest Euroopa Ühenduste Kohtu poole kohtuvaidlust puudutavates küsimustes.
Seetõttu tunnen, et parlament peaks põhimõtteliselt raporti vastu võtma, lastes end mitte mõjutada väikestest raskustest, mida teatud muudatusettepanekud tekitada võivad.
Piia-Noora Kauppi
fraktsiooni PPE-DE nimel. - Proua juhataja, tahaksin nii nagu täna paljud teised kolleegidki alustada intellektuaalomandi õiguste tähtsusest ja disainilahenduste kaitsmise tähtsusest üldiselt. Me vajame neid õigusi, kui tahame olla jätkuvalt konkurentsivõimelised, dünaamilised ja uuenduslikud ja arendada oma ühiskondasid.
Peame samuti tagama meie turgude tõhusa toimimise. Komisjoni ettepanek ei oleks saanud tulla õigemal ajal. Nagu paljud on rõhutanud, oleme oodanud juba 17 aastat ja peame veel viis aastat ootama. Ma arvan, et viieaastane ooteperiood on küllalt pikk ja kindlasti annab see autotööstusele aega ettevõtete nõuetekohaseks kohandamiseks.
See on hea tasakaal intellektuaalomandi õiguste ja tarbijate õiguste. Meil on Euroopas 260 miljonit sõidukiomanikku, kes ootavad hästi toimivat varuosade ja remondi klauslit.
Direktiivi ettepanek ja õiguskomisjoni esitatud kompromiss tagavad, et kõik osad, mis on kinnitatud lõpptoote külge selle valmistamise ajal - mis ei ole tegelikult traditsioonilised varuosad - saavad ikkagi disainidirektiivi raames täieliku kaitse.
Usun kindlalt, et direktiivist on Euroopa tarbijatele kasu. Autotööstuse paanikatekitamine, et see toob kaasa 50 000 töötaja kadumise autosektoris või tekitab autotootjatele 2 miljardit eurot kahju, on absoluutne rumalus. Arvan, et see loob ärivõimalused arvukatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele Euroopas ja loob eurooplastele uusi töökohti.
Jääb üle oodata tulemusi ja me tahame neid kindlasti näha viie ja mitte kaheksa aasta pärast. Loodan, et see on homne kompromiss.
Lidia Joanna Geringer de Oedenberg
fraktsiooni PSE nimel - (PL). Proua juhataja, ettepanek võtta vastu direktiiv disainilahenduste õiguskaitse kohta puudutab autotööstuse varuosade turu liberaliseerimist. Hinnatakse, et Euroopa Liidus on viimase väärtuseks 10 miljardit eurot.
Ühine siseturg hõlmab praegu vaid uute mootorsõidukite müüki ning enamus liikmesriike on säilitanud normid, mis käsitlevad tööstusdisainilahenduste kaitset ning peavad seetõttu sobitama varuosad nende riiklikesse õiguskordadesse. See tähendab, et selliste osade nagu kapotikaante, uste, põrkeraudade ja poritiibade tootmine ja kaubandus ei ole piiratud. Erinevad riiklikud õigusnormid, mis selle sektoriga seonduvad, takistavad konkurentsi.
Riikides, kus kohaldatakse täielikku tööstusdisainilahenduste õiguskaitset nagu näiteks Austrias, Prantsusmaal, Saksamaal ja Tšehhi Vabariigis, on varuosade hinnad keskmiselt 6% kuni 10% kõrgemad. Peamised kaotajad on Euroopa tarbijad ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtted, kes sooviksid turule siseneda ning osutada volitatud esindajatele ausat konkurentsi. Liberaliseerimise vastased on peamiselt suured autotootjad, kes väidavad, et sõltumatud tootjad müüvad osasid odavamalt, kuna nemad ei pea kandma uute toodete disainimise ja arendamise kulusid.
Komisjoni ettepanek kujutab endast järgmist sammu mootorsõidukite turu täieliku liberaliseerimise suunas Euroopas. Remondiklausel on tarbijatele kasulik. See võitleb varuosade turul monopolide vastu ning edendab tootjate vahelist konkurentsi. Järelikult saavad varuosad olema odavamad ja parema kvaliteediga. Tuleks esile tõsta, et 11 Euroopa Liidu liikmesriiki on remondiklauslit tarbijatele kasulike tagajärgedega juba rakendanud. Nimetatud riike iseloomustab kõrge konkurentsivõimelisus ning kiire majanduskasv. Nende hulgas on Iirimaa, Ühendkuningriigid, uued liikmesriigid nagu näiteks Läti, Ungari ja Poola.
Tegelikkuses on pakend ainsaks erinevuseks sõltumatute tootjate ning ettevõtte logo kandvate osade vahel. Sõltumatud tootjad toodavad 80% osadest ning suured ettevõtted vaid 20%. Tööstusdisainilahenduste õiguskaitsel pole mingit puutumust osade ohutusega, sest see puudutab üksnes nende välimust, nagu kinnitasid üle kogu Euroopa läbi viidud usaldusväärsed uurimused. Kokkuvõttes sooviksin öelda, et viie-aastane periood on maksimaalne, millega Euroopa tarbijad nõustuda saavad.
Alexander Lambsdorff
fraktsiooni ALDE nimel - (DE). Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, sõidukite nähtavate varuosade turu liberaliseerimist tuleb tervitada kolmel põhjusel. Esimeseks on, et tarbijad võidavad valikute ja konkurentsi suurenemise kaudu. Teiseks võime ehk näha hindade langust ning kindlasti võime oodata hindade läbipaistvaks muutumist, sest tööstusdisainilahenduse kulud tuleb arvata uute sõidukite hinna sisse ning mitte teha neid tasa varuosade järelturul.
Kolmas põhjus on, et kasu saab Euroopa Liidu tööturg, kuivõrd Euroopa osade tootjad saavad toota varuosasid ka ELi imporditud sõidukitele. Senini on see olnud võimalik vaid väljastpoolt Euroopat pärinevatele tootjatele. 2004. aasta valmiskampaania ajal külastasin ma varuosade tehast Gütersloh lähedal. Sellel ettevõttel on nende uute eeskirjade üle hea meel.
Samuti tervitan ma fakti, et komisjoni ettepaneku olulised elemendid, nagu remondiklausel, sisalduvad ka õiguskomisjoni poolt vastu võetud projektis. Oma fraktsiooni variraportöörina siseturu- ja tarbijakaitsekomisjonis propageerisin ma selle klausli säilitamist. Usun, et projekt viib meid tõelisele siseturule sammu võrra lähemale.
On kaks suurt viga, millele mu kaasparlamendiliikmed on juba viidanud. Üheks nendest on fakt, et endine raportöör viivitas raportiga. Härra Radwan ei käitunud mitte Euroopa rahvaste esindajana vaid Bavarian Motor Works - BMW esindajana. See oli üpris ebameeldiv episood.
Teine viga on see, et viie-aastane ooteaeg loob võrdlemisi pika viivituse. Viis aastat selleni, kuni liberaliseerimine jõustub, on pikk aeg; see lükkab edasi konkurentsi ning liberaliseerimise soodustavad mõjud. Olen kuulnud, et Saksamaa valitsus kavatseb takistuste tegemisega jätkata. Kurvaks tõsiasjaks on, et sellest on kujunenud Saksamaa valitsuse kaubamärk. Loodan, et nõukogus nad sellisest tegevusest loobuvad.
Kokkuvõte on, et meil on kompromiss, millega saab elada ning mille me peaksime vastu võtma. Siinkohal saab vaid korrata härra Lehnet, keda ma soovin kogu tema töö eest tänada: peaksime selle asja nüüd lõpetama ning hoiduma edasisest viivitusest teisel lugemisel.
Marcin Libicki
fraktsiooni UEN nimel - (PL). Proua juhataja, tänase arutelu teemaks on varuosade turu liberaliseerimine. See tähendaks teiste tootjate kui mootorsõidukite tootjate volitamist neid osasid tootma. Härra Lehne raport on kindlasti sammuks õiges suunas. Sooviksin avaldada toetust raporti järeldustele, nii iseenda nimel kui fraktsiooni Liit Rahvusriikide Euroopa eest nimel.
Liberaalse majanduse toetajana ma mõistan, nagu ma olen kindel, et me kõik mõistame, et terve ja tõhusa liberaalse majanduse olemasolule on kaks hädavajalikku eeltingimust. Nendeks on ühelt poolt vabadus toota ja müüa tootevalikut ning teisest küljest algse tootja intellektuaalomandi kaitsmine, mis on samaväärne tema autoriõiguste kaitsmisega.
Põhimõtteks on, et täielikku majandusvabadust ei saa tekkida, kui me ei austa algset ideed omanud isiku omandiõigust. Olemuslikult omab see isik moraalset õigust tootele, mille ta välja mõtles ning mida ta esimesena teiste seas omas. Teisest küljest ei saa olla mitte mingisugust majandusvabadust, kui autoriõiguste tulemuseks on monopoolne seisund turul ning majandusvabaduse piiramine.
Olen veendunud, et selles sektoris, nimelt varuosade sektoris, oli kuni tänaseni riikides, kus kohaldusid algsete tootjate autoriõiguste piirangud, tegemist de facto majanduse piiramisega. Toote hinnad olid kõrgemad ning intellektuaalomandiõiguse omanik, täpsemalt autotootja, oli monopoolses seisundis. Kui me soovime saavutada tasakaalu ühelt poolt vaba turu õigusaktide ning teiselt poolt intellektuaalomandi õiguse vahel, peame me kõigest hoolimata intellektuaalomandi õiguseid teatud maani piirama.
Usun, et see raport on samm selles suunas. Seetõttu ma toetan seda ning õnnitlen autorit härra Lehnet. Seda tehes tuginen ma majanduslikule liberalismile, mis on süsteemiks, mis loob eeldusel, et teatud juhistest kinni peetakse, kõige tootlikumat, tõhusamat ja parima kvaliteediga tootmist.
Eva Lichtenberger
fraktsiooni Verts/ALE nimel - (DE). Proua juhataja, ma ei ole vana tegija, kes oleks selle asjaga tegelenud juba 17 aastat, kuid ma pole sugugi vähem rahul sellega, et õiguskomisjon selle kompromissi välja töötas - ning meie tänud selle eest raportöörile - mis võimaldab meil lõpuks ometi liikuda uude faasi.
Keegi ei tohiks alahinnata seda, kui oluline on tarbijatele see, kas näiteks remondiklauslit kohaldatakse ning samuti on oluline, kas mõnedes liikmesriikides jäävad tarbijad suurte tootjate monopoolsete poliitikate meelevalda. Tegelikult näib, et mõned ettevõtted kasutavad varuosade kõrgeid hindu selleks, et teha tasa karmi hinnakonkurentsi mõjud ning nimetavad siis tööstusdisainilahenduse kaitse vajaduse selle poliitika põhjendamiseks. Loomulikult ei soovi paljud lobistid, kes on meile ettekanded teinud, sellest valikuvõimalusest loobuda, kuid ükskõik kes väidab, et me peame päästma autotööstuse varuosade monopoli säilitamise kaudu, ei ole majandusest selle kogu tervikus aru saanud. Autotööstus viriseb meetmete üle, mida see peab rakendama kliimamuutustega võitlemiseks ning viriseb ebapiisava tööstusdisainilahenduste kaitse üle. Usun siiski, et selle tööstuse innovaatilised osad ei virise vaid töötavad innovatsiooni kallal edasi. Lõppude lõpuks on küsimus üksnes tööstusdisainilahenduste, mitte patentide, kaitsmises. On ülim aeg, et me õpiksime neid kahte selgemalt eristama.
Ohutuse argument, mis oli samuti suurtootjate poolt arendatud, lükati lõpuks mõjuhinnanguga ümber ning samuti tuleks märkida, et Euroopa tarbijate organid on andnud praegusele kompromissile pooldava vastuse. Nüüd tuleb järgmine katse pikendada ooteaega riikidele, kus hetkel kõrgetasemeline kaitse kehtib, kaheksa aastani. Teatan teile, et viis aastat on enam kui piisav. Ma ei soovi näha, et see kompromisspakett taas lahti harutatakse. Meie, Rohelised, toetame seda kompromissi ning ma pean väga oluliseks ja soovitavaks, et täiskogu tervikuna sama teeks.
Daniel Strož
fraktsiooni GUE/NGL nimel - (CS). Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, lubage mul väljendada põhimõttelist vastuseisu ettepanekule võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 98/71/EÜ disainilahenduste õiguskaitse kohta. Minu vastuseis puudutab ettepanekut tervikuna, mitte üksnes mõnd pisiprobleemi komisjoni ettepanekus. Ettepanekus püütakse tegeleda autotööstuse konkurentsiprobleemidega piirates enneolematul viisil õiguskaitset, mida tööstusdisainilahenduse õigused varuosadele pakuvad. Selline lähenemine ei ole vastuolus mitte üksnes Lissaboni strateegiaga vaid ka üleüldiselt aktsepteeritud ja tihti mainitud trendiga intellektuaalomandi õiguste suurema kaitse, sealhulgas nende jõustamise, suunas. On tõestatud fakt, et puuduvad põhjused, kas siis majanduslikud, õiguslikud või tööhõivega seonduvad, miks tööstusdisainilahenduste õiguste omanike õiguseid piirata.
Samuti sooviksin juhtida tähelepanu faktile, et iga majandus saab kasu monopolist, mida tööstusdisainilahenduste õiguslik kaitse võimaldab, kuivõrd see edendab kasvu. Lisaks tuleks arvestada põhimõtet, et intellektuaalomandiõiguseid, sealhulgas tööstusdisainilahenduse õiguseid, võib piirata üksnes erandlikel asjaoludel avaliku huvi kaalutlusel, millega ei ole kindlasti tegemist praegusel juhul. Vastuvõtmise korral oleksid selle direktiivi negatiivsed tagajärjed tuntavad kõige enam Euroopa autotööstuses. On küllaldaselt argumente, mis vihjavad, et komisjoni pakutud varuosade järelturgude liberaliseerimine hoopis kahjustaks tarbijat, tuues turule madala-kvaliteedilised ja ohtlikud varuosad. Juhul, kui niinimetatud sõltumatud tootjad toodaksid kõrge-kvaliteedilisi standardosasid, mis nõuab sealjuures kõrgtehnoloogia kasutamist, ei oleks tootmine neile majanduslikult atraktiivne.
Välja pakutud direktiivi ülemäärast iseloomu näitlikustab siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni huvitav ning arusaamatu arvamus, mis ühelt poolt toetab järelsiseturu liberaliseerimise püha loosungi nimel ettepanekut tervikuna, samas kui teiselt poolt öeldakse, et "disainilahenduste kaitse kaotamine on vastuolus intellektuaalse omandi kaitse rahvusvaheliselt tunnustatud põhimõtetega ja kujutaks endast ohtlikku pretsedenti intellektuaalse omandi õiguste kaitsele ka teistes valdkondades, ajal, mil Euroopa Liit on eriti WTO raames asunud nõudma kolmandate riikide nõustumist intellektuaalse omandi õiguste kaitsmise korraga, mis teeks lõpu imiteerimisele ja võltsimisele”. See tõesti ei vaja edasist kommenteerimist.
Christoph Konrad
(DE). Proua juhataja, daamid ja härrad, see tööstusdisainilahenduste direktiivi parandamine pöörleb küsimuse ümber, kas autokerede disainile õiguspäraste antud kaitse peaks laiendama samastele nähtavatele varuosadele, nagu näiteks küljepeeglitele ja tuledele.
Tööstusdisainilahenduste kaitse laiendamise - minu arvates ülemäärase laiendamise - tagajärjeks oleks autotootjatele monopoolse seisundi andmine 13 miljardi euro väärtusega turul. Disainilahenduste õiguskaitse varuosadele vabastaks umbkaudu 25% kogu varuosade turust mootorsõidukite grupierandi määruse reguleerimisalast.
Euroopa Komisjoni välja pakutud remondiklausel kindlustab, et grupierandi määrus, mis on mootorsõidukite sektorit reguleerivaks baasõigusaktiks, kohaldub kogu varuosade ja remondi turule, nagu see on praegu vaid Belgias, Iirimaal, Itaalias, Hispaanias ja ühendkuningriigis.
Fraktsiooni PPE-DE välja pakutud direktiivi jõustumise viie-aastane üleminekuperiood on kohane ning minu arvates enam kui suuremeelne. Lubage mul siiski hoiatada edasiste viivituste eest, sealhulgas mistahes viivituste eest, mille võib põhjustada nõukogu, sest tarbijad on nende pikaajaliste arutelude ajal siin istungisaalis ja liikmesriikide vahel oodanud madalamaid remondiarveid ning odavamaid kindlustusmakseid nüüdseks juba päris pikalt.
Veelgi enam, me ei tohiks jätta edasise tegevusetuse vältimatute tagajärgede määramist Euroopa Ühenduste Kohtule vaid peaksime olema oma rollis seadusandjana loomingulised. Ka nõukogu peaks püüdma meie poolt homme seatavate standardite alusel otsuseni jõuda.
Leopold Józef Rutowicz
(PL). Proua juhataja, tööstusdisaini õiguskaitse eesmärgiks on kaitsta toote disainist tulenevaid hüvesid, kuid see ei tohi piirata konkurentsi ning põhjustada õigustamatult kõrgeid hindu. Remondiklausli sisse viimisega saavutatakse õiglane tasakaal intellektuaalomandi õiguskaitse ning konkurentsivabaduse vajaduse vahel. Samuti kaitseb see 260 miljonit Euroopa autojuhti monopoolse seisundi vastu ainusobivate varuosade ostmisel mootorsõidukite parandamiseks.
Toetan esitatud muudatusettepanekuid 1, 2, 3, 5, ja 8. Olen vastu muudatusettepanekutele 6, 7 ja 9. Need muudatused on siseturule, väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele ja tarbijatele kasulikud. Sooviksin tänada raportööri härra Lehnet kogu tema töö eest ning tema poolt vahendatud kompromisside eest seoses direktiivi disainilahenduste õiguskaitse kohta muutmisega.
Malcolm Harbour
Proua juhataja, arvan, et täna on ajalooline päev, sest hakkame lõpuks tegelema selle irriteeriva küsimusega ja seda erandlikult siseturul. Arvan, et peaksime lühidalt meenutama, kuidas me siia jõudsime.
Enne kui parlamenti tulin, tegelesin selle küsimusega, mis on toonud turul kaasa need ebakõlad. Tõepoolest, intellektuaalomand ja selle pühadus ei ole praegu teema. Küsimus on tegelikult palju fundamentaalsem. Intellektuaalomand on lõppude-lõpuks tootjatele antud õigus, aga see on õigus, mida nad ei tohi konkurentsi moonutavalt kuritarvitada. Paljudes riikides, eelkõige Ühendkuningriigis, kus see liikumine algas, oli monopolide komisjonile hästi selge, et autotootjad kuritarvitasid seda monopoli ja selletõttu see kaotati. See ei kõiguta mingil viisil intellektuaalomandi kaitsmise tähtsust. Tahan lihtsalt selgitada kolleegidele, kes seda märkisid.
Teine märkus, mille tahan teha, on juhtida kolleegide tähelepanu olulisele meetmele, mille siseturukomisjon võttis paar kuud tagasi seoses mootorsõidukite tüübikinnitusega - ja mul oli privileeg olla raportöör. Esmakordselt on meil nüüd režiim, kus sõltumatult toodetud osasid, mis on sõidukite ohutuse ja keskkonnakaitse seisukohalt kriitilise tähtsusega, tuleb katsetada sõltumatult samade standardite alusel nagu autotootjate enda osasid. See uus ettepanek kõrvaldab tõhusalt ohutusega seotud argumendi, mida ma kuulsin hr Stroži siiski uuesti kordavat. See on läinud - see parlament tagas selle kadumise.
Oleme tegelenud kahe üliolulise küsimusega ja ma arvan, et meil on aeg edasi liikuda. Mul on hea meel, et autotootjad on lõpuks aktsepteerinud asjaolu, et turgu ei ole võimalik uuesti reguleerida. Kolleegid, te teate, et meil ei ole võimalik turgu uuesti reguleerida. See on erakordselt anomaalne. Sellel on võimaldatud toimuda pika aja jooksul. See on midagi, mida me tahame teha siseturu lõpuleviimiseks. Ma arvan, et oleme väga helded, kui pakume viieaastast üleminekuperioodi. Loodan, et nõukogu aktsepteerib seda. Pangem see küsimus kõrvale ja liikugem edasi ja tegelegem tegeliku probleemiga, milleks on hoogsalt areneva autotööstuse tekitamine tulevikus.
Jean-Paul Gauzès
(FR). Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, peale mitmeid muudatusi võttis parlamendi õiguskomisjon vastu ettepaneku võtta vastu direktiiv disainilahenduste või mudelite õiguskaitse kohta.
Kahetsen, et vastu võetud tekst võimaldab lühikese aja jooksul kaotada autode nähtavate kerepaneelide disainilahenduste ja mudelite õiguskaitse. Kui seda otsust toetatakse, omab see tarbijatele tõelist kasu toomata ELi autotootjatele negatiivseid mõjusid. EL avaldab korrapäraselt meeldetuletusi, mis käsitlevad intellektuaalomandi õiguskaitse otsustavat rolli ettevõtlustegevuse konkurentsivõimelisusele. Institutsioonid ja liikmesriigid on mitmeid aastaid töötanud kõvasti selle nimel, et võtta vastu siseturul intellektuaalomandi õiguseid käsitlevad Ühenduse õigusaktid.
Praegune ettepanek on selle poliitikaga totaalselt vastuolus ning kahjustab oluliselt Ühenduse intellektuaalomandi õiguste kaitset. Õiguskaitset ei tohi autode varuosadelt või paljudelt teistelt keerulistelt toodetelt, mis on originaalse kunstiloomingu ja suurte investeeringute tulemuseks, ära võtta
Vastupidiselt väidetule, kuigi nende väidete õigsust pole kunagi kindlaks tehtud, ei viiks auto varuosadelt õiguskaitse ära võtmine tarbija kasuni. Lõppkasutaja kasu ei demonstreeri kvaliteedi-hinna suhe. See ilmneb isegi Euroopa Komisjoni tellitud uurimuses, kus on leitud, et autode varuosade turu täielik liberaliseerimine ei pruugi olla tarbijatele hinna mõttes kasulik vahendajate arvu tõttu varuosade tootjate ning lõppkasutajate vahel. Õiguskaitse kaotamine oleks tegelikkuses kasuks vaid ettevõtjatele, kes ei ole kohustatud loomise kulusid kandma ning kes erinevalt tootjatest, kes peavad hoidma oma imagot, on vähem mures kvaliteedi pakkumise pärast, mida ostjad võivad tootelt oodata. Komisjoni ettepanek võib seega tuua kaasa kehvema kvaliteediga varuosade turule ilmumise või minimaalselt julgustada võltsimist.
Neil põhjustel komisjoni võetud positsioon kurvastab mind. Olen selle välja öelnud ning jätkan kahe muudatusettepaneku toetamist, mille ma olen koos viiekümne kaasparlamendiliikmega täiskogule esitanud ja mis pooldavad kaheksa-aastalist üleminekuperioodi disainilahenduste ja mudelite kaitsmiseks.
Marianne Thyssen
(NL). Proua juhataja, volinik, daamid ja härrad, arutelu nähtavate varuosade disainilahenduste õiguskaitse kohta on tõesti väldanud pea terve põlvkonna parlamendiliikmete ajal selles täiskogus. Oleme seda arutanud 17 aastat, kuid tänaseni ei ole me suutnud selles olulises majandusõigusaktis või liikmesriikide õiguste vajaliku määrani ühtlustamises lõpliku kokkuleppeni jõuda.
Komisjoni praeguse ettepaneku esitamisest on möödunud praeguseks kolm aastat ning lõpuks hääletame me homsel esimesel lugemisel. Härra Lehne raport osundab õiges suunas. Selles austatakse keerulise toote kui terviku disainilahendi intellektuaalomandit ning samal ajal sätestatakse varuosade siseturg, mis tegutseks nõuetekohaselt.
Praegust siseturu killustatust ei ole võimalik kaitsta. See jätab varuosade tootja - pean silmas sõltumatut tootjat - ilma võimalusest, mida siseturu ulatus pakub. See jätab sõltumatud remondiettevõtted ilma võimalusest valida ise varustajad ning see jätab tarbija ilma võimalusest või eelisest, mis seisneb hindu alandavas surves, mis on üldjuhul konkureeriva turu kohase funktsioneerimise korral tavapärane.
Uue direktiiviga - ka Malcolm Harbour juhtis sellele äsja tähelepanu, uuele direktiivile sõidukite tüübikinnituse kohta - oleme samuti kõrvaldanud viimase takistuse, milleks on ohutus. Seega on aeg söösta edasi ning langetada lõplik otsus. Niivõrd kuivõrd see minusse puutub, siis pole meil seda viie-aastast ülemineku kokkulepet isegi enam vaja vaid nagu kõigi nende aastate vältel - 16 vältel sellest 17 aasta pikkusest arutelust - olen ka mina õppinud, et poliitika on võimalikkuse kunst ja ma saan selle viie aastaga sel kompromissil, leppida.
Proua juhataja, veel enam edasi lükkamine ei ole vastuvõetav. Tehkem siin valik siseturu kasuks. Tegemist on siseturu aspektiga, mille puhul saame väga selgelt demonstreerida, et see on tarbijale soodne. Tehkem valik tarbija kasuks.
Jacques Toubon
(FR). Proua juhataja, daamid ja härrad, komisjoni ettepanekuga kavatsetakse lubada muudel ettevõtetel kui tootjatel toota varuosasid põhjendusel, et see alandab varuosade ja kindlustuse hinda. Kuulsime sellist idüllilist ettekannet siseturu ja teenuste volinikult.
Pole midagi, mis näitaks, et tarbijad mistahes tegelikku kasu saavad. Riigid, mis on õiguskaitse juba kaotanud, ei ole nähtavat progressi täheldanud. Nagu meie raportöör Klaus-Heiner Lehne just ütles, kinnitavad seda komisjoni enda uurimused. Paljudes tööstustes, mitte üksnes autotööstuses, on disainilahenduste ja mudelite intellektuaalomandi kaotamine ELi majandus- ja kaubandusstrateegiaga siiski otseselt vastuolus. See tähendab ukse avamist võltsingutele ning võimaluse pakkumist ohtlikele konkurentidele nagu Hiinale või Indiale, kes saavad alustada nende toodete raevukat tootmist. See on täielik vastand Lissaboni strateegiale, mis soovis muuta intellektuaalomandi konkurentsivõimelisuse ja innovatsiooni relvaks. Selle strateegiaga saadaksime konkurentidele kindlasti vale sõnumi ning see oleks vastupidine ELi huvidele globaliseerumise kontekstis.
Daamid ja härrad, see ettepanek on aegunud. See on inspireeritud ideoloogilisest suhtumisest, mis on 2007. aastal ebakindlalt tasakaalustatud, kuivõrd me osaleme praegu otsustavas lahingus uute majandushiiglastega, et kindlustada meie tööstuse ellujäämine. Praegu pole kaugeltki aeg oma relvade hülgamiseks. Volinik Mandelson läheb Pekingisse, et sundida hiinlasi intellektuaalomandit austama, samas kui meie siin seame selle küsimuse alla. See ettepanek tuleks lihtsalt ebarealistliku ja vastutustundetuna hüljata. Küsimust arutades, peame käituma heade seadusandjatena. Sel põhjusel me toetame vähemalt raportööri kompromissi ning kutsume täiskogu üles hääletama 53 parlamendiliikme allkirjastatud muudatusettepaneku, mis sätestab kaheksa-aastase üleminekuperioodi, poolt.
Christian Foldberg Rovsing   -
(DA). Proua juhataja, oleme olnud tunnistajaks sellel, kuidas vanade monopolide liberaliseerimine on loonud Euroopas kaubanduses ja tööstuses stimuleeriva konkurentsi, mille tulemuseks on paremad tooted ning madalamad hinnad tarbijatele. Auto varuosade turg ei ole erandiks. Palju aastaid on autotootjatel olnud varuosade suhtes monopoolne seisund; see on autodisaini oluline element. Tegelikkuses räägime umbkaudu 20% kõigist varuosadest, mis müüakse väga suurel ELi turul. Vastavalt komisjoni hinnangutele on iga-aastane kogukäive umbkaudu 42 miljardit eurot või 300 miljardit Taani krooni. Pea kümme aastat tagasi vastu võetud ELi direktiivi kohaselt on liikmesriikidel endiselt võimalus säilitada monopole, mis kaitsevad autotööstust ebamõistliku ulatuseni.
Komisjoni ettepanek, mis tooks kaasa selle turu tervitatava liberaliseerimise, omab vähemalt kolme suuremat eelist. Esiteks stimuleeritakse tööstust investeerima varuosade tootmisesse, mis nõuab tüüpiliselt suuri fikseeritud kapitali summasid. Praegu vastav stiimul puudub, kuivõrd enamus ELi turust on täidetud monopolidega ning on seetõttu mitteoriginaalsete varuosade järelturule suletud. Teiseks kogevad tarbijad auto varuosade hinnalangust, kuna tootjad konkureerivad enam. Kolmandaks ja viimasena peaks remondiklausli rakendamise tulemuseks olema auto kindlustusmaksete alanemine. Äärmiselt oluline osa varuosade turust, mis on hõlmatud disainilahenduse õiguskaitsega, pärineb nõuetest, mida katavad kindlustuspoliisid.
Pean mainima härra Harbouri märkuseid ohutuse kohta seoses kriitiliselt tähtsate varuosade tootmisega kõigi tootjate poolt. Härra Lehne väärib raportiga, mida ma täielikult toetan, tehtud töö eest palju kiitust.
Charlie McCreevy
komisjoni liige. - Proua juhataja, tahan tänada kõiki parlamendiliikmeid, kes selles arutelus osalesid. Kuulasin tähelepanelikult, mitte ainult seda arutelu, vaid teisi kommentaare selle ettepaneku kohta märkimisväärse aja jooksul. Lõpetuseks lubage mu rõhutada mõnesid põhiküsimusi.
Praegune olukord kombineeritud disainilahenduste kaitse süsteemiga tekitab kaubandusmoonutusi, mis on halb siseturule, halb ettevõtetele ja halb tarbijatele. Varuosade järelturu täielik avamine lubab paljudes aspektides netotulu. See võimaldaks suuremat konkurentsi ja VKEde juurdepääsu ja osalemist turul. Tarbijad saaksid kasu suurematest valikuvõimalustest ja madalamatest hindadest. Lisaks õiguskindlusele lihtsustaks see ka halduse, kohtute, ettevõtete - eelkõige VKEde - ja tarbijate igapäevaelu. Lõpuks on esitatud remondi klausel tuletatud ja täielikus kooskõlas intellektuaalomandi kaitse põhimõtetega.
Seetõttu palun Euroopa Parlamendi toetust ja kordan, mida mitmed kõnelejad on öelnud - eriti seda, mida ütlesid hr Lehne ja hr Harbour - et Euroopa Parlament saadab tugeva signaali lahenduse huvides, mida ühendus nii hädasti vajab.
Juhataja
Arutelu on lõppenud.
Hääletamine toimub kolmapäeval, 12. detsembril 2007.
Kirjalikud avaldused (kodukorra artikkel 142)
Andrzej Jan Szejna  
kirjalikult - (PL). Proua juhataja, sooviksin alustada raportööri härra Lehne tänamisega tema töö eest selle dokumendiga.
Usun, et peaksime meie ees täna olevat raportit toetama, kuivõrd niinimetatud remondiklausliga saavutatakse tasakaal intellektuaalomandi õiguskaitse ja vaba konkurentsi ja tarbijakaitse vahel. Selle klausli eesmärgiks on hoida ära põhjendamatute monopolide tekkimine ning selle sisse viimine kujutab sammu edasi siseturu loomise suunas.
Nõustun kaasparlamendiliikmega, et praeguses globaalses kontekstis on parim hoida ära olukorra tekkimine, mis oleks Euroopa Liidu siseturule kahjulik. Praegu kehtiva direktiivi kohaselt eksisteerivad erinevates liikmesriikides erinevad õiguspraktikad. Uurimus näitab, et nendes liikmesriikides, kus seadusandluses säilitati varuosade disainilahenduste õiguskaitse, maksavad varuosad 6,4% kuni 10,3% rohkem kui riikides, kus turg on liberaliseeritud.
Lõpetuseks soovin ma märkida, et Poolas on vastav turg täielikult liberaliseeritud.
