Klausimų valanda (klausimai Komisijai) 
Pirmininkas
Kitas klausimas - klausimų valanda (B7-0307/2010).
Komisijai pateikti toliau nurodyti klausimai.
Pirma dalis

Tema: Vietos rinkimų Baltarusijoje eiga ir rezultatai
2010 m. balandžio mėn. pabaigoje Baltarusijoje įvyko rinkimų į vietos tarybas turas. Gauta pranešimų apie demokratinių rinkimų principų ir tvarkos pažeidimus. Nors buvo kovojama dėl daugiau negu 21 000 vietų vietos tarybose, tik apie 360 opozicijos kandidatų varžėsi su vyriausybę remiančiais kandidatais.
Kokia Komisijos nuomonminėtųjų rinkimų klausimu? Ar pastebėta pažanga taikant demokratijos standartus, palyginti su ankstesniais rinkimais? Kokia Komisijos pozicija toliau daromų žmogaus teisių pažeidimų šioje šalyje klausimu? Kaip Komisija vertina politinę ir žmogaus teisių padėtį Baltarusijoje artėjant prezidento rinkimams 2011 m.?
Štefan Füle
Komisijos narys. - Atsakydamas į svarbų ir aktualų L. L. Andrikienės klausimą, norėčiau pabrėžti, kad Komisija gerai informuota apie visus demokratijos principų ir procedūrų pažeidimus vietos rinkimuose Baltarusijoje, apie kuriuos praneškelios nevyriausybinės organizacijos. Europos Sąjungos misijos Minske vadovai taip pat nurodbuvus neatitikimų, iš tiesų skirtumų, ypač balsų skaičiavimo skirtumų.
Prieš rinkimus buvo įvesti kai kurie Baltarusijos rinkimų kodekso pakeitimai. ESBO demokratinių institucijų ir žmogaus teisių biuro nuomone, pateikta 2010 m. birželio 3 d., tai buvo, cituoju: "žingsnis į priekį ištaisant kai kurias Rinkimų kodekso klaidas". Tačiau, kaip teigiama pranešime, šie pakeitimai vargu ar išspręs tuos trūkumus, dėl kurių Rinkimų kodeksas negarantuoja išties demokratinių rinkimų.
Atsižvelgdamas į tai, per savo vizitą Minske, kurį planuoju liepos mėn., valdžios institucijoms leisiu aiškiai suprasti, kad pažangos reikia keliose demokratizacijai svarbiose srityse, jeigu Baltarusija rimtai nusiteikusi atnaujinti santykius su Europos Sąjunga.
Viena šių sričių - rinkimų įstatymai, kurie yra vienas iš akivaizdžiausių demokratijos standartų laikymosi testų. Šiuo atžvilgiu paraginsiu Minską tęsti bendradarbiavimą su ESBO dėl Rinkimų kodekso pataisymo iki kitų prezidento rinkimų. Be to, rengiantis šiems rinkimams, Komisija ypatingą dėmesį skirs kitiems esminiams demokratizacijos aspektams, ypač susirinkimų, žiniasklaidos ir nevyriausybinių organizacijų bei pilietinės visuomenės laisvei, apskritai toms sritims, kuriose pastaruoju metu nebuvo pažangos.
Laima Liucija Andrikien
(LT) Ačiū labai už atsakymą, tačiau aš turiu papildomą klausimą. Pasaulis įvairiai reaguoja į įvykius Baltarusijoje. Birželio 8 d. JAV administracija priėmsprendimą dar metams pratęsti finansines sankcijas Baltarusijos aukštiesiems pareigūnams, įskaitant Prezidentą Aleksandrą Lukašenką. Aš manau, kad tai yra atsakas į nedemokratiškus vietos rinkimus Baltarusijoje ir norėčiau išgirsti Jūsų vertinimą. Ir taip pat, ar Europos Sąjunga ketina imtis panašių veiksmų reaguojant į pilietinių, politinių ir kitų žmogaus teisių pažeidimus Baltarusijoje ? Kitaip sakant, kokios pozicijos ruošiasi laikytis Europos Sąjunga?
Štefan Füle
Komisijos narys. - Praeityje mėginome taikyti įsipareigojimų politiką, taip pat izoliavimo politiką, ir, atvirai kalbant, nviena jų nepasiteisino, o mes nepasiekėme, ko tikėjomės iš santykių su Baltarusija. Dabar mėginame padėti pagrindą vadinamajam kritiškam įsipareigojimui. Komisija rengia bendrą laikinąjį planą, kurį apibūdinčiau kaip pagrindą tiek geriems, tiek prastiems Europos Sąjungos ir Baltarusijos santykiams. Jis sudaro pagrindą tolesniems veiksmams demokratizacijos ir laipsniško Europos Sąjungos įsipareigojimo link. Į tai bus įtraukta Europos Vadovų Taryba ir, žinoma, Europos Parlamentas, ir esu giliai įsitikinęs, kad tai pats tinkamiausias atsakas į žmogaus teisių pažeidimus Baltarusijoje, kurių liudininkai esame.
Janusz Władysław Zemke
(PL) Pone Š. Füle, norėčiau jums padėkoti už šią informaciją, bet turiu iškelti du klausimus. Pirma, netrukus planuojate vykti į Baltarusiją, todėl mes turime ypatingą prašymą dėl tautinių mažumų. Baltarusijos piliečiai neretai yra labai skirtingų tautinių grupių atstovai. Problema kyla dėl elgesio su lenkų kilmės Baltarusijos piliečiais. Antras klausimas - prašymas, kad pagal visas šias priemones daugiau dėmesio būtų skiriama Baltarusijos jaunimo stipendijų skyrimui, nes šiandien tai svarbiausias veikimo būdas.
Štefan Füle
Komisijos narys. - Pagal programą numatoma dėmesį skirti ryšiams su žmonėmis, jaunimu ir studentais. Kita vertus, į mano darbotvarkę tikrai įtraukti pokalbiai Minske ne tik bendrais klausimais, susijusiais su žmogaus teisių pažeidimais, bet ir konkrečiais klausimais dėl mažumų. Ypatingą dėmesį skiriu šiam klausimui. Buvau susitikęs su Andżelika Borys ir kitais Baltarusijos opozicijos atstovais, ir susitikimo metu aptarėme ne tik lenkų mažumų padėtį Baltarusijoje, bet ir kaip Komisija ir Europos Sąjunga galėtų joms padėti.
Nemanau, kad tai atskiras klausimas. Nemanau, kad tai balsavimo klausimas, kaip kai kurie gali apibūdinti. Tai išties rimtas klausimas. Per savo kalbas Minske iškelsiu klausimą dėl valdžios institucijų ir mažumų santykių.
Tema: Fiskalinio koregavimo įtaka bendros Europos valiutos patikimumui
Kad Europos valstybių vyriausybės ir Europos visuomenpripažintų eurą, Komisija visose euro zonos šalyse pradėjo plataus masto kampaniją, kurios rezultatai buvo palankūs. Šiandien iš esmės dėl šių šalių ekonominių problemų, taip pat dėl nekontroliuojamos spekuliacijos rinkose, euro patikimumui labai pakenkta ir tai, pasak valstybėse atliekamų apklausų, lemia didelį Europos visuomenės susirūpinimą ir neapibrėžtumą. Ar Komisija galėtų pateikti šią informaciją:
a) Ar Europoje atliekant specialias viešosios nuomonės apklausas atsižvelgta į gyventojų kategoriją?
b) Kokių priemonių numatoma imtis siekiant gerinti bendros valiutos įvaizdį ir jos patikimumą visuomenėje?
c) Ar į euro zoną ir toliau bus be apribojimų priimamos naujos šalys narės??
Olli Rehn
Komisijos narys. - Norėčiau padėkoti R. Kratsa-Tsagaropoulou už labai tinkamą klausimą, tikriau sakant, klausimus, nes euro įvaizdis ir patikimumas yra visiems mums, europiečiams, šiuo kritišku momentu ir šiais sunkiais laikais didelį susirūpinimą keliantis klausimas. Euras - ne tik susitarimas dėl valiutos, tai vienas, jeigu ne vienintelis esminis Europos Sąjungos politinis projektas. Todėl euro likimas, euro įvaizdis ir euro patikimumas turi didelę reikšmę visam Europos projektui.
Labai atidžiai patikrinau keturių puslapių atsakymo projektą, kurį parengti paprašiau savo tarnybų. Norėčiau jį visą perskaityti, tačiau tam prireiktų kokių 12 minučių jūsų laiko. Tačiau su juo galės susipažinti visi norintys, be to, galiu jį paskelbti savo interneto svetainėje. Tai ne tik žiniasklaidos veiksmų ir kampanijų klausimas, kad ir kokios svarbios jos būtų, bet tai ir politikos ir konkrečių veiksmų klausimas, siekiant apginti eurą nuo sistemingų neseniai patirtų puolimų.
Tarp kitko, norėčiau tik pasakyti, kad nuolat atliekame kiekybines apklausas. Be to, visose valstybėse narėse nuolat atliekame "Eurobarometro" apklausas - jos buvo vykdomos keliomis bangomis. Naudojamės visomis galimybėmis, kad aktyviai informuotume apie naujausius įvykius ir politikos veiksmus, kurių imamasi dėl euro ir ekonominės ir pinigų sąjungos.
Visos visuomenės susirūpinimas reiškiamas visais galimais kanalais, pvz., pasitelkiant interneto svetainę, publikacijas, klausimus ir atsakymus, informacinius lapelius, taip pat įvairius tinklus, kuriuose nagrinėjami su ūkio politikos formavimu, profesinėmis sąjungomis darbdavių organizacijomis susiję ir kiti klausimai. Kartu su valstybėmis narėmis dirbame visais įmanomais būdais skelbdami žinią apie eurą.
Pereisiu prie politikos priemonių, kurios sudaro šio klausimo esmę ir yra susijusios su R. Kratsa-Tsagaropoulou klausimo b dalimi: "Kokių priemonių numatoma imtis siekiant gerinti bendros valiutos įvaizdį ir jos patikimumą visuomenėje?"
Šiuo klausimu turiu tris pastabas. Pirma, priėmėme sprendimą dėl esminio finansinio apsaugos mechanizmo, vadinamo Europos finansinio stabilumo mechanizmu ir priemone - beveik 500 mlrd. EUR - kuris kartu su Graikijos gelbėjimo paketu dėl koordinuotos ir sąlyginės finansinės pagalbos padėjo sustabdyti finansinio netikrumo krūmynų gaisrą, šiam dar nespėjus peraugti į visos Europos miškų gaisrą. Imamės konkrečių veiksmų, kad Europoje užtikrintume finansinį stabilumą ir apsaugotume eurą.
Antra, mūsų valstybės narės deda dideles pastangas dėl fiskalinio konsolidavimo. Iš tiesų Europoje kyla fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinės reformos banga, siekiant sugrąžinti ir sustiprinti pasitikėjimą euru bei ekonomine ir pinigų sąjunga.
Tai darome atidžiai tikrindami, koordinuotai ir įvairiais būdais, kad šalys, turinčios nedaug lėšų arba jų neturinčios visai, pvz., Graikija, Ispanija ir Portugalija, paspartintų fiskalinį konsolidavimą. Kadangi daugelis kitų šalių vis dar turi lėšų, konsolidavimo joms nereikėtų pradėti iki kitų metų - taip siekiama užtikrinti, kad nenuslopintume dabartinio ekonomikos atsigavimo.
Kaip tik šiandien pristatėme iš viso 15 perviršinio deficito procedūrų, ir, mūsų vertinimu, mūsų valstybių narių fiskalinio konsolidavimo strategijos atitinka šią koordinuotą ir diferencijuotą fiskalinio pasitraukimo strategiją.
Galiausiai, siekiant didesnio euro patikimumo, absoliučiai būtina sustiprinti ekonomikos valdymą, ir aš iš tiesų tikiuosi jūsų paramos balsuojant dėl rezoliucijos dėl strategijos "Europa 2020" ir dėl ekonomikos valdymo sustiprinimo. Mums reikia jūsų paramos, kad įtikintume Europos Vadovų Tarybą ir valstybes nares ir išlaikytume esamą padėtį, kad iki kitų metų pradžios jau turėtume griežtesnes biudžeto ir ekonomikos priežiūros ir politikos koordinavimo sistemas.
Rodi Kratsa-Tsagaropoulou
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nary, labai dėkoju už atsakymą ir mums visiems suteiktą galimybę prisiminti apie bendros valiutos rėmimo politiką ir euro zonos išlikimą.
Mano klausimas labiau susijęs su komunikavimu, kurio turime griebtis, nes piliečiai nesupranta šių precedento neturinčių techninių Europos ekonominio gyvenimo klausimų, jie nedalyvauja juos sprendžiant, todėl yra rizikos, kad paramą eurui jie vertins kaip išlaidas, o ne kaip saugios ateities garantą. Šį klausimą dar labiau paaštrina kai kurių šalių ketinimai ir grasinimai atsisakyti bendros valiutos.
Valstybėms narės ir Europos Sąjungos institucijos bendrai atsako už paramą įvedant bendrą valiutą, tačiau reikia imtis visuomenės nuomonės gerinimo priemonių, kurios neturėtų nieko bendra su valstybių narių finansiniais koregavimais.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Sutinku su jumis ir manau, kad eurą svarbu vertinti kaip pagrindinę ekonomikos politikos ir tvaraus augimo Europoje priemonę, taip pat svarbu jį vertinti ne tik kaip simbolį, bet ir kaip europiečių įsipareigojimą statant bendrą Europos namą. Šiuo atžvilgiu suorganizavome daug įvairios komunikavimo veiklos.
Pateiksiu jums tik svarbiausius faktus, pvz., per pirmąjį 2010 m. pusmetį 10 euro zonos šalių: Vokietijoje, Prancūzijoje, Italijoje, Portugalijoje, Nyderlanduose, Ispanijoje, Austrijoje, Suomijoje, Maltoje ir Belgijoje, vykdėme informavimo apie pagrindinius euro pranašumus kampaniją. Be to, prieš dvi savaites surengėme Briuselio ekonomikos forumą, skirtą ekonomikos ir finansų klausimams. Susitarta dėl rekordinio (daugiau nei 1 000) politikos sričių skaičiaus, o pats renginys sulaukdidelio žiniasklaidos dėmesio. Akivaizdu, kad per šį svarbų forumą pasiekiami tie, kurie formuoja nuomonę, ir pasiekiamas dar didesnis efektas. Šį sąrašą galėčiau tęsti.
Dalyvaujame šioje veikloje ir manau, kad geriausius rezultatus pasieksime tinkamomis politikos priemonėmis ir tinkamomis kampanijomis, užtikrinančiomis, kad mūsų žmonės būtų gerai informuoti.
Jaunystėje mokiausi atsarginių dalių pardavėjo amato: pradėjau dvylikos ir šią karjerą baigiau būdamas dvidešimties metų. Visuomet vadovavomės labai aiškia filosofija: pirma turi turėti gerą prekę, kad galėtum ją gerai parduoti: reikia ir vieno, ir kito. Reikia patikimos prekės, patikimos politikos ir pagrįstos rinkodaros kampanijos, kad užkariautume žmonių širdis ir protus.
Nikolaos Chountis
Pone pirmininke, Komisijos nary, atidžiai išklausiau jūsų atsakymą. Nežinau, ar jūsų minėtame dvylikos puslapių rašte pateikiamas atsakymas į vieną mano kolegės Parlamento narės klausimo dalį, konkrečiai dėl naujų šalių integracijos į euro zoną ir tokios integracijos perspektyvų.
Aš, kaip ir jūs, žinau, kad Estija - nauja narė. Matome, kad siekiant, jog šios šalys prisijungtų prie euro zonos, taikomos griežtos finansinės restruktūrizavimo programos, ir todėl šiandien Estijoje smarkiai mažinamas valstybės tarnautojų darbo užmokestis, nedarbas pasiek20 proc., o tarp jaunimo jis keliskart didesnis.
Mano klausimas skamba taip: ar toks koridoriaus, vedančio į euro zoną, įvaizdis patrauklus? Ar jis patikimas? Ar sudaromos prielaidos tolesniam įgyvendinimui?
Olli Rehn
Komisijos narys. - Estija turėjo įvesti biudžetinę drausmę ne tik dėl euro, bet ir todėl, kad Estijos ūkį, kaip ir mus visus, paveiklabai sunki finansų krizė, ūkio augimas sustojo. Ūkio augimas buvo neigiamas, ir tai reiškė, kad nebeliko Estijos valstybės finansų tvarumo.
Estijos skola labai nedidelė: šiuo metu ji sudaro 7,2 proc., kai Europos vidurkis - 75 proc., tačiau kritimas kėldidelį susirūpinimą, todėl ekonomiškai buvo protinga užtikrinti, kad Estija sugebėtų toliau vykdyti stabilumo politiką ir užtikrinti valstybės finansų tvarumą. Tai buvo paskutinis demokratinis Estijos parlamento sprendimas, ir tokios politikos Estija laikėsi gana sėkmingai.
Justas Vincas Paleckis
(LT) Gerbiamas Komisare, kaip žinoma, silpniausia euro zonos grandis yra Graikija, ir užtruko du mėnesius, kol Graikijai buvo suteiktas pagalbos paketas. Tas užtrukimas įvyko daugiausia dėl Vokietijos kaltės ir kainavo šimtus milijonų eurų, ir, be abejo, susilpnino pačią euro valiutą. Kaip Komisija vertina tokius dalykus ir kokių žingsnių imtųsi, kad tokie uždelsimai nesikartotų ateityje?
Olli Rehn
Komisijos narys. - Nenoriu pereiti prie kaltinimų. Mano nuomone, politika ir ekonomikos politikos formavimas Europos Sąjungoje visuomet yra ne tik politinės valios klausimas, bet ir menas padaryti viską, kas įmanoma. Kažkuriuo metu tapo įmanoma priimti tuos sprendimus, suteikti Graikijai sąlyginę ir koordinuotą finansinę pagalbą ir vėliau sukurti Europos finansinio stabilumo mechanizmą. Dabar tai veikia.
Kalbant apie Graikiją, reikia pasakyti, kad pirmuosius 20 mlrd. EUR iš ES ir TVF Graikija gavo gegužės mėn. viduryje. Graikija vykdo bendrą ES ir TVF programą laiku ir pagal susitarimo memorandumą. Be to, jau galima naudotis neseniai patvirtintu Europos finansinio stabilumo mechanizmu ir priemone, todėl Europos Sąjungos biudžetą galima panaudoti Bendrijos priemonei, sudarančiai iki 60 mlrd. EUR, kaip paskolos garantijas galimoms operacijoms. Ši sistema veikia. Mechanizmą galima bet kada panaudoti, jeigu to prašoma ir iš tiesų yra poreikis.
Iki šio mėnesio pabaigos 90 proc. (tai kriterijus) bus patvirtinta ir po kelių savaičių pradės veikti iki 440 mlrd. EUR specialios paskirties priemonė, tarpvyriausybinis susitarimas, dar vadinamas Europos finansinio stabilumo priemone. Tai reiškia, kad turėdami šį mechanizmą ir priemonę, skubiu ir neatidėliotinu atveju turėsime priemonių problemoms spręsti.
Galiausiai norėčiau pabrėžti, kad taip laimime laiko, o esmta, kad Europoje, kur per pastaruosius dvejus metus netekome dviejų pastarųjų dešimtmečių fiskalinio konsolidavimo rezultatų, turime pradėti labai rimtą fiskalinio konsolidavimo kampaniją.
Tema: ES struktūriniai fondai: atskirties finansavimas
Neįgaliesiems skirtoje strategijoje ES, kaip JT neįgaliųjų teisių konvencijos signatarė, pateikia pagrindinius šios konvencijos aspektus kovos su diskriminacija, lygių galimybių ir aktyvių įtraukties priemonių srityse.
2010 m. kovo mėn. Komisijos atstovai dalyvavo Briuselyje vykusioje konferencijoje tema "Finansuoti atskirtį skatinant įtrauktį? Europos Sąjungos lėšų naudojimas neįgalių asmenų institucinės globos sistemai išlaikyti", kurią surengEuropos bendruomeninio gyvenimo koalicija.
Komisija žino įvairioms NVO nerimą keliančią problemą, susijusią su tuo, kad Europos struktūrinių fondų lėšos naudojamos esamoms neįgalių asmenų ilgalaikės globos įstaigoms atnaujinti arba naujoms statyti ir kad taip pažeidžiamos šių asmenų teisės.
Kadangi ES neįgaliesiems skirta strategija ir JT konvencija siekiama visiškai tokių pačių tikslų, kokių priemonių ketina imtis Komisija siekdama išspręsti minėtąją problemą ir užtikrinti, kad ES lėšos nebūtų naudojamos netinkamai, bet būtų geriau skiriamos į bendruomenę orientuotoms neįgaliųjų gyvenimo sąlygoms sudaryti?
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Į M. McGuinness klausimą žodžiu norėčiau atsakyti teigdama, kad Komisija siekia skatinti neįgaliųjų teisę gyventi atskirai remdama bendruomenėje teikiamas paslaugas kaip neįgaliųjų gyvenimo globos įstaigose alternatyvą, nors atsakomybuž globos organizavimą ir administravimą tenka valstybėms narėms.
Iki šių metų pabaigos Komisija patvirtins neįgaliesiems skirtą 2010-2020 m. Europos strategiją, kuria bus padėti JT neįgaliųjų teisių konvencijos įgyvendinimo pagrindai. Pirmenybbus teikiama paramai neįgaliesiems, skatinant juos gyventi nepriklausomai, ir visų sistemų deinstitucionalizavimui. Ypač pabrėžiamas galimas struktūrinių fondų vaidmuo šiuo atžvilgiu.
Struktūrinių fondų lėšų panaudojimo prioritetai, žinoma, nustatomi nacionaliniu ir regioniniu mastu, tačiau Komisija bendradarbiaus su valstybėmis narėmis, siekdama pasidalyti gerąja patirtimi ir rekomendacijomis, kaip geriausia panaudoti lėšas, skatinant asmens savarankiškumą ir neįgaliųjų teisę gyventi nepriklausomai.
Taip pat norėčiau paminėti Europos socialinį fondą kaip priemonę, užtikrinančią neįgaliųjų, kaip visuomenės narių, lygiateisiškumą. Lėšos iš socialinio fondo taip pat gali būti skiriamos konsultavimui, mokymui, pritaikytam specialiems neįgaliųjų poreikiams, reabilitacijai, darbo vietų kūrimui tokiuose sektoriuose, kaip socialinekonomika, specialiai paramai skatinant neįgaliųjų verslumą ir visuomenės informavimo kampanijoms dėl kovos su diskriminacija. Siekiant palengvinti perėjimą nuo globos įstaigų prie bendruomeninių paslaugų, lėšos gali būti skiriamos personalo mokymui ir perkvalifikavimui.
Tuo pačiu metu Europos regioninės plėtros fondo lėšos gali būti panaudojamos socialinei infrastruktūrai kurti ir tokioms naujoms paslaugoms paremti.
Šiuo atžvilgiu Komisija parengstruktūrinių fondų lėšų panaudojimo priemonių rinkinį, siekdama užtikrinti lėšų prieinamumą neįgaliesiems ir jų nediskriminavimą. Šis priemonių rinkinys parengtas siekiant sudaryti sąlygas valdymo institucijoms, tarpinėms įstaigoms ir projektų vykdytojams parengti, taip pat struktūrinių fondų programoms ir projektams įgyvendinti, stebėti ir vertinti.
Seán Kelly
M. McGuinness, kuri pateikšį klausimą, vardu dėkoju už nuoširdų ir išsamų atsakymą. Turiu dar vieną ar du trumpus klausimus. Pirma, ar Komisija imasi kokių nors veiksmų prieš tuos, kurie netinkamai panaudojo struktūrinių fondų lėšas, ypač paslaugų neįgaliesiems srityje? Antra, kaip greitai iš tiesų galėsime, jeigu tai įmanoma, išguiti tokią praktiką valstybėse narėse?
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Jeigu apskritai struktūrinių fondų lėšos naudojamos netinkamai, Komisija gali įsikišti, tačiau, žinoma, pagrindinatsakomybir pareiga tenka valstybėms narėms, kurios turi parengti savo politikos darbotvarkę ir organizuoti savo socialinės apsaugos sistemas, į kurias patenka ir ilgalaikės globos įstaigose esantys asmenys. Klausimas, žinoma, toks: ar galime pasinaudoti veto teise, jeigu valstybės narės toliau lėšas skiria netinkamai? Jūs žinote, kad struktūrinių fondų lėšos skiriamos sistemai, už kurią bendrai atsako Komisija ir valstybės narės. Tačiau, kaip valdyti programas ir jas įgyvendinti pasirenkant programas ir projektus, sprendžia valstybės narės ir jų regionai.
Kad ir kaip ten būtų, net jei ir negalime vetuoti, su valstybėmis narėmis jau buvo dirbama, siekiant pakeisti jų politiką. Pvz., dvejus metus bendradarbiaujant su Bulgarijos vyriausybe pradėtas taikyti principas, pagal kurį vyriausybneskyrlėšų globos įstaigoms ir nusprendė, kad ES lėšos nebus leidžiamos investicijoms į esamas globos įstaigas ir į šiuos sektorius ir kad bus laikomasi deinstitucionalizavimo principo.
Ádám Kósa
(HU) Visų pirma norėčiau padėkoti Komisijos narei už atsakymus ir atsidavimą sprendžiant neįgaliųjų problemas. Turiu dar du susijusius klausimus. Iškilo pagrindinproblema dėl struktūrinių fondų lėšų panaudojimo ir pirmiausia tai Rytų Europos problema. Praeityje neįgalieji, visų pirma asmenys, turintys protinę negalią, buvo apgyvendinami pilyse, nacionalizuotose komunistinėje eroje. Viena iš problemų, kad struktūrinių fondų lėšos buvo leidžiamos šių pilių renovacijai, tada tos pilys buvo uždarytos, o neįgalieji iškeldinti. Kas bus su šiais pastatais? Ar Komisija planuoja ištirti šį klausimą plačiau, siedama jį su turizmu ir darbo vietų kūrimu?
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Labai gerai žinau, kad pasikeitus režimui keičiasi ir požiūris į buvusios politikos liekanas.
Žinoma, vyriausybėms spręsti, kaip jos rūpinsis savo įstaigomis ir ar jos nori renovuoti savo turtą ir pakeisti jo paskirtį. Dėl deinstitucionalizavimo, siekiant neįgaliuosius integruoti į visuomenę ir nepalikti jų įstaigose, galiu pasakyti tik tiek, kad mėginome atkreipti Komisijos narių, atsakingų už diskusijas su valstybėmis narėmis, dėmesį į šiuos aspektus.
2010 m. balandžio 29 d. įvyko Regioninės politikos generalinis direktorato Komisijos nariams surengtas seminaras tema "Ar pavadintum tai namais?", kuriame buvo pristatyta geriausia ir blogiausia ES lėšų panaudojimo ilgalaikės globos įstaigų panaikinimui patirtis, kad mūsų personalas suprastų, kokias priemones reikia taikyti siekiant pakeisti mąstymą bendraujant su valstybių narių administracijomis.
Regioninės politikos generalinis direktoratas ir Užimtumo generalinis direktoratas taip pat glaudžiai bendradarbiavo spręsdami, kokių tolesnių veiksmų imtis, nes, mūsų nuomone, socialinio fondo lėšos turėtų būti panaudotos gyventojų labui šiose srityse. Jos turėtų būti naudojamos ne tik pastatų renovacijai, bet ir darbo vietų kūrimui ir vystymui minėtose srityse.
Nikolaos Chountis
(EL) Pone pirmininke, Komisijos nare, norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į, mano manymu, labai aktualų specifinį klausimą. Dėl taupymo programų mano šalyje, Graikijoje, ir tikriausiai kitose šalyse mažinamos socialinės išlaidos, dažnai nutraukiamas centrų ir fondų, teikiančių paslaugas neįgaliesiems, finansavimas.
Paskutinis pavyzdys - vienintelis centras, kuris teikia paslaugas asmenims, daugiausia vaikams, turintiems regos sutrikimų ar kitokią negalią. Dėl lėšų trūkumo penkiasdešimt vaikų buvo palikti likimo valiai. Mano klausimas toks: ar gali šie penkiasdešimt vaikų tikėtis, kad šis fondas atitiks finansavimo iš Europos socialinio fondo programos reikalavimus? Ką galėtume šiuo klausimu padaryti?
Viviane Reding
Komisijos pirmininko pavaduotoja. - Akivaizdu, kad socialinės politikos srityje valstybės narės atsako už savo socialinės apsaugos sistemų organizavimą, jų sandarą, finansavimą ir paslaugų, teikiamų ilgalaikės globos įstaigose, kokybės kontrolę.
Negalime kištis arba versti vyriausybės pakeisti savo politiką. Galime tik imtis bendrųjų priemonių, kad paskatintume vyriausybę rūpintis šalies gyventojais.
Žinoma, ką mes galime padaryti dėl socialinio fondo, tai išmokyti personalą ir padėti geriau rūpintis šiais žmonėmis, tačiau pagrindinį sprendimą, ar turėti globos namus, turi priimti valstybių narių vyriausybės.
Antra dalis
Tema: Europos Sąjungos aplinkos apsaugos tikslų įgyvendinimas
Ar Komisija sutinka, kad pernelyg plačios diskusijos ES viduje ir nesėkmingas visų diplomatinių šaltinių koordinavimas visame pasaulyje prisidėjo prie to, kad ES tikslai nebuvo įgyvendinti Jungtinių Tautų bendrosios klimato kaitos konvencijos (angl. UNFCCC) šalių Kopenhagos klimato kaitos konferencijoje ir Dohoje vykusiame Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvencijos (angl. CITES) šalių susitikime?
Ar Komisija nurodys, kokių veiksmų imamasi siekiant pagerinti išankstinį planavimą ir koordinavimą tam, kad galėtų sustiprinti įsipareigojimus ir pasiektų geresnių būsimų aplinkos apsaugos konferencijų rezultatų?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Pone C. Daviesai, atsižvelgdamas į liūdinančius Kopenhagos susitikimo dėl klimato kaitos ir Dohos susitikimo dėl prekybos nykstančiomis rūšimis rezultatus, iškėlėte svarbų klausimą dėl Europos Sąjungos diplomatijos veiksmingumo tarptautinėse derybose dėl aplinkosaugos.
Atsižvelgiant į atitinkamas Lisabonos sutarties nuostatas, akivaizdu, kad iš šios patirties turime daug pasimokyti. Tai sakau, kad padarytume protingas išvadas ateičiai, ir manau, kad turime pripažinti, jog šių susitikimų rezultatų priežasčių yra daug, jas reikia analizuoti po vieną.
Akivaizdu, kad tarptautinėse derybose dėl sudėtingų klausimų, kurie tiesiogiai veikia Europos Sąjungos ekonomiką ir visuomenę, 27 valstybėms narėms, turinčioms 500 mln. piliečių, nėra lengva rasti bendrą nuomonę. Tačiau tiek CITES derybose, tiek derybose dėl klimato kaitos tai nesutrukdES rasti bendrą nuomonę ir užsiimti tarptautinių partnerių informavimo veikla.
Kalbant apie CITES šalių konferenciją, ES valstybės narės rado bendrą nuomonę daugeliu klausimų daugiau nei prieš šešis mėnesius iki susitikimo, ES ir valstybių narių delegacijos visame pasaulyje skleidinformaciją apie svarbius ES pasiūlymus dėl ryklių ir tigrų, o ES vidaus diskusijos šiais klausimais prieš konferenciją ir jos metu vyko sklandžiai. Bet aš gerai suprantu, kad paprastojo tuno atveju, deja, ne visos šios sąlygos buvo įvykdytos.
Kalbant apskritai, Komisija mano, kad ES galės veiksmingiau veikti pagal CITES, kai tik taps visateise šios konvencijos šalimi. Todėl Komisija deda pastangas, kad įtikintų trečiąsias šalis, kurios to dar nepadarė, ratifikuoti CITES Gaborono pakeitimą, pagal kurį ES leidžiama prisijungti prie konvencijos.
Kalbant apie derybas dėl klimato kaitos, ES vidaus diskusijos dėl Kopenhagos klausimo nebuvo perdėtos, o ES gerokai patobulino savo diplomatinių išteklių koordinavimą visame pasaulyje.
Prieš Kopenhagos susitikimą ES intensyviai teikinformaciją trečiosioms šalims ir parengir per Kopenhagos susitikimą pristatbendrą nuomonę dėl visų esminių klausimų. Prieš Kopenhagos susitikimą daugiau nei keturiasdešimtyje šalių ES panaudojo daugelį koordinuotų ES trejeto demaršų, įvykdne vieną bendrą trejeto informavimo misiją, taip pat dalyvavo įvairiuose dvišaliuose ir daugiašaliuose dialoguose. Per įvairius dvišalius vizitus trečiosiose šalyse jos techninės derybų grupės analizavo ir toliau koregavo ES poziciją.
Atsižvelgiant ne tik į Kopenhagos ir Dohos susitikimus svarbu suprasti, kad esminiai Lisabonos sutarties tikslai - sustiprinti Europos Sąjungos balsą pasaulyje. Įgyvendinant Lisabonos sutartį Europos Sąjungai bus geriau atstovaujama tarptautiniuose aplinkosaugos reikaluose.
Šioje srityje pagal Sutartį Komisijai tenka pareiga užtikrinti, kad Europos Sąjungai būtų atstovaujama už jos ribų. Jeigu Taryba nuspręstų, kad Europos Sąjungos dalyvavimas derybose dėl tarptautinių sutarčių yra politiškai naudingas, pagal Sutartį Taryba įpareigojama įgalioti Komisiją Europos Sąjungos vardu vesti derybas dėl Europos Sąjungos kompetencijai priskiriamų klausimų. Taryba gali papildyti tokį įgaliojimą derybų nurodymais.
Europos Parlamentas, žinoma, turi nedelsdamas ir be išlygų dalyvauti visuose procedūros etapuose.
Šiuo metu Taryboje Komisija su valstybėmis narėmis svarsto, kaip įdiegti šią sistemą. Šiuose svarstymuose Komisija akylai stebi, kad dėl veiksmingo Lisabonos sutarties įgyvendinimo daugiašalėse derybose ES būtų atstovaujama vieningiau ir darniau. Kitoks Lisabonos sutarties aiškinimas kelia riziką ES pozicijai tarptautinėje arenoje ir iš esmės ją susilpnina, o tai neabejotinai prieštarauja Lisabonos sutarties tikslams.
Ant kortos pastatyta ES organizuotumo ir veiksmingumo pasaulinėse derybose dėl aplinkosaugos ateitis, ir Komisija tikisi, kad Parlamentas ją parems šiuo klausimu.
Chris Davies
Mes su Komisijos nariu neabejotinai siekiame to paties, ir aš palaikau Komisiją jos kovoje su Taryba, bet žvelgdamas į tokias konferencijas kaip CITES, matau, kad japonai akivaizdžiai keliauja iš vienos ambasados prie kitos su aukso maišu. Jūs tai pavadintumėte informavimu.
Kadangi užsiminėte apie Europos Sąjungos diplomatinių gebėjimų stiprinimą, leiskite užduoti specifinį klausimą. Kokiuose susitikimuose su Catherine Ashton dalyvavote ar dalyvausite, kad aptartumėte, kaip Išorės veiksmų tarnyba galėtų pasitarnauti Komisijai užtikrinant visapusį mūsų diplomatinių gebėjimų panaudojimą?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Atsakydamas į jūsų specifinį klausimą pasakysiu, kad dėl šio klausimo su Catherine Ashton susitikęs nebuvau. Manau, kad kalbant apie CITES, ypač apie paprastąjį tuną, aišku viena: ne kartą apsiskaičiavome, jeigu galima taip pasakyti.
Pirma, Komisijos pozicija buvo patvirtinta per vėlai. Antra, manau, kad diskusiją Taryba surengpačiame paskutiniame Nuolatinių atstovų komitete, ir net jeigu bučiau galėjęs šį klausimą aptarti su Catherine, vis tiek būtų buvę per vėlu.
Todėl manau, kad turėtume pasimokyti iš šios patirties. Bet, kaip jūs teisingai pabrėžėte, šią užduotį turėsime atlikti kartu, todėl ateityje turime pasitelkti Išorės veiksmų tarnybą, ir tikėkimės, kad ji veiks nepriekaištingai.
Tema: Endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų sumaišymo problema
Danijoje ir Vokietijoje atlikti tyrimai parodė, kad ypatingai vaikai neapsaugoti nuo cheminių medžiagų mišinio, ypač nuo hormonų sistemą ardančių cheminių medžiagų, pvz., tokių plastifikatorių kaip ftalatai. Šie mokslinių tyrimų rezultatai rodo, kad REACH reglamente numatyta leidimo naudoti atskiras hormonų sistemą ardančias chemines medžiagas suteikimo procedūra, kuri pagrįsta prielaida, kad cheminių medžiagų koncentracija nesiekia ribinio poveikio lygio, nebėra saugi ir veiksminga, kadangi sumaišius šias chemines medžiagas susiformuoja pavojingi junginiai.
Kaip Komisija ketina užpildyti šią spragą REACH reglamento nuostatose ir užtikrinti, kad nebus leidžiama naudoti hormonus ardančių cheminių medžiagų atsižvelgiant į klaidingą prielaidą, kad vienu metu jaučiamas tik vienos cheminės medžiagos poveikis?
Tema: ES veiksmai endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų klausimu
ES veiksmų hormonų sistemą ardančių cheminių medžiagų klausimu strategija buvo priimta prieš 10 metų daugiausia dėl to, kad 1997 m. Europos Parlamentas priėmsavo iniciatyva parengtą pranešimą. Nuo tada moksliniais tyrimais buvo įrodyta, jog kai kurios endokrininę sistemą ardančios medžiagos vis labiau susijusios su vėžiu, mažesniu vaisingumu ir galimu poveikiu elgesiui ir vystymuisi. Vis dėlto, nepaisant įvairių politinių pareiškimų pritariant ES veiksmams endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų klausimu ir to, kad buvo sutarta dėl endokrininę sistemą ardančių medžiagų prioritetų sąrašo, iki šiol ES lygmeniu nebuvo imtasi jokių praktinių veiksmų siekiant pašalinti iš mūsų aplinkos hormonų sistemą ardančias chemines medžiagas.
Ar dabar Komisija imsis veiksmų siekdama panaudoti viešai finansuojamų mokslinių tyrimų rezultatus ir užtikrinti, kad šios didelį pavojų žmonių sveikatai keliančios cheminės medžiagos galėtų būti tvarkomos teikiant tam pirmenybę pagal REACH?
Kokių konkrečių priemonių pasiūlys Komisija savo būsimame pranešime dėl ES strategijos endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų klausimu?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Komisija žino apie kai kuriuos skirtingų cheminių medžiagų bendro poveikio tyrimus. Pvz., 2009 m. pabaigoje Danijos institucijos paskelbkelių tyrimų, kurių metu buvo tiriamas bendras skirtingų endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų poveikis tokioms jūsų jau minėtoms pažeidžiamoms grupėms, kaip maži vaikai ir dirbančios moterys, rezultatus.
Remdamasi danų atliktu tyrimu, 2009 m. gruodžio mėn. Taryba patvirtino išvadas, kuriose Komisijos prašoma ištirti, kaip dabartiniai ES teisės aktai reglamentuoja bendrą skirtingų endokrininę sistemą ardančių medžiagų poveikį, ir apskritai išnagrinėti bendrą problemą, kaip spręsti šio tipo cheminių medžiagų bendro poveikio problemą.
Kalbant apie cheminių medžiagų bendro poveikio klausimą reikia paminėti, kad neseniai Komisija paskelbinternete naujausią ataskaitą apie mišinių toksiškumą, paremtą dvejų metų tyrimu, kurį finansavo Aplinkos GD.
Dėl šios ataskaitos Komisija konsultuojasi su suinteresuotosiomis šalimis ir pateikoficialų prašymą dėl cheminių medžiagų mišinio toksiškumo Pavojų sveikatai ir aplinkai moksliniam komitetui, Naujai atsirandančių ir naujai nustatytų pavojų sveikatai moksliniam komitetui ir Vartojimo prekių moksliniam komitetui.
Remdamasi tyrimu ir susijusiomis konsultacijomis, ne vėliau kaip iki 2012 m. pradžios Komisija pabaigs ataskaitą, kurioje vertinama, ar atitinkamuose galiojančiuose Bendrijos teisės aktuose, taip pat REACH, tinkamai reglamentuojamas kelių cheminių medžiagų, išsiskiriančių iš skirtingų šaltinių ir skirtingais būdais, pavojus sveikatai, ir remdamasi išvadomis apsvarstys tinkamus pakeitimus, gaires ir vertinimo metodus.
Nuo Bendrijos strategijos dėl endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų pradžios 1999 m. iš Bendrijos tyrimų biudžeto daug investavome, kad geriau suprastume, kokį poveikį cheminės medžiagos daro endokrininės sistemos veikimui. Tuo pat metu į du esminius teisės aktus, kuriuose reglamentuojamos cheminės medžiagos - REACH ir Augalų apsaugos produktų reglamentą - įtraukėme specifines priemones, skirtas endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų klausimui spręsti. Komisija taip pat aktyviai dalyvavo tarptautinėse iniciatyvose, skirtose endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų nustatymo bandomiesiems metodams ir bandomosioms strategijoms sukurti.
Galiausiai, Komisija neseniai pradėjo pagrindinį tyrimą, kad surinktų visus naujausius mokslinius duomenis ir parengtų rekomendacijas dėl bandomųjų strategijų ir endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų nustatymo kriterijų. Tyrimas bus baigtas iki kitų metų antrojo pusmečio. Į šio tyrimo rezultatus bus atsižvelgta persvarstant esamą Bendrijos strategiją dėl endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų ir įgyvendinant galiojančius ES teisės aktus - tiek Augalų apsaugos produktų reglamentą, tiek REACH.
Taigi, apibendrinant reikia pasakyti, kad Komisija supranta jūsų abiejų iškeltų klausimų opumą ir intensyviai dirba, kad juos išspręstų kuo veiksmingiau. Tai nelengva užduotis, nes vis dar trūksta daug žinių, tačiau neabejotinai tai sudėtinga problema, kuri nusipelnmūsų dėmesio ir didžiausio atidumo ateityje.
Dan Jørgensen
(DA) Komisijos nary, minėjote, kad 2012 m. pateiksite ataskaitą, kurioje bus išdėstyta išvada dėl būtinybės persvarstyti teisės aktus, nes juose neatsižvelgiama į bendrą cheminių medžiagų poveikį. Šiuo atžvilgiu palengvinsiu jūsų užduotį, nes jau dabar galime patvirtinti, kad būtent taip ir yra. Į bendrą cheminių medžiagų poveikį šiuose teisės aktuose neatsižvelgiama. Tie, kurie rengREACH ir gerai išmano REACH, kiek man žinoma, jūs taip pat, puikiai žino, kad nebuvo atsižvelgta į bendrą pavojingiausių cheminių medžiagų - kancerogeninių ir endokrininę sistemą ardančių cheminių medžiagų - poveikį. Be to, REACH remiasi dviem esminiais principais: atsargumo principu ir pažeidžiamiausių mūsų rinkoje vartotojų, įskaitant vaikus ir nėščias moteris, apsaugos principu. Taigi, ar dabar neturėtų Komisija pateikti pasiūlymų dėl REACH ir galbūt kitų teisės aktų persvarstymo, kad remiantis pakeitimo principu leidimo naudoti suteikimo procedūroje būtų atsižvelgta į bendrą cheminių medžiagų poveikį?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Kaip jau minėjau, tikra problema šioje srityje - rimtų tyrimų ir faktų stoka. Teisingai paminėjote atsargumo principą. Pagal Sutartį esame įsipareigoję atsargumo priemones taikyti ir aplinkosaugos srityje, visgi norėčiau gauti kuo daugiau duomenų ir pagrįsti pasiūlymus kuo svaresniais tyrimais.
Nuo 1999 m., kai pradėjome vadovautis šiuo principu, Bendrijoje buvo atlikti 84 tyrimai, kuriuose dalyvavo maždaug du milijonai. Tačiau kai vakar tai aptariau su savo kolegomis, kad gaučiau glaustos informacijos apie duomenis, pagrindinis dalykas, ką iš tiesų sužinojau, buvo toks: mums vis dar trūksta žinių, kad galėtume imtis labai konkrečių priemonių. Žinoma, galiu dar kartą patikinti, kad ateityje aktyviai spręsiu šį klausimą.
Fiona Hall
Dėkoju, Komisijos nary, už atsakymą, bet esu labai nusivylusi, nes šis klausimas sprendžiamas jau 13 metų - per 13 metų atlikti 84 tyrimai. Kai kurios gyventojų grupės, ypač negimę vaikai, ypač jautrios šioms cheminėms medžiagoms, įrodyta, kad jos sukelia negrįžtamų pokyčių, todėl žmogaus gyvybei pavojus kyla dar prieš gimimą.
Atsižvelgiant į tai, ką pasakėte apie atsargumo principą, kas Komisijai trukdo bent jau pasiūlyti įtraukti į sąrašą pagal REACH šių cheminių medžiagų pavadinimus, siekiant jas uždrausti?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Iš tiesų galėčiau pakartoti atsakymą. Kai kalbame apie atsargumo principą, manau, ypač svarbu, kaip toje veikloje į jį atsižvelgiame ir kaip jį traktuojame. Tiesiog norėčiau, kad būtų surinkta daugiau duomenų. Tyrimą pradėjome ne tam, kad suprastume, kokios informacijos sukaupėme vykdydami ES tyrimų programas, bet kad pamatytume, kas vyksta aplinkui, kad gautume viso pasaulio informaciją. Būtent tai ir ketiname padaryti, tačiau visiškai suprantu jūsų nusivylimo priežastį. Kaip žinote, šioje srityje darbuojuosi pusmetį, žinoma, nuodugniai išnagrinėsiu visus jūsų paminėtus klausimus ir pagalvosiu, kaip ateityje juos galėtume išspręsti geriausiai.
Lena Ek
Pone pirmininke, pagal galiojančius ES reglamentus dėl medžiagų, esančių sąlytyje su maisto produktais, vis dar leidžiami gana dideli bisfenolio A kiekiai. Todėl atsiranda pavojus, kad jis gali patekti į maistą, taip pat į organizmą, kai produktai plačiai naudojami kasdien.
Kaip bus atsižvelgta į Europos maisto saugos agentūros išvados dėl bisfenolio A, kuri turėjo būti parengta iki 2010 m. gegužės mėn. pabaigos (manau, kad šiandien ji jau pateikta), rezultatus ateityje imantis veiksmų dėl bisfenolio A pagal REACH? Turiu omenyje kūdikius, buteliukus ir pan.
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Kaip visos mūsų gaunamos mokslinės informacijos, jeigu tokios yra, atveju į juos rimtai atsižvelgsime rengdami būsimą politikos veiksmų planą arba aiškindami, kaip turėtume įgyvendinti tam tikrus dalykus pagal galiojančius teisės aktus.
Taigi, turimų ir šioje srityje trūkstamų žinių kokybę turėtume gerinti žingsnis po žingsnio. Problema rimta, todėl galiu jus patikinti, kad veiksmų imsimės, kai tik gausime informacijos.
Tema: Potvynių direktyvos įgyvendinimas
Ar Komisija gali pateikti naujausią informaciją dėl Potvynių direktyvos (2007/60/EB) įgyvendinimo, ypač atsižvelgiant į Airijos atvejį?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Pone S. Kelly, Potvynių direktyva buvo patvirtinta 2007 m., šiuo metu ji įgyvendinama. Per paskutinį mėnesį nauji potvyniai priminmums apie rimtus potvynių padarinius ir apie potvynių rizikos valdymo svarbą dėmesį skiriant prevencijai, pasirengimui ir apsaugai.
Pagal Potvynių direktyvą visos valstybės narės privalo parengti išsamius potvynių rizikos mažinimo planus. Svarbu, kad planai būtų rengiami konsultuojantis su visuomene ir suinteresuotosiomis šalimis, valstybės narės turi bendradarbiauti tarpvalstybiniuose vidaus vandenų keliuose. Pirmieji du direktyvos įgyvendinimo terminai jau pasibaigė.
Pirma, teisės akto perkėlimas į nacionalinę teisę turėjo būti baigtas iki 2009 m. lapkričio mėn. Šį reikalavimą iki šiol įvykd12 valstybių narių, įskaitant Airiją. Dešimt valstybių narių dar nepranešapie direktyvos perkėlimą, o penkios valstybės narės praneštik apie dalinį jos perkėlimą. Reaguodama į susidariusią padėtį Komisija pradėjo pažeidimo procedūrą.
Komisijos informavimo apie valstybių narių administracinę tvarką terminas baigiasi šių metų birželio 26 d. Dvidešimt trys valstybės narės, tarp jų ir Airija, pranešimą pateikė. Komisija tikrina, ar visa aktuali informacija apie atsakingas institucijas ir valdymo padalinių geografinę padėtį atitinka direktyvą. Pagrindiniai direktyvos įgyvendinimo etapai vis dar nebaigti.
Visoje Europos Sąjungoje valstybės narės rengiasi šiems veiksmams: pirma, 2011 m. atlikti preliminarų potvynių rizikos vertinimą ir nustatyti galimų didelių potvynio rizikos vietas, antra, iki 2013 m. parengti išsamius potvynių pavojaus ir potvynių rizikos žemėlapius ir, trečia, 2015 m. parengti pirmuosius potvynių rizikos valdymo planus. Be to, prieš patvirtinant šiuos planus dėl jų būtina konsultuotis su visuomene ir suinteresuotosiomis šalimis.
Kalbant apie Airiją, suprantame, kad direktyva jau įgyvendinama ir nėra jokių priežasčių manyti, jog Airija vėluoja įgyvendinti direktyvą. Airija pranešapie direktyvos perkėlimą ir informavo apie administracinę tvarką. Palankiai vertiname Airijos pradėtus bandomuosius veiksmus Doderio baseine Dublino regione ir Li baseine pietų Airijoje - Airija parengpotvynio baseine rizikos valdymo plano projektą ir pateikjį aptarti su visuomene.
Be to, Airija aktyviai dalyvauja Europos mastu skatinant, kad valstybės narės keistųsi vertinga informacija dėl įvairių klausimų, susijusių su direktyvos įgyvendinimu, pvz., kaip tvarkytis su staigiais ir lietaus sukeltais potvyniais, rengti potvynių zonų žemėlapius ir rengti potvynių rizikos valdymo planus.
Seán Kelly
Gerbdamas kitus, kalbėsiu trumpai. Pirma, Komisijos nary, dėkoju už išsamų ir visapusišką atsakymą, jį labai vertinu. Turiu dar vieną klausimą. Kalbant apie šalis, kurios nesilaiko terminų, ar Komisija ateityje pagalvotų apie galimybę pasinaudoti solidarumo fondu potvynių atveju, o gal apie tai galvojo anksčiau, nes šiuo metu turime prašymą dėl potvynio?
Gay Mitchell
Atkreipiau dėmesį į tai, kas buvo pasakyta apie apsikeitimą informacija, ypač dėl staigių potvynių. Pats gyvenu Dubline prie Doderio upės ir manau, kad ir sąlyginai nedidelės upės gali nuniokoti miestus labai greitai.
Norėčiau paprašyti parengti vadovą, kuriame būtų numatyta, pvz., pasirūpinti, kad šliuzo vartai būtų atlaisvinti ir neužblokuoti laužu, nes būtent dėl laužo, kuris užblokuoja vartus, atsiranda žala. Jeigu būtų toks vadovas, juo vadovautis iš tiesų turėtų vietos valdžia, be to, tokia gerąja patirtimi galima būtų dalytis visoje Europos Sąjungoje, todėl raginu tai padaryti.
Silvia-Adriana Ţicău
(RO) Potvynių prevencijai ir valdymui Europos Sąjungos klausimus, susijusius su upėmis, būtina spręsti tarpvalstybiniu lygmeniu panaudojant dideles investicijas.
Norėčiau Komisijos paklausti, ar ji ketina parengti tokią bendrą vidaus vandenų politiką kaip jūrų politika, kuri padėtų kompleksiškai spręsti teritorijų planavimo, aplinkos apsaugos, jūrų aplinkos apsaugos, jūrų transporto ir regionų prie vidaus vandenų arba pakrančių regionų plėtros klausimus.
Jim Higgins
(GA) Pone pirmininke, vasaros potvyniai Airijai, ypač jos infrastruktūrai, parduotuvėms ir būstams atnešdaug žalos. Bendra žala sudarbeveik 1 mlrd. EUR.
Tačiau visos kaltės negalima versti tik krituliams, nes didžiausia problema Airijoje buvo vidaus vandenų kelių nepriežiūra. Vidaus vandens kelių direktyva labai svarbi. Padaryta ir vis dar daroma didelžala laukiniams gyvūnams, ypač retiems paukščiams, nes Paukščių direktyva taip pat dar neįgyvendinta.
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Pirma, daugelis jūsų paminėjote finansavimą. Yra dvi galimybės: viena jų - prevencija, kai turėtume pasitelkti sanglaudos fondą, o antroji susijusi su Europos fondais - Interreg ir su visa su tuo susijusia veikla.
Ištikus nelaimei, žinoma, yra kita galimybė, kurią paminėjo gerbiamas Parlamento narys - Europos solidarumo fondas. Europos Sąjungos solidarumo fondo atveju vadovaujamasi labai aiškiomis įgyvendinimo gairėmis ir gairėmis dėl žalos pobūdžio. Airijos prašymo solidarumo fondui atveju žala nesieknustatytos ribos, tačiau Komisija šį prašymą svarsto.
Kai nuostolių suma yra mažesnnei įprasta 0,6 proc. solidarumo fondo lėšų panaudojimo riba, turi būti patenkinti specifiniai kriterijai, kad fondo lėšas būtų galima panaudoti išimties tvarka. Jeigu bus nustatyta, kad šis atvejis būtent toks, parama gali būti skirta. Tačiau neturėtume painioti dviejų dalykų - vieno ir kito paskirties.
Taip pat sutinku, kad reikia dalytis minėta gerąja patirtimi, ir manau, kad svarbu tinkamai ir teisingai parengti valdymo planus. Mes labai vertiname, kad tarpvalstybinio poveikio klausimas įtrauktas į Vandens pagrindų direktyvą. Vadovaujantis upės baseino principu nepaisoma sienų, taip turi bendradarbiauti ir valstybės narės. Jų prašoma, iš tiesų jos privalo bendradarbiauti ieškant tarpvalstybinių sprendimų.
Galiausiai, norėčiau paminėti, kad 2012 m. norime parengti projektą dėl vandenų ir jų valdymo. Į jį įtraukti trys klausimai, kuriuos norime išspręsti. Vienas iš klausimų, kuriam skirsime dėmesį - sausros.
Tema: Poveikio aplinkai vertinimo direktyvos (85/337/EEB) persvarstymas
Laikas nuo laiko mes išgirstame, jog iškyla problemų planuojant ir įgyvendinant didelio masto infrastruktūros projektus, ypač energetikos sektoriuje. Dauguma iš šių problemų kyla dėl to, kad tokių projektų poveikio aplinkai vertinimuose trūksta skaidrumo ir nešališkumo. Kaip matyti iš naujausios Komisijos ataskaitos, šiuo metu galiojančiuose teisės aktuose (Direktyva 85/337/EEB) nenumatomas iš tikrųjų nepriklausomas poveikio aplinkai vertinimas. Galima paminėti du pagrindinius šios problemos sprendimo būdus: pirma, reikia, kad Komisija daugiau dalyvautų poveikio aplinkai vertinimo procedūroje, arba, antra, reikia užtikrinti, kad poveikio aplinkai vertinimų finansavimas nebūtų priklausomas nuo vertinamų projektų vykdytojų.
Kada Komisija planuoja pateikti iš naujo apsvarstytą poveikio aplinkai vertinimo direktyvos tekstą? Kokį sprendimą Komisija ketina pasirinkti siekdama užtikrinti nepriklausomą poveikio aplinkai vertinimą?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Tiesa, kad pagal Poveikio aplinkai vertinimo (PAV) direktyvą atsakomybuž reikiamos informacijos apie poveikį aplinkai surinkimą ir pateikimą valdžios institucijoms tenka projekto vykdytojui. Tačiau tai nereiškia, kad PAV procesas yra neskaidrus ir šališkas, nes direktyvoje numatytos kelios apsaugos priemonės, kurios užtikrina skaidrų ir objektyvų projektų poveikio aplinkai vertinimą.
Pirmiausia, tai minimalios informacijos, kuri turi būti įtraukta į poveikio aplinkai vertinimo ataskaitą, privalomą pagal PAV direktyvą, aprašymas, antra, tai konsultacijos su kompetentingomis aplinkosaugos institucijomis ir visuomene. Iš tiesų visa projektų vykdytojo pateikta informacija turi būti skelbiama aplinkosaugos institucijoms ir visuomenei, su kuriomis turi būti konsultuojamasi.
Vykstant konsultacijoms bet kuriuo metu prieš priimant galutinį sprendimą galima išreikšti abejones dėl tokios informacijos tikslumo. Tai reiškia, kad kompetentingos aplinkosaugos institucijos gali pasitelkdamos savo pajėgumus tinkamai įvertinti pateiktą informaciją, o nevyriausybinės organizacijos arba suinteresuotosios šalys, remdamosi pateiktais duomenimis, gali pareikšti abejones dėl viso vertinimo ir labai dažnai jos tai padaro, jeigu tie duomenys neatspindi tikros padėties arba neatitinka PAV reikalavimų. Galutinis sprendimas dėl sutikimo leisti vykdyti projektą turi būti priimamas atsižvelgiant į konsultacijų rezultatus ir surinktą informaciją, be to, turi būti nurodomos pagrindinės tokio sprendimo priežastys. Visa ši informacija taip pat skelbiama visuomenei.
Atvirai kalbant, jūsų klausimas labai aktualus. Po daugiau nei 20 metų įgyvendinimo nustatėme, kokioms sritims reikia skirti dėmesį, ir nusprendėme, kad reikia persvarstyti PAV direktyvą. Mano tikslas - pateikti naują tekstą, kuris padėtų užtikrinti geresnę aplinkos apsaugą, spręsti klimato kaitos, energetikos ir biologinės įvairovės klausimus, integruoti Teisingumo Teismo praktiką ir kiek įmanoma suderinti ir supaprastinti esamas procedūras.
Atsižvelgiant į tai visa poveikio aplinkai vertinimų kokybtaps pagrindiniu klausimu, o tobulėti neabejotinai yra kur. Viena vertus, būtina sustiprinti projektų vykdytojo pateiktų PAV dokumentų kokybės kontrolę. Kita vertus, reikia sustiprinti paties PAV proceso kokybę.
Mano tarnybos jau pradėjo PAV direktyvos persvarstymą. Iki birželio mėn. pabaigos bus pradėtos konsultacijos su visuomene ir suinteresuotosiomis šalimis. Jūs, žinoma, taip pat kviečiami jose dalyvauti ir pareikšti savo nuomonę.
Kai tik gausime visus reikiamus duomenis ir informaciją, Komisija nustatys, kokius metodus taikyti taisant PAV direktyvą, taip pat kaip užtikrinti nepriklausomą poveikio aplinkai vertinimą. Bus atliekamas visų Komisijos pasiūlymų teisinio poveikio vertinimas. Kol kas negaliu nurodyti, kada bus parengtas Komisijos pasiūlymas, tačiau ketinu jį pateikti, kol nesibaigmano įgaliojimai, ir kuo anksčiau, tuo geriau, nors, žinoma, iki tol dar reikia rimtai padirbėti.
RadvilMorkūnaitė-Mikulėnien
(LT) Šita problema yra svarbi tiek valstybėms narėms, t. y., svarbi tame kontekste, kuomet vykdomi projektai valstybėse narėse lokaliai, bet tai yra svarbu ir kalbant apie tarptautinius projektus ir kaip pavyzdys, ko gero, tai būtų energetikos infrastruktūros projektai, tas pats "Nordstream" projektas Baltijos jūroje ir tai, ką jūs išvardinote, kad ir visuomenturi teisę dalyvauti ir kad vykdytojai lyg ir turėtų atsižvelgti į visuomenės nuogąstavimus, tačiau kažkaip nebuvo atsižvelgta net į nepriklausomų mokslininkų informaciją. Užtai mes šiandien ir kalbame apie tą būtinybę sukurti nepriklausomą poveikio vertinimo mechanizmą, ir aš norėčiau paklausti, ar jūs manytumėte, kad Europos Komisija reguliuotų valstybių narių nacionalinę teisę šituo klausimu, ar, tarkime, kuomet tai yra tarptautinis projektas, pati Europos Komisija galėtų įsikišti į tokius dalykus?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Iš esmės jūs dar kartą parodėte teisinga kryptimi. Jeigu projektas arba investicija neturi tarpvalstybinio poveikio, tada gana aišku, kaip reikėtų veikti. Šiuo atveju ant kortos akivaizdžiai pastatytas subsidiarumas, todėl neturiu ką pridurti.
Jeigu procesas skaidrus, jeigu visi galėtų turėti nuomonę, - to praeityje buvo siekiama daliniais PAV direktyvos pakeitimais, o 2003 m. suderinta su Orhuso konvencija, kurioje būtent tai ir turėtų būti numatyta, - tuomet procesas turėtų atvesti prie jūsų paminėtų dalykų.
Viskas kur kas sudėtingiau, kai kalbame apie valstybių sienas. Šiuo požiūriu pagal direktyvą dabar reikalaujama, kad susijusios šalys dalyvautų derybose arba veiksmingiau keistųsi informacija. Tai turėtų vykti jau pagal EPSA konvenciją, tačiau Europos Sąjungos valstybėms narėms, žinoma, taikoma ši PAV direktyva.
Kalbant atvirai, šiuo požiūriu Komisija vaidina daugiau ar mažiau procedūrinį vaidmenį. Turime pasirūpinti, kad būtų atsižvelgta į visas reikiamas procedūras, būtinas procedūras, kurios idealiu atveju turėtų baigtis nepriklausomu poveikio aplinkai vertinimu, kurį pirmiausia atlieka projekto vykdytojas, o prireikus patikrina ir peržiūri valstybių narių institucijos. Būtent tai garantuojame. Turėtume žinoti, kad įtraukdami PAV sąvoką iškėlėme du svarbius klausimus. Pirma, kiekvienos investicijos atveju rimtai atsižvelgiama į aplinkosaugą, antra, siekiant užtikrinti skaidrumą, visais atvejais konsultuojamasi su visuomene. Tačiau jūs rodote teisinga kryptimi. Manau, kad šis klausimas arba tai, kas slypi už jūsų samprotavimo, yra vienas iš tų klausimų, kurį, manau, reikės spręsti ateityje, persvarstant PAV direktyvą, tačiau dabar negaliu atsakyti, kurią kryptį pasirinksime. Diskusija jau prasideda, ir ateityje aš tikrai išnagrinėsiu tą informaciją.
Marian Harkin
Pone pirmininke, kalbėsiu labai trumpai. Tik norėjau paklausti, kodėl nusprendėte pateikti penkis klausimus vienam Komisijos nariui ir tik vieną - kitam.
Ar tam yra priežastis? Remiantis teisės aktais galima tikėtis dviejų ar trijų klausimų kiekvienam Komisijos nariui. Tik noriu žinoti priežastį.
Pirmininkas
Jie buvo pateikti tokia tvarka.
Sarah Ludford
Kaip dėl Komisijos nario J. Dalli? Ar jis visai nekalbės? Panašu, kad klausimų valanda nelabai gerai organizuota, jeigu visiškai nelieka laiko kalbėti vienam Komisijos nariui.
Pirmininkas
Iš tiesų dviem Komisijos nariams.
Malcolm Harbour
Pone pirmininke, norėčiau pateikti ataskaitą Biurui ir kalbu kaip Vidaus rinkos komiteto pirmininkas, nes du mano komitetui svarbiausi Komisijos nariai neturėjo galimybės šį vakarą atsakyti į tiek mano komiteto narių, tiek kitų asmenų klausimus.
Jeigu šio posėdžio pradžioje žinojote (ir akivaizdu, kad žinojote, kaip žinojo ir sesijų sekretoriatas), kad laikas bus ribotas, visų pirma buvo visiškai nebūtina aptarti tų dviejų klausimų pradžioje, kurie nebuvo skirti jokiam Komisijos nariui. Šio Parlamento nariai klausimus pateikia konkrečiai Komisijos nariams, nes jie yra čia, todėl galima buvo iškart apsieiti be tų dviejų klausimų. Jeigu tai atsitiks dar kartą, siūlau šiuo požiūriu deramai pakeisti Darbo tvarkos taisykles.
Antra, buvo gana aišku, kiek turėsime laiko, todėl klausimus reikėjo skirti visiems trims Komisijos nariams, kurie pasistengir malonėjo čia atvykti. Piktina, kad Parlamentas ignoruoja, jog du Komisijos nariai atvyko čia, bet jiems laiko neliko. Taigi, kaip komiteto pirmininkas primygtinai reikalauju, kad jūs, kaip šio posėdžio pirmininkas, pateiktumėte Biurui išsamią ataskaitą ir išreikštumėte mūsų didelį nepasitenkinimą pasibaisėtinu šio posėdžio organizavimu.
Pirmininkas
Visuose pasaulio parlamentuose klausimų valandos ima ir pasibaigia, tai nutiko ir šiandien. Taip atsitinka kiekvieną kartą.
Georgios Papastamkos
(EL) Pone pirmininke, aš taip pat norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad laikas skiriamas neracionaliai. Dalyvavau Žemės ūkio ir kaimo plėtros komiteto posėdyje ir balsavime ir kad galėčiau dalyvauti šioje parlamentinės kontrolės valandoje, išvykau iš Žemės ūkio komiteto posėdžio ir balsavimo. Akivaizdu, kad laiką tarp parlamentinės kontrolės valandos dalyvių paskirstėte neteisingai. Dirbote lanksčiai ir leidote užduoti papildomus klausimus. Manau, kad turime gerbti Komisijos narius ir M. Barnier. To reikalaujama pagal Parlamento tvarką. Tai sakau jums, pone pirmininke, kurį asmeniškai labai gerbiu. Esate kilęs iš šalies, kurioje gimšiuolaikinparlamentindemokratija. Tačiau parlamentinei demokratijai būdinga tvarka, taisyklės ir principai. Nuoširdžiai apgailestauju dėl to, kas įvyko šį vakarą. Tai niekam nedaro garbės; tai nedaro garbės nei Parlamentui, nei Biurui, pone pirmininke.
Pirmininkas
Iš tiesų pradėjome vėlai, nes nebuvo kai kurių Komisijos ir Parlamento narių. Tai viena iš priežasčių.
Bernd Posselt
(DE) Pone pirmininke, nuo 1994 m. dalyvavau sprendžiant visus klausimus, tačiau tokio skandalo dar nemačiau. Jeigu trumpinate kalbėjimo laiką, derėtų tai daryti kiekvieno Komisijos nario atžvilgiu.
Pirmą klausimą uždaviau Komisijos nariui J. Dalli, todėl buvau tikras, kad sulauksiu savo eilės. Kaip jau minėta, Pirmininkas José Barroso kalbasi su mano frakcija ir nuo tada, kai pasitraukiau iš diskusijos prieš keturiasdešimt penkias minutes, sėdžiu ir laukiu savo eilės. Norėčiau atkreipti dėmesį į tai, kad turėjote man apie tai pranešti. Tikrai turiu išreikšti nepritarimą šiai procedūrai ir pareikalauti dar labiau netrumpinti klausimų valandos. Tai svarbiausias dalykas Parlamente. Mes nesame institucijos balsavimo mašina! Kiekvienas Parlamento narys turi teisę dalyvauti klausimų valandoje, ir šią pagrindinę teisę pasiskolinome iš Jungtinės Karalystės parlamentinės sistemos.
Pirmininkas
Kaip minėjau, visuose parlamentuose, visose šalyse klausimų valandos laikas baigiasi, mūsų klausimų valanda baigėsi taip pat. Pateiksiu vieną paskutinį klausimą.
Tema: Paukščių ir natūralių buveinių direktyvos
Nuolat iškyla klausimų dėl direktyvos dėl laukinių paukščių apsaugos (79/409/EEB) ir direktyvos dėl natūralių buveinių (92/43/EEB). Paprastai teigiama, kad taikant šias direktyvas sudaroma kliūčių ekonominei pažangai. Tačiau, atsižvelgus į Antverpeno uosto atvejį, matome, kad yra priešingai. Pagal direktyvą dėl laukinių paukščių apsaugos beveik visa šio uosto teritorija laikoma specialios apsaugos teritorija, tačiau gamtos apsauga ir plėtra čia vykdoma kartu su ekonomine plėtra - tai neseniai patvirtino pats Komisijos narys. Atsižvelgdama į spaudimą, daromą siekiant sušvelninti šių direktyvų nuostatas, ir turėdama mintyje biologinės įvairovės metus, norėčiau Komisijos nario paklausti, kokia jo pozicija dėl paukščių ir natūralių buveinių direktyvų.
Ar Komisijos narys pritaria Pirmininko J. M. Barosso nuomonei, kurią jis išdėstsavo laiške Ministrui Pirmininkui J. P. Balkenendei, kad minėtųjų direktyvų persvarstymas nebūtinas, priešingai, reikia daugiau atitinkamos teisės aktų sistemos stabilumo, ir kad pagal šias direktyvas suteikiama pakankamai erdvės ekonominei plėtrai?
Janez Potočnik
Komisijos narys. - Tokios ES natūralių buveinių ir paukščių direktyvos, kokios jos yra dabar, yra pakankamai lanksčios, kad leistų suderinti gamtos apsaugą su ekonomine plėtra. Komisija nemano, kad būtų pagrįsta jas šiuo metu persvarstyti. Tam yra keletas priežasčių.
ES gamtos teisės aktuose nustatytas pasaulinis gamtos apsaugos modelis - mokslo padiktuotas teisiškai įgyvendinamas modelis, kuris grindžiamas ekosistemomis kaip pagrindiniu vienetu. Tinklas "Natura" - viena pažangiausių, plačiausių ir lanksčiausių gamtos apsaugos sistemų pasaulyje. Tai vienas didžiausių ES laimėjimų gamtos apsaugos politikoje.
Per šią kadenciją Komisija aplinkosaugos srityje pirmenybę teikia biologinei įvairovei. Šių metų kovo mėn. Taryba dar kartą patvirtino, kad siekiant išsaugoti biologinę įvairovę pastangos dedamos į saugomas teritorijas ir ekologinius tinklus, ir pabrėžporeikį visiškai įgyvendinti paukščių ir natūralių buveinių direktyvas ir paspartinti galutinį tinklo "Natura 2000" įgyvendinimą.
Šiuo metu esame labai svarbiame šių teisės aktų įgyvendinimo etape. Visoje Europoje "Natura 2000" teritorijų nustatymo procesas artėja į pabaigą, ir pirmenybdabar teikiama veiksmingam "Natura 2000" tinklo valdymui ir tinkamam finansavimui, kad būtų pasiekti visi tikslai.
ES natūralių buveinių direktyva - unikali, lanksti priemonė, pagal kurią ūkininkauti, žvejoti, užsiimti miškininkyste, medžioti ir net vykdyti didžiuosius plėtros projektus leidžiama taip, kad būtų išsaugota mūsų gamtos paveldo ekologinvertė. "Natura" teritorijos nėra neįžengiamos vietos, kuriose neįmanoma žmogaus veikla ir ekonominplėtra. Dauguma jų - gyvenamieji kraštovaizdžiai, per daugelį metų susiformavę dėl žmogaus veiklos. Kai teritorija priskiriama prie "Natura" teritorijų, tai nereiškia, kad joje būtina sustabdyti ekonominę veiklą. Priešingai, yra daug tokių pavyzdžių, kaip ir jūsų klausime paminėtas Antverpeno uostas, kuriame neseniai lankiausi ir kur ekonominplėtra toliau sėkmingai vykdoma kartu užtikrinant gamtos apsaugą. Raktas į sėkmę - teisingas gamtos direktyvų nuostatų įgyvendinimas, išankstinis aplinkosaugos klausimų įtraukimas į planavimo procesą, išsamios informacijos pateikimas ir visų suinteresuotųjų šalių dalyvavimas.
Galiausiai, atsižvelgiant į tai, kad mums nepavyko pasiekti politinio tikslo sustabdyti biologinės įvairovės nykimą 2010 m., turėsime nustatyti, kodėl mums nepasisekė. Taigi taip pat reikia nuodugniai ištirti, ar esamų teisės aktų įgyvendinimas veiksmingas siekiant apsaugoti biologinę įvairovę, ir pagalvoti, kokių pakeitimų reikėtų.
Kathleen Van Brempt
Kalbėsiu labai trumpai; būtent tokį atsakymą ir norėjau išgirsti. Manau, kad visos aplinkos apsaugos organizacijos ir daugelis ekonomikos veikėjų, tikrai manančių, kad tai labai gera direktyva, labai džiaugsis tai girdėdami iš jūsų.
Pirmininkas
Atsakymai į klausimus, į kuriuos nebuvo atsakyta dėl laiko stokos, bus pateikti raštu (žr. priedą).
Tuo klausimų valandą ir baigiame.
(Posėdis baigtas 20.35 val. ir vėl pradėtas 21.00 val.)
