Sārtvīns un atļautā vīndarības prakse (debates) 
Priekšsēdētāja
Nākamais jautājums ir kopējās debates par:
jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Komisijai iesniedza Astrid Lulling, Jean-Pierre Audy, Joseph Daul, Françoise Grossetête, Véronique Mathieu, Elisabeth Morin, Margie Sudre, Oldřich Vlasák un Dominique Vlasto PPE-DE grupas vārdā, Patrick Louis IND/DEM grupas vārdā, Jean Marie Beaupuy, Anne Laperrouze, Nathalie Griesbeck un Marielle De Sarnez ALDE grupas vārdā, Sergio Berlato, Cristiana Muscardini, Roberta Angelilli, Domenico Antonio Basile, Alessandro Foglietta, Antonio Mussa, Sebastiano (Nello) Musumeci, Giovanni Robusti, Umberto Pirilli un Salvatore Tatarella, UEN grupas vārdā: Sārtvīns un atļautā vīndarības prakse (B6-0228/2009), kā arī
jautājumu, uz kuru jāatbild mutiski un kuru Komisijai iesniedza Luis Manuel Capoulas Santos, Katerina Batzeli, Vincent Peillon, Vincenzo Lavarra, Stéphane Le Foll un Alessandro Battilocchio PSE grupas vārdā: Sārtvīns un atļautā vīndarības prakse (B6-0229/2009).
Astrid Lulling
Priekšsēdētājas kundze, komisār, kvalitatīvu vīnu ražotāji un informēti patērētāji - mūsu zemes produktu īstie pazinēji - nevēlas dzirdēt runas par kupažēšanu.
Ir saprotams, ka vīndari daudzos Eiropas reģionos baidās no sekām saimnieciskajā, sociālajā un vides jomā, ko var radīt sārtvīna iegūšanas nolūkā veiktas sarkanvīna un baltvīna kupažēšanas aizlieguma atcelšana.
Neizbēgamā negodīgā konkurence, ko tas radīs, draud radīt neizdevīgu stāvokli veselos reģionos, kuri ir specializējušies kvalitatīva sārtvīna ražošanā, kas pielāgots augošajam pieprasījumam. Komisija jau ir rīkojusies saistībā ar pirmo pieprasījumu mūsu jautājumā, uz kuru jāatbild mutiski, atliekot lēmumu, kas sākotnēji bija ieplānots aprīļa beigās, par ko es tai sirsnīgi pateicos.
Tomēr, vai Komisija izmantos šo periodu, lai apmierinātu mūsu otro prasību, proti, sākt plašas pārrunas ar nozares speciālistiem, pamatojoties uz padziļinātu pētījumu par sekām saimnieciskajā, sociālajā un vides jomā, ko var radīt vīnu kupažēšanas aizlieguma atcelšana.
Turklāt kādus risinājumus Komisija ir paredzējusi, ja tā neatcels savu priekšlikumu atcelt kupažēšanas aizliegumu, lai nepieļautu šī sārtvīna trauslā tirgus sabrukumu un ekonomikas struktūras vājināšanu veselā reģionā, kas piedāvā veselu virkni ar kultūru un tūrismu saistītu pasākumu vīndarības nozarē?
Vai Komisija ir informēta, ka ierosināto marķēšanas risinājumu jau ir noraidījuši tradicionālie ražošanas reģioni, jo termins "sārtvīns” netiks attiecināts tikai un vienīgi uz tiem vīniem, kurus tie ražo no sarkanajām vīnogām?
Patrick Louis
Priekšsēdētājas kundze, komisār, kopējā tirgus organizācijas (KTO) reforma, kuru kopīgiem spēkiem uzspiež lobisti un eirokrāti, radīs nopietnas problēmas. Tās mērķis ir, sākot ar 2015. gadu, likvidēt tirgus regulēšanas mehānismus, liberalizēt stādīšanas tiesības un ļaut līdzās pastāvēt ļoti dažādu kategoriju vīniem ar gandrīz identiskām etiķetēm. Šīs trīs ķecerības būs liktenīgas Eiropas vīna ražošanai, īpaši Francijā. Patērētāji izvēloties tiks maldināti, vīna ražotāji pieredzēs, kā sarūk viņu ieņēmumi, un šīs nozares industrializācija novedīs pie speciālistu zināšanu zaudēšanas.
Šīs sistemātiskā to pamatprincipu izjaukšana, kas nosaka Eiropas vīndarības specifiku, atbilst īpašai loģikai. Pakļāvusies Pasaules Tirdzniecības organizācijai (PTO) un visuvarenā Eiropas lielo uzņēmumu lobija CEEV ietekmei, Komisija kopš 2004. gada sistemātiski nodarbojas ar Eiropas vistu kūts durvju atvēršanu visām pasaules lapsām. Arvien vairāk šķiet, ka tā rīkojas kā globalizācijas veicinātāja. Šī nesakarīgā loģika kļūst acīmredzama, izpētot divas skaitļu kopas.
Eiropā ir likvidēti 170 000 hektāri vīnogu lauku, kamēr Jaunzēlandē vīnogulāju teritorija ir palielinājusies par 240 %, Austrālijā - par 169% un Ķīnā - par 164 %. Eiropā piegādes samazinājumu, lai saglabātu cenas pienācīgā līmenī, apdraud to vīna ražotāju liela apmēra pasākumi, kuri tirgo savus pārpalikušos produktus par zemu cenu un tādējādi sagrābj atlikušo tirgus daļu. Tas rada izspiešanu sārtvīnu tirgū. Tas atklāj pretrunas starp PTO principiem un tiem principiem, kas nepieciešami, lai organizētu nozari, lai veicinātu ieguldījumus, kvalitāti un zināšanas. Vakar mēs veiksmīgi atklājām, ka nākotnē kvalitāte pārvērtīsies par kvantitāti. Ar komisāres reformām ir kļuvis skaidrs, ka šodienas lēmums nogalinās rītdienas zināšanas.
Komisāre, ir ļoti svarīgi līdz 7. jūnijam aizliegt kupažēšanu. Pēc tam vienīgais atlikušais vīna ražotāju ierocis, kā tikt uzklausītiem, būs balsojums.
Anne Laperrouze
Priekšsēdētājas kundze, ko viņi mēģina mums likt norīt? Sarkanvīna un baltvīna maisījumu, kas tiek piedāvāts kā sārtvīns? Mūsu pilsoņi ļoti negatīvi reaģē uz šo Komisijas iniciatīvu, kurai piekrīt dalībvalstis, arī Francija.
Esmu ievērojusi divu veidu reakciju: pirmkārt, mūsu pilsoņi brīnās, kāpēc Eiropas Savienība jaucas jautājumos saistībā ar sārtvīnu, ja ir tik daudz citu jautājumu, par kuriem uztraukties, īpaši nopietno ekonomiskās krīzes problēmu. Otrkārt, uzņēmēji, kas ražo tradicionālos sārtvīnus, ko iegūst, veicot ātru macerāciju un vieglu spiešanu, uztver to kā nopietnu uzbrukumu "sārtvīna” apzīmējumam un kvalitātes tēlam, kas attīstīts tik daudzus gadus, tādiem vīniem kā Provansas sārtvīniem, kuros joprojām jūtams zemes aromāts un kuri ir nodrošinājuši sārtvīnu panākumus kopumā.
"Vīna” sadarbības grupas pēdējās sanāksmes laikā mēs beidzot sapratām Eiropas Komisijas un dalībvalstu motivāciju. Galda sārtvīnu patēriņš palielinās visā pasaulē un veido gandrīz 30 % no vīna patēriņa. Trešās valstis ražo kupāžas. Šos trešo valstu kupāžas sāk ievest Eiropas Savienības tirgū.
Apvienotās Karalistes tirgū īpaši dominē vīni no ASV. Ir labi zināms, ka tradicionālajam sārtvīnam ir īss glabājamības ilgums. Ir tik daudz vieglāk ražot sārtvīnu pēc pieprasījuma, izmantojot sarkanvīna un baltvīna krājumus. Tāpēc dalībvalstīm tas ir jautājums par galda sārtvīnu ražošanas pielāgošanu pasaules tirgum.
Kamēr netiks atklātas citas sārtvīnu vīndarības prakses, mēs varam, piemēram, iedvesmoties no Pierre Dac, kurš ir teicis: "Potējiet rozes uz vīnogulājiem, lai iegūtu dabīgu sārtvīnu!” Tas nav iespējams. Tāpat kā daudzi mani kolēģi deputāti es uzskatu, ka Eiropas Savienībai un dalībvalstīm ir jādodas atpakaļ uz sākumu, jāstrādā pie apzīmējuma "sārtvīns” un jānodrošina, lai nosaukums "sārtvīns” tiek rezervēts tikai un vienīgi tiem vīniem, kas ir ražoti, izmantojot tradicionālās metodes, lai tas būtu Eiropas Savienībā vai trešās valstīs.
Tikmēr, komisāre, es aicinu jūs atklāt kādu no šiem mazajiem Gaillac sārtvīniem ar Tarnas tūkstoš krāsām, protams, baudot to atbildīgi.
Cristiana Muscardini
autore. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, vīns mums nav vienkārši lauksaimniecības produkts - tā ir arī kultūras un tradīciju daļa.
Šajā sēžu zālē mēs bieži esam dzirdējuši, ka mums Eiropas vīnu tirgum jāgarantē noteikta nākotne. Mēs to varam nodrošināt tikai tad, ja galveno uzmanību pievēršam kvalitātei, un mēs nevaram sasniegt kvalitāti, ja neievērojam tradicionālās ražošanas metodes. Tādēļ, komisāre, mēs varam tikai pretoties izsapņotai jaunu vīna ražošanas prakšu ieviešanai, kas nekādā ziņā nav saistīta ar vīndarības zinātni, jo mēs uzskatām, ka tās var pasliktināt vīna tēlu un mazināt patērētāju uzticēšanos produktiem, radot nopietnas sekas attiecībā uz kvalitāti un, iespējams, pat veselību.
Eiropas kvalitatīvajiem produktiem ir šāds statuss, jo to pamatā ir tas, ka tiek ievērotas sastāvdaļas, neliela apjoma ražošanas metodes, tradīcijas un raksturīgā garša, kas tiek iegūta, izmantojot īpašus produktus un ražošanas metodes. Baidos, ka, šādi piekāpjoties, apvēršot mūsu tradicionālās vīndarības prakses, Savienība ļaus pievienot koka mucu izmantošanu, lai paātrinātu aromāta veidošanas procesu, un tas novedīs pie mākslīgu aromatizētāju izmantošanu, un, pirms to pamanīsim, mēs pievienosim ūdeni un vīnu gatavosim bez vīnogām.
Es nedomāju, ka šī ir pareizā rīcība, komisāre, lai atsāktu un attīstītu iekšējo un starptautisko tirgus nozari. Starptautiskais pieprasījums pēc sārtvīna nevis samazinās, bet gan palielinās, un šajā gadījumā pareizā pieeja ir nevis ražot vairāk, izmantojot tādas vīndarības prakses, kuru pamatā galvenokārt ir ķīmijas iekārtas, bet gan ieguldīt kvalitātē, specializācijā un Eiropas vīnu raksturīgo iezīmju radīšanā, īsta vīna mārketingā un veicināšanā kopumā, lai paplašinātu tirgu un visbeidzot - atvieglotu jaunu cilvēku iekļūšanu vīndarības uzņēmējdarbībā.
Gilles Savary
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, cita starpā es nenodarbojos ar priekšvēlēšanu kampaņu, jo nākamajā Parlamentā es šeit nebūšu. Komisāre, tāpēc jūs varat būt droša, ka nepārspīlēju. Tomēr es esmu no Bordo. Jūs esat apmeklējusi manu reģionu, kurā ražo pavisam nedaudz sārtvīna, bet kura iedzīvotājiem ļoti garšo tajā ražotais sārtvīns.
Es vēlējos jums pateikt, ka biju īpaši šokēts, kad uzzināju, ka Eiropas Komisija mēģina legalizēt tāda sārtvīna ražošanu, ko iegūst, sajaucot sarkanvīnu ar baltvīnu. Manuprāt, tas ir viltojums - laikā, kad mūs visus aicina cīnīties pret viltojumiem rūpniecībā. Tas nozīmētu atļaut vai izgudrot vīna atvasinājumu laikā, kad cīnāmies ar atvasinātiem finanšu instrumentiem.
Patiesībā tam visam ir viens vienīgs mērķis, proti - atrast jaunus produktus, kas rada vēl lielāku peļņu. Kamēr vien tiek nodrošināta Eiropas Savienības peļņa un konkurētspēja, tas der. Ļaujiet man sevi mazliet izklaidēt, izvirzot kādu priekšlikumu. Šeit mums ir sārtvīns. Es tikko saražoju šo sārtvīnu šeit, Eiropas Parlamentā, baltvīnā ieliekot bieti. Es varu jums apsolīt, ka tas būs tieši tādā pašā krāsā, un galvenais - ja vēlaties, varat iegūt veselu krāsu gammu un, iespējams, noteiktu garšas gammu. Tas mums arī ļaus atrisināt cukura nozares un vīna saldināšanas problēmas, izmantojot dabīgu pārtikas produktu. Tas gluži vienkārši nozīmē to, ka gadījumā, ja mēs pieļausim šo pirmo soli, tad beigu nebūs. Citi deputāti ir pateikuši tik vien, ka pārtikas viltošana būs vēl plašāk izplatīta. Tāpēc mēs jums sakām: "paskatieties uz to, kas jau notiek dažās valstīs.”
Pašlaik vienu piektdaļu sārtvīnu ražo, izmantojot kupažēšanu. Es gribētu apgalvot, ka Komisijai nav sistemātiski jānolaiž asinis pārējām četrām piektdaļām. Ir cilvēki, kuri ir pūlējušies nodrošināt, lai sārtvīns pastāvētu, lai tas kļūtu par īstu vīnu, kas ražots, izmantojot īstas vīndarības metodes. Pašlaik mēs viņiem izsitam pamatu zem kājām, aizbildinoties ar to, ka lielāku peļņu varētu gūt, sabangojot sārtvīna tirgu, izmantojot sarkanvīnu un baltvīnu. Es uzskatu, ka tas ir dziļi amorāli. Personīgi es domāju, ka ar marķēšanu nepietiks vai gadījumā, ja marķēšana tiks izmantota, šāda veida kupažētu vīnu nedrīkst saukt par sārtvīnu. Sauciet tās par samazgām, ja vēlaties, komisāre, jo tas daudz labāk piestāv šī produkta kvalitātei.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, sārtvīna pasaulei ir ļoti, ļoti sena vēsture, bet ES tiesību aktos vai Starptautiskās vīna dārzu un vīna organizācijas (OIV) noteikumos nav sārtvīna definīcijas. Tie visi klusē.
Noteiktos reģionos vīna ražotāji ir daudz centušies, lai attīstītu augstas kvalitātes sārtvīnu, kura pamatā ir precīza produkta specifikācija, un ir ierobežojuši sārtvīna ražošanas praksi, izmantojot tikai tradicionālās metodes. Tomēr citi aizsargāti cilmes vietas nosaukumi (ACVN) neuzliek ierobežojumus attiecībā uz sārtvīna ražošanu. Champagne produkta specifikācija ļauj kupažēt sarkanvīnu un baltvīnu, lai ražotu Champagne sārtvīnu. Pašlaik ES līmenī sarkanvīna un baltvīna kupažēšanas aizliegums ir ierobežots attiecībā uz galda vīna ražošanu.
Diskusijas par vīna ražošanas prakses veidiem, tostarp kupažēšanu, sākās 2006. gadā, risinot sarunas par vīna reformu. Ar šo reformu Komisija ieguva kompetenci atļaut jaunas vīndarības prakses, un pamatos savus lēmumus uz OIV ieteikumiem.
Pēc plašām diskusijām ar ieinteresētajām pusēm un visām dalībvalstīm pagājušā gada rudenī, Komisija ierosināja atcelt sarkanvīna un baltvīna kupažēšanas aizliegumu. Tas tika pieņemts indikatīvā balsojumā janvārī Vīna regulatīvajā komitejā, kurā lielākā daļa dalībvalstu, tostarp Francija, balsoja par aizlieguma atcelšanu.
Par regulas projektu ir informēta Pasaules Tirdzniecības organizācija saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Nolīgumā par tehniskajām barjerām tirdzniecībai, un mēs nesan pieņēmām papildu laiku, kurā trešām valstīm jāizskata mūsu priekšlikums. Tāpēc par šo regulu Vīna regulatīvā padome oficiāli balsos vēlāk jūnijā, visticamāk - 19. jūnijā, jo turpmāks aizkavējums neļautu mums īstenot jaunās vīndarības prakses, sākot ar šī gada 1. augustu, kā tas paredzēts Padomes regulā.
Jūs arī vaicājāt par īpašu ietekmes novērtējumu pirms kupažēšanas aizlieguma atcelšanas. Komisijas dienesti veica padziļinātus ietekmes novērtējumus, gatavojot vīna reformu, un tāpēc mēs neplānojam atsākt 2006. un 2007. gadā veikto darbu, lai sagatavotu vīna reformu, un arī neplānojam sagatavot padziļinātu ietekmes novērtējumu saistībā ar visiem atšķirīgajiem atsevišķajiem vīna ražošanas prakses veidiem, tāpēc mēs pamatojamies uz darbu, kas notiek OIV.
Jau tagad vīna nozares ekonomisti uzsver, ka šī reforma nevājinās tradicionālos sārtvīnus, jo šie sārtvīni ar cilmes vietas nosaukumu nekonkurē ar galda vīniem. Ir skaidrs, ka tradicionālais sārtvīns ir kvalitatīvs produkts, ko augstu vērtē patērētāji un kas ir saistīts ar šī produkta cilmes vietu.
Ļaujot kupažēt galda vīnu, tiks radīta godīga konkurence starp Eiropas valstīm un trešām valstīm, jo mēs esam atļāvuši - kā tas šodien šeit jau tika minēts - trešām valstīm veikt šo kupažēšanu. Es pilnīgi piekrītu Laperrouze kundzei. Kāpēc mums nostādīt savus vīna ražotājus sliktākā konkurences stāvoklī, nekā tos, kuri var pārdot vīnu Eiropas Savienībā?
Pirms dažām nedēļām šeit, Strasbūrā, es tikos ar sārtvīna ražotājiem no Provansas Francijā, un mums bija ļoti atklāta un godīga diskusija par pašreizējo stāvokli. Protams, es saprotu viņu centienus mēģināt nosargāt tradicionālo sārtvīnu, un šī iemesla dēļ Komisija ir izskatījusi vairākus risinājumus attiecībā uz marķēšanas jautājumu. Faktiski mēs piedāvājām divas atšķirīgas marķēšanas iespējas: "tradicionālais sārtvīns” un "kupažēts sārtvīns”. Dalībvalstis pēc tam var izlemt, vai tās vēlas savā teritorijā ražotam sārtvīnam kā obligātas noteikt vienu vai abas no minētajām marķēšanas iespējām. Šādā veidā mēs nodrošinām iespēju patērētājiem iegūt skaidrāku priekšstatu par to, ko viņi pērk.
No šiem vīna ražotājiem es dzirdēju argumentu, ka "tradicionālais sārtvīns” ir mazliet pelēcīgs, un viņi uzskata, ka sārtvīnam ir moderns vīna ražošanas veids. Es skaidri norādīju, ka gadījumā, ja rastos citas idejas, es, protams, būtu gatava tās uzklausīt, bet es vēl neesmu dzirdējusi nevienu ierosinājumu par sārtvīna alternatīvu nosaukumu. Kā komisāre, kura atbildīga par lauksaimniecības produktiem, man rūp tas, lai mēs atrastu pareizos risinājumus un mūsu vīna ražotājiem nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus.
Agnes Schierhuber
Priekšsēdētājas kundze, komisāre, man ir liels prieks jūs šodien šeit atkal redzēt. Visos savas politiskās darbības gados gan Austrijā, gan gandrīz 15 gadus Eiropas Parlamentā debates par vīnu vienmēr ir bijušas ļoti emocionālas. Mēs to atkal šodien šeit varam redzēt.
Manuprāt, vīns ir viens no elegantākajiem produktiem, ko lauksaimniecībā var saražot. Eiropas un jo sevišķi Austrijas vīndaru kvalitatīvas produkcijas interesēs ir piešķirt prioritāti vīna kvalitātei un īpašām iezīmēm no dažādiem reģioniem.
Mēs uzskatām, ka vīnu jaukšana nav vīndarības procedūra. Sārtvīns tiek ražots, veicot īpašu, ļoti tradicionālu vīndarības procedūru. Tāpēc, komisāre, es atbalstu visus savus kolēģus deputātus, kuri tāpat kā es noraida šo baltvīna un sarkanvīna jaukšanu jeb kupažēšanu. Ir pienācis laiks skaidri definēt tradicionālo sārtvīnu ražošanu.
Komisāre, kā jau norādījāt, ir jāpastāv iespējai dalībvalstīm iegūt zināšanas, lai tās pēc tam varētu skatīt dažus lēmumus atšķirīgi vai tos grozīt. Es mudinu jūs to darīt Eiropas vīnu produkcijas kvalitātes dēļ.
Alessandro Battilocchio
PSE grupas vārdā. - (IT) Priekšsēdētājas kundze, dāmas un kungi, mēs atkal tiekamies šajā sēžu zālē, lai aizstāvētu pārtikas, kultūras un lauku mantojumu, ko mums nodevusi gadsimtiem ilga tradīcija, cienījama tradīcija, ko apskauž pasaule un kas sniedz neticamu bagātību ekonomikai un arī mūsu Savienības identitātei.
Mūsdienās šis mantojums draud nokļūt lielās grūtībās, jo Komisija un Padome vēlas atcelt aizliegumu ražot sārtvīnu, veicot kupažēšanu. Šis nodoms radās liela spiediena rezultātā un tiks ratificēts bez iespējas iejaukties Parlamentam, iestādei, kura oficiāli pārstāv miljoniem pilsoņu, tostarp ražotājus un patērētājus, kurus ietekmēs šī iniciatīva.
Komisija ierosina ļaut ražot sārtvīnus, vienkārši sajaucot sarkanvīnus un baltvīnus, kā tas tiek darīts valstīs, kurām nav mūsu prasmju un profesionalitātes, aizbildinoties vienkārši ar reaģēšanu un starptautisko konkurenci.
Kā šī jautājuma parakstītājs es uzsveru, ka, pazeminot ražošanas kvalitāti, kas ir gadsimtiem ilgu tradīciju un pētniecības, milzīgu ieguldījumu, aizrautības un rūpības rezultāts, netiks rasta mums vajadzīgā atbilde, īpaši šajā ekonomiskās krīzes laikā, kad vidējais patērētājs noteikti pievērš lielāku uzmanību cenai, nekā tam, kas rakstīts uz etiķetes.
Šo lēmumu varētu kompensēt, vienkārši atrodot nosaukumu jaunajam produktam un informējot patērētājus par divu dažādu sārtvīna veidu esamību ar dažādām produktu īpašībām, kā arī par nozares profesionāļu darba un pūliņu atzīšanas nozīmi. Kurš par to visu maksās? Vai Komisija ir pieļāvusi atbalsta programmas izveidi, vai arī par to maksās ražotāji pēc tam, kad tiem tiek prasīts cīnīties ar zemu izmaksu konkurenci ar nevienlīdzīgiem ieročiem laikā, kas jau ir ārkārtīgi grūts?
Es ceru, ka Komisija un Padome spēs izdarīt pareizo izvēli un vajadzības gadījumā pārskatīt visu šo procedūru.
Jean-Claude Martinez
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, mums ir šokolāde bez kakao un aizliegums ražot sieru no piena, kas tiešā veidā iegūts no govs. Mūsu Rokforas sieram tika piemērotas 300 % lielas muitas nodevas, un mums vistas bija gandrīz jāmazgā balināšanas līdzeklī un pat laktācijas hormonā somatropīnā.
Tagad mēs izskatām ideju, par baltvīna iekrāsošanu ar sarkanvīnu, lai ražotu sārtvīnu. Ja atļausiet, kā mēs sakām Francijā - tas ir ūdens piliens, kas licis pārplūst vāzei -, un šis ūdens ir arī atļauts vīnu kupažēšanai tāpat kā iepriekš tika atļauti "koksnes” vīni, kas tiek glabāti koka skaidās, nevis mucās, un tāpat kā gandrīz tika atļauti vīni, kas tiek pagatavoti no importēta nenorūguša vīnogu vīna. Vīnu var ražot pat Taizemē.
Problēma ir psihoanalītiskā reakcija, ko izsauc šī ideja, jo tas ir uzbrukums kultūrai. Kāda ir vīna definīcija? Ja tas ir rūpniecisks produkts, tad to var kupažēt, kā vīna Coca-Cola. Tomēr, ja tas ir lauksaimniecības pārtikas produkts, tad to nedrīkstat aizskart, citādi radīsiet kultūras šoku. "Tās ir manas asinis; dzeriet tās, mani pieminēdami.” Ja sajaucat asinis, tad iegūstat piesārņotas asinis.
Vai varat saprast šo nesamērīgo reakciju? Ar šo ideju par sārtvīnu jūs esat apšaubījuši 2 500 gadus ilgu mantojumu jau kopš Romas Impērijas laikiem, kurai bija jācīnās pret barbariem. Priekšsēdētājas kundze, es gribēju teikt, ka tas ir freidisks jautājums, nevis vīna audzēšanas jautājums.
Françoise Grossetête
(FR) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, kad es šeit ierados, es biju ārkārtīgi aizkaitināta. Noklausījusies jūsu sakāmo, tad es esmu nikna. Nav pieņemami, ka jūs atļaujat - jo sevišķi šajā priekšvēlēšanu periodā - baltvīna un sarkanvīna kupažēšanu.
Pavisam nesen es devos uz Provansu un Korsiku, lai runātu ar mana vēlēšanu apgabala vīndariem, kuri bija izvēlējušies ražot kvalitatīvu vīnu, bet tagad jūtas pamesti. Es atceros Barroso kunga runu pirms diviem gadiem, kad viņš teica, ka vīnkopība ir svarīga ekonomikas daļa. Viņš teica, ka mums ir vairāk jāeksportē, un, lai vairāk eksportētu, mums vajadzīga kvalitāte. Es ļoti skaidri atceros šo runu.
Tāpēc Eiropas Komisija uzspieda platību izaršanu, lai panāktu labāku kvalitāti un mazāku daudzumu. Vīnkopji Francijas dienvidos to pieņēma, bet, paskat, kur tas viņus tagad ir novedis. Viņu lauki ir izarti tik lielā mērā, ka drīz viņiem būs jāimportē vīns, lai apmierinātu vietējo pieprasījumu.
Ar jūsu politiku mūsu vīna audzētājiem esat parakstījuši nāves spriedumu. Tagad jūs atļaujat kupažēt baltvīnu ar sarkanvīnu, piešķirot tam sārtvīna nosaukumu. Tas ir apvainojums mūsu vīnkopjiem. Jūs tagad liksiet viņiem iekļaut papildu frāzi: "tradicionāls vīns” - vīnam, kas tiek gatavots parastā veidā, jo mūsu Spānijas draugiem ir jāpārdod sava baltvīna pārpalikumi, jo viņu vīnogulāju platības nav izartas. Mūsu vīnkopjiem, kuri izvēlējās kvalitāti, nav jāattaisno sava vīna vērtība. Jebkurā gadījumā tas būtu pēdējais piliens pacietības kausā.
Kupažēts vīns nav sārtvīns; tas ir baltvīna maisījums. Sauksim lietas īstajos vārdos! Mēs vairs ilgāk nedrīkstam pieļaut, ka vīnu tirgotāji māna patērētājus, kvalitātes vietā izvēloties peļņu - izvēli, kuru jūs atbalstāt, Fischer Boel kundze. Es aicinu savus kolēģus deputātus, tos, kuri būsiet atpakaļ nākamajā pilnvaru periodā: mums būs jādivkāršo mūsu centieni, lai nodrošinātu, ka šis Komisijas pasākums tiek atcelts pilnīgi un galīgi nevis tikai provizoriski. Uzmanieties 19. jūnijā!
Ioannis Gklavakis
(EL) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, manā valstī vīns tiek ražots trīs tūkstošus gadu. Es paužu savu pretošanos, nožēlu un bažas par to, ko mēs grasāmies darīt. Sārtvīns ir mākslīgs produkts. Vīns ir fermentēts, nevis sajaukts produkts. Ja tas tiks piemērots, tiks radīta negodīga konkurence mūsu ražotājiem, kuri izgatavo šos brīnišķīgos vīnus.
Otrkārt, un tas ir vissvarīgākais, vēlreiz tiks kaitēts Eiropas vīnu reputācijai. Tomēr es varu redzēt, ka gadījumā, ja izvēlēsimies šo riskanto ceļu, tam nebūs gala. Pirms kāda laika mēs debatējām un pieņēmām koka skaidu pievienošanu vīnam. Kā pamatojumu mēs minējām nogatavināšanu un ekonomiskās izmaksas. Mēs arī pieņēmām cukura pievienošanu vīnam. Ekonomisku iemeslu dēļ, mēs teicām, un mums nebija drosmes pieprasīt, lai šīs metodes tiek norādītas uz etiķetes. Mums nebūs drosmes tā rīkoties arī tagad.
Eiropa var sevi apliecināt tikai ar tajā ražotiem ļoti augstas kvalitātes vīniem. Lai dievs mums palīdz, ja uzskatām, ka varam konkurēt ar lētajiem Austrālijas un Amerikas vīniem - mums jābūt neatlaidīgiem šajā jautājumā. To pašu es teicu, kad mēs pieņēmām praksi vīnam pievienot cukuru. Mēs, kuri pieņemam šos lēmumus, tiksim ierakstīti Eiropas vīndarības vēsturē kā cilvēki, kuri iedragāja Eiropas izcilo vīnu pamatus. Tāpēc es lūdzu atteikties no šo lēmumu riskantā ceļa.
Elisabetta Gardini
(IT) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, dāmas un kungi, man jāsaka, ka es piekrītu tam, ko teica Grossetête kundze, jo es šeit ierados, lai paustu Itālijas vīna ražošanas nozares sāpes, nožēlu un neapmierinātību, un es pati sastapos ar vienaldzību, runājot kā pret sienu. Es biju cerējusi, ka tas ir bezpersoniska tulkošanas procesa blakusprodukts, bet no tā, ko dzirdēju, šķiet, ka nav izredžu, nav iespēju - ka pastāv dziļa uzskatu atšķirība.
Pavisam nesen manā reģionā - es esmu no Veneto - tika organizēts pasākums, ko pazīst kā Vinitaly, kas ir viens no svarīgākajiem pasākumiem vīna pasaulē, un tajā tika sagatavota ārkārtīgi veiksmīga petīcija sārtvīnu aizstāvībai. To parakstīja slavenas Itālijas vīna darītavas, izcili vīna ražotāji, bet paraksti nāca arī no citām Eiropas daļām - parakstītāju vidū bija cilvēki no Holandes, Francijas, Spānijas, Beļģijas, Luksemburgas, Slovēnijas, Polijas, Lietuvas un Ukrainas. Kā redzat, aizraušanās ar sārtvīnu ir īsta un nezina robežu, izņemot, kā šķiet, Eiropas Komisijā, kaut arī mēs varam runāt par kultūru, vietējām vērtībām un tradīcijām.
Runājot kā sieviete, es vēlētos arī dot jums vielu pārdomām: kad mēs cīnāmies pret alkohola nepareizu lietošanu, vai domājat, ka mēs jaunajām paaudzēm labi pakalpojam, nododot tām zemas kvalitātes dzērienu, ko es pat nesaukšu par vīnu, lētu alkoholisko dzērienu, kam nav pilnīgi nekāda sakara ar jebkādu apgabalu, kultūru vai kvalitāti? Vai mums izdosies viņus izglītot par vīnu un alkoholu kā daļu no labu tikumu un labas prakses kopuma?
Es vēlētos, lai jūs apsvērtu manas domas, jo jūs uzņematies lielu atbildību daudzējādā ziņā.
Christa Klaß
(DE) Priekšsēdētājas kundze, komisāre, pēdējos gados jūs esat redzējusi, cik delikāts produkts ir vīns. Šeit šodien mēs vairāk ierosinām vīna tirgus noteikumu liberalizāciju. Jūs runājat par tā atvēršanu pasaules tirgum. Es dažkārt domāju, kurš kuru šeit vada?
Tradicionāli mūsu vīndarība ir attīstījusies Eiropā. Mūsu tradīcijas un mūsu reģionālā identitāte raksturo mūsu vīnu, un tam arī vajadzētu mūs vadīt pašreizējās diskusijās par vīna tirgus noteikumiem. Mani pārsteidza tas, ka šeit vīna tirgus noteikumos ir iekļauti punkti, kas nolemti komitejā, jautājumi, par kuriem mēs vispār neesam debatējuši Parlamentā!
Komisāre, jautājums ir par to, vai joprojām pastāv valsts un reģionālo noteikumu iespējas? Kādus ierobežojumus vai aizliegumus dalībvalstis var uzlikt saviem reģioniem, kas ir iesaistīti viszemākās kvalitātes vīnu ražošanā? Tieši par to ir runa, mēs nerunājam par vīniem ar cilmes vietu un mājas vīniem, bet par viszemākās kvalitātes vīniem. Piemēram, vai aizliegums kupažēt sarkanvīnu un baltvīnu būs reģionālā vai valsts līmenī? Vai to turpmāk būs iespējams attiecināt uz šiem zemas kvalitātes vīniem?
Vai aizliegums norādīt vīnogu šķirni un vīnogu ražu - arī tas mums rada problēmas, jo mēs vēlamies diferencēt mūsu vīnus, no kuriem zemākās kvalitātes vīnus apraksta kā mājas vīnus vai vīnus ar cilmes vietu. Tātad Francijas Rosé vai Vācijas Riesling, šiem nosaukumiem ir vajadzīgi skaidri, nepārprotami noteikumi. Tie ir saistīti ar mūsu tradicionālajiem ražotājiem, un mēs tam piešķiram lielu nozīmi nākotnē. Tāpēc mēs lūdzam jūsu atbalstu.
Astrid Lulling
Priekšsēdētājas kundze, Fischer Boel kundze, jūs sniedzāt negatīvu atbildi uz mūsu otro jautājumu, apgalvojot, ka vīna KTO reformas laikā jūs jau veicāt novērtējumu, kuru pieprasījām. Mani tas pārsteidz - šīs reformas laika nekad neradās jautājums par tādas vīndarības prakses atļaušanu, kas ietver baltvīna un sarkanvīna kupažēšanu, lai iegūtu sārtvīnu.
Es jums jautāju, kāpēc jūs neveicāt turpmākus pasākumus saistībā ar mūsu prasību, kura, starp citu, ir pilnīgi pieņemama, lai apspriestos ar nozares pārstāvjiem? Jūs vēlaties pieņemt lēmumu 19. jūnijā, bet nav nekādas steigas. Turklāt neviens jums nekad nav lūdzis atļaut šo vīndarbības praksi. Es nezinu, kā jums ienāca prātā ierosināt šo priekšlikumu, ja neviens Eiropā to neprasa.
Attiecībā uz marķēšanu es gribētu piebilst, ka jums vajadzētu atzīt, ka tradicionālā sārtvīna ražotāji nekad nepiekritīs tam, ka šis darinājums, tostarp tas, kuru sagatavoja Savary kungs, ir saucams par sārtvīnu. Tāpēc jums šajā saistībā jāpieliek pūliņi. Komisāre, es patiesi jūs mudinu pozitīvi reaģēt uz divām mūsu prasībām.
Françoise Grossetête
Komisāre, iepriekš jūs sacījāt, ka neesat saņēmusi nekādus ierosinājumus un ka gaidījāt priekšlikumus, un tā tālāk.
Gluži pretēji, jums ir pausti ierosinājumi. Jūs satikāt mūsu vīndarus. Viņi jums teica, ka to nevēlas. Viņi jums teica, ka personīgi nevēlas būt spiesti norādīt apzīmējumu "tradicionālais sārtvīns”, lai atšķirtu to no sārtvīna, kuram, protams, nebūs norādīts "kupažēts”. Tāpēc jūs nevarat teikt, ka neviens jums neko nav ierosinājis.
Pirmkārt, attiecībā uz Champagne sārtvīnu mēs visi labi zinām, ka tas ir vīndarības produkts, kas nekādi nav saistīts ar šeit ierosināto baltvīna un sarkanvīna kupažēšanu. Fischer Boel kundze, mēs lūdzam jums atrast drosmi nesaukt kupažētu baltvīnu un sarkanvīnu par "sārtvīnu”. Tieši to mēs jums lūdzam. Tas ir mūsu ierosinājums jums. Nesodiet reālos vīndarus.
Kādu izpratni jūs cerat sagaidīt no mūsu līdzpilsoņiem par šādu Eiropas Komisijas nostāju? Jūs izliekaties nedzirdam visus mūsu argumentus - tas ir pilnīgi nesaprotami.
Gilles Savary
Komisāre, ļaujiet man uzstāties vēlreiz, lai pateiktu, ka esmu dzirdējis jūsu argumentus un ka esmu drošs, ka pati neierosinājāt šo ideju - tā noteikti nākusi no vairākiem lobistiem.
Tomēr es nedomāju, ka Eiropas interesēs ir pastāvīgi mērķēt par zemu, īpaši attiecībā uz pārtiku. Valstis, kuras nemērķēja par zemu rūpnieciskā līmenī, tirdzniecības jomā pašlaik ir vienas no vadošajām pasaulē. Īpaši vācieši vienmēr ir cīnījušies pret kārdinājumu pazemināt standartus. Es uzskatu, ka saistībā ar pārtikas nozari Eiropai vajadzētu cīnīties pret šo pastāvīgo kārdinājumu pazemināt standartus, jo tam nebūs gala.
Tāpēc mēs ierosinām par katru cenu izvairīties no tā, ka apzīmējumam "sārtvīns” būtu divas formas: tradicionāls vai kupažēts. Ir sārtvīns, un ir kaut kas cits. Organizējiet Eiropas līmeņa konkursu, lai šim kaut kam citam piešķirtu nosaukumu, ja uzskatāt, ka tas ir jālegalizē. Personīgi es domāju, ka Eiropa varētu labi cīnīties pret PTO attiecībā uz šāda veida produktu. Jūs vienmēr mums sakāt, ka mēs "kapitulējam” attiecībā uz visu, kas nāk no citurienes.
Patrick Louis
Komisāre, ir bezjēdzīgi uz pudeles norādīt "sārtvīns”, jo labi sārtvīni, piemēram, Bandol, kuru jums atnesu, nenorāda vārdu "sārtvīns”.
Turklāt ir muļķīgi uz etiķetes norādīt "tradicionāls sārtvīns”. Sārtvīnu dzer jauni cilvēki; tas ir moderns vīns, pat ja tā ražošanai vajadzīgas tradicionālas zināšanas. Tāpēc pastāv pārāk liela neskaidrība. Nav 36 dažādu risinājumu, ir tikai viens, jo, kā tika paskaidrots krietnu laiku iepriekš, sārtvīns ir kultūras vīns, tas ir produkts, ko radījuši eksperti. Runa nav par kaut kādu vecu uzņēmējdarbības veidu. Mums ir vajadzīgs skaidrs un vienkāršs aizliegums jebkāda veida kupažēšanai un jaukšanai Eiropā un jo sevišķi Francijā.
Mariann Fischer Boel
Komisijas locekle. - Priekšsēdētājas kundze, ir bijis lieliski jūs šeit šovakar uzklausīt, jo es joprojām jūtu, ka jums ir visa tā aizrautība, visa enerģija un emocijas, ko pieredzēju saistībā ar vīna nozari, kad mēs diskutējām par vīna reformu. Kultūras mantojums un tradīcijas, kas ir saistītas ar vīnu, joprojām ir dzīvas šeit, Eiropas Parlamentā.
Tomēr daži šeit šovakar izvirzītie jautājumi pilnībā atsāk politisko kompromisu, ko panācām saistībā ar vīna reformu, tāpēc es neiedziļināšanos šajos jautājumos, bet uzmanību pievērsīšu tikai šeit šovakar apspriestajai galvenajai problēmai.
Es pilnībā piekrītu tiem no jums, kuri teica, ka mūsu Eiropas lauksaimniecības produktu nākotnei jābūt kvalitātei. Tieši šī iemesla dēļ vīna reformas laikā - tā kā esmu droša, ka to joprojām atceraties - mēs rezervējām milzīgu naudas summu Eiropas vīnu veicināšanai trešās pasaules valstu tirgū - mūsu diskusijās minētais skaitlis bija 125 miljoni eiro katru gadu. Tas bija tāpēc, ka mēs zinām, ka mums ir kvalitatīvs produkts, kas būs pieprasīts jaunajās jaunattīstības valstīs. Tātad šajā jautājumā mēs esam pilnīgi vienisprātis.
Tomēr es izjūtu zināmu līdzjūtību arī pret vīna ražotājiem Eiropā, kuriem jākonkurē ar vīnu, kas ražots, izmantojot citas vīndarības prakses, kas ir atļautas trešās pasaules valstīs. Viens piemērs ir sarkanvīna un baltvīna kupažēšana, lai iegūtu sārtvīnu. Tā ir atļauta, tā ir daļa no OIV vīndarības praksēm, tāpēc Eiropas Savienība šobrīd importē sārtvīnu, kas ir ražots tieši šādā veidā. Kāpēc mums neļaut mūsu pašu vīna ražotājiem konkurēt ar Eiropas Savienībā importētu vīnu? Tāpēc es uzskatu, ka šajā jautājumā mums ir jāieņem līdzsvarota pieeja.
Svarīgi bija tas, ka mēs atradām veidu, kā marķēt mūsu vīnus, lai nodrošinātu, ka patērētāji zina, ko viņi pērk, un ar ACVN jums pašlaik ir iespēja uz etiķetes uzrakstīt informāciju, lai informētu patērētāju, ka šis vīns ir ražots, izmantojot tradicionālo metodi. Savā pirmajā runā es teicu, ka satiku dažus vīna ražotājus no Provansas. Viņiem nepatika nosaukums "tradicionālais sārtvīns” tieši jūsu minētā iemesla dēļ - tas bija mazliet vecmodīgs. Pēc tam es lūdzu piedāvāt jaunas idejas par citu tradicionālās metodes apzīmējumu, bet šajā jautājumā neesmu saņēmusi nevienu ierosinājumu. Doma ir ļaut dalībvalstīm izvēlēties, vai tās savas teritorijas ražotājiem nosaka par obligātu uzlikt etiķeti, kurā norādīts, vai sārtvīns ir kupāža, vai tradicionāls produkts.
Mēs vēlreiz par to diskutēsim regulatīvajā padomē. Kā jau teicu, balsojums, iespējams, notiks 2009. gada 19. jūnijā, un tad mēs izskatīsim šī balsojuma iznākumu, kurā dalībvalstis paudīs savu valdību viedokļus. Tas būs interesanti, bet es joprojām esmu diezgan pārliecināta, ka mūsu ierosinājums, kas atbilst OIV vīndarības praksēm, būs turpmākais ceļš mūsu vīna ražotājiem, kā saglabāt konkurētspēju pasaules tirgū.
Priekšsēdētāja
Debates ir slēgtas.
Rakstiskas deklarācijas (Reglamenta 142. pants)
Stéphane Le Foll  
Eiropas sārtvīna ražotāji šodien ir satraukušies par Komisijas pieteikuma projektu par aizlieguma atcelšanu baltā un sarkanā galda vīna sajaukšanai ar mērķi iegūt sārtvīnu.
Jaunā metode kaitē kvalitatīvu produktu ražošanai un noniecina to smago darbu, kuru ražotāji ir ieguldījuši daudzu gadu garumā, lai radītu sārtvīnu, kurš, lai arī ilgstoši baudījis neuzticību, šobrīd ir iekarojis stabilu vietu tirgū un uz daudzu patērētāju galdiem. Tas ir vēl būtiskāk, ņemot vērā, ka šī metode var maldināt patērētājus.
Ja turpmākajās nedēļās Komisijas plānu par vīnu sajaukšanu apstiprinās arī dalībvalstis, mēs kopā ar manu kolēģi G. Savary ceram, ka tiks ieviesta obligātā marķēšana, lai ļautu atšķirt īsto sārtvīnu no jaunā produkta, kas iegūts sajaukšanas rezultātā un tādējādi nedrīkst tikt saukts par sārtvīnu.
Véronique Mathieu  
Saskaroties ar Eiropas vīnkopju aso reakciju, Eiropas Komisija ir nolēmusi līdz 19. jūnijam atlikt pārsteidzīgo lēmumu atļaut sārtvīna ražošanu, sajaucot baltvīnu un sarkanvīnu.
Tomēr šī lēmuma atlikšana nekādā gadījumā nevar tikt uzskatīta par pietiekamu, tāpat kā lēmums piedāvāt atšķirīgu marķējumu "tradicionālajam sārtvīnam” un "jauktajam sārtvīnam”, kas nav pietiekami, lai efektīvi stātos pretī negodīgajai konkurencei, ar kuru sastapsies ražotāji, ja šis lēmums tiks pieņemts.
Kamēr Eiropas Savienības vīnkopji daudzus gadus ir pielikuši ievērojamas pūles un veikuši nozīmīgus ieguldījumus, lai ražotu augstas kvalitātes sārtvīnu, Komisijas lēmums šīs milzīgās pūles padarīs nevērtīgas, lai arī tās jebkurā gadījumā ir atstājušas ļoti pozitīvu efektu uz tautsaimniecību un mūsu teritoriju reģionālo attīstību.
Jautājums, kuru šodien es un mani kolēģi uzdevām Komisijai, aicina Komisiju izskaidrot tās nodomus un nodrošināt, ka tās pieņemtais lēmums būs balstīts konsultācijās ar Eiropas sārtvīna ražotājiem.
Vincent Peillon  
Komisāre, neslēpšu no jums savu dziļo neapmierinātību ar jūsu mēģinājumiem attaisnot sārtvīna sajaukšanu.
Jūs ignorējat visus tos vīnkopjus, ar kuriem man bija iespējams apmainīties ar domām Provansā un kuri orientējās uz kvalitāti. Šodien viņiem ir bažas, ka līdz pamatam iznīcina trīsdesmit darba gadus - kurus pavadīja īsta komerciāla veiksme - lai sārtvīnam piešķirtu atzinību.
Jūs ignorējat visus tos, kas saskata atļaujā veikt vīna sajaukšanu būtisku pretrunu ar sāpīgo vīnogulāju izciršanas politiku. Nevis meklējot iespēju par katru cenu samazināt ražošanas izmaksas, bet gan, tieši pretēji, arvien uzlabojot mūsu vīnu reputāciju mēs gūsim panākumus starptautiskajā sacensībā.
Jūs ignorējat visus tos, kas jums saka, ka ar marķēšanu nepietiks, jo tā neattieksies uz tām "sārtvīna” pudelēm, kas ražotas no tā saucamā sajaukuma.
Atliekot lēmumu par atļaujas piešķiršanu līdz 7.jūnija vēlēšanām, jūs patiesībā rīkojaties kā eiroskeptiķi.
Tāpēc es jums svinīgi lūdzu atsaukt šo neveiksmīgo projektu, kas vienlīdz apdraud ekonomiku un kultūru.
Dominique Vlasto  
Aizbildinoties ar atļauto vīndarības metožu revīziju, Eiropas Komisija var vēlēties sarkanvīna un baltvīna sajaukšanas atļaušanu, nosaucot to par "sārtvīnu”.
Es apšaubu dažādu vīnu sajaukuma nosaukšanu par "sārtvīnu”. Vīna nosaukumu nosaka ne tikai tā krāsa - tā ir arī vīnogu šķirne, augsne un vīndara zināšanas, kas rada vīnu, ne tikai viena vai otra šķidruma krāsa.
Lai saražotu jaukto sārtvīnu, tā pamatbāzei - vairāk nekā 95 % - jābūt baltvīnam, kas iekrāsots ar sarkanvīnu. Fakts ir tāds, ka sārtvīns tiek iegūts, raudzējot galvenokārt sarkanās vīnogas vai to misu. Tādēļ, atļaujot caurcaurēm viltota sārtvīna ražošanu, rezultātā tiks maldināti patērētāji.
Nemaz nerunājot par to vīndaru aizvainošanu, kuri seko kvalitātes politikai, it īpaši Provansā, būtu nepieņemami padarīt likumīgu blakusproduktu, kas rodas no gatavo produktu sajaukšanas, un pieļaut maldinošu norādi uz sārtvīna krāsu.
Ja netiks atrasts cits risinājums, šo dzērienu etiķetēm vismaz jāparāda to īstais saturs - "jauktais vīns” vai "vīnu sajaukums”.
