Demokratizacija Turkijoje (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas - Tarybos ir Komisijos pareiškimai dėl demokratizacijos Turkijoje.
Diego López Garrido
Ponios ir ponai, man labai malonu kreiptis į šių rūmų narius šiuo itin svarbiu Europos Sąjungai klausimu - t. y. santykių su Turkija ir, dar konkrečiau, demokratizacijos Turkijoje klausimu, kuris, atrodo, yra pagrindinis šioje diskusijoje, klausimas, susijęs su Europos Sąjunga ne tik netiesiogiai, bet ir tiesiogiai, turint omenyje, kad Turkija yra šalis kandidatė.
Ji turi šalies kandidatės statusą, derybos dėl Europos Sąjungos narystės trunka jau keletą metų ir, kaip žinoma, tarp kitų politinių Kopenhagos reikalavimų, reikalaujama, kad šalys, norinčios stoti į Europos Sąjungą, turėtų stabilias politines institucijas ir užtikrintų demokratijos, teisinės valstybės, žmogaus teisių ir pagarbos mažumoms garantijas.
Todėl Turkija privalo vykdyti šiuos reikalavimus. Yra keletas skyrių, dėl kurių galima pradėti derybas. Dėl vienų galima, dėl kitų dar ne, kitur derybos sustojo, tačiau visiškai aišku, kad Turkija strateginiu požiūriu yra labai svarbi Europos Sąjungai. Pirmiausia, kadangi tai yra šalis, turinti Europos perspektyvą ir, be to, kadangi tai dideldidėjančios strateginės reikšmės energijos tiekimo požiūriu šalis ir apskritai jos ekonominir taip pat, žinoma, politinreikšmnekvestionuojama. Turkija, beje, yra NATO narir todėl šiuo požiūriu kai kurioms Europos Sąjungos valstybėms narėms Turkija yra taip pat partnerir šiame kariniame aljanse.
Reikia pasakyti, kad Turkija pergyvena teigiamus pokyčius. Europos perspektyva teikia Turkijai ypatingą motyvaciją, teigiama prasme, žengti keliu siekiant demokratinių pokyčių ir demokratinio konsolidavimo. DabartinTurkijos vyriausybnet pradėjo tai, ką ji vadina "demokratine iniciatyva", atsiliepiant į Turkijos politinės sistemos institucinių pokyčių ir en route jos demokratizacijos poreikį. Kalbant apie Europos Sąjungą, ji parodsavo susidomėjimą skiriant vyriausybės nariu Egemeną Bağışą, su kuriuo man ne kartą teko kalbėtis, kuriam skirtas atskiras portfelis ir kuris yra konkrečiai atsakingas už derybas su Europos Sąjunga.
Taigi, matome, kaip, viena vertus, Turkija pradėjo reformas, kurias inicijuojant, be abejonės, turėjo įtakos Europos perspektyva, tačiau, kita vertus, tebėra didelių neatitikimų srityje, kuri yra svarstoma šiose diskusijose - demokratijos ir pagarbos pagrindinėms laisvėms srityje.
Vis dar laikome, kad tam tikrų laisvių apsauga ir garantijos yra nepakankamos, kaip antai: išraiškos, spaudos, religijos laisvės arba sąjungų teisių, mažumų grupių teisių, moterų ir vaikų teisių, kovos su diskriminacija ir lygių vyrų ir moterų teisių. Tai leido mums pasiūlyti Turkijai, kaip šio proceso dalį, pradėti konstitucines reformas, be kurių būtų sunku judėti į priekį bet kurioje iš šių sričių.
Todėl, kaip nustatyta derybų su Turkija sistemoje, Europos Sąjunga ketina toliau laikytis šių principų ir, dar daugiau, nurodyti Turkijai, kai bus būtina ir kai manys, jog tai reikalinga, kad tam tikra priemone nepasiekta arba gali būti apsunkinta pažanga tam tikra kryptimi.
Taip faktiškai įvyko po Turkijos konstitucinio teismo sprendimo, priimto gruodžio 11 d., paleisti DTP (Demokratik Toplum Partisi) ir neleisti demokratiškai išrinktiems atstovams vykdyti bet kokią politinę veiklą. Tarybai pirmininkaujanti valstybnarišreišksusirūpinimą dėl šio teismo sprendimo, ir buvo aiškiai girdėti griežta Europos Sąjungos kritika dėl šio sprendimo. Be to, ši kritika paskatino būtinas Turkijos teisės reformas, pritaikant įstatymą dėl politinių partijų prie tam tikrų rekomendacijų, kurios yra suformuluotos Europos Tarybos Venecijos komisijos ir Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos reglamentuose, kuriuos, beje, pasirašir ratifikavo Turkija, pereidama šiuo atveju į Strasbūro teismo jurisdikciją.
Taigi, baigiu, ponia pirmininke. Tarybai pirmininkaujanti valstybnarir toliau skirs didelį dėmesį šiam klausimui. Kiekvienas šiuo metu vykstančių reformų proceso aspektas yra atidžiai stebimas sistemos, kurią manome esant teigiama ir kuri yra derybų ir narystės asociacijos sistema, sąlygomis. Manome, kad tai yra strateginsistema, kurios turėtume toliau laikytis, ir šiuo metu Tarybai pirmininkaujanti Ispanija norėtų tęsti derybas, kurios atvertų naujas galimybes, ir, kaip ir praėjusiais metais, galėtume išsamiai svarstyti klausimus šių derybų metu.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, džiaugiuosi šiomis labai svarbiomis diskusijomis dėl Turkijos demokratizacijos. Norėčiau jums priminti, kad Turkijos narystės ES procesas tebėra strategiškai svarbus Europos Sąjungai.
Demokratinėmis reformomis ir demokratiniais pakeitimais Turkijoje įtvirtinamas Turkijos ir platesnės ES ir Turkijos kaimynystės stabilumas ir saugumas. Pažanga Turkijoje įkvepia reformuotojus ir yra demokratijos ir žmogaus teisių visame regione katalizatorius.
Žinoma, pažanga ne visuomet yra tokia vienareikšmė, ir ją nebūtinai lydi tik teigiami įvykiai. Matome įvykius, kurie mums kelia susirūpinimą, ir kai taip atsitinka, labai rimtai keliame šiuos klausimus Turkijos valdžios institucijoms ir naudojame priemones, kurias galime ir kurias mums suteikia ES stojimo perspektyva.
Kai visuomenė, panaši į Turkijos, patiria esmines politines permainas, retai kada įvykius lydi visiškas aiškumas arba visiškai aiški jų kryptis.
Toks pavyzdys yra Turkijos atsivėrimas demokratijai kurdų mažumos atžvilgiu. 2009 m. vasarą Turkijos vyriausybpradėjo šį vadinamąjį atsivėrimą demokratijai, kuriuo siekiama kelti visų Turkijos piliečių demokratijos ir gyvenimo standartus. Šia svarbia iniciatyva per dialogą ir Turkijos demokratinių institucijų sistemą sprendžiamas ir kurdų klausimas. Iki šiol įvykdyta daug labai svarbių reformų. Kai kurios iš jų vos prieš keletą metų būtų neįsivaizduojamos: prisiminkime televizijos programas kurdų kalba, kurias dabar transliuoja privatūs ir valstybiniai transliuotojai. Jie yra iškalbingas tokių teigiamų pasikeitimų ir transformacijų pavyzdys.
Tačiau pastarųjų metų demokratizacijos nesėkmės yra pagrindas rimtam susirūpinimui. Apgailestaujame dėl Turkijos konstitucinio teismo sprendimo gruodžio mėn. uždrausti Demokratinės visuomenės partiją (DTP). Uždraudus DTP, keletas partijos narių - tarp jų išrinktieji merai - buvo suimti, vykdant kovos su terorizmu tyrimą. Tuo pat metu PKK teroristiniai išpuoliai ir toliau šalies pietryčiuose nesilpnėja, keldami nuolatinį pavojų Turkijos armijos kareiviams. Įtemptą politinį klimatą dar labiau sustiprino parama iš šiaurės Irako sugrįžusiems PKK nariams ir rėmėjams. Nacionaliniai Turkijos sluoksniai panaudojo šią galimybę užsipulti vyriausybę dėl jos politikos priemonių ir paties atsivėrimo demokratijai.
Po šios neigiamos reakcijos, nukreiptos prieš atsivėrimą demokratijai, džiaugiuosi praėjusios savaitės Turkijos vyriausybės pranešimu, kad ji ir toliau ketina tęsti demokratizacijos procesą. Demokratiniai pasikeitimai Turkijoje yra reikšmingas liudijimas, kiek Turkijai yra svarbi EB stojimo perspektyva ir kokių rezultatų ji leidžia pasiekti, kai ja sąžiningai ir tvirtai, energingai ir nuosekliai naudojamasi.
Tai nėra lengvas procesas, ir kelionyra tiek pat svarbi, kiek ir jos tikslas. Palaikykime šį procesą ir toliau panaudokime jį bendram ES ir Turkijos labui.
Ria Oomen-Ruijten
Ponia pirmininke, Komisijos nary Olli Rehnai, suprantu, kad šios diskusijos dėl Turkijos, dėl plėtros gali būti paskutinis kartas, kai galiu kreiptis į jus. Bet kuriuo atveju norėčiau padėkoti jums už informaciją, kurią visuomet esate nusiteikęs suteikti diskusijose su mumis, su manimi. Nuoširdžiai jums dėkoju.
Tarybos Pirmininke, pone Diego Lópezai Garrido, ponios ir ponai, šiandienos diskusijos nėra apie derybas dėl naujų skyrių. Jų tema yra demokratizacija, - ir ypač tam tikri demokratizacijos aspektai, - kadangi pažangos ataskaita dėl Turkijos ir Parlamento vizija yra įtraukti į kitos mėnesinės sesijos Strasbūre darbotvarkę. Sutinku su Komisijos nariu Olli Rehnu, kad nepaprastai svarbu užtikrinti Turkijos judėjimą demokratijos kryptimi. Norėčiau nuoširdžiai padėkoti Turkijai už jos pastangas, kurias ji jau parodšioje srityje, tarp jų ir kurdų klausimu. Pagaliau, kas būtų pagalvojęs prieš dešimtį metų, net prieš penkerius metus, kad jau dabar turėsime televizijos programas kurdų kalba?
Kai 2009 m. viduryje Turkija pradėjo vadinamąją "atsivėrimo demokratijai" iniciatyvą, tai sukėlprecedento neturinčias diskusijas - ne tik diskusijas Parlamente, bet ir dar nematytas diskusijas žiniasklaidoje. Tuo metu tikėjausi, kad diskusijos leis pagaliau pasiekti labai apčiuopiamų, giliai įtvirtintų teisių visiems Turkijos piliečiams. Spalio mėn. pasveikinau savo Turkijos partnerius su tuo, kad jie ryžosi surengti šias diskusijas, nepaisant visuomenės pasipriešinimo. Paraginau juos po diskusijų priimti konkrečias priemones, įgyvendinant šią demokratizaciją. Tačiau Turkijos veidą vėl uždengtamsus šešėlis, kai po Turkijos konstitucinio teismo sprendimo kilo nauji teroristų išpuoliai. Nuvilnijo Demokratinės visuomenės partijos (DTP) narių suėmimai, ir tebegresia areštas Turkijos parlamento nariams. Tai taip pat kelia grėsmę šiam procesui ir man neduoda ramybės labai bloga nuojauta. Nors apgailestauju dėl konstitucinio teismo sprendimo, suprantu, kad tas pats teismas ragina įgyvendinti Venecijos komisijos rekomendacijas. Šiuose rūmuose visuomet buvo smerkiamas smurtas ir terorizmas ir visuomet pritariama politiniams sprendimams. Pagaliau tik dialogas su Turkijos visuomene ir teisiškai garantuotos tvarios teisės suteiktų taiką, saugumą ir gerovę Turkijos piliečiams ir būtų nepaprastai naudingas ir mums visiems.
Richard Howitt
S&D frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, atsivėrimo demokratijai pradžia praėjusiais metais mums suteikviltį pasiekti tikros pažangos užtikrinant pagarbą kurdų kalbos, kultūros ir žmogaus teisėms Turkijoje ir užbaigti ilgus metus trukusį terorizmą ir smurtą.
Vis dėlto šįvakar Parlamentas prisijungia prie Tarybos ir Komisijos, reikšdamas gilų susirūpinimą dėl to, kad gruodžio mėn. konstitucinio teismo sprendimu buvo uždrausta politinpartija, kuri atstovauja daugumai balsų šalies kurdų gyvenamose vietovėse, ir yra tai, ką šalies žmogaus teisių susivienijimas vadina pačiu geriausiu "derybininku", kalbančiu kurdų vardu.
Prieš porą metų aš asmeniškai dalyvavau kaip stebėtojas partijos suvažiavime, kuriame dalyvavo maždaug 20 000 žmonių, ir pats galėjau matyti, kokį teisėtumą ji turi savo pačių rėmėjų akyse.
Pripažįstu, kad priimtam sprendimui uždrausti politinę partiją savo pareiškime prieštaravo Turkijos ministras pirmininkas, ir šiandien Turkijos spaudoje pranešama apie valdančiosios partijos paskelbtus ketinimus išvengti tolesnių netikėtų uždraudimų, suderinant konstituciją su Europos žmogaus teisių konvencijos 11 straipsnio reikalavimais. Šie pažadai turėtų būti realizuoti.
Tačiau bet kuriam iš mūsų sunku suderinti Turkijos raginimus kovotojams palikti kalnus su tuo, kad kiti tos pačios bendruomenės nariai, kurie pasirinko demokratijos kelią, rodomi surakintomis rankomis ir pakeliui į kalėjimą. Pranešama, kad įkalinta nuo 700 iki 1 000 partijos narių, daugelis paprasčiausiai tik todėl, kad viešumoje kalbėjo savo kalba.
Šiame Europos Parlamente mes turėtume itin apgailestauti dėl devynių į kalėjimą uždarytų partijos narių, kurie buvo išrinkti merai, ir dviejų sustabdytų parlamento narių įgaliojimų.
Mūsų, kaip ir jų, parlamento narių parlamentinis imunitetas užtikrina, kad atstovaudami žmonėms galėtume be baimės kalbėti. Baimė, kurią mes, kurie norėtų matyti Turkiją Europos Sąjungoje, turime padėti įveikti, yra tai, ką jaučia dalis visos daugiakultūrės šalies visuomenės, kuri mano, kad vadinamosios mažumų teisės kelia pavojų šalies vientisumui. Šiuolaikinėje Europoje tam tiesiog nėra vietos.
Taigi, partijos, kurios turkiškas pavadinimas yra "Demokratinės visuomenės partija" nebėra, tačiau jos demokratinės visuomenės siekis šiandieninėje Turkijoje neturėtų būti pamirštas.
Sophia in 't Veld
Ponia pirmininke, pirmiausia, norėčiau prisijungti prie Rijos Oomen-Ruijten, nuoširdžiai padėkodama Komisijos nariui Olli Rehnui už jo pastangas pastaraisiais metais. Aš taip pat džiaugiuosi nauja energija, su kuria pirmininkaujanti Ispanija ėmėsi derybų su Turkija klausimo.
Ponios ir ponai, aš taip pat apgailestauju dėl Turkijos konstitucinio teismo sprendimo. Aišku, tai yra žingsnis atgal, tačiau tikėkimės, kad tai yra vienintelis žingsnis atgal ir kad po to seks keletas žingsnių į priekį, nes taip pat privalome suprasti, kad dabartinTurkijos vyriausybiš tikrųjų deda pastangas paskatinti demokratizaciją ir suteikti kurdams jų teisėtą vietą visuomenėje ir politinėje sistemoje. Vis dėlto norėčiau nurodyti, kad jei norime remti šį demokratizacijos, vystymosi ir reformų procesą Turkijoje, turime vienareikšmiškai įsipareigoti Turkijos narystei ES. Manau, kad turime paskatinti Turkijos gyventojus - ne tik Turkijos politinę klasę - nedvejoti, nesvarstyti tarpinių sprendimų arba nekeisti tikslų šio proceso metu. Mūsų įsipareigojimai turi būti nedviprasmiški. Tai taip pat tinka visoms Turkijos politinėms partijoms, todėl norėčiau jas paraginti užkasti karo kirvį ir derinti savo pastangas siekiant tolesnių reformų.
Per pastarąjį vizitą į šalį, kaip ES ir Turkijos jungtinio parlamentinio komiteto narys, aš pastebėjau didžiulę pilietinės visuomenės pažangą. Pagaliau Turkija yra daugiau negu tik politikai ir derybininkai; tai taip pat ir žmonės. Matau, kad Turkijos žmonės iš tikrųjų priima iššūkį ir daug dirba, reformuojant visuomenę. Tam mes nuoširdžiai pritariame. Todėl paraginčiau stiprinti ramstį, dėl kurio susitarėme: ne tik derybas, bet ir investicijas geriau pažįstant vieniems kitus. Tai numatyta pagal antrąjį skirsnį. Tikiuosi, kad šis Parlamentas taip pat priims vienareikšmišką įsipareigojimą remti stojimo procesą.
Hélène Flautre
ponia pirmininke, Komisijos nary Olli Rehnai, dėkoju jums už tai, kad esate su mumis šią vėlyvą valandą aptariant demokratizaciją Turkijoje - klausimą, kuriuo atliktas didelis darbas, už kurį aš jums dėkoju.
Manau, kad kai vyriausybpaskelbšią demokratinę iniciatyvą, atsivėrimą demokratijai, daugelis mūsų pripažino, koks tai drąsus žingsnis, ir tuo pat metu manė, kad šis svarbus tikslas reiškia ilgą kelią, kelią, kuriame bus ir spąstų; ir tai išryškėjo gana greitai.
Pirmasis įvykis buvo, kaip jūs sakėte, DTP uždraudimas, tačiau taip pat norėčiau nurodyti, kad kartu su DTP uždraudimu draudimas dalyvauti politinėje veikloje, kuris turėjo įtakos keletui išrinktųjų partijos narių, taip pat neleis dalyvauti žmonėms, kurie yra pagrindiniai demokratinio ir politinio dialogo dalyviai sprendžiant kurdų klausimą. Todėl šis sprendimas palieka daug atvirų klausimų.
Toliau - neslūgsta suėmimų banga, šalinant politinius vadovus, ginančius šio kurdų klausimo sprendimą. Vis dėlto kurdų klausimas yra pagrindinis demokratijos procesui Turkijoje! Pirmiausia todėl, kad jis yra sisteminis ir reiškia daugelį kančių, smurto, konfliktų ir karo metų, kurių tragedijų randai išlikę ir šiandien; ir šie randai yra ir ekonominiai, socialiniai, kultūriniai ir politiniai.
Šis kurdų klausimas taip pat labai riboja demokratizacijos procesą. Jis riboja išraiškos laisvę, spaudos laisvę, piliečių teises ir kovą su kankinimais. Ir kai šiandien galima matyti, kaip kovos su terorizmu įstatymais naudojamasi pateisinant atsakomuosius veiksmus, manau, dabar tikrai metas, kai turime remti vyriausybę ir tikėtis, kad ji pradės kitą drąsią iniciatyvą ir padės išeiti iš šios padėties, nes, kaip žinome, ne visos grupės Turkijoje yra suinteresuotos demokratiniu kurdų klausimo sprendimu. Visi tai puikiai žinome, kaip žinojome ir anksčiau.
Todėl Turkijai dabar reikalinga mūsų parama, mūsų nuolatinparama šiame demokratizacijos procese. Mano kolega narSofia in 't Veld yra teisi, sakydama, kad ši nuolatinparama turėtų apimti narystės pažadą, baigus demokratizacijos procesą; tai nurodyti absoliučiai būtina.
Antra, vyriausybturėtų pagaliau pasiūlyti reformas, kuriomis neišvengiamai būtų parengtas naujas konstitucijos projektas. Neatidėliotinos reformos yra akivaizdžiai susijusios su įstatymais dėl politinių partijų. Jos taip pat yra susijusios su rinkimų reforma - ypatingos skubos klausimu - ir teisinės sistemos nepriklausomumu. Šie esminiai Turkijos valstybės demokratijos ramsčiai turėtų būti drąsiai ir ryžtingai remiami Turkijos vyriausybės.
Be to, ši vyriausybtaip pat turėtų įgyvendinti iniciatyvas skatinant bendrą sutarimą ir susitaikymą, nes visuomenės ir politinių partijų poliarizacija Turkijoje turėtų pražūtingų pasekmių priimant bendrą sutarimą, reikalingą bendrai konstitucijai, kurios tikimės.
Charles Tannock
ECR frakcijos vardu. - Ponia pirmininke, Turkijos politinsistema dabar yra pakankamai subrendusi ir gali būti laikoma pliuralistine demokratija. Politinės diskusijos yra brandžios ir rinkėjai turi tikrą pasirinkimą. Be to, Turkija yra Europos Tarybos narė, o tai, žinoma, susieja jos vyriausybę su bendrais demokratijos, žmogaus teisių ir teisinės valstybės standartais.
Akivaizdu, kad stabili ir tvirta demokratija yra būtina galutinės narystės ES sąlyga. Vis dėlto dabar susirūpinimą kelia, tikriausiai, bent dvi sritys.
Antra - tai Turkijos karinių pajėgų dalyvavimo politiniame procese istorija. Nors armija yra neabejotinai svarbus pasaulietinės valstybės ir stabilumo garantas, bet kokie bandymai pakenkti išrinktai vyriausybei galutinai pakenktų Turkijos narystės ES tikslams.
Kitas susirūpinimą keliantis klausimas yra AKP dominavimas politinėje arenoje, kuris verčia kai kuriuos stebėtojus manyti, kad Turkija laipsniškai taps vienpartine valstybe. Jei tai įvyktų demokratiškai, negalime tam prieštarauti, net jei keliamas klausimas dėl santykinai didelės žemutinės parlamentinio atstovavimo ribos, kuri Turkijoje yra 10 proc., ir tai, žinoma, neleidžia mažesniosioms partijoms dalyvauti parlamentiniame procese.
Vis dėlto švelnus islamistinis AKP atspalvis taip pat kelia kai kurių abejonių, ir partijos populiarumas akivaizdžiai rodo esminį Turkijos visuomenės polinkį fundamentalizmo link. Iki šiol Kemalio Atatiurko tradicija leido Turkijai sėkmingai plėtoti Europos ir Atlanto partnerystę, tačiau jos laipsniškas silpnėjimas dėl demografinių pokyčių leidžia manyti, kad tie, kurie tikėjo Atatiurko vizija, neatsižvelgį pernelyg daug dalykų. Turkijos visuomenės labui demokratija turi būti pliuralistinė, pasaulietinir pagrįsta nesugriaunama pagarba žmogaus teisėms, tarp jų ir kurdų mažumų teisėms.
Kitas susirūpinimą keliantis klausimas yra, žinoma, Turkijos narystIslamo konferencijos organizacijoje (OIC), kur pagarba šioms bendroms Vakarų vertybėms, kuriomis remiasi Europos Sąjunga, nėra tokia akivaizdi, nes OIC laiko Šariato įstatymus žmogaus teisių pagrindu islamo pasaulyje. Tai, mano nuomone, taip pat sukurtų tam tikrų rimtų interesų konfliktų Turkijai tapus Europos Sąjungos nare.
Takis Hadjigeorgiou
Ponia pirmininke, kaip EP narys, atstovaujantis Kiprui, kalbėdamas apie Turkiją, visuomet jaučiu pareigą pareikšti paramą šios šalies stojimui į ES - žinoma, įvykdžius visas stojimo sąlygas ir plačią demokratizaciją.
Kaip galime padėti demokratizuoti Turkiją? Tai yra svarbus klausimas. Manau, kad to galima pasiekti sakant Turkijai tiesą. Taip, Turkijos pažanga akivaizdi. Turime tai nurodyti. Turime tai kuo dažniau pabrėžti.
Turkija tapo politinių partijų kapinynu. Aukščiausiojo teismo sprendimais uždrausta trylika politinių partijų. Neseniai buvo uždrausta DTP; 200 partijos narių, devyni merai, šeši buvę merai ir du buvę partijos vadovai šiuo metu yra kalėjime. Ar galima teigti, kad tai yra demokratizacija, nes televizijos programos rodomos kurdų kalba? Mes esame Turkijos kaimynai ir raginame jus remtis mūsų, kaip kaimynų, patirtimi, o ne mūsų silpnosiomis pusėmis. Turkijos demokratizacijos galima pasiekti tik aiškiai ir griežtai su ja kalbant.
Nikolaos Salavrakos
Pone ministre, džiaugiuosi santūria ir - ar galiu taip pasakyti - išmintinga pozicija, kurios laikosi Diego López Garrido ir Komisijos narys Olli Rehn, kurį sveikinu ir linkiu sėkmės naujose pareigose.
Nėra abejonių, kad Turkija yra didelir svarbią strateginę reikšmę turinti musulmoniškų tradicijų šalis. Norėčiau pritarti kitų narių, kuriuos palaikau, požiūriui. Vis dėlto informacijos apie šią šalį analizleidžia man manyti, kad joje veikia skirtingi jėgos centrai, kurie negali veikti bendrai ir vienas kitam prieštarauja. Taigi, nors R. T. Erdoğano vyriausybyra nuosaiki, šalies ginkluotosios pajėgos agresyviai veikia Graikijos atžvilgiu, nuolat pažeisdamos Graikijos oro erdvę ir nuolat grasindamos "Frontex".
Taip pat pastaruoju metu teismai rodo pakartotinę tendenciją atstatydinti vyriausybę šioje šalyje, panašiai, kaip tai įvyko prieš porą ar trejetą metų su N. Erbakano vyriausybe.
Pagaliau, Turkijos vyriausybpasirodesanti bejėgapsaugoti šalies gyventojų suverenumą, kuris yra sudedamasis demokratijos elementas, ir planuoja sukurti naujos rūšies Otomanų valstybę, kaip rodo A. Davutoglu pažiūros, kurias pastarojo vizito į Libaną metu pakartojo R. T. Erdoğan.
Turkijos vyriausybės veiksmus dėl jos pasiūlymų Iranui dėl jo branduolinės programos, kurie prieštarauja tarptautinės bendruomenės, ypač Europos Sąjungos ir JAV, pozicijai, laikau labai keistais.
Be to, priešingai Ankaros kelių žemėlapiui ir tarptautiniams susitarimams, Turkija leidžia ir galbūt skatina neteisėtų migrantų judėjimą per savo teritoriją į Europos Sąjungos valstybes nares ir nesilaiko savo įsipareigojimų suteikti teisę plaukti ir leistis Kipro laivams ir lėktuvams.
Tuo pat metu Ortodoksų bažnyčios primarijus Patriarchas Bartolomėjus, neginčytinas dvasinis šimtų milijonų ortodoksų krikščionių vadovas, asmeniškai pradėjo kovą, sąžiningai ir aiškiai apibūdindamas Patriarchato padėtį, skųsdamasis dėl religijos laisvės ir mažumų teisių pažeidimų. Todėl manau, kad Turkija dar turi įveikti ilgą kelią, kol galės įstoti į Europos Sąjungą.
Barbara Matera
(IT) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, pritardama pastaboms, kurias išsakkai kurie mano kolegos nariai, manau, kad demokratizacijos procesas Turkijoje yra labai svarbi kelionė, kuri leis šiai šaliai suartėti su Europos Sąjunga, ir kad mūsų bendras buvimas Europos Sąjungoje turėtų būti pagrįstas neginčijamais principais ir vertybėmis ir jų pripažinimas yra būtina bet kurios šalies stojimo į ES sąlyga.
Tai taip pat tinka Turkijai, kuri turėtų įgyvendinti reformas, būtinas siekiant užtikrinant demokratiją, teisinę valstybę ir žmogaus teisių ir mažumų teisių apsaugą. Konkrečiai, demokratinės visuomenės pagrindas yra kultūrinis, religinis ir politinis pliuralizmas, tačiau jų pripažinimas yra sudėtingas procesas, glaudžiai susijęs su istoriniais, etiniais ir religiniais aspektais. Turkijos konstitucinio teismo sprendimas dėl Demokratinės visuomenės partijos, artimos kurdų mažumai, uždraudimo yra vienas pavyzdys. Partijų uždraudimas ir išrinktųjų atstovų nušalinimas visuomet yra labai svarbūs įvykiai, nes pažeidžia asmens laisves ir demokratinius principus.
Demokratizacijos procesas Turkijoje neabejotinai priklauso nuo to, kaip bus sprendžiamas kurdų klausimas. Europos Sąjunga turėtų bendradarbiauti su atitinkamų šalių politinėmis valdžios institucijomis ir vykdyti bendrus veiksmus su Jungtinėmis Tautomis. Demokratija negali veikti be pliuralizmo, kaip ne kartą pakartojo Europos žmogaus teisių teismas Strasbūre.
Todėl tikiuosi, kad Turkijos politinsistema vystysis taip, kaip numatyta pagal šiuos principus. Jei Turkijai tai pavyktų, jos stojimas į Europos Sąjungą mums suteiktų ateityje didelių galimybių.
Raimon Obiols
(ES) Man atrodo, kad galima užtikrintai teigti, kad nuo derybų su Turkija dėl narystės pradžios vienbalsio susitarimo Taryboje pagrindu visas šis procesas nusipelno teigiamo įvertinimo. Jis leido vykdyti demokratizaciją ir modernizavimo procesą Turkijoje. Vis dėlto akivaizdu, kad esama daugelio problemų, kurios yra žingsniai į priekį ir žingsniai atgal, kartais pasirodo blogų pranešimų - pastaruoju metu uždrausta DTP partija yra vienas pavyzdžių - ir mūsų ateityje dar laukia nepaprastai sudėtingas kelias.
Čia, šiame Parlamente, esame įpratę nurodinėti, ką turėtų daryti kiti. Manau, kad būtų neblogai, jei kalbėdami apie derybas su Turkija, galėtume apibrėžti, kokia yra mūsų daugumos pozicija. Manau, kad tai matyti iš Rijos Oomen-Ruijten pranešimo, kuris sulaukdaugumos pritarimo. Jame pritariama tam, kad derybose nebūtų taikomi dvejopi kriterijai, ir reikalaujama tvirtai ir aiškiai skelbti apie mūsų ketinimus ir vengti prieštaringos pozicijos, nes tai iš tiesų paskatintų ydingą ratą, kur Europos dvejonės, dviprasmybės ir prieštaravimai suteiktų peno reakcingai nusiteikusioms jėgoms arba tiems, kurie prieštarauja Turkijos narystei Europoje, nacionalistinėms grupėms arba panašiems į juos, priešiškai nusiteikusiems integracijos į Europą atžvilgiu.
Šiuo požiūriu norėčiau pareikšti savo pritarimą tam, ką kalbėjo Taryba ir Komisija. Pasikliaukime intuicija. Nežinome, koks bus rezultatas, tačiau turėtume likti ištikimi savo žodžiui: pacta sunt servanda.
Mes turime derybų procesą dėl Turkijos narystės Europos Sąjungoje ir turime elgtis aiškiai ir tiksliai ir, žinoma, į tai atsižvelgti, reikšdami savo valią.
Sarah Ludford
Ponia pirmininke, daugelį reformų, kurių reikalaujame Turkijoje, puikiai atspindi istorija dėl kurdų politinių partijų uždraudimo, iš kurių viena - DTP - buvo paskutinioji uždrausta praėjusį mėnesį.
Nuolatinės nesėkmės reformuojant konstituciją, politinių partijų įstatymą ir teismų sistemą, kaip ir tolesnis karinių jėgų dalyvavimas politikoje - visa tai turi įtakos sąlygoms, kuriomis dar kartą buvo bandyta sabotuoti kurdų demokratinio politinio atstovavimo galimybes. Šis uždraudimas taip pat sabotuoja atsivėrimą demokratijai, praėjusiais metais pradėtą Recepo Tayyipo Erdoğano vyriausybės, kuris teisėtai sulauknepaprastai didelio palaikymo. Vienintelilgalaikio kurdų klausimo Turkijoje sprendimo galimybyra politinis sprendimas ir tai yra geriausias būdas kovoti su PKK.
Komisijos narys Olli Rehn kalbėjo apie tai, kad buvo suimta keletas merų ir DTP partijos politikų, tačiau aš turiu duomenų, kad įkalinta per 1 200 aktyvistų, tarp jų BDP partijos narių, po DTP uždraudimo. Man visiškai neaišku, kaip šiomis sąlygomis vyriausybketina toliau stiprinti atsivėrimą demokratijai. Kas priima sprendimus dėl šių suėmimų? Girdėjau sakant, - manau, kad tai buvo Richard Howitt, - kad ministras pirmininkas R. T. Erdoğan pasmerkDTP uždraudimą, nors pripažįstu, kad to nepastebėjau. Cinikas gali pasakyti, kad rinkėjai labiau palaikys AKP partiją, uždraudus DTP, nes jie yra šios partijos įpėdiniai šalies pietryčiuose.
Sutinku su tais, kurie, kaip Sofia in 't Veld ir Hélène Flautre, teigia, kad tvirtas ir patikimas patikinimas Turkijai, kad ji įstos į Europos Sąjungą, jei ji atitiks Kopenhagos kriterijus, yra geriausias demokratizacijos Turkijoje svertas - nors nemaža dalimi tai taip pat priklauso ir nuo jų pačių. Turkija yra svarbi šalis, turinti daugelį vertingų dalykų. Jai reikalinga demokratija, ir ji jos nusipelno.
Pagaliau, norėčiau pridurti savo padėką Komisijos nariui Olli Rehnui dėl to, ką jis padarplėtros labui per pastaruosius penketą metų, ir ne tik Turkijoje, bet taip pat - kas artima mano širdžiai - Vakarų Balkanuose. Tikiuosi, kad netrukus galėsiu jį pasveikinti su nauju paskyrimu.
Franziska Keller
Ponia pirmininke, pritariu tiems, kurie teigia, kad atsivėrimas demokratijai leido pasiekti didelę pažangą, kurios nebuvo keletą metų, ir tokių laimėjimų, kurie prieš keletą metų mums buvo neįsivaizduojami.
Taip pat pritariu tiems, kurie teigia, kad labai svarbu, jog šis demokratizacijos ir reformų procesas būtų tęsiamas ir stiprinamas. Taip pat norėčiau pridurti, kad turime žiūrėti, kaip reformos yra faktiškai įgyvendinamos - ne tik užrašant jas ant popieriaus įstatymuose, bet kaip jos įgyvendinamos praktiškai.
Kadangi akivaizdu, kad visi sutinkame, jog reformos vyksta, ir tai yra labai gerai, taip pat turime remti šias reformas. Tai reiškia, kad negalime reikalauti reformų, o paskui pasakyti, kad Turkija neturi galimybių vykdyti sąžiningą stojimo procesą. Jei mums reikalingos reformos, turime parodyti, kad pradėję reformas galime tikėtis tam tikros sėkmės, ir stojimo procesas bus sąžiningas, siekiant galutinio rezultato - Turkijos narystės ES.
Šiuo požiūriu tenka apgailestauti, kad tuo metu, kai José Luis Rodríguez Zapatero perėmpirmininkavimą, jis labai sumažino savo ankstesnius įsipareigojimus dėl sąžiningo stojimo proceso.
Kadangi mes, kaip ES, prisiėmėme šį įsipareigojimą, manau, kad turime jo laikytis: turime būti patikimi vykdydami savo užsienio politiką. Todėl norėčiau žinoti, ar pirmininkaujančios valstybės narės atstovas galėtų paaiškinti, kaip, jei José Luis Rodríguez Zapatero vykdys įsipareigojimus, jūs galėsite tai įgyvendinti Taryboje su kitais nariais, kurie yra gana skeptiški šiuo klausimu?
Jan Zahradil
(CS) Kalbu iš pozicijų to, kas pritaria visavertei Turkijos narystei Europos Sąjungoje, o ne privilegijuotajai jos partnerystei; ir norėčiau pridurti keletą skeptiškų mūsų pačių vertinimų, kurie skirti mums patiems. Vertiname Turkiją kaip organizacija, kuri pažadėjo šiai šaliai visišką narystę Europos Sąjungoje, tačiau kuri tuo pat metu negali garantuoti, kad įvykdžiusi sąlygas, kurių reikalaujame, ji galės tapti visaverte ES nare.
Europos Parlamento pozicija šiuo klausimu yra aiški. Institucija pareišksavo aiškų pritarimą; Europos Komisijos pozicija taip pat aiški, ir šiuo požiūriu tik galiu pritarti, pagirdamas Komisijos narį Olli Rehną už jo objektyvumą ir darbą, kurį jis atliko šiuo klausimu per pastaruosius penkerius metus. Europos Vadovų Tarybos pozicija nėra aiški, nes kai kurių valstybių narių vyriausybės paprasčiausiai atsisako pripažinti, kad jei Turkija atitiks visas sąlygas, kurių mes iš jos reikalaujame, ji gali tapti visaverte Europos Sąjungos nare. Šiuo atveju taikome dvejopus standartus ir esame nepatikimi; ir vargu ar galime ko nors prašyti iš to, kuriam negalime garantuoti, kad išpildysime savo pačių pažadus.
Antra, Turkijos demokratija pati savaime yra gana specifinė. Kai pagrįstai reikalaujame, kad ši šalis savo standartus suartintų su Europos standartais, kai pagrįstai raginame, pvz., apriboti jos armijos vaidmenį, taip pat turime suprasti, ką tai galėtų reikšti ir kokį poveikį tai gali turėti Turkijos visuomenės struktūrai ir visam Turkijos demokratijos pobūdžiui. Bijau, kad mūsų mechaninis demokratizacijos kriterijų vertinimas būtų labiau žalingas negu naudingas, ir raginčiau parodyti daugiau jautrumo, atsakingumo ir daugiau supratimo Turkijos atžvilgiu.
Søren Bo Søndergaard
(DA) Komisijos nary Olli Rehnai, savo ausinėse išgirdau, kad sakėte, jog pati kelionyra tiek pat svarbi, kiek ir jos tikslas. Turiu pasakyti, kad su tuo nesutinku. Tam būtų galima pritarti tik jei ši kelionbūtų link demokratinės Turkijos. Priešingai, turime pasisakyti prieš bet kokią kelionę neteisinga kryptimi. Taip pat būtina, kad žodžiai būtų paremti veiksmais. Norėčiau žinoti, kiek Komisija ketina toleruoti ES paramos narystei Turkijai panaudojimą valdančiosios partijos politiniams sąjungininkams remti, kai diskriminuojamos etninės ir religinės mažumos, kaip parodnaujausias tyrimas. ES turėtų kažką daryti!
Gruodžio 29 d. į DTP būstinę policija atvyko suimti Ahmeto Türko - tačiau kur buvo Komisija ir kur buvo Taryba? Ar Komisija ir Taryba vyks dalyvauti į teisinius procesus ir rūpinsis žmogaus teisėmis?
Pagaliau, klausimas dėl Diyarbakir miesto mero Osmano Baydemiro, kuriam Turkijos valdžios institucijos neleido atvykti į šį Parlamentą: ar Turkijai dėl to bus pateiktas oficialus protestas?
Gerard Batten
Ponia pirmininke, Turkija vykdo reformas, tačiau tai nėra demokratija įprasta Vakaruose prasme. Politinės partijos gali būti uždraustos; teisinę sistemą graužia korupcija; pažeidžiamos žmogaus teisės; kalbos ir susirinkimų laisvįprasta Britanijoje arba daugelyje kitų Europos valstybių prasme neegzistuoja.
Ir toliau tęsiasi mažos krikščionių mažumos persekiojimas, kuris, deja, vis labiau būdingas daugeliui islamo šalių.
Praeito amžiaus trečiojo dešimtmečio Kemalio Atatiurko reformas reikėtų vertinti teigiamai, nes jomis buvo siekiama atsisakyti Otomanų imperijos liekanų ir blogiausio islamo viduramžių palikimo ir sukurti XX amžiaus Turkiją.
Net šiems laimėjimams dabar kyla pavojus, nes vis daugiau galių įgyja pasaulinis ideologinis islamo fundamentalistų judėjimas, finansuojamas, pvz., Saudo Arabijos, - remiamas tų pačių Vakarų naftos verslo pelnų pinigais, - kuriam padeda ir Vakarų civilizacijos bejėgiškumas.
Šios diskusijos, žinoma, yra dar vienas mažas Turkijos žingsnelis pakeliui į Europos Sąjungą. Turkijos narystę entuziastingai palaiko britų konservatorių, leiboristų ir liberalų demokratų partijos. Jie tik ir laukia, kada šimtai tūkstančių ar net milijonų Turkijos imigrantų užplūs Britaniją, kai Turkija įstos į ES.
Ir tik įsivaizduokite, kas įvyks, jei Turkija įstos į Europos Sąjungą ir naudos tokias bendras teisines procedūras kaip Europos arešto orderis. Britų rinkėjai greičiausiai įsivaizduoja nemokamą kelionę Turkijos vidurnakčio ekspresu ir, atsižvelgdami į liberalų demokratų, leiboristų ir torių pastangas, atitinkamai dėl to balsuos.
Deja, Turkija nori įstoti į Europos Sąjungą, nes manoma, kad ji gaus didelius Europos mokesčių mokėtojų pinigus subsidijų pavidalu, ir taip pat mato galimybę eksportuoti milijonus neturtingų ir neturinčių darbo žmonių, kurie išvyks į tokias Vakarų valstybes kaip Britanija, kur dirbs už mažiausią atlyginimą arba naudosis pašalpų sistema.
Kažin ar tai teigiama pažangios šalies vizija. Tikiuosi, kad turkai pasieks taip reikalingą tikrą demokratiją, tačiau taip pat tikiuosi, kad jie išgirs JK nepriklausomybės partijos patarimą nestoti į Europos Sąjungą ir išsaugoti savo laisvę ir nepriklausomybę.
Anna Maria Corazza Bildt
Ponia pirmininke, pradėdama norėčiau pasidžiaugti Komisijos ir Tarybos pareiškimais ir padėkoti Komisijos nariui Olli Rehnui, pareikšti pagarbą ir jį pasveikinti už asmenines pastangas siekiant Turkijos narystės Europos Sąjungoje.
ES ir Turkijos santykiai turi gilias tradicijas ir visuomet buvo abipusiai naudingi. Kaip ir kitos šalys kandidatės, žinoma, Turkija taip pat turi laikytis demokratijos, laisvės ir žmogaus teisių principų ir pritaikyti savo teisinę sistemą prie acquis communautaire. Norėčiau pritarti savo kolegoms, kurie džiaugėsi Turkijos pažanga, tačiau taip pat turiu pripažinti, kad Turkijos stojimui vis dar lieka daug kliūčių: pvz., išraiškos laisvir kurdų mažumos teisės, kurias minėjo kolegos.
Taip pat norėčiau pareikšti susirūpinimą dėl Turkijos konstitucinio teismo sprendimo nutraukti Demokratinės visuomenės partijos veiklą ir uždrausti jos demokratiškai išrinktų atstovų veiklą, tačiau tai neturėtų būti priežastis atidėti stojimo derybas su Turkija. Europos perspektyva yra pagrindindemokratinių reformų varomoji jėga. Mūsų įsipareigojimų trūkumas pasiųstų atitinkamą signalą Turkijos žmonėms. Mūsų dvejonės turi kainą. Tai gali sutrikdyti vykstantį demokratinį procesą. ES politikoje baimneturėtų būti priimtina. Mes, europiečiai, turime remti reformas. Joms reikia laiko, jos bus sudėtingos ir joms iškils įvairiausių kliūčių, tačiau neturėtume atsisakyti Kopenhagos kriterijų. Niekuomet neturėtume atsisakyti mūsų įsipareigojimų dėl Turkijos narystės. Reikalinga šviesa tunelio gale.
Štai kodėl raginu Turkiją tęsti demokratinių reformų procesą. Manau, kad turime prisiekti ir palaikyti ją šiame kelyje.
Maria Eleni Koppa
(EL) Pone Pirmininke, pritarėme Turkijos stojimo perspektyvai, tikėdamiesi, kad tai pirmiausia leistų prisidėti vykdant išsamią demokratinę reformą. Deja, rezultatai praėjus keletui metų yra blogi. Reformos beveik sustojo, o tos, kurios įgyvendintos, faktiškai tėra negyva įstatymo raidė. Net pažanga sprendžiant kurdų klausimą, kuris kėllabai didelių vilčių, atrodo, visiškai sustojo.
Norėdama įstoti į Europos Sąjungą, Turkija turėtų parodyti tikrą pagarbą žmogaus teisėms, mažumų teisėms, religinėms laisvėms ir politinėms partijoms ir jų demokratiškai išrinktiems atstovams. Europos Parlamentas pritaratsivėrimui demokratijai, apie kurį pranešTurkijos vyriausybė. Vis dėlto išraiškos laisvės slopinimas ir tūkstančių piliečių ir dešimčių politinių partijų atstovų suėmimai yra nepriimtini ir prieštarauja bet kokiems pareiškimams apie tolesnių reformų patikimumą.
Be to, pagrindindemokratijos sudėtindalis yra politinės ir karinės valdžios atskyrimas. Negalime turėti kandidatę, kurios armija, net ir po tiek metų, nėra kontroliuojama politinės valdžios.
Turkijos europinperspektyva yra ir turėtų būti mūsų įsipareigojimas, bet tik jei ji leistų praktiškai skatinti Europos Sąjungos principų ir tikslų įgyvendinimą.
Johannes Cornelis van Baalen
(NL) Ponia pirmininke, turėtume būti sąžiningi Turkijos atžvilgiu. Tai reiškia, kad Europos Sąjunga turėtų sąžiningai vertinti save veidrodyje. Kopenhagos kriterijai, kuriuos visi žinome, yra labai svarbūs. Būtina jų laikytis. Stojimo procesas yra nesibaigiantis procesas, ir mes tai nurodėme, kai pradėjome stojimo derybas. Tai reiškia, kad kriterijai yra svarbiausia; jie leidžia apibrėžti, ar Turkija yra tinkama narystei. Demokratija yra itin svarbi, žinoma. Tai reiškia, kad ES turi dėti visas pastangas remti demokratijos vystymąsi Turkijoje. Todėl būtų labai keista teigti, kad pasirengimo stojimui programa, pasirengimo narystei programa buvo blogai įgyvendinta. Europos Sąjungos Audito Rūmai labai aiškiai nurodė, kad buvo nustatyta pernelyg daug prioritetų, t. y. išvis jokių prioritetų, ypač nurodant pagalbą demokratizacijai. Norėčiau išgirsti Komisijos nuomonę dėl Audito Rūmų kritikos ir ką ji ketina daryti užtikrinant, kad pasirengimo narystei pagalba būtų tinkamai organizuota.
Geoffrey Van Orden
Ponia pirmininke, nesu visiškai tikras, kodėl šios diskusijos vyksta būtent šiuo metu. Galbūt dėl to, kad sukanka treji metai po Hranto Dinko žūties ir vis dar lieka rimtų neatsakytų klausimų, susijusių su šiuo nusikaltimu.
Susitikau su Hrantu Dinku po Orhano Pamuko teismo. H. Dinko žūtis, žinoma, buvo dideltragedija ir, kaip Turkijos draugas, aš niekuomet nedvejojau, nurodydamas Turkijos pozicijos žalą, ribojant išraiškos laisvę ir pernelyg jautriai reaguojant į bet kokią Turkijos valstybės kritiką. Tačiau, žinoma, Turkija turėtų būti suinteresuota kiekvieno savo demokratizacijos aspekto stiprinimu.
Taip pat pritariu tam, kad Turkija išliktų pasaulietiška ir vieninga šalis, kuri jau daugiau kaip aštuoniasdešimt metų žvelgia į Vakarus. Pripažįstu, kad Turkijai reikalinga stipri armija, ir taip pat pripažįstu geostrateginę Turkijos reikšmę. Dėl šių priežasčių manau, kad turėtume remti Turkiją ir neturėtume visuomet ieškoti priežasčių ją kritikuoti ir nuolat užsipulti.
Žinoma, politinių partijų draudimas yra neabejotinai blogas dalykas, nors ši taisyklturi ir išimčių. Visi žinome, kad teroristinės organizacijos turi politinius frontus, ir sprendimas, ar daugiau žalos būtų padaryta paliekant frontą veikti, ar jį uždraudžiant, gali būti labai subtilus. Žinoma, PKK turi savo politinius frontus.
Tarsiu žodį dėl PKK, nes ji ir toliau tęsia teroristinius veiksmus. Visiškai aišku, kad PKK ne tik veikia, kaip teroristinorganizacija, bet ir turi savo nusikalstamus tinklus ne tik Turkijoje, bet ir visoje Europoje. PKK yra tarsi mafija, turinti struktūrą, tinkamą vykdyti nusikalstamą veiklą, rinkti lėšas ir telkti paramą. Ji atitinka visus organizuotos nusikalstamos grupuotės požymius, kaip antai: vengimas mokėti mokesčius, pinigų klastojimas, prekyba žmonėmis, taip pat narkotikų prekyba, kuri, žinoma, yra vienas svarbiausių finansavimo šaltinių. Man atrodo, kad turėtume tiesiog labiau susitelkti, kad įveiktume problemas, panašias į šią, mūsų pačių valstybėse, ir šitaip padėti turkams, o ne tik juos nuolat užsipulti ir kritikuoti.
Jürgen Klute
(DE) Ponia pirmininke, norėčiau dar kartą nurodyti, kad po kurdų Demokratinės visuomenės partijos uždraudimo pastaraisiais metais Turkijos vyriausybiš viso uždraud27 kurdų partijas. Nuo šio draudimo - mes apie tai tik girdėjome - buvo suimta daugiau kaip tūkstantis žmonių. Manau, kad šalyje, kur partijų uždraudimas yra įprastas dalykas, negalima kalbėti apie demokratiją. 27 kurdų partijų uždraudimas pretenduoja būti įtrauktas į Gineso rekordų knygą.
Tai ne tik Turkijos mažumų klausimas - ir tai norėčiau pabrėžti dar kartą. Šiuo metu vyksta labai didelis tabako įmonės "Tekel" pramonės darbuotojų streikas, ir įvykiai ten tampa vis įtemptesni. Šiandien keletas tūkstančių darbuotojų, kurie ketina apginti savo teises, pradėjo bado streiką. Jie jaučiasi nuskriausti Turkijos vyriausybės ir Turkijos valdžios institucijų. Būtina atsižvelgti į šį aspektą, nes darbuotojų ir profesinių sąjungų teisės yra svarbi sudėtindemokratijos dalis. Profesinės sąjungos, kaip ir mažumos, Turkijoje laukia aiškaus ir nedviprasmiško šio Parlamento sprendimo.
Sari Essayah
(FI) Ponia pirmininke, Komisijos nary Olli Rehnai, buvusioje Komisijoje jūs turėjote labai svarbų portfelį, ir šis naujas jūsų paskyrimas taip pat nebus labai lengvas.
Turkijos demokratinplėtra neseniai patyrsmūgių, ir kurdų padėtis nėra vienintelis klausimas, kuris kelia didelį susirūpinimą. Būtina gerinti vaikų ir moterų padėtį, ypač kaimo vietovėse. Turkija labai nenoriai imasi ginti religinių mažumų, kaip alavitai ir krikščionys, teises.
Čia jau buvo minėta Patriarchato pozicija. Ortodoksų tikintieji patiria diskriminaciją ir jų dabar Turkijoje yra likę tik maždaug 3 000. Visiškai nesuprantamas įstatymas dėl to, kad ortodoksų šventikai, vyskupai ir patriarchai būtina turi būti Turkijos piliečiai. Patriarchas yra pasaulinės bažnyčios vadovas, todėl jis, žinoma, gali būti renkamas iš visų bažnyčios narių tarpo. Panašiai turėtų būti garantuojama bažnyčios turto apsauga, ir neteisėtai atimtas turtas turi būti grąžintas. Čia, šiame Parlamente, buvo patvirtintas sąrašas ir pozicija raštu dėl seminarijos atidarymo Halkyje. Paskutinis asmuo, kiek man žinoma, kuris prašatidaryti seminariją Halkyje, buvo prezidentas Barack Obama.
Jei Turkija šitaip apsaugotų krikščionių mažumos žmogaus teises, ji parodytų puikų pavyzdį kitoms musulmoniškoms šalims, paskatindama jas garantuoti lygiai tokias pačias teises krikščionims, kokias krikščionių šalys garantuoja savo musulmoniškoms mažumoms.
Komisijos nary, mes dažnai klausiame, ar Turkija yra pasirengusi narystei ES. Manau, kad ES turėtų sąžiningai savęs paklausti, ar ji yra pasirengusi priimti Turkiją. Jūs taip pat minėjote, kad kelionyra tiek pat svarbi, kiek ir galutinis tikslas. Turime prisiminti, kad Turkijos demokratinplėtra nėra tiek svarbi ES, kiek pačios Turkijos piliečiams. Štai kodėl verta tęsti šią kelionę, net jei mūsų nuomonės dėl tikslo skiriasi.
Emine Bozkurt
(NL) Ponia pirmininke, Turkijos vyriausybpradėjo demokratinę iniciatyvą demokratizuojant šalį ir išplečiant kurdų kultūrines teises. Tai buvo drąsus žingsnis į priekį. Vis dėlto politinių partijų uždraudimas yra didelis žingsnis atgal. Demokratinėje valstybėje, pagrįstoje demokratijos principais, vyksta demokratinės diskusijos, ir visi piliečiai gali tarti savo žodį. Demokratinės visuomenės partijos (DVP) uždraudimas nėra palankus šios demokratinės iniciatyvos sėkmei. Prieš aštuoniolika mėnesių nedidele balsų dauguma valdančioji Teisingumo ir vystymosi partija (TVP) išvengšio likimo. Tikiuosi, kad Turkija kuo greičiau iš dalies pakeis savo konstituciją, laikydamasi kriterijų, kuriuos parengVenecijos komisija, kad ateityje būtų užkirstas kelias uždrausti politines partijas. Tuo yra suinteresuotos visos šalys; pagaliau toks likimas gali laukti jų pačių. Be to, turėtų būti pradėta taikyti partinsistema, kuri leistų geriau atstovauti Turkijos gyventojų interesams. Tai galima padaryti drastiškai sumažinant 10 proc. žemutinę rinkimų ribą. Partijų draudimas, kaip politinio žaidimo priemonė, turėtų būti draudžiamas. Turkija turėtų nedelsdama pradėti darbą šia kryptimi, turėdama Europos paramą. Man lieka padėkoti Komisijos nariui Olli Rehnui už jo bendradarbiavimą. Linkiu jam sėkmės, einant naujas pareigas.
Olle Schmidt
(SV) Plėtra leido ES skatinti pagrindines vertybes, pvz., demokratiją ir žmogaus teises, mūsų žemyne ir sudarsąlygas teisinei valstybei, kuri pagrįsta nepriklausomais teismais ir teisės institucijomis, veikiant rinkos demokratijai - stabiliai ir taikiai Europai.
Šiuos procesus būtina tęsti. Štai kodėl Turkijos narystES turėtų būti vertinama palankiai. Parlamente ir tarp ES vyriausybių yra pernelyg daug žmonių, kurie norėtų nevykdyti pažadų, suteiktų Turkijai kaip kandidatei. Tai negarbinga ir tai sudaro netinkamą įspūdį ne tik Turkijai, bet ir kitoms šalims kandidatėms. Aišku, Turkija negali įstoti į ES, kol neįvykdyti visi kriterijai. ES turi nustatyti griežtus kriterijus, tačiau tuo pat metu ji turi remti Turkiją, kad ši atitiktų šiuos kriterijus.
Kaip jau minėta, tam tikra pažanga Turkijoje padaryta; deja, padėtis vertintina kaip toli gražu ne pati geriausia. Vis dar yra didelių trūkumų. Konstitucinio teismo sprendimas uždrausti didžiausią kurdų partiją yra, žinoma, nepriimtinas ir taip pat blokuoja narystę.
Taip pat norėčiau nurodyti kitą klausimą, susijusi su Turkijos naryste. Manau, kad apie šį klausimą kalbėjo mano kolega narys iš Danijos. Praėjusią savaitę Švedijos radijas pranešapie auditą, atskleidusį, kad ES lėšos Turkijoje naudojamos netinkamai. Tų, kuriems šie pinigai yra reikalingiausi, jie nepasiekia. Taip pat buvo kritikuojama netinkama tolesnveikla ir tai, kad kaimo vietovių gyventojai - mažumos, kaip kurdai ir asirai - negali pasinaudoti ES pagalba. Moterys taip pat yra diskriminuojamos. Taisyklės taikant projekto finansavimą yra sudėtingos ir sunkiai suprantamos. Mano kolega narys Göran Färm ir aš paprašėme Olli Rehno paskutinėmis jo, kaip Komisijos nario, atsakingo už plėtrą, dienomis išsiaiškinti šias priežastis. Tikimės skubaus atsakymo. Pagaliau, norėčiau padėkoti Olli Rehnui už jo puikų darbą vykdant Komisijos nario, atsakingo už plėtrą, pareigas ir palinkėti jam sėkmės jo naujame poste.
Frieda Brepoels
(NL) Ponia pirmininke, atsivėrimas demokratijai, apie kurį pranešTurkijos vyriausyb- tai atviras demokratijos principų paneigimas. Uždraudus demokratinės visuomenės partiją (DTP) jau kelioliktą kartą buvo užgniaužta ir paneigta kurdų tautos išraiškos, susirinkimų ir politinio dalyvavimo laisvė. Demokratijos trūkumas, didelis armijos ir policijos dalyvavimas, labai didelžemutinrinkimų riba (10 proc.), nesėkmreformuojant konstituciją ir įstatymą dėl politinių partijų, kurdų politikų ir kovotojų persekiojimas ir kalinimas; visi šie ženklai rodo, kad Ankara negali brandžiai spręsti mažumų teisių klausimo. Kiekvieną kartą, kai Turkija atveria duris demokratizacijai, ji uždaro kitas duris. Tai verčia mane abejoti, ar tai gali būti vadinama atsivėrimu demokratijai. Norėčiau, kad Komisijos narys pateiktų mums nuomonę šiuo klausimu ir pasakytų, ar jis yra pasirengęs dirbti su Turkijos vyriausybe tam, kad parengtų konkretų esminių reformų vykdymo tvarkaraštį, vadovaujantis Europos standartais.
Nikolaos Chountis
(EL) Pone Pirmininke, pone Diego Lópezai Garrido, Komisijos nary, jūsų pareiškimai šį vakarą man sudarįspūdį, kad nenorėtumėte matyti, jog pastarojo meto Turkijos konstitucinio teismo sprendimas paskelbti kurdų partiją už įstatymo ribų buvo priimtas likus keletui valandų iki Bendrųjų reikalų tarybos sprendimų ir aukščiausiojo lygio susitikimo sprendimo, kurie iš esmės duoda žalią šviesą Turkijai stoti į Europą tuo metu, kai šioje šalyje pažeidžiamos žmogaus ir demokratinės teisės, nesilaikoma tarptautinių įstatymų ir nepripažįstama Kipro Respublika. Ar jums neatrodo, kad užuot įspėjus apie tai Turkiją šis nuolatinis nuolaidžiavimas ją tik dar labiau paskatins? Turkijos konstitucija destabilizuojama politinpadėtis, neužtikrinamos religinės ir politinės laisvės ir yra tinkamas pateisinimas valstybės kišimuisi.
Klausimas yra toks: kokių priemonių imsitės, kad būtų apsaugotos kurdų piliečių teisės? Ir dar: ar pagaliau pareikalausime fundamentalios konstitucinės reformos nustatant institucinę sistemą, kuri leistų užtikrinti šias teises ir priverstų Turkiją gerbti teises, kurios yra kriterijus šaliai toliau žengti keliu siekiant narystės ES?
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Ponia pirmininke, pažadai dėl narystės ES ilgą laiką buvo Turkijos demokratinių pokyčių varomoji jėga. Vis dėlto po 2005 m. Turkijos parama narystei Europos Sąjungoje sumažėjo nuo 70 proc. iki vos 42 proc., todėl šiomis sąlygomis tolesnTurkijos demokratizacija iš tikrųjų reikalauja didesnio bendradarbiavimo su Europos Sąjunga.
Turkijoje pasiekta daug - mano kolegos nariai tai minėjo - ir tai nusipelno mūsų pripažinimo, tačiau vis dar esama sričių, į kurias turėtume žvelgti ypač atidžiai. Tai klausimas, kuris buvo minėtas, dėl spaudos laisvės ir klausimas dėl elektroninės žiniasklaidos laisvės. ESBO praneša, pvz., kad Turkija blokuoja per 3 700 interneto svetainių. Kitas svarbus klausimas yra moterų galimybės dalyvauti viešajame gyvenime. Turkijos konstitucijoje draudžiama moterims, dėvinčioms tradicinį galvos apdangalą, įžengti į universitetą, o šiuos galvos apdangalus dėvi beveik 70 proc. moterų. Ši kova tarp religijos atskyrimo ir demokratijos yra realus iššūkis Turkijai.
Taip pat norėčiau nurodyti kurdus ir būtent jų, kaip nacionalinės mažumos, padėtį. Sprendimai, siūlomi Turkijos vyriausybės, nėra patenkinami. Tiesa, kad pradėta pripažinti kurdų kalbą, tačiau Turkijos konstitucijoje vis dar yra 42 straipsnis, kuriame draudžiama mokyti kurdų gimtąja kalba mokymo įstaigose.
Svarbu nuosekliai plėtoti bendradarbiavimą su parlamentu ir vyriausybe, tačiau taip pat svarbu remti nevyriausybines organizacijas, socialines iniciatyvas ir vietos vyriausybės partnerystes Turkijoje. Turėtume didinti institucijų bendradarbiavimą, tačiau būtina prisiminti, kad, ypač kai kalbame apie demokratijos plėtrą, pasaulį keičia ryšiai tarp paprastų žmonių.
Arlene McCarthy
Ponia pirmininke, deja, aš taip pat laikausi požiūrio, kad konstitucinio teismo veiksmai uždrausti DTP gali būti laikomi žingsniu atgal plėtojant Turkijos demokratizacijos pastangas, nepaisant labai didelės pažangos, kurios pasiekta dabartinėmis demokratinėmis iniciatyvomis.
Pagal įstatymą, uždraudžiantį DTP, kuris, kaip buvo minėta, taikomas nuo 1982 m., uždrausta 27 partijų veikla, tačiau, žinoma, politinės partijos yra žmonių valios išraiška. Jos yra bet kurios demokratijos kraujas, ir atėjo metas pradėti teisines reformas, kad būtų baigtas politinių partijų draudimas.
Kita vertus, visos politinės partijos ir kandidatai, kurie norėtų būti išrinkti demokratinėje visuomenėje, turėtų gerbti pagrindinius demokratijos ir teisinės valstybės principus, ir privalo įsipareigoti siekti politinių tikslų išimtinai taikiomis priemonėmis. Man, užaugusiai Šiaurės Airijoje, teko matyti labai daug žmonių, suluošintų ir žuvusių dėl politinių tikslų. Demokratijos sąlygomis politikos priemonės turėtų būti įgyvendinamos naudojant balsavimo dėžę, o ne kulkas ir bombas.
Todėl aš, kaip ir kiti, kreipiuosi į Turkijos ministrą pirmininką ir vyriausybę, prašydama užtikrinti, kad būtų nustatytas demokratinis valdymas, reformuota konstitucija ir kad šie veiksmai nekenktų Turkijos pažangai siekiant narystės ES, kurią aš ir mano politinpartija ir vyriausybdidžiuodamosi gali paremti.
Charalampos Angourakis
(EL) Pone Pirmininke, konfliktas tarp Turkijos integracijos rėmėjų ir tų, kurie pritaria ypatingiems Turkijos ir Europos Sąjungos santykiams, rodo imperialistines vidaus kovas Europos Sąjungoje ir konkurenciją su JAV ir kitomis didžiausiomis valstybėmis.
Pažangos ataskaitos dėl Turkijos, pristatytos Europos Parlamentui - tai pusiausvyros tarp šių jėgų rezultatas. Jos neturi nieko bendra su negailestingu išnaudojimu, slopinimu ir persekiojimu, kurį patiria Turkijos darbininkai. Profesinių sąjungų atstovai yra persekiojami ir teisiami sufabrikuotose bylose. Represinės valdžios institucijos toliau tęsia politinius pasikėsinimus ir smurtą. Politinės partijos uždraudžiamos tiesiog todėl, kad jos reiškia kurdų gyventojų nuomonę. Išrinktieji atstovai kalinami ir sodinami į kalėjimą en masse. Turkija ir toliau pažeidžia kurdų ir kitų mažumų pagrindines teises. Ji neteisėtai užima 40 proc. Kipro Respublikos teritorijos ir atmeta bet kokius siūlymus dėl problemos sprendimų. Ji ir toliau grasina Graikijai casus belli ir reiškia teritorines pretenzijas.
Nepaisant to, Europos Sąjunga sveikina Turkiją, nes tai naudinga NATO ir Europos tarptautinėms bendrovėms, investuojančioms į dujotiekį "Nabucco", ir jų ekonominėms ir geostrateginėms ambicijoms šioje šalyje ir apskritai Artimuosiuose Rytuose.
Jarosław Leszek Wałęsa
(PL) Ponia pirmininke, pritariu Turkijos narystei Europos Sąjungoje, tačiau norėčiau pasmerkti sprendimą uždrausti DTP, kurį gruodžio mėn. priėmTurkijos konstitucinis teismas. Sprendimas pagrįstas tariamais partijos ryšiais su teroristine PKK organizacija. Suprantu, kad gyvename tokiu metu, kai saugumas svarbiausia, tačiau piliečių laisvės dėl to neturėtų nukentėti. Kaip žinome, partija atstovauja kurdų interesams Turkijos parlamente nuo 2007 m. Nors šis atstovavimas buvo grynai simbolinis, mat ji turėjo dvidešimt narių, tai buvo pastaraisiais metais labai svarbus liudijimas, kad Turkijoje pradėtas kurdų klausimo sureguliavimo procesas. DTP dalyvavimas parlamente nekelia pavojaus, ir tai yra viena būtinų politinio stabilumo sąlygų. Nemanau, kad turėtume kalbėti apie destabilizaciją, nes konfliktas su kurdais yra senas, tačiau niekuomet nebuvo supurtęs Turkijos valstybės pamatų. Nemanau, kad tai atsitiktų dabar, ir nemanau, kad taip įvyks ateityje.
Vyriausybyra parodžiusi nemažai palankumo ženklų ir sunku kalbėti apie kampaniją, nukreiptą prieš kurdus. Vis dėlto Turkijos kurdų taikos procesas patyrdidelį smūgį. Partijos veiklos uždraudimas yra būdingas politinis taktinis žingsnis. Sprendimu turkų ir kurdų santykiai ne tik nubloškiami daugelį metų atgal, bet taip pat yra smūgis visam demokratizacijos procesui.
Inés Ayala Sender
(ES) Norėčiau išsamiau paaiškinti prieštaringą padėtį, kurioje esame šiandien, nuolat remdami Turkijos narystės procesą, nes Turkija reikalinga Europos Sąjungai dėl daugelio priežasčių. Šiandien esame šioje padėtyje, nes vos prieš keletą savaičių Europos Parlamentas rodparamą ir pasitenkinimą dėl žingsnių, kurių buvo pasiekta dėl Turkijos vyriausybės ir kurdų bendruomenės santykių, o dabar matome, kad mūsų nuostabai pagrindinkurdų partija Turkijoje uždrausta ir dėl to mums dar kartą iškyla rimtų klausimų.
Šiuo požiūriu, žinoma, raginu šį Parlamentą ir Europos Sąjungą ir prašau Komisijos toliau stengtis iš naujo įvertinant įvairias narystės sritis, kur buvo pasiekta pažangos, pvz., dėl bendro politinių partijų sutarimo poreikio, ir, žinoma, paraginti Turkijos vyriausybę patenkinamai spręsti susidariusią padėtį, uždraudus kurdų politinę partiją - DTP.
Theodor Dumitru Stolojan
(RO) Esu nuoseklus Turkijos narystės ES šalininkas. Sutinku su pozicijomis, išreikštomis šiame Parlamente, dėl poreikio Turkijai gerbti žmogaus teises. Vis dėlto norėčiau pareikšti viltį, kad tos pačios tvirtos pozicijos bus laikomasi remiant Turkijos pastangas stojant į Europos Sąjungą.
Džiaugiuosi pirmininkaujančios Ispanijos pozicija dėl noro toliau tęsti derybas dėl skyrių su Turkija.
Norėčiau jums pasakyti, kad praėjusiais metais lankiausi Turkijoje kaip ES ir Turkijos jungtinio parlamentinio komiteto delegacijos narys, tai įvyko praėjus dvidešimčiai metų po mano ankstesnio apsilankymo šioje šalyje, ir pažanga, kurios pasiekTurkijos visuomenė, man padardidelį įspūdį.
Antigoni Papadopoulou
(EL) Ponia pirmininke, ilgi smurto ir teroristinės kovos metai Turkijoje, atrodo, dar nesibaigė. Kurdai, alevitai, ne musulmonų mažumos, profesinės sąjungos, Ekumeninis patriarchatas, armėnai, Kipro gyventojai, kaliniai, vietos valdžios institucijos, homoseksualūs asmenys, moterys, kurdų politinės partijos ir žiniasklaida - visi jie galėtų daug pasakyti, jei įveiktų tylėjimo sieną.
Nepaisant reformų ir pažangos Turkijoje, daugelis įstatymų ten iki šiol nėra įgyvendinami. Tamsioji žmogaus teisių ir pažeidimų pusyra labai reali, kai kalbama apie spaudos laisvę, lyčių lygybę, išraiškos laisvę ir mažumų teises. Būtent dėl šios priežasties Europos žmogaus teisių teismas pasmerkTurkiją po gautų Turkijos piliečių ir mažumų skundų dėl jų pažeistų teisių į gyvybę, nežmoniško ir žeminančio elgesio ir daugelio kitų žmogaus teisių pažeidimų.
Manau, kad Europos Sąjunga gali vaidinti katalizatoriaus vaidmenį Turkijos demokratizacijos procese, reikalaudama taikyti Europos acquis be leidžiančių nukrypti nuostatų, be savanaudiškų išskaičiavimų ir netaikydama dvejopų standartų. Pataikaudamas Turkijai ir pradėdamas derybas dėl dar nepradėtų skyrių, pone Olli Rehnai, jūs neprisidedate prie Turkijos demokratizacijos; jūs prisidedate prie jos atsakomybės trūkumo ir politinio amoralumo didinimo.
Bogusław Sonik
(PL) Ponia pirmininke, nepaisant pažangos, kurios pasiekTurkija siekdama narystės, vis dar lieka daug svarbių dalykų, kur reikalinga pažanga demokratizacijos proceso požiūriu. Rezoliucijoje, kurią praėjusiais metais priėmEuropos Parlamentas, buvo reiškiamas susirūpinimas dėl vyraujančios padėties Turkijoje dėl kalbos laisvės, taip pat pareikštas apgailestavimas dėl ribotos pažangos religijos laisvės srityje. Parlamentas tuo metu reikalavo ir dabar tebereikalauja, kad Turkijos vyriausybnustatytų teisines sistemas, vadovaujantis Europos žmogaus teisių apsaugos konvencija, leidžiančias ne musulmonų religinėms grupėms ir alevitams veikti be nebūtinų apribojimų.
Priėmus minėtą rezoliuciją 2009 m. gruodžio mėn., Europos Sąjungos nerimą sustiprino Turkijos konstitucinio teismo sprendimas uždrausti DTP, arba Demokratinės visuomenės partiją, kuri turėjo 21 narį Turkijos parlamente. Pretekstas uždrausti partiją buvo jos ryšiai su kurdų PKK.
Franz Obermayr
(DE) Ponia pirmininke, Turkijos konstitucinio teismo sprendimas, kuriuo uždraudžiama kurdų partija dėl to, kad ji pažeidžia konstituciją, yra aiškus ženklas, kad Turkijos vidaus politika neatitinka mūsų, europietiško, demokratijos supratimo. Tai taip pat rodo, kad padėties apibūdinimas Martti Ahtisaari Komisijos pranešime visiškai neatitinka tikrovės.
Nors išsilavinusi Stambulo visuomentradiciškai laikosi švietėjiškos, į Europą orientuotos politikos, ir tai įrodo ir neabejotinai puikūs Stambulo - 2010 m. kultūros sostinės įvykiai, ji, deja, neatstovauja visai šaliai. Todėl turime įvertinti tikrąją padėtį. Bet kokie veiksmai, uždraudžiantys mažumų politines partijas, kaip pažeidžiančias konstituciją, prieštarauja Europos vertybėms. Šie nuolatiniai keitimai taip pat yra nesuprantami, nes tikrai nepadeda formuoti mūsų gero įvaizdžio ir nesudaro gero įspūdžio mūsų dialogo su Turkija partneriams.
Todėl derybos turėtų būti sustabdytos! Taip pat turėtų būti sustabdytas pasirengimas narystei, nes kiekvienas, kuriam svarbios moralinės vertybės, neleis grįsti savo įtikinėjimų piniginėmis išmokomis.
Anna Záborská
(SK) Demokratija gyvena tokiomis sąlygomis, kokias pati susikuria. Tai vienodai tinka mūsų valstybėms narėms ir demokratijai Turkijoje. Nors esama keleto sudėtingų klausimų, paminėsiu tik vieną iš jų.
Nors kulto laisvTurkijoje yra gerbiama, pastaraisiais metais nebuvo pasiekta didelės religijos laisvės pažangos. Religinių apeigų laisvyra oficialiai pripažįstama, tačiau realiai ji yra ribota, pvz., atsižvelgiant į apeigų vietos pasirinkimą. Apgailestauju, kad ES kruopščiai nesvarsto šio klausimo. Pačioje paskutinėje pažangos ataskaitoje, siekiančioje iki šimto aštuoniasdešimt puslapių, tik poroje iš jų minimas šis klausimas. Ten nėra minimi griežti apribojimai dėl religinių bendruomenių autonominio administravimo ne tik administraciniu ir ekonominiu lygmeniu, bet taip pat ganytojišku ir dvasininkų lygmeniu.
Kadangi Europos vyskupų konferencijų Taryba kurį laiką teigė, kad religijos laisvTurkijoje yra nuolat pažeidžiama, Europos Sąjunga turėtų nuosekliai reikalauti pagarbos žmogaus teisėms religijos laisvės srityje.
Ismail Ertug
(DE) Ponia pirmininke, ponios ir ponai, Turkija yra, žinoma, daug emocijų keliantis klausimas, tai yra visiškai aišku. Yra vienas dalykas, į kurį turėtume visuomet atsižvelgti šiomis sąlygomis, ir tai buvo šiandien keletą kartų minėta, t. y. kad nors partijos uždraudimas yra visiškai nepriimtinas, šį sprendimą priėmne vyriausybė, bet teismų sistema. Tai būtina atskirti, kad būtume visiškai sąžiningi.
Vis dėlto tai nėra tai, ką norėjau pasakyti. Kaip europiečiai, mes turėtume savęs paklausti, kur iš tikrųjų norime eiti. Jei, kaip pasaulinjėga, norime perduoti ne tik ekonomines, - ir kaip socialdemokratas norėčiau tai pabrėžti, - bet ir politines vertybes ne tik Europoje, bet ir už Europos sienų visame pasaulyje, tuomet tam mums reikalinga Turkija. Ji taip pat suteikia mums galimybę būti tvirtiems ir aiškiai tvarkyti visus reikalus su Turkija, ko mums būtent ir reikia. Tik tuomet galėsime pastūmėti demokratizacijos procesą į priekį tam, kad galėtume pasiekti mūsų visų bendro tikslo.
Diego López Garrido
Taryba šitaip ketina veikti klausimu, kurį vadiname Europos Sąjungos ir Turkijos santykiais, siekiant narystės ES.
Pirmiausia, manome, kad turime padėti Turkijai išlaikyti Europos perspektyvą. Suprantame, kad jei Turkija įstos į Europos Sąjungą, tai sustiprins, o ne susilpnins Europos Sąjungą. Todėl šis procesas būtų naudingas abiem pusėms.
Antra, derybos. Kaip nurodRaimon Obiols, derybos yra nekvestionuojama priemonė, leidžianti judėti į priekį, siekiant pažangos ir vykdant vidaus reformas Turkijoje. Tai buvo nepaneigiamai įrodyta. Derybos yra strateginsudėtinproceso dalis ir turėtų vykti taip, kaip tai savo kalboje nurodKomisijos narys Olli Rehn.
Trečia, tai labai aiški žinia Turkijai. Turėtume labai aiškiai kalbėti su Turkija. Tai teigne tik Ria Oomen-Ruijten, kuri yra šio pasiūlymo, kuris man pasirodlabai platus, labai išsamus, autorė, bet ir daugelis kitų, kalbėjusių čia šį vakarą: Anna Maria Corazza, Sarah Ludford, Franziska Keller, Jan Zahradil, daugelis kitų, kurie pritartam, kad būtų pasiųsta aiški žinia Turkijai.
Turkija yra šalis, kuri, jei ji atitiks Kopenhagos kriterijus, galėtų tapti Europos Sąjungos nare.
Vis dėlto šiuo metu Turkija jų neatitinka ir šiuo požiūriu esama dviejų esminių veiksnių, - demokratijos ir žmogaus teisių, - kurie yra svarbiausi vertinant galimą Turkijos narystę ateityje Europos Sąjungoje. Kalbant apie žmogaus teises, kai kurios iš jų, kai kurie jų aspektai yra labai svarbūs demokratijai, kurie turi atitikti reikalavimus, vadinamus Kopenhagos kriterijais.
Teisingumo klausimai, lygybės tarp vyrų ir moterų klausimai, kankinimų ir netinkamo elgesio atvejai, išraiškos laisvė, pagarba mažumoms ir pliuralizmas - būtina į visus aspektus atsižvelgti. Visais šiais klausimais, kaip jau buvo minėta, galime matyti neabejotiną pažangą, tačiau taip pat matome neatitikimų arba net žingsnių atgal, kurie apibūdina šiandienos padėtį. Tai priklauso nuo to, kaip į tai pažvelgsime. Stiklingali būti pusiau pilna arba pusiau tuščia. Todėl manau, kad tai yra svarbiausi aspektai, į kuriuos turėtume atsižvelgti vertindami Europos Sąjungos ir Turkijos santykius.
Manau, kad Turkijos ir Europos Sąjungos santykių atnaujinimo procesas yra galimas; tai yra pagrįstas procesas. Dėl šios priežasties procesas yra atviras, ir Turkijai suteiktas šalies kandidatės statusas. Tai būtinas procesas, kuris neabejotinai turėtų vykti kuo sparčiau. Europos Parlamento vaidmuo šiame procese yra itin reikšmingas. Jis turėtų vaidinti esminį plėtros, analizės, vertinimo ir konsolidavimo vaidmenį šiame procese, kuris turėtų vykti kuo sparčiau.
Olli Rehn
Komisijos narys. - Ponia pirmininke, džiaugiuosi galėdamas tarti baigiamąjį žodį dėl Turkijos.
Norėčiau padėkoti jums už diskusijas šiuo labai reikšmingu ir atsakingu klausimu. Faktiškai jau tariau atsisveikinimo žodį gruodžio ar lapkričio mėn. Daugiau to nekartosiu. Tikiuosi, kad nebus reikalingi kiti mano atsisveikinimo žodžiai dėl Turkijos šiuose rūmuose ir mes galėsime toliau tęsti darbą ir spręsti pagrindinius iššūkius ekonomikos ir kitose Europos Sąjungai svarbiose srityse.
Taip pat norėčiau pasinaudoti šia galimybe ir padėkoti pirmininkaujančiai Ispanijai ir Ispanijos ministrui pirmininkui José Luisui Rodríguezui Zapatero už Civilizacijų aljansą, kuris yra labai svarbi iniciatyva, ir galiu pasakyti, kad norėčiau tapti savanoriu šio aljanso nariu. Tai labai svarbu ES ir Turkijos santykiams.
Šiandienos diskusijos buvo skirtos partijos uždraudimui, ir tai visiškai suprantama. Labai svarbu, kad Turkija reformuotų savo įstatymus ir visą konstitucinę teisinę politinių partijų sistemą, laikydamasi Venecijos komisijos rekomendacijų.
Johannes Cornelis van Baalen ir Olle Schmidt iškėlnaujausios Audito Rūmų ataskaitos dėl Turkijos klausimą. Galiu pasakyti, kad Komisijos Plėtros GD išvada sutampa su ataskaitos išvadomis dėl to, kaip reikėtų didinti mūsų finansinės paramos strateginę, daugiametę ir aiškiau susietą su poreikiais, kylančiais iš politinės reformos darbotvarkės, šiuo atveju Turkijoje, reikšmę.
Šiuo metu šioje srityje vyksta darbas, apimantis visiškai naują kryptį rengiant mūsų planavimo dokumentus daugiamečiu pagrindu ir pereinant nuo programavimo projektų pagrindu prie programavimo sektorių pagrindu. Šis naujas metodas taip pat leidžia labiau pabrėžti sektorių strategiją, kurią galėtų kurti pačios šalys, kurios yra naudos gavėjos, ir tai pagaliau leistų lengviau bendrai nustatyti Komisijos ir Turkijos valdžios institucijų politikos prioritetus.
Su dideliu malonumu suteikčiau jums ilgesnį ir išsamesnį rašytinį atsakymą į šį klausimą, jei man netrukus atsiųstumėte laišką, kad galėčiau tai padaryti besibaigiant mano kadencijai.
Manau, kad svarbu plačiau svarstyti demokratinį transformavimą šalia partijų uždraudimo. Tai vyko visą šį vakarą ir norėčiau trumpai apibūdinti tris klausimus, kurie, mano požiūriu, būtų kiti svarbūs žingsniai.
Per pastaruosius metus matėme milžiniškus demokratijos pokyčius Turkijoje. Ši šalis šiandien labai skiriasi nuo tos, kuri buvo, sakykime, prieš penkerius metus. Tačiau, žinoma, stiklindar nėra pilna, ir Turkijoje vis dar turėtų būti įgyvendinta daug svarbių reformų.
Svarbiausia ir pagrindiniš jų yra susijusi su piliečių teisėmis ir pagrindinėmis laisvėmis. Turkijos išraiškos laisvės padėtis neatitinka ES standartų. Daugelis autorių ir žurnalistų vis dar yra persekiojami ir teisiami už savo darbą. Dabar atėjo laikas Turkijai pradėti būtinas teisines reformas, paliekant šią problemą Turkijos praeičiai, o ne ateičiai. Tai yra svarbu bet kuriai atvirai ir demokratinei visuomenei. Taip pat labai svarbu toliau svarstyti tokius opius klausimus kaip armėnų klausimas, kurdų klausimas arba Kipro problema.
Antra, praėjusiais metais įvyko svarbių pokyčių pilietinių (karinių) konfliktų srityje. Vykstantis "Ergenekon" tyrimas yra itin svarbus demokratizacijos pastangoms Turkijoje, ir iš tikrųjų Turkijos piliečiai nusipelno, kad šis tyrimas būtų vykdomas iki galo, ir jie teisėtai tikisi, kad bus imtasi visų būtinų atsargumo priemonių užtikrinant sąžiningą teismą visiems kaltinamiesiems.
Ir pagaliau, trečia, tikra demokratija neįmanoma, jei pusei visų gyventojų - moterims - yra itin menkai atstovaujama nacionalinėje ir vietos politikoje. Turkijos moterų NVO nenuilsdamos stengiasi skatinant šią darbotvarkę, nes jos, kaip ir mes, esame pagalbininkai vieni kitiems. Specialios komisijos lyčių klausimais įsteigimas yra svarbus žingsnis, kuris, tikiuosi, labai padės sustiprinti politinį atstovavimą moterims visais Turkijos visuomenės lygmenimis.
Apibendrinant, Turkijos narystės ES procesas yra ir bus ilgas ir kartais vingiuotas kelias, tačiau svarbu nepamesti iš akių pagrindinio - šalies demokratizacijos - tikslo. Tai svarbiausia ne tik Turkijai, bet ir Europos Sąjungai, ir to galima pasiekti tik elgiantis sąžiningai ir tvirtai su Turkija, ir tai leidžia išlaikyti mūsų patikimumą ir sąlygų svertus vykdant pagrindinių laisvių reformas Turkijoje. Aš ir toliau tikiuosi jūsų tvirtos paramos siekiant šio tikslo. Tai itin svarbu, kad šis projektas galiausiai būtų sėkmingas.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
Raštiški pareiškimai (Darbo tvarkos taisyklių 149 straipsnis)
Kristiina Ojuland  
Ponia pirmininke, 2009 m. Europos Komisijos parengtoje Turkijos vystymosi ataskaitoje nurodoma, kad konstitucinės reformos įgyvendinimas - svarbus iššūkis tęsiant demokratizacijos procesą. Ataskaitoje pabrėžiama, kad, nepaisant tvirtos žmonių paramos Vyriausybei ir didžiajai parlamento daugumai, iki šiol šiuo atžvilgiu padaryta pažanga siekiant įgyvendinti politinę ir konstitucinę reformą nebuvo pakankama, nes partijoms nepavyko rasti bendros kalbos. Kaip bet kurioje kitoje demokratinėje šalyje, Turkijos partijų pozicijos paremtos rinkėjų lūkesčiais. Nederėtų pamiršti, kad demokratinėje visuomenėje partijos pirmiausia atskaitingos savo rinkėjams, o Turkijoje Europos Sąjunga turi atkreipti dėmesį į žemiausiu lygmeniu vykstančius pokyčius. Vadovaudami Turkijos demokratizacijos procesui ir laikydamiesi tik didaktinio požiūrio turime būti labai atsargūs. Siekiant sėkmingai įgyvendinti reikiamas reformas, reikalinga visuomenės, kuriai būtinas aukštesnis universalus informuotumo lygis ir reformų svarbos bei jų priežasčių samprata, parama. Kol jaučiama, kad įgyvendintos iš apačios į viršų vykdomos (angl. top-down) reformos kelia grėsmę Turkijos vidaus stabilumui, tol jos neduos norimų rezultatų. Turkijos Vyriausybei daromas spaudimas paspartinti reformas, kurioms trūksta visuomenės paramos, galėtų netyčia sukelti separatizmą ar religinį priešiškumą. Tikiuosi, kad Taryba ir Komisija kartu su Turkijos Vyriausybe dės pastangas siekdamos įgyvendinti priemones, kurios leistų Turkijos gyventojams daug labiau nei iki šiol įsitraukti į demokratizacijos procesą, kad būtų užtikrintas geras pagrindas įgyvendinti stojimui būtinas reformas remiantis Kopenhagos kriterijais.
Pavel Poc  
Pasirengimo narystei derybos su šalimi kandidate turi būti skirtos padėti tai šaliai įstoti į Europos Sąjungą, tačiau Turkijos atveju padėtis daug sudėtingesnė. Pasirengimo narystei derybos vyko nuo 2005 m. spalio 3 d. Be pačios šalies stojimo, derybomis turėtų būti prisidedama prie Turkijos demokratijos ir laisvės skatinimo ir pilietinių bei žmogaus teisių apsaugos. Užuot skelbus politines deklaracijas, šis ypatingas tikslas turėtų būti pasiektas keičiant teisės aktus, kaip dalis suderinimo su Europos Sąjungos teisės sistemos, tačiau - pirmiausia - pasitelkiant politinę ir socialinę praktiką, kylančią iš valstybių narių nustatyto pavyzdžio. Modeliu "Europos šalys prieš Islamo šalis" pagrįsti argumentai prieš stojimą netinkami ir neteisingi. Istoriniai Turkijos ryšiai su Europa nepaneigiami. Iš tikrųjų, Turkija šiandien - Europos Tarybos ir Europos saugumo ir bendradarbiavimo organizacijos narė. Nėra jokio religinio kriterijaus šaliai kandidatei vertinti; priešingai, religijos laisv- viena pagrindinių Europos vertybių. Būtent todėl vienintelis ir lemiamas Turkijos stojimo į Europos Sąjungą kriterijus turi būti tai, kaip ji laikosi teisinės valstybės principų, teisės aktais patvirtina pilietines ir mažumų teises ir gerbia visas Europos Sąjungos valstybes nares.
Renate Sommer  
Sveikintina, kad Europos Parlamentas bent sprendžia Turkijos demokratizavimo klausimą. Komisija ir Taryba iš esmės linkusios išpūsti susidariusią padėtį ir vaizduoti ją tokią dramatišką, kokia tik gali būti. Jos tai vadina "švelniąja galia". Vis dėlto, kur ta "švelnioji galia" mus nuvedė? Visiškai aišku, kad nuo stojimo derybų pradžios Turkijoje daug daugiau žingsnių buvo žengta atgal negu tinkama kryptimi. Dabar netgi paskelbtas dar vienas partijos draudimas. Tačiau toliau masiškai ribojamos pilietinės laisvės, slopinamos religinės mažumos, bandoma praliejant kraują ir ribojant informacijos bei spaudos laisvę jas išstumti ar sunaikinti, bandoma sunaikinti opozicijos spaudą ir laisvas profesines sąjungas, - sąrašą galima tęsti toliau. Pacta sunt servanda - tai visada (ir teisingai) pabrėžiama turint mintyje Turkiją. Tačiau tai ir taikytina Turkijai! Pradėdama stojimo derybas Turkija susitarsu ES, kad atitiks Kopenhagos kriterijus. Jei ji toliau atsisakys tai daryti, turės paklausti savęs, ar iš tikrųjų nori tapti Europos dalimi. Užuot nuolat atversdami naujus derybinius skyrius, silpnadvasiai Komisijos, Tarybai pirmininkaujančios valstybės ir Tarybos nariai turėtų pagaliau veikti nuosekliai.
