Rinkinys dėl farmacijos produktų (diskusijos) 
Pirmininkė
Kitas klausimas yra Komisijos pranešimas dėl farmacijos produktų rinkinio.
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. pirmininke, ponios ir ponai, rinkinyje dėl farmacijos produktų esančius pasiūlymus, kuriuos šį vakarą pristatau Parlamento prašymu, sieja bendras tikslas. Rinkinio tikslas - sustiprinti pacientų teises, poreikius ir interesus mūsų sveikatos apsaugos sistemose.
Mūsų nuomone, pacientai nėra tik sveikatos priežiūros teikėjų teikiamų paslaugų arba farmacijos pramonės finansinių interesų objektai. Pacientai yra atsakingi piliečiai, kurių sveikata yra jų svarbiausias turtas, jie turi teisę į geriausią ir saugiausią įmanomą gydymą bei vaistus. Pacientai yra sveikatos priežiūros politikos subjektas.
Vis dėlto sveikata arba jos atgavimas nėra tik teisė. Tai taip pat ir pareiga rūpintis savimi: sveikai maitintis, gyventi sveiką gyvenimo būdą ir aktyviai dalyvauti gydant savo negalavimus, jeigu toks gydymas reikalingas.
Mūsų pasiūlyme dėl veiksmingesnės tikrojo patentuotų vaistų poveikio kontrolės toks pacientų dalyvavimas yra numatytas. Jeigu pacientai valdžios institucijoms nepraneš apie šalutinį jų vartotų vaistų poveikį, kontrolės procesas bus tik laiko švaistymas.
Tai pasakytina ir apie apsaugą nuo suklastotų vaistų. Pacientai ateityje galės ir turės įsitikinti, kad nevartoja suklastotų vaistų, patikrindami, ar ant pakuočių yra visos saugumo priemonės, kurių bus reikalaujama. Jeigu mes manome, kad aktyvūs, informuoti pacientai atlieka svarbų vaidmenį sveikatos priežiūros, vaistų kontrolės srityje ir užkertant kelią suklastotų vaistų plitimui, sunku suprasti, kodėl pacientams draudžiama susipažinti su informacija apie pačius svarbiausius vaistus. Dėl šios priežasties rinkinį dėl farmacijos produktų sudaro keturios dalys: politinis komunikatas ir trys teisės aktų pasiūlymai dėl vaistų saugumo kontrolės, dėl suklastotų vaistų ir dėl pacientų informavimo.
Sparčiai augantis suklastotų vaistų skaičius verčia mus imtis veiksmų. Prie ES išorės sienų konfiskuotų suklastotų vaistų kiekis nuo 2005 m. iki 2007 m. išaugo keturis kartus. Jeigu nesiimsime veiksmų dabar, anksčiau ar vėliau tokie vaistai taps mirčių priežastimi. Problema taip pat palietlegalų vaistų tiekimo tinklą. Suklastotų vaistų aptikome įvairiose tiekimo grandyse. Kiekvienu atveju susidūrėme su tūkstančiais pakuočių, kurios galėjo sukelti potencialią grėsmę tūkstančiams pacientų. Ateityje pacientai Europoje privalo visiškai pasitikėti vaistų, kuriuos jie įsigyja iš legalių tiekėjų, pvz., vaistinių, kokybe.
Todėl mes siūlome: pirma, aiškias taisykles, taikytinas visiems, susijusiems su legaliu tiekimo tinklu; antra, griežtesnę pervežamų arba eksportui skirtų vaistų kontrolę; trečia, naujausias saugumo priemones ant vaistų, kuriems kyla didžiausia grėsmė, įskaitant antspaudą, identifikavimo žymę ir brūkšninį kodą, siekiant užtikrinti visišką kiekvienos pakuotės atsekamumą; ir, ketvirta, aktyvių medžiagų saugumo kontrolės taisykles.
Rengiant pasiūlymą, kilo nesusipratimas, kurį norėčiau išsiaiškinti paskutinį kartą. Vienintelis pasiūlymo tikslas - padidinti pacientų saugumą. Juo nėra siekiama sukliudyti tam tikroms vaistų platinimo formoms, pvz., paralelinei prekybai. Sektorius, apie kurį dabar kalbame, surengįspūdingą informacijos kampaniją. Šiuo atveju ją būtų galima pavadinti dezinformacijos kampanija. Norėčiau dar kartą pakartoti, kad paralelinprekyba vaistais yra veikla, kurią vykdyti leidžiama pagal ES sutartį, ir ji bus leidžiama toliau. Paralelinės prekybos vykdytojams tik reikės laikytis naujų saugumo reikalavimų, kurių laikosi visi kiti tiekimo tinklo dalyviai. Niekam nebus sudarytos lengvesnės ar nepalankios sąlygos.
Teisės akto pasiūlymas dėl farmakologinio budrumo, t.y. dėl patentuotų vaistų kontrolės, padidins pacientų saugumą ir sumažins nereikalingą administracinę naštą. Tai puikus pavyzdys, kaip mažiau biurokratijos gali prisidėti prie didesnio saugumo. Šio tikslo bus siekiama aiškiau apibrėžiant atsakomybę ir užtikrinant veiksmingesnius ataskaitų teikimo įsipareigojimus. Be to, gamintojai privalės sukurti veiksmingą kontrolės sistemą. Galimybvisoje Bendrijoje gauti informaciją apie nepageidaujamą ar anksčiau nežinomą šalutinį poveikį labai palengvins rizikos valdymą Bendrijoje.
Į rinkinį dėl farmacijos produktų įtrauktas pasiūlymas dėl geresnio pacientų informavimo. Žinau, kad šis klausimas labai prieštaringas ir dažnai buvo svarstomas Parlamente, todėl aš tikiuosi, kad apsvarstysime jį ramiai ir objektyviai ir nesivelsime į ginčus.
Pacientai turi teisę gauti informaciją, ypač informaciją apie vaistus. Sveikata yra vienas brangiausių mūsų turtų, o gal ir pats brangiausias. Mūsų senėjančioje visuomenėje sveikatos reikšmdar labiau augs. Be jokių abejonių, demokratinėje santvarkoje pacientams turi būti pateikta išsami informacija apie dalykus, kurie daro poveikį jų sveikatai.
Norėčiau aiškiai pasakyti - ir tai yra pagrindinis demokratinės visuomenės principas - kad mes neturime aiškinti arba pagrįsti fakto, kad žmonėms turi būti suteikta informacija. Priešingai, mes turime paaiškinti ir pagrįsti atvejus, kai informacija piliečiams nėra suteikiama.
Pacientai jau aktyviai ieško informacijos. Visi mes arba mūsų draugai, pažįstami ar net šeimos nariai esame susidūrę su padėtimi, kai sunkiai sergantis žmogus arba jo giminės ir draugai beviltiškai - daugeliu atvejų šie žmonės iš tiesų yra neviltyje - ieško informacijos apie tai, ar galima gauti geresnių vaistų arba geresnį gydymą.
Informacijos pirmiausia ieškoma internete. Čia žmonės gauna informaciją iš kitų pasaulio šalių, bet negali pasakyti, ar tai produkto reklama, ar faktininformacija. Mano nuomone, tokia padėtis yra negera ir nepateisinama.
Todėl norėčiau aiškiai pasakyti, kad dabartinpadėtis neatitinka pacientų reikalavimų aukštos kokybės informacijai. Tokia padėtis taip pat yra diskriminuojanti. Žmonės, suprantantys anglų kalbą ir turintys galimybę naudotis internetu, gali gauti informaciją, kuri neprieinama žmonėms, nemokantiems anglų kalbos ir negalintiems naudotis internetu. Tai visų pirma yra vyresnio amžiaus žmonės, kuriems ypač svarbu gauti faktinę informaciją.
Dabar Europoje susiklosčiusios tokios aplinkybės, kad informaciją apie amerikietiškus vaistus galima gauti, bet informacijos apie europietiškus - ne. Mes remiamės faktu, kad draudimo reklamuoti receptinius vaistus jokiu būdu negalima sušvelninti ir kad informacija ir reklama yra du labai skirtingi dalykai. Todėl siūlome leisti pateikti tam tikrą informaciją, ypač informaciją, kuri peržiūrėta valdžios institucijų ir yra pateikiama, pvz., vaistų pakuočių lapeliuose. Antra, ši informacija gali būti skelbiama tik rašytiniuose atsakymuose į konkrečius klausimus internete arba valstybių narių nurodytuose sveikatos priežiūros leidiniuose.
Trečia, turi būti laikomasi griežtų kokybės reikalavimų ir, ketvirta, valstybės narės turi parengti veiksmingas kontrolės priemones. Prieš paskelbiant informacija turi būti patikrinta. Išimtys gali būti taikomos tik veiksmingai veikiančiose sistemose.
Vis dėlto norėčiau paaiškinti, kad yra ir "pilkoji zona", susijusi su pacientų informavimu ir medicinos produktų reklama. Pavieniai pacientai nepastebi šios "pilkosios zonos", kai per įvairias žiniasklaidos priemones pateikiama įvairaus pobūdžio informacija, už kurią redakcinę atsakomybę prisiima žiniasklaida. Labai dažnai šią informaciją, švelniai tariant, kontroliuoja suinteresuotos pusės, ir skaitytojai negali nustatyti informacijos šaltinio arba susijusių suinteresuotų pusių.
Imsiuosi darbo su žiniasklaida ir farmacijos pramone, kad būtų parengtas elgesio kodeksas, kuris užtikrins, kad tokia labai abejotina veikla nebebūtų vykdoma. Siekdami įgyvendinti šį tikslą turime rasti geresnį ir šiuolaikiškesnį pacientų informavimo problemos sprendimą.
Šiame rinkinyje pateikti naujausi pažangūs pasiūlymai. Jame aiškiai atsispindi tai, kad piliečiai vis daugiau dėmesio skiria klausimams, susijusiems su jų sveikata. Tikiuosi, kad Europos Parlamentas pritars šiam rinkiniui. Labai jums ačiū.
John Bowis
PPE-DE frakcijos vardu. - Gerb. pirmininke, aš labai džiaugiuosi Komisijos nario pranešimu ir ypač jo tonu pradžioje, kai jis pasakė, kad pacientai yra svarbiausi svarstant šį klausimą. Parlamente rengiu pranešimą dėl tarpvalstybinės sveikatos priežiūros, kuriame svarbiausia - pacientų saugumas. Norėčiau, kad šis rinkinys būtų buvęs pateiktas anksčiau ir mes Parlamente būtume galėję jį sudėti su kitomis sveikatos priežiūros priemonėmis. Tai nebus įmanoma, bet mes bent jau judame į priekį.
Gal galėtumėte paminėti bent vieną jūsų kolegą, kuris taip pat norėtų įtraukti į rinkinį adatos dūrio sužeidimus?
Dabar svarstome tris jūsų rinkinio aspektus. Jūs teisingai paminėjote pacientų informavimą ir išsamiai papasakojote šio klausimo esmę. Manau, kad pacientai, ypač kenčiantys nuo neurodegeneracinių susirgimų, yra labai suinteresuoti gauti šią informaciją, kuri nebūtų reklama ir jie būtų tikri, kad tai, ką perskaito internete, pakuotėje ar reklaminiuose skelbimuose yra bona fide ir patikima. Šiuo metu jie negali to padaryti, todėl kyla grėsmė.
Antrasis aspektas yra klastojimas. Klastojimas yra viena mūsų amžiaus nelaimių. Nešioti padirbtą laikrodį ar dizainerių drabužius yra viena, bet vartoti suklastotus vaistus yra daug blogiau. Vartojant vaistų klastotes pacientams kyla grėsmir nuo jų jie gali mirti. Jau girdėjome, kad klastočių - 2,5 mln. pakuočių per metus konfiskuojama prie ES sienų - skaičius per pastaruosius dvejus metus (2005-2007 m.) labai išaugo, ir didžiausią nerimą kelia tai, kad klastočių daugėja vaistinėse, ne tik internete.
Trečia, jūs paminėjote farmakologinį budrumą. Žinome, kad 5 proc. pacientų patenka į ligonines dėl neigiamos reakcijos į vaistus ir kad neigiama reakcija į vaistus sukelia penktadalį nereikalingų mirčių ligoninėse. Todėl ypač svarbu parengti paprastesnį, patikimesnį rinkinį dėl farmakologinio budrumo.
Jei tai bus padaryta, manau, mano pranešimas ir pacientų saugumas gali būti suderinti. Pacientų saugumas turi būti svarbiausias akcentas mūsų šio vakaro darbotvarkėje, per likusį šio Parlamento kadencijos laiką ir naujajame Parlamente, kuris pradės dirbti vasaros pabaigoje.
Dorette Corbey
Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, džiaugiuosi, kad šįvakar svarstome naują rinkinį dėl teisės aktų farmacijos srityje. Taip pat norėčiau padėkoti Komisijos nariui G. Verheugenui už šią mums suteiktą galimybę.
Komisijos narys G. Verheugenas teisingai pasakė, kad reikia pakeisti teisės aktus. Daugiau dėmesio turime skirti saugumui, geresnėms pacientų informavimo taisyklėms ir veiksmingesnėms priemonėms, kai kalbame apie suklastotus vaistus. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad svarstant šiuos klausimus svarbiausi yra paciento interesai.
Vaistai yra griežtai kontroliuojami, todėl neįmanoma pateikti į rinką pasenusių vaistų. Prieš pateikiant vaistus į rinką, atliekami griežti testai, bet jiems patekus į rinką mažai tikėtina, kad tai būtų padaryta dar kartą. Į rinką patekusių vaistų kontrolyra ribota. Pateikiami pranešimai apie šalutinį poveikį, bet atliekama mažai vaistų veiksmingumo tyrimų. Pasiūlyti teisės aktai suteikia mums galimybę padaryti būtinus pakeitimus šioje srityje.
Pvz., masiškai vartojami cholesterolio kiekį mažinantys vaistai, bet labai mažai žinoma apie įvairių produktų veiksmingumą ir dar mažiau - apie tai, kuris produktas yra pats veiksmingiausias. Tą patį galima pasakyti apie antidepresantus ir kitus vaistus, kurie turi poveikį žmonių psichikos sveikatai. Būtų puiki mintis įpareigoti farmacijos pramonę atlikti išsamesnius tyrimus, susijusius su jų produktų veiksmingumu ir šalutiniu poveikiu. Šiuo atveju būtini nepriklausomi tyrimai.
Visi žinome, kad pacientų informavimas apie vaistus yra labai prieštaringa tema. Bet kuris, žiūrintis JAV televiziją geriausiu laiku, gali pamatyti, kokių problemų tai gali sukelti. "Paprašykite savo gydytojo vaistų x nuo krūties vėžio arba vaistų y nuo cistito". Iki šiol Europoje buvo draudžiama reklamuoti vaistus ir, mano nuomone, šis draudimas turi išlikti. Negalime leisti, kad kas nors nustatytų mums diagnozę arba įkalbinėtų vartoti vaistus.
Farmacijos pramonnori informuoti pacientus apie savo vaistus ir mano galinti tai padaryti geriausiai. Tikiu, kad taip yra, bet šiuo atveju taip pat reikalingi nepriklausomi tyrimai. Pasiūlymuose dėl teisės aktų sušvelnintos informacijos pateikimo internete ir spausdintoje žiniasklaidoje taisyklės. Kaip pasakpats Komisijos narys G. Verheugenas, šis pasiūlymas yra šiuolaikiškas ir pažangus. Informacija ir reklama turi būti aiškiai atskirtos, o pacientai privalo turėti teisę gauti patikimą informaciją. Dėl šios priežasties būtų gerai kaupti informaciją Europos duomenų bazėje, į kurią taip pat būtų įtraukta palyginamoji informacija apie vaistų poveikį ir šalutinį poveikį.
Trečiajame rinkinio pasiūlyme sugriežtintos taisyklės, siekiant išvengti suklastotų vaistų patekimo į rinką. Tai labai teisinga, nes, kaip pabrėžmano kolega J. Bowis, suklastotų vaistų pateikimas į rinką yra rimtas pažeidimas. Komisijos narys G. Verheugenas taip pat teisus sakydamas, kad šis reiškinys atsirado ne vien dėl paralelinės prekybos, bet dėl įvairių skirtingų priemonių, su kuriomis turime kovoti. Per ateinantį laikotarpį turime išsamiai apsvarstyti pacientų informavimo privalumus ir trūkumus, suklastotus vaistus ir pacientų saugumą, nes akivaizdu, kad kalbama apie viešą pareigą. Pramonyra atsakinga, pacientai yra atsakingi, bet taip pat atsakingos ir valdžios institucijos.
Carl Schlyter
Gerb. pirmininke, norėčiau padėkoti Komisijos nariui už pranešimą. Manau, kad būtų gerai išnagrinėti, pvz., aplinkos aspektus. Farmacijos produktų sukelta tarša kelia vis didesnį rūpestį atliekant apdorojimą.
Pasisakydamas dėl farmacijos produktų reklamos, norėčiau, kad apribojimai būtų patys griežčiausi. Aš tikrai pavargau nuo šio klausimo. Vieną vakarą žiūrėjau televizorių, ir ketvirtadalį visų reklaminių pranešimų sudarpatentuotų farmacijos produktų reklama. Norėčiau, kad Komisija atliktų poveikio vertinimą, kad būtų įvertintas reklamos poveikis šių farmacijos produktų pardavimui. Ar galima pateisinti tokią dažną farmacijos produktų reklamą per televiziją, net jei kalbame apie patentuotus vaistus?
Švedijoje turėjome Gardasil vakcinos pavyzdį, kuri vargu ar patenka į patentuotų arba epidemiologinių vakcinų sąrašą. Todėl norėčiau, kad teisės aktai šioje srityje būtų sugriežtinti.
Vaistų klastojimas gali būti taip pat susijęs su dabartine patentų sistema. Yra didžiuliai kainų skirtumai. Manau, kad išeitis paskatinti atlikti tyrimus, atitinkančius visuomenės interesus, būtų pasinaudoti farmacijos produktų premijų fondais. Pvz., atogrąžų ligas - šioje srityje perkamosios galios nėra - bus galima gydyti naujais vaistais. Tai sudarys daugiau galimybių atlikti tyrimus, susijusius su vaistų gamyba visuomenės grupėms, neturinčioms didelės perkamosios galios.
Norėčiau, kad Komisija atidžiau išnagrinėtų galimybę daugiau naudotis premijų fondais, kai naują farmacijos produktą sukūręs žmogus gauna vienkartinę premiją. Gamyba tokiu atveju būtų nelicencijuota. Manau, kad tam tikrais atvejais tai būtų geresnis būdas patobulinti tyrimus ir, visų pirma, panaikinti tikslą gaminti vaistų klastotes. Politiniu požiūriu nukreipti tyrimus ligos problemai išspręsti yra daug naudingiau negu 30 metų gydyti simptomus vaistais, kurie yra labai pelningi suinteresuotoms įmonėms.
Norėčiau pasakyti kelis dalykus apie nanotechnologijas. Medicinoje naudojama nanodalelių, bet labai mažai žinoma apie jų toksinį poveikį. Norėčiau, kad būtų taikomi geresni metodai nanodalelių toksiškumui ištirti.
Irena Belohorská
Daugelis mūsų, pasisakydami dėl rinkinio dėl farmacijos produktų, tikėtinai kalbės apie sveikatos priežiūros subsidiarumą. Padėtis farmacijos rinkoje rodo, kad valstybės narės turi glaudžiau bendradarbiauti šioje srityje, kad Europa būtų konkurencinga mokslinių tyrimų srityse ir plėtroje, taip pat paskirstydama ir parduodama naujus vaistus.
Pacientai turi būti geriau informuojami apie vaistus ir apie jų nepageidaujamą šalutinį poveikį, kad galėtų veiksmingiau dalyvauti gydyme. Dėl riboto farmacijos mokslinių tyrimų ir plėtros finansavimo Europos farmacijos pramonnegali konkuruoti su Amerikos, Japonijos ar Kanados pramone. Todėl medicinos prekių kainos Europos rinkose augo neproporcingai.
Mes Europos Parlamente ne kartą kalbėjome apie nepakankamas galimybes gauti kai kuriuos vaistus, pvz., vaistus, skirtus gydyti vėžį arba vadinamąsias retas ligas. Pacientai, kurie ir taip yra atsidūrę sunkioje padėtyje, tampa elgetomis, jie turi rasti rėmėjų, kad galėtų gydytis. Didelės daugelio vaistų kainos verčia sveikatos priežiūros sektorių ieškoti pigesnių pakaitalų, t.y. nepatentuotų vaistų. Deja, tai labiausiai klastojami vaistai, kuriuose dažnai nebūna jokių aktyvių medžiagų, išskyrus cukrų ir tablečių mišinius.
Išvardyti faktai rodo, kaip svarbu keistis nuomonėmis, diskutuoti ir priimti išsamų rinkinį dėl farmacijos produktų, užtikrinsiantį, kad pacientai būtų gydomi aukštos kokybės vaistais už prieinamą kainą. Todėl tikiuosi veiksmingo bendradarbiavimo su pranešėjais, atsakingais už atskiras rinkinio dalis Aplinkos, visuomenės sveikatos ir vartotojų apsaugos komitete. Sutinku su Komisijos nariu, kad internete parduodami vaistai kelia didelę grėsmę farmacijos politikai.
Anne Ferreira
(FR) Gerb. pirmininke, Komisijos nary, ponios ir ponai, aš visada stebiuosi, kai su sveikata susiję klausimai sprendžiami Įmonių ir pramonės generaliniame direktorate. Vis dėlto, skaitant pasiūlymus dėl pacientų informavimo, greitai paaiškėja, kad, nekreipiant dėmesio į kelias smulkmenas, vaistai yra vertinami kaip bet kuris kitas vartotojų produktas.
Šiuo klausimu laikausi nuomonės, kad pramonės pateikta informacija, išskyrus informaciją ant etikečių ir įstatymo nustatytus pranešimus, yra reklama ir nuolat kartojant ji tampa konkurencingu komerciniu turtu.
Komisija gali pateikti tam tikras nuostatas savo pasiūlymams apibūdinti, ji gali mums kartoti, kad pacientų asociacijos nekantriai laukia tokių nuostatų. Daugelio mūsų šios "pacientų informavimo" direktyvos poveikis neapgavo ir mes žinome, kad ji neturės jokios naudos siekiant pagerinti europiečių sveikatą.
Jau dabar galime būti tikri, kad priėmus pasiūlymus farmacijos pramonės reklamos biudžetai labai išaugs, žinoma, mokslinių tyrimų sąskaita. Dabar 23 proc. apyvartos skiriama reklamai ir tik 17 proc. moksliniams tyrimams, ir jeigu pažvelgsime į Jungtines Valstijas ir Naująją Zelandiją, kuriose leidžiama teikti reklaminę informaciją, pamatysime, kad išaugo išrašomų receptų skaičius ir sveikatos priežiūros išlaidos, nors sveikatos priežiūros kokybarba piliečių sveikata nepagerėjo. Tegul tai būna pamoka mums.
Baigdama norėčiau pasakyti, kad šiuolaikiškas sprendimas būtų labiau pasitikėti sveikatos priežiūros specialistais arba geriau juos mokyti, kad jie galėtų teikti informaciją apie gydymą ir receptinius vaistus.
Åsa Westlund
(SV) Gerb. pirmininke, Komisijos nary G. Verheugenai, kaip jūs sakėte, apie šį rinkinį buvo daug kalbama dar tada, kai jis nebuvo pateiktas. Tai nėra labai keista, nes farmacijos produktai reikalingi visiems. Jie taip pat daro poveikį galingoms įmonėms, turinčioms tvirtus interesus, bei mokestinių pajamų panaudojimui.
Aš asmeniškai paprašiau Komisijos į pateiktą informaciją įtraukti farmacijos produktų poveikį aplinkai. Labai džiaugiuosi, kad Komisija šį aspektą įtraukį savo pasiūlymą kaip vieną iš dalykų, kuriuos būtų galima įtraukti į teiktiną informaciją. Manau, kad ši informacija galėtų būti privaloma teikiant informaciją apie farmacijos produktus.
Nenoriu matyti receptinių farmacijos produktų reklamos. Todėl džiaugiuosi, kad Komisija laikosi to paties požiūrio. Vis dėlto, kaip ir Komisija, manau, kad pacientai ir plačioji visuomenprivalo turėti teisę gauti teisingą ir tikslią informaciją apie farmacijos produktus. Kai kuriose šalyse tai įmanoma jau dabar. Pvz., Švedijoje veikia vadinamoji FASS sistema. Svarbu, kad eilinis pilietis galėtų greitai rasti patikimą informaciją, ypač atsižvelgiant į tai, kad, pvz., interneto pokalbių svetainėse pateikiama daug klaidingos informacijos, kuri lengvai prieinama žmonėms, atsidūrusiems sunkioje padėtyje. Vis dėlto, kaip siūlo Komisija, būtina objektyviai kontroliuoti informaciją, kad ji būtų patikima. Būtent ši Komisijos pasiūlymo dalis man kelia tam tikrų abejonių. Bus labai svarbu reguliuoti, kaip galėtų ir turėtų būti įrengiami tokie informacijos kanalai, kad jie būtų lengvai prieinami, bet tik tiems, kurie ieško informacijos, nes informacija neturėtų būti suteikiama žmonėms, kuriems ji nėra reikalinga kaip reklaminis pranešimas.
Aš taip pat truputį abejoju, ar tikrai būtina visiškai reguliuoti šią sritį ES lygmeniu. Tai sritis, susijusi su sveikatos priežiūros paslaugomis ir medicinos priežiūra ir turėtų priklausyti valstybių narių kompetencijai. Todėl norėčiau tvirtesnio patikinimo, kad šio klausimo reguliavimas ES lygmeniu tikrai būtinas.
Erna Hennicot-Schoepges
(FR) Gerb. pirmininke, norėčiau pateikti Komisijai du klausimus. Ar ketinate ieškoti būdų, kad Vokietijos vaistinėse nemokamai platinamas leidinys, kurį subtiliai finansuoja farmacijos pramonė, nenukentėtų dėl šios direktyvos?
Kitas mano klausimas susijęs su vaistų pavadinimais pasienio regionuose. Pavadinimai dažnai skiriasi, nors vaistų sudėtyje esančios medžiagos yra tos pačios. Ar galima būtų rasti būdą padėti gyvenantiems pasienio regionuose?
Avril Doyle
Gerb. pirmininke, džiaugiuosi šio vakaro Komisijos pranešimu ir laukiu galimybės išsamiai perskaityti, kas yra rinkinyje.
Prieš kelerius metus mes iš naujo žiūrėjome vaistus. Į peržiūrą buvo įtraukti veterinarijai ir žmonėms skirti vaistai. Man įdomu, kodėl šie du vaistų tipai buvo atskirti šiame etape. Komisija turėtų žinoti mano susidomėjimą, kilusį svarstant teisės aktus dėl didžiausio veterinarinių vaistų likučių kiekio, patenkančio į maisto grandinę. Jau kurį laiką aš kritiškai vertinu Veterinarinių vaistų direktyvos trūkumus.
Ar Komisijos narys galėtų pakomentuoti vaistų tarpusavio sąveikos ir kombinuotosios terapijos bei atsparumo vaistams klausimus šioje diskusijoje? Manau, kad pacientams turi būti pateikiama daugiau informacijos. Pacientai neturėtų "konkuruoti" - jei šis žodis šiuo atveju tinka - su tuo, kas pateikiama internete, nes jame kartais pateikiama daug dezinformacijos. Jie turėtų gauti tinkamai parengtą mokslinę informaciją tiesiai su vaistais.
Susirūpinimą kelia ir tai, kokį poveikį vaistų įmonės daro gydytojams išrašant receptus? Ar Komisijos narys galėtų tai pakomentuoti?
Günter Verheugen
Komisijos Pirmininko pavaduotojas. - (DE) Gerb. pirmininke, atsakydamas į D. Corbey pastabas visų pirma norėčiau pasakyti, kad prieš kelerius metus aš pradėjau rengti europinę receptinių vaistų duomenų bazę. Darbai sėkmingai tęsiami ir šia baze bus galima naudotis netolimoje ateityje.
D. Corbey ir keli kiti EP nariai taip pat klausė, ar įmanoma aiškiai atskirti informaciją ir reklamą. Norėčiau dar kartą aiškiai pasakyti, kad Komisija griežtai pasisako prieš receptinių vaistų reklamą arba viešumą - kaip tai bepavadintume - Europoje. Neleisime to daryti jokiomis aplinkybėmis. Vis dėlto norėčiau jums paprieštarauti dėl to, kad nėra jokio skirtumo tarp reklamos ir informacijos. Sakantys, kad neįmanoma atskirti informacijos ir reklamos, įžeidžia šimtus tūkstančių žurnalistų, kurie savo kasdieniu darbu laikraščiuose, radijuje arba televizijoje aiškiai parodo, kad informaciją ir reklamą galima atskirti. Mūsų rengiami teisės aktai yra labai tikslūs ir apibrėžti, kad klausimas dėl informacijos ir reklamos atskyrimo negali kilti. Informacija turi remtis duomenimis, kuriuos yra patvirtinusi atsakinga institucija. Prieš paskelbimą ji turi būti patvirtinta ir jos kokybturi būti griežtai kontroliuojama. Aš tikrai nesuprantu, kaip kažkas galėjo patikėti, kad tai reklama.
C. Schlyter iškėlvakcinų klausimą. Norėčiau pabrėžti, kad vakcinų negalima laisvai įsigyti. Paprasti piliečiai gali gauti vakcinų iš valstybinių sveikatos priežiūros įstaigų per informavimo kampanijas, kuriomis siekiama, kad pasiskiepytų didžiausias įmanomas žmonių skaičius. Taip ir turėtų būti, bet, žinoma, ir šiuo atveju būtina atsižvelgti į reklamos ir informacijos skirtumą. Taigi, visiškai sutinku su jūsų nuomone šiuo klausimu. Suklastotų vaistų problema nėra susijusi intelektine nuosavybe. Vaistų klastotės gaminamos ne kaip ginčų dėl intelektinės nuosavybės pasekmė. Vaistai, kurie klastojami, jau yra patentuoti, taigi, visi su intelektine nuosavybe susiję klausimai yra išspręsti. Vaistai klastojami tik dėl godumo. Negali kilti klausimų dėl intelektinės nuosavybės teisių pažeidimo. Tai yra kriminalinis nusikaltimas. Geriausiu atveju suklastoti vaistai gali būti siejami su kūno sužalojimu, jei ne su pasikėsinimu nužudyti, bet jie neturi nieko bendra su intelektine nuosavybe.
Norėčiau atkreipti jūsų dėmesį į Europos vaistų agentūros pateiktus duomenis. Ji ištyrgalimą geresnio pacientų informavimo poveikį. Didžiojoje Britanijoje 5 proc. žmonių į ligoninę patenką dėl to, kad vartojo netinkamus vaistus, t.y. vaistus, kuriems jie yra alergiški arba kurių jiems neturėjo duoti. 5 proc. visų Didžiosios Britanijos ligoninėse gulinčių ligonių į jas pateko dėl to, kad vartojo netinkamus vaistus. Žinome, kad 50 proc. šių atvejų buvo galima išvengti, jei pacientai būtų buvę informuoti apie gautų vaistų pobūdį. Ši informacija jiems nebuvo suteikta. Šį argumentą kartoju ir atsakydamas sveikatos priežiūros institucijoms valstybėse narėse, kurių nedžiugina perspektyva išsamiai informuoti pacientus, nes jos mano, kad tokie gerai informuoti pacientai kels daugiau reikalavimų ir prašys brangesnių vaistų. Šie duomenys rodo, kad pacientų informavimas gali padėti net sutaupyti.
Atsakydamas į E. Hennicot-Schoepges klausimą dėl nemokamų lankstinukų ir žurnalų, norėčiau pasakyti, kad nemanau, jog Europos teisės aktų leidėjai gali kam nors uždrausti nemokamai platinti lankstinukus. Tai daroma keliose valstybėse narėse. Vis dėlto reklamos draudimas taikytinas ir šiems žurnalams bei lankstinukams. Aš mąstau, pvz., apie mano gimtojoje šalyje gerai žinomą leidinį Apothekenumschau. Šiuose leidiniuose neleidžiama reklamuoti receptinių vaistų.
Šiek tiek kalbėjau apie "pilkąją zoną", t.y. paslėptą reklamą, kurią jūs taip pat paminėjote. Taip, tokia reklama yra. Ši veikla mums žinoma ir mūsų pasiūlymai yra skirti išvengti paslėptos reklamos keliose srityse.
Kalbant apie pasienio regionus reikia pasakyti, kad apibūdintos aplinkybės sietinos su faktu, kad vaistų patentavimas tebėra nacionalinprerogatyva. Europiniai patentai yra išimtis, o ne taisyklė. Tai reiškia, kad gamintojų vaistai yra patentuojami skirtingose valstybių rinkose ir niekas negali jiems uždrausti registruoti vaistų skirtingais pavadinimais. Štai kur didžiausia problema. Jeigu vaistas turėtų europinį patentą, visoje Europoje, įskaitant pasienio regionus, jis būtų platinamas tuo pačiu pavadinimu.
E. Doyle, nemanau, kad mūsų svarstomose srityse galima lygybtarp veterinarinių ir žmonėms skirtų vaistų. Šiuo atveju yra labai daug skirtumų. Pvz., gyvūnai savarankiškai negali sužinoti apie vaistus. Santykis tarp paklausos ir prieinamumo labai skiriasi. Vis dėlto aš mielai įsigilinsiu į šią problemą. Taip pat norėčiau pabrėžti, kad, kaip visi žinote, seniai pateiktas pasiūlymas dėl veterinarinių vaistų likučių.
Pirmininkė
Diskusijos baigtos.
