Скорошното земетресение в Хаити (разискване) 
Председател
Следващата точка е изявлението на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и заместник-председател на Комисията, баронеса Аштън, относно земетресението в Хаити.
Ще чуем още и изказването на члена на Комисията Де Гухт, но първа ще вземе думата баронеса Аштън. За мен е огромно удоволствие да я приветствам с добре дошла, защото с нея сме работили заедно продължително време, но на друго място, и й пожелавам всичко най-хубаво на новата й длъжност.
Катрин Аштън
върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност/заместник-председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, наистина съм Ви изключително благодарна за милите думи. Уважаеми колеги, поисках това разискване, за да мога да осведомя Парламента относно положението в Хаити след ужасното земетресение на 12 януари. Загубите са опустошителни, а щетите са огромни. Близо три милиона души бяха засегнати от тази трагедия, а броят на жертвите продължава да се увеличава.
Това е една мащабна хуманитарна и политическа катастрофа. Непосредствената ни задача е да работим в сътрудничество с ООН и с правителството на Хаити по посока на облекчаване страданията на хаитянския народ. Ангажиментът ни към възстановяването на Хаити е дългосрочен. Много европейски граждани също изгубиха живота си, а за около 1 000 все още не се знае нищо.
Европейският съюз откликна бързо, но не за да си направи реклама, а като насочи цялото си внимание върху предоставянето на помощ на нуждаещите се. Следвайки препоръката на Обединените нации, ние устояхме на порива да заминем веднага за Хаити. Това само щеше да отклони вниманието и оскъдните ресурси от усилията за подпомагане. Разбира се, ще отпътуваме за Хаити при първата подходяща възможност. Вече се разбрахме с члена на Комисията Де Гухт, че той ще пътува до Хаити тази седмица, за да предаде съболезнования от името на ЕС и да потвърди нашия ангажимент към хората. Освен това той ще използва случая, за да направи преглед на досегашните ни усилия за предоставяне на помощ и да обсъди на място с Обединените нации и с нашите хора там най-неотложните потребности за предстоящите седмици и месеци.
Междувременно продължаваме да работим с все сили по всички направления: хуманитарна помощ, политика и сигурност. През последните дни поддържах постоянна връзка с държавния секретар Клинтън, с председателството на Обединените нации, с външните министри на ЕС и с Канада, която е начело на групата "Приятели на Хаити": всичко това с цел гарантирането на ефективни и координирани международни ответни действия. Тази седмица ще пътувам до Съединените щати, за да обсъдя този и други въпроси с администрацията на САЩ и с генералния секретар на ООН, както и с други лица в Ню Йорк.
ООН поиска незабавна финансова помощ - 575 млн. щатски долара - както и логистична помощ за транспортиране на хуманитарната помощ. Вчера генералният секретар на ООН поиска още и полицейско и военно подкрепление за мироопазващата мисия на ООН.
За да се подпомогне мобилизирането и координацията на нашите действия, поисках от испанското председателство на ЕС да свика вчера извънредно заседание на Съвета по външни работи. За първи път от влизането в сила на Договора от Лисабон сега обединяваме усилията на Комисията, на секретариата на Съвета и на държавите-членки в един общ подход под моята цялостна координация. Това е нещо съвсем ново.
Вчера имахме продуктивно заседание на Съвета. Всички се съгласиха относно необходимостта от бърза реакция и тясна координация с Обединените нации. По отношение на финансовата помощ, Съветът стигна до следните заключения. Той приветства предварителния ангажимент на Комисията да отпусне незабавна хуманитарна помощ от 30 млн. евро в допълнение към 92 млн. евро от предварителните ангажименти на държавите-членки.
Той приветства и предварителния ангажимент на Комисията в размер на 100 млн. евро за ранна нехуманитарна помощ - например за възстановяване и реконструкция - и взе под внимание предварителната индикация от страна на Комисията, че 200 млн. евро ще бъдат на разположение за по-дългосрочни действия.
Съветът призова да бъде свикана международна конференция относно Хаити своевременно и след като бъде готова цялостната оценка на потребностите след бедствието.
Като цяло това са мащабни ответни действия за кратък период от време. Ще бъдат насочени помощи и към Доминиканската република. Намирането на достатъчно пари се очертава да бъде по-малък проблем в настоящия момент, отколкото доставянето им до хората, които се нуждаят от тях. Трябва да гарантираме, че средствата ще бъдат правилно насочени към устойчиво политическо и физическо възстановяване. По искане на генералния секретар на ООН за съдействие при транспортирането на хуманитарна помощ и при осигуряването на допълнителни полицейски части Съветът ме прикани да идентифицирам приноса на държавите-членки на ЕС и да внеса предложения за тази мобилизация. В момента работя по въпроса.
Непосредствено след заседанието на Съвета свикахме заседание на Комитета по политика и сигурност, за да продължим работа по този въпрос. Вече разполагаме с предварителни индикации за принос от страна на държави-членки на ЕС, включително и за възможен принос чрез Европейските жандармерийски сили. Работата ще продължи в подготвителните групи на Съвета през следващите дни, с оглед на бързи, целенасочени ответни действия.
Съветът по външни работи ще заседава отново следващия понеделник. Ще продължим темата за Хаити и ще обсъдим по-нататъшните действия.
Това е важно изпитание и проверка на външната политика на ЕС в новия свят на Договора от Лисабон. Гражданите на Хаити - както и нашите граждани - очакват бързи, ефективни и координирани ответни действия. Именно това считаме, че предоставяме.
С нетърпение очаквам съвместната работа с Парламента по този въпрос и се радвам, че съм днес тук, за да ви предоставя тази информация и да изслушам вашите гледни точки.
Карел де Гухт
Г-н председател, позволете да започна, като изтъкна безпрецедентния характер на това бедствие - по отношение на хуманитарното му въздействие, но също така и на последствията за държавата като цяло.
Хаити е една от най-бедните държави в света. Тя е страна с хронично нестабилно положение, чиито съществуващи основни функции и възможности бяха сериозно нарушени. Международната общност също понесе тежки поражения. Все още се водят за безследно изчезнали служители от екипи на Обединените нации и на неправителствени организации, както и служители от екипа на нашата Комисия, а това обяснява и трудностите при организирането на разпределянето на помощите на място. Хората трябва да разберат, че причината за това не е липсата на компетентност, а фактът, че самата общност, предоставяща помощ, също беше засегната. Операциите за подпомагане не протичат толкова бързо, колкото бихме желали, въпреки че положението видимо се подобрява с всеки изминал час.
С други думи, въпросът не опира само до спасяването на човешки животи. На практика трябва да спасим цяла една държава. Ето защо върховният представител Кати Аштън призова за свикване на това извънредно заседание на Съвета, което се оказа много полезен инструмент за решаване на проблема. Нека само накратко се спра върху четири основни предизвикателства.
Първо, разбира се, трябва да посрещнем хуманитарните потребности. Те са огромни и включват главно спешна медицинска помощ за ранените, вода и хигиенизиране - например поради опасността от холера - храна и подслон. Най-голяма е липсата на хирургическа и първична здравна помощ и медикаменти, комплекти за пречистване на вода, хранителни помощи, подслон при извънредни ситуации и логистична помощ. Достатъчен е капацитетът за намиране и спасяване на пострадали.
Приоритетите на организационните координиращи усилия са завършването на оценката на потребностите, за да получим по-добра представа за точните потребности и да организираме логистиката на превозите. Това ще бъде обсъдено и в рамките на институциите на ЕС.
Накрая трябва да организираме координирането на международните усилия за подпомагане. Това винаги се оказва много трудно при подобни обстоятелства. Позволете да подчертая, че броени часове след земетресението на мястото на събитието вече бяха разположени екипи на Службата за хуманитарно подпомагане към Комисията (ECHO) и Центъра за наблюдение и информация (MIC). Оттогава те работят там, давайки своя принос за оценката на потребностите и за координирането на помощите. Работим съвместно с екипи на Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA) и поддържаме постоянна връзка с Джон Холмс, координаторът на ООН за помощ при извънредни ситуации.
Второто предизвикателство е да изградим, или да изградим наново, основния капацитет на държавата. Това е много важна стъпка. Тази държава трябва да започне отново да функционира, и то не само физически - тъй като повечето сгради вече не съществуват - но и при положение, в което мнозина висши служители са безследно изчезнали, а държавните структури са сериозно нарушени.
Съветът приветства факта, че незабавно ще изпратим екип от експерти на ЕС с конкретната задача да изготвят оценка на най-неотложните потребности на държавата Хаити и гражданската администрация с цел да предоставим техническа помощ. Нашите дипломатически и помощни екипи на място са, разбира се, най-добре подготвени за тази работа, но капацитетът им е вече претоварен. Това е нещо, което ще придобива все по-голямо значение през следващите дни. Като Европейски съюз и Европейска комисия, заедно със Съвета, можем да изиграем водеща роля при възстановяването на държавните институции на Хаити физически, а също и по отношение на хората.
На трето място, разбира се, е планът за възстановяване на страната, в който следва да проявим далновидност отвъд етапа на неотложната помощ. До няколко седмици множество екипи за предоставяне на спешна помощ и средства, които в момента са разположени на място, вече ще са си заминали, поради което съществува опасност - много характерна за такъв тип бедствия - от втора бедствена вълна, ако не продължим постоянно да предоставяме помощ и подкрепа.
Незабавно трябва да съставим мащабни, координирани средносрочни и дългосрочни планове за общи европейски действия в отговор на кризата. Нашите служби работят по този въпрос. Действията по този въпрос следва да бъдат насочени към гарантиране на правилно разпределение на труда между институциите на ЕС и държавите-членки, както и съгласуван подход за помощ за възстановяване и развитие, с устойчив и плавен преход между неотложната помощ и действията след бедствието.
Призовахме всички държави-членки да се включат изцяло в усилията и да превърнем в действие всичките си ангажименти за координация и ефективност на помощите. Това е момент, в който се проверява стабилността на нашите ангажименти, които трябва непременно да спазим, ако искаме да успеем.
И накрая, финансовият аспект на ответните действия. Както вече отбеляза върховният представител, Европейската комисия ще даде съществен принос, преди всичко по отношение на хуманитарната помощ - 30 млн. евро, от които по-голямата част - 22 млн. евро, за да бъдем точни - е съвсем ново финансово постъпление, идващо в добавка на вече съществуващия хуманитарен ангажимент, който имаме към Хаити. Ранната помощ за възстановяване - която не е хуманитарна помощ - и това, което казах току-що за държавните институции, разбира се, влиза в това число - равняваща се на 100 млн. евро, със съотношение 50:50 между пренасочените пари и новите финансови постъпления, а после и финансовата помощ за по-дългосрочно възстановяване, която засега обхваща началната сума от 200 млн. евро.
След това трябва да преценим в какво положение се намираме. Чуваме сега да се обсъждат суми от порядъка на 10 млрд. щатски долара. Това ми се вижда твърде много и при всички случаи не може да бъде посрещнато от бюджета на Комисията. По време на конференцията за поемане на ангажименти и с държавите-членки ще трябва да обсъдим как точно впоследствие да вземем участие с по-големи суми. Става въпрос за общия европейски пакет, който се подготвя сега в допълнение към целия принос, който вече е предоставен и ще бъде предоставен от страна на отделните държави-членки.
Както спомена върховният представител, утре сутринта ще посетя региона - Хаити, а също и Доминиканската република - за да разговарям с органите, включително и относно усилията за възстановяване на държавните институции. Президентът и основните неправителствени организации вече са на мястото на събитието. Ще посетя също и Доминиканската република. Важно е да се срещнем и с нейните органи, защото това е съседна държава. Вече се наблюдават индикации, че положението би могло впоследствие да предизвика известно напрежение на границата, затова ще се срещна и с органите на Доминиканската република.
Това е всичко, което имам да кажа, засега. След завръщането си в понеделник следобед ще изпратя доклад на комисията по развитие.
Gay Mitchell
Г-н председател, сигурен съм, че Парламентът би искал да отдаде почит на изчезналите служители на ООН и ЕС, както и на всички останали изчезнали и страдащи хора в Хаити в този момент.
Същевременно се радвам, че г-н Де Гухт ще отиде там и ще докладва на комисията по развитие, когато се върне в понеделник. Това е много благоприятен развой на събитията. Ще си послужа с неговите думи и ще повторя, че естеството на катастрофата е безпрецедентно и според мен това си заслужава да се отбележи относно страна като тази, поради което - споменавам това само между другото - наистина съм на мнение, че Европейският съюз трябва да е по-видим.
Сега, след като имаме върховен представител, който е и заместник-председател на Комисията, тази фигура трябва да заема по-видима позиция относно подобни въпроси.
Европейският съюз е най-големият донор на помощи в света, дарявайки 60% от помощите, а вероятно сме и най-големият донор на хуманитарна помощ. Но, макар че могат да се видят болнични кораби на САЩ на място, всичко, което виждаме от ЕС, са представители на държавите-членки, които идват от Белгия, Ирландия, Великобритания и от къде ли не. Би следвало да има някакво видимо присъствие на ЕС. Защо това да не бъдат бойни части? Защо да не са постоянни групи, на ротационен принцип, които да имат готовност да навлязат в региона при възникването на подобни ситуации?
Последното, което искам да кажа, е, че случилото се в Хаити се дължи на бедността и когато тази ужасна трагедия се уталожи и слезе от медийните екрани, нека не забравяме Хаити. Сега е моментът веднъж завинаги да се справим с бедността, която е в основата на създалата се ситуация в Хаити.
Linda McAvan
Г-н председател, в своите мисли днес сме съпричастни с народа на Хаити и неговата трагедия и съм сигурна, че всички колеги ще пожелаят да изпратят своите съболезнования до народа на Хаити. Това е трагедия, но, както вече спомена Gay Mitchell, трагедия в държава, в която 75% от гражданите вече живеят под прага на бедността. Гледайки напред към бъдещето, това е нещо, на което наистина следва да обърнем внимание.
Обществеността реагира по чудесен начин на предизвикателството да помогнем на Хаити. Само в Обединеното кралство в рамките на няколко дни бяха събрани 30 млн. британски лири - от обществото по време на финансова криза - затова сега знаем, че обществото стои зад нас в усилията ни да съберем финансова помощ за Хаити.
Г-жо върховен представител, искам да Ви благодаря за свършената работа по организирането на бърза реакция от страна на ЕС по този въпрос. При случая с вълната цунами научихме, че в действителност добрата координация е също толкова важна, колкото и реалната финансова помощ, която предоставяме. Въпросът не се състои в това, чий флаг е върху дадена помощ, а в това помощта да стигне до своето предназначение, да се работи съвместно с ООН, за да може тя да бъде предоставена.
В дългосрочен план аз съм доволна, че ще има международна конференция относно Хаити. Според мен трябва да разгледаме цялостно случая с Хаити и неизплатения й дълг и се надявам, че проблемът с дълга на Хаити ще присъства в дневния ред на международната конференция. Хаити дължи 890 млн. щатски долара на международните кредитори и голяма част от този дълг е към Международния валутен фонд (МВФ), който е дал на Хаити заем от 100 млн. щатски долара. Не можем ли да превърнем този дълг в дарение? Няма никакъв смисъл да лишаваме тази страна от средства за 100 години напред. Така че, надявам се, ще включите това в дневния ред на заседанието на МВФ.
Надявам се да разгледаме и други въпроси. Според мен сте прави, че въпросът относно границата с Доминиканската република е също толкова важен. Затова още веднъж ви благодаря за положените усилия и се надявам, че целият Парламент ще работи усърдно за постигането на добро координирано усилие.
Liam Aylward
Г-н председател, позволете като начало да пожелая на върховния представител, баронеса Аштън, успех в преодоляването на множеството предизвикателства, пред които е изправена по време на своя мандат. Както самата тя добре знае и както беше обявено от ООН, положението в Хаити е най-тежката хуманитарна катастрофа от десетилетия насам, а числото на безследно изчезналите, пострадалите и жертвите продължава да расте.
Човешката цена на тази трагедия е неизмерима. Макар да пристигат първите помощи, всички вече сме запознати с основните проблеми, пред които са изправени служителите, заети с предоставянето на помощ, опитвайки се да доставят помощите до онези, които най-много се нуждаят от тях.
Екипите на неправителствените организации, действащи на място, отбелязват наличието на все по-големи проблеми със сигурността, логистиката и бюрокрацията като фактор, възпрепятстващ предоставянето на помощ и влошаващ и без това катастрофалното положение. Именно това са проблемите, нарушаващи равновесието между живота и смъртта в Хаити.
В цялата тази напрегната работа за облекчаване на страданията и въвеждане на ред в хаоса има необходимост от категорично ръководство и координирана помощ. Неправителствените организации, държавните структури, международните организации и местните органи трябва да работят в сътрудничество за предоставяне на многосекторна спешна помощ на нуждаещите се.
Ясно е, че страната се нуждае от мащабна международна подкрепа, и то незабавно. Отговорът на европейските граждани и тяхната ненадмината щедрост и съпричастност са безмерни. Обявената вчера хуманитарна помощ за Хаити от страна на Европейския съюз в размер на повече от 420 млн. евро показва водачество и ангажимент, но нейното предоставяне трябва да бъде координирано и ефективно.
Европейският съюз заяви своята цел да обедини и укрепи глобалните усилия за подпомагане. Надявам се, че Вие, г-жо Аштън, както и членът на Комисията Де Гухт, ще работите усилено за постигане на тази цел по време на съответните си посещения в Съединените щати, Хаити и на други места по-късно тази седмица.
Дългосрочното развитие на най-бедната нация в западното полукълбо трябва да се превърне в приоритет. Отпускането на 200 млн. евро финансова помощ от страна на Европейския съюз за подпомагане на дългосрочното възстановяване на Хаити е добро начало, но, когато камерите си отидат и вниманието на света се обърне в друга посока, тогава Европейският съюз, като световен лидер, трябва да работи за изпълнение на своите ангажименти.
Eva Joly
Г-н председател, г-жо върховен представител, г-н член на Комисията, госпожи и господа, новата хуманитарна криза, разразила се в Хаити, е може би по-мащабна от всички предходни - дотолкова, че се съмнявам дали изобщо е възможно да намерим точните думи, с които да говорим за пострадалите, да разговаряме с оцелелите и да се обърнем към семействата, за да им кажем колко сме съпричастни с тяхната болка и колко ясно осъзнаваме собствената си отговорност.
Колкото и жестоко да беше земетресението, само по себе си то не обяснява степента на щетите. Тя има връзка и с хроничната бедност, понасяна от Хаити в продължение на много години. Досега международната общност не беше в състояние да промени нищо в тази държава. Дори по-зле - налагайки на Хаити политика, за която сега вече знаем, че не проработи, международните институции, Европа и нейните партньори пренапрегнаха крехките нишки на социалната структура, на икономиката и институциите на Хаити.
През 70-те години на миналия век Хаити беше почти самостоятелна по отношение на своята прехрана. Тогава тя сама задоволяваше 90% от селскостопанските си потребности. Днес вече внася повече от половината. Това със сигурност се е отразило пагубно на местното производство. Преди земетресението Хаити беше държава без ресурси, тъй като беше лишена от ресурсите, които й се полагаха.
Ето защо първо трябва да окажем на Хаити колкото може повече подкрепа, за да се справим с неотложните потребности. От тази гледна точка, няма как да не ни натъжава фактът, че беше толкова трудно да доставим международната помощ до нейното предназначение. За в бъдеще ще трябва да подобрим похватите си. Въпреки това преди всичко следва да не забравяме, че помощта за дългосрочно развитие не би била ефективна, ако налагаме своите виждания за правилните приоритети, макар всички на мястото на събитието ни уверяват, че грешим. Следващата ни стъпка трябва да бъде преразглеждането на собствените ни методи, а това няма да проработи, ако не увеличим финансовите средства, които заделяме за политиката на развитие в дългосрочен план. Европейският съюз обяви размера на помощите, които ще отпусне за Хаити, а същото сториха и държавите-членки. Говорим за 130 млн. евро в краткосрочен план и 200 млн. евро за задоволяването на дългосрочни потребности.
Бих искала да сравня тези цифри с други - с онези 155 млрд. щатски долара, които банките в Ситито и на Уолстрийт се готвят да изплатят на няколко хиляди души банкови служители. Това повдига въпроса за модела на развитие, който искаме да насърчим в глобален план.
Необходима е спешна хуманитарна помощ, но само тя не е достатъчна. Тя не бива при никакви обстоятелства да измества помощта за развитие, която пък, от своя страна, не трябва да бъде възприемана от държавите, които би следвало да се ползват от нея, като действителна диктатура. Първият подход, с който можем да помогнем на една държава в голямо затруднение, е да продължаваме да я уважаваме, да й позволим да се ползва от собствените си ресурси. Трябва да опростим дълга на Хаити и да изпълним собствените си задължения към тази държава.
Г-н председател, г-жо върховен представител, г-н член на Комисията, госпожи и господа, наш дълг към пострадалите в Хаити е да им помогнем да възстановят държавата, която беше опустошена още преди това природно бедствие да я обърне с главата надолу.
(Ръкопляскания)
Nirj Deva
Г-н председател, в мислите и сърцата си дълбоко съчувстваме на народа на Хаити в този тежък период на страдание. Поздравявам баронеса Аштън и Карел Де Гухт за всички описани от тях събития и действия. Няма никакво съмнение, че ще бъдат отпуснати финансови помощи. Бях свидетел на вълната цунами, която удари Шри Ланка, а после и Индонезия, както и на земетресенията в Турция. Видях какво се случи в Китай. Всеки път, когато ни постигне такова бедствие, то ни хваща неподготвени - без таблетки за пречистване на вода, палатки или чиста вода, но с инфраструктура. И тогава се тюхкаме, че е разрушена инфраструктурата. Разбира се, че е разрушена. Трябва да сме в състояние много бързо да предоставяме инфраструктура при спешни случаи.
Как можем да постигнем това? Какво ще кажете за самолетоносач? Той е снабден с електричество, ядрен реактор, водопречиствателни генератори и хеликоптери. Можем ли да организираме глобална спасителна операция, с готовност тя да бъде задействана в миг по команда, при която да осигурим временни пристанища и подслон, както и цялата инфраструктура, която е била разрушена? Трябва отново да помислим как да спасяваме животи непосредствено след бедствие.
Patrick Le Hyaric
Г-н председател, г-жо заместник-председател и върховен представител, г-н член на Комисията, искам отново да подчертая, че сме дълбоко натъжени от това, което се налага да преживява народът на Хаити, децата на Хаити.
Вече седем дни те живеят и оцеляват в същински ад. Вълната на световната солидарност стопля сърцата, но тя все още се нуждае от обединяване и по-добра координация, с единствената цел да се помогне на народа на Хаити, който е жаден, гладен, бездомен и лишен от най-елементарни медицински грижи. Поздравяваме всички онези мъже и жени, които се ангажираха да помагат.
Европейският съюз реши да отпусне някакви първоначални финансови средства. И все пак, не можем да спрем дотук. Помощите от Европейския съюз трябва да бъдат значително увеличени, а в това трябва да се включи и световната банкова система. Европейските продоволствени излишъци трябва да бъдат изпратени на народа на Хаити като неотложна помощ.
Нека да бъдем искрени. Нашият континент наистина е задължен на Хаити - негов дълг е да компенсира тази страна за дългите години на господство и ограбване на нейните ресурси. Трябва да си вземем поука от начина, по който този остров, тази перла на Карибите, беше контролирана от международните финансови институции, които я парализираха чрез потресаващия дълг и не по-малко потресаващите интереси, свързани с този дълг.
Нашият Парламент следва да обяви своята подкрепа за незабавното и безусловно опростяване на целия този дълг. Нашата група би искала на конференцията, която ще се състои скоро в Монреал, да се предприемат ефективни стъпки за подготовка на международна конференция относно възстановяването, реконструкцията и устойчивото развитие на Хаити съвместно с народа на Хаити.
Това възстановяване трябва да бъде под егидата на ООН, за да може народът на Хаити да възвърне своят икономически и политически суверенитет. Хаити не бива да бъде награда в битката за надмощие между великите сили. Така, приветствайки усилията за подкрепа от страна на Съединените щати, трябва да бъдем нащрек и да не позволяваме на северноамериканските лидери да използват тази ужасна трагедия като претекст за окупация на острова, да поемат неговото управление и да установят там военни бази.
Европа трябва да даде пример. Пред нас трябва да има само една цел, една-единствена грижа: народът, децата на Хаити.
Fiorello Provera
Г-н председател, госпожи и господа, искам да изразя дълбоката си съпричастност към всички, засегнати от това природно бедствие.
В ситуации като тази, с мащабна разруха на сградите и инфраструктурата и хиляди смъртни случаи, предоставянето на ефективна помощ е почти невъзможно без наличието на минимални условия за обществен ред и сигурност. Всяко едно усилие за предоставяне на помощ е затруднено, когато липсва тясна координация в събирането на всичко необходимо, както и организирано разпределяне на помощите. От съществено значение е да разберем какво е необходимо, на кого и в какъв момент.
Друго, което трябва да осъзнаем, е, че в твърде много случаи щедростта на обществото и частните донори е била измамена и огромни суми са били давани на лица, които в действителност не са имали необходимост от тях. Ето защо е нужно да разполагаме със стриктна система за контрол, за да предотвратим прахосването и присвояването на пари, особено в нестабилни страни с високо равнище на корупция и ниско управленческо ниво. Европа трябва да покаже своята ефективност. Надявам се това начинание да бъде успешно.
Nick Griffin
(EN) Г-н председател, ужасът в Хаити е потресаващ. Съвсем човешко е да изпитваме състрадание към невинните жертви на природното бедствие в тази страна.
Всички тук сме добре платени и можем да си позволим дарения. Ще даря присъственото си възнаграждение за днешния ден, ако всеки британски член на ЕП направи същото. Въпреки това при своите данъци нашите избиратели не биха могли да си позволят вашата щедрост.
Глобализмът разруши промишлеността ни. Банките сринаха нашите икономики. Бюрокрацията на ЕС задушава предприемачите ни, а номерът с т.нар. "данък въглерод" докарва милиони до убийствена бедност заради горивото.
Броят на жертвите в Хаити е шокиращ, но тази зима само във Великобритания повече от 50 000 пенсионери ще бъдат постигнати от преждевременна смърт заради студа и цената на отоплението.
В цяла Европа ще има стотици хиляди жертви, но тъй като тази истина е срам за политическия елит и поради това, че изкарва на бял свят неудобната истина за глобалното застудяване, този скандал ще бъде погребан също толкова безшумно, колкото и възрастните ни граждани.
Стотици хиляди от собствените ни граждани умират заради пренебрежителното отношение на правителствата и бездушната данъчна политика на ЕС, и все пак, вие настоявате да пръскате парите на другите хора за бедствие, което се е случило в нечий чужд двор. Това не е състрадание - това е отвратително лицемерие.
Знам, че тук е място, където се чувстваме малко неловко, когато се споменава християнското ни наследство, но както винаги, Библията ни разкрива една вечна истина, която повечето от присъстващите тук по-скоро биха пренебрегнали: "Но ако някой не промишлява за своите, а най-вече за домашните си, той се е отрекъл от вярата, и от безверник е по-лош" (1 Тимотей 5:8).
Michèle Striffler
(FR) Г-н председател, г-жо върховен представител, както беше казано по-рано, бедствието беше изключително мащабно поради силата на земетресението, несъмнено едно от най-тежките в историята, затова се опасяваме от ужасяващ брой човешки жертви.
Независимо от това, съм доволна от бързата реакция на Европейската комисия и на държавите-членки, както и от поетия от тях ангажимент да заделят значителен пакет помощи от 429 млн. евро, за спешна хуманитарна помощ и за възстановяването на Хаити. Въпреки това е жалко, че европейците действаха некоординирано и че действията на Европейския съюз не са достатъчно видими - нещо, което рязко контрастира с ефективните действия на механизмите за предоставяне на помощ на САЩ и ни кара да забравяме, че Европейският съюз е най-големият световен донор на хуманитарна помощ и помощ за развитие.
Европейската комисия задейства също и механизма на Общността за гражданска защита, който координира предложенията за съдействие от страна на държавите-членки и понастоящем представлява същността на проблема в системата ни за реагиране при кризи. Неотдавнашните събития потвърждават необходимостта от усъвършенстване на механизма за реагиране при кризи на Европейския съюз. Съществено необходима е една истинска организация с капацитет за гражданска защита, поради което бих ви напомнила за предложението на г-н Барние, датиращо от 2006 г., което предлага създаването на Европейски сили за гражданска защита; това предложение е готово и само трябва да бъде приложено.
Освен това председателят на Европейския съвет, г-н Ван Ромпой, днес се изказа в подкрепа на създаването на сили за бързо реагиране. За броени дни Съединените щати поеха доминираща роля в спасителните и координационните действия. От съществена важност е да възвърнем позицията на централен и световен координиращ фактор, заемана от Службата на ООН за координация по хуманитарни въпроси (OCHA), която е най-добре подготвена за извършване на тази координация.
Не си правете погрешни заключения - не става дума за война на знамената. И все пак, добрата организация означава спестяване на време и пари, а според мен европейските граждани имат право да знаят какво прави Европейският съюз.
Patrice Tirolien
(FR) Г-н председател, нима Хаити е обречена на нещастие?
Откакто Хаити придоби своята независимост, природните бедствия в тази страна отвориха път за политически катастрофи - и ето ни днес тук, изправени пред трагедия с исторически мащаб. Има жертви, ранени, неизброими са разрушените сгради и щетите, нанесени върху националните политически структури и структурите за сътрудничество.
Трябва да превъзмогнем съдбата. Европейският съюз трябва да вземе участие в еднаквите усилия, насочени към спешна помощ и възстановяване. Дължим го на многобройните си връзки с Хаити - връзки, които са преди всичко исторически: като бивша колония, Хаити е била най-процъфтяващата от всички колонии; второ, дипломатически: Споразумението от Котону превръща острова в привилегирован партньор; и, накрая, географски, тъй като Хаити е съседка на Европейския съюз благодарение на най-отдалечените региони.
Нещо повече, кризата в Хаити е първото изпитание за новата Европейска служба за външна дейност, която оглавявате Вие, г-жо Аштън. До момента тя се представя убедително. Това бедствие също така поставя ударение върху предизвикателствата и подобренията, които трябва да направим в тази структура, тъй като отвъд движението за солидарност на нашия континент, реакцията на САЩ повдига въпроси относно възможностите ни за мобилизация.
Така забележителните усилия в подкрепа на европейската координация, както и приносът на държавите-членки, не бива да прикриват затрудненията в обсъжданията, свързани с разполагането на Европейските жандармерийски сили. Докато за разходите на Европейския съюз е от решаващо значение да бъдат направлявани от ООН, тези трудности ни водят до заключението, че Европейският съюз трябва да си осигури самостоятелна, интегрирана структура, снабдена със средства за справяне със сложни задачи от равнището на спешната хуманитарна помощ.
В заключение ще кажа, че възстановителният етап представлява огромно предизвикателство. Не ни липсват задачи: политически, административни, икономически, социални и екологични. Навярно сме пред прага на нова ера за Хаити. Това е мащабно политическо предизвикателство за една Европа, която трябва да се утвърди като открояващ се лидер в този процес.
Charles Goerens
(FR) Г-н председател, госпожи и господа, всяка вечер новините в 20,00 ч. ми напомнят за неизразимите страдания в Хаити.
Мащабът на страданията вероятно е сравним единствено с почти световното състрадание, което ги обгръща. Това състрадание със сигурност е спонтанно и искрено, но е краткотрайно. Часът на истината ще настъпи само след две седмици, когато медиите решат да насочат вниманието си към други събития. Ако някой не поеме нещата в свои ръце, има опасност хаитяните за пореден път да се окажат сами, изоставени на своята съдба.
В една страна, където всичко остава недовършено, като се започне от възстановяването и реконструкцията, е важно да се действа така, че различните последователни етапи да водят до истинско развитие. Колкото до Европейския съюз, той разполага с обширен набор от инструменти и солиден опит в тази област. Ето защо предизвикателствата, пред които е изправено обществото на Хаити, което е отчайващо бедно, също представляват решаващ момент за Европейския съюз.
Именно през следващите дни и месеци ще трябва да действаме ефективно и решително. Това е най-важният аспект от гледна точка на възстановяването, след като сме възстановили условията на сигурност и обществен ред, които са от съществена важност за координираните действия в страна, където земетресението е разрушило всичко, включително и институционалните й структури.
Ето защо според мен е разумно да изтъкна един съществен аспект: възстановяването, реконструкцията на Хаити като държава, следва да бъдат извършени от самите хаитяни. Все пак говорим за тяхното развитие. Можем да им помогнем в дух на партньорство. Европа ще постъпи добре, ако потвърди това свое намерение по време на планираните международни конференции на тази тема.
"Да" на партньорството, "не" на вмешателството и неоколониализма!
Edvard Kožušník
(CS) Всички ние със сигурност ще се съгласим, че това е едно от най-големите бедствия в региона през последните 200 години. И, говорейки от името на моите колеги от фракцията на Европейските консерватори, както и от името на съгражданите ми в Чешката република, бих искал да изразя своето съчувствие и състрадание към всички жертви и страдащи в Хаити. Въпреки това, независимо от тази трагедия, са налице признаци, че дори след ратифицирането на Договора от Лисабон Европейският съюз е все още некоординиран и неспособен на навременни действия. Той смътно ми напомня на четириглав дракон. Имаме председател, министър-председател на председателстващата държава, председател на Комисията и кандидат за член на Комисията. Госпожи и господа, лично аз считам, че конкретно в този случай трябва да признаем, че Европейският съюз беше хванат неподготвен. Тези, които не бяха хванати неподготвени, са гражданите на отделните държави-членки, които ден след ден предоставят както материална, така и финансова помощ.
Ilda Figueiredo
(PT) Г-н председател, присъединяваме се към останалата част от света, изразявайки своето съчувствие и скръб по повод трагедията, постигнала народа на Хаити, и искаме да покажем пълна солидарност с него, но трябва да изтъкнем някои проблеми, които считаме за решаващи.
Редно е да започнем с осъждането на всяко лице или държава, търсещи изгода от тази катастрофа чрез завръщане към неоколониализма. Подобно отношение изглежда стои зад разполагането на хиляди въоръжени северноамерикански отряди, въпреки факта, че по-голямата част от населението живее в крайна бедност и остава жертва на експлоатацията на мултинационални компании и на намесата на външни структури, по-конкретно Съединените щати.
Сега е моментът да се предостави цялата хуманитарна помощ, сътрудничество и подкрепа за възстановяване, които заслужава народът на Хаити за своето достойнство и кураж. Не бива да забравяме, че Хаити е страната, в която 400 000 африканци, превърнати в роби и в обект на незаконна търговия от страна на европейци, въстанаха срещу робството и предизвикаха първата голяма социална революция на американския континент.
Следва спешно да изпратим координирана помощ, но това следва да стане, без да се поддаваме на изкушението на неоколониализма.
Roberta Angelilli
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, в Хаити се случва огромна трагедия, причинена от природата, но също и от липса на държава, заслужаваща да бъде наречена такава, която е неспособна да се справи дори в минимална степен с бедственото положение и необходимостта от спешна хуманитарна помощ, неспособна да организира помощите за гражданите, което сега е жертва на безскрупулни хора.
Червеният кръст отправи своя предупредителен призив. На конференцията в Монреал, която ще се състои на 25 януари, Европейският съюз трябва да бъде единодушен и да настоява за единно, координирано управление на хуманитарните действия; в противен случай съществува опасност от безредие и прахосване на помощите, включително на тези огромни и ценни суми, споменати днес от Комисията, както и на помощите от държавите-членки.
Баронесо Аштън, би следвало да се положат извънредни усилия за децата, преди всичко за сирачетата, които заслужават приоритетна помощ, включително под формата на психологическа подкрепа, в противен случай те ще бъдат обречени на бедност и експлоатация. Следва също така да гарантираме, че международната общност ще бъде подготвена не само да опростява процедурите по осиновяване. Това би довело единствено до форма на легализирано депортиране на деца, а не от това се нуждае Хаити.
Г-н Фратини, италианският министър на външните работи, правилно предлага да се построят сгради и домове за грижи, за да могат децата да растат с достойнство в собствената си страна, както и да се улеснят краткосрочните пътувания в чужбина с цел почивка и главно с образователна цел. В заключение ще задам следния въпрос: готови ли сме, в международен план, да намалим или опростим дълга на Хаити?
Corina Creţu
(RO) Целият свят в този момент наистина показва солидарност и състрадание към пострадалите при катастрофалното земетресение в Хаити, подчертавайки за пореден път необходимостта от навременни и координирани действия в подобни ситуации. Ограничаването на загубите сега зависи от това, колко ефективна е намесата, а също, както вече беше споменато тук, и от начина, по който международните агенции и организации, заедно с отдела на ЕС за хуманитарна помощ към Комисията, действаха като образец за пример, без да забравяме и жестовете на отделните държави-членки.
Считам, че трябва да бъдат създадени оперативни части на ЕС за бърза намеса, тъй като ситуацията в Хаити ни разкрива необходимостта от поддържането на обществен ред и гарантирането на безопасността на гражданите, в допълнение към помощите, искани от оцелелите. Несъмнено се намираме в положение, в което се чуват множество протестни гласове, отправящи обвинения, че предполагаемите намерения са насочени към осъществяването на военна окупация, замаскирана като хуманитарна помощ. И все пак, в положение, в което въоръжените сили на ООН не са достатъчни или са пострадали при събитията, Европейският съюз следва да се ангажира допълнително, още повече че се радва на голямо доверие в региона.
Моето мнение е, че ние, като Европейски съюз, трябва да посрещнем предизвикателството на мащабния възстановителен процес в Хаити, като същевременно укрепим стабилността на държавните й структури. Разбира се, много е важно да проявяваме състрадание към гражданите на тази страна, преминаващи през това тежко изпитание, което включва намирането на конкретни решения за улесняване на процедурите за осиновяване на деца, останали сираци след бедствието, както и предоставяне на конкретно съдействие на населението, подложено на тежкото изпитание.
Paweł Robert Kowal
(PL) Г-н председател, г-жо Аштън, в Парламента чуваме мнения от различни посоки, но всички те имат един фокус, една обща тема: реакцията на Европейския съюз, политическата реакция, не беше нито достатъчна, нито добре координирана. Мисля, че следва да благодарим на благотворителните фондации за това, че те толкова спонтанно и, както винаги, безотказно, поеха ангажимент да задоволят потребностите.
Освен това би следвало да помислим какво може да се подобри. Всъщност имам само един въпрос към г-жа Аштън: това е първата такава ситуация, пред която сте изправена на новия си пост. Какъв е основният Ви извод от това събитие, както и от грешките, обсъждани от всички нас тук? И, което е още по-важно, какво може да бъде променено за в бъдеще? Мисля, че това е най-важното, за което следва да се замислим, и то в голяма степен е наше задължение.
Philippe Juvin
(FR) Г-н председател, г-жо Аштън, достатъчно! Стига толкова. При всяко бедствие се повтаря едно и също: французите изпращат самолет и помощи, белгийците, италианците, германците - всички правят едно и също и всеки път действат самостоятелно; всеки път историята се повтаря. На мястото на събитието резултатът винаги е един и същ: няма никаква координация, нито организация, изпускат се възможности за пострадалите.
Кога ще свърши всичко това? Кога най-сетне Комисията ще започне да действа? Не ни казвайте, че това е сложен въпрос, защото проектите вече са готови. Само трябва да ги приложим. През 2006 г. г-н Барние предложи създаването на Европейски сили за гражданска защита, в които държавите-членки да дават своя принос на доброволни начала, без да се налага да чакаме някакво предполагаемо единодушие на 27-те, като обединим съществуващите национални отряди за гражданска защита, като ги обучаваме заедно с общи спасителни техники, общи способи за комуникация и общ щаб.
Лесно е, г-жо Аштън: направете го заедно с онези, които искат да го направят! Колкото до останалите - те ще се присъединят към нас, щом осъзнаят, че това е бъдещето. След вълната цунами също имаше поети ангажименти и все пак, до ден днешен нищо още не е направено.
Не ми е лесно да изрека тези думи: бездействието на Комисията е престъпно. Г-жо Аштън, защо Европа е обречена да повтаря собствените си грешки? Г-жо Аштън, никой не поставя под съмнение Вашата добра воля, но моля, тук, днес, да обявите създаването на въпросните Европейски сили за координация. Парламентът ще Ви последва. Ако се нуждаете от подкрепа, ние сме тук, за да Ви помогнем. Но, моля, спрете да ни говорите за координация; направете така, че координацията да стане реалност! Не чакайте да дойде следващото бедствие.
Michael Cashman
(EN) Г-н председател, трябва да кажа, че има хора, които действат, а има и такива, които говорят. Ето защо искам да поздравя Съвета, Комисията и върховния представител за предприетите от тях действия. Нищо от това не можеше да бъде предвидено. Наблюдаваме събития, които едва ли можехме да си представим, че ще се случат.
По време на заседанията се наслушах на евтин популизъм, насочен срещу върховния представител, срещу държавите-членки и срещу Комисията, посредством идеята, че по някакъв начин - тъй като именно американска ръка вади хората от развалините и спасява животи - следва да отблъснете тази ръка и да кажете "не" на неоколониализма; че по някакъв начин, нападайки самата Хаити, правите живота на страдащите там хора по-добър. Засрамете се.
Нека се уверим, че координираме своите действия. Предоставете координацията на американците - щом спасява животи, нека ги спасява. Забравете политическата реторика.
Поздравления за ангажиментите, поети за отпускането на тази финансова помощ. Поздравления, баронесо Аштън, за това, че не разигравахте театър пред обществеността и не използвахте въздушното пространство, за да се доберете до Хаити само за да покажете, че сте там. Какво бихте постигнали с това? Абсолютно нищо. Ето защо, разгневени от името на хората, търсещи спасение, нека да се координираме с американците. Нека да накараме ООН да се размърда и да предостави помощ и нека спрем с евтиния популизъм.
(Ръкопляскания)
Róża, Gräfin von Thun Und Hohenstein
(PL) Г-н председател, искам да се присъединя към мнението на г-н Juvin - хуманитарната помощ е лошо координирана. Искам да обсъдя не само хуманитарната помощ, но и така наречената техническа, структурна помощ или помощ за развитие. Катастрофата беше непредвидима, но ние бяхме съвсем наясно в какво ужасно състояние е Хаити; после то съвсем се утежни от бедствието, ударило страната. Отдавна знаем колко тежко е положението в Хаити, колко зле функционират нейните структури. Знаем още и че ако тези структури бяха функционирали по-добре и че ако преди земетресението по-успешно бяхме организирали предоставяне на помощ и техническо сътрудничество с Хаити, тези структури щяха да работят по-добре и като резултат сега щяха да улеснят усвояването на нашата помощ и да спасят хиляди хора - ала това не се случи.
Въпросът ми е дали г-жа Аштън, в качеството си на върховен представител и член на Съвета, възнамерява да предприеме конкретни действия с конкретни срокове за координиране на техническото сътрудничество между отделните европейски държави, така че трети страни, на които предоставяме помощ, наистина да се възползват ефективно от нея? Възнамеряваме ли да приложим някаква форма на обмен на най-добри практики между държавите с голям опит, където техническото сътрудничество функционира много добре, и държавите, които тепърва започват да използват такова техническо сътрудничество? Ще бъде ли създадена една добра, обща, силна европейска политика, от която трети страни да имат някаква реална полза, така че да не предоставяме хуманитарна помощ "на сляпо" и набързо, когато, неочаквано за нас, стотици хиляди хора се окажат в трагично положение?
David-Maria Sassoli
(IT) Г-н председател, г-жо върховен представител, госпожи и господа, чудовищната трагедия, поразила Хаити, изисква незабавна реакция. Много мерки за предоставяне на помощ и спасителни операции вече са задействани от страна на отделните държави-членки - налице е дори значително съревнование между европейските държави.
Новата Европа със своя върховен представител следва да е в състояние да предостави собствена помощ на пострадалите. Още повече че земетресението порази най-бедната страна на западното полукълбо, където 80% от населението живее под прага на бедността, а 54% - в крайна нищета.
Това критично положение обаче крие в себе си друга неотложност: тази, свързана с децата - най-слабият сектор от населението - които са останали без семейство, без закрила и без държава. Затова искам да призова върховния представител по въпросите на външните работи да проучи действията, насочени към позволяване на това, децата до 10-годишна възраст да бъдат подслонявани и отглеждани в европейски държави.
Лейди Аштън, Европа може да ги подслони и да им предостави подходящи условия за живот; имам предвид за ограничен период от време, докато условията в тяхната страна станат подходящи за тяхното завръщане. Всичко това лесно би могло да се организира от европейските държави и би било добър начин да отговорим на потребността от солидарност, а също и да избегнем спекулативните и незаконни действия, извършвани в ущърб на децата. Говорим за децата - най-ценният ресурс, който би следвало да опазим в Хаити.
Laima Liucija Andrikien
(EN) Г-н председател, през последните дни имаше редица оплаквания от неефективността и мудността на реакцията към кризата в Хаити.
Мнозина подчертават все по-голямата несигурност, растящото отчаяние сред оцелелите при земетресението, както и потресаващия недостиг на храна и облекло.
Вярно е, че тези проблеми съществуват и трябва да ги решим колкото е възможно по-скоро. И все пак, би трябвало да приветстваме ангажиментите, поети от редица международни участници, като започнем от правителства и стигнем до граждански и обществени организации и отделни лица по целия свят.
Европейският съюз със сигурност е сред онези, които изразиха дълбоката си солидарност с народа Хаити. Дори днес, за пореден път мнозина осъдиха набедения за бавен отговор на ЕС на кризата, но Европейският съюз не е се свързва само с решенията, вземани в Брюксел. Националните правителства вече изпратиха хиляди мъже и жени в помощ на хаитянците и заделиха милиони евро за финансови помощи.
Ролята на ЕС следва да бъде съсредоточена повече върху средносрочната и дългосрочната помощ, както и върху възстановяването на градовете и селата в Хаити, на тяхната инфраструктура, училища и болници.
Европейският съюз със сигурност би могъл да бъде форумът, егидата, под която да бъде разпределяна и координирана средносрочната и дългосрочната помощ на Европа.
Обещанието, дадено неотдавна от Комисията и държавите-членки за отпускането на близо 500 млн. евро, със сигурност е голяма и значима стъпка в тази посока и всички следва да я подкрепим.
Enrique Guerrero Salom
(ES) Първо искам да поднеса съболезнованията си и да изразя своята съпричастност към народа на Хаити, засегнат толкова тежко от тази катастрофа.
Европейският съюз не е военна сила, нито желаем да бъдем такава. И все пак, сме световна сила благодарение на своя социален модел. Ние сме сериозна сила и заради нашето сътрудничество за развитие и хуманитарна помощ, с което се гордеем.
Днес Хаити - или поне катастрофата, засегнала тази държава - поставя предизвикателство пред новите институции, създадени чрез Договора от Лисабон. Сега е моментът да предоставим хуманитарна помощ, но съвсем скоро ще дойде време за възстановяване, насърчаване на развитието и предоставяне на помощ за управлението и институциите. Трябва да отговорим единодушно и на очакванията на хаитяните. Трябва да откликнем, съчетавайки функциите на върховния представител с тези на членовете на комисията, отговарящи за развитието и хуманитарната помощ.
Защо? Защо трябва да действаме всички заедно? За да координираме помощта от различните държави по-ефективно, за да гарантираме, че нашата помощ е по-продуктивна, за да говорим с европейски глас, който се откроява в световен план, и за да живеем съгласно очакванията на света за нас в подобни моменти - за да окажем подкрепа в настоящата хуманитарна криза и да насърчим развитието. Това, което се случва в Хаити днес, утре би могло да прерасне в нова катастрофа с последици върху всички краища на света след утрешния ден.
Jim Higgins
(EN) Г-н председател, една от най-бедните държави в света, жертва на лошо управление, на диктатура и корупция, беше опустошена в рамките само на 15 секунди. Петдесет хиляди смъртни случаи, хиляди все още безследно изчезнали и три милиона, останали без дом.
Реакцията на Съединените щати беше достойна за похвала, а тази на ООН - по-малко, но трябва да се съглася с всичко, което вече беше казано. Ние не политизираме въпроса, г-н Cashman: реакцията ни съвсем не беше адекватна. Останахме назад в проправения от Съединените щати път.
Логистичните затруднения ще бъдат преодолени - чиста вода, лекарства, храна и подслон - всичко това ще бъде постигнато своевременно. Но онова, от което се нуждае Хаити, за да преживее бедствието, е напълно функционираща демокрация с икономика, способна да издържа своите граждани. Нейното възстановяване следва да бъде измервано с години, а не със седмиците и месеците след кризата.
Както беше повторено многократно, Хаити ще изчезне от телевизионните екрани. От тема номер едно в рамките на следващите две-три седмици, тя ще слезе до номер три, а после ще изчезне. Но именно тогава започва истинското предизвикателство, защото през 2008 г. Хаити беше засегната от два опустошителни урагана, оставили след себе си бедност и разруха. Световните лидери обещаха 600 млн. евро на този етап. В действителност бяха предоставени само 40 млн. евро.
Това, от което се нуждаем, е възраждането, съживяването, възобновяването и новото развитие на Хаити. Този процес трябва да бъде управляван и ръководен правилно, но преди всичко той трябва да установи ясна и приложима стратегия, която да превърне Хаити в горда, независима и демократична държава, каквато би трябвало да бъде, но все още не е била, което я доведе до настоящата катастрофа.
Roberto Gualtieri
(IT) Г-н председател, госпожи и господа, безпрецедентното хуманитарно бедствие в Хаити дълбоко ни вълнува и е дълг на Европейския съюз да се включи с всички сили в усилията на международната общност, използвайки всички налични инструменти.
Що се отнася до финансовите средства, през последните дни и часове беше постигнат забележителен напредък. Трябва да обърнем повече внимание на останалите аспекти на европейския отговор на кризата, но без да се безпокоим за своя престиж, а вместо това да се съсредоточим върху същността, както правилно отбеляза върховният представител.
Основната роля на Мисията на ООН за стабилизиране на Хаити (MINUSTAH) сега вече е ясно очертана, по отношение както на гражданската защита, така и на сигурността, отстранявайки автономна мисия на Общата политика за сигурност и отбрана (ОПСО), но координиращата роля на ЕС в подкрепа на мисията на ООН остава от основно значение.
В това отношение бих искал да напомня на г-н Juvin, че такава координация съществува и че Центърът за наблюдение и информация (MIC) я осъществява в областта на гражданската защита, а Ситуационният център - в областта на сигурността. Надяваме се, че тази дейност ще доведе до разполагането на Европейските жандармерийски сили, каквото беше изричното искане на ООН.
От върховния представител и от Комисията е полезно да научим как реагират Центърът за наблюдение и информация (MIC) и Ситуационният център в реални условия пред лицето на такива тежки задачи и изпитания, как работи тяхната координация и дали инструментите и ресурсите им са подходящи.
Това ще ни помогне и на по-късен етап, когато ще се наложи да преценяваме годността на тези инструменти и възможностите на консулската защита, но сега не е време за подобни разисквания. Сега е моментът за действия и поемане на ангажименти, а ние напълно подкрепяме действията, предприети от върховния представител.
Milan Zver
(SL) Аз също бих искал да изразя своето съчувствие по повод на събитията в Хаити, както и да поздравя Европейската комисия и европейските институции за тяхната сравнително уместна реакция.
Въпреки това, подобно на част от колегите си, и аз също се питам дали отговорът ни беше достатъчно бърз. Навярно би било добра идея, ако г-жа Аштън, заместник-председател на Комисията, лично посети мястото на трагичното събитие, тъй като това би могло да се окаже важно по няколко причини.
Не съм съгласен с онези от вас, които се опитват да докажат, че присъствието на войници и други служители на правоприлагащите органи би могло да възвести началото на колониално нашествие в Хаити от наша страна. Според мен подобни изказвания не са нито справедливи, нито уместни.
И все пак, важното е на следващата международна конференция относно Хаити да приемем дългосрочни мерки за възстановяване на държавните институции до състояние, в което да започнат отново да функционират. Тук имам предвид, по-специално, здравната и образователната политика. Единствено такъв род политики и единствено развитието на тези области и институции могат да превърнат Хаити в по-стабилна държава, отколкото е била досега.
María Muñiz De Urquiza
(ES) Г-н председател, искам да подчертая важността на водещата роля на Европейския съюз: не само по отношение на незабавната спешна хуманитарна помощ, но и също и на дългосрочното сътрудничество за възстановяване на страната. Трябва да работим съвместно с местните органи и с правителството на Хаити, тъй като държавата вече е достатъчно нестабилна и без да я обезсилваме допълнително, изисквайки от международните организации да поемат временно функциите на нейните органи. Трябва да работим и в сътрудничество с местните неправителствени организации.
Бих искала да поздравя испанското председателство за бързата реакция както по отношение на координирането на помощите, така и на предоставянето на достъп на Европейския съюз до ресурсите за помощ, с които Испания вече разполагаше в страната и в региона, тъй като тя е главният европейски донор на помощи не само в цяла Латинска Америка, но също и конкретно в Хаити.
Marielle De Sarnez
(FR) Г-н председател, г-жо Аштън, политиката се изразява преди всичко в символи - затова мисля, че не би трябвало да сте тук, а в Хаити; ето защо мисля, че не би трябвало да пътувате до Съединените щати, а до Хаити.
Струва ми се - и казвам това с голяма тъга - че не сте преценили размера на това събитие, на тази ужасна трагедия и погледнато в дълбочина, като имаме предвид всичко това, изводът е, че Европа никога не е била толкова далеч от събитията. Ние сме най-големите донори и все пак, сякаш не съществуваме.
Второто ми усещане е, че колкото повече хора номинираме на различни постове, колкото повече функции и титли създаваме, толкова по-малко съществуваме, а това би следвало да ни накара да си зададем някои въпроси. Колко бедствия трябва да ни застигнат, преди лидерите на Европейския съюз най-накрая да изпълнят своите задължения? Докладът на г-н Барние е внесен още през 2006 г. Какво още чакаме, че не сме го приели? Какво още чакаме, за да го приложим?
James Nicholson
(EN) Г-н председател, според мен вече изразихме всичките си мисли и те трябва да са посветени на онези, които изгубиха живота си: служителите на ООН, самите граждани на Хаити и хората, които, макар че още са живи, страдат.
Нуждаем се от правилни, мощни и координирани усилия, и нищо, съвсем нищо не бива да ни спира. Позволете да отбележа, че приветствам поетите от Европа ангажименти към народа на Хаити. Надявам се, че ще ги изпълним, защото се вълнувам - и съвсем основателно - какво ще се случи след две седмици, когато вече няма да са част от медийните събития, от новините? Какво ще правят тогава тези хора?
Да, Хаити несъмнено има нужда от възстановяване както в краткосрочен, така и в дългосрочен план, но в този момент най-важното е помощта да стигне до пострадалите на място - до хората, изпитващи болка и лишения. Трябва да кажа, че напълно споделям мнението, изказано по-рано от г-н Cashman. Въпросът е твърде сериозен, за да го използваме за трупане на политически престиж чрез евтин популизъм.
Luis Yáñez-Barnuevo García
(ES) Моля, позволете първите няколко секунди да поздравя върховния представител, Съвета, Комисията и осъществяваното на ротационен принцип председателство на Европейския съюз за бързината, координацията и усилията, които те проявиха от самото начало.
Вероятно не им се е понравило голямото медийно внимание, предизвикано от онези 10 000 американски морски пехотинци, пристигащи на острова, но според мен всички действия бяха много бързи и ефективни, а аз имам доста богат опит. Искам само да кажа нещо, което не беше споменато в разискването: 50% от оцелелите, извадени от развалините през първите 78 часа, са били спасени от европейски екипи и от държавите-членки.
Frédérique Ries
(FR) Г-н председател, както вече спомена г-жа Joly, има обстоятелства, при които думите и цифрите губят всякакво значение и звучат абсурдно: два милиона бежанци - както вече чухме - а може би и повече, над 200 000 жертви, опустошена държава и столица, почти заличена от картата на света.
Сега спешната помощ означава да се извадят последните оцелели - ако все още има такива - да се погребат загиналите, да се нахранят живите, да се раздаде вода, да се лекуват пострадалите, да се работи и строи наново. Екипите на всяка от държавите си заминаха бързо, много бързо, заедно със своите ресурси, екипировка, кучета, хора и щедрост. Усилията са грамадни, велики - но това са усилията на една нация.
Сега Европа безусловно трябва да набере инерция и да изпълни със съдържание идеята, която някои от нас, много от нас, в продължение на няколко години защитаваха тук в Европейския парламент, както и на други места, а именно: създаването на Европейски орган за гражданска намеса, зелени каски или бели каски - цветът е маловажен - хора, ресурси и общи стратегии.
Независимо дали става въпрос за инициативата "EU-FAST", стартирана от г-н Verhofstadt през 2003 г., или инициативата "EuropeAid", стартирана от г-н Барние през 2006 г. - авторството в края на краищата няма значение - идеята е да сме способни на бързи действия, заедно да имаме готовност.
Liisa Jaakonsaari
(FI) Г-н председател, намирам за странно това, че тук присъстващите говориха за видимост и подложиха на съмнение мотивите на Съединените американски щати, защото точно сега е необходима помощ. Според мен е особено трагичен фактът, че точно в този момент сред руините се намират хора, които все още могат да бъдат спасени. Всичко, което може да бъде направено за подобряване на положението, следва да бъде направено.
Когато неотдавна бяха създадени сили за управление на кризи в подкрепа на европейската външна политика и политика на сигурност, включително и политиката за отбрана, причината, изтъкната пред мен за това, поне във Финландия, беше, че тези сили са на разположение на мястото на събитието и в случаи на природни бедствия и че биха могли да помогнат в случаи на подобни катастрофи навсякъде по света, включително, разбира се, и Европа. Сега обаче въоръжените сили за управление на кризи на практика нямат никаква работа в различните части на Европа, където са разположени. Те нямат какво да правят. За щастие, в Европа няма кризи, така че въпросните сили бездействат. Какво възпира използването на тези сили за управление на кризи в случаи на криза като разискваната, щом се иска помощ?
Zigmantas Balčytis
(LT) Днес, след влизането в сила на Договора от Лисабон, сме изправени пред навярно най-голямата трагедия, която някога се е случвала и трябва да разберем позицията на върховния представител, тъй като още в началото на своя мандат, тя трябва да реши една доста сложна задача, с каквато, смея да твърдя, не се е сблъсквала по-рано. Да, вярно е, че в момента забелязваме някои недостатъци и че в бъдеще ще се нуждаем от по-добре подготвени обединени сили на Европейския съюз, които да могат да вземат участие в спасителни операции. Според мен най-големия принос днес би бил изпращането на споменатата днес сума до Република Хаити, усвояването й във възможно най-кратък срок и изразходването й за възстановяване на инфраструктурата, както спомена президентът на Хаити; навярно тази сума може да бъде пренасочена и към отстраняването на разрушените домове, които в момента още стоят край улиците.
Катрин Аштън
върховен представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност/заместник-председател на Комисията. - (EN) Г-н председател, както казах в началото, исках да присъствам на заседанията на Парламента, за да изслушам мненията. Вземам предвид и разбирам чувството на неудовлетвореност, изпитвано от уважаемите членове на ЕП, поради това, че има проблеми, които биха могли да бъдат по-добре решени.
Колегите зададоха въпроси относно публичността и координацията. Безспорно американците, поради своята по-голяма близост, поради това, че имат възможност за бърза мобилизация, каквато и показаха, ще бъдат именно тези, които ще се появят на вашите телевизионни екрани. Фактът, че работихме в толкова тясно сътрудничество със Съединените щати, е също важна част от нашата дейност сега и за в бъдеще.
Няма никакво съмнение, че, тъй като ме събудиха през нощта, за да ми съобщят за земетресението, ние мобилизирахме хората си възможно най-бързо. Двадесет и една държави-членки на ЕС бяха мобилизирани за реакция. Свършихме работа, при което Съветът и Комисията за първи път обединиха своите действия - и мога ли само да вметна, че от изслушването ми тук изминаха само осем дни.
Двадесет и една държави-членки с 11 спасителни екипа, пет полеви болници, шест пункта за спешна медицинска помощ, 40 медицински екипа, шест водопречиствателни съоръжения; изпратихме ги възможно най-скоро - поднасям почитанията си към държавите-членки за свършената от тях работа, а също и на служителите, които работиха и продължават да работят ден и нощ, за да организират общите усилия.
Незабавно запитах ООН и нейните екипи на място, както и генералния секретар на ООН, Бан Ки-Мун, къде усилията ми биха били най-полезни. Несъмнено нямаше с какво друго да помогна на мястото на събитието, освен да заемам ценна площ в момент, когато самолетите кръжаха из въздушното пространство, без да могат да кацнат, заради настоящото положение с летателните площадки там. Не съм лекар, нито пожарникар. Моята роля беше да организирам координацията, да разговарям с групата, наречена "Приятелите на Хаити", да координирам нашите действия с тези на Съединените щати и да гарантирам, че влагаме максимум усилия на място.
Изразявам своето уважение, както сториха и почитаемите членове на ЕП, и към неправителствените организации и хората на място. Разрухата в тази страна се отрази тежко на ООН, която загуби много свои висши служители, както и на неправителствените организации, които не успяха да реагират бързо просто защото част от хората им бяха загинали.
Този факт много утежни положението - както вече и вие, и ние наблюдавахме по новините, хората отчаяно викат за помощ и се чудят къде е помощта. Да предоставим помощ при тези обстоятелства беше невероятно трудно - и пак ще кажа, че хората работиха неуморно, за да я осигурят. Сега процесът тече по-леко, помощите достигат до предназначението си, но нито за миг не подценявайте тежкото положение на мястото на събитието.
Добре ли проработи системата? Да. Дали съм доволна? Не. Започвайки работа първите седмици на новия пост, аз ви заявявам съвсем ясно: Чувам вашите думи. Чувам изразеното от вас чувство на неудовлетвореност и го разбирам. Да, с право ме критикувате, че не се справяме така добре, както бихме могли за в бъдеще. Прави сте Положението следва и трябва да се става все по-добро и по-добро.
Моята задача е да наблюдавам случващото се и да си вадя поука от него, за да гарантирам, че в бъдеще ще се постараем повече да бъдем единни в своите усилия, но не бих отрекла огромната работа, която беше свършена и продължава да бъде вършена час след час и ден след ден.
По отношение на дългосрочния план, уважаемите колеги от ЕП са напълно прави. Когато камерите си отидат, ние трябва да останем там. Там е необходимо физическото ни присъствие, трябва да бъдем там, заради помощта, която можем да предоставим. Съгласна съм, че въпросите, свързани с дълга, следва да бъдат част от провеждащите се разисквания. Съгласна съм и че това, което се върши, трябва да се върши в партньорство с народа на Хаити и с дължимото уважение към него. Съгласна съм и с важността на възстановяването на инфраструктурата, както и с това, че трябва да гарантираме признаването на ролята на ООН и способността на последната да я изпълнява добре.
Ето защо заминавам не само за САЩ, за да се срещна с държавния секретар Клинтън, но ще отида и в ООН, за да се срещна и с генералния секретар и лицата на ключова позиция и да обсъдим какво можем да направим днес за бъдещото ни сътрудничество, тъй като това, както споменахте, ще бъде от изключителна важност.
Нека завърша с няколко думи относно действителното положение на нещата. Както вече казаха уважаемите колеги, това е една страна, в която над 70% от хората живеят под прага на бедността. Много е важно, както споменаха уважаемите членове на ЕП, за децата, особено сирачетата, да бъдат полагани необходимите грижи, а разрухата ще наложи предоставяне на помощ години напред.
Нека ви разкажа съвсем малко за инфраструктурата в настоящия момент. Тежко пострадали са болници, електроснабдяването, комуникациите, водоснабдяването, пристанища и летища. Главните административни сгради - сградата на президентството, парламентът, министерствата на финансите, правосъдието, планирането, здравето и вътрешните работи са напълно разрушени. Мнозина от висшите правителствени служители са безследно изчезнали. Правителството на Хаити не функционира по отношение на своите компетентности. Хаити вече беше, както казахте, една от най-бедните държави в света, и тъй като трябва да изградим отново нейната инфраструктура, споделям вашия ангажимент да гарантираме това да се случи.
(Ръкопляскания)
Карел де Гухт
Г-н председател, преди всичко, бих искал да кажа на г-н Le Hyaric, който призовава в Хаити да бъдат изпратени продоволствените излишъци - това не е подходът на Европейския съюз, по простата причина, че Комисията предпочита да закупува тези продукти в региона. Ще започнем, преценявайки дали не можем по-скоро да ги закупим в региона, отколкото да транспортираме нашите излишъци до Хаити.
(EN) Второ, относно целия този въпрос за координацията и гражданската защита и прочие, нека ви кажа само три неща.
Първо, гражданската защита е в рамките на компетентността на държавите-членки и всички инициативи за координация трябва да бъдат изграждани на тази база. Това беше предложено и в доклада на г-н Барние, но до момента не сме стигнали до заключение. Това е в обхвата на компетентността на държавите-членки, а не на Комисията, в качеството си на такава.
Второ, що се отнася до гражданската защита и нейната координация, от случая с вълната цунами през 2004 г. насам координацията на гражданската защита на ЕС е станала по-силна и много по-ефективна. Виртуалните учения, естествено, никога не могат да изпитат достатъчно ефективността на нашето сътрудничество до степента, в която я изпитват природните бедствия, колкото и тъжно да е това. В условията на настоящата криза държавите, които не са членки на ЕС, призовават Центъра за наблюдение и информация (MIC) да провери с какво могат да бъдат полезни в усилията за подпомагане посредством съораженията на ЕС.
Трето, нека не забравяме, че по време на втората Комисия на Барозу хуманитарното подпомагане и гражданската защита бяха обединени под ръководството на един член на Комисията, което според мен е много ценно усилие. Освен това вече имаме и върховен представител, който ще изпълнява двойна функция. Това, което сме видели досега по отношение на координацията, не е нейната липса в рамките на самата Комисия, например - ще се върна към тази тема след малко - а че понякога се наблюдава такава липса между европейските институции и държавите-членки, както и между Европейската комисия и Съвета. Цялата идея зад споменатата двойна функция се състоеше точно в това, Съветът и Комисията да могат да работят по-добре съвместно и мисля, че в настоящата криза беше показано, че това всъщност е едно значително предимство.
И накрая, бих искал да добавя, че съм леко натъжен от изявленията на част от ораторите. Разбира се, като член на Комисията не мога да си позволя да бъда тъжен, а трябва само да вземам предвид забележките, но произнесените думи не проявяват достатъчно уважение към всички онези, които през цялото време са работили на място и в Брюксел още от първия час, денонощно и през уикенда, без да се оплакват, без да искат никакви компенсации. Те работиха усилено и за броени часове вече действаха на мястото на събитието, въпреки че собствените им сгради и съоръжения също бяха тежко засегнати.
Затова моля да имате предвид, че става дума за такъв тип мащабни бедствия, които не могат да бъдат предвидени - можете да реагирате едва когато започнат да се случват и трябва да покажете, че сте способни да организирате ответни действия в много кратък срок. Мисля, че Комисията вече го показва. Мисля, че държавите-членки незабавно и мащабно подкрепиха нашите действия и според мен не трябва да сме чак толкова критични към тези служби.
Председател
Разискването приключи.
Гласуването ще се проведе по време на месечната сесия през февруари.
Писмени изявления (член 149)
Maria Da Graça Carvalho  
Бих искала да изразя своята съпричастност към народа на Хаити, пострадал при земетресението, разтърсило страната на 12 януари, и приветствам ангажиментите за предоставяне на помощ, поети от ЕС. Европейският съюз е най-големият световен донор на хуманитарна помощ и помощ за развитие. Броени часове след катастрофата ЕС предостави 3 млн. евро за първична помощ. Беше отпусната сума от 134 млн. евро за ранно възстановяване и реконструкция. Заделени бяха 200 млн. евро за дългосрочно възстановяване, в допълнение към онези 92 млн. евро, дадени от различните държави от ЕС. Тези суми на обща стойност от 429 млн. евро може да се увеличат още повече в зависимост от оценката на потребностите. Искам да поздравя Европейската комисия за координацията на помощите, но съм разочарована, че нямаше достатъчно публичност около Европейския съюз мястото на събитието. Този факт уронва престижа на ЕС в международното обществено мнение и е в контраст с престижа на САЩ, които предоставиха помощ от 91,6 млн. евро. По време на кризата имаше очевидна нужда от медицинска помощ, затова призовавам да се увеличи квотата за лекари и здравни работници, заедно с осигуряването на по-голяма логистична помощ.
Gaston Franco  
Изненадан съм от отсъствието на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност от мястото на природното бедствие в Хаити. Въпреки влизането в сила на Договора от Лисабон, Европейският съюз все още изпитва затруднения при представянето си на международната сцена, а това е много жалко. Струва ми се, че европейската система за реагиране при кризи е прекалено фрагментирана, твърде сложна и недостатъчно сполучлива. По отношение на възстановяването на Хаити (за което са заделени 100 млн. евро) и възстановяването на страната (200 млн. евро), какво по-точно ще финансират Европейският фонд за развитие (ЕФР) и Инструментът за стабилност? Още повече че, за да отговори на изискванията на ООН по отношение на логистичната помощ и подкрепата за сигурност, Европейският съюз, по мое мнение, трябва да бъде в състояние да използва всички инструменти, предоставени чрез Договора от Лисабон, включително и военен отговор. Призовавам за бързо създаване на европейски сили за гражданска защита, както е предложено от г-н Барние през 2006 г., с цел постигането на планирани, наистина координирани и ефективни европейски ответни действия. Последните изявления на г-н Ван Ромпой са в правилната посока. Той подкрепи създаването на въоръжени сили за бърз отговор с хуманитарна цел. Какъв по-точно ще бъде характерът на този проект и кога ще излезе на бял свят?
Filip Kaczmarek  
Госпожи и господа, докладите относно Хаити, достигащи до нас, са потресаващи. Това е една от най-ужасните катастрофи, които са ни известни. И все пак, вече можем да си направим конкретни изводи, които могат да ни бъдат от помощ за в бъдеще. Ясно се вижда, че механизмите, координиращи хуманитарната помощ, не са най-добрите. Помощта за Хаити можеше да бъде по-ефективна, ако донорите на хуманитарна помощ бяха способни да използват по-добри средства за координиране на своята работа. Подобряването на координацията не е задача само на Европейския съюз, тъй като напредъкът в тази област изисква конструктивен анализ и действия от страна на всички основни донори. В ситуации като настоящата в Хаити е важно да има бързина, адекватност и гъвкавост. Днес не е подходящият момент да обсъждаме например кой би трябвало да контролира летището и столицата на Хаити. Това, разбира се, е важно, но решенията относно прилагането на конкретни решения следва да бъдат взети някой друг път. Сега трябва да направим всичко по силите си, за да се съсредоточим върху най-важната цел - спасяването на човешки животи.
Alan Kelly  
Неотдавнашното земетресение в Хаити е показателно за това, колко крехък може да бъде животът на Земята. Всички бяхме трогнати от филмите и историите, разпространявани от медиите през последните дни. Реакцията на световната общност на това природно бедствие беше изумителна, затова поздравявам всички, съдействащи в усилията за подпомагане, както и онези, които финансират усилията за подпомагане от двоите домове. На народа на Хаити ще са му нужни няколко поколения, за да се възстанови напълно след събитието, което се надяваме да е от онези, които се случват веднъж в живота. Важно е Парламентът да бъде солидарен с този народ. Моята надежда е, че Европейският съюз ще може да изиграе водеща роля при даряването на надежда на тези хора за по-добро бъдеще. Спешната краткосрочна помощ трябва да бъде подкрепена от по-дългосрочна, за да помогнем на бъдещите поколения да възстановят страната след това ужасно изпитание. Начинът, по който членовете на ЕП от всички политически групи откликват до момента, е изключително обнадеждаващ. Очаквам с нетърпение съвместна работа с моите колеги, за да направим всичко по силите си за народа на Хаити. Европейският съюз трябва да се стреми да бъде образец на заможна общност, която винаги е готова да подаде ръка за помощ на онези, които са по-малко облагодетелствани от нас.
Joanna Katarzyna Skrzydlewska  
Г-н председател, всеки ден до нас достигат трагични новини относно катастрофалното земетресение в Хаити. От тях става съвсем ясно, че Хаити, потънала в пълен безпорядък и оставена без подкрепа, не се справя с последствията от тази ужасна трагедия. Цялата международна общност, включително и Европейският съюз, е длъжна да предостави хуманитарна помощ на пострадалите при бедствието, които са напълно лишени от основни потребности. Ето защо искам настоятелно на призова съответните структури на Европейския съюз да предприемат незабавни и ефективни действия за изпращането, възможно най-скоро, на основна помощ и подкрепа за борба с последиците от земетресението в Хаити.
