Siguranţa jucăriilor (dezbatere) 
Preşedintă
Următorul punct pe ordinea de zi este declaraţia Comisiei privind siguranţa jucăriilor.
Günter Verheugen
vicepreşedinte al Comisiei. - (DE) Dnă preşedintă, onorabili deputaţi, întotdeauna discutăm despre jucării înainte de Crăciun şi este normal, dat fiind că acesta este momentul în care oamenii sunt cel mai interesaţi de jucării. Sunt recunoscător că facem acest lucru încă o dată anul acesta, având în vedere că siguranţa jucăriilor este o chestiune de interes pentru Parlament, Consiliu şi Comisie, pentru care stabilim standardele cele mai ridicate.
Dezbaterea din această seară a fost determinată de rapoartele publicate în mass-media dintr-un anumit stat membru - Germania. Acestea provin de la Institutul federal de evaluare a riscurilor şi de la Asociaţia de supraveghere tehnică (Technischer Überwachungsverein). Nicio instituţie nu a abordat Comisia în mod direct. Nici guvernul german nu a abordat pentru moment Comisia cu privire la această chestiune. Prin urmare, nu ştim mai mult decât ceea ce au declarat cele două instituţii în comunicatele lor de presă şi ceea ce a putut fi citit în mass-media germană. Totuşi, este un subiect care trebuie examinat cu atenţie pentru că, chiar dacă tot ce avem sunt rapoartele din presă, tot trebuie să abordăm această chestiune.
Analiza din rapoartele pe care le avem înaintea noastră indică faptul că trebuie să tratăm patru aspecte diferite. Primul este o întrebare la care se răspunde foarte uşor. Potrivit declaraţiei Asociaţiei de supraveghere tehnică din Germania, un procentaj considerabil de jucării de pe piaţa germană care au fost testate nu respectă dispoziţiile legale actuale ale Uniunii Europene. În acest caz, doamnelor şi domnilor, normele sunt foarte clare. În cazul în care un stat membru face o astfel de descoperire, este obligat să informeze imediat toate celelalte state membre şi Comisia Europeană cu privire la aceasta şi să pună în aplicare măsurile necesare. Acestea pot merge până la eliminarea acestor produse de pe piaţă imediat şi, într-adevăr, aceasta înseamnă din întreaga Europă, precum şi impunerea de interdicţii cu privire la importuri, dacă aceste produse sunt fabricate în afara Uniunii Europene. Sper că autorităţile germane vor notifica, prin urmare, foarte rapid celelalte state membre şi Comisia prin intermediul RAPEX. În cazul în care sunt necesare interdicţii privind importurile, vă asigur aici şi acum că aceste interdicţii vor fi aprobate de Comisie în mod direct şi fără întârziere. Cu toate acestea, după cum am afirmat deja, până în prezent nu ne-au fost prezentate astfel de informaţii de către autorităţile germane.
Supravegherea pieţei - şi trebuie să menţionez foarte clar acest lucru la acest punct - este o responsabilitate ce aparţine exclusiv statelor membre. Nici Comisia Europeană, nici Parlamentul, şi nici Consiliul nu au la dispoziţie instrumente de monitorizare a pieţei. Acestea sunt rezervate numai statelor membre. Cu toate acestea, statele sunt obligate, potrivit legii, inclusiv în temeiul directivei privind jucăriile, să efectueze această supraveghere a pieţei. Când citesc ştiri din Germania care relatează că este îndoielnic că monitorizarea pieţei în ţară se va putea desfăşura conform cerinţelor prevăzute de noua directivă privind jucăriile, nu pot spune decât un singur lucru, şi anume că guvernul german are obligaţia de a asigura că autorităţile germane responsabile de supravegherea pieţei pot respecta aceste cerinţe. Prin urmare, cred că răspunsul la această întrebare este destul de clar.
Şi cea de-a doua întrebare este simplă. Este o chestiune veche în privinţa căreia Parlamentul a avut dezbateri intense în legătură cu adoptarea directivei privind jucăriile şi în cazul căreia votul esenţial al Parlamentului a determinat o decizie majoritară clară şi neechivocă în urma unui vot nominal. Aceasta este legată de chestiunea certificării obligatorii a jucăriilor de către un organism terţ. Această propunere a fost prezentată de Germania. Asociaţia de supraveghere tehnică din Germania a susţinut propunerea care a fost respinsă, pe bună dreptate, pentru că certificarea de către un organism terţ nu ar garanta niciun fel de siguranţă suplimentară în cazul jucăriilor, care, în mod normal, nu sunt complicate din punct de vedere tehnic, în această situaţie prototipul fiind cel care ar trebui certificat.
Cu toate acestea, când vine vorba de jucării, problema nu este prototipul, ci, după cum ştim din experienţă, problema este respectarea, pe durata întregului proces de fabricare de către toţi furnizorii şi de către toţi cei implicaţi în lanţul de aprovizionare, a standardelor înalte stabilite. La fel ca în toate celelalte domenii, când este vorba despre jucării, respectăm principiul conform căruia producătorul trebuie să îşi asume responsabilitatea deplină pentru un produs fabricat în conformitate cu legislaţia în vigoare. Indiferent de locul în care se găsesc, nu trebuie să exonerăm producătorii de această responsabilitate.
Dacă există o problemă fiabilă într-o anumită ţară, trebuie să discutăm cu această ţară cu privire la îmbunătăţirea condiţiilor de producţie şi Comisia Europeană face exact acest lucru. Vorbesc despre China. Avem legături apropiate şi intense cu China în ceea ce priveşte chestiunea asigurării unor condiţii de producţie în această ţară - care este de departe cel mai mare producător de jucării din lume -, care să respecte cerinţele noastre. S-au înregistrat, într-adevăr, progrese în acest caz, dar, cu siguranţă, sunt încă multe lucruri care trebuie făcute.
Cel de-al treilea complex de aspecte priveşte substanţele chimice şi metalele grele din jucării. Această chestiune este una extrem de dificilă şi de spinoasă. Consilierea politică pe care am oferit-o colegilor mei când se lucra la directiva privind jucăriile a fost să stabilească cele mai stringente norme posibile - cele mai stringente posibil! Această opinie a fost împărtăşită şi de Consiliu, şi de Parlament. Ca urmare, valorile-limită incluse în directiva privind jucăriile, care va fi pusă în aplicare pe etape începând cu 2011, au reprezentat nivelul cel mai ridicat din punct de vedere al cunoştinţelor ştiinţifice deţinute în momentul adoptării directivei.
Cu toate acestea, eram conştienţi că acesta este un proces în evoluţie - desigur, ştiinţa progresează permanent şi întotdeauna apar noi rezultate şi constatări în domeniul cercetării - şi, împreună, am formulat deliberat directiva astfel încât noile descoperiri ştiinţifice, potrivit cărora există riscuri pe care nu le-am remarcat anterior şi valori-limită care au fost stabilite la un nivel prea ridicat, să poată fi rapid incluse în directivă în cadrul unei proceduri de comitologie ce implică participarea Parlamentului. În conformitate cu situaţia juridică actuală, adoptată de Parlamentul European, implicarea comisiei ştiinţifice competente este necesară pentru evaluarea riscurilor implicate de produse.
Au existat indicaţii de două ori anul acesta, potrivit cărora este posibil să avem la dispoziţie noi rezultate. Prima a fost prin intermediul unei scrisori pe care am primit-o din partea ministrului federal pentru alimentaţie, agricultură şi protecţia consumatorilor din Germania, în primăvara acestui an. Scrisoarea viza cadmiul. Am aranjat imediat ca această chestiune să fie înaintată comisiei ştiinţifice, nu numai cu privire la cadmiu, ci şi la alte metale grele. Aşteptăm rezultatele examinării comisiei în prima jumătate a anului 2010 - până la sfârşitul lunii iunie cel târziu. În cazul în care examinarea acesteia arată într-adevăr noi constatări, vom înainta imediat o propunere de înăsprire a dispoziţiilor directivei, care nu a intrat încă în vigoare, astfel încât aceasta să intre în vigoare în 2011 cu aplicarea unor valori-limită mai stringente.
Al doilea caz este mai degrabă unul complicat şi dificil de explicat. Acesta se referă la hidrocarbonaţii aromatici policiclici, cunoscuţi drept PAH, care ne înconjoară în fiecare zi - nici măcar nu ştim cu ce intrăm în contact. Şi în acest caz am primit informaţii privind posibila stabilire a unor valori-limită prea ridicate pentru aceşti hidrocarbonaţi aromatici policiclici. Comisia ştiinţifică analizează această situaţie. Rezultatele vor sosi, de asemenea, la timp pentru a ne permite să efectuăm corecţii.
Permiteţi-mi să subliniez aici faptul că ne confruntăm cu o problemă pe care noi, ca politicieni, nu o putem rezolva. Aceste chestiuni tehnice sunt extrem de complexe. Recunosc deschis că nu înţeleg întotdeauna analizele ştiinţifice extrem de complicate care îmi sunt prezentate. Nu cred că sunt mulţi deputaţi ai acestui Parlament, chiar dacă toţi sunt prezenţi aici în această seară, care ar putea susţine că le înţeleg. Nu le putem înţelege pentru că nu am primit educaţia relevantă. Într-o anumită măsură, prin urmare, trebuie să avem încredere în experţii noştri. Aici se află problema.
Cu toţi ştim, desigur, că istoria ştiinţei este plină de exemple de cazuri în care cunoştinţele în general acceptate s-au dovedit a fi greşite. Ştiinţa este, de asemenea, plină de exemple de aşa-numite opinii minoritare care se dovedesc, în final, a fi corecte. În calitate de politicieni, cum putem lua o hotărâre dacă oamenii de ştiinţă nu sunt de acord unul cu celălalt? Nu putem şi acesta este un risc care ţine de profesiile noastre de politicieni şi pe care nu îl putem evita.
Regula pe care o avem în această privinţă în cadrul instituţiilor europene este respectarea recomandărilor comisiilor ştiinţifice competente şi este ceea ce am făcut şi în acest caz. Cu toate acestea, aş dori să spun deschis că iau această chestiune în serios, astfel încât orice indiciu, oricât de mic ar fi, potrivit căruia ar exista noi constatări - şi chiar dacă aflăm despre acestea dintr-un raport într-un ziar - este atât de important pentru Comisie, încât chestiunea este înaintată oamenilor de ştiinţă.
Ultimul punct este mai degrabă unul neplăcut. Din acest punct de vedere, trebuie să spun că m-aş fi aşteptat ca un institut care aparţine guvernului unui stat membru să respecte cerinţele minime ale unei bune conduite în cercetarea ştiinţifică. Afirmaţia Institutului federal pentru evaluarea riscurilor, care a fost preluată în mare măsură de mass-media germană, potrivit căreia, când este vorba despre hidrocarbonaţii aromatici policiclici, avem o valoare-limită pentru anvelope care este de o sută de ori mai strictă decât pentru jucăriile copiilor, incită pur şi simplu la scandal. Incită la scandal şi oamenii de ştiinţă ştiu acest lucru.
Adevărul este că normele care se aplică producătorilor de anvelope, în special uleiurilor folosite în acest proces, au fost stabilite într-o perioadă anterioară REACH şi înainte de adoptarea directivei privind siguranţa jucăriilor şi că, în acest caz, una dintre aceste substanţe este luată drept valoare de referinţă. Cu toate acestea, această substanţă reprezintă un grup format din aproximativ o sută de alte substanţe. Prin urmare, trebuie să înmulţiţi valoarea de referinţă cu o sută. Ajungeţi astfel exact la valoarea-limită care se aplică şi altor produse în Uniunea Europeană.
Cu alte cuvinte, având în vedere că valoarea-limită care se aplică în cazul utilizării anumitor uleiuri în procesul de fabricare a anvelopelor se bazează pe cel mai redus conţinut de astfel de substanţe, care poate fi încă măsurabil în produs, şi în cazul jucăriilor se întâmplă la fel. Conţinutul este definit ca fiind conţinutul cel mai redus care poate fi măsurat. Nu pot decât să recomand Institutului federal să retragă această afirmaţie care induce în eroare şi nu poate fi justificată. Este intolerabil că trebuie să tratăm astfel de situaţii.
În linii generale, în ceea ce priveşte directiva privind jucăriile, am elaborat un document care, din datele pe care le deţinem, corespunde posibilităţilor existente în perioada în care a fost adoptat. L-am formulat de o aşa manieră încât noile rezultate să poată fi introduse în orice moment şi cerinţele noastre privind siguranţa jucăriilor să reflecte întotdeauna nivelul cel mai ridicat în domeniul ştiinţific şi al cercetării.
Andreas Schwab
Dnă preşedintă, dle comisar, aş dori să vă mulţumesc sincer pentru claritatea şi credibilitatea declaraţiei dumneavoastră cu privire la valorile-limită discutate aici. În numele Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) - în acea perioadă am pus, de asemenea, la dispoziţie un raportor pentru directiva privind jucăriile, şi anume Marianne Thyssen - aş dori, prin urmare, să clarific faptul că şi noi dorim să se ajungă la un nivel de protecţie integrală, şi să menţinem acest nivel, cu privire la toate substanţele periculoase. Ştim că, în această privinţă, avem o responsabilitate deosebită pentru sănătatea copiilor noştri şi, prin urmare, pentru viitorul nostru.
În special înainte de Crăciun - aţi menţionat acest lucru, dle comisar - trebuie ca părinţii şi bunicii să poată şti cu siguranţă care jucării sunt sigure pentru copii şi nepoţii lor şi pot fi cumpărate pentru aceştia. La fel ca şi dumneavoastră, şi eu solicit autorităţilor de supraveghere a pieţelor din statele membre, în special din Germania, să îşi îndeplinească obligaţiile şi să elimine jucăriile periculoase de pe piaţă. Cred că am luat decizia corectă în acea perioadă, de a nu pune în aplicare certificarea efectuată de organisme terţe, ca şi criteriu de evaluare a jucăriilor.
În ceea ce priveşte valorile-limită, o solicitare similară a fost prezentată acum un an - după cum aţi menţionat. În acea perioadă, v-am scris o scrisoare prin care vă solicitam să prezentaţi chestiunea înaintea comisiei ştiinţifice din cadrul Comisiei şi vă sunt foarte recunoscător pentru acest lucru. Am încercat, în acel moment, să obţin mai multe opinii ştiinţifice din Germania şi între timp le-am primit. Aş dori să citez dintr-un studiu al Chemisches und Veterinäruntersuchungsamt Stuttgart (Biroul pentru teste chimice şi veterinare din Stuttgart): "Comparaţiile dintre valorile-limită privind migraţia mai ridicate în noua directivă şi valorile vechi de cincisprezece ani din DIN EN 713 sunt, în ultimă instanţă, dificil de evaluat din punct de vedere tehnic.”
Cu aceasta, cred că pot explica că nu este uşor să punem chestiunea pe seama ştiinţei şi să spunem că "nu vrem să o examinăm îndeaproape pentru că nu vrem să o înţelegem”, aceasta fiind, mai degrabă, o dispută reală şi dificilă între experţi, iar un institut din Germania îşi exprimă punctul de vedere cu fermitate. Totuşi, vă recomand, dle comisar, să faceţi tot ce vă stă în putinţă pentru a reuni institutele ştiinţifice implicate, astfel încât să le permiteţi să convină, în final, asupra unei opinii obiective din punct de vedere ştiinţific.
Sylvana Rapti
Dnă preşedintă, în această perioadă a anului, părinţii intervin pentru a se asigura că Moş Crăciun primeşte scrisorile trimise. Copiii cer jucării în aceste scrisori. Este posibil ca una dintre aceste jucării să fie chiar aceasta, la fel cum aceasta poate fi una dintre cele 104 jucării verificate de Institutul federal german, responsabil cu identificarea pericolelor prezente în bunurile de consum.
Tocmai am ascultat cum dl comisar învinovăţeşte, de fapt, institutul pentru că îşi face treaba. L-am ascultat aruncând vina pe oamenii de ştiinţă. L-am ascultat aruncând vina pe statele membre care sunt responsabile cu supravegherea. Am ascultat toate acestea cu cel mai mare interes, la fel cum l-am ascultat spunându-ne constant, cu multă onestitate şi pe baza unor date solide, că fiecare directivă anterioară se îmbunătăţeşte din când în când cu date noi. Acest fapt în sine dovedeşte că Institutul federal german îşi desfăşoară activitatea în mod adecvat. Prin urmare, trebuie să ţinem seama de acest lucru.
În ceea ce priveşte directiva, aceasta trebuie pusă în aplicare în 2011, iar în ceea ce priveşte substanţele chimice în 2014, după cum ştiţi. Încă un lucru: la 17 decembrie, cu alte cuvinte, poimâine, fiecare stat membru va merge la Comisie pentru a prezenta proiectul său în legătură cu regulamentul privind supravegherea pieţei.
Acestea au legătură directă cu piaţa de Crăciun, Ele au legătură directă cu sănătatea copiilor noştri, care se joacă cu jucăriile pe care le cumpărăm pentru ei. În cele din urnă, este foarte important ca dezbaterea privind jucăriile să nu aibă loc în fiecare an, în această perioadă. Dezbaterea privind jucăriile şi siguranţa lor ar trebui desfăşurată pe durata întregului an. Aceasta este responsabilitatea Comisiei.
Jürgen Creutzmann
Dnă preşedintă, dle comisar, Grupul Alianţei Liberalilor şi Democraţilor pentru Europa susţine opiniile exprimate în avizul Institutului federal german de evaluare a riscurilor, în sensul că principiul ALARA, cu alte cuvinte, principiul "valorii celei mai reduse care poate fi obţinută în mod rezonabil”, ar trebui să se aplice în evaluarea substanţelor cancerigene.
În al doilea rând, este necesară, prin urmare, o examinare de către Comisie a respectării acestui principiu în cazul valorilor-limită stabilite în directiva privind jucăriile.
În al treilea rând, dacă acest lucru nu are loc, solicităm Comisiei să se asigure că, până la transpunerea directivei privind jucăriile de către toate statele membre în 2011, valorile-limită sunt prevăzute în directiva privind jucăriile astfel încât să se elimine orice risc la adresa sănătăţii copiilor, cauzat de agenţi emolienţi.
În al patrulea rând, principiul consacrat în directiva privind jucăriile, potrivit căruia substanţele chimice care sunt potenţial cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere sunt inadmisibile, trebuie pus în aplicare în privinţa părţilor accesibile ale jucăriilor. Acest lucru trebuie, de fapt, realizat prin valorile-limită specificate, întrucât altfel o astfel de directivă este inutilă.
În al cincilea rând, este necesară, în special, o supraveghere mai eficientă a pieţei, pentru că, de obicei, jucăriile care au fost importate în UE sunt cele care depăşesc valorile-limită stabilite de Uniune. Cu toate acestea, supravegherea eficientă a pieţei ar trebui să permită ca şi jucăriile fabricate în UE să poată fi testate pentru a verifica dacă respectă valorile-limită.
În al şaselea rând, este cu totul inacceptabil, dacă acesta este cazul, ca importurilor în UE să li se aplice standarde inferioare celor aplicate importurilor destinate SUA, de exemplu. Totuşi, ameninţarea lansată de ministrul federal pentru alimentaţie, agricultură şi protecţia consumatorilor din Germania, Ilse Aigner, de a acţiona singur şi a interzice aşa-numitele "jucării toxice” este, în sine, după părerea mea, o modalitate cu totul greşită de a acţiona şi neproductivă când vine vorba despre crearea unui mediu de încredere pe piaţa internă europeană. Simpla cultivare a unei opinii naţionale populare nu numai că distruge încrederea în instituţiile europene; aceasta dăunează, de asemenea, guvernului federal german, pentru că acesta a aprobat directiva privind jucăriile.
Heide Rühle
Dnă preşedintă, dle comisar, am solicitat această dezbatere pentru a corecta şi clarifica ce anume este adevărat în aceste afirmaţii şi ce reprezintă o simplă atitudine populistă ieftină. Acesta a fost fundalul. Ne-am fi aşteptat ca presa să fie anunţată mai devreme de Comisie, dar dacă chestiunea poate fi clarificată în cadrul acestei dezbateri, suntem mulţumiţi şi aşa.
Salut anunţul potrivit căruia veţi efectua teste cu privire la metalele grele şi la agenţii emolienţi. Cred că acest lucru este imperativ necesar. Aş dori să subliniez faptul că numărul de noi cazuri de cancer la copii cu vârste sub 15 ani a crescut cu peste 50 % între 1980 - anul în care a început colectarea datelor - şi 2006.
Tumorile maligne reprezintă cea de-a doua cauză frecventă de mortalitate în rândul copiilor. Prin urmare, trebuie să acţionăm, să verificăm dacă aceste cifre sunt corecte şi să reacţionăm în mod corespunzător. Dacă cel mai recent studiu al Institutului german de evaluare a riscurilor arată că directiva revizuită privind jucăriile nu asigură suficientă protecţie împotriva agenţilor emolienţi cancerigeni, va trebui să luăm măsuri.
Este inacceptabil ca, într-o oră de contact cu pielea, copii să absoarbă de mai multe ori cantitatea de substanţe cancerigene care există în fumul a 40 de ţigări. Aceste substanţe pot fi evitate. Studiul ne arată că acest lucru este posibil din punct de vedere tehnic. Şaptezeci la sută dintre jucării nu respectă aceste valori-limită. Prin urmare, este posibil în orice moment să fie necesar ca şi celelalte jucării să respecte aceste valori-limită. Probabil este o chestiune de preţ, dar aceasta nu poate fi reglementată numai de piaţă atunci când se pune în pericol siguranţa copiilor. Trebuie luate măsuri la nivel politic pentru a ajusta şi mări valorile-limită în mod corespunzător.
Desigur, statele membre sunt responsabile pentru supravegherea pieţei, şi nu Europa, Parlamentul sau Comisia. Am solicitat şi Germaniei, de mai multe ori, să îşi asume cu seriozitate atribuţiile în domeniul supravegherii pieţei şi să ia măsurile relevante. Totuşi, aceasta nu înseamnă, în niciun fel, că nu trebuie să acţionăm atunci când există dubii cu privire la modul în care valorile-limită reflectă cele mai recente informaţii ştiinţifice şi, prin urmare, sper şi solicit ca noua Comisie să prezinte propuneri Parlamentului cât mai curând posibil, astfel încât să putem ajusta valorile-limită relevante în cadrul procedurii de comitologie.
Marianne Thyssen
(NL) Dnă preşedintă, dle comisar, doamnelor şi domnilor, siguranţa copiilor - consumatorii noştri cei mai mici şi mai vulnerabili - a fost întotdeauna o prioritate a Grupului Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi, într-adevăr, exact din acest motiv, toţi cei prezenţi în acest Parlament am adoptat anul trecut o directivă nouă, strictă, privind siguranţa jucăriilor. Datorită excelentei cooperări cu dl comisar şi serviciile sale, cu Preşedinţia Consiliului şi cu colegii mei deputaţi în Parlament, reprezentând toate grupurile politice, am putut finaliza această sarcină imensă; şi rapid, mai exact într-o singură lectură. Toate instituţiile noastre au fost convinse că am elaborat cea mai strictă lege din lume, aceasta fiind urmărită cu atenţie până şi de China şi Statele Unite.
Parlamentul a acţionat în mod considerabil în ceea ce priveşte certificarea de către o parte terţă şi a adoptat o atitudine deosebit de strictă cu privire la standardele referitoare la substanţele chimice, precum alergenii şi metalele grele. În ceea ce priveşte substanţele cancerigene, mutagene sau toxice pentru reproducere (CMR), am optat pentru o interdicţie totală, cu câteva excepţii în condiţii foarte stricte. Această legislaţie prevede o perioadă de tranziţie, dar este de la sine înţeles - este inerentă în cadrul sistemului - şi, în orice caz, această perioadă de tranziţie este mai scurtă decât cea declarată de industrie ca fiind necesară. Doamnelor şi domnilor, fie am înţeles cu totul greşit şi am eşuat în această privinţă, fie ştiinţa şi tehnologia au evoluat într-o asemenea măsură încât este nevoie deja de o modificare a legislaţiei, ceea ce poate fi realizat foarte repede prin intermediul procedurii de comitologie, fie nu este nimic greşit şi în acest caz nu ne putem juca inutil cu temerile oamenilor şi cu îngrijorările justificate ale acestora cu privire la siguranţa copiilor lor. Am ascultat şi l-am crezut pe dl comisar şi observ că acţiunile Comisiei Europene sunt cele necesare.
Dacă mai apar şi alte încălcări în acest domeniu, înseamnă că putem sta liniştiţi pentru că activităţile de supraveghere a pieţei sunt puse în aplicare şi dau rezultate. Avem două întrebări: este legislaţia actualizată şi este supravegherea pieţei adecvată? Dacă răspunsul la ambele întrebări este "da”, trebuie să evităm neapărat să dăm naştere unei atitudini populiste şi trebuie să explicăm populaţiei că nu este cazul să se îngrijoreze.
Christel Schaldemose
(DA) Dnă preşedintă, vă mulţumesc, dle comisar, pentru prezentarea introductivă. Dacă v-am înţeles corect, doriţi să vă asiguraţi că a fost lansat un studiu privind existenţa efectivă a unui număr prea mare de substanţe toxice în jucăriile copiilor în Germania, după cum arată studiul. Dacă am înţeles corect, aş dori să spun că ideea dumneavoastră este una bună. Este extrem de important să acţionăm rapid. Dacă avem vreun motiv să suspectăm că siguranţa copiilor noştri este în pericol, atunci trebuie să acţionăm. În plus, am aprecia, desigur, dacă Comisia ne-ar putea răspunde aici în Parlament foarte repede, astfel încât să ştim dacă aceste afirmaţii conţin informaţii demne de luat în consideraţie. Totuşi, aş dori să subliniez faptul că, atunci când este vorba despre agenţii emolienţi din jucării, există, de fapt, o serie de cercetători care spun că nu există o limită de siguranţă. Singurul lucru sigur este să eliminăm cu totul agenţii emolienţi din jucăriile copiilor. Chiar cred că ar trebui să adoptăm o poziţie în această privinţă şi să analizăm dacă ar fi trebuit sau nu să înăsprim normele. Nu sunt sigur că normele sunt suficient de bune, chiar şi cele din noua directivă privind jucăriile.
Cu toate acestea, există un alt aspect pe care aş dori să îl supun atenţiei în această privinţă, şi anume că, acum o lună şi jumătate, am primit un studiu al Comisiei privind modul în care legislaţia privind supravegherea pieţei a fost pusă în aplicare în fiecare stat membru. Într-adevăr, este corect că fiecare stat membru are sarcina de a asigura că monitorizarea pieţei funcţionează în mod adecvat. Cu toate acestea, studiul a arătat că, în ciuda faptului că am înăsprit normele, numai două state membre au ales să acorde mai mulţi bani activităţilor de monitorizare a pieţei. Ar trebui să putem face mai mult decât atât. Avem nevoie de o monitorizare a pieţei semnificativ mai bună tocmai pentru a preveni poveştile teribile despre jucăriile nesigure de pe piaţă. Sper că, prin urmare, Comisia se va asigura că statele membre vor realiza acest lucru.
Anna Hedh
(SV) Dnă preşedintă, aş dori să mulţumesc dlui comisar Verheugen pentru că a venit aici şi ne-a informat cu privire la această chestiune importantă. Avem responsabilitatea imensă de a asigura bunăstarea copiilor noştri şi a evita punerea lor în pericol. Aş dori să profit de această ocazie pentru a adresa câteva întrebări cu privire la angajamentele asumate de Comisie în legătură cu negocierile anterioare votului aferent primei lecturi a directivei privind jucăriilor, precum şi votului nostru din sesiunea plenară.
Grupurile de partid care au fost implicate în negocieri au convenit asupra eliminării anumitor limite ale nivelului zgomotului pentru că formularea aprobată de comisie conţinea niveluri de decibeli. Comisia a spus că aceste niveluri ar putea fi prea ridicate şi a promis să elaboreze, în schimb, un standard pe baza nivelurilor maxime de zgomot prelungit şi de zgomot scurt. Cât de mult a avansat Comisia în a se asigura că jucăriile nu cauzează deficienţe de auz? Când putem aştepta un standard care stabileşte nivelurile maxime de zgomot admise pentru jucării?
Aş dori, de asemenea, să subliniez chestiunea mărimii caracterelor folosite pentru textele de avertizare. Încă o dată, ni s-a spus că aceasta se va rezolva prin standardizare. Care este opinia Comisiei cu privire la normele care ar trebui să se aplice aici? Când putem aştepta un standard care să includă valoarea minimă a caracterelor folosite în textele de avertizare?
Małgorzata Handzlik
(PL) Siguranţa jucăriilor este un subiect de mare interes, în special în perioada anterioară Crăciunului, când ne gândim la jucăriile pe care să le cumpărăm celor mai tineri dintre noi. În legislatura anterioară, am pregătit ceea ce, în opinia mea, este o soluţie foarte bună pentru a asigura o mai mare siguranţă a jucăriilor cu care se joacă copiii noştri. Din nefericire, trebuie să aşteptăm să vedem efectele acestor dispoziţii. Cred totuşi că vor avea rezultate tangibile.
Aş dori să mulţumesc aici serviciilor Comisiei pentru organizarea Toys Road Show (turneul jucăriilor), pentru că este o iniţiativă foarte importantă, care ajută întreprinderile să se pregătească pentru schimbările implicate de directivă.
Doamnelor şi domnilor, o altă informaţie mă îngrijorează totuşi. La sfârşitului lunii noiembrie, în Statele Unite, Comisia pentru siguranţa produselor de consum a hotărât să retragă de pe piaţă peste un milion de paturi de copii. Un alt milion va fi retras de pe piaţa canadiană. Un pătuţ este un articol de uz cotidian, iar copii intră în contact cu acesta mai des decât, probabil, cu jucăriile. În vederea evaluării operaţiunii, aş fi recunoscătoare dacă dl comisar ar putea comenta pe acest subiect. Putem avea siguranţa că pătuţurile copiilor disponibile pe piaţa europeană sunt sigure?
Anja Weisgerber
(DE) Dnă preşedintă, dle comisar, şi eu aş dori să vă mulţumesc sincer pentru claritatea din discursurile dumneavoastră. În primul rând, trebuie spus, în general, că directiva privind jucăriile a generat o îmbunătăţire considerabilă a protecţiei copiilor noştri. Cu toţii am abordat-o cu intenţia de a elabora cea mai strictă legislaţie din lume. Cu toate acestea, mulţi părinţi şi bunici sunt acum îngrijoraţi - după cum spuneţi - din cauza studiilor Institutului federal de evaluare a riscurilor din Germania. Trebuie să ne întrebăm acum dacă opiniile şi declaraţiile institutului sunt corecte. În orice caz, trebuie să analizăm situaţia în detaliu. Este vorba despre protejarea copiilor noştri.
Aş dori, la acest punct, să vă mulţumesc sincer pentru că aţi declarat că doriţi să faceţi acest lucru. Cu toate acestea, cred că trebuie să acţionăm mai rapid. După cum spuneţi, rezultatele comisiei ştiinţifice vor deveni disponibile abia în prima jumătate a anului viitor. Trebuie să le avem mai curând. Este vorba despre protejarea copiilor noştri. Chiar nu pot înţelege de ce Institutul federal a amânat atât de mult timp pentru a face aceste declaraţii. Aş dori să subliniez acest fapt aici.
Georgios Papanikolaou
(EL) Dnă preşedintă, zeci de situaţii s-au înregistrat în ultimii ani - 36 numai în anul 2000 - în care copiii au avut nevoie de intervenţii chirurgicale imediate din cauza substanţelor dăunătoare prezente în jucării. Reamintesc, de asemenea, acestui Parlament că numai săptămâna trecută a fost publicat în America un raport care susţine că o treime din jucăriile aflate în circulaţie conţin substanţe chimice periculoase.
Ar trebui să înţelegem, prin urmare, că marca europeană de conformitate (CEE) nu este suficientă pentru a garanta siguranţa jucăriilor. Aceasta este acordată în urma depunerii unui dosar de către întreprinderea în cauză şi nu a verificării preventive şi la faţa locului a produsului, astfel încât, drept urmare, nu putem presupune că jucăriile sunt sigure.
În consecinţă, pentru a ne asigura că Moş Crăciun aduce copiilor noştri - nu am copii, dar sper că voi avea într-o zi - cadouri care, după cum s-a menţionat anterior, sunt pe deplin sigure şi nu cauzează îngrijorare părinţilor, trebuie să exercităm presiuni asupra statelor membre pentru ca acestea să deruleze mai multe verificări complete şi, desigur, să consolideze legislaţia actuală.
Günter Verheugen
Dnă preşedintă, doamnelor şi domnilor, sunt încântat de consensul larg arătat în cadrul acestei dezbateri. Permiteţi-mi să fac o observaţie preliminară. Avem de-a face cu un institut ştiinţific, Institutul federal de evaluare a riscurilor din Germania, pe care îl cunosc de ceva vreme din cauza tendinţei acestuia de a face anunţuri publice alarmante, fără a informa Comisia sau altă instituţie europeană cu privire la descoperirile sale. Vă puteţi da seama singuri. Singurul lucru pe care îl ştiu despre acesta este că finanţarea continuă a institutului din bugetul federal al Germaniei se află în discuţie. Probabil aceasta este o explicaţie a activităţilor intense ale institutului în domeniul relaţiilor publice, din moment ce, evident, acesta nu pune mare preţ pe descoperirile făcute, permiţându-ne să le examinăm în orice mod considerat ca fiind adecvat.
Totuşi - şi se pare că am fost înţeles greşit la acest punct - chiar dacă numai citim ceva în presă, tot considerăm respectivul articol drept un indiciu al unor posibile noi descoperiri ştiinţifice şi am transmis deja acest lucru comisiei ştiinţifice. Solicitarea care mi-a fost adresată astăzi de a face acest lucru nu este necesară. În momentul în care primesc un indiciu potrivit căruia este posibil ca noi descoperiri ştiinţifice să fie disponibile cu privire la siguranţa jucăriilor şi valorile-limită pe care le-am stabilit, informaţiile sunt trimise comisiei ştiinţifice.
Cu toate acestea, trebuie să reiterez faptul că nu vă puteţi aştepta de la mine, după cum nici eu nu pot aştepta de la dumneavoastră, să iau o decizie cu privire la dezacordurile dintre oamenii de ştiinţă referitoare la metodele utilizate. Nu puteţi face acest lucru. Nici eu şi nici dumneavoastră nu putem face acest lucru. Nu pot face nimic mai mult decât să spun că problema metodologiei de măsurare a posibilelor valori-limită a fost riguros dezbătută aici în Parlament, în Consiliu şi în cadrul Comisiei. În plus, opinia acestui institut german nu este împărtăşită de niciun alt institut ştiinţific din Europa - nici măcar unul! În cazul în care credeţi că sunt obligat să respect opinia unui singur institut şi să le ignor pe toate celelalte, atunci spuneţi-mi acest lucru şi mă puteţi mustra. Nu îmi pot asuma această responsabilitate. Niciunul dintre dumneavoastră nu poate face acest lucru. Totuşi repet: dacă apar noi descoperiri, procesul va fi lansat.
Dnă Weisgerber, aţi spus că procesul ar trebui să se deruleze mai rapid - din nefericire, nu se poate derula mai rapid. Acestea sunt aspecte ştiinţifice foarte complicate. Sunt necesare teste. Probabil nu ştiaţi, dar sunt necesare mai multe teste pe animale, de exemplu, pentru a putea verifica acest tip de afirmaţie. Nu puteţi forţa oamenii de ştiinţă să facă descoperiri într-o perioadă de timp specifică. Îmi pare rău, dar nu este posibil. Prin urmare, trebuie să vă solicit pur şi simplu să fiţi mulţumiţi când vă spun că, după cum ne-a comunicat, până la jumătatea anului viitor, comisia ştiinţifică ne va putea furniza rezultate întemeiate şi că sigur va acţiona în acest sens. Pe baza acestor rezultate, Comisia va pregăti imediat noi propuneri, în cazul în care se dovedeşte existenţa unor noi descoperiri. Sper că am clarificat chestiunea.
Dle Creutzmann, principiul folosirii celui mai redus risc posibil este valabil. Nu am nevoie de ajutorul Institutului federal de evaluare a riscurilor pentru a afla acest lucru. Cerinţele pe care le-aţi obţinut de aici sunt, aşadar, respectate.
Dnă Rühle, spuneţi că ar fi trebuit să anunţ presa mai devreme. Veţi fi surprinsă să auziţi că am făcut exact acest lucru. După cum nu cred că ceea ce am spus aici, în această seară, în Parlament, va apărea în mass-media europeană şi, în special, în cea germană, nici declaraţia mea reală şi, cred, calmă a faptelor nu a fost acceptată de mass-media germană. Cu toate acestea, am emis declaraţia necesară şi am explicat aspectele chestiunii. Aş fi fericit să vă pun la dispoziţie textul.
Dnă Davidson, avem cea mai strictă legislaţie din lume. Ne putem mândri cu aceasta. Această Comisie nu îşi va permite să fie depăşită de oricine din lume în ceea ce priveşte asigurarea celui mai ridicat nivel posibil de siguranţă a jucăriilor.
Dnă Schaldemose, nu pot decât să fiu de acord cu dumneavoastră şi să spun că responsabilitatea statelor membre cu privire la supravegherea pieţei nu trebuie pusă sub semnul întrebării. Sunt pe deplin de acord cu dumneavoastră cu privire la faptul că aspectul punerii în aplicare este esenţial aici. Şi în această privinţă am realizat pregătirile adecvate.
Ultima întrebare, din partea dnei Hedh, este foarte importantă. În ceea ce priveşte standardele pentru diferite domenii, aţi menţionat două exemple, unul dintre acestea fiind sursa zgomotelor. Instrucţiunile relevante au fost trimise organizaţiilor europene de standardizare. Totuşi, în ceea ce priveşte standardele, situaţia nu este diferită de cea a oricărei alte activităţi ştiinţifice. Nu vă puteţi aştepta ca acestea să fie disponibile într-o săptămână sau într-o lună ori chiar în câteva luni. Durează. Cu toate acestea, toate standardele despre care am discutat se află în derulare şi vor fi puse la dispoziţie în timp util şi ne vor permite să efectuăm o comparaţie exactă a produselor, precum şi să consolidăm activităţile de monitorizare a pieţei.
Mai există un ultim punct pe care aş dori să îl abordez. Scaunele pentru copii, care au fost menţionate aici şi în privinţa cărora au existat unele probleme de siguranţă în SUA, nu sunt jucării. Prin urmare, nu se încadrează în domeniul de aplicare al directivei privind jucăriile, ci, mai degrabă, în cel al directivei privind siguranţa generală a produselor. Nu trebuie să ne ascundem de americani în această privinţă. Sistemul pe care îl avem în Europa privind siguranţa generală a produselor s-a dovedit în continuare valoros în ultimii câţiva ani. În cazul în care produse nesigure apar pe piaţa europeană, putem presupune de acum, cu un anumit grad de certitudine, că toate celelalte state membre şi Comisia vor fi efectiv informate cu privire la aceste produse şi că se vor lua măsurile adecvate.
Preşedintă
Dezbaterea a fost închisă.
Declaraţii scrise (articolul 149 din Regulamentul de procedură)
Jim Higgins  
în scris. - Salut faptul că noua Directivă nr. 2009/48/CE privind siguranţa jucăriilor va intra în vigoare în 2011, deşi este regretabil că directiva nu va intra în vigoare pentru Crăciunul 2010, când majoritatea jucăriilor fabricate sau importate în UE vor fi vândute. Sper că statele membre vor considera adecvat să transpună toate elementele importante ale acestei directive înainte de termenul final de aplicare, astfel încât să asigure liniştea părinţilor, în calitate de consumatori.
Artur Zasada  
Profitând de această dezbatere, aş dori să atrag atenţia asupra nevoii de îmbunătăţire a funcţionării registrului Uniunii Europene pentru accidentele consumatorilor, care anticipează, printre altele, colectarea de informaţii referitoare la accidente şi vătămări corporale cauzate de utilizarea de diverse produse destinate copiilor. Registrul ar trebui să fie un element important al mecanismului sistemului de protecţie a consumatorilor, inclusiv a celor mai tineri şi mai neajutoraţi. Din nefericire, potrivit unui expert din cadrul Comisiei tehnice privind produsele pentru copii şi siguranţa jucăriilor ce aparţine Comisiei pentru standardizare din Polonia, schimbul rapid de informaţii între statele membre şi Comisia Europeană cu privire la produsele care prezintă riscuri, precum şi măsurile adoptate în anumite ţări în vederea prevenirii sau restricţionării intrării acestora pe piaţă nu funcţionează încă în mod satisfăcător. Aş dori să solicit investigarea completă a acestei chestiuni.
