Hlasování (pokračování)
Hans-Peter Martin
- (DE) Paní předsedající, naposledy, když během návštěvy některé hlavy státu nebo vlády došlo k takovémuto názorovému projevu, předseda Parlamentu velmi ostře zakročil. Tehdy šlo o otázku, která se ho týkala osobně, tedy o Lisabonskou smlouvu. Dnes, kdy tu hovoří prezident, suverénně zvolený prezident země, a je do takovéto míry přerušován a obtěžován socialisty, předseda neudělá nic. Víte, co to je? To není demokracie, to je svévole. Žádám, aby byla přijata potřebná opatření.
Avril Doyle
- Paní předsedající, podle mého názoru je pro důstojnost této sněmovny a samozřejmě pro důstojnost českého předsednictví velmi nevhodné, aby byla oficiální návštěva pana prezidenta Klause podkopávána tím, že je umožněno využít příležitosti pro rozšiřování materiálů, které mají ovlivnit výsledek procesu ratifikace Lisabonské smlouvy. Je-li to přípustné - a já vás žádám, abyste o tom rozhodla -, bude logickým vyústěním návod k chaosu na chodbách, kdy nás budou obě strany bombardovat argumenty a ambiciózně a agresivně budou prosazovat své názory. Prosím zajistěte, aby se toto již nemohlo opakovat.
(Smíšené reakce)
Martin Schulz
(DE) Děkuji vám, paní předsedající. Doporučuji vám, abyste si všichni poslechli, co chci říct, než začnete křičet.
Právě promluvila poslankyně, která si často věci pamatuje jinak. Rád bych vám připomenul jednu věc: když tu chtěl pan předseda vlády Sócrates promluvit v souvislosti s podpisem Evropské listiny základních práv, nemohl, protože byl umlčen křikem. Pan prezident Klaus mohl hovořit bez omezení. To je rozdíl mezi námi a jimi. Děkuji vám mnohokrát.
(Potlesk)
Předsedající
Nyní budeme pokračovat v hlasování.
