Konvencija dėl kovos su dykumėjimu (debatai)
Pirmininkas
Kitas debatų klausimas yra dėl
Tarybai žodžiu pateiktas klausimas dėl 2007 m. rugsėjo 3 - 14 d. Madride rengiamos Konvencijos dėl kovos su dykumėjimu šalių konferencijos tikslų; Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu pateikMiroslav Ouzký - B6-0140/2007), ir
Tarybai žodžiu pateiktas klausimas dėl 2007 m. rugsėjo 3 - 14 d. Madride rengiamos Konvencijos dėl kovos su dykumėjimu šalių konferencijos tikslų; Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vardu pateikMiroslav Ouzký - B6-0312/2007).
Miroslav Ouzký
Pone Pirmininke, pirmiausia norėčiau atsiprašyti vertėjų, kad neparuošiau nieko raštu, todėl negalėjau iš anksto jiems pateikti savo pasisakymo rašytinio teksto. Tačiau labai stengsiuosi kalbėti lėtai ir glaustai, kad klausimas, kurį ketinu nagrinėti, būtų suprantamas.
Kaip Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto pirmininkas, norėčiau pagirti Pirmininkaujančiąją valstybę Portugaliją už tai, kad savo programoje dykumėjimą ir vandens trūkumą nurodkaip vieną pagrindinių klausimų. Štai kodėl ypač sveikinu pirmiau paminėtos konferencijos organizavimą.
Labai gerai žinote, kad šis Parlamentas ir visa ES klimato kaitą pripažino vienu iš pagrindinių būsimojo laikotarpio iššūkių; gerai žinoma, kad vandens trūkumas ir dykumėjimo plitimas yra nepaneigiamos klimato kaitos pasekmės.
Esu iš tų, kurie yra įsitikinę, kad turėtume ruoštis klimato kaitos poveikiui, o ne vien desperatiškai stengtis jį sustabdyti, nes tikėtina, kad mūsų pastangos šia kryptimi bus nevaisingos. Šiandien jau tvirtai žinome, kad Europoje, ypač pietiniuose regionuose, turėsime spręsti vandens trūkumo ir dirvos degradacijos problemą.
Klimatologiniai debatai mus moko, kad atmosferinis vandens praradimas sukelia tolesnį dykumėjimą, kuris savo ruožtu skatina tolesnį klimato atšilimą. Šį uždarą ratą labai sunku sunaikinti. Mano klausimas Komisijai ir Tarybai, kurį pateikiu mano komiteto vardu, skamba taip: kokių praktinių žingsnių ketina imtis Komisija ir Taryba? Ar šiandien yra aišku, ką galima padaryti valstybių narių lygiu, ir ką Europos lygiu?
Manuel Lobo Antunes
Tarybos Pirmininkas. - (PT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, pone Ouzký, pirmiausia noriu padėkoti Jums, kad paminėjote aplinkai skirtą Portugalijos pirmininkavimo programą, konkrečiai - su sausra ir dykumėjimu susijusius jos aspektus. Tai iš tiesų yra vienas iš Portugalijos pirmininkavimo prioritetų, todėl dabar norėčiau pakalbėti apie neseniai Portugalijoje surengtoje aplinkos apsaugos ministrų neformalioje taryboje pasiektus šios sutarties rezultatus.
Neskaitysiu visų su šia tema susijusių Pirmininkaujančiosios valstybės išvadų punktų. Tačiau manau, kad jie yra labai įdomūs ir svarbūs, todėl noriu atkreipti Jūsų dėmesį į šias išvadas, ypač į tas, kuriose kalbama apie kovą su sausra ir sausros bei aplinkos santykį, taip pat apie priemones, kurių galima ir reikia imtis, siekiant spręsti šią didėjančią problemą.
Taip pat noriu išsamiau pakalbėti apie Jungtinių Tautų Konvencijos dėl kovos su dykumėjimo šalių konferenciją, kuris tai pat yra svarbus šio posėdžio darbotvarkės punktas; kaip žinote, ši konferencija šiuo metu organizuojama Madride rugsėjo 3 - 14 d.
Liepos 23 d. Taryba pritarišvadoms, nustatančioms Europos Sąjungos prioritetus, kuriuos ES turi palaikyti šalių konferencijoje, jau aštuntojoje nuo to laiko, kai Konvencija buvo patvirtinta. Jūs žinote - Taryba pritaria, kad ši aštuntoji šalių konferencija patvirtintų dešimties metų strateginį planą ir pagrindą, skirtą gerinti Jungtinių Tautų konvencijos įgyvendinimą, kuris buvo parengtas bendradarbiaujant su tarpsesine tarpvyriausybine darbo grupe, ir mes labai norime, kad šis planas būtų įgyvendintas.
Mes suprantame, kad šiame kontekste svarbus vaidmuo tenka pilietinei visuomenei, ypač vietiniu lygmeniu, ir mes visi tam pritariame; todėl turime skatinti aktyvesnį pilietinės visuomenės veikėjų dalyvavimą, įgyvendinant šį planą arba įsijungiant į Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su dykumėjimu procesą.
Jums tai pat žinoma, kad šalių konferencija ketina akcentuoti skurdo ir dykumėjimo ryšį, siekdama tiksliai nurodyti, kaip Konvencija gali prisidėti prie kovos su skurdu, bendradarbiaujant su kitais atitinkamais pasauliniais ir regioniniais veikėjais. Taryba mano, kad yra svarbu pasiekti bendrą sutarimą dėl Konvencijos įgyvendinimo priežiūros patobulintos sistemos, paremtos sausų regionų išsaugojimu, valdymu ir tvariu naudojimu. Ši sistema sudarys galimybę matuoti ankstesnę ir dabartinę pažangą.
Mokslo ir technologijos komitetui tenka esminis vaidmuo, gerinant Konvencijos žinių bazę ir sukuriant galimybę priimti tvirtesniu pagrindu pagrįstas priemones ir sprendimus. Europos Sąjungos Taryba mano, kad dykumėjimo, klimato kaitos ir bioįvairovės iššūkiai papildo vienas kitą ir turi būti vertinami koordinuotai, pasirenkant tinkamas strategijas, siekiant sukurti sinergiją ir pasiekti didesnio strategijų efektyvumo. Taryba taip pat mano, kad kiti gyvybiškai svarbūs veiksniai yra pakankamų finansiniai išteklių buvimas, efektyvus valdymas ir kovos su dykumėjimu iniciatyvų finansavimas, taip pat aktyvus ir veiksmingas Konvencijos sekretoriatas.
Sausra, kaip ir dykumėjimas, yra taip pat rimtas susirūpinimo pagrindas. Taryba yra tvirtai įsitikinusi, kad artimas tarptautinis bendradarbiavimas yra vienintelis būdas spręsti šias grėsmes, t. y. sausrą ir dykumėjimą. Todėl Europos Sąjunga šios srities tikslų siekia bendradarbiaudama su trečiosiomis šalimis. Šiame kontekste noriu Jums priminti, kad šių metų gegužės 25 d. surengtame metiniame susitikime AKR-EB Ministrų taryba priėmbendrą pareiškimą dėl kovos su sausra ir dykumėjimu.
AKR valstybių ir Europos Sąjungos bendras pareiškimas pripažįsta Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su dykumėjimo reikšmę, mažinant skurtą ir siekiant Jungtinių tautų iškeltų Tūkstantmečio plėtros tikslų.
Pareiškimas taip pat pritaria ketinimams šalių konferencijoje patvirtinti dešimties metų strateginį planą bei ragina visas šalis bendradarbiauti, didinat Jungtinių Tautų konvencijos efektyvumą. Todėl manome, kad yra labai svarbu nustatyti ribotą skaičių įgyvendinimo prioritetų, atrinktų remiantis moksliniais duomenimis, ir naudoti rodiklius pasiektai pažangai matuoti.
Kita vertus, aktyvesnis pilietinės visuomenės dalyvavimas kartu su pagerėjusiu įvairių proceso dalyvių bendravimu ir platesniu dialogu mūsų manymu taip pat ženkliai prisidės, didinant Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su dykumėjimu efektyvumą.
Joaquín Almunia
Komisija. - (ES) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, nuo pat Jungtinių Tautų konvencijos dėl kovos su dykumėjimu pasirašymo 1994 m. Europos Bendrija skyrdaug reikšmės jos poveikiui, mažinant skurdą. Konvencija buvo parengta kaip pagrindinis įrankis, skirtas padėti įgyvendinti tvaraus dirvos naudojimo tikslą, siekiant kovoti su badu ir skurdu.
Komisija ir toliau mano, kad šiai Konvencijai tenka svarbus vaidmuo kovojant prieš skurdą ir dykumėjimą; ši Konvencija vis dar yra unikalus forumas, turintis būtinąją kompetenciją ir patirtį išmokti pamokas bei kurti naujus metodus, skirtus kovoti su dirvos blogėjimu, ir yra pasiekusi daug rezultatų, tačiau visi žinome, kad dar labai daug reikia padaryti.
Šiuo metu Konvencijos darbas sutelktas į svarbiausius veiksmų įgyvendinimo (pavyzdžiui, integracijos ir darnos) klausimus, kurie sprendžiami strateginiais bendradarbiavimo pagrindais. Kenčiančios valstybės, taip valstybės donorės turi užtikrinti, kad Konvencijos plėtra būtų artimai susieta su kitomis svarbiomis plėtros iniciatyvomis; ypač svarbu užtikrinti, kad atitinkama valstybpati būtų proceso savininkir jį valdytų.
Kalbant apie Europos Sąjungos tikslus Madride organizuojamoje konferencijoje, pirmiausia, Komisijai yra labai malonu, kad į konferenciją vykstančios Bendrijos delegacijos sudėtyje yra keturi Europos Parlamento nariai. Prasideda antras Konvencijos gyvavimo dešimtmetis, ji turi prisitaikyti, kad galėtų reaguoti į naujus iššūkius ir išnaudoti naujas galimybes. Tai reiškia, kad reikia peržiūrėti Konvencijos pagrindu taikomas priemones, siekiant maksimalaus mūsų darbo, skirto kovai su dirvos blogėjimu ir skurdu, efektyvumo.
Turint omenyje šiuos dalykus, pagrindinis ES tikslas Madrido konferencijoje - patvirtinti Konvencijos įgyvendinimo gerinimo dešimties metų strateginį planą, kurį sudardarbo grupė, atsižvelgdama į 2005 m. įvykusios pastarosios šalių konferencijos išvadas. Šis planas, kurį tvirtai remia Europos Sąjunga, tai bendra ir atnaujinta šalių vizija, numatanti artimiausių dešimties metų strateginę kryptį. Jei, kaip mes tikimės, ši bendra vizija bus patvirtinta, turėsime sukurti efektyvų jos įgyvendinimo pagrindą, siekiant maksimalaus Konvencijos sekretoriato ir kitų jos institucijų darbo efektyvumo.
Galiausiai, kartu su šiuo reformų paketu numatyta patvirtinti realistišką ir visoms šalims priimtiną biudžetą, nustatantį plane numatytas veiklas atitinkančias išlaidas ir atitinkantį labai griežtus skaidrumo ir aiškumo standartus. Kaip minėjo Tarybos Pirmininkas, liepą Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos išvados nustatbendrą metodą, apie kurį aš kalbėjau.
Cristina Gutiérrez-Cortines
PPE-DE grupės vardu. - (ES) Pone Pirmininke, didžiuojuosi, kad Parlamente sugebėjome parengti sprendimą, kuris bus teikiamas kitoje JT organizuojamoje konferencijoje, kuri vyks Madride. Aš taip pat didžiuojuosi, kad (kaip man ką tik pranešė) Ispanijos Parlamentas suteikmums leidimą, o tai yra absoliučiai ypatingas atvejis, todėl už tai dėkoju Ispanijos Kongreso Pirmininkui ponui Marín; mes turime nuomonę ir mes taip pat ją pateiksime Ispanijos Parlamento plenariniame posėdyje.
Tačiau esu gana skeptiškai nusiteikusi dykumėjimo klausimu. Europos Komisijos parengti dokumentai rodo, kad pastaraisiais metais suteikta pagalba ir naudota strategija nedavnorimų rezultatų. Kodėl? Nes dykumėjimo strategijai įgyvendinti būtina naudoti integruotas sistemas bei sujungti visus požiūrius, bet deja, valdžios institucijos veikia atskirai: žemės ūkis veikia atskirai nuo aplinkos, vandens strategija įgyvendinama atskirai, o dykumėjimo problemos faktiškai yra neįtikėtinos apimties, pavyzdžiui, Viduržemio jūros regione likimo valiai paliekami milžiniški plotai, ten neplėtojama jokia veikla.
Ta pati Europos žemės ūkio politika skatina palikti žemę likimo valiai pietiniuose regionuose ir visoje Europoje, o bendroji žemės ūkio politika turės didelės įtakos dykumėjimui. Nekalbėsiu apie klimato kaitą, sritį, kurioje nieko nedaroma, siekiant spręsti vandens trūkumo ir ledynų tirpimo problemas, kurios jau yra matomos ir turės didžiulį poveikį dirvos padėčiai.
Todėl noriu atkreipti valstybių dėmesį, kad vietoje stebėjimų jos turėtų kurti konkrečias strategijas ir įgyvendinti programas, nes iš esmės šis klausimas yra susijęs su integruotais projektais, kuriuos įgyvendindamos valstybės turi spręsti integruotas ir aktyvias strategijas. Manau, kad apie dykumėjimą viskas yra žinoma, tačiau imamasi labai mažai priemonių.
Štai kokią žinią mes paskelbsime; Europa padės, taikydama šią bendrą politiką.
María Sornosa Martínez
PSE grupės vardu. - (ES) Pone Pirmininke, Komisare, ponios ir ponai, pagal Jungtinių Tautų aplinkos programą dykumėjimas gresia ketvirčiui Žemės paviršiaus, 250 mln. žmonių ir daugiau nei milijardo žmonių 100 valstybių pragyvenimui dėl sumažėjusio žemės ūkio ir galvijų produktyvumo.
Skurdas, politinis nestabilumas, miškų iškirtimas, per daug intensyvus ganymas ir prasta praktika yra žemės derlingumą mažinantys veiksniai. Todėl tikiuosi, kad po daugiau nei 13 metų nuo JT Konvencijos kovai su dykumėjimu pradžios tarptautinbendruomenMadride aptars pačios konvencijos reformą, kad būtų įtrauktos priemonės, padarysiančios kovą su šiuo reiškiniu efektyvesne, ypač parengiant dešimties metų strateginį planą, dėl kurio diskutuojama.
Dirvožemio erozija, nekontroliuojama urbanistinplėtra, derlingos žemės praradimas, gaisrai, miškų kirtimas ir per didelis vandens išteklių naudojimas yra vienos priežasčių paaiškinančių didelių sausringo, pusiau sausringo ir sauso dirvožemio plotų nuskurdinimą ir šios priežastys nenumaldomai mus veda planetos dykumėjimo link ir turime tai sustabdyti visais įmanomais būdais.
Taip pat turime prisiminti, kaip jau minėjo kalbėję nariai, kad dykumėjimas prisideda prie klimato kaitos, nes sukelia dirvožemio prastėjimą ir augmenijos praradimą, kuris siejamas su padidėjusia tarša, todėl būtų labai naudinga remti miškų atsodinimo politiką, kad galėtume atkurti ir pakeisti sausringų zonų sąlygas.
O dėl pačios Europos Sąjungos, manau, kad būtina skubiai įsteigti Europos sausrų stebėjimo tarnybą, kuri keletą kartų buvo svarstyta šiuose posėdžiuose, kaip baisių tokių reiškinių pasekmių žinių, prognozavimo ir stebėjimo centrą, ypač pietų Europoje. Deja, pietryčių Ispanijoje ši problema yra gerai pažįstama, todėl siūlau, kad stebėjimo tarnyba būtų įsteigta Europos aplinkos agentūros žemės panaudojimo centre Barselonoje, kaip siūlAplinkos ministrCristina Narbona, arba daug tarptautinės patirties turinčiuose Viduržemio jūros regiono aplinkos studijų centre arba dykumėjimo tyrimų centre, kurie abu yra Valensijoje, kurių daugiadisciplinis darbas skirtas su dykumėjimu susijusioms zonoms.
Manau, kad skubiai reikia didesnio Bendrijos institucijų įsitraukimo į dykumėjimo problemos sprendimą, kad Europos Sąjunga galėtų būti proceso priešakyje, kaip kad yra kovos su klimato kaita atveju.
Norėčiau baigti sakydama, kad kova su šia problema yra pagrindinis iššūkis, ne tik aplinkos, bet ir žmonių bei žmogaus teisių požiūriu. daug žmonių palieka savo žemes dėl bado ir skurdo, kurį iš esmės sukelia dykumėjimas.
Satu Hassi
Verts/ALE grupės vardu. - (FI) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, labai dėkoju ponui Ouzký ir kitiems už puikų pasiūlymą rezoliucijai.
Anot Jungtinių Tautų Organizacijos dykumėjimas dabar tiesiogiai veikia nuo 100 iki 200 žmonių. Tai yra potenciali grėsmdaugiau nei milijardui, o gal net ir dviem milijardams, žmonių. Tai susiję ne tik Sacharos dykumos plitimu ir panašiais reiškiniais. Žemdykumėja, derlingi dirvožemio sluoksniai ir augmenija nyksta visame pasaulyje, nuo Ispanijos pakrančių iki Kinijos lygumų. Beveik trečdaliui pasaulio žemės ploto gresia dykumėjimas. 40 proc. dirbamos žemės jau dabar yra labai prastos būklės. Blogiausia padėtis yra vidurio Azijoje, kur trys ketvirtadaliai dirvožemio yra nederlingi.
Klimato kaita skatina dykumėjimą, nors iki dabar tai buvo labiau vietos reiškinys, atsiradęs dėl medžių kirtimo ir netinkamo ūkininkavimo, drėkinimo ir galvijų veisimo metodų. Kadangi klimato kaita skatina dykumėjimą, dykumėjimas didina klimato kaitą, kadangi dirvožemyje lieka mažiau anglies, galiausiai ji išleidžiama į atmosferą. Jei neveiksime išmintingai ir nedelsiant, galime susikurti užburtą ratą.
Kova su dykumėjimu reiškia bado prevenciją ir tokiu būdu konfliktų prevenciją. Praėjusių metų birželį JT įspėjo, kad per ateinančius 10 metų dykumėjimas gali išvaryti iš namų 50 mln. žmonių, daugiausia su Sacharos dykuma besiribojančiose Afrikos vietovėse ir vidurio Azijoje. Tai taip pat reikštų, kad daugiau žmonių bandytų patekti į Europą nelegaliai.
Darfuro krizbuvo apibūdinta kaip pirmasis klimato kaitos sukeltas konfliktas. Vandens trūkumas yra tik vienas šio konflikto aspektas. Plačiau pripažįstama, kad užsitęsęs vandens stygius ir sumažėjęs žemės derlingumas padėjo pakurstyti šį konfliktą.
Rezoliucijoje teigiama, kad tvariam žemės panaudojimui reikalingos investicijos. Priemonės dykumėjimui išvengti bus gerokai pigesnės nei šio proceso pasekmės. Pamokomu nedideliu pavyzdžiu galėtų būti Velykų salos. Vienu metu kultūra ten klestėjo, tačiau iškirtus miškus, dirvožemis suprastėjo, salos virto sausomis pievomis ir klestinti kultūra greitai sunyko. Jei veiksime išmintingai, nuosekliai ir ryžtingai galime pasiekti, kad visai žmonijai netektų iškęsti tokio paties likimo.
Roberto Musacchio
GUE/NGL grupės vardu. - (IT) Pone Pirmininke, ponios ir ponai, ši aštuntoji dykumėjimui skirta konferencija yra ypač svarbi galimybpasisakyti tokiame renginyje, kaip JT forumas, tačiau dramatiškai padėčiai spręsti reikia konkrečios reakcijos.
Klimato kaita spartina jau vykstančius procesus, veikiančius ypač pažeidžiamus regionus, pvz., Afriką, tačiau negailinčius ir mūsų žemyno. Badas ir ligos, biblinmasinmigracija ir gaisrai yra mūsų ateitis, taip pat ir dabartis.
Todėl turime ryžtingai ir aiškiai pasirinkti. Pirmiausia, žinoma, įgyvendinti Kioto protokolą ir pagaliau pasirašyti po Kioto protokolo sekančią sutartį, daugiašalę sutartį, nustatančią normatyvinę kitokios ateities bazę. Reikia pasirinkti ir toliau, kad galėtume prisitaikyti norėdami apsaugoti gyvybes. Tikroji tragedija - vanduo. Prieigos prie vandens teisės jau neturi ir panašu, kad toliau neturės vis daugiau milijonų žmonių.
Dėl šios priežasties turėtume pasipriešinti šių gyvybiškai svarbių išteklių privatizavimo procesams. Prieiga prie vandens turėtų būti garantuota ir tai turėtų tapti tikru bendru žmonijai priklausančiu turtu, kurį JT įtrauktų į oficialią deklaraciją, kuri įgalintų tokios teisės garantijas valstybės politikoje.
Taip pat kovai su dykumėjimu būtina nukreipti finansų politiką klimato linkme. Pvz., visi geros praktikos pavyzdžiai, kuriais per žemės ūkį ir miškininkystę sulaikomas anglies dvideginis, turėtų būti remiami ir skatinami. Tai taip pat turėtų priversti peržiūrėti pasirinkimus, pvz. dėl bendrosios žemės ūkio politikos, kurie paskatino našios veiklos, turinčios dykumėjimo ir gaisrų pavojų, atskyrimą. Tokius sprendimus, pvz., dėl intensyvios biomasės gamybos, taip pat reikėtų apsvarstyti iš naujo.
Europoje taip pat būtina turėti konkrečią tvirtą su dirvožemiu, vandeniu ir oru susijusią politiką. Todėl privalome nedaryti kliūčių, kaip kad šiame Parlamente daro grupelEuropos liaudies partijos atstovų, o greičiau palankiai priimti Komisijos pasiūlytą pagrindų direktyvą dėl dirvožemio apsaugos. Joje teigiama, kad dirvožemis turėtų būti neatsiejama klimato politikos dalis. Dykumėjimas taip kyla ir dėl politikos stokos. Turime kovoti pasitelkdami gerą politiką.
Johannes Blokland
IND/DEM grupės vardu. - (NL) Pone Pirmininke, Europos Sąjungoje yra vietų, kurios ilgą laiką kenčia nuo sausrų ir jų niokojančių pasekmių kasmet ar kas kelerius metus, todėl gerai, kad į tai atsižvelgiama formuojant politikos nuostatas. Beje, yra dvi dykumėjimo priežastys: viena gamtinė, kita sukelta žmogaus. Sausra yra natūrali priežastis, kuri gali suprastinti dirvožemio būklę, ypač veikdama kartu su žmogaus sukeltomis priežastimis, pvz., prastu žemės ūkio paskirties žemės, miškų ir vandens valdymu. Dykumėjimo rizika tuomet greitai ir lengvai išauga, ypač Europos Viduržemio jūros regionuose. Dabar kai daug klimatologų prognozuoja temperatūros kilimą ir padidėjusią didelių sausrų riziką gerai imtis prevencinių priemonių siekiant apriboti sausrų, taip pat ir dykumėjimo, poveikį.
Mano požiūriu politika turėtų būti nukreipta į gamtines ir žmogaus sukeltas dykumėjimo priežastis. Kalbant apie gamtines priežastis, svarbu kuo efektyviau išnaudoti turimą vandenį. Kur įmanoma reikia išsaugoti vandenį, o dirvožemį reikia saugoti nuo išdžiūvimo. Vienas būdų tai pasiekti yra užtikrinti gerą miškininkystės vadybą. Gera vandentvarka taip pat labai svarbu.
Esami teisės aktai dėl vandens čia taip pat galėtų būti panaudoti. Mano gimtoji šalis, Nyderlandai, turi nacionalinį koordinavimo centrą, kuris pradeda veikti, kai tik iškyla sausros grėsmir įgyvendina priemones regionuose. Teisinę bazę gali būti sukurta Europos ar JT lygiu, tačiau įgyvendinimas pirmiausia turi vykti nacionaliniu ir regioniniu lygiu.
Savanoriška partnerysttarp problemiškų regionų mokymosi spręsti problemas tikslais ateina man į galvą kaip dar viena veiksminga galimybė. Jos gali turėti žinių platformos pavidalą, prisidedant politikams ir mokslininkams. Tokios iniciatyvos taip yra susiję su Direktyvos dėl potvynių rizikos vertinimo ir valdymo ir pasirodo turi teigiamos įtakos.
Roberta Alma Anastase
(RO) Pone Pirmininke, ponai ir ponios, visuotinis atšilimas yra grėsmė, kurios ilgalaikės pasekmės pražūtingos. Šią vasarą tapome karščio bangos Graikijoje ir kitose Europos šalyse, potvynių Didžiojoje Britanijoje ir ypač didelių sausrų Rumunijoje liudininkais.
Visuotinio atšilimo poveikis vis labiau matomas Dobrogea, pietų laukuose ir vakariniuose smėlynuose Rumunijoje. Drauge su Ispanija, Graikija ir Italija Rumunija bus viena šalių labiausiai kenčianti nuo visuotinio atšilimo iki 2015 m. Per artimiausius 20 m. beveik ketvirtadalis Rumunijos teritorijos taps sausa ir išnyks daugybaugalų rūšių.
Dykumėjimo pasekmės jau matomos. Padėtis Rumunijoje nėra išskirtinEuropos Sąjungoje ir todėl turime veikti drauge pagal solidarumo principą, remiantis kuriuo yra sukurtas Europos projektas.
Praėjus 10 m. po Jungtinių Tautų Konvencijos dėl kovos su dykumėjimu įsigaliojimo iš vertinimų matyti, kad valstybėms nereaguojant, dykumėjimo tendencijos kyla. Jei nebus imtasi jokių priemonių neigiamiems veiksniams pašalinti, dykumėjimas taps amžinu reiškiniu arba aplinkos atkūrimo sąnaudos bus neišmatuojamos.
Mieli kolegos, vengti dykumėjimo yra lengviau nei jį pašalinti. Efektyvus pasėlių valdymas, didesnis dėmesys drėkinimo sistemoms ir sausų zonų gyventojams darbo vietas ne žemės ūkyje užtikrinsiančių strategijų kūrimas galėtų būti sprendimai kovai su dykumėjimu.
Norint užtikrinti pastangų kovojant su dykumėjimu veiksmingumą, turime integruoti plėtros sistemas nacionaliniu, regioniniu ir tarptautiniu lygiu. Tuo tarpu Konvencijos įgyvendinimas turi būti glaudžiai susijęs su pastangomis apriboti klimato kaitą.
Atsižvelgdama į pirmiau paminėtus dalykus norėčiau pateikti klausimą Komisijai: ar atsižvelgdama į naujausias valstybes nares Komisija konferencijoje Madride paskelbs apie strategijos pakeitimus ir ES vardu prisiims naujus įsipareigojimus dėl Konvencijos?
Edite Estrela
(PT) Žaliojoje knygoje dėl klimato kaitos atkreipiamas dėmesys į natūralų klimato kaitos sukeliamą reiškinį.
Klimato kaita manoma sumažins kritulių kiekį, padidins temperatūrą ir karščio bangų bei sausros laikotarpių dažnį, o tai lems dykumėjimą. Priešingai nei kitos gamtos nelaimės, sausra neturi įtakos infrastruktūrai, tačiau turi gamybai ir aplinkai bei vietos žmonių gyvenimui.
Viena iš rimtų sausros pasekmių yra geriamo vandens tiekimo žmonės sunkumai. Tyrimai rodo, kad sausrų ir potvynių metu žūsta daugiau žmonių nei kitų gamtos nelaimių metu. Be to, kasmet nuo ligų, susijusių su nesaugaus vandens vartojimu, pvz., dizenterijos, choleros ir vidurių šiltinės, miršta 8 mln. žmonių
Geriamo vandens trūkumas yra 80 proc. ligų ir mirčių besivystančiose šalyse priežastis. Daugiau nei 4 500 vaikų kasdien miršta nuo ligų dėl vandens trūkumo. Prieš keletą dienų Lisabonoje surengtas neformalus aplinkos ministrų susitikimas nebuvo atsitiktinis, jis buvo skirtas vandens trūkumo ir sausrų problemoms, kurios, kaip jau minėjo valstybės sekretorius, yra vienas pagrindinių susirūpinimą keliančių Portugalijos pirmininkavimo aplinkos programos prioritetų. Tikimasi, kad šioje šalių konferencijoje bus priimti atitinkami sprendimai dėl kovos su sausromis ir dykumėjimu ir, kad Europos institucijos taip pat prisidės prie problemos sprendimo.
Pabaigai norėčiau trumpai pakartoti savo pasiūlymus pateiktus ataskaitoje dėl gamtinių nelaimių, o ypač dėl patvirtintų Europos Parlamento: Europos sausrų ir dykumėjimo stebėjimo tarnybos sukūrimas, siekiant rinkti informaciją ir užtikrinti efektyvesnę reakciją, kad būtų įgyvendintos sausrų rizikos valdymo prevencinės priemonės, įskaitant strategijas, skirtas pasekmių poveikiui mažinti bei integruotas į upių baseinų valdymo strategijas.
Kyriacos Triantaphyllidis
(EL) Pone Pirmininke, vienas iš ironiškų dalykų gyvenime tas, kad ši diskusija vyksta po tragiškų vasaros įvykių pietų Europoje. Šios nelaimės, deja, turės didžiulį vaidmenį besikeičiančiam klimatui bei sukurs aplinkos problemų ateityje.
Dykumėjimas nėra šių laikų problema, ji egzistuoja jau dešimtmečius. Praeityje laipsniškas derlingų dirvožemių prastėjimas buvo sudėtinis procesas. Yra daugybšio proceso priežasčių ir priklausomai nuo klimatinių skirtumų vyksta skirtingu greičiu.
Pvz., dykumėjimas gali paskatinti dabartinio bendrojo klimato sausėjimą arba pirmiausia gali sukelti vietos klimato pokyčių. Svarbu pabrėžti, kad arti esanti dykuma neturi įtakos dykumėjimo procesui. Deja, zona, kurioje vyksta dykumėjimo procesas sulaukia visuomenės dėmesio tik procesui jau gerokai įsibėgėjus.
Dažnai yra labai mažai informacijos apie ankstesnę ekosistemos būklę arba dabartinį degradavimo laipsnį. Todėl reikia būti ypač atsargiems imantis veiksmų išdegintuose plotuose pietų Europoje: netolimoje ateityje glūdi didžiulis klimato kaitos pavojus, kuris gali sukelti dykumėjimą nelaimės ištiktuose regionuose.
Mokslininkai pasirodo taip pat tiria, ar dykumėjimas yra ilgalaikis veiksnys visuotinės kaitos procese ir kaip bei kada dykumėjimą galima būtų sustabdyti arba panaikinti. Tai viena iš temų diskusijoms Jungtinių Tautų tarptautinėje konferencijoje.
Efektyvesnis turimų vandens išteklių naudojimas ir druskėjimo kontrolyra veiksmingos priemonės sauso dirvožemio zonose. Taip pat yra būdų paviršiaus vandens, pvz., lietaus, ištekliams panaudoti.
Be mokslo, politika taip pat gali būti laikoma veiksminga priemone kovoje su dykumėjimu. Jei rengiamės sustabdyti ar panaikinti sauso ir pusiau nederlingo dirvožemio prastėjimą, privalome suprasti kaip ir kodėl klimato kaitos greitis, žmonių skaičiaus augimas ir maisto gamyba veikia šią aplinką.
Veiksmingiausią intervenciją galima pasiekti tik išmintingai naudojantis geriausia informacija. Šios diskusijos pabaigai norėčiau pridurti, kad Jungtinių Tautų konferencijai buvo pateikta rezoliucija dėl Europos Sąjungos tikslų.
Leiskite pabrėžti du dalykus, kurie mano manymu yra labai svarbūs. Pirmiausia, jau laikas ES susimokėti, jei ji nori vadintis Europos Sąjunga, ji turi skirti teisiškai privalomą finansavimą veiksmams kovai su dykumėjimu. Antra, ES neturėtų atimti lėšų iš vienos srities, kad skirtų kitai: ji negali prisistatinėti kaip aplinkos saugotoja, nes nesugebėjo sukurti privalomų bendrųjų nuostatų dėl draudimo importuoti į ES nelegalią medieną, kuri buvo nukirsta nesilaikant tvarumo principo.
Iš tiesų dykumėjimas kelia susirūpinimą ne tik Europos Sąjungai, bet ir visai planetai. Ir jei tuomet ES nori, kad jos buvimas būtų jaučiamas, ji privalo imtis atitinkamų veiksmų ir nevykti į Madridą tik kaip stebėtoja.
Manuel Lobo Antunes
Tarybos Pirmininkas. - (PT) Man atrodo šioje diskusijoje iš kai kurių narių pajutau tam tikrą liūdesį, siaubą ir tikriausiai šiek tiek skepticizmo dėl to, ką galėtume nuo dabar padaryti kovojant su sausromis ir dykumėjimu, atsižvelgiant į tai, kas iki šiol padaryta šioje srityje.
Tačiau aš manau, kad lemiantys veiksniai ir pats kontekstas nuo 1994 m. smarkiai pasikeitė, ypač pastaruoju metu. Manau, kad didėjantis valdžios, politikų apskritai, pilietinės visuomenės sąmoningumas ir viešoji nuomondėl klimato kaitos, aplinkosaugos iššūkių, su kuriais susiduriame, ypač kovodami su dykumėjimu, klimato kaita ir vandens trūkumu, padės mums pasitikinčiai, optimistiškai pasistūmėti pirmyn ir suteiks naują impulsą kovai su rimtomis aplinkos problemomis, su kuriomis tenka vis dažniau susidurti.
Mes taip turime priežasčių pasitikėti savimi ir būti optimistais, kuomet matome, kad Europos Sąjungos Taryba prisiima svarbius įsipareigojimus, aš net sakyčiau ypač svarbius įsipareigojimus, ir imasi vadovauti tarptautiniu mastu skelbiant priemones kovai su klimato kaita ir siūlant, kad jos taptų standartu, tikslais, kurių siektų visa tarptautinbendruomenė.
Portugalija savo pirmininkavimo Europos Sąjungai metu taip pat turės svarbų vaidmenį, kadangi ji atstovaus Europos Sąjungai Balio konferencijoje, kur, kaip žinote, bus rengiami sprendimai, kurių reikės imtis toje srityje po Kioto protokolo 2012 m.
Manome, kad Konvencijai dėl kovos su dykumėjimu Madrido šalių konferencija iš tiesų galėtų suteikti galimybę atnaujinti 1994 m. prisiimtus įsipareigojimus. Tikimės to. Esame nusistatę tris prioritetus iš keturių, kuriuos manome būtų naudinga pasiekti.
Pirma, mūsų nuomone Konvencijos šalys turėtų pagerinti koordinavimą susijusį su kova su dykumėjimu šalies viduje, imdamiesi labiau integruoto požiūrio į šią problemą. Kaip minėjo gerbiamas narys, įvairių sričių ministrai dažnai patvirtina vietos priemones iš anksto nesusitarę dėl siekiamų tikslų, taigi toks sprendimų priėmimas yra gan specialus ir atsitiktinis. Todėl įvairių departamentų atsakingų už šią sritį koordinavimas valstybės lygiu turi būti veiksmingesnis ir produktyvesnis.
Šiame posėdyje jau buvo minėta ir aš tai jau sakiau savo pirmajame pasisakyme, kad pilietinei visuomenei labai svarbu jaustis dalyvaujančia įgyvendinant kovai su dykumėjimu reikalingas priemones. Dauguma problemų yra specifinės ir būdingos tam tikroms vietoms, turinčios gilų poveikį vietos gyventojams ir šioje kovoje svarbus "nuosavybės" pojūtis arba imtis politikos, būtinos kovai su dykumėjimu.
Konvencijai įgyvendinti taip pat privalome sustiprinti institucijų mechanizmus. Manome, kad svarbu paspartinti tokį bendradarbiavimą bei bendradarbiavimą kovai su dykumėjimu regioniniu ir tarptautiniu lygiu. Konvencijos šalys dažnai į savo problemas žvelgia išimtinai iš nacionalinių pozicijų. Tai atrodo yra viena sričių, kur pagal patį problemų pobūdį bendradarbiavimas regioniniu ir tarptautiniu lygiu ypač tiktų.
Pabaigai norėčiau priburti, kad buvo minėtas biudžeto klausimas - biudžeto asignavimų. Tai svarbus aspektas, žinoma siekiant užtikrinti, kad šie mechanizmai atitiktų poreikius, turime skirti pakankamai finansinių išteklių.
Buvo minėtas Europos sausros stebėjimo tarnybos kūrimas. Tai, beje, buvo vienas dalykų, kurie buvo aptariami neformaliame aplinkos ministrų susitikime Portugalijoje ir būtų galima daryti išvadą, kad jie yra susiję su Europos sausros stebėjimo tarnybos kūrimu, kaip svarbios priemonės siekiant atkreipti dėmesį į su sausromis susijusias problemas ir sukurti modelį, reikalingą priemonėms, kurias privalu, arba galima, įgyvendinti kovojant su sausromis. Todėl kaip jau sakiau, tai yra priemonė, į kurią aplinkos ministrai žvelgia susidomėję ir entuziastingai.
Tikėkimės, kad Madrido konferencijoje bus pasiekti mūsų lūkesčius pateisinsiantys rezultatai.
Pirmininkas
Ponios ir ponai, diskusija buvo labai įdomi, joje norėčiau išskirti penkias pasisakiusias moteris ir tris vyrus. Manau, kad labai svarbu ir tai rodo, kad mūsų moterys narės yra ypač jautrios šiam esminiam klausimui.
Baigiant diskusiją, pridursiu, kad pagal darbo tvarkos taisykles (108 taisyklės 5 punktą) gavau septynis pasiūlymus dėl rezoliucijų 1.
Diskusija baigta.
Balsavimas vyks rytoj vidurdienį, 12 val.
(Posėdis sustabdytas 17.15 val. nesibaigus klausimų laikui ir vėl pratęstas 17.30 val.)
